Angina eller mononukleose? - Kold September\nViral mononukleose er en sjælden sygdom, men undertiden forveksles den med almindelig ondt i halsen, som er bedre kendt. Behandlingen af disse sygdomme er dog en helt anden, og derfor kan en forkert diagnose føre til alvorlige komplikationer. Hvordan skelnes en sygdom fra en anden? Hvad skal jeg gøre, hvis lægen ordinerer antibiotika efter antibiotika, men der er ingen effekt fra dem?\nFørst og fremmest skal du forstå en simpel ting: vira og bakterier er i det væsentlige forskellige. Hvis en virus er en ekstracellulær livsform, som er en forenklet parasitisk struktur, der kan trænge ind i en levende celle og formere sig inde i den, så er en bakterie en mikroskopisk organisme (normalt encellede) med en cellevæg. Virus skaber gunstige betingelser for at aktivere væksten af antallet af bakterier, mens bakterier ikke påvirker vira på samme måde som antibiotika (antibakterielle lægemidler).\nÅrsager til angina er bakterier - steptokokker og stafylokokker. Selve ondt i halsen er en bakteriesygdom i hele organismen, der manifesteres ved en akut inflammatorisk proces i lymfadenoidvævet i svælget eller rettere i mandlerne. Sygdommen overføres af luftbårne dråber ved kontakt med en syg person. Du kan dog blive smittet med ondt i halsen på en husstands måde - gennem beskidte hænder, genstande og mad.\nDer er flere typer angina, men de mest almindelige er lacunar og follikulær. Lacunar angina ser sådan ud: røde mandler er dækket af en hvid-gul purulent blomst. Med follikulær angina er mandlerne strødt med lysegule vesikler, der ligner korn. Andre mest almindelige symptomer på ondt i halsen er svær ondt i halsen (især ved indtagelse), høj temperatur (39-40 grader og endnu højere), generel svaghed, utilpashed, hovedpine samt hævede lymfeknuder under underkæben og ømhed ved palpering. Hos børn, især i førskolealderen, kan angina ledsages af andre symptomer: svær spyt, trismus i tyggemusklerne, hvor barnet ikke kan åbne kæberne normalt, nogle gange er der akutte smerter i øret, som med otitis media. Hvis babyen stadig ikke ved, hvordan man taler, indikerer nægtelse af at spise og undertiden drikke oftest ondt i halsen..\nHvis barnet viser tegn på ondt i halsen, skal du straks ringe til en læge. Husk, at børn under et år med angina-diagnose næsten altid indlægges på afdeling for infektionssygdomme på det nærmeste børnehospital. Så du skal også være forberedt på en sådan vending. Hvis barnet blev efterladt til hjemmebehandling, skulle den vagthavende læge fra distriktsklinikken komme til ham hver dag for at overvåge patientens tilstand..\nAntibiotika ordineres som behandling. Derudover rådes syge babyer til at drikke masser af varme drikke, blød, ikke-aromatiseret mad (grød, ikke-sure puréer, flødesupper, budding, yoghurt, gelé) og sengestøtte. Lægen kan også ordinere antipyretiske lægemidler, men de bør ikke anvendes før barnets kropstemperatur stiger til 38-38,5 grader (op til 3 år er den maksimalt tilladte tærskel 38, i en ældre alder kan du "holde ud" til 38,5)... Det anbefales ikke at sænke en lavere temperatur, da kroppen i dette temperaturregime (fra 37 til 38,5) naturligt bekæmper sygdommen. For børn, der har mestret den vanskelige videnskab med gurgling, vil der sandsynligvis blive ordineret timebehandlinger. Til skylning anvendes afkog af calendula, kamille, salvie, eukalyptus og specielle urteblandinger, som kan købes på ethvert apotek..\nDet er vigtigt at give det syge barn maksimal komfort. Det rum, hvor han er placeret, skal være godt ventileret (mindst 2 gange om dagen, helst 3-4). Derudover er stilhed nødvendig, da høje lyde kan forårsage hovedpine. En sund søvn er også en god medicin, så hvis barnet er lille, fræk og ikke sover godt, kan lægen rådgive beroligende midler.\nHøj temperatur forårsager øget fordampning af fugt fra overfladen af huden, så en syg baby har brug for en rigelig varm drink, men under ingen omstændigheder varm! Bedst af alt, hvis det er gelé, mælk, urteafkogning eller almindeligt varmt vand. Det er vand, der forhindrer dehydrering, hjælper nyrerne med at klare generel forgiftning i kroppen og til en vis grad sænker temperaturen.\nUndgå alle slags bleer, varme tæpper og varmt tøj ved meget høje temperaturer - alt dette kan tilføre barnets krop yderligere overophedning og endda føre til hedeslag. Et let tæppe eller endda et lagen (hvis lejligheden er varm) og lys pyjamas er bedst. Hvis antipyretiske lægemidler ikke har den ønskede virkning, kan du sænke temperaturen med en svag opløsning af eddike (1-2 spiseskefulde pr. 1 liter meget varmt vand). Denne løsning bruges til at tørre babyens pande, knæ og albue folder, håndled og hæle. Du kan også lave en våd wrap. For at gøre dette har du brug for et ark gennemblødt i varmt vand, hvor du skal indpakke barnet helt og lade nakken og hovedet være frit. Indtil du har gennemført alle de nødvendige manipulationer, vil arket køle af, så du behøver ikke at våde det i koldt vand - dette vil kun skade. En varm indpakning vil ikke forårsage ubehag for barnet, og den fordampende fugt vil "tage" overskydende varme fra patientens krop. Proceduren bør ikke tage mere end 10-20 minutter, afhængigt af babyens alder.\nDet er vigtigt at forstå, at det næsten ikke er muligt at helbrede ondt i halsen kun med folkemedicin. Derfor skal antibiotika tages. Derudover er angina et alvorligt slag mod barnets krop og immunitet. Efter at babyen er kommet sig, er det nødvendigt at gendanne den naturlige mikroflora i mave-tarmkanalen, "dræbt" af antibiotika ved hjælp af specielle lægemidler. Det vil også være nyttigt at drikke vitaminer og i især alvorlige tilfælde - immunmodulatoriske lægemidler. De ordineres også af den behandlende læge. Inden for to måneder efter sygdommen skal du beskytte barnets krop mod hypotermi og straks efter - tage en generel blodprøve.\nOndt i halsen i sig selv er ikke så forfærdelig som de komplikationer, der kan udvikle sig som et resultat af sygdommen. I de tidlige stadier med angina kan der forekomme abscesser i svælget (hulrum fyldt med pus), infektionen kan sprede sig i brystet og ind i kraniehulen med udvikling af betændelse i hjernehindehinden (meningitis), et infektiøstoksisk chok (forgiftning af kroppen med affaldsprodukter fra mikrober) og endda sepsis (penetration af infektion i blodbanen og spredning af den i kroppen). På et senere tidspunkt (fra 2 til 4 uger af sygdommen) kan gigt og betændelse i nyrerne udvikles. Heldigvis er alle disse komplikationer ekstremt sjældne, men for at undgå dem er det nødvendigt rettidigt og korrekt at diagnosticere sygdommen, ordinere den passende behandling og nøje overholde anbefalingerne fra den behandlende læge.\nDet er kategorisk umuligt at smøre barnets ondt i halsen, prøv at fjerne plaque fra mandlerne, da disse procedurer er farlige og kan føre til udvikling af en byld. I dette tilfælde kan babyen ikke undslippe operationen..\nAngina kan ikke kun være en uafhængig sygdom, men en af manifestationerne af en anden, ikke mindre farlig lidelse. Infektiøs mononukleose (dens andre navne er Filatovs sygdom, monocytisk ondt i halsen, godartet lymfoblastose osv.) Er en akut virussygdom forårsaget af Epstein-Barr-virus fra herpesvirusfamilien. Sygdommen er kendetegnet ved en inflammatorisk proces i svælget (sekundær angina), en stigning i lymfeknuder, milt, lever og mærkbare ændringer i leukocytblodtallet. Sygdommen overføres, ligesom ondt i halsen, ved kontakt med en syg person i luftbårne dråber eller ved husstand.\nMononukleose er meget mindre almindelig end almindelig angina, men forskere siger, at den voksne befolkning på jorden er inficeret med forskellige herpesvira 95%, børn under 14 år - 75%. Men alle er kun transportører, mindre end 10% af befolkningen bliver syge. Det er vigtigt, at sygdommen er forbundet med nedsat immunitet, så forkølelse kan blive drivkraften for sygdommens udvikling..\nDe vigtigste symptomer på mononukleose er kulderystelser, en let temperatur (37-37,5 grader, selvom høje indikationer er mulige i sygdommens akutte forløb), overdreven svedtendens, sekundær tonsillitis, en mærkbar stigning i lymfeknuder (især i occipital, cervikal, submandibulær og inguinal). Derudover ændres det kliniske billede af blodet markant, så det er meget let at skelne mononukleose fra ondt i halsen, hvis passende tests udføres (komplet blodtælling og mononuklear celletest). Med positive resultater af generelle tests kan lægen ordinere andre yderligere. Det vigtigste, der gør det muligt først at stille spørgsmålstegn ved diagnosen angina er en mærkbar stigning i størrelsen på patientens lever og milt, der er karakteristisk for mononukleose. Naturligvis vil intet være synligt for forældrenes blotte øje, men lægen vil være i stand til at føle de indre organer og bemærke en stigning i deres størrelse.\nMed hensyn til behandling hjælper antibiotika ikke her. Desuden vil de svække barnets krop endnu mere. Med en mild form for mononukleose ordineres normalt antihistaminer, gurgling, næsedråber og, hvis indikeret, hepatoprotektorer som behandling. I mere alvorlige tilfælde ordineres intramuskulære injektioner af glukokortikosteroider (især prednison) og interferonpræparater, hvilket reducerer sandsynligheden for at udvikle en kronisk sygdom.\nDet er lige så vigtigt for patienter med mononukleose at overholde sengeleje, kun give antipyretiske lægemidler ved temperaturer over 38-38,5 grader, ikke overophede barnet og give masser af varme drikke. Som en anbefaling til ældre børn ordineres en diæt: i de næste seks måneder (undertiden mindre) skal fede, stegte og krydret mad og alt, hvad der lægger ekstra stress på leveren, udelukkes fra barnets daglige diæt. Magre kødprodukter, fisk, grøntsager i ubegrænsede mængder og frugt i frisk, kogt eller bagt form er velkomne.\nMononukleose har en række komplikationer, nemlig betændelse i hjertemusklen, serøs meningitis, lungebetændelse, krampagtig syndrom, stomatitis, otitis media og i tilfælde af alvorlig leverskade, gulsot. Heldigvis er disse komplikationer sjældne, men som regel anbefales det regelmæssigt at besøge lægen efter bedring i en bestemt periode (seks måneder til et år), undertiden kan lægen ordinere yderligere undersøgelser, især EKG-, blod- og urinprøver.\nKonsulent: Mololkina Larisa Aleksandrovna, kandidat for medicinsk videnskab, øre-hals-halslæge ved klinikken til familielæge\nAngina eller mononukleose: hvordan man skelner mellem disse sygdomme?\nHalsbetændelse hos et barn er et forældres mareridt. Det fratager babyen hans humør, appetit og livsglæde for mor og far. Der er ingen måde at slippe af med hende på en dag, så hun tvinger hende til at gå i sygefravær igen og igen. Heldigvis er ondt i halsen i langt de fleste tilfælde et af symptomerne på en akut luftvejsinfektion (strep hals, laryngitis), kræver ikke særlig behandling og forsvinder på 4-7 dage uden nogen konsekvenser. Imidlertid kan det undertiden indikere en mere alvorlig lidelse, blandt hvilke to er mere almindelige end andre - angina og infektiøs mononukleose. Hvordan skelnes der mellem disse sygdomme, og hvorfor har vi brug for en korrekt diagnose i dette tilfælde? Find ud af mere i en ny artikel om IllnessNews.\nOndt i halsen som et symptom på forkølelse\nAlle forældre, uden undtagelse, får forkølelse hos børn, især dette problem bliver relevant, når de begynder at gå i børnehave eller forskellige kredse. Oftest udvikles ondt i halsen som et resultat af, at vira (influenza, parainfluenza, adenovirus, RS-vira osv.) Kommer ind i kroppen. Slimhinden i de øvre luftveje er en slags barriere på vejen for disse mikroorganismer, det tager det første slag. Derfor begynder mange af forkølelsen netop med udseendet af smertefulde fornemmelser i halsen..\nAlvorligheden af ondt i halsen i virussygdomme er ikke den samme. I milde tilfælde klager babyen over ubehag, der opstår, når han sluger, taler og indånder kølig luft. I alvorlige tilfælde er smerten så udtalt, at barnet ikke kan sluge spyt og helt nægter mad og vand. En almindelig forkølelse manifesterer sig sjældent på denne måde: oftest er alle symptomer med det til stede i moderation - en lille hoste, en løbende næse, ubehag i halsen og lav feber.