TINGET, MAGTEN OG ÆREN\nOM MIKROHISTORIE, KULTURTEORI OG ORTODOKS TEOLOGI I ANLEDNING AF EN DISPUTATS\n99:1, 211-230. (1999)\nDer bliver med mellemrum - og også aktuelt - talt om, at historiefaget er i krise. Det er ikke her stedet at gå ind på, hvad det er for krisesymptomer, der tales om, eller hvorvidt nogle af dem har hold i virkeligheden. Men når jeg ser tilbage på de ca. 40 år, jeg har beskæftiget mig professionelt med faget, først som student, siden som universitetslærer, må jeg sige, at der generelt er sket en utrolig positiv udvikling, både hvad angår fagets indhold, dets genstandsområde, og dets metodisk-teoretiske fundament. Den formidable disputats, der er udgangspunktet for det følgende, er ét af udtrykkene for dette.(Note 1) I min studentertid var Hans H. Fussings »Herremand og fæstebonde« fra 1942 det mest grundlæggende værk om danske landboforhold i 1600-tallet. Fussings bog har store kvaliteter ud fra den tids forhold, og vi blev klogere af at læse den. Men når vi sammenligner Fussings emnekreds, hans forhold til de dybere menneskelige anliggender og hans teoretiske horisont med Hans Henrik Appels disputats, må vi nok sige, at vi umiddelbart fornemmer, at der i den forløbne tid er sket et skred i forståelse og indsigt, hvad angår menneskelig adfærd og dens sammenhæng med vilkår og muligheder i både materiel og mental henseende.\nBogen er en mikrohistorisk undersøgelse, der har det videre sigte at belyse to problemkomplekser: Centralmagtens vækst og »magtstatens« voksende indgriben i lokalsamfundets liv samt den hermed sammenhængende »opkomst af det moderne menneske« i sammenhæng med en civilisations- og disciplineringsproces. Det er forfatterens velargumenterede mening, at store dele af forskningen i disse emner i al for høj grad i praksis er blevet til institutionshistorie, hvor virkningerne af centralmagtens vækst anskues fra oven, og hvor lokalsamfundet ses som mere eller mindre forsvarsløst, eller til nypositivistisk prægede kvantitative undersøgelser, hvor enkelte faktorer, der egner sig til talbehandling, er kommet til at dominere billedet.\nDet er forfatterens erklærede mål at overskride sådanne begrænsninger. Han vil gennemføre en en undersøgelse af det samlede billede, der udgøres af de sociale processer og magtrelationer i et lokalsamfund over et århundrede, for at vise, hvordan den flersidede påvirkning, der udgik fra den ekspanderende statsmagt, indgik i og påvirkede disse processer og relationer. En væsentlig side af Hans Henrik Appels målsætning er at klarlægge de metodisk-teoretiske problemer, der er forbundet med studiet af så komplekse sammenhænge. Det sker gennem en stadig diskussion afhandlingen igennem af materialets udsagnskraft i forhold til de enkelte emner og i relation til de gængse teorier i den hidtidige forskning. Hensigten er at udvikle teorier og begreber, hvormed man kan håndtere kompleksiteten.\nBondesamfundet i Skast herred i Uestjylland er valgt, ikke som undersøgelsesobjekt, men som rammerne inden for hvilke de personer levede, der er brugt til at oprulle et netværk af socialiserende relationer og disses udvikling over et århundrede.\nMan kan sige, at det er ordet sammenhænge, der er nøgleordet for denne disputats. Alle de mange enkeltfænomener og sider af tilværelsen i Skast herred i det 17. århundrede bindes sammen til kæder af helheder, der tilsammen skaber billedet af disse menneskers virkelighed. Og det sker på basis af et stort og grundigt empirisk arbejde - eller rettere: det sker i én og samme proces, hvor forestillinger om helhed og sammenhæng udvikler empirien og omvendt.\nDet er ikke tanken her at gå ind på mange enkeltheder i den store bog, men derimod at samle fremstillingen omkring nogle mere overordnede ting, herunder det teoretiske, og noget fra bogens mikrohistoriske plan, der kaster lys tilbage på den »store« historie. Det er således hensigten at benytte lejligheden til et forsøg på at belyse den gode mikrohistoriske analyses potentiale hvad angår at sætte »kød« og substans på sådanne mere abstrakte og ofte anvendte begreber som statsmagtens vækst og ortodoksiens sejr, begge typiske fænomener fra 1600-tallets historie.(Note 2)\nNorbert Elias spiller nok den største rolle i det teoretiske, således som der gøres rede for det i bogens indledning, i hvert fald som det eksplicit træder frem. Det er også Elias' »sociale figurationer«, der fører forfatteren frem til det udmærkede »dansebillede«, som er styrende bogen igennem, og som vi senere skal vende tilbage til. Der er (fra s. 31) en meget udmærket redegørelse for Elias' tanker om civilisationsprocessen, og han dukker også op flere gange i forbindelse med omtalen af Muchembled (der vel må siges at have leveret en kritisk udbygning af Elias), og i omtalen af Sabean. Det er her (s. 39), at forfatteren stiller spørgsmålet, hvad vi egentlig skal med teorier. Og han besvarer det ved at sige, at man kan læse Elias som den store generelle historie, se om ens egen lille lokale version af virkeligheden kan indpasses, og hvis den ikke kan det, kan man sige, at han er falsificeret. Men man kan også læse værket som et teoretisk værk, som en måde at generere begreber og analysere sammenhænge på.\nDet er heldigvis dette sidste, Hans Henrik Appel gør. Jeg havde nær sagt: for engangs skyld er Elias opfattet sådan, som han øjensynligt selv ønskede sig opfattet. Måske kan der alligevel være grund til en enkelt anmærkning angående den måde Elias' teori udfoldes i praksis bogen igennem.\nAppel skriver ganske korrekt i sit referat af Elias' tanker, at kongens opnåelse af voldsmonopolet var noget helt afgørende (s. 31). Videre tilslutter han sig Muchembleds kritik af Elias gående ud på, at denne »overser« statsmagtens disciplinerende rolle (s. 34). Disse overvejelser fører nu forfatteren frem til at opdele teorien i en civiliserings- og en disciplineringsproces. Dette sætter sig spor bl.a. i den konkluderende afslutning, f.eks. s. 661f, hvor der nu tales om »både disciplinerings- og civilisationsprocesser« som to adskilte fænomener.\nDet er som om, forfatteren er blevet noget styret af sin meget berettigede kritik af dele af den kriminalitetshistoriske forskning, hvor voldsaspektet er fremtrædende og undertiden ses noget isoleret fra andre sider af tilværelsen. Vel kan det være berettiget, som Muchembled gør, at fremhæve disciplineringstrækkene i civilisationsprocessen noget stærkere, end Elias gør. Forfatteren nævner (s. 34), at der i det, Muchembled kalder »kulturel desynkronisering« ligger mange af de forhold, Elias peger på. Jeg har altid læst Elias, især bind 2, der jo hedder »Statsdannelse og civilisation«, som at han også mener, at en vigtig drivkraft for civilisationsprocessen er statsmagtens disciplinerende funktioner. Hans tale om over-jeg'ets udvikling handler om, at en ydre disciplinering afløses af en indre. Kritikken går altså ikke på, at Appel inddrager Muchembleds supplement til Elias, tværtimod, men mere på at dette fører frem til, at processen i bogens afslutning er blevet delt noget håndfast op i to adskilte fænomener, hvor det efter min mening kunne være mere berettiget at betone helheden i det og sige, at det var sider af samme udvikling. Faktisk kunne den kirketugt og ortodoksi, som vi skal vende tilbage til, give anledning til overvejelser i den retning.\nDer er et andet teoretisk begreb, der kan være grund til at sige noget om. Det behandles overraskende kortfattet i den teoretiske indledning, men så viser det sig længere fremme i bogen og eksplicit i afslutningen at spille en stor rolle, selvom der vistnok undervejs sker en ændring af dets indhold. Det drejer sig om Antonio Gramscis hegemonibegreb. Det præsenteres kort s. 44, og det er ikke forkert, hvad der står her, men ikke særlig fyldestgørende. Appel henviser til Löfgren og til Bennets antologi, og de er begge udmærkede, men det havde været fornøjeligt, hvis Gramsci var blevet benyttet direkte. Han er ganske vist svært tilgængelig, hvilket bl.a. hænger sammen med de vilkår, han arbejdede og døde under både før og efter fængslingen i 1926. Desuden var det, der primært optog ham Italiens daværende situation - hvordan kunne det gå til, at et gammelt kulturfolk lod sig inficere af en så primitiv og uhyggelig ideologi som fascismen? Det var hans reflektioner over Italiens nyere historie og hans iagttagelser af, hvordan den fascistiske voldsmagt trængte ind i samfundet og ind i bevidstheden hos den enkelte, der førte ham frem til teoretiske overvejelser, hvis generelle relevans senere er blevet erkendt. Fyldige uddrag af hans fængselsoptegnelser er siden 1971 udgivet i engelsk oversættelse i talrige oplag, og det samme gælder hans skrifter fra før fængslingen. Nu er vel efterhånden så meget af Gramscis tankegods så accepteret, at det er indgået i megen almen teoridannelse, ofte uden at det erkendes, hvor det stammer fra. Det er måske også grunden til, at den direkte omtale af Gramsci fylder så lidt i Appels bog, mens han indirekte spiller en langt større rolle.\nEt hegemoni i Gramscis forstand er en omfattende relation af gensidighed, der formes gennem politisk, socialt og kulturelt lederskab på alle planer. Det udspiller sig som en proces, der involverer både bevidste, ikke-bevidste og følelsesmæssige forhold. Deltagerne i alle lag er med til at forme processen, men de herskende og ledende på de forskellige niveauer, herunder ikke mindst de intellektuelle, har naturligvis særlige muligheder for at gøre sig gældende. Denne systemets iboende logik vil tendere imod det for magthaverne ønskværdige, at der skabes en loyalitet imod det politiske og økonomiske system, en loyalitet som i mindst muligt omfang bygger på direkte tvang og i størst muligt omfang på samtykke, konsensus, der undertiden kan antage form af en følelse af afmagt over for mulighederne for at ændre systemet. Tvang og magtanvendelse ligger bag, men træder først i funktion, når de konsensusskabende mekanismer slår fejl, d.v.s. når hegemoniet er i krise.\nGramscis tanker ligger implicit i det meste af bogen og formuleres nogle gange eksplicit. Side 397 kritiserer forfatteren visse anvendelser af begrebet social crime i den kvantificerende, positivistiske metode og siger, at begrebet let kommer til »at udsende nogle signaler, der overdøver de fine tonenuancer i begrebet om hegemoni og det stadige behov for magtens legitimering«. Side 416 er et andet udmærket eksempel. Efter omtale af en række navngivne bønder konkluderer forfatteren: »Statsmagtens voksende indblanding og lensadministrationens deraf følgende opstramninger gav storbønder - der enten var særlig velhavende, dygtige, ambitiøse eller alle tre dele - mulighed for at tilkæmpe sig en Gentral placering i deres sogn. De personer, der formåede at gøre dette, blev altså ikke bare statsmagtens mænd; lokalt blev de slet og ret magtens mænd. Således var udbygningen af magtstaten med til at forme de lokale magtrelationer«.\nDet er udmærket set og sagt, og det er ikke så sært, at bogen ender med at bruge hegemonibegrebet som en slags overbegreb for det, undersøgelsen når frem til. Men her synes der at være sket en glidning i begrebets indhold. Der tales nu om »den enevældige statsmagts hegemoni« (s. 663). Set isoleret betyder hegemoni i den formulering blot overherredømme, og det er en rigtig, men banal konstatering. Men bogens konklusioner er langtfra banale, og hvis man korrigerer for et par uheldige formuleringer på bogens sidste to sider, har vi i denne bog en af de mest nuancerede og empirisk bedst funderede udfoldelser af Gramscis teorier.\nNår der her gøres noget ud af dette, er det også for at gøre opmærksom på, at Appels undersøgelse og resultater på en vis måde går direkte ind i en aktuel debat. Det er blevet sagt om E.P. Thompson, at han har nyformuleret Gramscis teori. Det er måske i overkanten, men Thompson mener, at Gramsci i nogen grad har overvurderet elitens evner og muligheder for at udøve kulturelt hegemoni og tilsvarende undervurderet de lavere klassers evne til at begrænse og omforme de kulturelle impulser, der kom ovenfra.(Note 3) Så vidt jeg kan se, kunne nogle af Appels resultater godt ligge hen i retning af at støtte E.P. Thompsons mening. Det gælder f.eks. den glimrende påvisning af, at kirkens budskaber og ritualer ikke bare gik rent igennem. Kirkens rammer kunne bruges og blev brugt i menighedens bearbejdning og fortolkning af omverdenen, og f.eks. nadveren kunne bruges af menighedens medlemmer til at markere ven- og fjendskaber (kapitel 10 om Det kristne fællesskab og den kirkelige disciplin med opsummering s. 496ff).