Kager | foodinmybelle\nDen her kage bliver din nye favorit! En kombination af kage, marengs, syrlig creme fraiche og søde jordbær. Så bliver det ikke bedre eller mere sommerligt. Der er altid rift om stykkerne, når min gode venindes mor laver den her kage, og derfor var jeg nødt til at spørge efter opskriften. Kagen er perfekt til mange mennesker, da den både er stor og lækker på samme tid. Du kan selvfølgelig halvere opskriften og bage den i en mindre form – men dét kommer du til at fortryde, når du har lyst til et stykke mere og et stykke mere og et stykke mere og et stykke mere.\nKagen består af 4 lag:\n1 lag af marengs\n1 lag af en creme af fløde og creme fraiche\n1 lag af jordbær\nKagebunden og laget af marengs skal bages sammen, mens cremen og jordbærrene lægges på, når kagen er kølet af.\n1 bradepande. Til omkring 15-18 pers.\n375 g. smeltet smør\n6 æggeblommer (gem hviderne til marengs)\n4,5 tsk. bagepulver\nLag af marengs:\n460 g. sukker\nFløde/creme fraiche creme:\no,5 l. fløde\n1 bæger creme fraiche 18% (ellers bliver cremen for tynd)\n2 bakke jordbær\nEvt blåbær, brombær eller hindbær\nHUSK at kagebunden og marengs skal bages sammen, så derfor starter du med at lave de to.\nSmelt smørret og pisk det sammen med sukker.\nSkil æggeblommer fra hvider OG GEM HVIDERNE.\nPisk æggeblommerne i smør/sukkermassen én af gangen.\nPisk til sidst mel og bagepulver i.\nFor en bradepande med to stykker bagepapir og kom dejen i.\nKom ikke dejen i ovnen endnu – marengsen skal først på!\nHvis du vil bruge samme skål til at lave marengs, så husk at gøre den + piskere rene, inden du går igang med marengs.\nKom de 6 æggehvider, sukker og vaniljesukker i en skål og pisk marengsen så stiv, at du kan vende skålen på hovedet, uden det falder ud. Det tager 5-10 min.\nNår det er pisket stift, smører du marengsen ud over dejen i bradepanden. Kom gerne helt ud til kanterne.\nBag bund + marengs i ovnen ved 200 grader i 25-30 min.\nVent med at komme cremen på til lige inden servering.\nNår kagen er kølet af og den skal serveres, pisker du fløden rigtig godt – næsten til smør – ellers bliver cremen for flydende.\nNår fløden er pisket godt, vendes creme fraichen i, og cremen fordeles ud på kagen.\nSkær jordbærrene i skiver og læg dem på kagen evt. sammen med andet frugt.\nSå er kagen ellers klar til at blive nydt!\n…. Du kan sagtens gemme et stykke til dagen efter.\ndessert, fødselsdag, frugtkage, jordbærkage, kage, kage til mange, marengs, sommer, sommerdessert\t2 kommentarer\nSå længe jeg kan huske, er jeg vendt tilbage til Amos opskrift på banankage. Det var den, jeg lavede, da jeg var yngre og boede hjemme, og det er stadig den jeg laver i dag. Den er bare altid god! Opskriften er til en helt bradepande kage, så du kan med fordel halvere opskriften og komme den i en springform.\nOpskriften er fra Amos hjemmeside lige her.\n5 stk. meget modne bananer (ca. 500 g.)\n1,5 dl. cremfraiche (eller kærnemælk)\nPålægschokolade eller 2 plader smeltet chokolade\nSådan laver du kagen:\nTænd ovnen på 200 grader (alm. ovn)\nPisk det bløde smør godt sammen med sukkeret.\nTilsæt ét æg ad gangen og pisk godt imellem.\nBananerne moses med en gaffel og kommes i.\nHavregryn, creme fraiche, mælk, mel, salt, natron og vaniljesukker kommes i, og det hele piskes godt sammen.\nKom to stykker bagepapir i en bradepande, så den er foret til og hæld dejen i.\nBag dejen i 30-35 min. ved 200 grader på den midterste rille.\nNår kagen er færdigbagt og har kølet af et par minutter, plejer jeg at lægge et lag pålægschokolade på og smøre det ud eller smelte to plader mørk chokolade og smøre det ud over kagen.\nBanan, banankage, kage, klassens kage\tSkriv en kommentar\nPandekagelagkage med jordbær og rabarber\nFor præcis en uge siden havde jeg fødselsdag og ligesom sidste år havde jeg i den anledning inviteret mine dejlige psykologivenner til kagebord 🙂 Jeg brugte derfor en del tid (…nok et par måneder) på at tænke alle mulige lækre kager igennem og dermed finde ud af, hvad jeg skulle servere. Til fødselsdag skal der selvfølgelig altid være en form for boller og det blev mine favorit brød, som du kan finde lige her. Derudover valgte jeg at kaste mig over macarons for første gang, hvilket jeg nåede at fortryde en del gange 😉 Jeg kæmpede med dem i ugerne op til min fødselsdag og fik på dagen serveret noget der i nogen grad mindede om macarons – nogle med lemon curd og nogle med saltkaramel.\nNå men dagens højdepunkt var selvfølgelig kagen. Og som I kan se her, havde jeg en del at leve op til efter sidste års lækre fødselsdagslagkage. For at lave lidt nyt, valgte jeg dog at lave en pandekagelagkage i år med friske jordbær og rabarbercreme. Det var viiiiiirkelig lækkert og så kan den jo varieres i uendelighed!\nHer får i min (cirka) opskrift. Pandekageopskriften har jeg fået inspiration til fra Louis flotte side lige her. Jeg lavede pandekagerne dagen før, hvilket sagtens kan gøres, da de jo skal være kolde.\n25 g. smeltet smør\nRevet citronskal fra en halv citron\nBland alle ingredienserne sammen og pisk til der ikke er flere klumper. Sæt dejen på køl og lad den hvilke i 20 minutters tid. Varm herefter panden op, kom lidt smør på og kom en klat dej på i et tyndt lag. Tag pandekagen af når den er bagt og lav de næste på samme møde. Forsøg at lave pandekagerne lige store, så lagkagen efterfølgende bliver lige 🙂 Når alle pandekagerne er færdige sættes de på køl.