\nDer er dog to smitsomme sygdomme, der har et meget lignende billede, og deres førende symptomer er ekstremt intens ondt i halsen og feber. Disse inkluderer infektiøs mononukleose og tonsillitis.\nÅrsager til infektiøs mononukleose og purulent ondt i halsen\nÅrsagerne til disse sygdomme er helt forskellige. Infektiøs mononukleose er en sygdom, der er forårsaget af Epstein-Barr-vira, som er en delmængde af en stor gruppe herpesvira. Det overføres af luftbårne dråber, det kaldes også "kyssesygdom", som den mest almindelige mononukleose blandt gymnasieelever og studerende. Børn i førskole- og skolealderen kan dog godt blive smittet med det gennem tæt kontakt med inficerede mennesker. Efter sygdom dannes kortvarig immunitet, som kun beskytter i et par måneder.\nAngina hos børn er ofte forårsaget af gruppe A beta-hæmolytisk streptokokker, det vil sige, at årsagen til det er bakterier. De overføres også af luftbårne dråber fra en syg person til en sund. Folk i alle aldre kan blive syge af det: både børn og voksne. Efter en sygdom dannes der ingen immunitet, dvs. du kan blive smittet mange gange.\nDet kliniske billede af infektiøs mononukleose og angina hos børn har meget til fælles. Af denne grund har læger nogle gange svært ved at stille en nøjagtig diagnose ved den første undersøgelse, og dette er ikke en konsekvens af deres manglende kompetence. Disse sygdomme er meget ens. Begge begynder akut med fænomenerne svær beruselse. Feber kan stige til meget høje tal, barnet vil bare ligge i sengen og ude af stand til at rejse sig. Antipyretiske lægemidler reducerer det ikke helt og kun i 2-3 timer, hvorefter kulderystelser og en kraftig temperaturstigning begynder igen. Nogle gange er der en centralisering af blodcirkulationen på grund af krampe i perifere kar: Barnets hænder og fødder er isede, og hovedet og kroppen er meget varme. Dette er den mest ugunstige form for feber, hvor feberkramper kan udvikle sig. Derudover er børn bekymrede for alvorlig smerte i knogler, led, muskler, hovedpine, svimmelhed..\nHalsbetændelse med begge sygdomme kan være så alvorlig, at barnet ikke kan sluge spyt. Som et resultat spytter han det ud, eller det flyder simpelthen ud af munden på puden. Selvfølgelig er der heller ikke tale om noget måltid - det er umuligt at overtale et barn til at tage en skefuld blød puré. Det er meget farligt, at mange af dem nægter væske på grund af så alvorlige smerter, som kombineret med høj feber kan forårsage dehydrering. Ud over smerter direkte i halsen har babyen ofte ubehag i den submandibulære region forårsaget af en stigning i lymfeknuder.\nDer er også forskelle. Hvis det kliniske billede af angina normalt er ret klart, kan dette ikke siges om mononukleose. Nogle gange er det meget sløret, utydeligt uden nogen specifikke symptomer. I modsætning til tonsillitis kan det have en løbende næse, hoste, smerter i brystet og andre forkølelsessymptomer. Symptomet, der taler til fordel for denne sygdom, er en udtalt udvidelse af mandlerne og submandibulære lymfeknuder, som giver nakken en ejendommelig form: den kan blive bredere end et kvæglignende hoved. I dette tilfælde øges mandlerne i størrelse op til 2-3 grader og kan forårsage vejrtrækningsbesvær, fordi kun et lille hul er tilbage til luftstrømmen. For angina er sådan hævelse ikke typisk. Derudover forstørres leveren og milten med mononukleose undertiden, hvilket fører til mavesmerter, en følelse af oppustethed og kompression. I ekstremt sjældne tilfælde kan milten endda briste..\nHvordan kan en læge skelne mellem disse sygdomme?\nFor at stille den korrekte diagnose skal lægen se ind i barnets hals. Med angina (lacunar eller follikulær) vil han se ødematøse, røde mandler, hvorfra pus oser. Det skiller sig især tydeligt ud, når det presses med en spatel. Undertiden er det synligt som hvide prikker, og i alvorlige tilfælde dækker det hele overfladen af mandlerne. Ved infektiøs mononukleose er mandlerne meget forstørrede, ødemer og dækket med en lys blomstring på ydersiden, som fjernes med en spatel. Når du trykker på, er der ingen pus. Dette og andre symptomer gør det muligt for lægen at mistanke om, hvilken slags sygdom babyen måtte have. For pålidelighed vil han dog stadig sende det til andre diagnostiske metoder..\nDet vigtigste referencepunkt i differentieret diagnose er et komplet blodtal. Ved hjælp af det kan du bestemme, hvilket patogen vi har at gøre med: vira eller bakterier. Med en virusinfektion (mononukleose) vil antallet af lymfocytter øges og med en bakteriel infektion (angina) - neutrofiler, mens antallet af stab-former kan øges. I begge tilfælde er der sandsynligvis leukocytose og høj ESR..\nFor at identificere streptococcus, som det forårsagende middel til ondt i halsen, anvendes der specielle tests, hvis resultat kan findes på få sekunder. Desværre er de ikke tilgængelige i alle poliklinikker, oftest er det kun hospitalslæger, der kan bruge dem. For at bekræfte diagnosen mononukleose anvendes en blodprøve for atypiske mononukleære celler, men den største ulempe ved denne metode er, at de ikke vises ved sygdommens begyndelse, men på den 7-10. Dag, hvor det syge barn allerede er i reparation.\nHvordan behandles mononukleose og angina?\nVigtigheden ved korrekt identifikation af infektionskilden og diagnosen er, at behandlingen af disse sygdomme er en helt anden. Infektiøs mononukleose er en virussygdom, dvs. der er ingen specifik terapi til eliminering af patogener. En række forskere insisterer på brugen af antiherpetiske lægemidler (Acyclovir), nogle på interferoner. Men med denne sygdom er det kategorisk umuligt at bruge penicillin-antibiotika, da dette ledsages af udseendet af et karakteristisk udslæt. Det betragtes oftest som en allergi og behandles fortsat med antihistaminer, hvilket er helt forkert. Også med denne sygdom er aspirin og paracetamol strengt forbudt. Acetylsalicylsyre anvendes i princippet ikke i pædiatri, og paracetamol kan forårsage lægemiddelskader i leveren netop med mononukleose, derfor skal ibuprofen og fysiske afkølingsmetoder bruges til at sænke temperaturen.\nStreptokok ondt i halsen behandles kun med antibiotika. Førstelinjemedicin er penicillin-antibakterielle midler, alternativet er makrolider (clarithromycin, azithromycin, josamycin). Manglende behandling kan føre til komplikationer fra nyrer, hjerte og led, så det er vigtigt at starte det så tidligt som muligt..\nAngina og infektiøs mononukleose er alvorlige sygdomme, og ved den mindste mistanke skal du ringe til lægen derhjemme hurtigst muligt eller komme til klinikken alene, hvis barnets tilstand giver dig mulighed for at gøre dette.\nSom en uafhængig infektiøs sygdom blev infektiøs mononukleose først beskrevet af NF Filatov i 1885 under navnet "idiopatisk betændelse i livmoderhalsens lymfekirtler". I 1889 beskrev E. Pfeiffer det kliniske billede af den samme sygdom under navnet "kirtelfeber".\nÅrsagen til angina i infektiøs mononukleose\nInfektiøs mononukleose skyldes Epstein-Barr-virus fra herpesfamilien af vira. Kilden til det forårsagende middel til infektion er en syg person og en virusbærer. Patogenet overføres af luftbårne dråber. De medvirkende infektionsfaktorer er overbelægning, brugen af almindelige redskaber, håndklæder, sengetøj osv. Sygdommen er ikke særlig smitsom. Immunitet forstås ikke godt. Ingen tilfælde af re-sygdom beskrevet.\nSymptomer og klinisk forløb af angina ved infektiøs mononukleose\nInkubationsperioden er fra 4 til 28 dage, normalt 7-10 dage. Sygdommen udvikler sig som regel akut med lette kulderystelser. Temperaturen er subfebril, nogle gange stiger den til 39-40 ° C. Feber kan være bølget, tilbagevendende og vare fra 2-3 dage til 3-4 uger, oftere 6-10 dage. Moderat beruselse. Alvorlig svedtendens er mulig. I blodet - moderat leukocytose - (10-20) x10 9 / l), neutropeni, overvejelsen af lymfocytter og monocytter (40-80%), et skift i leukocytantal til venstre, udseendet af atypiske mononukleære celler med bredt lysprotoplasma. Ændringer i blodet varer i 2-4 måneder eller mere efter normalisering af kropstemperaturen. Næsten altid er milten forstørret, leveren er meget ofte.\nKliniske former for angina i infektiøs mononukleose\nTypiske tegn på infektiøs mononukleose er tonsillitis, forstørrede lymfeknuder, især occipital cervikal, submandibulær (de er elastiske og smertefri ved palpation), lever og milt.\nAngina i infektiøs mononukleose kan forekomme før optræden af en reaktion af lymfeknuderne, i andre tilfælde kan den forekomme meget senere end denne reaktion. Klinisk manifesterer det sig i tre former: pseudosår, astenisk og adenopatisk\nPseudo-ulcerøs angina er kendetegnet ved et øget indhold af leukocytter i blodet og tegn på akut leukæmi, hvilket komplicerer diagnosen infektiøs mononukleose, især i den første uge af sygdommen. I denne henseende skal det understreges, at "akutte leukæmier", hvor fuldstændig bedring opstår, ikke er andet end uidentificeret monocytisk tonsillitis, især hvis de ledsages af bukopharyngeal blødning og blødning.\nDen asteniske form af monocytisk angina kan tages som manifestationer af agranulocytose, når blodprøven ikke afslører leukocytose, hvilket er almindeligt for infektiøs mononukleose, men tværtimod afslører et signifikant fald i antallet af polynukleære celler, der forårsager forekomsten af elementer af asthenisk syndrom - et symptomkompleks præget af irritabilitet, svaghed, øget træthed og ubehag humør, dårlig søvn, forskellige psykopatiske manifestationer. I infektiøs mononukleose er der ingen psykonatiske komponenter.\nDen adenopatiske form er kendetegnet ved overvejelsen af reaktion af lymfeknuderne og simulerer ofte adenopatisk feber hos børn, hvor polyadenopati syndrom ud over angina og regional lymfadenitis bemærkes med en stigning i fjerne lymfeknuder, mens der i blodet ikke er ændringer, der er karakteristiske for infektiøs mononukleose. Den endelige diagnose i denne form for infektiøs mononukleose etableres ved hjælp af en specifik serologisk reaktion for Paul og Bunnells mononukleose.\nDiagnose af angina i infektiøs mononukleose\nDiagnosen af infektiøs mononukleose er fastlagt på baggrund af det kliniske billede, resultaterne af blodprøver og positive resultater af serologiske reaktioner. Infektiøs mononukleose er differentieret i astenisk form fra paratyphoid feber, hvor asteni ledsages af en stigning i kropstemperatur og en signifikant stigning i milten. Med en pseudo-ulcerativ form af angina med omfattende membranlag på mandlerne adskiller den sig fra pharyngeal difteri, Simanovsky-Plaut-Vincents angina og angina vulgaris.\nUnder dække af ondt i halsen. Infektiøs mononukleose\nManifestationerne af infektiøs mononukleose kan ligne en almindelig ARI. Derfor forbliver mononukleose ofte ukendt, og forældre begynder kun at slå alarm, når de står over for konsekvenserne af sygdommen. Hvad der skal gøres for rettidig diagnose af sygdommen?\nDen højeste forekomst af mononukleose bemærkes blandt børn 3-9 år, men ofte forekommer deres sygdom i milde former, som er sværest at diagnosticere og ofte ikke genkendes. Den største fare ved denne infektion er, at barnet efter en sygdom har langvarige forstyrrelser i immunsystemet, og det bliver modtageligt for en lang række mikroorganismer - bakterier, vira, svampe, som kan forårsage adskillige infektiøse komplikationer.\nInfektiøs mononukleose er en virusinfektion, der er kendetegnet ved beskadigelse af lymfeknuder, lever og milt, halsbetændelse og feber.\nBørn i det første leveår bliver som regel ikke syge: de er beskyttet af antistoffer modtaget fra moderen i den intrauterine udviklingsperiode (forudsat at moderen havde denne infektion på én gang).\nSygdommen er forårsaget af Epstein-Barr-virussen, som er en nær slægtning til herpesvirus. Denne virus fik sit navn til ære for to canadiske forskere, der opdagede den i 1964. Virussen er distribueret over hele verden, og den kan findes i de fleste af den voksne befolkning på planeten. Ligesom herpes simplex-virus forbliver Epstein-Barr-virusen, når den først kommer ind i kroppen, for evigt. Forekomsten observeres året rundt, dens stigninger forekommer om foråret og efteråret.