\nDet teoretiske afsnit og hele bogen i øvrigt er præget af forfatterens klart anti-positivistiske tilgang og hans kritik af »den kvantitative, positivistiske metode«, der bl.a. har domineret den kriminalitetshistoriske forskning, hvor der skal »arbejdes med klare, entydige kategoriseringer, der helst skal holde på tværs af århundreder« (s. 397). Én af bogens hovedpointer er, »at en éntydig, leksikalsk (eller positivistisk) definition af mekanismerne fundamentalt forhindrer en forståelse af dem. De får kun mening i og af de forskellige meningssammenhænge, de blev brugt i« (s. 46). Med disse citater står det vel klart, hvad det er for en (ny)positivistisk holdning, forfatteren vender sig imod.\nOver for denne holdning sætter forfatteren det, han sammenfatter i sit »dansebillede«. Det spændende - og originale - ved afhandlingen er dens kategoriske afvisning af at reducere det komplicerede sociale udviklingsforløb i lokalsamfundet til en sammenstilling af en række adskilte enkeltfænomener såsom tingstedets funktion som konfliktløsningsorgan, kriminalitet, familierelationer eller det kirkelige liv. Appel insisterer bogen igennem på sit »dansebillede«, som han, der også har studeret filosofi, også relaterer til Heideggers tale om menneskets »kastethed«. Mennesket bliver ved sin fødsel »kastet« ind på det sociale livs dansegulv, hvor det ikke har noget valg, men må kaste sig ud i dansen. Hvis man vil eksistere på livets dansegulv, må man lære at danse. Man kan opnå goder, hvis man danser efter de dominerende danseres pibe. Man lærer at mestre de danse, der danses, og udfylder sin plads på gulvet. Man kan måske også lære at tilføre dansen nye trin eller bruge de gamle på en ny måde. Det gælder også for de herskende på dansegulvet, at de hele tiden må holde dansen gående og overholde spillereglerne. De herskende hersker nemlig kun gennem dansen. Torfatteren jævnfører med rette sit dansebillede med Gramscis hegemoni- og konsensusskabende processer (s. 44). Vi kan vel forsigtigt kalde det, bogen handler om, for Dialektisk Hermeneutik.\nDe teorier og tilgangsvinkler, Appel har valgt - og til de nævnte kan føjes Foucault, som der bringes et fyldigt og velvalgt citat af på side 43 - har det tilfælles, at de ad forskellige veje søger at omfatte enkelthederne i helhedernes sammenhæng. De kommentarer, der i det foregående er knyttet til bogens teoretiske apparat, er detaljer i forhold til det værdifulde, at Appel har brugt teorierne til at uddrage begreber, der kan fungere, og se sammenhænge, der kan analyseres. Med sit arbejde har Appel tilsluttet sig det igangværende opgør med resterne af den forestilling, at positivismen har videnskabeliggjort humaniora. Dansebilledet er et udmærket udtryk for dette. Sandheden har mange stemmer og mange lag. Vi kan ikke nøjes med såkaldt eksakte definitioner. Der må stilles større krav til begrebet videnskabelighed. Vi må have nogle dialektiske begrebsbestemmelser, der tager udgangspunkt i, hvordan tingene fungerer i virkelighedens verden, hvor de altid tager karakter af, at de forholder sig til noget andet og undertiden indeholder modsat rettede tendenser. At det kan lade sig gøre at opnå overbevisende resultater ad disse veje har Appel bevist. Selv om det er svært, bl.a. fordi vores viden er begrænset af det, vi har lært.\nDet kristne fællesskab og ortodoksien\nBogens kapitel 10, Det kristne fællesskab og den kirkelige disciplin, og kapitel 11, Den enkeltes placering i fællesskabet, indeholder et rigtholdigt stof om alle sider af disse sager og må vel siges at repræsentere den første gennemførte analyse af denne del af det sociale liv i et dansk herred. Her skal især nogle af de forhold fremdrages, som i særlig grad viser den mikrohistoriske analyses evne til at belyse og udfolde det, der skete på det overordnede plan.\nForfatteren leverer her materiale til den stadig aktuelle diskussion om det, som han og andre med rette har kaldt det moralske panikudbrud i begyndelsen af 1600-tallet, og som konkret gav sig udslag i et kraftigt voksende antal trolddomsprocesser og sædelighedssager. Diskussionen begyndte, da Jens Chr. V. Johansen i sin disputats om trolddom og trolddomsprocesser, forsvaret ved Københavns Universitets filosofiske fakultet i 1991, påviste det helt kolossale opsving, trolddomsprocessernes antal tog ved landstinget i Viborg omkring 1617, hvor billedet dog sløres noget derved, at retsprotokollerne mangler for tiden lige før.(Note 4) Det var i 1617 den berømte og berygtede trolddomsforordning kom, som for første gang kriminaliserede også den helbredende magi og desuden pålagde alle i øvrighedens tjeneste at efterforske og opspore troldfolk og rejse sag imod dem, hvis de ikke selv ville risikere at blive dømt.\nSamme dag som trolddomsforordningen kom bl.a. også forordningen imod løsagtighed, og Telma Jexlev har, som Appel refererer (s. 467), ud fra lensregnskabernes sagefaldsregistre fra Roskildegård len vist, at sædelighedssagerne nu tog et vældigt opsving - der indledtes »en formelig klapjagt på almindelige krænkelser af sædeligheden«.\nSkast herred har spillet en særlig rolle i den hidtidige diskussion af udviklingen i trolddomssagerne. Det er det herred i Jylland med tredje-flest trolddomssager indbragt for landstinget, og Kim Tørnsø o.a. har ud fra lokalt materiale fra Ribe-Varde-området påvist, at der hvad disse sager angår var en udvikling i gang allerede før 1617-forordningen, og Tørnsø peger forsigtigt på »den luthersk-ortodokse rejsning i starten af 1600-tallet« som forklaring.(Note 5)\nDette er jeg meget enig i og har også skrevet om det. Hvordan de skrappe lutherske tanker konkret satte sig spor i samfundet gennem den påvirkning, folk var ude for, er imidlertid en vanskelig og kompliceret sag. Det gælder navnlig den første tid. Længere fremme - især efter 1629 - blev kirketugten så massiv, at den er til at få øje på. Nu har vi imidlertid fået denne store, grunddige undersøgelse af det interessante Skast herred. Her har vi igen et eksempel på, at mikrohistoriske studier af denme art kan belyse og konkretisere noget, der hører til den 'store' historie og det skal der siges noget om i det følgende.\nVedrørende udviklingen i sædelighedssager får man et noget forskelligt indtryk, alt efter om man ser på bogens fig. 2 side 468 eller på fig. 1 side 520. Det første sted får vi gennemsnitlige årlige antal bødeindførsler for lejermål og hor i Riberhus sagefaldsregistre udregnet på femårsperioder, og som det hedder i teksten, »viser udviklingen i bødeindførsler en stigende tendens med et stort hop efter 1620«. Fig. 1 side 520 viser sædelighedssager i Riberhus lens sagefaldsregistre 1611-20, og her er kommentaren i teksten, at »antallet af lejermålssager i sagefaldsregistrene eksploderede« 1614-15, hvor der, som det hedder (s. 519), skete »et moralsk panikudbrud«.\nDe to figurer fremkommer i forskellige sammenhænge, men det er et eksempel på, at det altid kræver betydelig omhu at vurdere det billede, en grafisk opstilling formidler, og som antydet gør tekstens kommentarer det i dette tilfælde ikke lettere.\nDet er det sidste, vi her skal holde os til. Anskuet år for år er der en gevaldig vækst i antallet af sædelighedssager fra 1614-15. Billedet er fortsat ikke ganske klart, hvad angår den helt præcise kronologi i opsvinget i trolddomsprocesser, men sædelighedssagerne, som udgør et væsentligt større antal, er en mindst lige så god indikator for det moralske klima, således som dette, formidledes fra oven.\nDer kan nemlig ikke være tvivl om, at udviklingen i såvel trolddomssager som sædelighedssager står i forbindelse med det store skift i både de kirkelige og de verdslige øvrigheders holdning, i en radikal ændring i hele det åndelige klima i landet, som fandt sted ved overgangen fra det, teologerne kalder filipismen til den lutherske ortodoksis tidsalder. Appel citerer i denne forbindelse Bjørn Kornerup, som siger, at året 1614 var »et vendepunkt i den danske kirkes historie« (s. 519f).\nHvad teologen og kirkehistorikeren Kornerup her refererer til, er 1614 som det endelige gennembrud for den ortodokse teologi blandt de teologiske professorer og bisperne. Det skal vi vende tilbage til. Når vi betragter sagen i en større sammenhæng, som vendepunktet i hele det åndelige og kulturelle klima i landet, må vendepunktet sættes noget tidligere, for det var nu engang ikke professorer og biskopper, der bestemte lovgivningen, eller som havde myndighed til at afskedige og udnævne meningsdannerne på de forskellige niveauer. Men først lidt om ortodoksiens karakter og væsen, før vi vender os til formidlingen af den til befolkningen, herunder bønderne i Skast herred, hvor der, som Appel nævner, kom en ny biskop i Ribe stift netop i 1514.\nDet, der skete på det teologiske parnas i 1614, og som den nye biskop i Ribe stift var involveret i, var, at Resen med kongens og kanslerens aktive og afgørende hjælp fik rettet et slag imod den filipistiske - og som det hed kryptocalvinistiske - teologi. Uden at gå dybt ind på det teologiske må vi dog lige nævne, hvad det drejer sig om. Det er jo også baggrunden for hele Appels fremstilling af menighedsliv og kirketugt i Skast herred i resten af århundredet.\nDet var et spørgsmål om gudserkendelsens karakter og forholdet mellem tro og fornuft. Substansen i det kan vel siges at være dette, at mens de humanistisk prægede filipistiske teologer betragtede åbenbaring og fornuft som ligeberettigede størrelser og mente, at den genfødte fornuft godt kunne have en vis selvstændig dømmekraft, også i religiøse spørgsmål, så mente Resen og andre ortodokse lutheranere, at troen er væsensforskellig fra fornuften, og at troen blot kan henholde sig til de aldeles ubegribelige mysterier, som er kristendommens væsen, og som er åbenbaret i Skriften. Alle transcendente ting er dækket af et uigennemtrængeligt slør. Fornuften er den store fjende, Satans mest virksomme redskab til at lede menneskene bort fra troen. Menneskene er på grund af arvesynden skyldige til døden, d.v.s. sjælens død, og frelsen sker alene ved, at Kristus fuldbyrder en forsoning med Gud. Denne syndstilgivelse skal imidlertid virke som en spore til gode gerninger. Frelsen er alene Guds værk, men for de åndeligt genfødte må tilegnelsen af frelsen samle sig både om en fornægtelse af synden og en aktiv udøvelse af dyden. Der skal altså være tale om en praksis, som er en følge af tilegnelsen af kristendommens indhold. Et hovedbegreb hos de ortodokse er pønitensen, betragtet som den daglige kamp i kristenlivet for helliggørelse. Resen understreger kraftigt syndens væsen som en fuldstændig fordærvelse af menneskenaturen, så vi er »i dyrs og vilde bæsters lignelse«, og han fremhæver ustandselig Guds straffende virksomhed over for synden. For at undgå at være helt fortabt i syndstilstanden og undgå Guds straf over den enkelte eller over samfunde, menigheden, er det nødvendigt, at alle uophørligt øver sig i pønitenseskolen. Det er en daglig kamp imod kød og blod, mod liv og sjæl, ja mod hele det gamle menneske. Der skal fældes tårer, så »det gamle flyder i vand«.(Note 6)\nDet er nu denne aktive, praktiske, udadvendte virksomhed fra de ortodokse meningsdanneres side, som er kirketugtens baggrund, og som er særlig interessant i vores sammenhæng. I den første fase af ortodoksiens udbredelse drejer det sig først og fremmest om Resens egne skrifter og især dem, der tog sigte på sognepræster og andre, som direkte kunne påvirke befolkningen. Her kan nævnes Resens nye udgave af Luthers store katekismus, der var en håndbog for sognepræsterne, fra 1608. Den adskiller sig fra Peder Palladius' oversættelse fra 1538 bl.a. ved, at Resen i Luthers fortale har tilføjet nogle sætninger i parentes med uddybende og forklarende indhold. Et af de helt store stridsspørgsmål i tiden var exorcismen, djævleuddrivelsen ved dåben, som mange filipister ville have fjernet, men de ortodokse fastholdt, hvad der jo lykkedes dem, også over for Christian IV. I Luthers fortale til katekismen laver Resen således en tilføjelse til Luthers ord om, at det udøbte barn er besat af Djævelen: »Åndeligen, idet det anses og og actes, som uden Guds nåde efter sin egen fordærvelige natur under mørkheds magt.« Det var vendt imod filipisterne, der var af den mening, som de havde fra Filip Melanchthon, at menneskenaturen ikke var fuldstændig fordærvet af arvesynden, og at der kun var tale om et symbolsk udtryk, der skulle minde om forskelle mellem naturtilstanden og nådestanden.\nDer er også Resens udgave af nogle andagtskrifter af Savonarola fra 1610. Den store, fanatiske bodsprædikant, der var blevet brændt på pavens bud i 1498, bliver i Resens fortale, som også hos tyske ortodokse teologer, skildret som en forløber for Luther og bliver tillagt en profeti om, at der skulle komme »en hellig fader og lærer«, altså Luther. Det er Savonarolas voldsomme udadvendte virksomhed som revser af menigheden, der optager Resen. Han siger om Savonarolas lære om tro og gerninger, om præst og menighed, om bandlysning og meget andet, at det er »næsten på den samme maner, som det blev bekendt til Augsburg år 1530«, altså i den augsburgske trosbekendelse. Nu har det godt nok vist sig, at nogle af de skrifter, Resen tillægger Savonarola, er uægte, udgivet i hans navn og helt i hans ånd, men altså ikke af ham selv. Det ændrer ikke ved det faktum, at vi her har et udtryk for ortodoksiens aggressive, energiske og meget selvsikre holdning til, hvordan meningsdannelsen skulle påvirkes.