\n500 g. friskr jordbær\n50 g. fintrevet chokolade\nLav rabarbercremen ved at koge rabarber og vand op i en gryde. Når det koger smages det til med sukker, så det har den rette smag. Jeg kan godt lide at det er lidt syrligt. Tag herefter gryden af og lad kompotten køle af.\nNår pandekagerne er kolde, og lagkagen skal laves, blandes rabarberkompotten sammen med fløden, som du først pisker til en fast flødeskum. Snit herefter jordbærene i tynde skiver, pånær dem du vil pynte med på toppen.\nNår lagkagen skal samles er der to lag:\nLag 1: Rabarbercreme + jordbærskiver\nLag 2: Rabarbercreme + fintrevet mørk chokolade\nLav skiftevis de to lag indtil lagkagen når den ønskede højde (eller du løber tør for creme) og slut af med en pandkage uden noget som låg. Dekorer med jordbær på toppen og si flormelis ud over.\nfødselsdag, Lagkage, pandekage, pandekagelagkage, rabarber, rabarbercreme, sommer, sommerkage\tSkriv en kommentar


Journalister elsker at give et budskab videre - Musik og Kultur\nI takt med at internettet fylder så stor en del af danskernes hverdag, er det blevet meget populært at foretage alverdens ting og sager online. Som journalist er det blevet meget moderne at foretage arbejdet hjemmefra, da det meste foregår online.\nSom journalist er du både ude for at udforske forskellige sager, men bruger også en del tid på at skrive artikler.\nAt være freelance journalist betyder at du som regel indgår i et større skribentfirma og dermed får tilbudt forskellige typer af artikler.\nSkriv om emner, der interesserer dig\nSom freelance journalist kan du blive tilbudt alverdens typer af artikler. Ofte får du mulighed for at kunne vælge bestemte typer af fagområder således, at du f.eks. ikke kommer til at skrive om fodbold hvis det ikke interesserer dig.\nDe fleste vælger at blive freelance journalist hvis de godt kan lide at skrive og have et budskab med netop den artikel, som de er i gang med. I alle artikler er der et klart budskab og dette kommer ud til andre, da artiklerne bliver postet på forskellige hjemmesider.\nDet er godt at blive udfordret på emner\nDet er vigtigt at du løbende siger ja til en passende mængde artikler, så du har god med tid til at kunne skrive dem alle sammen. Indholdet af teksterne skal være fyldestgørende, da du ellers kan risikere at skulle lave artiklen om hvis den ikke lever op til forventningerne.\nHvis du har takket ja til at skrive om udendørslivet, så kan du risikere at skulle skrive en artikel om at beskære kirsebærtræ.\nHvis der er et emne som du ikke ved så meget om, så gælder det om at lave lidt research arbejde så du har noget baggrundsviden.\nDet er vigtigt med artikler, der giver mening\nDet er vigtigt at være åben overfor forskellige emner hvis du gerne vil skrive så mange artikler som muligt. Du kan f.eks. skrive en artikel om hvordan man vælger den bedste A-kasse på det danske marked. De fleste journalister kan godt lide at skrive meningsfulde artikler, som andre danskere kan blive klogere på.\n← Hvor gammel skal man være for at tage lån?\nMangler du en ny bil? Så læs med her →\nSkal du have en hjemmeside? Så læs med her


Hos Jeudan er der højt til loftet og kort til naboen. Med mere end 200 ejendomme og knap en million kvadratmeter, er Jeudan Danmarks største børsnoterede ejendoms- og servicevirksomhed. Dét forpligter. Forpligter os til at møde verden med respekt og gøre tingene ordentligt.\nHos Jeudan vil vi gerne stå på mål for netop disse værdier. Som en full-service ejendoms- og servicevirksomhed, står vi med noget meget værdifuldt mellem hænderne. Ikke kun mursten, stuk og trægulve. Men trivsel, tryghed og livskvalitet. Det er store sager.\nDerfor gør vi os umage, hver eneste dag. Umage med at være kollega, arbejdsgiver, ledelse, børsnoteret virksomhed, udlejer - og ikke mindst Københavner. Der er tryghed i at vide, at vi bakker hinanden op, på tværs af faglighed og anciennitet. Fælles ansvar, fælles løsninger og fælles succes.\nFor selvom vi lever af dem, er vi ikke meget for facader. Vi tror på mennesker og vi tror på at behandle omverdenen, som vi selv vil behandles. Det mærkes i det daglige i vores omgang med hinanden og mødet med kunderne. Måden vi svarer på, øjenkontakten på gangen, aftalen der overholdes, stemmen i den anden ende af røret eller kontoret, der efterlades med tanke på dem, der følger efter.\nMen vi er også realister med respekt for helheden. Enderne skal kunne mødes, og tingene hænge sammen. Vi genbruger og reparerer gerne i stedet for bare altid at skifte til nyt. Vi fejer gerne foran andres dør, ikke kun vores egen. Vi efterlader bilerne som vi helst gerne vil modtage dem. Hvorfor? Fordi det giver mening.\nOrdentlig er ikke noget man siger man er, det er noget man viser. Fra kælder til kvist. Fra baggård til forhus. Fra håndværker til funktionær. Og vi har gjort det i mere end 120 år.\nVærdier er altid bedst omsat til handling. Men derfor skal der alligevel sættes ord på.\nMed mere end 200 ejendomme, er Jeudan Danmarks største børsnoterede ejendoms- og servicevirksomhed. Dét forpligter. Forpligter os til at møde verden med respekt og gøre tingene ordentligt.\nFor selvom vi lever af dem, er vi ikke meget for facader. Vi tror på mennesker og vi tror på at behandle omverdenen, som vi selv vil behandles. Ordentligt. Fra kælder til kvist. Fra baggård til forhus. Fra håndværker til funktionær. Som vi har gjort det i mere end 120 år.