\nVirussen er ikke særlig resistent over for ydre påvirkninger og dør hurtigt uden for menneskekroppen. Dens smitsomhed er ikke særlig høj, derfor fortsætter smitsom mononukleose aldrig i form af epidemier - kun isolerede (sporadiske) tilfælde eller små lokale udbrud bemærkes. Virussen overføres af luftbårne dråber, men infektion kræver langvarig kontakt med patienten. Viruspartikler kan også findes i spyt hos en patient eller en virusbærer, og den anden overførselsvej for patogenet kan være kontakt: sygdommen overføres gennem legetøj eller andre genstande, der har fået inficeret spyt.\nEfter infektion kommer virussen ind i slimhinden i de øvre luftveje, formerer sig der og kommer ind i mandler og lymfeknuder. Det påvirker næsten alle lymfeknuder, lever, milt. I stedet for B-lymfocytter inficeret og beskadiget af virussen begynder kroppen at producere nye celler kaldet "atypiske mononukleære celler". De er fraværende hos raske mennesker, og deres navn har bestemt sygdommens moderne navn - "mononukleose".\nDe første tegn på sygdommen kan påvises en uge eller to efter infektion. Undertiden er inkubationsperioden længere (den kan stige til 1-1,5 måneder).\nSygdommen begynder akut med en hurtig stigning i temperaturen til høje tal (38-39 ° C). Patienten har øget alle lymfeknuder, især den bageste cervikale, occipital og submandibular. Deres stigning kan ses af øjet, når de trykkes ned, er de smertefri.\nNæsten altid, med infektiøs mononukleose, er nasopharynx og mandler påvirket. Patienter har næsestop og vanskeligheder med at trække vejret i næsen, hæshed. Børn snorker ofte i søvn. Palatine mandler (mandler) er forstørret og betændt, ofte vises plader på dem (faste eller i form af separate øer), som kan se ud som plak i difteri. Deres udseende ledsages normalt af en endnu større (op til 39-39,5 ° C) temperaturstigning og en forringelse af velvære. På trods af de inflammatoriske ændringer er smerter i halsen hos patienter som regel fraværende (eller det er ubetydeligt), nasal udflåd er også fraværende.\nAlle patienter har en forstørret lever og milt. Gulsot vises undertiden. Men svær hepatitis med infektiøs mononukleose sker ikke. Udvidelsen af leveren kan vare i lang tid, dens størrelse normaliseres normalt kun efter 1-2 måneder fra sygdommens begyndelse.\nMidt i sygdommen er det kun nogle patienter, der har hududslæt. Men udslæt opstår næsten altid, hvis patienten behandles med ampicillin, et udbredt antibiotikum. Dette udslæt er plettet, lyst rødt, ligner meget en allergisk, varer 6-14 dage og forsvinder alene uden behandling. Dets udseende betyder ikke, at patienten er allergisk over for ampicillin og andre penicillin-antibiotika. Det er bare, at Epstein-Barr-virus på en uforståelig måde "fordrejer" kroppens svar på deres introduktion.\nForløbet af infektiøs mononukleose slutter normalt om 2-4 uger, men nogle gange kan det tage op til en og en halv måned.\nDe B-lymfocytter, som Epstein-Barr-virus inficerer, er en af immunsystemets hovedceller. Derfor ledsages sygdommen af en svækkelse af immuniteten og en øget modtagelighed for barnet for andre infektioner. Disse infektioner er ikke længere forårsaget af vira, men som regel af bakterier og betragtes som komplikationer af infektiøs mononukleose. For eksempel lider hvert tiende barn efter ondt i halsen, der er forårsaget af selve virussen, et andet ondt i halsen forårsaget af streptokokker. Suppurativ otitis media (betændelse i mellemøret), bronkitis og lungebetændelse er også mulig..\nSymptomer på infektiøs mononukleose er ret typiske - forstørrede lymfeknuder, halsbetændelse, forstørret lever og milt, feber. Men ikke altid er hvert af disse tegn tilstrækkeligt udtalt, så kun en læge kan diagnosticere korrekt. En laboratorieundersøgelse ordineres uden fejl: diagnosen stilles i tilfælde af påvisning i den generelle blodprøve af celler, der er karakteristiske for infektiøs mononukleose - atypiske mononukleære celler. Jo mere deres antal, jo mere alvorlig udvikler sygdommen sig. Derudover gør moderne laboratoriemetoder det muligt at detektere selve virussen i blodet (mere præcist dets genetiske materiale). Til dette formål er PCR meget udbredt - polymerasekædereaktion.\nAlle patienter med infektiøs mononukleose undersøges for hiv-infektion (faktum er, at dens tidlige stadier også kan ledsages af mononukleose-lignende symptomer). Der er også behov for en lægekonsultation for at udelukke andre formidable sygdomme - ondartede blodsygdomme og difteri. Bakteriologisk undersøgelse hjælper med at skelne infektiøs mononukleose fra difteri eller almindelig ondt i halsen (patienter foretager en vatpind fra palatinestandlerne og så så på difteri bacillus og streptokokker, hvis disse bakterier ikke findes - sandsynligheden for diagnosen infektiøs mononukleose stiger markant).\nUd over infektiøs mononukleose anses Epstein-Barr-virus for at være skyldige i en række mere alvorlige lidelser: multipel sklerose, en kronisk sygdom, hvor nervefibre er beskadiget på grund af nedsat funktion af immunsystemet, hvilket fører til et gradvist tab af forskellige funktioner i nervesystemet (synshandicap, koordinationstab, motorisk lidelser osv.) onkologiske sygdomme i det hæmatopoietiske system; kronisk træthedssyndrom, som har forskellige årsager og er kendetegnet ved øget træthed, konstant følelse af ekstrem træthed, muskelsmerter, døsighed og depression, der varer i måneder og nogle gange år.\nIndtil nu er der intet tilgængeligt og effektivt lægemiddel, der hurtigt kan ødelægge virussen i kroppen. Derfor er behandlingen primært rettet mod at lindre symptomer på sygdommen og forhindre udvikling af komplikationer. Patienter med milde former behandles derhjemme. Børn er indlagt på et hospital med infektionssygdomme kun i tilfælde af alvorlige infektionsformer, udtalt forstørrelse af lever og milt, udseende af gulsot såvel som hvis det er nødvendigt at bekræfte diagnosen og udelukke andre sygdomme.\nSengeleje er meget vigtig i den akutte periode af sygdommen (i gennemsnit fra 1 til 3 uger): der er mulighed for skade på den forstørrede milt og endda dens brud. Af samme grund er børn begrænset til fysisk aktivitet i seks måneder efter sygdommen..\nFor at reducere temperaturen i infektiøs mononukleose anvendes paracetamol eller lægemidler baseret på den. Aspirin frarådes stærkt, da dets anvendelse, især i denne sygdom, kan provokere udviklingen af Reye's syndrom (alvorlig skade på leveren og hjernen). For at lette nasal vejrtrækning ordineres vasokonstriktor næsedråber til forebyggelse af bakteriel ondt i halsen og faryngitis - skylning af svælget og svælget med antiseptiske opløsninger (furacillinopløsning, tinkturer af calendula, kamille eller salvie). For at mindske rusen har du brug for en rigelig varm drink..\nI nogle tilfælde (alvorligt sygdomsforløb, signifikant forstørrelse af milt og lymfeknuder) er det nødvendigt at ordinere kortikosteroidhormoner (prednison), som har en antiinflammatorisk virkning.\nLigegyldigt hvor vanskelig sygdommen er, ender den med bedring. Men lidelser i immunsystemet kan vare i lang tid (op til 6 måneder). I løbet af denne tid har barnet en øget modtagelighed for forskellige infektioner, så det er nødvendigt at begrænse hans kontakt med andre mennesker. Kroppen genopretter i lang tid efter sygdommen: barnet bliver hurtigt træt, er lunefuldt, klager over dårlig appetit i flere måneder efter bedring. På dette tidspunkt er det uønsket at planlægge lange ture, herunder "til bedring", hvis det er nødvendigt at udføre planlagte vaccinationer, udsættes de til en senere dato.\nDen overførte sygdom efterlader en stabil immunitet: på trods af at virussen forbliver i kroppen for evigt, er der praktisk talt ingen tilbagefald af infektiøs mononukleose. Reinfektioner er så meget mere umulige.\nEpstein-Barr-virussen har onkogen aktivitet (det kan forårsage onkologiske sygdomme i blodet), derfor skal børn, der efter klinisk bedring ikke genopretter den normale sammensætning af blodlegemer i lang tid, sendes til konsultation med en hæmatolog, hvor de efterfølgende kan blive i apoteket i lang tid. regnskab.\nForebyggelse af infektiøs mononukleose reduceres til begrænsende kontakt med patienter. Da virussen ikke er særlig infektiøs, træffes der ingen karantæneforanstaltninger - når almindelig vådrensning er nok, når et tilfælde af sygdommen optræder i et organiseret børnekollektiv (i en børnehave, en børnehave). Børn, der har været i kontakt med patienten, observeres i 20 dage. Dette er den maksimale inkubationsperiode for sygdommen, og hvis børnene ikke blev syge i løbet af denne periode, var der ingen infektion.\nDer er stadig ingen specifik forebyggelse af infektiøs mononukleose (for eksempel vaccinationer).\nDet kliniske forløb af mononukleose og angina er ens. Uafhængige forsøg på at etablere en diagnose fører til de forkerte konklusioner. En kvalificeret læge kan let skelne mellem viral mononukleose og infektiøs ondt i halsen. At differentiere disse sygdomme er vigtigt for den korrekte behandlingsregime..\nKliniske manifestationer af mononukleose\nMononukleose er en akut virussygdom forårsaget af Epstein-Barr-viruset. Bærere af patogenet er omkring 75% af verdens befolkning, sygdommen manifesterer sig i 10%. Det overføres fra person til person af luftbårne dråber gennem spyt under kyssing. Virusens celler inficerer lymfoide væv, som yderligere svækker kroppens immunfunktion. Derfor provokerer en svækket immunitet sygdommens begyndelse..\nDe første tegn ligner forkølelse. Patienter klager over svaghed og kvalme, derefter en temperaturstigning, næsestop uden løbende næse og ondt i halsen. Inden for en uge øges hævelse af øjenlåg og næse, store lymfeknuder palperes, udslæt vises.\nen stigning i kropstemperatur til subfebrile indikatorer (37,5 C);\nlille, rødt hududslæt\nSygdommen mononukleose forveksles ofte med ondt i halsen, da en af dens manifestationer er en inflammatorisk proces i halsen. I dette tilfælde vil angina være resultatet af hoveddiagnosen og ikke en uafhængig sygdom..\nHvis du har mistanke om mononukleose, ordineres en test for mononukleære celler, der tages blod fra en vene til forskning. I den kliniske analyse af blod detekteres en stigning i niveauet af leukocytter og hastigheden af erytrocytsedimentering.\nKomplikationer - betændelse i hjertemusklen, meningitis, lungebetændelse, kramper, otitis media, leversygdom.\nAngina, eller tonsillitis, er en akut infektiøs og inflammatorisk sygdom, de forårsagende stoffer er streptokokker og stafylokokker. Disse patogener er altid til stede i den menneskelige krop, men hypotermi eller brug af kold mad kan provokere sygdommen. Den vigtigste manifestation er skader på lymfevævet i mandlerne. Skel mellem lacunar og follikulær strømning. Patogenet overføres af luftbårne dråber, når man plejer en syg person eller bruger fælles redskaber og personlige genstande.\nVigtig! Angina er farlig med mange komplikationer, især i barndommen. Disse inkluderer gigt, pyelonephritis, meningitis, sepsis.\nDiagnosen af tonsillitis stilles, hvis en ondt i halsen tilslutter sig efter de første symptomer på utilpashed, så mandlerne forstørres og blokerer passagen, svælget bliver lyst rødt. Hvis de ikke behandles i de indledende faser, bliver de dækket af en hvid finkornet belægning. Patienten er ikke i stand til at spise ru mad, da processen med at synke er vanskelig. Små børn har saliv, øre smerter.\nBegge diagnoser hænger sammen med et lignende klinisk billede, og derfor foretages de samme fejl, når et uafhængigt forsøg på at bestemme sygdommen. Symptomer på mononukleose og tonsillitis ligner den generelle sygdomsudbrud. Derefter er yderligere tegn forskellige for hver af dem. Den første er kendetegnet ved en viral læsion af hele organismen, et af dens sekundære tegn er angina. Det er ikke svært for en kvalificeret specialist at skelne mellem mandelbetændelse som en uafhængig nosologisk enhed.\nEtiologi af sygdommen. Sygdomme er forårsaget af forskellige patogener. Med mononukleose - en virus med tonsillitis - bakterier.\nTransmissionsruter. Det er muligt at blive smittet med ondt i halsen ved kontakt med en patient, mens man tager sig af ham. Da årsagen til infektiøs mononukleose er Epstein-Barr-viruset, er det for udvikling af sygdommen nødvendigt at være bærer af denne virus.