\nResens udadvendte virksomhed som ortodoks teolog var altså i gang længe før 1614. Det skal i den forbindelse understreges, at der efter 1536 var tale om en statskirke, hvor intet væsentligt kunne foregå i kirken uden de verdslige myndigheders accept eller direkte ønske. Når vi lader være med at fokusere ensidigt på teologerne, kan vi efter min mening sætte ortodoksiens begyndelse her i landet til Christian Friis' udnævnelse til kansler i 1596. Han var som kansler Universitetets øverste chef, og det var ham, der direkte foranledigede, at Resen i 1597 rykkede op i det teologiske fakultet efter siden 1591 at have været professor i retorik. Friis var ivrig ortodoks. Selv skriver han i et brev fra 1599: »Fra den første dag jeg tiltrådte dette embede, som jeg nu indtager, har det været min højeste bestræbelse, at religionen i disse berømmelige riger kunne fremmes så troligt og retteligt som muligt af Ordets tjenere ved lærdom såvel som ved levned. Hvem der arbejdede i denne retning, har jeg søgt at hædre og forfremme, så vidt det stod til mig.«(Note 7) Og man kunne tilføje: Dem der ikke gik ind for det, Friis kaldte »den rette, rene religion,« forfulgte han med stor strenghed. Bjørn Kornerup siger træffende om ham, at »han står helt igennem som den mest typiske repræsentant for den lutherske statskirke i dens strengeste form«.(Note 8) Jeg har andetsteds argumenteret for, at Tyge Brahe var den første, der faldt som offer for Chr. Friis' strenge lutherdom.(Note 9) Tyge Brahe var jo en yderliggående repræsentant for den farlige fornufts anvendelighed. Nogle af hovedanklagerne imod ham var, at han ikke havde været til alters i 18 år, og at han havde foranlediget, at djævleuddrivelsen blev udeladt af dåbsritualet på Hven. Tyge Brahe var også forsømmelig med sine pligter som lensmand, men det havde han været hele tiden. Det nye var kansleren og hans ortodokse teologi og hans nidkærhed for den. Tyge Brahe kunne han umiddelbart ramme på pengepungen, og det var noget af det første, han gjorde, da han var blevet kansler. Det var så meget lettere, son den unge konge i forvejen var vred på Tyge Brahe for hans forsømmelser af vedligeholdelsen af det kongelige gravkapel i Roskilde.\nDet tog længere tid at få ryddet ud blandt de teologiske professorer, navnlig i bispekollegiet. Her sad mange gamle filipister, hvoraf nogle var energiske modstandere af den ortodokse teologi. Men den ortodokse sag havde fremgang, og i 1614, da det store møde blev holdt mellem landets teologer og biskopper om Resens skrift om den rette lære, fremgår det af forhandlingerne, som foregik under statholderens opsyn, at professorerne da var vundet for Resens lære. De gav hurtigt deres tilslutning, mens bispekollegiet strittede imod, så længe det kunne. Kornerup siger om dem, at »deres hele optræden vidner om den indestængte bitterhed, der er så typisk for den fortvivlede afmagt«. De vidste - bl.a. fra sagen imod præsten Oluf Jensen Koch nogle måneder før, hvor de selv havde været til stede - at kongen og kansleren helt og fuldt var på Resens side. Det var rettertinget, der afsatte Koch og dømte ham til landflygtighed. Det »skulle nok betage selv den kækkeste lysten til for stærk modstand mod den, der så ofte havde vist, at han formåede at skaffe sit standpunkt sejr ved den verdslige magts bistand«.(Note 10) Når Appel (s. 520) siger, at det afgørende ved året 1614 var, at Koch blev dømt, er det således ikke ganske fyldestgørende. Det afgørende var, at hele kirkens ledelse, herunder bisperne, blev presset til at acceptere den ortodokse teologi, og at den ortodokse kanslers styring af kirken nu var sat helt igennem. Da Fyns biskop, Hans Knudsen Vejle, ved hjemkomsten fra møderne i 1614 var så uforsigtig at sige, at der nu var grund til at frygte en kommende »spansk inkvisition«, blev det rapporteret til myndighederne, og der blev rejst sag imod ham. Den sluttede i 1616 med hans afsættelse.\nOg så tilbage til Skast herred. Som nævnt synes den hårde meningsstyring efter antallet af især sædelighedssager at dømme at udfolde sig allerede fra 1614-15. Appel nævner ganske kort den mulighed, at bispeskiftet i Ribe stift i 1614 kan have spillet ind, og han citerer Kornerups karakteristik af den nye biskop, Iver Iversen Hemmet, som »plump og stridbar« (s. 520). Man kan godt komme sagen lidt nærmere.\nDen gamle biskop, der døde det nævnte år, var den kendte filipist og humanist Peter Hegelund. Én af hans salmer, »Med sorgen og klagen hold måde« (efter Prudentius), findes endnu i den danske salmebog, og de optegnelser, han gjorde i sine almanakker, om både offentlige og private begivenheder, er en velkendt og skattet kilde for enhver, der beskæftiger sig med tidens historie. Nu fik menigheden i Ribe stift så i stedet den plumpe og stridbare Hemmet. De nævnte egenskaber udelukker ikke, at han også var ortodoks, og en plump og stridbar ortodoks teolog er ikke så lidt. Bispeskiftet i Ribe er interessant, bl.a. fordi Ribe var det første stift, hvor der skete et bispeskift næsten samtidig med, at den ortodokse teologi sejrede definitivt inden for teologernes egne rækker. Det kunne kun blive én af Resens ortodokse følgesvende, der fik stiftet, og året efter afløste Resen selv Peter Winstrup som Sjællands biskop. Det er måske ikke tilfældigt, at det netop er inden for disse to stifter, at Telma Jexlev og Hans Henrik Appel har konstateret en voldsom vækst i antallet af sædelighedssager.\nVi har nogle kilder fra Hemmets tid som biskop i Ribe, og de fortæller noget om, hvordan denne Ribes Savonarola udfoldede sig. Den berømte historiker, humanist og filipist Anders Sørensen Vedels ældste søn, Søren Andersen Vedel, var nu sognepræst ved Ribe domkirke. Ham kom biskoppen i strid med. Hemmet skrev et brev til Resen, hvori han klager over to præster: Kristen Bordum anklager han for, at han ikke ville anerkende paven som den åbenbare Antikrist, og for at han havde kaldt apostelen Paulus for en lægmand. Vedel anklager han bl.a. for forsætligt at undgå at prædike over trosbekendelsen og sakramenterne. Det er jo sager, der høj grad handler om det, filipister og ortodokse var uenige om - dåben med exorcismen og nadveren med spørgsmålet om karakteren af Kristi tilstedeværelse. Hemmet påstår i brevet, at der var mange præster i stiftet, hvoraf nogle var i slægt med Vedel, andre hans venner, som støttede og efterlignede ham i dette. Lensmanden Albert Skeel, blev af kongen sat til at forlige parterne, og det er fra hans indberetning, bilagt en erklæring fra Vedel, at vi kender sagens videre forløb.\nDer fulgte nemlig nu en kamp mellem biskoppen og Vedel ført fra prædikestolen i domkirken. Vedel prædikede en søndag, at man ikke måtte fordømme eller forbande sin næste, selv om man havde årsag til det. Det modsatte var Djævelens lærdom. Den følgende onsdag sagde biskoppen fra den samme prædikestol, at der var nogle, der ikke skammede sig ved fra denne prædikestol at udråbe, at man ikke måtte dømme og fordømme, ilde påtale og forbande sine modstandere. Det var en Djævels lærdom. Næste søndag imødegik Vedel dette, og den følgende onsdag erklærede biskoppen, at Vedels lære var taget fra Koranen. Hemmet sendte også Vedel et brev, hvori han formaner ham om, at han ikke måtte undlade at undervise almuen om Kristi person, prædestinationslæren og begge sakramenters sande natur.(Note 11)\nNu var Hemmet så voldsom i sin fremfærd i denne som i flere andre sager, vi kender til, at det overskred almindelig sømmelighed, og han måtte i nogle tilfælde forlige sig med folk, han havde krænket offentligt. Men det interessante i vores sammenhæng er netop hans voldsomhed i forening med de klart ortodokse synspunkter, der ligger bag hans udsagn. Bag Hemmets krav om, at sognepræsterne skulle dømme, påtale og forbande modstanderne af den rette lære ligger kravet om kirketugt og pønitense. At kalde forfatteren til bl.a. Romerbrevet en lægmand var at nedvurdere en af de ortodokses kæreste autoriteter.\nMan skal naturligvis ikke forestille sig, at sognepræsterne i Skast herred og endnu mindre bønderne har annammet den ortodokse teologi. Vedels optræden, øjensynlig på vegne af flere af domkirkens præster, viser en stærk modstand mod ortodoksien, og i offentlighedens øjne måtte disse modstandere vist siges at have gode kort på hånden, som da Vedel en søndag prædikede over de ord i dagens evangelium: »Dømmer ikke, fordømmer ikke« og erklærede, at dersom nogen ville forsikre nogen om en anden lærdom, så var det ikke andet end at forsikre dem om helvedets ild. Men Hemmet havde magten på sin side. Vi har i denne kamp en vis konkretisering af en tidlig fase af det, vi noget abstrakt plejer at kalde den ortodokse kampagne, og som vi ved efterhånden satte sig igennem i form af en kraftigere kirketugt. Vi kan forestille os den nærliggende mulighed, at den plumpe og stridbare Hemmet, der var overbevist om at sidde inde med den ægte, sande tro, er faret lige så hårdt eller endnu hårdere frem over for de mere ydmyge sognepræster på landet i stiftet, der ikke som Vedel havde en position og evne og mod til at forsvare sig. På sine visitatser og ved andre lejligheder har Hemmet uden tvivl med voldsomme ord foreholdt dem, at det var deres pligt offentligt i deres prædikener at dømme og fordømme og forbande alle, der førte et usædeligt liv, kunne mistænkes for trolddom eller på anden vis afveg fra det gode liv i stadig pønitense. Så kan vi godt tænke os, at der er skabt en stemning i befolkningen eller dele af den, der bl.a. kan have ført til, at man var mere tilbøjelige til at angive og anmelde folk, måske nogen man af andre grunde ikke kunne lide, for usædelighed eller trolddom. Hvad usædeligheden angår, har der været nok at tage af. Det kunne være interessant at få undersøgt, hvordan det gik i andre stifter, efterhånden som ortodokse teologer overtog bispeembederne her. Der ligger store forskningsstrategiske potentialer i Appels bog.\nOrtodoksiens teologi var og forblev et anliggende for en uendelig lille del af befolkningen. Denne lille gruppe havde ganske vist statens magtmidler bag sig, og samfundet, herunder Skast herred, forblev naturligvis ikke upåvirket. Men bønderne levede nu engang deres liv, som de helst ville og bedst kunne, og vi kan i hvert fald uden videre fastslå, at den ortodokse teologis spekulationer om menneskets elendighed var noget, de aldrig tog til sig. Dette var i øvrigt noget, der stod ganske klart for teologerne. Ribebispen efter 1629, Jens Dinesen Jersin, der tidligere havde været professor, skrev i 1631 om bønderne, at »de har intet på sig af Kristus uden det blotte navn og er intet hverken i sind, forstand, tro eller levned mere kristne, end de kaldes kristne alene«.(Note 12) Enhver kan forstå, at de trængte til megen tugtelse. Det er bl.a. Skast-bønderne, han nu var koøet i kontakt med efter sin tid i det lærde, københavnske milieu. Han har klart ret, især ud fra sine ortodokse forudsætninger, men netop på den baggrund er det særdeles værdifuldt, at vi nu har fået Appels skildring af, hvordan det tog sig ud fra bøndernes side, og hvordan det kristne fællesskab faktisk fungerede. Appels fremstilling af menigheden som identisk med samfundet og bøndernes samfundstænkning - eller skal vi hellere sige samfundsfølelse - præstens funktion i sognet, kirketugten, kirken som samlingspunkt i sogne og hvordan man brugte kirkerummet og de kirkelige handlinger til at markere sociale relationer - alt dette er den hidtil bedste skildring af det samlede billede og et nødvendigt (og tiltrængt) korrektiv til den »officielle« kirkehistorie. Det vil være vigtigt i de kommende år at få klarlagt, i hvor høj grad det i enkeltheder er repræsentativt for hele landet, eller hvilke lokale variationer, der eventuelt er tale om.\nVi har allerede strejfet dette begrebspar i det foregående. Appel er meget enig med gamle biskop Jersin i, at der var forskel på den lærde, teologiske kultur og folkekulturen, selv om Appel udtrykker sig noget mere afdæmpet om bøndernes manglende kristelighed! Det var to forskellige tolkningsrammer, men de faldt begge inden for det magisk-religiøse tolkningsunivers, og de kunne mødes og brydes i samme diskurs (s. 437f, 655).