Gertrude Stein - Wikipedia, den frie encyklopædi\nKunstsamler, selvbiograf, dramatiker, salonvært, samler, skribent, forfatter, digter, librettist\nDoctor Faustus Lights the Lights, Portrætter af enhver, Four Saints in Three Acts, Alice B. Toklas' selvbiografi, Tender buttons: objects, food, rooms med flere\nModernisme, modernist literature\nGertrude Stein blev født i en veluddannet tysk-jødisk immigrantfamilie i Allegheny, Pennsylvania i USA. Hendes far, Daniel Stein, var topchef for sporvejsdrift i San Francisco. Hans kloge investeringer i sporvejsanlæg og ejendomme gjorde familien velhavende. Da hun var tre år, flyttede familien Stein på grund af forretning først til Wien, senere til Paris. I 1878 returnerede de til USA og slog sig ned i Oakland, Californien. De tog periodisk på ferie i Europa. Efter forældrenes død boede Gertrude Stein og to af hendes søskende hos moderens familie i Baltimore .\nGertrude Stein gik på Radcliffe College, et kvindecollege tæt knyttet til Harvard University, og studerede hos psykologen William James. Efter eksamen i 1897 tilbragte hun sommeren på Woods Hole, Massachusetts, hvor hun studerede embryologi på det marinbiologiske laboratorium. Nu fulgte to år på Johns Hopkins Medical School. I 1901 forlod hun Johns Hopkins uden eksamen.\nI 1902 flyttede hun til Frankrig, samtidig med at den høje kunstneriske kreativitet herskede i Montparnasse. Fra 1903 til 1912 boede hun i Paris med sin broder Leo, som var en beundret kunstkritiker. Gertrude Stein mødte i 1907 sin livsledsager Alice B. Tokas, der flyttede ind hos Leo og Gertrude i 1909. Gennem det meste af sit liv levede Gertrude – som sine søskende – af afkastet af sin fars ejendomme. Også hendes broder Michael investerede klogt. Efter succesen med sin selvbiografi The Autobiography of Alice B. Toklas i midten af 1930'erne blev Gertrude Stein selv rig.\nGertrude Stein og hendes broder skabte en af de første samlinger af kubistisk og moderne kunst. Hun ejede tidlige værker af Pablo Picasso (som var deres ven og malede hendes portræt), Henri Matisse, André Derain, Georges Braque, Juan Gris og andre unge kunstmalere. Picasso malede også hendes nevø Allan Stein.\nI 1920'erne tiltrak hendes salon på Rue de Fleurus 27, hvor væggene var dækket af avantgardekunst, mange store kunstnere og forfattere, deriblandt Ernest Hemingway, Ezra Pound, Henri Matisse, Thorton Wilder, Sherwood Anderson og Guillaume Apollinaire. Hun kaldte dem ”Lost Generation” fordi de var forviste amerikanske forfattere. Hun blev ven for livet med forfatteren Mina Loy. Gertrudes charme, veltalenhed og venlighed gjorde, at hun havde en stor omgangskreds og altid gjorde et godt indtryk. Hendes dømmekraft med litteratur og kunst gjorde hende meget indflydelsesrig. Hun var Ernest Hemingways mentor, og han bad hende være gudmoder for sin søn. I sommeren 1931 anbefalede Gertrude Stein den unge komponist og forfatter Paul Bowles at tage til Tanger, hvor hun og Alice havde holdt ferie.\n2. verdenskrig og tiden efterRediger\nLane Lind som Gertrude Stein i monologen af samme navn af Marty Martin.\nI 1980 skrev den amerikanske forfatter Marty Martin monologen Gertrude Stein. Den har været opsat på flere danske teatre med blandt andre Bodil Udsen og Lane Lind i titelrollen.\nRose is a rose is a rose is a roseRediger\nPå Gertrude Stein Selskabets hjemmeside findes en grundigere bibliografi over udgivelser om og af Stein i Danmark og på dansk.\nAlice B. Toklas' selvbiografi (1982, The Autobiography of Alice B. Toklas 1933)\nØmme dupper (digte, 2004, Tender Buttons 1914)\nMexico (skuespil, 2006, Mexico 1922)\nPortrætter af enhver (digte, 2012)\nGertrude Stein på gravsted.dk\nanmeldelse af Ømme dupper\nHentet fra "https://da.wikipedia.org/w/index.php?title=Gertrude_Stein&oldid=10289137"


Vanæret af Linda Castillo - Indbundet Bog - Gucca.dk\nEn ældre amishkvinde bliver brutalt myrdet, imens hun samler valnødder med sine to børnebørn på en forladtgård. Gerningspersonen tager det ene barn med sig, og da det andet barn bliver spurgt... Læs mere.\nEn ældre amishkvinde bliver brutalt myrdet, imens hun samler valnødder med sine to børnebørn på en forladtgård. Gerningspersonen tager det ene barn med sig, og da det andet barn bliver spurgt om, hvem der overfaldt hendes bedstemor, svarer hun: Djævelen! Politichef Kate Burkholder dykker ned i sagen, som snart bliver et kapløb mod tiden.\nDen myrdede kvindes familie er velanset i amish samfundet. Men det går hurtigt op for Kate, at de skjuler noget for hende og bærer på en pinefuld fortid. Efterforskningen fører Kate til et andet isoleret amish samfund nær floden i det sydlige Ohio. Her er de tilhængere af Den Gamle Orden og indordner sig slavisk under en lang række regler.\nI starten virker de hjælpsomme, indtil Kate begynder at stille spørgsmål og pludselig befinder sig i en livstruende situation.\nVed e-handel er det meget vigtigt, at sikkerheden er up-to-date, og derfor er det et område, vi vægter højt. Der er garanti for sikkerheden bag din online betaling, når du køber hos Gucca, for vores betalingsløsning er godkendt af NETS. Derfor er handel og betaling hos Gucca.dk fuldstændig sikkert.\nLige meget hvilke produkter du har købt hos Gucca, har du altid 30 dages returret. Kort sagt, fortryder du dit køb, så sender du blot din vare, og du vil få dine penge tilbage. Vi er selvfølgelig klar med rådgivning og svar, såfremt du måtte ønske at returnere dit produkt.