\nAldersgrænser. Oftest lider børn af mononukleose, da deres immunitet stadig er svag. Angina påvirker både børn og voksne.\nSymptomer Hovedforskellen mellem det kliniske forløb af sygdomme er kropstemperatur. Med mononukleose vokser den ikke over 38 grader. Udsving i indikatorer i gennemsnit fra 37 til 37,5 grader. Forløbet af angina forekommer ved en meget høj temperatur, patienter klager over manglende styrke og muskelsmerter. Det maksimale antal når 40 grader og falder ikke, når du tager antipyretika. Et karakteristisk kendetegnende symptom er en udvidelse af leveren og milten, den er kun til stede med mononukleose. Ændringen i størrelsen af organer sker gradvist i løbet af en måned. Med tonsillitis er der ingen små udslæt på huden med et temperaturstigning, især hos børn.\nAnalyser. Til en differentiel diagnose ordineres blod- og urintest med deres hjælp kan du nøjagtigt skelne angina fra mononukleose hos børn. En særlig biokemisk blodprøve afslører atypiske celler - mononukleære celler, der kun produceres under mononukleose. Deres tilstedeværelse i patientens blod bekræfter diagnosen. Med angina i blodet øges indholdet af leukocytter, hvilket er et almindeligt symptom på disse sygdomme. I begge tilfælde tages bakteriologiske vatpinde fra halsen, hvilket bekræfter eller ikke er årsagssygdommen for sygdommen.\nPå trods af de mange almindelige manifestationer er det nødvendigt at etablere en nøjagtig diagnose så hurtigt som muligt, da behandlingen har betydelige forskelle.\nTil behandling af tonsillitis er der først og fremmest behov for antibiotika, der vælges individuelt til patienten. Et barn med en svækket krop har brug for indlæggelse i afdelingen for infektionssygdomme. Der vil han gennemgå et 10-dages antibiotikabehandling med lægemidler fra penicillin- og amoxicillinserien. Hjælpemidler inkluderer antihistaminer, vitaminer og generel tonic. Som symptomatisk behandling anvendes antipyretiske lægemidler, nogle gange er der behov for et injektionskursus. Skyl halsen lokalt med antiseptiske afkog af kamille eller calendula.\nOpmærksomhed! Sengestøtte er påkrævet. Tonsillitis er kendetegnet ved et hurtigt forløb, farligt af udviklingen af komplikationer. Rigelig varm drikke, flydende mad er nødvendig. Med flegmonøs ondt i halsen er kliniske tegn mere alvorlige, kirurgisk indgreb er nødvendigt - åbning af en purulent byld på mandlerne.\nMed mononukleose vil der ikke være noget svar på antibiotikabehandling. Hvis diagnosen kan fastslås i den indledende fase af sygdommen, vil antihistaminer hjælpe. Den vigtigste behandlingsmetode er et kursus af antivirale lægemidler og eliminering af symptomer. Halsgurgler, immunitetsstyrkning, vitaminkomplekser vises. Patienten er i sengeleje hjemme. Ved mononukleose tolererer barnets krop sygdommen værre, så patienten har brug for indlæggelse.\nMononukleose og angina har mange lignende symptomer, men det er vigtigt at skelne mellem sygdommene for det videre behandlingsforløb. Begge patologier er farlige for deres komplikationer..\nViral mononukleose er ualmindelig, men det kan undertiden forveksles med angina, som er en mere almindelig og velkendt tilstand. Men behandlingen af disse sygdomme er helt anderledes, så hvis diagnosen er forkert, kan der opstå alvorlige komplikationer. Hvordan man skelner mellem mononukleose og ondt i halsen?\nAngina er begejstret for bakterier - steptokokker og stafylokokker. Halsbetændelse i sig selv er en bakteriesygdom i hele organismen, der manifesteres ved udviklingen af en akut inflammatorisk proces i lymfadenoidvævet i svælget. De mest almindelige typer af angina er lacunar og follikulær.\nMed lacunar angina dækker røde mandler en hvid-gul purulent plak. I tilfælde af follikulær ondt i halsen bliver mandlerne strødt med lysegule vesikler, der ligner korn. Andre mest almindelige symptomer på ondt i halsen inkluderer svær ondt i halsen, især ved indtagelse, feber op til 39-40 grader, en følelse af generel svaghed, utilpashed, hovedpine, hævede lymfeknuder placeret under underkæben og fornemmelse deres ømhed ved palpering. Hos børn kan ondt i halsen ledsages af andre symptomer: trismus i tyggemusklerne, hvor barnet ikke åbner kæben normalt og stærk spyt. I nogle tilfælde kan akutte øre smerter forekomme. Hvis barnet stadig ikke ved, hvordan man taler, kan afvisning af at spise og nogle gange fra at drikke indikere udseendet af ondt i halsen..\nInfektiøs mononukleose forstås som en akut virussygdom, hvis årsagsmiddel er Epstein-Barr-virus, der tilhører familien af herpesvirus. Symptomer på mononukleose inkluderer udvikling af en inflammatorisk proces i svælget (sekundær tonsillitis), en stigning i lymfeknuder, lever, milt og forekomsten af mærkbare ændringer i leukocytblodtallet. Sygdommen overføres ved kontakt med en syg person gennem husholdnings- eller luftbårne dråber.\nLæger støder på mononukleose meget sjældnere end almindelig angina, men ifølge forskere er den voksne befolkning på jorden inficeret med forskellige herpesvira i 95% af tilfældene og børn under 14 år - i 75% af tilfældene. Men de fungerer alle som kun transportører, mindre end 10% af befolkningen bliver syge. Man skal huske på, at sygdommen opstår med nedsat immunitet, derfor kan forkølelse blive en drivkraft for sygdommens udvikling..\nDe vigtigste symptomer på mononukleose inkluderer kuldegysninger, en let stigning i kropstemperaturen til 37-37,5 grader. Men i tilfælde af et akut sygdomsforløb kan indikationerne være meget højere. Derudover er der en stigning i sveden, forekomsten af sekundær tonsillitis, en mærkbar stigning i lymfeknuder (især cervikal, occipital, submandibulær og inguinal). Der er også en mærkbar ændring i det kliniske billede af blod. Og det betyder, at det er ret simpelt at skelne mononukleose fra angina, og passende tests skal udføres: doner blod til en generel analyse og en test for mononukleære celler. Hvis resultaterne af generelle tests viser sig at være positive, kan lægen ordinere andre undersøgelser som yderligere. Først kan diagnosen "angina" være tvivlsom med en mærkbar stigning i størrelsen på patientens lever og milt, som er karakteristiske for mononukleose. Interne organer kan mærkes af en læge, og en stigning i størrelse kan bemærkes..\nInfektiøs mononukleose forveksles let med angina.\nForfatter: Olga Antipina\nEn af manifestationerne af mononukleose kan være angina, manifesteret af høj feber og hypertrofierede mandler. I det væsentlige har disse to sygdomme en anden oprindelsesart..\nDet forårsagende middel til infektiøs mononukleose er Epstein-Barr-virus, der tilhører herpesvirusfamilien. Udseendet af akut og kronisk tonsillitis fremkaldes af bakterier - streptokokker og stafylokokker.\nBetændelse i mandlerne med mononukleose er et af symptomerne på sygdommen. I dette tilfælde forekommer angina som et sekundært symptom sammen med andre manifestationer af Filatovs sygdom eller godartet lymfoblatose (andre navne til viral patologi). Derfor er mononukleøs tonsillitis forskellig fra akut og kronisk tonsillitis hos børn..\nMononukleose ondt i halsen forekommer kun hos børn i alderen 3 til 9 år. Imidlertid er bærere af Epstein-Barr-virus ifølge statistikker to tredjedele af verdens befolkning. Hvis infektionen alligevel manifesterer sig, fortsætter sygdommen som regel med symptomer på ARVI.\nMen oftest er årsagerne til sygdommen ikke en virus, men samtidig faktorer:\nlangvarig kommunikation med en syg person.\nVirussen, der fremkalder mononuklear angina, overføres på flere måder:\nluftbåren (ved kommunikation med en syg person)\ntransplacental (fra mor til barn under graviditet);\nkontakt og husstand (gennem almindelige genstande)\nparenteral (med blodtransfusion eller organtransplantation).\nHvordan skelnes mononukleose fra angina? Symptomerne på disse sygdomme er meget ens, men der er også karakteristiske træk, der hjælper med at bestemme, hvilken sygdom en person har fået..\nHvordan man smittes med mononuklear angina\nMononukleose hos mennesker\nKilden til infektion er en inficeret person, selv uden synlige kliniske manifestationer. Der er tre hovedruter for infektion: luftbåren, blodtransfusion og spyt.\nDet er nødvendigt at vide, at virussen kan frigives i miljøet i et år til femten måneder efter infektionen. Men denne virus er ikke vedvarende og meget smitsom (infektiøs), så epidemien af denne sygdom forekommer aldrig.\nDet er vigtigt at vide, at mennesker over 30 år ikke får mononukleose på grund af modenheden i immunsystemet. Oftest lider børn under 16 år af en sådan infektiøs sygdom. En syg person har som regel en stærk immunitet over for denne sygdom, så gentagelse af mononukleose er et tegn på hiv i kroppen.\nHvis vi sammenligner tegn på monocytisk angina og mononukleose, adskiller de sig praktisk talt ikke. I både første og andet tilfælde øges mandlerne, personen mister sin appetit. Tilstanden ledsages af en let stigning i temperatur og hovedpine.\nDet vil dog ikke være svært for en læge at skelne mononukleose fra angina. Med den første sygdom er der blandt andet en stigning i indre organer (lever eller milt). Også børn udvikler et rødt udslæt på kroppen. Halsen med mononukleose bliver dækket af en gullig blomst, og temperaturen stiger meget hurtigere og stærkere.\nFor en nøjagtig diagnose skal patienten donere blod til biokemisk analyse. Et øget niveau af bilirubin og leukocytter såvel som tilstedeværelsen af atypiske celler - mononukleære celler indikerer mononukleose.\nSymptomer og hovedtegn på mononukleose\nMonocytisk tonsillitis kan påvises med de første tegn kun 7-10 dage efter infektion. Inkubationsperioden er sjældent lang og øges til en måned. Tonsillitis i denne form begynder ganske akut. Patienten har et skarpt spring i temperatur op til 39 grader. Der er en stigning i størrelsen på alle lymfeknuder, især i kæben og bagsiden af hovedet. Når du trykker på dem med fingrene, føler patienten ikke smerte, men deres stigning kan ses i eksterne manifestationer..\nDet er bedre at begynde at slippe af med ondt i halsen ved de første manifestationer. I næsten alle tilfælde observeres skader på nasopharynx og mandler med en infektiøs type mononukleose. Patienten har bihuler, hæshed og åndenød. Børn under sygdom begynder at snorke under søvn. Kirtlerne bliver betændte og forstørrede, og der udvikles ofte plak på dem, hvilket kan forveksles med dannelsen af difteri. På trods af den inflammatoriske proces føler den syge ikke ondt i halsen, og der er ingen udflåd fra nasopharynx.\nHos hver patient finder læger udvidelse af indre organer som milt og lever. Nogle af dem har gulsot. Men sådan betændelse forårsager ikke svær hepatitis. Den øgede leverstørrelse kan vare ved i temmelig lang tid og vil kun vende tilbage til normal efter 1,5 - 2 måneder fra betændelsens begyndelse.\nMidt i en infektion kan nogle inficerede udvikle hududslæt. Men de opstår i tilfælde, hvor ampicillin blev brugt til behandlingen, det vil sige et udbredt antibiotikum. Udslætet er plettet, lyst rødt og ligner meget allergier. De passerer alene efter en uge eller to uden at bruge et medicinforløb. Udseendet af tegn på huden i dette tilfælde betyder ikke, at patienten er allergisk over for antibiotika, da virussen ændrer kroppens respons på de indgivne lægemidler..\nForløbet af en mononukleose-infektion slutter normalt om en og en halv til tre uger, men det kan trække i en måned. B-lymfocytter, hvis nederlag opstår på tidspunktet for infektion, er en af de vigtigste celler i forsvarssystemet. I denne henseende ledsages den patologiske proces altid af en svækkelse af immunsystemet og en stigning i patientens øgede følsomhed over for andre infektioner. Normalt opstår sekundære sygdomme under påvirkning af bakterier og betragtes som en komplikation af mononukleose. Det vil sige, hver tiende patient efter denne form for infektion får gentagne gange ondt i halsen, men forårsaget af streptococcus. Derudover er det muligt at udvikle purulent otitis media, lungebetændelse eller bronkitis..