\nBegreberne folkekultur og elitekultur er blevet lanceret af Peter Burke og Muchembled, og de har i nogle tilfælde siden givet anledning til en del misforståelser og misbrug. Det hænger sammen med, at folk med en del positivistisk tankegods i baghovedet har været tilbøjelige til at tro, at de to begreber skulle underkastes såkaldt eksakte definitioner, så man kunne klassificere udsagn og handlinger og putte dem ned i den ene eller den anden af de to kasser. Det er en stor fornøjelse at se, at det gør Appel ikke (jfr. s. 437).\nI modsætning til de andre teoretiske sager, der er nævnt i det foregående, vender Appel ikke tilbage til dette begrebspar i bogens afslutning. Det kunne han godt have gjort, for faktisk har han dokumenteret ikke så lidt af den type udvikling, som har været diskuteret, nemlig en udvikling fra, skal vi sige 1500-tallet da folke- og elitekultur endnu var vævet forholdsvis tæt sammen, over 1600-tallet og ind i 1700-tallet, da de skiltes mere og mere fra hinanden, for nu at sige det kort. Da folklorister som Evald Tang Kristensen i 1800-tallet studerede almuekultur, fandt de til deres overraskelse, at den var ganske anderledes end den dannede kultur, de selv kom fra. Her blev så begrebet folkekultur og andet med folke- opfundet, for man skulle have nogle ord for noget, som adskilte sig markant fra eliten. De nye folk, der her interesserede sig for sagen, så ganske anderledes på det end de gamle teologer. Biskop Erik Pontoppidan havde i 1736, på linie med Jersin hundrede år tidligere, kaldt det »levninger af hedenskab og papisme«, mens Tang Kristensen nu talte om almuen som »bærer af vort gamle folkelige åndsliv«.\nDet var de nationale tanker, der nu gjorde sig gældende. Vi må i hvert fald sige, at der i 1800-tallet var kommet en højere grad af adskillelse imellem dem, således at man nu var bedre i stand til at bestemme karakteren af dem, hvilket også har bidraget til at spore karakteristiske træk ved hver af dem tilbage i tiden. Appels bog viser mange gode, praktiske eksempler på den gradvise udvikling frem imod 1800-tallets situation. Et klart eksempel er retskulturens udvikling, hvor spillereglerne blev ændret.\nEt karakteristisk træk ved adskillelsesprocessen var, at bønderne holdt fast ved meget, som eliten ændrede opfattelse af. Det gælder i menighedslivet omkring sakramenterne, præstens funktion og position, hvor præsterne blev stadig mere finkulturelle og uddannede, og der opstod kendte præsteslægter, som før omtalte Pontoppidan hørte til. Der er stof i Appels bog til, at der kunne have været konkluderet lidt mere omkring de påviste eksempler på, at elitekulturen, bl.a. under statsmagtens indflydelse, ændrede sig mest, således at afstanden til folkekulturen tenderede imod at blive større.\nÆgteskab og ægteskabslovgivning\nBogens kapitel 4 handler om ægteskab og familie, og her kommer Appel rundt i alle væsentlige forhold, der var knyttet til disse grundlæggende institutioner - generationsskifte og kapitaloverførsel, følelsesliv, seksualitet og kønsroller og arbejdsfordeling på gården. På et felt, nemlig ægteskabslovgivningen og især omtalen af den vigtige ægteksabsordinans af 1582, kan der være grund til et par opklarende bemærkninger.\nSide 151 skriver Appel ganske rigtigt, at ifølge Jyske Lov, skulle begge parter samtykke i ægteskabet. Men så fortsættes der: »Endvidere blev personer, der f. eks. giftede sig uden lysning i kirken ... idømt en kirkelig straf. Men samtidig slog Jyske Lov fast ...«. Der står ikke noget om lysning i Jyske Lov. Det er kanonisk ret, der taler om lysning i kirken. For at modvirke bigami blev det på 4. Laterankoncilium i 1215 påbudt, at der inden ægteskabs indgåelse skulle ske lysning i kirken. Overtrædelse medførte ikke ægteskabets ugyldighed, men alene en kirkelig straf. I Jyske Lov står kun, at manglende samtykke fra kvindens slægts side medførte, at slægten fik rådighed over hendes gods (I, 33). Der er intet overhovedet om kirkelig medvirken her, og heller ikke ifølge kanonisk ret, der jo bortfaldt med reformationen, var kirkens medvirken nødvendig for ægteskabets gyldighed. Jyske Lov bestemmer desuden, at hvis en mand og en kvinde har levet sammen i tre år og, som der står, »åbenlyst går til sengs med hende, og hun råder for lås og lukke« o.s.v., »da skal hun være hans ægtehustru og rette husfrue«. Denne bestemmelse kommer før den anden (I, 27). Den måde at indgå ægteskab på har nok været den helt dominerende blandt fæstebønder og andre, der ikke havde jordegods i større stil at tænke på.\nLuther betragtede ægteskabet som et rent verdsligt anliggende, idet han jo tog afstand fra den katolske kirkes opfattelse af ægteskabet som et sakramente. Da nu kanonisk ret forsvandt med reformationen, opstod der et vakuum, hvor der savnedes et nyt begreb om ægteskabet, som hverken gjorde institutionen til et sakramente eller til et rent verdsligt anliggende, hvor kirken slet ikke havde noget at gøre. Det betød bl.a., at de gejstlige retter, Tamperretterne, der fortsat skulle dømme i ægteskabssager, var uden vejledning, specielt når det gjaldt spørgsmålet om tilladte og forbudte ægteskabsgrader. Der har utvivlsomt været et stærkt ønske fra både gejstlige og verdslige magthaveres side om at få ægteskabet gjort til det sted, hvor kirkens normer rådede, og hvor børnene blev opdraget til lydighed og underordning. Og der var også problemer med at få de uægteskabelige børn indplaceret i systemet.(Note 13)\nVi ser f.eks. Sjællands biskop i 1566 befale sine sognepræster at »lade dem stå åbenbart skrifte, som ligger hos deres trolovede førend de kommer til kirken«.(Note 14) Det var der overhovedet ikke lovhjemmel for, tværtimod. Det var efter loven og sædvanen de to parters samtykke, ja-ordet, trolovelsen, efterfulgt af samleje, der alene var ægteskabsstiftende.\nDet er så i den situation, ægteskabsordinansen af 1582 kom. Appel siger om loven (s. 152), at den slog fast, at øvrigheden skulle straffe dem, der ikke lod sig vie, førend de optog samliv, og endvidere skulle trolovelsen nu ske i kirkeligt regi under faste former. Det sidste bestod nu bare i, at præsten skulle være vidne til trolovelsen sammen med fem andre. Så skulle der lyses tre gange. Hvis ingen gjorde indsigelse, kunne vielsen finde sted. De trolovede måtte ikke gå i seng med hinanden, før »de var viet og gift sammen i kirken«. Loven søger altså at skille trolovelsen og ægteskab fra hinanden. Det siges ikke, at det nu var den kirkelige vielse, der retsligt indstiftede ægteskabet. Det var stadig trolovelsen, der var ægteskabsstiftende, og den skulle nu foregå offentligt.(Note 15) Men samtidig søgtes den kirkelige vielse nu gjort til en nødvendig betingelse for ægteskabets fuldbyrdelse. Ægteskab på grundlag af tre års hævd nævnes ikke i loven, og det har uden tvivl fortsat været den mest udbredte form i den jævne bondebefolkning.\nAppel konstaterer, at mange førægteskabelige graviditeter skal ses i lyset af, at man stadig opfattede ægteskabet som indstiftet med trolovelsen (s. 181), og at det ser ud til, at den traditionelle opfattelse endnu mod slutningen af 1600-tallet var udbredt og at den også var at finde blandt sognepræster (s. 203). Det er et ganske væsentligt og oplysende resultat. Til forklaring - eller i hvert fald til belysning - af baggrunden for det kunne man nok med fordel inddrage Niels Hemmingsens bøger om ægteskab, dels den latinske fra 1572, genoptrykt 1578 og 1581, og dels den mere populære Om Ecteskab fra 1572, genudgivet så sent som i 1653.(Note 16) Hemmingsen var jo godt nok suspenderet i 1582, men han ses alligevel at have øvet stor indflydelse på den, og i hvert fald hans latinske bog har været blandt forlæggene. Kommissionen, der udarbejdede konceptet til ordinansen, trådte sammen en god måneds tid før suspensionen og var desuden sammensat et år før. At Niels Hemmingsen måtte fjernes fra sin professorstilling på grund af udenlandsk pres var ikke ensbetydende med, at hans tjenester ikke fortsat kunne bruges andre steder. Han var i øvrigt en erfaren mand på feltet. Han måtte lade sig skille fra sin første kone og blev derefter gift endnu to gange.(Note 17)\nNiels Hemmingsen slår utvetydigt fast, at når trolovelsen efterfulgtes af samleje før vielsen, »så fremkom derved et fuldbyrdet ægteskab« (Libellus §284). Hemmingsens bøger har uden tvivl haft betydelig gennemslagskraft, især blandt sognepræster og dermed også over for befolkningen, også fordi hans ord stadfæstede ældgammel praksis. Der har altså ved siden af den vagt formulerede lovtekst stået en anden autoritet. Det kan være med til at forklare, at den gamle, danske form for ægteskabsindgåelse var udbredt endnu i slutningen af 1600-tallet og også accepteredes af sognepræster. Det var først i 1799, at trolovelse blev afskaffet og kirkelig vielse gjort ægteskabsstiftende. Og så kan vi jo tilføje, at her i vort århundrede er mange vendt tilbage til den gamle, oprindelige, danske form, det papirløse ægteskab. Og på det allersidste er der så nogle, der igen vil giftes i kirken af specielle grunde, og de er næppe sammenfaldende med de gamle teologers.\nAfhandlingens styrke ligger i en sammentænkning af flere abstraktionsniveauer: En grundig og indsigtsfuld analyse med anvendelse af elektronisk forskningsteknik af et omfattende og forskelligartet kildemateriale, der tillader kortlægning af adfærdsmønstre og tankegange i dette konkrete herred, og en stadig diskussion bogen igennem af disse resultater i forhold til en række teorier som spiller en vigtig rolle i både dansk og international kultur- og samfundsforskning. Det er teorier, som ad forskellige veje og med vægten på forskellige sider af kulturudviklingens mangfoldighed har det fælles sigte at nå til en helhedsforståelse. I Appels hænder bliver teorierne til nyttige redskaber for skabelsen af det hidtil mest nuancerede og overbevisende billede af udviklingen gennem et århundrede i et konkret udsnit af den danske bondebefolkning.\nBogen vil uden tvivl vække diskussion i lang tid fremover, og også modsigelse, især fra dem, der ikke forstår dens overordnede sigte. Den vil først og fremmest være en inspiration for nuværende og kommende historikere - også derved, at den har sat en standard, der, også hvad angår empirien, stiller store krav til dem, der vil lade sig inspirere.\nNu da vi nærmer os århundredskiftet, kan vi tænke tilbage på, hvad århundredet har bragt af analyser af den danske bondebefolknings vilkår i nyere tid. Fussings disputats fra 1942 er allerede nævnt, og mange andre værdifulde arbejder er fulgt efter, de fleste dybdeborende inden for mere afgrænsede emnekredse. Hvad angår at tegne et samlet billede, der dækker så mange sider af tilværelsen, kender jeg ingen anden dansk undersøgelse, der når så vidt. I den henseende er det århundredets disputats.\nHans Henrik Appel: Tinget, magten og æren. Studier i sociale processer og magtrelationer i et jysk bondesamfund i 1600-tallet, Odense University Studies in History and Social Sciences vol. 219, Odense Universitetsforlag 1999. 712 s. plus CD med bilag. Pris kr. 350. - Nærværende artikel er fremgået af anden officielle opposition ved forsvaret af disputatsen den 5. februar 1999.\nVed forsvaret var professor, dr. phil. Erling Ladewig Petersen første opponent. Hans opposition, især omhandlende bogens kildemateriale og metode, den agrare produktion og ejer-fæste-forhold er trykt i Fra Ribe Amt, 28, Esbjerg 1999.\nDe relevante arbejder af E.P. Thompson er omtalt og diskuteret i Suzanne Desan: Crowds, Community, and Ritual in the Work of E.P. Thompson and Natalie Davis, i: Lynn Hunt (ed.): The New Cultural History, University of California Press 1989.\nJens Chr. V. Johansen: Da Djævelen var ude. Trolddom i det 17. århundredes Danmark, Odense Universitetsforlag 1991. Se ogsa Gustav Henningsens anmeldelse, Historisk Tidsskrift, 92, 1992, især s. 135ff.\nKim Tørnsø: Djævletro og folkemagi, Aarhus Universitetsforlag 1986, s. 24 ff.\nBedste fremstilling af ortodoksien er Bjørn Kornerup: Biskop Hans Poulsen Resen, I og II, København 1928 og 1968, især I, kapitel XII og XIII.\nHer oversat fra latin. Danske Magazin, I, 1745, s. 86f.\nBjørn Kornerup, anf. arb. I, s. 415, II, s. 28.\nAlex Wittendorff: Tyge Brahe, København 1994, s. 225-256.\nBjørn Kornerup, anf. arb. I, s. 482.\nJ. Kinch: Ribe Bys Historie og Beskrivelse, 2. del, Odder 1884, s. 269-272.\nJens Dinesen Jersin: Om Mirackler, Tegn oc Obenbaringer oc deris udleggelse, 1631 (upagineret).\nJens Glebe-Møller: Socialetiske aspekter af Niels Hemmingsens forfatterskab, Kirkehistoriske Samlinger 1979, s. 34f.\nMonitum, her citeret efter Nellemann: Retshistoriske Bemærkninger om kirkelig Vielse som Betingelse for lovligt Ægteskab i Danmark, Historisk Tidsskrift 5.rk. 1, 1879, s. 391.\nJfr. Ditlev Tamm og Jens Ulf Jørgensen: Dansk Retshistorie i hovedpunkter, II, København 1978, s. 84.\nNiels Hemmingsen: Libellus de conjugio, repudio et divortio, 1572.\nJens Glebe-Møller, anf. arb. s. 35.