\nVi har den klare holdning, at det er vigtigt, at du modtager dit produkt hurtigt og sikkert. Helt konkret modtager du din vare indenfor 1-2 hverdage, såfremt din vare er på lager. På vores webshop kan man se lagerstatus ud for det enkelte produkt, så du kan altid se, om vi har det på lager. Har du spørgsmål til lagerstatus eller leveringstiden, er du velkommen til at tage fat i os.\nDu har i vores webshop mulighed for at foretage betaling på forskellige måder. Den betalingsmulighed der passer dig bedst, er naturligvis den du skal benytte. Lige meget hvilke af vores betalingsmetoder du benytter, så kan du altid handle sikkert og trygt hos os. Se de betalingsmuligheder du har ved at klikke på linket. Når du vælger at betale med betalingskort, så hæver vi først pengene, når vi afsender dit produkt.\nStøder du på problemer, eller har du spørgsmål når du besøger Gucca.dk, er du selvfølgelig altid velkommen til at tage kontakt til os. Vores kundeservice er åben for henvendelse imellem kl. 10-15 på hverdage, og vi tilstræber altid, ikke kun at yde dig den assistance du har brug for, men også at det er i godt humør og med et smil på læben.\nHvis du har behov for det, så har du mulighed for at følge ordren, fra det sekund vi afsender din forsendelse, til du modtager den. Når købet er gennemført, kan du bagefter besøge din egen personlige ordreside. Her kan du se, hvornår dit produkt sendes afsted. Når pakken er sendt fra vores lager og er på vej til dig, modtager du en mail fra os.\nVores brugere har bedømt Vanæret Bog til 5 ud af 5 stjerner - baseret på 10 bedømmelser og 8 anmeldelser\nVibeke Dam Laursen★★★★★\nproduct_stock_yes product_offer_yes product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_bog path__forside path__bøger path__krimiogspænding path__lindacastillo path__kateburkholder path__vanæret


Alle restauranter i Orient Bay Restauranter i nærheden af Kakao Beach Restaurant and Bar\nAlle aktiviteter i Orient Bay Aktiviteter i nærheden af Kakao Beach Restaurant and Bar\nCaribien ›St. Martin/St. Maarten ›Saint-Martin›Orient Bay›Restauranter i Orient Bay› Kakao Beach Restaurant and Bar\n470 anmeldelser Nr. 5 af 29 Restauranter i Orient Bay Udmærkelsescertifikatet $$ - $$$\nFransk, Caribisk, Bar, Fisk og skaldyr, Europæisk, International, Pub\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning Plage de la baie Orientale, Orient Bay, St. Martin/St. Maarten +1 059-087-4326\nBegynd din anmeldelse af Kakao Beach Restaurant and Bar Klik her for at vurdere\nOpdaterer listen... Rejsende, der kiggede på Kakao Beach Restaurant and Bar, kiggede også på\nHar du været i Kakao Beach Restaurant and Bar? Fortæl om dine oplevelser! Skriv en anmeldelse\nPlage de la baie Orientale, Orient Bay, St. Martin/St. Maarten Placering:\nHer er de spørgsmål, som tidligere besøgende har stillet, med svar fra repræsentanter fra Kakao Beach Restaurant and Bar og andre besøgende\n3 spørgsmål Stil et spørgsmål Har du nogen spørgsmål? Få svar fra ansatte på Kakao Beach Restaurant and Bar og tidligere besøgende.\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Er der mulighed for retter uden gluten? Er der krav til påklædning? Er hunde tilladte på den udendørs terrasse? I nærheden af Kakao Beach Restaurant and Bar Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 3.890 anmeldelser Orient Bay Beach\n97 anmeldelser La Playa Watersport\n51 anmeldelser Bikini Watersports\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 288 anmeldelser La Table d'Antoine\n744 anmeldelser Le Piment\n453 anmeldelser The Sun Beach Clubber


Holch Povlsen-parret har fået en søn: 'Umådelig taknemmelige' | BT Erhverv - www.bt.dk\n7. okt. 2021 - 13:46\nHolch Povlsen-parret har fået en søn: 'Umådelig taknemmelige'\nArkivfoto: Anders Holch Povlsen med sin kone, Anne Holch Povlsen.\nDer er stor lykke på godset Constantinborg ved Aarhus.\nAnne Holch Povlsen har født en søn i sidste uge.\nDet bekræfter Anders Holch Povlsens privatsekretær, Sanne Møller, til B.T.\n»Jeg kan bekræfte, at Anne og Anders har været i lykkelige omstændigheder og onsdag 29. september 2021 er blevet forældre til en velskabt søn. Familien byder deres lille søn hjertelig velkommen og er umådelig taknemmelige for, at han er kommet godt til verden.«\nDet er anden gang på under to år, at parret bliver forældre. I marts 2020 fødte Anne Holch-Povlsen to piger.\nDengang udtalte den daværende privatsekretær, Kristine Mønster, til B.T. om de to små piger:\n»Onsdag den 11. marts er Anne og Anders Holch Povlsen blevet forældre til to velskabte tvillingepiger efter et fint graviditetsforløb og en fødsel uden komplikationer,« lød det videre i udtalelsen i marts 2020.\nParret har derudover datteren Astrid.\nAnne og Anders Holch-Povlsen mistede i påsken 2019 tre børn, Alma, Agnes og Alfred i et forfærdeligt terrorangreb under en ferie i Sri Lanka, da islamistiske terrorister bombede landets hovedstad, Colombo, i påskeferien.\nFamilien boede på hotellet Shangri-La, der var populært blandt udenlandske turister og den lokale elite. Mange af dem sad og spiste morgenmand i hotellets restaurant Table One med udsigt til Det Indiske Ocean, da to selvmordsbombere sprængte sig selv i luften klokken 9.05. Eksplosionen kunne mærkes helt op på 25. etage.\nMålet var rige, udenlandske turister, kom det senere frem.\nDen formiddag udviklede sig til et af de værste terroranslag nogensinde med 321 omkomne og mere end 500 sårede.\nAnders Holch-Povlsen er en af Danmarks absolut rigeste personer med en estimeret formue på omkring 80 milliarder kroner. Det gør ham til en af de 200 rigeste personer i verden. Han ejer Bestseller med hovedsæde i Aarhus og en lang række andre virksomheder.