\nMononukleose eller ondt i halsen? Ikke mange mennesker ved, at tonsillitis i nogle tilfælde er et af de karakteristiske symptomer på en infektiøs tilstand forårsaget af Epstein-Barr-viruset..\nHos et barn ledsages mononuklear angina af typiske manifestationer:\nDerudover er barnet konstant træt. Babyer har øresmerter såvel som ubehag, når de åbner munden. Babyer, der ikke kan tale, har en tendens til at undgå mad og væsker.\nMononukleose svarer til ondt i halsen, men behandlingen for disse sygdomme er radikalt anderledes. Hvis der opstår symptomer, skal du ikke kun kontakte en øre-hals-hals, men også en terapeut.\nHvordan skelnes mononukleose fra angina? I de fleste tilfælde er det kun en læge, der kan gøre dette. På trods af at sygdommen er karakteristisk, vil ikke alle symptomer blive udtalt. For at stille en diagnose skal du gå til en aftale med en læge, hvor lægen:\nundersøger huden og åndedrætsorganerne.\nHvis specialisten er i tvivl, sender han patienten til laboratoriet. Til analysen har du brug for blod samt en vatpind fra mandlerne. Tilstedeværelsen af mononukleære celler er den største forskel mellem mononukleose og tonsillitis.\nEn patient med mistanke om mononukleisk angina undersøges også for hiv: de tidlige stadier af immundefekt ledsages af symptomer, der er karakteristiske for mononukleose.\nDiagnosticering af ondt i halsen med mononukleose\nDiagnose af en sådan sygdom forårsager ikke vanskeligheder, da de vigtigste manifestationer af mononukleose er umiddelbart synlige under en klinisk undersøgelse. Udføres en blodprøve for en mere nøjagtig diagnose? hvor celler, der er specifikke for denne sygdom, bestemmes - atypiske mononukleære celler, hvis antal varierer afhængigt af sværhedsgraden af angina. I den generelle blodprøve bestemmes også et øget antal monocytter og lymfocytter. For at bekræfte mononuklear angina kræves nogle gange en immunfluorescensblodprøve, hvor antistoffer mod denne virus vil blive bestemt.\nI vanskelige diagnostiske tilfælde anbefales det undertiden kirurgisk fjernelse af den overfladiske lymfeknude til nøjagtig histologisk diagnose. En sådan begivenhed er berettiget, hvis der er mistanke om tilstedeværelsen af lymfogranulomatose..\nAngina i infektiøs mononukleose er som regel ikke en uafhængig lidelse, men kun et symptom. Antihistaminer hjælper med at bekæmpe sygdommen. Det er deres læger, der ordineres i den første fase af sygdommen. Gurgling anbefales som en ekstra behandling. Til procedurer skal du bruge en opløsning af Hexoral eller en alkoholisk infusion af kamille.\nDu kan også lave mad derhjemme. Bland en teskefuld hver af salvie og tørret blomst, og hæld derefter blandingen over med et glas kogende vand. Når væsken er kølet ned, kan den bruges til skylning 2-3 gange om dagen..\nHvis sygdommen er noget startet, råder lægerne til at begynde at tage interferon. Dette stof reducerer betydeligt risikoen for at udvikle en kronisk sygdom. Derudover ordineres nogle gange glukokortikosteroider. De har en antiinflammatorisk virkning, så de let kan klare ødem. Dosering og varighed af indtagelse af et lægemiddel bør konsulteres med en læge..\nAntipyretiske lægemidler tages kun, hvis temperaturen stiger til 38,5 grader. Det er værd at bemærke, at antibiotika desværre ikke garanterer et 100% resultat. Terapien vil være langvarig og vanskelig..\nPatienten har brug for at blive i sengen, drikke så meget varm væske som muligt og følge en diæt. Glem stegt mad og udskift det med grøntsager, supper, kogt kød. Bouillon anbefales ikke at indtages på grund af fedtindholdet i skålen..\nÅrsager til mononukleose ondt i halsen\nMononukleose ondt i halsen observeres oftest hos babyer i alderen 3 til 9 år. Sygdommen fortsætter i dette tilfælde i en mild form, som er sværest at identificere. Med mononukleose er det farligt at opretholde langsigtet dysfunktion i immunsystemet. Det vil sige, at barnets krop som et resultat af den overførte infektion bliver alt for modtagelig for alle patogene mikroorganismer, hvad enten det er vira eller svampe.\nDenne virusinfektion kan afvige fra andre sygdomme ved forstørrede lymfeknuder, skader på mandlerne og feber. Betændelse har en negativ effekt på de indre organer, og med et avanceret forløb kan der opstå irreversible lidelser. Børn under et år bliver normalt ikke syge, da de under det intrauterine ophold danner antistoffer, hvis moderen på et tidspunkt var inficeret med denne infektion.\nMonocytisk angina udvikler sig under indflydelse af Epstein-Barr-viruset. Det blev opdaget i tresserne i sidste århundrede og opkaldt efter forskerne, der opdagede det. Det patologiske middel er fordelt over hele planeten og diagnosticeres hos mennesker i alle aldre. Ligesom herpesvirus forbliver dette sygdomsfremkaldende middel, når det først trænger ind i kroppen, for evigt.\nSpredning af infektion observeres året rundt, men hyppige tilbagefald forekommer i efteråret og foråret. Virussen er ikke resistent over for ydre påvirkninger, derfor dør den hurtigt uden for menneskekroppen. Mononukleose eller tonsillitis i denne variant er ikke en globalt smitsom infektion. Det vil sige, det er ikke i stand til at fortsætte i form af en epidemi. Derfor observeres oftere sporadiske tilfælde af infektion eller mindre lokale udbrud..\nMononuklear infektion kan overføres af luftbårne dråber, men for dette måtte langvarig kontakt med den syge være. Derudover kan virale midler findes i spyt hos en syg person eller en bærer. Det vil sige, sygdommen kan spredes ved kontakt. Således kan du blive smittet gennem legetøj eller andre genstande, der bliver inficeret spyt..\nEfter infektion trænger patologipatogenet ind i slimhinderne i de øvre luftveje, begynder at formere sig der og inficere mandlerne med lymfeknuder. Derudover spreder virussen sig til patientens milt og lever. Angina med infektiøs mononukleose er et obligatorisk symptom. For at erstatte inficerede B-lymfocytter begynder organsystemer at producere nye celler, som i medicin kaldes "atypiske mononukleære celler." Hos raske voksne er de fraværende, mens de på infektionstidspunktet hurtigt opstår hos en patient.\nTonsillitis forårsaget af mononukleose giver som regel ikke komplikationer. Man kan dog kun være rolig, hvis sygdommen blev diagnosticeret på et tidligt tidspunkt. I et andet tilfælde er angina fyldt med:\net fald i trombocytniveauer\nNår en virus og en person interagerer, spredes patogenet og dets affaldsprodukter gennem kroppen. Samtidig stiger kropstemperaturen, de perifere lymfeknuder stiger og bliver smertefulde.,\nog på kirtlerne bestemmes overlays.\nForstørrelse af lever og milt. Muligt udslæt, beskadigelse af lungevævet. Ikke-funktionelle lymfocytter, atypiske mononukleære celler, vises i blodet..\nInfektiøs mononukleose kan overføres på flere måder: husstand, luftbåren eller kontakt. I de fleste tilfælde provokerer virussen ikke udviklingen af sygdommen. En række andre faktorer bidrager til dette:\nfor lang kontakt med inficerede mennesker\nI de fleste tilfælde angriber virussen børn, men voksne kan også få det..\nÅrsager til, at angina ikke går væk efter antibiotika og tilbagefald af sygdommen, hvad man skal gøre\nPrognosen for mononukleosebehandling er positiv. Komplikationer er sjældne. Men med utidig eller forkert terapi er udvikling mulig:\nSkader på ansigtsnerven, der fører til lammelse af ansigtsudtryk.\nForstørrelse af svælg eller luftrørsknuder og som følge heraf åndedrætsbesvær.\nI nogle tilfælde med infektiøs mononukleose er der en sandsynlighed for stafylokokker eller streptokokker. Derudover er der undertiden ændringer i hjerterytmen, udviklingen af myokarditis og perikarditis..\nFor at undgå komplikationer udføres behandlingen af monocytisk angina altid under opsyn af en læge. Patologi udvikler sig skarpt og ledsages af alvorlige symptomer. Det er nødvendigt at isolere patienten fuldstændigt, minimere kontakten med raske mennesker, sterilisere hygiejne og husholdningsartikler. Imidlertid kan virussen overføres, selv før der vises tegn i inkubationsperioden.\nDiagnosen er som regel baseret på fysisk undersøgelse af patienten under anamnese. Lægen ordinerer også en generel og biokemisk blodprøve. I blodet vil der være et øget antal leukocytter samt øgede leverfunktionstest. På grund af det forstyrrede arbejde i milten øges antallet af blodplader.\nYderligere undersøgelse ordineres som en del af differentialdiagnosen. Forløbet af infektiøs mononukleose svarer til andre sygdomme, derfor skal det skelnes fra hiv, difteri, leukæmi.\nBehandlingen kan tage lang tid. På samme tid er der ingen specifik terapi, der sigter mod at bekæmpe Epstein-Barr-virussen. Terapi er typisk som følger:\nSengeleje. For at lindre patientens tilstand anbefales hvile. Du skal også drikke mere og spise i små portioner. Ernæring skal være sund, dvs. omfatte fødevarer rig på vitaminer og mineraler.\nAntivirale lægemidler. De sigter mod at ødelægge den virus, der er sygdommens forårsagende middel. Herpesvirus er imidlertid ikke følsom over for alle stoffer. I de indledende faser af behandlingen kan antivirale lægemidler være gavnlige. Normalt administreres interferon intravenøst i op til 5 dage, og derefter udføres en anden blodprøve.\nAntiinflammatoriske lægemidler. De hjælper med at reducere betændelse. Antiinflammatoriske lægemidler ordineres også lokalt. Specielle løsninger anbefales til gurgling for at lindre hævelse.\nKortikosteroider. Hvis hævelsen er alvorlig, forstørres lymfeknuderne markant, og andre lægemidler hjælper ikke, et kort kursus af kortikosteroider ordineres.\nAntibiotika Hvis der er fare for at vedhæfte en bakteriel infektion eller sygdomsforløbet på baggrund, ordineres et antibiotikakur. Cefalosporiner ordineres normalt. Doseringen vælges individuelt.\nVitaminer. Med infektiøs mononukleose er det meget vigtigt at understøtte immunforsvaret, genoprette styrke, derfor ordineres ofte vitaminer og kosttilskud, der styrker immunforsvaret.\nTerapien justeres efterhånden som sygdommen skrider frem. Hvis der ikke er nogen forbedring, vil lægen ordinere andre lægemidler. Med rettidig behandling er prognosen ret gunstig. Personen kommer sig inden for få uger. Sandsynligheden for at udvikle komplikationer er også lav.\nCatarrhal ondt i halsen: behandling, symptomer og årsager til sygdommen\nMonocytisk angina kan forårsage lungebetændelse\nI de fleste tilfælde fortsætter monocytisk angina uden alvorlige komplikationer eller konsekvenser..\nMen nogle gange kan et alvorligt forløb af sygdommen føre til følgende patologier:\nMilt briste. Dette er en af de farligste komplikationer. Milten vokser aktivt i størrelse de første par uger. Hvis denne proces er patologisk hurtig, brister milten. Dette er farligt ved intern blødning, da blod i store mængder kommer ind i bughulen. I mangel af kirurgisk pleje dør patienten.\nMeningitis. Denne konsekvens kan udvikles, hvis en bakterie har tilsluttet sig virusinfektionen. Hvis infektionen har spredt sig til slimhinden i hjernen, begynder meningitis. Det ledsages af svær hovedpine, svaghed, kvalme og bevidsthedstab. I et alvorligt sygdomsforløb og i fravær af lægehjælp er et dødeligt resultat muligt.\nHæmolytisk anæmi. I alvorlige tilfælde af mononukleose dør erythrocytter hurtigt, hvilket fører til anæmi og hypoxi. En af manifestationerne af denne komplikation er gulsot. Det er også en farlig konsekvens, der kræver øjeblikkelig behandling..\nAkut luftvejsobstruktion. Denne komplikation er ikke ualmindelig. Det er især farligt for små børn. Uden rettidig diagnose og lægebehandling kan patienten dø.\nDer er ingen specifik profylakse. For at undgå sygdommen skal du styrke kroppen, temperere, opretholde immunitet. Det er også nødvendigt at undgå kontakt med en inficeret person. Hvis der er en patient i huset, får han en separat skål, et håndklæde osv. Hvis det er muligt, skal de syge isoleres.\nRehabilitering og forebyggelse af mononukleose er meget vigtig. Undgå anstrengende fysisk aktivitet i flere måneder. I et stykke tid vil personen være smitsom, så opvasken skal være adskilt i seks måneder. Hver 3. måned donerer patienten blod til undersøgelse. Med et fald i immunitet udføres periodiske interferonforløb for at opretholde kroppens forsvar.\nHvilke antibiotika i tabletter er bedst til angina??