Den Korte Avis | Valget i Norge: Høyre vandt men midterpartier kommer til at bestemme\nValget i Norge: Høyre vandt men midterpartier kommer til at bestemme\nDe borgerlige partier i Norge står til en markant valgsejr. Det magiske tal i norsk politik er 85, eftersom der er 169 pladser at fordele til Stortinget. Den borgerlige blok står til at vinde hele 96 mandater. Samtidig er de fire partier, der vil støtte, at Høyres leder Erna Solberg danner regering, alle klart over den norske spærregrænse på 4 procent.\nDen norske spærregrænse var tæt ved at tage livet af SF´s søsterparti i Norge, Sosialistisk Venstreparti (SV). Partiet står til en tilbagegang på over 2 procent, men med tilslutning fra 4 procent kan partiet med det yderste af neglene fastholde en repræsentation i Stortinget. Det ser ud til at have kostet at sidde i regering. Man tager sig i at tænke på SF´s trængsler herhjemme.\nTrængsel på midsten\nSom herhjemme har der i den forløbne valgperiode siddet en regering bestående af tre partier, nemlig Socialistisk Venstreparti (SV), Arbeiderpartiet (Ap) og Senterpartiet (Sp). De tre partier svarer godt til vore hjemlige SF, Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre.\nPå den modsatte fløj finder vi fra venstre mod højre Kristelig Folkeparti (KrF), Venstre (V), Høyre (H) og endelig Fremskrittspartiet (Frp). Disse fire partier passer bedst med de danske Kristendemokraterne, Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti.\nHelt så enkelt er det dog ikke. Sp minder også lidt om det danske Venstre. Det norske Venstre er oversat til dansk også en slags blanding af vores Venstre og Det Radikale Venstre. Endelig er Frp en slags fusion af danske Venstre og altså Dansk Folkeparti.\nNorsk politik i dag er som dansk politik i 1990’erne\nDet lyder måske lidt kringlet, men der er en interessant pointe ved det. Norsk politik minder nemlig ikke om dansk længere. Snarere ser Norge ud, som Danmark gjorde det før valget i 2001, hvor midterpartierne blev sat uden for indflydelse. Et resultat, der gentog sig herhjemme ved valgene i 2005 og 2007, hvor V, K og DF igen vandt flertal alene.\nReelt har Norge med andre ord ikke to fasttømrede blokke. I stedet ser vi to partier på venstrefløjen, SV og Ap. I midten ligger så Sp, KrF og V. Og til højre er det H og Frp.\nDe tre midterpartier forstås næsten bedst, hvis vi tænker tilbage på Danmark før valget i 2001. Dengang var der tre partier, der opfattede sig selv som midterpartier, nemlig Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti og Centrumdemokraterne. Alle disse tre danske partier, ganske som Sp, KrF og V i Norge, opfattede sig som ”anstændige” partier, når det gjaldt udlændingepolitikken.\nDet betød, at det i Danmark før 2001 var umuligt at stramme udlændingeloven, særligt flygtningeloven og retten til familiesammenføring. Efter 2001 var dette billede forandret, fordi de tre midterpartier stod uden de afgørende mandater.\nSådan vil det langt fra gå i Norge efter dette valg. Høyre og Frp vil få cirka 44 procent af stemmerne, meget langt fra et flertal.\nEn kommende norsk regering bestående af for eksempel kun Høyre og Frp vil få mere end vanskeligt ved at gennemføre stramninger af den norske udlændingelov, der for nærværende forandrer det norske samfund med stor hast.\nFremskrittspartiet i regering men uden den store indflydelse\nHøyre og Frp skal nemlig have støtte fra, hvad der herhjemme svarer til daværende Kristeligt Folkeparti og Centrumdemokraterne.\nAnskuet på denne måde er det ikke spor sikkert, at magtskiftet i Norge vil spille nogen rolle. Vi må selvfølgelig vente og se, hvad Frp kan få igennem under de kommende regeringsforhandlinger, men det kan meget vel vise sig ikke at være ret meget.\nEmner: Arbejderpartiet Fremskrittspartiet Høyre Stortingsvalget


Krigsguden anmelder denne gang udgivelser fra Slægt, The Monoliths, Fright Eye og John Carpenter.\n+ The Monoliths, + Fright Eye, + Slægt\nSlægt : 'Ildsvanger', lp (Posh Isolation)\nDer er gang i den københavnske black metal-scene. Solbrud, som er baseret i Ungdomshuset, vinder pludselig mainstreampriser. Hvem i helvede skulle dog ha' troet det?\nEt af de nyeste navne på scenen er Slægt, som jeg tidligere har skrevet om i House Of Franco. Hvor Solbrud kører den mere episke og atmosfæriske stil, er Slægt mere over i den mere punkede og primitive form for black. Jeg får associationer til bands som Ildjarn og de mere punkinspirerede Darkthrone-album, når jeg hører de 10 numre på ’Ildsvanger’-lp’en. Der er skåret direkte ind til benet uden noget teknisk wank.\nHovedmanden i Slægt er Oskar J. Frederiksen, der på debutalbummet tager sig af sang, guitar og bas samt tekster. Han har folk fra bl.a. det fantastiske unge dødsmetalband Reverie bag sig. Jeg har set Slægt nogle gange, bl.a. var jeg DJ til lp-releasefesten for nyligt i Mayhem, hvor Slægt leverede en fremragende koncert. Slægt holder iøvrigt fødselsdagsfest i morgen den 24. februar i Den Nye Bunker ved Randbølvej og Grøndals Parkvej.\nSlægt er ikke noget corpsepaint og hat & briller-band - ikke at der er noget galt med det – men ligesom Solbrud er de en seriøs gruppe med nogle interessante personlige tekster, der ikke bare hylder satan og diverse klichéer inden for genren. ’Ildsvanger’ får maksimale anbefalinger herfra. Og kudos til Posh Isolation Records for deres første black metal-vinyludgivelse.\nThe Monoliths / Fright Eye : 'Split Tape' mc (Webmaster Records)\nJeg bliver ved at brokke mig til Devilution-redaktionen over, at der aldrig er nogen kassettebånd top 5 i vores årslister, men ingen gider høre på den gamle krigsgud. Fuck det. Her er endnu et kassettebåndsreview af en udgivelse fra københavnske Webmaster Records, som efterhånden har udgivet en del.\nDette bånd er et af de bedste fra selskabet. Og det er muligvis også nogle af de mest suveræne optagelser, jeg har hørt fra The Monoliths og Fright Eye, som begge før har været omtalt i House Of Franco.\nHvis man er til Brainbombs, Butthole Surfers eller Flipper, går man ikke galt i byen med The Monoliths. Deres fire numre befinder sig inden for noiserocken, men de er klart de mest skarpe og fokuserede, jeg endnu har hørt fra trioen. Produktionen er også den hidtil bedste.\nÅrhusianske Fright Eye leverer fem fræsende, snottede garagepunkskæringer, som alle varer to minutter. Vi taler stadig Reatards-worship tilsat The Wongs, Ramones og Angry Samoans, men ligesom The Monoliths er de unge gutter mere fokuserede end nogensinde før. Caspers vokal har aldrig lydt bedre.\nTil orientering er trommeslageren Mikkel forståeligt nok gået ud af Fright Eye, da hans band Yung er blevet sindssygt populære efter deres fremragende debutalbum.\nBåndet koster 30 kroner og er en kongeinvestering i to meget forskelligt lydende, men eminente danske bands. Jeg anmelder i næste House Of Franco en split 7"'er fra The Monoliths og Angkor Wrack, hvor Webmaster også har en finger med i spillet.\nJohn Carpenter : 'Lost Themes' lp (Sacred Bones Records)\nDen amerikanske horror/kultfilminstruktør har siden 70erne lavet sine egne scores til film som bl.a. ’Dark Star’, ’Assalt on Precinct 13’, ’Escape From New York’, ’The Thing’ og selvfølgelig ’Halloween’.\nEfter nogle årtier med halvfesne film kommer denne udgivelse pludselig dumpende ned fra himlen. Hvor Carpenters soundtracks er relativ simpel, men unik spooky synth rock – der som Goblin har inspireret utallige bands (tjek min Nightsatan-anmeldelse) - er denne udgivelse noget mere varieret.\nJeg kan blandt andet også høre lidt Tangerine Dream i nogle skæringer. Men fans af hans legendariske klassiske scores vil ikke blive skuffede. ’Lost Themes’ vil ligge meget højt på mine lister over årets bedste udgivelser. Perfekt mordermusik, hvis du skal ud i natten og lave gustne ting.\nMåske vil pladen kunne inspirere Carpenter til at lave film, som besidder fortidens kvaliteter. Man har da lov at håbe. Sacred Bones Records, der er et af tidens bedste indieselskaber, har også udgivet en plade med en anden kultfilminstruktør, nemlig David Lynch.


Asus Zenbook - Find den bedste pris på Zenbook nu | edbpriser.dk\nAsus Zenbook - Find den bedste pris på Zenbook nu\nAsus’ Zenbooks er en serie af Ultrabooks. En Ultrabook er en særlig let bærbar, der hverken mister batterilevetid eller processorkraft på trods af dens reducerede vægt.\nIntel indførte klassifikationen Ultrabook i 2012, og de stiller krav om mindst 9 timers batterilevetid ved standby, samt at den bærbare computer kan vågne fra dvale på højest tre sekunder. Det er altså som regel nogle af de bedste bærbare computere på markedet, der betegnes som Ultrabooks.\nAsus’ Zenbook computere har fantastisk design\nDe første Zenbooks blev lanceret i oktober 2011, og siden da har Asus fået stor ros for designet af deres Zenbook bærbare computere.\nDesignet er inspireret af luksusure, og åbner man en Zenbook fra siden af, så minder tastaturet og skærmen om henholdsvis time- og minutviser. Designet har også hentet inspiration i Zen-filosofien, hvilket også ligger til grund for navnet.\nDe koncentriske cirkler, der findes på overfladen af alle Zenbooks, ligner ringe i vand, og det skal således symbolisere Zen-filosofiens ro og dybe tænkning. Alle Zenbooks er desuden holdt i aluminium, så der er altså ikke tyet til billigt plastik af sparehensyn.\nTil sammen giver det et uovertruffen design, der har vundet Asus mange roser blandt anmeldere.\nAsus Zenbook UX301 er en af de nyeste Zenbooks fra Asus, og den har samtlige karakteristika, der kendetegner en Zenbook.\nDen har et eksklusivt design i aluminium og glas og en tykkelse på kun 15,5 mm. Hardwaresiden byder på en i7 processor, op til 256 GB SSD disk og et kraftigt grafikkort. Zenbooks er ikke lavet for at begrænse dine udfoldelser på computeren.\nHer ses kabinettet i aluminium og glas, der kendetegner en Zenbook.\nDerudover har Asus’ lydingeniører arbejdet sammen med Bang og Olufsen, hvilket har givet ekstraordinært gode højttalere, der kan levere den gode lyd til ens Zenbook, som Bang og Olufsen er kendt for. Det baggrundsbelyste tastatur er også i topklasse, da lyset tilpasses efter mængden af lys i omgivelserne.\nFind billigt Asus Zenbook tilbud\nHer på EDBpriser.dk kan du nemt finde en billig Asus Zenbook. Man kan nemlig udføre prissammenligning, så man kan finde de bedst mulige Asus Zenbook priser.\nDer er endda mulighed for at søge efter forskellige parametre, såsom batterilevetid eller skærmstørrelse, så du kan finde frem til den Asus Zenbook, der passer dig bedst.\nEDBpriser.dk giver dig altså de optimale muligheder for at finde det bedst mulige Asus Zenbook tilbud.


Stjernepar i jordskælvsmareridt\nSøndag, 5. august 2018 - 17:44\nJohn Legend og Chrissy Teigen.\nJohn Legend og Chrissy Teigen befinder sig lige nu på Bali, der for få timer blev ramt af jordskælv\nDet tropiske ferieø Lombok blev for få timer siden ramt af et jordskælv, der målte 7 på Richterskalaen.\nFor stjerneparret Chrissy Teigen og John Legend blev det en skræmmende oplevelse.\nDe to er nemlig lige nu på ferie på den nærliggende ø Bali sammen med deres to børn.\n- 15 solide sekunder af "holy shit, det her sker", skriver Chrissy Teigen blandt andet på Twitter, hvor hun lavede flere tweets om, hvordan hun oplevede jordskælvet.\n- Enten ryster jeg stadig, eller også stopper de her små efterskælv ikke, skriver hun også på Twitter.\nØen Lombok er placeret ved siden af øen Bali, og det er populært rejsemål for rygsækturister. Det er kun en uge siden, at 17 personer omkom i et jordskælv på den samme ø. Dengang målte jordskælvet 6,4 på Richterskalaen.\nJohn Legend og Chrissy Teigen har sammen med børnene Luna og Miles været på Bali siden slutningen af juli.\nUndervejs på deres ferie har de lagt flere billeder op på Instagram, hvor man kan se nogle af de mange ting, som de har foretaget sig undervejs i deres ferie.\nDet er kun et par måneder siden, at sønnen Miles Theodore Stephens kom til verden.\nParret havde i forvejen datteren Luna, der er to år gammel.\n- Vi kaldte vores første datter Luna Simone Stephens (efter sangeren Nina Simone, red.), og alle de navne vi kommer til at give til vores børn, tror jeg vil have lidt musikalsk historie over sig, har John Legend forklaret til E! News.\n- Miles er selvfølgelig det samme navn som den store Miles Davis, og Chrissy kunne virkelig godt lide navnet Theodore, så vi satte det hele sammen og fik Miles Theodore Stephens, tilføjede stjernen, da han forklarede sine børns navne for et par måneder siden.\nSe flere billeder af Chrissy og John i galleriet herunder


Bridgewalking - En unik oplevelse\nMærk suset i maven, når du bevæger dig hen over toppen af Den Gamle Lillebæltsbro i 60 meters højde. Den guidede tur varer 2 timer, og du kan glæde dig til smukke udsigter, spændende fortællinger og masser af adrenalin.\nMIDDELFART - Bridgewalking på Den Gamle Lillebæltsbro. Kan også bruges i efterårsferien.\nVærdibeviset kan benyttes til og med den 30. december 2019 (Lukket den 24/12).