Børn og familie Museum & Kunst Natur og udeliv Strande\nSeneste opdatering: 9. jun 2016\ni Tarragona by Strande Museum & Kunst\n100 km fra Barcelona ligger den næststørste by i Catalonien - Tarragona. Byen er hovedstaden på Costa Dorada (Den gyldne kyst), og den er fuld af historie. Hvis du har lyst til en pause fra folkemængderne og larmen i Barcelona, så tag en tur hertil og tilbring din dag med at udforske monumenter og slappe af på det gyldne sand i denne smukke by.\nEn by med mange romerske monumenter\nTarragona er primært kendt for sine mange velbevarede monumenter, der går helt tilbage til den romerske periode. Disse monumenter er spredt dekorativt ud over hele byen, så rigtigt mange steder vil du finde spor, som antyder Spaniens glorværdig historie. Trods mange spændende steder i Spanien, er det svært at finde en by som Tarragona andre steder på hele den iberiske halvø.\nDe tidligste indbyggerne i den nuværende Tarragona var ibererne, så karthagerne og fra 300 f.Kr. var Tarragona i hænderne på romerne. Byen og området blev oprindeligt kaldt Tarraco og var en militærbase, hvorfra romerne satte sig for at erobre halvøen. De efterlod bag sig fantastiske bygningsværker i romersk arkitektur, der selv som ruiner er imponerende og smukke.\nDe romerske ruiner på Passeig Arqueologic (Arkæologisk passage) blev placeret på listen over UNESCO World Heritage Sites i 2000. Navnet dækker over et arkæologisk område, som indeholder et amfiteater, et teater, et cirkus, flere bymure, en romerske begravelsesplads samt en akvædukt, som ligger uden for byen.\nLad os begynde vores tur i Tarragona med et besøg på et turistkontor, hvor man kan få et gratis kort over byen.\nDet romerske amfiteater ligger uden for bymurene, helt tæt på kysten.\nTeatret kunne rumme en menneskemængde på 15.000 tilskuere, der kom til at se gladiatorkampe og vilde dyr, henrettelser og vognløb. Fra amfiteateret kan du nyde en fantastisk panoramaudsigt ud over havet.\nMuren omkring den gamle del af byen var oprindelig omkring 4 kilometer lang. I dag er der blot en strækning på 1 kilometer samt en port tilbage.\nMuseo Arqueológico Nacional de Tarragona er det ældste museum i Catalonien og har en imponerende samling af historiske genstande fra romertiden herunder skulpturer, mosaikker, mønter, sarkofager og keramik. Museet benytter sig også af nutidens teknologi i deres udstilling, hvor der indgår computermodeller af bygninger og multimedia film.\nVed siden af indgangen vil du bemærke en smuk skulptur med et symbol på den romerske kultur. Her står nemlig en statue af hunulven Capitoline. Museet er åbent fra kl. 9:30 til kl. 20:30 i sommersæsonen (juni-august) og fra kl. 9:30 til kl. 18:00 i vinterhalvåret (oktober-maj). På helligdage er museet åbent fra kl. 10:00 til kl. 14:00.\nI centrum ligger to velbevarede fora og på Av. de Ramón y Cajal er den gamle begravelsesplads lige vest for den smukke gade Rambla Nova.\nDet sidste af Tarragonas romerske monumenter ligger 4 km uden for byen. Det er akvædukten Pont de les Ferreres eller Puente del Diablo (Djævlens bro), som blev brugt af de tidligere indbyggere i Tarraco til at transportere drikkevand fra floden. Ifølge legenden blev en kvinde så træt af at bære vand fra floden, at hun lavede en aftale med djævelen. På en nat byggede djævelen akvædukten til gengæld for kvindens sjæl.\nAkvædukten er 217 meter lang, 27 meter høj og består af to vandrette rækker af buer. I den kanal, hvor vandet engang flød, slentrer der nu turister i stedet for. For at komme til akvædukten, kan man tage bus nummer 5 (retning San Salvador) fra det centrale torv i byens centrum og stå af ved Pont del Diable.\nEt andet berømt vartegn i byen, som dog ikke går helt tilbage til oldtiden, er katedralen i Tarragona - Catedral de Santa Maria de Tarragona. Denne romanske-gotiske kirke blev bygget med et latinsk kors som layout for grundstrukturen. Kirken har således tre kirkeskibe, der rager højt op over byen. Den midterste og dermed vigtigste facade på katedralen er dekoreret med en kæmpe roset, og portalen er udsmykket med statuer af apostlene.\nEt af de vigtigste steder på turistkortet er Balcon de Mediterráneo - et udsigtspunkt med udsigt til både byen og havet, hvor de fleste nok kommer for at beundre Middelhavets skønhed. Udsigtspunktet er også udgangspunktet for Rambla Nova. Ligesom Barcelonas berømte La Rambla er Rambla Nova hovedgaden, der altid er livlig og syder af aktivitet. Langs Rambla Nova finder du gode butikker, vinbarer, caféer og restauranter.\nMonumenter og fontæner\nHar du hørt om de menneskelige pyramider i Catalonien?\nDisse menneskelige tårne er en væsentlig del af kulturen i Catalonien, og de er så dybt forankret i de lokale traditioner i Tarragona, at byens indbyggere har bygget et monument til ære for denne tradition. Als Castellers monumentet, som ligger på Rambla Nova, er en skulptur i faktisk størrelse.\nDen er elleve meter høj og er lavet af 222 bronzefigurer, hvoraf de 219 danner et mennesketårn i 8 niveauer, hvor lederen af gruppen ligner den tidligere præsident for IOC, Joan Antoni Samaranch. De tre sidste er musikere, som forestiller den katalanske Pau Casals, maleren Pablo Picasso og kunstnerne Joan Miró. Skulpturen blev indviet i 1999.\nGå ikke glip Tarragonas mange smukke bevaringsværdige bygninger og talrige springvand, som kan bringe kærkommen afkøling på en varm sommerdage. Lyden af vand og måske et par dråber, som blæser over på dig lokker dig til at slappe af nær et springvand efter en travl dag med sightseeing. Et smukt og bemærkelsesværdigt springvand er det store Fuente del Centenario, som ligger for enden af Rambla Nova.\nSpadser i gaderne og du vil finde mange charmerende torve og pladser. Kig særligt efter Plaça dels Sedassos. Her finder du en interessant bygning, hvor der på hele den ene side er malet et spændende og anderledes maleri. Det forestiller balkoner dekoreret med blomster og en gruppe af dekorativt klædt borgere og er så livagtigt, at man ved første øjekast nemt kan tro, at det er ægte balkoner og mennesker.\nSidst men ikke mindst bør Tarragonas smukke strand, Playa El Milagro (mirakelstranden), bestemt ikke glemmes. Det gyldne sand på denne strand tiltrækker besøgende fra hele verden, og den byder på en 980 meter lang sandstrand og en skøn udsigt ud over havnen.\nByen har et meget nemt layout. Fra Barcelona kan man på Plaça Catalunya tage metrolinjen L3 (retning Zona Universitaria) og stå af ved Sants-Estacio stationen. Her skifter man tog og tager nu et tog i retning af Reus. Turen varer omkring en time, men du kommer ikke til at kede dig, da der er en smuk udsigt langs kysten. Togstationen i Tarragona ligger lige ved havnen.\nEn anden mulighed er at tage en bus fra Barcelona-Nord togstation. Tarragona ligger kun 13 kilometer fra Reus lufthavnen og både busser, regionaltog og eksprestog går hertil.\nVi håber, du får en rigtig god ferie i Tarragona!