Kroppen advarer dig 1 måned før hjerteanfaldet: 8 skjulte tegn alle må kende til\nNewsner » Tips og tricks » Kroppen advarer dig 1 måned før hjerteanfaldet: 8 skjulte tegn alle må kende til\nHjerteanfald er en af de mest almindelige dødsårsager i Danmark, og hver fjerde dansker dør af en hjerte- karsygdom ifølge Hjerteforeningen.\nMen takket være øget viden og forskning er antallet af dødsfald faldet drastisk henover de seneste 20 år.\nMen de mange tusinde menneskeliv, som vi hvert år mister, er stadig alt for mange, og vi må blive bedre til at identificere personer, som ligger i risikozonen.\nEn stor andel af alle patienter med akut hjerteanfald har nemlig haft advarselssymptomer flere dage tidligere – uden at vide det.\nVi bliver alle trætte nu og da, og det er helt normalt. Men er du så træt, at simple aktiviteter som at købe ind pludselig føles som tortur, så er det måske tid til at ane uråd.\nDen voldsomme træthed kan komme op til en måned før hjerteanfaldet, ifølge et studie som er publiceret i den videnskabelige tidsskrift Circulation.\nBliver du hurtigt meget træt, bør du gå til din praktiserende læge.\nBrystsmerter kan endda give smerter i flere andre dele af kroppen. Nogle gange rammer smerten ud i en arm (ofte venstre armhule eller arm), men du kan også føle et tryk på halsen, nakken, kæberne, ryggen eller maven. Smerten plejer almindeligvis at fortsætte i mindst 15 minutter.\nInden et hjerteanfald kan du opleve svær åndenød. Det skyldes ofte, at lungerne ikke længere får tilstrækkeligt med blod, eftersom arterierne er blokerede.\nFår du pludselig svært ved at trække vejret, bør du straks søge læge.\nFøler du dig ofte svag og udmattet, kan det skyldes, at musklerne ikke længere får tilstrækkeligt med blod. Du bør være ekstra opmærksom på udmattelsessymptomer, eftersom stress kan udløse et hjerteanfald, ifølge Vårdguiden.\n5. Svimmelhed og koldsved\nPlages du af hoste, forkølelse og feber? Rolig, oftest er en almindelig forkølelse helt ufarlig.\nMen hvad mange ikke ved er, at forkølelsessymptomer sommetider kan komme en måned inden et hjerteanfald, og det kan være værd at huske på. Specielt hvis du også oplever flere andre tegn, som er nævnt i punkterne i artiklen.\nSymptomerne ved et hjerteanfald kan være meget forskellige fra individ til individ, hvilket desuden er vært at huske på.\nNoget helt andet, som også kan være et tidligt tegn på et hjerteanfald, er hårtab. Det rammer oftest mænd over 50 år, men også kvinder kan rammes.\n8. Uregelmæssig puls\nDel gerne artiklen på Facebook, så flere bliver opmærksomme på symptomerne, der kan advare dig eller nogen du holder af, inden det er for sent!


Bboellehuus' anmeldelse af Assassin's Creed Odyssey - Gamereactor Danmark\nSkrevet af: Bboellehuus 2019-03-13\nAssassin's Creed serien er efterhånden blev fast inventar på spilverdenens globale landkort. Serien har været utallige lande, tidsperioder, samt historiske personligheder omkring, senest med Egypten og Kleopatra i Origins fra 2017. I Odyssey går vi endnu længere tilbage i tiden, til det gamle Grækenland, hvor vi her får muligheden for, at vælge mellem en kvindelig protagonist, Kassandra, eller en mandlig, Alexios. Uanset valg af karakter består historien i det samme, da man bliver lagt en stor rejse, en odyssé, for fødderne. Her skal vanen tro snigmyrdes politikere, væltes konger, udkæmpes krige, besejres mytologiske bæster og langt, langt mere. Historien har fået et nøk op fra tidligere udgivelser, men forbliver sekundær og ikke mindst rodet at følge med i - mere om det senere. Spillet tager RPG-elementerne fra det forgange spil med over, og bygger videre på disse. Ligesom i Origins er det ikke en ubetinget succes, og det er noget Ubisoft bliver nødt til, at foretage en helhjertet beslutning omkring: Vil man være et decideret RPG, eller stealth-spil. På nuværende tidspunkt fungerer en blanding ikke optimalt, hvilket jeg tror man ville kunne løse ved, at satse på det ene eller det andet.\nLad mig dog få slået på plads, at Odyssey er flot. Enormt flot, og enormt stort. Førstnævnte er utvivlsomt et kæmpe plus, sidstnævnte er mere tvivlsomt. Ubisoft har længe brilleret i, at lave flotte open world spil - Far Cry, Watchdogs, ethvert tidligere Assassin's Creed spil, for blot at nævne nogle få. Odyssey er ingen undtagelse, og Grækenland er således en drøm at udforske med sine mange historiske landemærker. Dette er et karakteristika fra serien, som mange næppe ville være foruden, da der er noget magisk over, at besøge oraklet i Delfi, beskue Athen fra toppen af Akropolis, eller blot besejle det græske øhav. Desværre halter ansigtsanimationerne til tider, og jeg oplevede også en del visuelle bugs - blandt andet forsvandt min hest gennem jorden, for så på mystisk vis, at smide mig voldsomt af. Begge dele kan dog undskyldes, taget i betragtning af, hvor flot spillet i sin helhed tager sig ud. Som så mange andre åben-verden spil, bliver spillets spektakulært store verden dog også en akilleshæl, da verden til tider virker tom - og når man endelig støder på noget, er det som oftest temmelig intetsigende og repetitivt indhold.\nGameplay minder meget om sin forgænger. Man kan selvfølgelig snigmyrde sine fjender, hvilket man også bliver opfordret til, og når skyggerne ikke er lange nok, må man ty til nærkamp. Her er man udstyret med spyd, sværd, køller og ikke mindst bue og pil. Ens angreb er simple, da man har mulighed for at udføre et let, hurtigt angreb, samt et tungere, langsommere angreb. Der kan undviges, blokeres, reflekteres - alt sammen standard mekanikker. Ligesom i Origins har man dog også muligheden for, at tilegne sig diverse evner. De kan være passive eller manuelt aktiveret, og det er her, man kan skræddersy sin figur efter egne behov. Vil man satse på at snige sig rundt, være en bestialsk hvirvelvind af ødelæggelse, eller en alsidig altmuligmand, kan man gøre det. Eller det vil så sige, det kan man ikke helt. Og heri består min første store anke med Odyssey. Da Ubisoft har satset så stort på, at implementere RPG-elementer, har man opdelt ens udstyr i forskellige levels og sjældenhedsgrader, samt allokeret et tilsvarende system til ens fjender. Dette betyder, at man, til min enormt store frustration, ikke bare kan snigmyrde hvem som helst. Til tider kan man kun tage halvdelen af en modstanders liv, hvorefter man er tvunget til, at engagere i nærkamp. Dette afslører selvsagt ens ellers snedige tendenser, og virker ødelæggende for illusionen om, at være en mesterlig snigmorder. Dette kan til dels omgås ved, at sætte point i stealth, men selv dette har sin begrænsning, da evnerne er låst bag ens level progression - reelt set kan man først snigmyrde hvem som helst, sent i spillet. Man bliver således tvunget ud i langt mere åben kamp, end man i min optik bør gøre i et Assassin's Creed spil. Om det blot er mig der lever i en forskruet verden, og ikke er i stand til, at følge med udviklingen, hvilket er ganske plausibelt, skal jeg ikke kunne sige. Afslutningsvis bliver enhver given kamp også hurtigt et raseri anfald på ens controller, lig barndommens febrilske Tekken kampe, hvor man skiftevis smadrer løs på undvig, og hurtig-angreb knappen. Igen skylder dette højst sandsynligt min egen inkompetence, og andre spillere vil muligvis finde mere dybde i systemet, men jeg fanger den ikke ligeså åbenlyst, som man eksempelvis gør i Blood-souls spillene. Dette leder mig til min store anke nummer to: gameplay-loopet er i sin essens ikke underholdende nok.\nEn australsk spilkritiker på Youtube, Skill-up, bruger udtrykket 'core gameplay-loop' - det loop der skal være tilpas underholdende, originalt og nytænkende til, at du bliver ved med at spille et givent spil, time efter time. Skill Up bruger udtrykket i sammenhæng med en anmeldelse af Anthem, hvilket grangiveligt boltrer sig i en helt anden genre, nemlig looter-shooteren, og han omtaler loopet som et 30-sekunders loop. I min optik kan denne filosofi også trækkes ned over andre spil, angiveligt med et loop bestående af mere end blot 30 sekunder, og udgør i mange spil essensen af, hvad der gør spillet værd at spille. Og her fejler Odyssey. Gameplayet er simpelthen ikke underholdende nok til, at holde spilleren fanget i de mange, mange timer udvikleren gerne se en bruge på det. Bevares, her er nogle memorable øjeblikke, såsom at udrydde en hel borg uden, at blive set, eller sparke en bjørn rundt ved hjælp af Spartan-kick evnen (seriøst, prøv det - det er hyle morsomt). Førstnævnte bliver dog kedsommeligt efter gentagne belejringer, og sidstnævnte er primært underholdende qua bjørnens animationer, som jeg ikke mistænker for, at være en bevidst synkroneret interaktion mellem evnen og bjørnen. Jeg gruede for hver direkte konfrontation med en gruppe fjender, ligesom jeg sukkede højlydt ved hver nye, overbevogtede borg der skulle overkommes. Samtidig er spillet også enormt grindy, da man bliver tvunget til, at kæmpe sig op på samme niveau som sine fjender, før man har en reel chance for, at besejre dem. Ja, nogle gange var man endda nødt til, at være i højere level end modstanderen før man havde en chance - bl.a. fik jeg gevaldige klø af et forvokset vildsvin, til trods for, at jeg var a niveau med den. Dette ville ikke være noget problem, hvis gameplay loopet var underholdende, eller sidemissionerne interessante. Desværre kan jeg ikke billige nogle af delene, og særlig sidemissionerne var intetsigende, da de primært bestod af klassiske RPG-missioner såsom "dræb den og den", "find den genstand til mig" eller "eskorter den person fra A til B." Som om, at det ikke er slemt nok, er der tonsvis af disse gabende kedelige missioner, og for hver ny by man kommer til, bliver man bombarderet med missioner, der bliver smidt i hovedet på en, på en enormt uoverskuelig vis. Hvis blot det ikke var på tvungent at slave sig gennem et utal af disse missioner, bare for at kunne avancere i historien, havde jeg kunne vende det blinde øje til. Jeg havde dog sat stor pris på, hvis der blot havde været få, fakultative sidemissioner af høj kvalitet. Denne mentalitet - kvalitet fremfor kvantitet - er et gennemgående tema for spillet.\nOg hvordan tager hovedhistorien sig så ud? Tjah, middelmådigt. Det er en historie om, at finde, og skabe, sin individuelle identitet. Dette gøres gennem en episk rejse, odyssé, hvor protagonisten skal gennemtrævle det halve Grækenland, for at finde svar på, hvem deres forsvundne mor, og ultimativt sig selv, er. I klassisk Assassin's Creed stil bindes forskellige historiske figurer ind i plottet, såsom oraklet i Delfi og dramatikeren Sofokles, hvilket giver et interessant drys af krydderi. Desværre fandt jeg bare ikke dialogen interessant nok, og gentagne gange havde jeg lyst til, at råbe af Kassandra på baggrund af den lamme, let gennemskuelige dialog. De forfejlede, stive ansigtsanimationer gør heller ikke noget godt for spillet. Endelig fandt jeg det distraherende, at man ikke bare kunne pløje igennem hovedhistorien uden hele tiden, at skulle begive sig ud på førnævnte sidemissioner, for at indfri næste hovedmissions level krav. Kontinuiteten manglede simpelthen, hvilket desværre trak ned på historiens helhedsindtryk. Når ret skal være ret, så har jeg dog ikke spillet meget mere end 15 timer, hvilket primært skyldes, at jeg simpelthen mistede interessen i spillet alt for hurtigt. Af denne grund er min mening angiveligt mangelfuld, da jeg ikke besidder det fulde overblik.\nJeg sidder tilbage med en frustreret fornemmelse, efter min tid med Assassin's Creed. I sin essens bygger det på de samme mekanikker der altid har gjort serien attraktiv for mig - stealth, en forrygende flot verden, historiske kendetegn og figurer. Desværre rammer den forøgede satsning på RPG-elementerne bare ikke plet, og at man ikke kan snigmyrde enhver fjende, er så stor en mangelvare, at jeg får lyst til at rive manken af mig selv. Samtidig sætter jeg også spørgsmålstegn ved, at verden konstant skal blive større. Jeg forstår godt, at man forsøger at pakke så mange historiske lokationer og kendetegn ind som muligt, men det ville klæde Assassin's Creed hvis man var mere selektiv i sin udvælgelse af disse. Her ville det igen pynte med kvalitet frem for kvantitet. Min helt store drøm ville være, hvis man kiggede mod noget ala Uncharted 4 eller From Softwares spil, hvor man har en semiåben verden, fyldt med sammenhængende gen- og smutveje, iøjnefaldende lokationer og koreograferede sekvenser. Således kunne man droppe RPG-delen, og blot fokusere på, at fintune gameplayet til perfektion. Ligeledes kunne man opbygge en kortere, skarpere historie. Dette ønsker hænger sammen med en overvisning om, at vi efterhånden har set, hvad den klassiske Ubisoft åben-verden model har, at byde på. Med et dugfriskt Far Cry spil samt henholdsvis The Division 2 og Watch Dogs 3 på trapperne, ser det heller ikke ud til, at der sker ændringer på den front. Så min bøn til Ubisoft lyder på, at turde ændre Assassin's Creed prædikatet radikalt, og lave et mere strømlinet spil - det tror jeg man ville kunne få et spændende spil ud af, og muligvis en genoplivning af serien som mange fans, inklusiv undertegnede, higer efter.\nSkrevet af Bboellehuus 2019-03-13 Assassin's Creed serien er efterhånden blev fast inventar på spilverdenens globale landkort. Serien har været utallige lande, tidsperioder, samt histo... Flere anmeldelser af Bboellehuus »\nLæs mere om Assassin's Creed Odyssey i spilarkivet »


Speedway-chef: Sejr vil være historisk sensation | Sport | dagbladet-holstebro-struer.dk\nSpeedway-chef: Sejr vil være historisk sensation\nPubliceret 11. august 2017 kl. 09:44\nLeon Madsen er blevet syg og kommer ikke med mod topholdet Slangerup. Foto: Jørn Deleuran\nHolstebros største navn, Leon Madsen, har meldt afbud til fredagens match mod topholdet fra Slangerup på grund af sygdom.\nHolstebro: Til torsdagens udgave af Dagbladet fortalte Holstebro Speedways holdleder Erik Villadsen fortælle, at denne sæson indtil videre har været op ad bakke på grund af skader og flere knebne nederlag.\nI løbet af torsdagen blev det kun endnu værre for Holstebro-klubben, der i aften på hjemmebane i Skave møder topholdet fra Slangerup.\n- Nu taler vi om et bjerg uden for kategori. Det har givet mig en søvnløs nat med at finde en afløser for Leon Madsen, der er blevet syg. Der er stort set ingen kørere at tage af med kort varsel og så langt inde i sæsonen, siger Erik Villadsen.\nTorsdag blev holdlederen ringet op af Leon Madsens far, der kunne fortælle, at sønnen var blevet syg. Han var meget svimmel.\n- Så er det ikke lige det bedste at sidde på en speedwaycykel med 120 kilometer i timen. Det har været meget svært at finde en ny kører. Jeg har til sidst fundet en polsk ungdomskører ved hjælp af en polsk mekaniker, som jeg kender, siger Erik Villadsen.\nDen nye kører er Oskar Bober.\n- Han har aldrig tidligere kørt eller været i Danmark, så jeg håber lige, at han kan nå et par omgange i Skave inden aftenens løb, siger Erik Villadsen, der gerne erkender, at hans vanlige optimisme er sat på prøve.\n- Det vil være en af de helt store sensationer i mine mange år som holdleder, hvis vi vinder. Det er ikke umuligt. De andre kan også blive ramt af skader. Kæden kan også springe. Det gode er, at vi har alt at vinde, siger holdlederen.\nHolstebro ligger placeret på sidstepladsen i speedwayligaen. Håbet er at komme op på sjettepladsen, der giver adgang til DM-semifinalen i september.