Sidste flagparade på Bootcamp\n23 nye mænd?\nFor sidste gang på Bootcamp 2017 trådte soldaterne an til morgenappel.\nDer var en tydelig forskel på første gangs antrædning og så til denne sidste gang. Delingerne var linet snorlige op, og ingen havde glemt noget omkring deres uniform. Lommerne var knappet og baretten sad skarpt på hovedet.\nSeniorsergent Varming råbte: ”MELDINGER”, og herefter gik det ganske som det plejer, helt efter bogen.\nMan kunne godt mærke, at det sitrede lidt i alle, og det gibbede i flere, da der blev beordret Til Højre Ret af delingsførerne. Dannebrog strøg til tops, stille og majestætisk. Efter få minutter var alle mand aftrådt igen.\nSelv om det har været en lang kamp mod målet, og blikkene var trætte, så kunne man også se smilet og stoltheden i deres ansigt. Man kunne godt læse, at det havde været blod, sved og, for nogles vedkommende, tårer, men målet var nået.\nResten af dagen indtil paraden er finpudsning og justering,,,,og en lille smule oprydning.\nDe kom ----- De så ----- De sejrede.\nDe kom som almindelige mennesker, og de gik ud som mænd (i forsvaret er vi alle mænd).\n23 dage med at lære de mest almindelige soldatermæssige færdigheder er slut. Vores Hjemmeværnssoldater har lært alt fra førstehjælp, våbenbetjening og skydning, tjenestekendskab og alm. hjælp til politiet. De har lært bevogtning, formationer, eksercits, og meget meget mere. De har fået holdning, de har fået selvtillid og selvdisciplin, og de har lært sig selv at kende i pressede situationer. Situationer som kunne være: under angreb, for lidt søvn, for meget arbejde og altid en ny opgave ventende omkring det næste hjørne.\nDe, som kom ind til os for 23 dage siden, er ikke de samme som kom ud på den anden side. Det har man kunnet se på deres ansigter, deres øjne, deres smil og deres ranke ryg.\nBegge delinger og momentstyrken var trådt an i Parolesalen på kasernen sammen med deres førere. I dag fik de 2 delinger så en tale fra deres kursusleder Michael Varming, som roste dem for deres arbejde, og skolechef Oberst Jens Sund roste dem blandt andet for deres engagement og vilje. Som Jens Sund sagde: ”Nu er jeg jo Thyholmer, og vi plejer at sige, at det er jo ikke så ringe endda.” En ting var selvfølgelig, at der var chefer tilstede, men noget lige så vigtigt var, at deres familier stod og så dem få overrakt deres kursusbeviser, eller måske kunne man i denne sammenhæng nok kommer det lidt nærmere ved at kalde dem for uddannelsesbeviser.\nFor sidste gange trådte Seniorsergent Michael dem af, og så var der samlet fælles jubel over hele linjen,,,og bredden. Faktisk så meget at begge delinger gik ud på græsplænen og jublede videre. Også naturligvis for at få taget det almindelige familiefoto,,,,,og liiiiige et fjollebillede som afslutning.\nTil slut fik de alle sammen en bragende klapsalve af alle omkring dem. Det var så velfortjent, helt bestemt.\nMange gange tillykke til de dimitterede med jeres uddannelse.\nKom godt hjem. I og jeres underafdelinger kan være rigtig stolte af jer selv.


Five Burnham Guest House i Durban til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\n5 Burnham Drive, Umhlanga, Durban, Sydafrika, 4051\nOm Five Burnham Guest House\nFive Burnham Guest House har en fremragende beliggenhed i Umhlanga og er det idéelle udgangspunkt for at opleve Durban. Med en beliggenhed kun 15.1 Km fra byens centrum er man som gæst godt placeret til at kunne nyde byens attraktioner og aktiviteter. Ikke mindre fantastisk er den nemme adgang fra hotellet til byens utallige attraktioner og seværdigheder, som Umhlanga Hospital, Granada Square, Gateway Theatre Of Shopping. På Five Burnham Guest House gøres der alt for at sikre gæsternes komfort. For at opnå dette tilbyder hotellet den mest imødekommende service og de bedste bekvemmeligheder. Gæsterne på dette hotel har glæde af trådløst internet i fællesområder, parkering, lufthavnstransport, familieværelse, grillfaciliteter på stedet. Five Burnham Guest House omfatter 7 værelser, der alle er smagfuldt indrettede. Mange af dem kan endda tilbyde bekvemmeligheder som fladskærms-TV, internetadgang - trådløst, boblebadekar, ikke-rygerværelser, aircondition. Uanset om du er fitnessentusiast eller blot ønsker at slappe af efter en lang dag, har du mulighed for at nyde fritidsfaciliteter i topklasse, som boblebad, udendørs pool, have. Med sit tilbud om et afslappende og problemfrit ophold hver gang er Five Burnham Guest House det kloge valg for rejsende til Durban.\nMotsosakgotla fra Sydafrika


Nyhedsbrev nr. 4, 2014 Tybjerg Privatskole - PDF\nDownload "Nyhedsbrev nr. 4, 2014 Tybjerg Privatskole"\n1 Nyt fra skolelederen Kære forældre og andre læsere af vores nyhedsbrev! D. 26. april blev der holdt arbejdsdag på skolen. Det var en rigtig god dag og der blev lavet rigtig mange gode ting til jeres børn. Der er kommet nyt faldunderlag under gyngerne og nyt sand i sandkassen. Der er gjort klar til ny hæk ved parkeringspladsen og så blev jordstykket oppe på hjørnegrunden planet ud og der er sået græs. Derudover blev bussen rengjort og klasserne blev gjort hovedrene. Dette er bare nogen af alle de tiltag, der var. Vi takker for den store indsats. Vi har fået penge fra 2 fonde. Kr fra Lions Fond og kr fra Trygfonden. Disse er blevet brugt på indkøb af 18 gode cykler, så der på skolen er et klassesæt, som alle kan låne, både i skoletiden og SFO en. Vi skal byde velkommen til vores nye børn: Den 1. maj begyndte spirerne. Der kom 19 nye børn, som primært vil være oppe ved bålhytten. Det er Diana, der bliver primærpædagog og hun får hjælp af Camilla, som også hjalp os med spirerne sidste år. Dejligt vejr. Foråret er nu for alvor kommet, og det giver selvfølgelig lyst til leg udendørs. Vi har dog et par regler, som vi igen i dette nyhedsbrev bliver nødt til at oplyse om: Pga. et par tidligere uheldige episoder med medbragte softguns og andet, vil vi indskærpe, at eleverne på ingen måde må have nogle former for våben med i skolen. Jeres børn må rigtigt gerne medbringe deres skateboard, rulleskøjter og lignende til brug i skolen. Det kræver dog også, at de medbringer og anvender det sikkerhedsudstyr, der skal bruges til de forskellige ting, fx hjelm og håndledsbeskyttere. Transport (frit efter info. fra Movia) Vi skal igen opfordre til at benytte Flextrafik. Herunder er gengivet en del af teksten fra Movias hjemmeside. Hvis nogle af jer mangler transport til jeres børn, så vær opmærksom på Movia Flextrafiks kørselsordninger. Det er et rigtig godt alternativ til transport til og fra skole. I har mulighed for at bestille en såkaldt flextur mellem hjem og skole. Flexture køres af taxaer, men er ikke taxakørsel, da man ofte kører sammen med andre, der også har bestilt kørsel. Man kan derfor ikke altid være sikker på, at man bliver kørt direkte, men betaler kun for den direkte afstand mellem skolen og hjemme Sådan bestiller man (transport, fortsat): Side 1 af 5\n2 Man bestiller en Flextur ved at gå ind på Man behøver kun at oplyse dankortoplysningerne første gang, man bestiller, så husker systemet brugeren til næste gang, man logger dig ind. Man får 10% rabat på prisen, når man bestiller på internettet samtidig med, man slipper for at medbringe kontanter. Når man bestiller, skriver man, hvorfra man gerne vil hentes og køres til. Derefter skriver man tidspunktet for, hvornår man vil afhentes eller tidspunktet, man ønsker at være fremme på. I kan også ringe på tlf og bestille turen. Husk at nævne, at I ønsker en Flextur Flextur er en del af Flextrafik, som også udfører andre typer af transport. Bestiller man over telefonen, skal man betale med lige penge til chaufføren, og får ingen rabat. Hvis I har brug for en kvittering på turen, så husk, at jeres børn skal bede chaufføren om det. Man kan bestille og annullere ture alle dage kl ved at ringe tast 2. Lav en fast aftale Hvis man ofte kører den samme tur, kan man lave en fast aftale, så man ikke behøver at bestille en ny tur hver gang. Man skal dog huske at afbestille den enkelte tur, hvis man en dag ikke skal bruge turen alligevel. Faste aftaler kan kun bestilles over telefonen. Ved bestilling skal I oplyse følgende: - Adresse for afhentning og aflevering - Dato for turen - Tidspunkt for ønsket afhentning eller ønsket ankomst - Antal personer, der skal med på turen Priseksempler for Flextur (for kommuner med kommunetakst). Rejselængde i kilometer. Børn under 12 år der rejser alene. Indtil 10 km Kr. 12,- Indtil 20 km Kr. 42,- Indtil 30 km Kr. 72,- Indtil 40 km Kr. 102,- Side 2 af 5\n3 Vedr. madordningen. Hvis jeres barn er blevet syg og I har bestilt skolemad, skal I om muligt ringe senest dagen før og oplyse dette til Tybjerg Skolemad. Så vil de undlade at lave maden og I vil så kunne få overført mad/pengene til den næste måned. Eventuelle spørgsmål om madordningen eller spørgsmål om betaling skal ske til Tybjerghus direkte. Hassan kan kontaktes på Nyt vedr. elever Vi har rigtig stor interesse for vores skole og har mange forespørgsler på vores udskolingsafdeling efter sommerferien. Det er dejligt og vi håber snart at kunne byde flere nye børn velkommen. Der er pt. 19 børn til vores kommende børnehaveklasse, så dér har vi stadigt en ledig plads. Hvis I kender nogle, der har børn, der skal i skole til sommer, så henvis gerne til vores dejlige skole her i Tybjerg. I den nuværende 4. klasse er der også enkelte ledige pladser. Nyt vedr. personalet Kiss blev fastansat som rengøringsassistent med 30 ugentlige timer pr. 1. maj Vi byder hende velkommen. Pernille er kommet i praktik som fotograf i 4 uger. Hun vil være at finde på skolen, tage billeder af forskellige situationer og hjælpe med noget PR-arbejde. Camilla kommer igen i år og hjælper til i perioden, hvor vi har nye Spirer. Hun vil også være der i den første time i SFO en, så der er en kendt voksen i overgangen fra skole til SFO. Kenneth Oksborg Side 3 af 5\n4 Nyt fra SFO. Der er åbent for tilmelding til sommerferie pasning i SFOén på Tabulex. Fristen for tilmelding er d. 15. maj. Da vi planlægger dagene og sætter personale resurser på, er det vigtigt, I tilmelder jeres børn. De elever der er interesserede, kan stadig nå at melde sig til hos Peter til børne-musikfestivallen Vilde Vulkaner. Det foregår som altid i Vordingborg og arrangementet er for alle vores og 8. klasser. Pris kr. 400,- Se i øvrigt: Mange hilsner SFO/Klubben Nyt fra Støtteforeningen Det er endnu engang lykkedes os at få kr fra en fond. Denne gang fra Lions Susaa. Pengene er søgt til et klassesæt af mountainbikes, og med pengene fra Lions Susaa og fra Trygfonden (som vi tidligere har fået) har vi købt 18 cykler ind. Vi håber at kunne fremvise et billede af elever og cykler i næste nyhedsbrev. Vi syntes, det var en fantastisk arbejdsdag lørdag, den 26. april. Endnu engang skinnede solen, og vi fik nået rigtig meget. Det er skønt at se, hvordan det hele rykker, når så mange elever og forældre møder op og hjælper. Eleverne får et ejerforhold til det, de har været med til at lave/bygge, og så er det en fantastisk mulighed for at lære nye forældre at kende. Det styrker sammenholdet blandt forældre og skole på en supergod måde. Nogle af eleverne gik rundt og samlede ind til støtteforeningen blandt de hårdt arbejdende forældre. Det gav over kr. 300,- i kassen, og vi takker endnu gang. Vores næste arrangementer er hhv. sommerfesten torsdag, den 19. juni, og Bondens Marked i weekenden, den juni, men mere om dette i næste måned. Karina Gotfredsen, formand Side 4 af 5\n5 Nyt fra bestyrelsen Kære forældre Tak for opbakningen til arbejdsdagen. Det er utroligt, hvor meget der kan komme fra hånden på sådan en dag. Bestyrelsen har siden sidste nyhedsbrev, afholdt vores første bestyrelsesmøde. Det var rart at komme i gang, og jeg må sige, at der er stærk interesse for at komme "ud over stepperne" i den fortsatte udvikling for skolen. Vi har ved mødet lagt en slagplan for, hvem der gør hvad, og de forskellige opgaver i udvalgene er blevet fremlagt. Som noget nyt tager vi hul på et tæt samarbejde med lokalrådet, der fører an i en lokal udviklingsplan for Tybjerg og omegn i samarbejde med Næstved kommune. Der er, blandt mange forslag fra de lokale, fx ønske om blomsterbede i Aversi og et fælles kultur- og mødehus i Tybjerg. I dette samarbejde ser vi skolen som en naturlig og central part i udviklingen. Spændende tanker, vi som skole følger tæt. Maria Thielke Hansen, bestyrelsesformand. Side 5 af 5