Slib knive med et Lansky slibesæt ⇒ Læs her hvordan du gør !\nGuide til knivslibning med Lansky\nLige siden mennesket begyndte at gå på jagt, har et af de foretrukne valg af grej været en kniv. Den er uundværlig når man er ude i naturen, enten på jagt, vandretur, overlevelsestur mm. Vi ved hvor vigtigt et redskab en god kniv er, og vi ved også der ikke findes noget mere irriterende end en sløv kniv. Mennesket har altid forsøgt at slibe deres knive bedst muligt, og der har gennem tiden været mange bud på hvordan dette skal gøres. Vi har lavet en lille guide til hvordan vi mener du får slebet dine knive på den bedst mulige måde. Vi guider dig med billeder igennem hvordan du bruger slibesættet fra Lansky, på din kniv.\nHvorfor slibe sine knive?\nJa hvorfor, for egentlig kunne du jo bare lade være. Men så ikke alligevel, for der er ikke noget værre end en sløv kniv, hvor man nærmest skal høvle sig igennem et dyr eller hvad det måtte være du skal bruge din kniv til. En kniv skal være skarp og altid klar til brug!\nPå billedet nedenfor ser du en sløv kniv i knivholderen fra Lansky, ved siden af ligger en grov slibesten (korn 120) fra Lansky, begge dele kommer fra et af Lansky slibesæt. Slibesættene fås i flere størrelser 3, 4 eller 5, og i forskellige kvaliteter alt efter hvad dit behov er. Slibesættene består af de forskellige slibesten som er i forskellige grovheder, slibeolie og en holder til kniven der skal sikre du får den rette slibevinkel.\nHvordan bruger man et Lansky slibesæt?\nDet første du gør, er at spænde kniven fast i holderen, du drejer på den røde skrue indtil du fornemmer, at kniven sidder godt fast. Dernæst laver du en vurdering af hvor sløv din kniv er, så du kan vælge hvilken slibesten du har brug for. I nogle tilfælde hvor kniven er helt slidt ned, anbefaler vi at du først bruger en grov slibesten og dernæst en fin slibesten. På den måde får du rettet op på knivægget bedst muligt.\nNu er du klar til at begynde at slibe din kniv. Du mangler kun at tage vælge hvilken vinkel du ønsker at slibe i. Slibestenene kan indstilles i 4 vinkler: 17, 20, 25 eller 30 grader. Når du køber en kniv, har den en vinkel, du kan derfor passende slibe i samme vinkel. Er du i tvivl om hvilken vinkel du har købt kniven i, eller ønsker du den skal have en anden vinkel, vil vi her komme med en kort gennemgang af de forskellige vinklers formål.\n17° - Det er den skarpeste af vinklerne, og anbefales til barberblade, skalpeller og lignende. Det giver en utrolig skarp knivsæg, hvilket gør det svært at beholde længe. Derfor anbefales det at man sliber sin kniv ofte, hvis man gerne vil have denne vinkel.\n20° - Du ved det måske allerede, denne vinkel anbefales til køkken- og fileteringsknive. Knive der skal bruges blødt, men som stadig er nødt til at være skarpe så kødet ikke bliver flosset.\n25° - Denne vinkel er den mest almindelige vinkel, da den giver et skarpt og holdbart æg. Det gør det til den ideelle vinkel til knive der skal bruges på jagt eller outdoor.\n30 ° - Den sidste vinkel er den største vinkel, den anbefales typisk til knive der skal bruges i industri. Knive der skal skære reb, pap og tæpper.\nMange af jer har sikkert prøvet at slibe en kniv før, med strygestål eller slibesten. Så i ved også hvor svært det kan være at holde den rigtige vinkel. Det specielle med Lansky er, at de har designet deres slibesten med en stålpind, der sikre dig at du sliber i den ønskede vinkel, uanset hvilken vinkel det er.\nNår du har valgt hvilken vinkel du vil slibe i, er det bare at gå i gang.\nGik det godt? Eller var det lidt bøvet at holde det hele i hænderne?\nHvis du kan nikke genkende til det sidste skal du overveje, om du næste gang når du skal slibe dine knive, skal tilkøbe Lansky bordholder. På billedet ovenfor kan du se hvordan det så fungere. Det gør arbejdet lettere, da du ikke skal holde det hele i dine hænder.\nHvor tit skal knivene slibes?\nVi bliver tit spurgt om hvor tit man skal slibe sine knive, og det er svært at give et præcis svar på det, da det afhænger af hvordan og hvor tit du bruger din kniv. Uanset hvor dyr en kniv du har købt, vil du sikkert syntes kniven bliver hurtigere sløv end hvad du syntes er ok. Brug derfor din kniv med omhu, hvis du har behov for underlag ved benyttelse af kniven, så sørg for at det er et blødt materiale som træ eller blød plast. Undgå hårde overflader som en tallerken, glas eller metal, det vil forkorte holdbarheden af skarpheden.\nKan din kniv klare tomattesten, så er den skarp. Kan den derimod ikke klare testen, så det nok på tide du finder din knivsliber frem.\nKan din kniv skære igennem en tomat uden problemer?\nEller kæmper den med opgaven?\nKan du lige så fint skære en tomat, så er din kniv skarp. Skal du tvinge den igennem, eller er du nødt til at prikke hul med spidsen, så er din kniv ikke skarp nok. Det er afgørende for hvilket resultat du får, om din kniv er skarp eller ej. Og Hey, der er da ikke noget mere irriterende end at arbejde med en sløv kniv ! Se hele vores udvalg af Lansky slibesæt her !