KETO - Wellness+ ser nærmere på keto\nWellness+ ser nærmere på KETO\nHvorfor er en KETO diæt så effektiv i forbindelse med et vægttab? Hvad betyder det at være i ketose? Eksperterne på området siger, at den mindsker appetitten, afskaffer sukkertrangen og skaber et kalorieunderskud. Det er næsten for godt til at være sandt, og derfor ser wellness+ nærmere på KETO diæten i denne artikel. Ketostix teststrimler kostplan\nKort og godt så handler keto om at tvinge kroppen til at forbrænde fedt frem for kulhydrater. Dermed kommer kroppen i en tilstand, som man kalder ketose. For at komme i ketose, kræver det en stram KETO kostplan.\nKulhydrater er som udgangspunkt musklerne og hjernens foretrukne brændstof. Derfor udgør de størstedelen af din daglige kost. Kulhydrater får du bl.a. af kornprodukter, kartofler, frugt, slik og sodavand. Vælger du at følge en KETO diæt, så skal du skære kraftigt ned på dit kulhydratindtag. Da det får din krop til at hente brændstof til dine muskler og hjerne fra andre energikilder. Der sker simpelthen en omdannelse af fedtstofferne, så de bliver til ketonstoffer. Det er måske lidt indviklet, men kort fortalt, så benytter disse stoffer kroppen på samme måde som kulhydraterne. Men i modsætning til kulhydraterne, så trækker disse stoffer på kroppens energirige fedtdepoter. Hvor kulhydrater omdannes enten til direkte energi, sætter sig som fedt eller gemmer sig i lagre i kroppen. Så når du kommer i ketose, så fedt forbrænder du\nHvor lang tid tog det, for at komme i ketose?\nI mange år har din krop været vant til kulhydrater og skal nu vænne sig til den nye livsstil. Derfor skal du væbne dig med lidt tålmodighed, det kræver lidt tilvænning og det kan give nogle mærkbare fysiologiske ændringer. Da wellness+ testede dette, oplevede jeg nedsat appetit, hovedpine og træthed. Det er også normalt at opleve øget energi, øget tørst og dårlig smag i munden. Det kan tage op til to uger før kroppen normaliseres og vender sig til KETO diæten. Det er forskelligt fra person til person, hvornår kroppen går i ketose. Det vil typisk tage et par dage, men for nogen vil der gå en uge inden det sker. Men det kræver at man følger en stram KETO kostplan.\nVæske og salt er vigtig i en KETO diæt\nNår man starter en KETO diæt, skal man være ekstra opmærksom på at kroppen mister en masse vand og salt. Dine celler behøver salt og kroppen skal have rigeligt med væske. Så husk det – Det er også en hjælpende hånd gennem omstillingsfasen.\nWellness+ målte mængden af ketoner\nVed hjælp af ketostix teststrimler kan du måle hvornår din krop er i ketose. Det kan være svært at vide hvornår ketosen rammer, hvis man ikke måler det og det er super nemt at gøre måle det med ketostix teststrimler.\nKøb Ketostix teststrimler\nLæs også artiklen Hvad er sandt eller falsk? Vi afliver 7 myter om mad\ndiætKETOKeto diætKETO kostplanketonerketoseketostix teststrimlerkostplanKulhydraterwellness+\nNextWellness+ er blevet behandlet mod stressNæste


Implantat - Implantatbehandling hos Tandlægerne på AlléenImplantat - Implantatbehandling hos Tandlægerne på Alléen\nManglende tænder kan erstattes ved hjælp af implantater. Et implantat er en kunstig tandrod lavet af titanium.\nTandlaergene På Alléen Bro Sort Hvidtk 0\nTandlaegerne Paa Alléen Patient Liggende I Stol\nManglende tænder kan erstattes ved hjælp af implantater. Et implantat er en kunstig tandrod lavet af titanium. Det indopereres i kæbeknoglen og anvendes som støtte for kroner, broer eller proteser. Med implantatbehandling har vi således nu en god mulighed for at behandle tandtab/tandløshed. Implantater er ingen ny behandlingsmetode. Implantatet blev udviklet i starten af 1970’erne af den svenske dr. Brånemark. Det er en særdeles veldokumenteret behandling til erstatning af tænder, og den type af implantater, vi benytter på klinikken, er blandt de bedste i verden. Med implantater er det muligt at erstatte en enkelt tand såvel som at rekonstruere et helt bid, hvis det skulle være nødvendigt.\nImplantatbehandling – forløbet\nHer beskrives en implantatbehandling, hvor en mistet fortand skal erstattes. Behandlingen kan overordnet deles op i tre faser. Fase 1: Indsætning af implantat\nImplantatindsætningen foregår ved en lille operation i lokalbedøvelse. Indgrebet giver normalt ikke anledning til ubehag. Ud fra en røntgenscanning fastlægger tandlægen den bedste placering, og her bores et lille hul i kæbeknoglen, hvori implantatet monteres. Hvis der ikke er knogle nok at sætte implantatet i, kan det være nødvendigt at foretage en knogleopbygning. I ugerne efter implantatoperationen foregår der en biologisk proces, en knogleintegration (osseointegration), hvorved tandimplantatet vokser fast i kæbeknoglen. Ophelingsperiodens længde afhænger af forskellige forhold; men den er normalt på 2-6 måneder. I denne periode kan der anvendes en midlertidig erstatning for tanden. Fase 2: Montering af opbygning (abutment)\nNår implantatet er tilstrækkeligt integreret i knoglen (normalt 3 måneder efter operationen), monteres en opbygning i implantatet. Implantatet er forsynes med en indvendig skruegang, hvori opbygningen kan fastskrues (fig. 2). Monteringen af opbygningen kan foregå på to forskellige måder, indsættelse i 1 trin og indsættelse i 2 trin. Prognostisk er der ikke den store forskel på disse to behandlingsformer. Dog indebærer 2 trins-pricippet, som navnet antyder, et besøg mere hos tandlægen. Denne behandlingsform benyttes oftest, hvis der har været behov for at udbygge området for placeringen med ekstra knogle. Opbygningen kan, når den er placeret i implantatet, bruges til at ”forme” tandkødet, hvor det er ønskeligt at give tandkødspapillerne mere fylde. Fase 3: Aflevering af krone\nBilledet herover viser tandrækken efter afslutningen af implantatbehandlingen. Kronen er nu cementeret (limet) fast på implantatopbygningen. I visse tilfælde vælges en løsning, hvor kronen skrues på plads (skruehullet vil da være placeret på tandens bagside eller ved kindtænder dækket af en tandfarvet plastfyldning). Har der været behov for at ”forme” tandkødet, sættes kronen ofte først fast 1 måned efter, at opbygningen er påsat. Fra man har mistet en tand til den er erstattet med implantat og krone, går der altså ofte 3 måneder eller mere.\nErstatning af mange tænder\nImplantater giver mulighed for at erstatte tænder i en tandløs kæbe. Det kan gøres på flere forskellige måder. I underkæben opnås med bare to implantater god retention (fastholdelse) for en såkaldt ”knap-lås-protese” (også kaldet ”tryklås-protese”) (billedet herunder). En knap-lås-protese har den fordel, at det er en forholdsvis billig behandling, som relativt hurtigt giver patienten mulighed for at tygge normalt.\nEn anden mulighed ( som vist på billedet herunder) er at erstatte de manglende tænder med en fastsiddende bro. Dette kræver placering af flere implantater, ofte 4-6 implantater. Ved denne behandling kommer tænderne til at sidde fast i munden – der vil ikke være nogen aftagelig protese, og patienten vil få følelsen af at ”have egne tænder” igen.\nHvorfor vælge et implantat?\nMangler man en tand, og er det nødvendigt at erstattet den, er et implantat det nærmeste, man kommer en naturlig tand. Implantatet giver et æstetisk udseende og medfører kun meget begrænset ubehag i behandlingsperioden. Ønsker man en fastsiddende tanderstatning, er alternativet til implantatet en brobehandling. Dette er også en god behandling, men den medfører dog, at tandlægen skal slibe på nabotænderne. Er nabotænderne intakte og uden fyldninger eller caries, vil man være tilbageholdende med at beslibe disse, og implantatet vil være at foretrække. Læs mere om broer.\nHvor længe holder implantater?\nImplantater har en god holdbarhed. De fleste studier viser, at 90-95% af de indsatte implantater stadigt fungerer efter 10 år. Disse studier fortæller os dog ikke noget om implantaternes ”tilstand”, dvs. om der mistet knogle, eller om der er infektion omkring implantatet, og om hvordan udseendet af implantat og tandkrone er. Selvom behandling med implantater anses som ”golden standard” for erstatning af manglende tænder, kræver de dog ekstra opmærksomhed og renholdelse i forhold til naturlige tænder. Som det fremgår af billedet herunder er tandkødslommen dybere omkring et implantat ens om en almindelig tand. Dette stiller større krav til den daglige renholdelse, da der er øget risiko for, at der samles bakterier i tandkødslommen. Ved svigtende renholdelse vil der være risiko for betændelse i tandkødet og knoglen, en tilstand kaldet ”periimplantitis”. Periimplantitis ses oftere og oftere som en senfølge efter implantatbehandling.\nSkal alle tænder erstattes?\nDet er ikke alle manglende tænder, som ud fra en funktionel betragtning behøver at blive erstattet. Vurderer vi, at sammenbid og tyggefunktion ikke påvirkes af tandmanglen, vil du få denne information. Ældre undersøgelser har vist, at patienter trods manglende kindtænder fortsat kan opretholde en acceptabel tyggefunktion. Ofte er det patientens behov for æstetik, altså at tanden mangler i tandrækken, som er patientens første argument for erstatning. Dette behov har vist sig at veje tungt, og nye undersøgelser viser, at livskvaliteten hos personer med tandmangel er lavere end hos personer med alle deres tænder. Som tandlæge må man derfor acceptere, at patientens egen oplevelse af tilstanden må veje tungt når valg af behandling træffes.\nPå illustrationen herover ses et tandsæt med en manglende tand. Det tyggetryk, som blev båret af den manglende tand, vil efter tandudtrækningen blive fordelt på nabotænderne, og denne situation kan medføre fraktur af disse. Dette vil dog oftest kun ske, hvis nabotænderne i forvejen er skrøbelige og har behov for restaurering.\nVideoen her viser, hvad der sker med biddet, når man har mistet en tand\nHvorfor er prisen på et implantat så høj?\nVed de fleste behandlinger er der en sammenhæng mellem pris og kvalitet. Et implantat er som beskrevet en titaniumskrue, som gror fast i knoglen. Selve denne skrue er kostbar, dels pga. produktionsomkostninger, men primært pga. udgifter til forskning og udvikling. Ønsker man et implantat af god kvalitet og med lang levetid, er det vigtigt at vælge en veldokumenteret implantattype. Ydermere er kostprisen på opbygning og implantatkrone også betydelig. Når man skal beslutte sig for en tanderstattende behandling, er det vigtigste paramenter prognose frem for pris. En veludført implantatbehandling med gode materialer kan holde i mange år, mens et implantat af ringe kvalitet vil have en kortere levetid.