Transport - Unionpedia, den semantiske netværk\n217 relationer: Akvædukt, Amazonfloden, Æsel, Å, Bakke (geologi), Ballon, Barkentine, Barnevogn, Båd, Bæltekøretøj, Bil, Blimp, Blind vej, BMX, Brig, Brigantine, Bro, Bus, Byplanlægning, Cruisefærge, Cykel, Cykelsti, Dam, Dampskib, Den flyvende hollænder, Den Internationale Rumstation, Destroyer, Diligence, Donau, Dykkerklokke, Elefanter, Elevator, Engelske Kanal, Ensrettet vej, Eventyr, Faldskærm, Fartøj, Færdselstavle, Færge, Flod, Floddelta, Flyvekontroltjeneste, Flyvemaskine, Flyvende bil, Flyvende tæppe, Fodgængerfelt, Fodtøj, Fortov, Fregat, Gaffeltruck, ..., Galease, Galej, Galeon, Gangsti, Gods (varer), Grusvej, Gyroplan, Handelsskib, Hangar, Hangarskib, Hav, Havn, Hængebro, Højhastighedstog, Helikopter, Hest, Hestevogn, Hjul, Hulvej, Humvee, Hund, Hydrofoilfartøj, Intelligente transportsystemer, Interplanetarisk rejse, Interstellar rejse, Isbryder, Jeep, Jernbane, Jernbaneoverskæring, Jernbanestation, Jetmotor, Julemanden, Kajak, Kamel, Kanal, Kano, Karavel, Katamaran, Kørestol, Køretøj, Kloak, Knallert, Kogge, Kollektiv trafik, Kommunikation, Korvet, Kryds (trafik), Krydstogtskib, Lama (pattedyr), Landevej, Landgangsfartøj, Lastbil, Latin, Løbehjul, Letbane, Limousine, Logistik, Luftfartøj, Lufthavn, Luftpudebåd, Luftskib, Lystbåd, Magnetsvævebane, Mangrove, Menneske, Moller Skycar M400, Monorail, Motor, Motorbåd, Motorcykel, Motoriseret køretøj, Motortrafikvej, Motorvej, Motorvejstilkørsel, Mountainbike, Muldyr, Naturgas, Navigation, Netværk, Okse, Olie, Ornitopter, Panamakanalen, Pansret mandskabsvogn, Pram, Raket, Rampe, Rapid Urban Flexible, Rørledning, Rørpost, Redningsbåd, Redningsflåde, Rensdyr, Rickshaw, Robåd, Rullebånd, Rullende fortov, Rulleskøjter, Rulletrappe, Rumelevator, Rumfartøj, Rumfærge, Rumstation, Rumtransport (kommerciel), Rundkørsel, Rustvogn, Sæbekassebil, Sø, Science fiction, Scooter, Segway PT, Sejlskib, Shipping, Skateboard, Skøjter, Ski, Skib, Skonnert, Skyway, Slagskib, Slæbebåd, Slæde, Snescooter, Snorkel, Sporskifte, Sporvej, Sporvogn, Springe, Sti, Stige, Stolelift, Suez-kanalen, Svævebane, Svømning, T-kryds, Tandhjulsbane, Tankvogn, Tømmerflåde, Teleportation, Tog, Trafik, Trafikregulering, Trafiksignal, Traktor, Trambus, Trampofoil, Transport-, Bygnings- og Boligministeriet, Transportøransvar, Trappe, Trimaran, Tunnel, Undergrundsbane, Undervandsbåd, Vand, Vandløb, Vandscooter, Vandvej, Vare, Varmekraftmaskine, Væltepeter, Vej, Vejkryds, Viadukt, Vogn, Yacht, Yakokse, Zeppeliner.\tExpand indeks (167 mere) » « Shrink indeks\nNy!!: Transport og Akvædukt · Se mere »\nNy!!: Transport og Amazonfloden · Se mere »\nSomalisk vildæsel ''(Equus africanus somaliensis)'' på kromolitografi fra 1869. Æslet (Equus africanus asinus), også kaldet tamæslet, er et tæmmet medlem af hestefamilien, der menes at nedstamme fra det nu stærkt truede afrikanske vildæsel (Equus africanus).\nNy!!: Transport og Æsel · Se mere »\nNy!!: Transport og Å · Se mere »\nNy!!: Transport og Bakke (geologi) · Se mere »\nNy!!: Transport og Ballon · Se mere »\nEn barkentine er i skibsterminologi betegnelsen for et fartøj med mindst tre master hvoraf kun den forreste fører råsejl.\nNy!!: Transport og Barkentine · Se mere »\nNy!!: Transport og Barnevogn · Se mere »\nNy!!: Transport og Båd · Se mere »\nNy!!: Transport og Bæltekøretøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Bil · Se mere »\nAmerican Blimp Corporation A-60R Blimp er navnet på en type luftskib der ligner en Zeppeliner, men med den væsentlige forskel at blimp'en ikke har noget indre skelet til afstivning.\nNy!!: Transport og Blimp · Se mere »\nDette skilt betyder "Blind vej". Kan evt. suppleres med undertavlen "lukket område" eller "lukket kvarter". Der kan angives gennemgående gang-/ cykelsti som en fortsat tynd streg over det røde felt. Østrigsk skilt med betydningen "Blind vej". En blind vej, er en vej hvor der ikke er flere frakørselsmuligheder.\nNy!!: Transport og Blind vej · Se mere »\nNy!!: Transport og BMX · Se mere »\nNy!!: Transport og Brig · Se mere »\nBrigantinen ''Irving Johnson''. En brigantine er i skibsterminologi betegnelsen for et tomastet fartøj der på forreste mast kun fører råsejl.\nNy!!: Transport og Brigantine · Se mere »\nNy!!: Transport og Bro · Se mere »\nNy!!: Transport og Bus · Se mere »\nNy!!: Transport og Byplanlægning · Se mere »\nNy!!: Transport og Cruisefærge · Se mere »\nNy!!: Transport og Cykel · Se mere »\nNy!!: Transport og Cykelsti · Se mere »\nNy!!: Transport og Dam · Se mere »\nNy!!: Transport og Dampskib · Se mere »\n''Den flyvende Hollænder'' på et maleri af den amerikanske kunstmaler Albert Pinkham Ryder. August Strindberg, Uvejr i Skærgården. ''Den flyvende hollænder'', Dalarö, 1892. Statens Museum for Kunst, www.smk.dk Den flyvende Hollænder eller dødssejleren er et spøgelsesskib, som siden 1600-tallet påstås at krydse rundt i det stormomsuste hav syd for Afrika, hvor det Indiske Ocean møder Atlanten.\nNy!!: Transport og Den flyvende hollænder · Se mere »\nNy!!: Transport og Den Internationale Rumstation · Se mere »\nNy!!: Transport og Destroyer · Se mere »\nNy!!: Transport og Diligence · Se mere »\nNy!!: Transport og Donau · Se mere »\nDykkerklokke En dykkerklokke er, i sin simpleste udformning en beholder med en åbning i bunden.\nNy!!: Transport og Dykkerklokke · Se mere »\nNy!!: Transport og Elefanter · Se mere »\nNy!!: Transport og Elevator · Se mere »\nNy!!: Transport og Engelske Kanal · Se mere »\nNy!!: Transport og Ensrettet vej · Se mere »\nNy!!: Transport og Eventyr · Se mere »\nNy!!: Transport og Faldskærm · Se mere »\nNy!!: Transport og Fartøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Færdselstavle · Se mere »\nNy!!: Transport og Færge · Se mere »\nNy!!: Transport og Flod · Se mere »\nNy!!: Transport og Floddelta · Se mere »\nNy!!: Transport og Flyvekontroltjeneste · Se mere »\nNy!!: Transport og Flyvemaskine · Se mere »\nJess Dixons flyvende bil, ca. 1940 En flyvende bil eller flybil er en bil der kan flyve ved egen kraft.\nNy!!: Transport og Flyvende bil · Se mere »\n''Den flyvende tæppe'' maleri af russeren Viktor Vasnetsov (1880) Et flyvende tæppe, er et tæppe i særlig arabiske og persiske eventyr, hvor det beskrives som et magisk transportmiddel, der kan flyve.\nNy!!: Transport og Flyvende tæppe · Se mere »\nNy!!: Transport og Fodgængerfelt · Se mere »\nNy!!: Transport og Fodtøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Fortov · Se mere »\nNy!!: Transport og Fregat · Se mere »\nGaffeltruck En gaffeltruck er et motorredskab til at løfte, stable og transportere gods.\nNy!!: Transport og Gaffeltruck · Se mere »\nNy!!: Transport og Galease · Se mere »\nNy!!: Transport og Galej · Se mere »\nEn spansk galeon fra 1500-tallet En galeon er i skibsterminologi betegnelsen for et fartøj, udviklet fra koggen, men uden dennes høje overbygning forrest.\nNy!!: Transport og Galeon · Se mere »\nDette skilt viser at passagen efter skiltet er en '''''gangsti''''', samt at fodgængere skal benytte dette område frem for tilstødende færdselsarealer. En gangsti er en sti der primært er for gående mennesker.\nNy!!: Transport og Gangsti · Se mere »\nNy!!: Transport og Gods (varer) · Se mere »\nNy!!: Transport og Grusvej · Se mere »\nNy!!: Transport og Gyroplan · Se mere »\nNy!!: Transport og Handelsskib · Se mere »\nNy!!: Transport og Hangar · Se mere »\nNy!!: Transport og Hangarskib · Se mere »\nNy!!: Transport og Hav · Se mere »\nNy!!: Transport og Havn · Se mere »\nNy!!: Transport og Hængebro · Se mere »\nNy!!: Transport og Højhastighedstog · Se mere »\nNy!!: Transport og Helikopter · Se mere »\nNy!!: Transport og Hest · Se mere »\nNy!!: Transport og Hestevogn · Se mere »\nNy!!: Transport og Hjul · Se mere »\nHulvej i Østjylland Hulvejen gennem Linddalene ved Hadsund En hulvej (første led udtales: ˈhuːl) er en vejføring, som er skåret ned i det eksisterende terræn for at mindske stigningsforholdet på vejen.\nNy!!: Transport og Hulvej · Se mere »\nMilitær HMMWV af lastbiler Den civile H1 version Humvee, transskription af HMMWV (High Mobility Multi-purpose Wheeled Vehicle), også kaldet hummer (udtales "hommer"), er et terrængående køretøj.\nNy!!: Transport og Humvee · Se mere »\nNy!!: Transport og Hund · Se mere »\nEn ældre hydrofoilbåd Hydrofoilfartøj er et fartøj med bæreplan under skroget, der løfter skroget op over vandoverfladen.\nNy!!: Transport og Hydrofoilfartøj · Se mere »\nPå Øresundsbroen anvender man variable skilte til hastighedsgrænser og kan desuden tænde for et skilt mere for at advare om f.eks. kødannelse Betegnelsen intelligente transportsystemer (ITS) dækker over systemer og services, der kan medvirke til en mere effektiv trafikafvikling og øget trafiksikkerhed.\nNy!!: Transport og Intelligente transportsystemer · Se mere »\nEn interplanetarisk rejse er hvor et objekt f.eks.\nNy!!: Transport og Interplanetarisk rejse · Se mere »\nEn interstellar rejse (inter og stella: (i)mellem stjerner) eller ekstrasolar rejse er hvor et objekt, for eksempel en rumsonde, foretager en rejse mellem stjernerne.\nNy!!: Transport og Interstellar rejse · Se mere »\nNy!!: Transport og Isbryder · Se mere »\nNy!!: Transport og Jeep · Se mere »\nNy!!: Transport og Jernbane · Se mere »\nNy!!: Transport og Jernbaneoverskæring · Se mere »\nNy!!: Transport og Jernbanestation · Se mere »\nNy!!: Transport og Jetmotor · Se mere »\nNy!!: Transport og Julemanden · Se mere »\nNy!!: Transport og Kajak · Se mere »\nNy!!: Transport og Kamel · Se mere »\nNy!!: Transport og Kanal · Se mere »\nNy!!: Transport og Kano · Se mere »\nNy!!: Transport og Karavel · Se mere »\nNy!!: Transport og Katamaran · Se mere »\nNy!!: Transport og Kørestol · Se mere »\nNy!!: Transport og Køretøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Kloak · Se mere »\nNy!!: Transport og Knallert · Se mere »\nKogge i Stralsunds segl Bremerkoggen, fundet ved Bremerhaven Rekonstrueret kogge af en tidlig, klinkbygget model En kogge er en skibstype, som udvikledes af Hanseforbundet i middelalderen.\nNy!!: Transport og Kogge · Se mere »\nNy!!: Transport og Kollektiv trafik · Se mere »\nNy!!: Transport og Kommunikation · Se mere »\nNy!!: Transport og Korvet · Se mere »\nEt vejkryds i Rusland I trafikken er et kryds et sted, hvor to eller flere veje mødes.\nNy!!: Transport og Kryds (trafik) · Se mere »\nNy!!: Transport og Krydstogtskib · Se mere »\nNy!!: Transport og Lama (pattedyr) · Se mere »\nNy!!: Transport og Landevej · Se mere »\nNy!!: Transport og Landgangsfartøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Lastbil · Se mere »\nNy!!: Transport og Latin · Se mere »\nDen moderne variant af løbehjul med små hjul Klassisk model med store hjul og rørstel Løbehjul er et køretøj, som består af hjul (som regel to), en plade /deck til at stå på samt et styr/bar.