Støt din Superliga-klub gennem betting - Hvilken bookmaker er bedst?\nStøt din Superliga-klub gennem betting\nAf Emil Aurehøj Persson\nStøtter du din Superliga-klub når du better? Undlader du at bette hos Unibet, fordi du ikke kan fordrage FCK? Eller better du kun hos Betfair, fordi du holder med Brøndby?\nNæsten alle klubber i Superligaen har en aftale med et bettingselskab om at være officiel spillepartner. Men hos flere klubber kan du faktisk støtte din klub, hver gang du better.\nLængere nede giver vi dig et overblik hvilke bettingselskaber klubberne har aftaler med og hvilke fordele det giver dig som fan.\nUdover fordele ved betting giver det faktisk også god mening at spille hos din favoritklubs bettingpartner. Bettingselskaberne måler bl.a. afkastet på samarbejdet ud fra, hvor mange nye kunder de får iblandt klubbens fans.\nOg hvis bettingselskabet er tilfredse med samarbejdet, er der god chance for at din klub får en endnu bedre økonomisk aftale næste gang og dermed flere penge til for eksempel transfers.\nFC København – Unibet\nMesterholdet har i flere år været sammensmeltet med Unibet. Unibet producerer videoer, støtter tifo-udvalget og har i flere år også lagt navn til den ene endetribune i Telia Parken.\nStøt fanklubbens tifoer\nFCKs officielle fanklub, FCKFC, har indgået et samarbejde med Unibet, der sikrer, at Unibet donerer 20% af indtjeningen til FCKFC, hver gang du spiller hos Unibet.\nAlt du skal gøre, er at oprette en ny konto via nedenstående link. Hvis du allerede er kunde hos Unibet, kan du også sagtens blive en del af aftalen. Det kan du læse mere om via linket herunder.\nUnibet giver dig også 50% rabat på medlemskab i FCKFC. Så hvis du ikke allerede er medlem af fanklubben, kan du blive det for bare 99 kroner med hjælp fra Unibet.\nUnibets støtte til FCK stopper dog ikke hos fanklubben. De har blandt andet produceret en dokumentar om FCK-helten Thomas Delaney i samarbejde med klubben.\nBrøndby IF – Betfair\nIndtil forrige sæson var Bet25 en meget dominerende sponsor på vestegnen og prydede Brøndby-spillernes trøjer. Men samarbejdet med den danske bookmaker er nu forbi.\nOp til indeværende sæson er Betfair blevet selskabet du skal spille hos, hvis du holder med Brøndby IF. Hvis du samtidig holder med FC Barcelona har du dobbelt op på den konto. Betfair er nemlig officiel bettingpartner hos den catalanske storklub.\nHøje odds på Brøndby\nBetfair er et af verdens største bettingselskaber og er helt fremme i skoene, når det gælder spil på mobil og tablets.\nHvis du er fan af Brøndby og ikke allerede er bruger hos Betfair, så kan du oprette dig og få 100% ekstra på din første indbetaling. Endnu bedre kan du ofte få høje og eksklusive odds på en Brøndby-sejr i deres Superliga kampe.\nSamarbejdet mellem Brøndby IF og Betfair er stadig meget nyt, men Betfair er også officiel bettingpartner med Superligaen. De kommer forhåbentlig med mange gode fordele til deres kunder, som følger Superligaen eller Brøndby – eller måske begge dele.\nFC Helsingør – NordicBet\nFC Helsingør rykkede højst overraskende op i Superligaen, da Viborg FF blev sendt ned i NordicBet-ligaen i sidste sæsons playoff.\nOg netop NordicBet valgte i den forbindelse at blive ny hovedsponsor for oprykkerne fra Nordsjælland. Derfor pryder NordicBet nu brystet på de lyseblå Helsingør-spillere.\nNordicBet tror på nedrykning\nPå trods af det tætte samarbejde, får du kun odds 1.80 på FC Helsingør som Superligaens eneste nedrykker hos NordicBet.\nNærmeste forfølger er Silkeborg IF på 9.00. Til gengæld får du odds 2500.00 på FC Helsingør som danske mestre. Du kan besøge NordicBet herunder og se deres odds på Superligaen.\nFribilletter til NordicBet Corner\nDer er ikke ligefrem mange tilskuerpladser på Helsingørs traditionsrige stadion, det kan derfor hurtigt blive svært at få en billet til oprykkernes hjemmekampe.\nHvis du endnu ikke er opretttet som kunde hos NordicBet, så kan du gøre det i forbindelse med en af Helsingørs hjemmekampe og score en billet til NordicBet Corner.\nKampagne i forbindelse med FC Helsingør – Brøndby IF, 22/10/2017. Spil ansvarligt. Regler og vilkår gælder +18 år.\nDu får en fribillet til kampen og fem øl/vand-billetter! Alt du skal gøre er at oprette dig som kunde hos NordicBet og spille 25 kroner på en Superligakamp.\nSilkeborg IF- Bet25\nAt Bet25 i 2017 blev spillepartner for Silkeborg giver god mening. Bet25 er en lokalt stiftet virksomhed og ejes af Silkeborg IF-ambassadøren Holger Kristiansen.\nBettingselskabet har samtidig slået dørene op til Café Bet25 i Søndergade 24 i hjertet af Silkeborg. Her kan du se live fodbold, spille på virtuel fodbold og få en fadbamse til bare 25 kroner.\nOfte er der også mulighed for at vinde billetter til Silkeborg IFs hjemmekampe på Jysk Arena, hvis du spiller på en bestemt kamp hos Bet25.\nMød legender i baren\nI baren hos Cafe Bet25 er der tilmed mulighed for at møde Superliga-legender som Søren Frederiksen, der har scoret 139 mål i Superligaen og Christopher Poulsen.\nOg netop Christopher Poulsen kan du dyste imod om 200 kroner i hver Superligarunde hos Bet25. Du skal bare være bedre end ham til at gætte udfaldene af rundens kampe i den bedste danske liga.\nEr din klub ikke blevet nævnt, så må du hellere gå ned og banke på hos ledelsen og bede dem komme igang.\nTre af klubberne i Superligaen har faktisk slet ikke indgået noget betting-samarbejde, mens resten “kun” har mindre aftaler med Danske Spil.\nDanske Spil: AGF, Lyngby, Aab, Randers FC, FC Midtjylland, FCN, Sønderjyske.\nIngen Betting-partnere: Hobro, OB, AC Horsens.\n9 tegn på, at du er bidt af betting


Desert Mounted Corps Memorial (Canberra, Australien) - anmeldelser\nDesert Mounted Corps Memorial anmeldelser, Canberra\nHoteller i nærheden af Belconnen Arts Centre Inc\nHoteller i nærheden af Mulligan's Flat Woodland Sanctuary\nHoteller i nærheden af Corin Dam\nHoteller i nærheden af Ataturk Memorial garden\nHoteller i nærheden af Royal Australian Air Force Memorial\nHoteller i nærheden af Westside Acton Park\nAlle restauranter i Canberra Restauranter i nærheden af Desert Mounted Corps Memorial\nAlle aktiviteter i Canberra Aktiviteter i nærheden af Desert Mounted Corps Memorial\nSøg Sydlige Stillehav›Australien›Australian Capital Territory›Canberra›Forslag til aktiviteter i Canberra›Desert Mounted Corps Memorial\nNr. 95 af 213 aktiviteter i Canberra Monumenter og statuer, Seværdigheder og vartegn Skriv en anmeldelse\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning Adresse: ANZAC Parade, Canberra 2612, Australien Telefonnummer:\n+61 2 6243 4211 Websted Forbedr denne registrering\nTak for din vurdering. Anmeldt 25 oktober 2012 Sam L, Melbourne, Australien\n2.579 anmeldelser Book en tur for 113,31 $og derover\n1.483 anmeldelser Book en tur for 113,31 $og derover\n505 anmeldelser Book en tur for 136,13 $og derover\n256 anmeldelser Book en tur for 136,13 $og derover\n10 anmeldelser fra TripAdvisors fællesskab Hvilke hoteller i Canberra er der tilbud på?