\nKnogleintegration – Indheling af implantatet i knoglen\nKnogleintegration beskriver den helingsproces, som finder i perioden fra indsættelsen af implantatet og igennem de følgende 2-3 måneder. Helingsprocessen kaldes også ”osseointegration”. Den begynder straks efter indsættelsen af implantatet. Osseointegration har mange ligheder med den almindelig knogleheling, som finder sted f.eks. efter fraktur af en arm. Illustrationerne (billede 1-3) viser selve proceduren ved indsættelse af implantatet, og på billede 4 ses et tværsnit af kæben omkring det. Implantatet sidder i intim kontakt med knoglen og opnår derved god stabilitet. Den umiddelbare stabilitet af implantatet er afgørende for, at der udvikles en bestemt type knogleceller, som hurtigt begynder at producere ny knogle på implantatoverfladen. Også karakteren af implantatets overflade spiller en vigtig rolle i denne proces, da den rigtige ”ruhed” fremmer knoglecellernes udvikling og deres mulighed for at vokse fast omkring implantatet.\nOmkring implantatet vil blodkar tilføre næring og nødvendige ”byggeklodser” til brug for knoglecellerne ved dannelsen af den nye knogle. Efter ca. 3 måneder er implantatet vokset fast i knoglen, og det kan nu forsynes med opbygning og krone (billede 5-6). Helingsprocessen stopper dog ikke her, da knoglen hele tiden fornyes og tilpasser sig den belastning, som den dagligt udsættes for.\nVideoen her viser i grove træk selve indsættelsen af et implantat.\nTidlig belastning af implantater\n3 måneder kan være lang tid at vente på at få sat en krone på sit nye implantat, hvorfor nogle tandlæger da også tilbyder at påsætte kronen tidligere, end man hidtil har anbefalet. Videnskabelige undersøgelser viser også, at det er muligt at belaste implantater tidligt i helingsforløbet; men det medfører dog en let øget risiko for tab af implantatet. Derfor anbefaler vi, at man i helingsperioden undgår at belaste implantatet unødigt, og her finder en anden, midlertidig og skånsom løsning til erstatning for den manglende tand.\nRenholdelse omkring implantater\nSom vist på fig. 6 vil tandkødslommen omkring implantater ofte være dybere end omkring naturlige tænder. Dette stiller selvfølgelig større krav til renholdelsen. Det er en god ide at følge tandlægens og tandplejerens instruktioner nøje, og daglig renholdelse med en bestemt type tandtråd eller såkaldte aproximalbørster anbefales. Manglende renholdelse og fjernelse af bakteriebelægninger kan medføre, at der opstår betændelse (periimplantitis) omkring implantatet, og at dette på sigt tabes.\nPris inden tilskud\nImplantat, 1 stk. Højkvalitetsimplantat\n(ekstra tilskud fra “Danmark” på kr 3.000 ydes en gang pr år)\nEkskl. bedøvelse og røntgenbilleder\nAbutmentoperation (indsættelse af “tandkødsformer”)\nved “two-stage” behandling\nPriseksempel: Implantat og krone (højkvalitetskrone)\nEkskl. bedøvelse, røntgenbilleder mv.\nPriseksempel: Implantat og krone (Kvalitetskrone)\nKvalitetsbro af uædel metallegering\nDansk tekniker: Bio-metal-inderkærne med porcelæn (tandfarvet)\nEkskl. tilpasning og farveprøve


Håndværkertilbud | Alt du skal vide, inden du køber et håndværkertilbud!\nSkrevet af: Stine Bendsen d. 14. juli, 2021\nHar du erfaring med håndværk og leder du efter ny bolig? Så har du måske overvejet at købe et håndværkertilbud og omdanne et gammelt hus til en ny, flot bolig. Der er dog flere ting du bør overveje, inden du begiver dig ud i at købe et håndværkertilbud. I denne artikel forklarer vi nærmere om, hvad du skal være opmærksom på ifm. et håndværkertilbud.\nHvad betyder håndværkertilbud?\nFaldgruber ved håndværkertilbud\nFør i tiden brugte man betegnelsen ”håndværkertilbud” om boliger, der var i så ringe stand og så faldefærdige, at man stort set skulle bygge boligen op fra grunden.\nI dag bruger man betegnelsen lidt mere venligt. I dag bruger man det nemlig om en bolig, som har plads til forbedringer. Et håndværkertilbud tiltrækker i dag mange interesserede boligejere, da mange drømmer om selv at bygge deres nye drømmehjem.\nNår man taler om en bolig som et håndværkertilbud, betyder det, at huset kunne have brug for forbedringer. Derudover lægges der heller ikke skjul på i salgsannoncerne, at prisen ofte er lavere end et hus, der på papiret ligner det samme som håndværkertilbuddet.\nSelvom et billigt håndværkertilbud i form af hus kan synes attraktivt, skal du huske på, at et håndværkertilbud ofte kræver hårdt arbejde og mange opgaver.\nDu bør derfor grundigt overveje, om du har midlerne, kræfterne og tiden til at ombygge et håndværkertilbud.\nNedenfor har vi lavet en liste over, hvilke faldgruber du bør være opmærksom på, hvis du går med tanker om at købe et håndværkertilbud.\nEt håndværkertilbud kan synes som en forholdsvis nem opgave, som er ligetil. Sandheden er dog, at det ofte tager længere tid, end man regner med at ombygge et hus. Du bør derfor overveje, om du har tiden til at gå i gang med at ombygge/renovere et håndværkertilbud.\nSelvom et håndværkertilbud kan synes som en god idé, så er det vigtigt, at du er realistisk. Du bør f.eks. aldrig købe et håndværkertilbud bare for at spare penge, da du ofte kan komme til at købe et hus, der kræver mere arbejde, end du kan klare.\nHvis ikke du selv har en håndværkerbaggrund, kan du risikere ikke at kunne klare ombygningen af dit hus, hvis ikke du får professionel hjælp af f.eks. en tømrer, håndværkere eller lign. Dertil kan du med fordel tage kontakt til en boligadvokat, der kan hjælpe og rådgive dig ift. det juridiske arbejde. Det kan f.eks. være i forbindelse med tilstandsrapporten, købsaftalen, skødet eller ejerskifteforsikringen.\nTjek priserne i området\nEt håndværkertilbud er ofte billigere end et almindeligt hus, der dog ligner håndværkertilbuddet. Skal du dog i gang med at bygge et hus, der koster mange penge, kan du risikere ikke at kunne sælge huset igen, hvis du f.eks. sælger i et område, der generelt har lave huspriser. Du bør derfor altid undersøge priserne på andre sammenlignelige huse i området.\nDet er vigtigt, at du undersøger husets originale planløsning og stiller dig selv spørgsmål som; skal planløsningen laves om? Er det i dette tilfælde nemmere at rive hele huset ned og bygge nyt? I nogle tilfælde kan det bedre betale sig for dig at rive huset ned end at begynde at renovere det. Her er det en god idé at få snakket med banken og evt. en boligrådgiver, der kan vejlede dig.\nFundament og skjulte fejl og mangler\nVælger du at renovere det eksisterende hus, skal du sørge for, at fundamentet er i orden. Hvis ikke, kan du risikere at bygge på et ujævnt eller skrøbeligt fundament, hvilket kan udvikle sig til problemer i fremtiden. Derudover bør du være opmærksom på eventuelle fejl og mangler, som er skjulte i boligen. Det kan f.eks. være ulovlige elinstallationer i væggene, råd under gulve, usynlige problemer med skimmelsvamp m.m. Her er det en god idé at få en byggesagkyndig til at gennemgå boligen.\nUdover de ovenstående faldgruber, som du skal være opmærksom på, hvis du overvejer at købe et håndværkertilbud, er det ligeledes vigtigt, at du stiller dig selv de rigtige spørgsmål ifm. et håndværkertilbud. Det kan f.eks. være følgende:\nMå jeg renovere boligen, som jeg lyster?\nOvervejer du at bygge til, skal du huske at indhente byggetilladelse fra kommunen. Her er det også vigtigt, at du undersøger, om boligen har nogle servitutter, der kan begrænse dig i din ombygning af huset.\nEr huset en god investering?\nHer skal du overveje, om den tid og de penge, du lægger i renoveringsprojektet, er det værd. Målet er, at for hver en krone, du lægger i projektet, skulle du gerne have minimum en krone tilbage, da du ellers ender med et alt for dyrt projekt, der ikke gavner dig økonomisk.\nHvad enten du køber et håndværkertilbud med henblik på at renovere det eksisterende hus eller rive dette ned og bygge et nyt, er det en god idé at have en boligadvokat ved hånden.\nVed et boligkøb – uanset om der er tale om et håndværkertilbud eller et almindeligt køb af f.eks. en villa, et sommerhus eller lign. – er der mange juridiske aspekter, som er vigtige at have styr på.\nHar du ikke nogen juridisk baggrund, kan du med fordel få køberrådgivning af en boligadvokat, som ved, hvad du skal være opmærksom på, og som kan rådgive dig i processen.


Mig og Kit har rykket vores sædvanelige fredagsdate til idag istedet, da vi, som nævnt, skal fejre vores venindes 27 års fødselsdag i aften, med tons af øl og 90’er musik. Har glædet mig hele ugen til et glas rødvin – det skal nok blive en succes!\nDet betyder dog ikke, jeg gik sulten i seng igår, tværtimod. For lidt fredagshygge skulle der til, nu der droppede en middagsgæst forbi – kravet var blot at det skulle være nemt og hurtigt, efter endnu en Skagenvagt. Så efter en 20 minutters forberedelse, kunne jeg smække tre fade i ovnen i 35 min, slappe af og i sidste sekundt jævne saucen. Done!\nResultatet blev nu ikke værst: Fjerkræ med luftrøget svin, feta/spinat/oliven fyld, bagt kartoffel, citron/chili-grønt m. balsamico og hjemmefixet svampesauce.\nMarch 9, 2013 at 4:41 pm Reply\nMarch 9, 2013 at 6:21 pm Reply\nTak, det var heller ikke spor værst 😀\nLeave a Reply to Gronspatte Cancel reply


Straksafskrivning af computerprogrammer - Dantax\nStraksafskrivning af computerprogrammer\nsep 8, 2017 | Alle nyheder\nVores digitale verden forandres, og skattemyndighederne følger med. Fra 1.1.2018 er straksafskrivning af computerprogrammer op til 800 € netto mulig. Det er vigtigt for f.eks. teknisk produktion, vindmøllesektoren og forvaltning af ejendom. Nyt cirkulære fra skatteministeriet i Berlin bringer klarhed.\nDenne nyhed fra Tyskland er måske ikke noget særligt for danske virksomheder, der kender de væsentligt højere danske afskrivningsregler for småaktiver. Men ministeriet i Tyskland sætter dermed en glædelig stopper for de endeløse stridigheder mellem revisorer og skattemyndigheder om afskrivning af software. Nu bliver det nemmere at afskrive computerprogrammer, der dermed bliver ligestillet med såkaldte trivialprogrammer. Alt er dog ved det gamle for dyrere programmer og individuel IT-software („skræddersyet software“). Her gælder som hidtil normalt en afskrivningsperiode over 3 år.\nLige som i Danmark kommer det i Tyskland også an på, om softwaren kan anses for at være en selvstændig genstand, eller om den er en del af hardwaren. Hard- og software skal derfor afskrives sammen, når softwaren f.eks. er fast forbundet med hardwaren, som det bl.a. er tilfældet i en maskine, et kasseapparat eller lignende. Hurtig teknisk forældelse af software kan muligvis føre til nedskrivning. Her er rådgivning evt. nødvendig, inden udgiften til anskaffelse og årsregnskabet opstilles.\nDantax assisterer danske virksomheder ved regnskaber og revision i Tyskland.