\nNy!!: Transport og Løbehjul · Se mere »\nNy!!: Transport og Letbane · Se mere »\nNy!!: Transport og Limousine · Se mere »\nNy!!: Transport og Logistik · Se mere »\nNy!!: Transport og Luftfartøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Lufthavn · Se mere »\nNy!!: Transport og Luftpudebåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Luftskib · Se mere »\nNy!!: Transport og Lystbåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Magnetsvævebane · Se mere »\nNy!!: Transport og Mangrove · Se mere »\nNy!!: Transport og Menneske · Se mere »\nNy!!: Transport og Moller Skycar M400 · Se mere »\nKL Monorail i Kuala Lumpur er af typen Alweg (opkaldt efter Axel Lennart Wenner-Gren) En monorail eller enskinnebane er en jernbane med blot én jernbaneskinne, der både leder og bærer toget.\nNy!!: Transport og Monorail · Se mere »\nNy!!: Transport og Motor · Se mere »\nNy!!: Transport og Motorbåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Motorcykel · Se mere »\nNy!!: Transport og Motoriseret køretøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Motortrafikvej · Se mere »\nNy!!: Transport og Motorvej · Se mere »\nEn motorvejstilkørsel fører trafik fra det omkringliggende vejnet over på motorvejen.\nNy!!: Transport og Motorvejstilkørsel · Se mere »\nNy!!: Transport og Mountainbike · Se mere »\nNy!!: Transport og Muldyr · Se mere »\nNy!!: Transport og Naturgas · Se mere »\nNy!!: Transport og Navigation · Se mere »\nNetværk kan henvise til flere artikler.\nNy!!: Transport og Netværk · Se mere »\nNy!!: Transport og Okse · Se mere »\nNy!!: Transport og Olie · Se mere »\nNy!!: Transport og Ornitopter · Se mere »\nNy!!: Transport og Panamakanalen · Se mere »\nNy!!: Transport og Pansret mandskabsvogn · Se mere »\nNy!!: Transport og Pram · Se mere »\nNy!!: Transport og Raket · Se mere »\nNy!!: Transport og Rampe · Se mere »\nRapid Urban Flexible (RUF) er et danskudviklet transportsystem, som kombinerer fordelene ved vejtransport med fordelene ved jernbaneskinnetransport.\nNy!!: Transport og Rapid Urban Flexible · Se mere »\nEn rørledning, også betegnet pipeline, anvendes til at transportere væsker eller gas.\nNy!!: Transport og Rørledning · Se mere »\nRørpost er et system, hvor beholdere transporteres rundt i et rørsystem ved hjælp af trykluft.\nNy!!: Transport og Rørpost · Se mere »\nRedningsbåd af ''Tamar''-klassen Redningsbåd vender tilbage fra træning Redningsbåde kan deles op i to kategorier.\nNy!!: Transport og Redningsbåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Redningsflåde · Se mere »\nNy!!: Transport og Rensdyr · Se mere »\nTo japanske kvinder i en rickshaw, ca. 1860-1900. En rickshaw er en hyrevogn, der trækkes af en person til fods.\nNy!!: Transport og Rickshaw · Se mere »\nRobåde ved Holte Havn) Færøsk kaproning i 6'ere Nydambåden En robåd er et ældgammelt transportmiddel, hvor drivkraften er en åre, der bevæges af et menneske, der sidder modsat sejlretningen.\nNy!!: Transport og Robåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Rullebånd · Se mere »\nRullende fortorv Et rullende fortov er et langsomtgående rullebånd, som bruges til at transportere mennesker.\nNy!!: Transport og Rullende fortov · Se mere »\nNy!!: Transport og Rulleskøjter · Se mere »\nNy!!: Transport og Rulletrappe · Se mere »\nPrincipskitse for rumelevator (modvægten behøver ikke at være en stor sten). Ikke skalatro. En rumelevator er blevet foreslået som afløser af raketter og rumfærger til at bringe mennesker, satellitter og varer op til den geostationære bane om Jorden.\nNy!!: Transport og Rumelevator · Se mere »\nNy!!: Transport og Rumfartøj · Se mere »\nNy!!: Transport og Rumfærge · Se mere »\nNy!!: Transport og Rumstation · Se mere »\nRumtransport, privatiseringen af transport til Den Internationale Rumstation (ISS) er igangsat.\nNy!!: Transport og Rumtransport (kommerciel) · Se mere »\nRundkørsel i funktion En stor rundkørsel i Bristol, England. En rundkørsel er et cirkelformet anlæg, hvor flere veje mødes.\nNy!!: Transport og Rundkørsel · Se mere »\nNy!!: Transport og Rustvogn · Se mere »\nBørn, der kører løb i sæbekassebiler. Sæbekassebiler i Völkersbach, 2013. En sæbekassebil er et firhjulet køretøj uden motor.\nNy!!: Transport og Sæbekassebil · Se mere »\nNy!!: Transport og Sø · Se mere »\nNy!!: Transport og Science fiction · Se mere »\nNy!!: Transport og Scooter · Se mere »\nSegway på robotmuseet i Nagoya En Segway Personal Transporter (tidligere Segway Human Transporter) er en motoriseret, selv-balancerende transportenhed, der blev opfundet og designet af Dean Kamen.\nNy!!: Transport og Segway PT · Se mere »\nNy!!: Transport og Sejlskib · Se mere »\nNy!!: Transport og Shipping · Se mere »\nNy!!: Transport og Skateboard · Se mere »\nNy!!: Transport og Skøjter · Se mere »\nNy!!: Transport og Ski · Se mere »\nNy!!: Transport og Skib · Se mere »\nSkonnerten ''Lilla Dan'' i Øresund En skonnert er i skibsterminologi betegnelsen for et skib rigget med to eller flere skonnertriggede master; et hurtigtgående fartøj med minimum fokkemast og stormast som bærer langskibs sejl på alle master, som dog også kan føre råsejl på fokkemasten enten som topsejl eller som en bredfok.\nNy!!: Transport og Skonnert · Se mere »\nEgmonts skyway over Vognmagergade i København. En skyway er en lukket eller overdækket gangbro, der forbinder to eller flere bygninger.\nNy!!: Transport og Skyway · Se mere »\nNy!!: Transport og Slagskib · Se mere »\nNy!!: Transport og Slæbebåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Slæde · Se mere »\nNy!!: Transport og Snescooter · Se mere »\nNy!!: Transport og Snorkel · Se mere »\nNy!!: Transport og Sporskifte · Se mere »\nNy!!: Transport og Sporvej · Se mere »\nNy!!: Transport og Sporvogn · Se mere »\nNy!!: Transport og Springe · Se mere »\nNy!!: Transport og Sti · Se mere »\nElektriker på en stige op af en lygtepæl. En stige monteret på en lastbil En stige er et redskab til at nå enten højere op eller længere ned, på en nem måde.\nNy!!: Transport og Stige · Se mere »\nHunter Mountain stolelift En stolelift i Bad Hofgastein i Østrig En stolelift er en type svævebane, som består af et konstant cirkulerende metalkabel-kredsløb mellem to stationer og typisk også over mellem-tårne, som bærer en række stole.\nNy!!: Transport og Stolelift · Se mere »\nNy!!: Transport og Suez-kanalen · Se mere »\nNy!!: Transport og Svævebane · Se mere »\nNy!!: Transport og Svømning · Se mere »\nEt T-kryds med ubetinget vigepligt Et signalreguleret T-kryds thumb Et T-kryds er et vejkryds, hvor en vej ender ved mødet med en anden vej.\nNy!!: Transport og T-kryds · Se mere »\nTandstang og -hjul En tandstangs- eller tandhjulsbane (Cog Railway) er en bane, hvor fremdriften på hele eller dele af banen sker ved, at tandhjul under lokomotiv eller motorvogn griber ind i en tandstang i sporet.\nNy!!: Transport og Tandhjulsbane · Se mere »\nNy!!: Transport og Tankvogn · Se mere »\nTraditionel tømmerflåde, fra 1884 udgaven af ''Huckleberry Finn''. En tømmerflåde er en sammenføjning af tømmer, planker og brædder, der under visse forhold kan anvendes som transportmiddel og efter omstændighederne være mere eller mindre solidt konstrueret.\nNy!!: Transport og Tømmerflåde · Se mere »\nTeleportation er en proces hvori et objekt eller en person tilbagelægger en afstand, uden at have passeret selve distancen i fysisk forstand.\nNy!!: Transport og Teleportation · Se mere »\nNy!!: Transport og Tog · Se mere »\nNy!!: Transport og Trafik · Se mere »\nNy!!: Transport og Trafikregulering · Se mere »\nNy!!: Transport og Trafiksignal · Se mere »\nNy!!: Transport og Traktor · Se mere »\nVolvo bus fra 1951. dato.\nNy!!: Transport og Trambus · Se mere »\nEn Trampofoil er et let, muskeldrevet vandfartøj, som fungerer efter hydrofoilprincippet.\nNy!!: Transport og Trampofoil · Se mere »\nNy!!: Transport og Transport-, Bygnings- og Boligministeriet · Se mere »\nEt transportøransvar er et pålæg til de trafikselskaber, der transporterer personer ind over en international grænse med såvel bus, tog, fly og ad søvejen om, at de skal undersøge, om passagererne er i besiddelse af et gyldigt pas og evt.\nNy!!: Transport og Transportøransvar · Se mere »\nNy!!: Transport og Trappe · Se mere »\nTrimaran i Nord-Ostsee-Kanalen. En trimaran er i skibsterminologi betegnelsen for et treskroget fartøj, gerne med et stort midterskrog og to mindre sideskrog, som alle er forbundet over vandlinjen.\nNy!!: Transport og Trimaran · Se mere »\nNy!!: Transport og Tunnel · Se mere »\nNy!!: Transport og Undergrundsbane · Se mere »\nNy!!: Transport og Undervandsbåd · Se mere »\nNy!!: Transport og Vand · Se mere »\nNy!!: Transport og Vandløb · Se mere »\nVandscooter i fuld fart En vandscooter eller PWC (personal water craft) er en båd, der består af en særlig formet ponton med et udvendigt sæde og med et udvendigt styr, som på en motorcykel.\nNy!!: Transport og Vandscooter · Se mere »\nNy!!: Transport og Vandvej · Se mere »\nNy!!: Transport og Vare · Se mere »\nNy!!: Transport og Varmekraftmaskine · Se mere »\nEn væltepeter. Væltepeteren er en cykel, hvis mest karakteristiske træk er, at forhjulet er langt større end baghjulet.\nNy!!: Transport og Væltepeter · Se mere »\nNy!!: Transport og Vej · Se mere »\nNy!!: Transport og Vejkryds · Se mere »\nNy!!: Transport og Viadukt · Se mere »\nNy!!: Transport og Vogn · Se mere »\nNy!!: Transport og Yacht · Se mere »\nNy!!: Transport og Yakokse · Se mere »\nNy!!: Transport og Zeppeliner · Se mere »\nBanetransport, Befordre, Bæltetransport, Kabeltransport, Landtransport, Rumtransport, Skibstransport, Transportere, Transportmiddel, Transportmidler.


Rejsen ind i nuet - Outsideren\nHer kan du se en lille video, jeg har lavet om det at dykke ned i bevistheden og nuet. Jeg er meget inspireret af Eckhart Tolles bog “Nuets kraft” og videoen “Journey into the now”, hvor Tolle er en brillant turguide på rejsen, som består af disse fire trin:\n1. Du bliver opmærksom på dine omgivelser gennem sanserne.\n2. Du begynder at nyde det du ser, hører, mærker og dufter. Og du lader tankestrømmene være/passere.\n3. Du kommer i en tilstand af opmærksom bevidsthed\n4. Du opdager, at du er i live – det mærker du i kroppen. Det er energifeltet (dit egentlige jeg), du mærker. Du er ikke din personlige historie. Den eksisterer selvfølgelig, men den betyder kun lidt. Men vi er så optagede af vores ego og tanker om i går og i morgen, at vi går gennem livet uden at mærke os selv. Citat: John Lennon: “Life is what happens while you´re busy making other plans”.\nVideoen burde indgå i skolernes pensum som noget af det allervigtigste – især i en tid, hvor vi bliver konstant bombarderet med emails, sms´er og opslag på Facebook og dermed bliver distraherede og skubbet ind i tanke-malstrømmen, der let kommer til at spærre vejen for fordybelse.\nJeg vil foretage en rejse som den, jeg demonstrer på videoen herunder hver dag, og jeg vil supplere med de teknikker, jeg har lært af at dyrke “Yoga Nidra” (åndedrætsøvelser) og Yin Yoga, som er en blid form for yoga – der gør mig afspændt og fyldt af indre ro.\nHer min video:\nOg her er Eckhart Tolles video (på engelsk):\nJeg håber, at disse videoer kan inspirere dig i din søgen efter livet i nuet.\nDu kan måske også finde inspiration i dette debatindlæg, som netop handler om at være tilstede, der hvor man nu er:\nog i denne video med en medidationsøvelse til Beatlesnummeret “Tomorrow Never Knows”:\nbevidst opmærksomhedden universelle livsenerigNuets kraftrejsen ind i nuetselvet\nFrejdi 11. december 2018\nHej Kim. Det er dejligt at være i Nuet. Og jeg er også inspireret af Eckhart Tolle, til at opsøge Nuets Kraft….Vh Frejdi\nKim Engelbrechtsen 12. december 2018\nHej Frejdi. Ja, ikke? Det er en befrielse med mellemrum at frigøre sig fra det tankemylder, som vi har det med at indvikle os selv i. Jeg har også lært teknikker hertil gennem Metakognitiv terapi. Og lavet et par outsiderindlæg om dette, som du måske har lyst til at se. Mange gode hilsner, Kim