\nRyd alle Begynd din anmeldelse af Desert Mounted Corps Memorial Klik her for at vurdere\nOpdaterer listen... Rejsende, der kiggede på Desert Mounted Corps Memorial, kiggede også på\nWeston, Canberra Alle aktiviteter i Canberra (293)\nHar du været i Desert Mounted Corps Memorial? Fortæl om dine oplevelser! Skriv en anmeldelse\nHar du nogen spørgsmål? Få svar fra ansatte på Desert Mounted Corps Memorial og tidligere besøgende.\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Skal jeg købe billet til mit spædban? Hvordan kommer jeg dertil med offentlige transportmidler? Er der en restaurant eller café på stedet? I nærheden af Desert Mounted Corps Memorial Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 1.318 anmeldelser Lake Burley Griffin\n272 anmeldelser ANZAC Parade Walk\n1.108 anmeldelser Floriade\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 345 anmeldelser Water's Edge\n34 anmeldelser Natural 9


🥇 Time manageren for din hverdag - se hvordan din tid bruges\nHvis nu vi antager, at du har et helt almindeligt liv, og du prøvede at leve så sundt som muligt, kunne fordelingen af døgnets 24 timer fx se sådan ud:\nMotion: 1 time\nArbejde: 7 1/2 time\nSpise: 2 timer (når du har god tid)\nPersonlig hygiejne: 1 time\nTransport: 1 time\nDet giver 3 1/2 time til samvær med familien, sex, indkøb, madlavning, husholdning, småreparationer, forældremøder og den slags. Hvis du har en tid hos tandlægen, snakkesalige slægtninge, der ringer hele tiden, eller X Factor genudsender 2 timers sammendrag, er tiden brugt op.\nDet er noget af en opgave at leve lykkeligt, hvis man ikke sætter tid af til alle punkterne, selv om det næsten er umuligt i praksis.\nÉn time management-strategi er være økonomisk uafhængig og vinde 7 1/2 time om dagen på den konto, men det er forbeholdt de få. Det er åbenbart heller ikke tilfredsstillende, eftersom de fleste velhavende mennesker bliver ved med at arbejde fuldtids.\nEn anden strategi er at se bort fra, at man langsomt slår sig selv ihjel, hvis man ikke sover nok eller får tilstrækkelig motion. Det frigiver adskillige timer hver dag. Den eneste ulempe er, at man bliver fed og dør af det.\nEn tredje løsning er at arbejde mindre, end man er i stand til, lade være med at smide om sig med pengene, nyde dagen og tage den, som den kommer og i øvrigt lade være med at spekulere på, om det bliver nødvendigt at leve af kattemad, når man bliver pensionist.


Fruen i Midten: 2016\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.06 15 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.34 11 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 14.34 10 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 13.57 16 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 16.15 10 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.24 11 kommentarer:\nSøndag, sidst på dagen, skulle vi hjem, så mens mændene tog afsted for at køre sprint, gik jeg ud for at klemme de allersidste oplevelser ud af Kaunas.\nJeg ville vist bare være gået en tur på hovedgaden, før jeg drejede ned til floden, men i stedet fik jeg øje på et højt, moderne udseende kirketårn, der kunne ses rage op over alle de mellemliggende bygninger og træer.\nDa jeg var kommet tidligt afsted, kunne jeg godt nå en ekstra kirke og satte kurs mod tårnet.\nPå afstand kan man godt fornemme, at kirken er temmelig stor. Når man står lige ved siden af, er den mega-giga-kæmpestor. Altså ikke på Peterskirken i Rom-måden, men som i virkelig, virkelig stor af en forholdsvis moderne kirke at være. Og så er den hvid. Meget hvid. Især i dejligt efterårssolskin, som det var den formiddag. Om den er flot, er nok en smagssag. Er man i et ondt lune, vil man måske sige, at den ligner et kraftværk, noget fra Gotham City eller bare en gigantisk korn-og foderstofforretning. Stilen kaldes modern architecture, og kirken afspejler vist ret fint denne arkitektur-modetrend, som især gjorde sig gældende i en stor del af det sidste århundrede.\nIdeen til kirken kom, da litauerne gerne ville vise deres taknemmelighed, da Litauen efter Første Verdenskrig blev selvstændigt. Vilnius var dog under polsk herredømme, og Kaunas fungerede som hovedstad, og det var derfor naturligt at bygge kirken der. Før man nåede så langt, startede Anden Verdenskrig, og tyskerne besatte landet og brugte den ufærdige kirke til lager. Og efter krigen indrettede russerne radiofabrik i bygningen. Det var således først i 2004, at kirken blev indviet til sit egentlige formål.\nDet myldrede ind med mennesker, og jeg myldrede med, for nu var jeg nået til den konklusion, at litauerne ikke ser skævt til en, hvis man lige snupper ti minutters messe fra bagerste række. Så det gjorde jeg. Og forbløffedes endnu en gang over litauernes afslappede inderlighed, når det gælder kirkegang.\nDa mine ti minutter var ovre, listede jeg ud igen og ville nu prøve at finde en alternativ rute ned i byen igen. På mit kort kunne jeg pludselig se, at det fuldstændig var forbigået min opmærksomhed, at man kunne gøre turen med en lille bjergbane.\nDen skulle ligge nærmest lige rundt om hjørnet, og jeg fandt også noget, der måske/måske ikke var indgangen til en form for station. Men der var lukket. Til gengæld var en side-låge åben, og jeg kom ganske rigtigt om til en lille, nuttet og nærmest antik bjergbane. Men der var ingen mennesker at se nogen steder. Det var en lillebitte smule løjerligt, men det var jo heldigvis en højlys, solbeskinnet søndag formiddag, så jeg tog forsøgsvis i døren til stationsbygningen og mødte inden for både stationsforstanderen og billetkontrolløren i en og samme person.\nOg jo, jeg kunne godt komme med banen ned. For 50 cent. Jeg fik min billet og nåede lige at spekulere lidt på, hvor lang tid, der nu ville gå, før toget kørte. Det skulle vise sig at være så snart, jeg havde sat mig ned. Der sad jeg så i ensom majestæt og lod mig fragte ned ad bakken, mens jeg blev mere og mere glad i låget. For at det ikke skulle være løgn, var banen indrettet med kun et spor og et lille stykke vigespor omtrent halvvejs, hvilket betød, at for at mit tog kunne komme ned, var det modkørende tog nødt til at køre op.\nFor 50 cent!\nEfter cirka to minutter var turen slut,og jeg hoppede glad ud og traskede ned til supermarkedet i shoppingcentret for at købe ind til frokost.\nVi havde fået lov til at udskyde udcheckning til klokken 14 i stedet for 12, men det havde stuepigen vist ikke fået at vide, så pludselig stod hun i døren. Jeg forklarede, og hun bakkede undskyldende ud igen, mens jeg fortsatte med at pakke så meget sammen som muligt.\nSå kom Gemalen, og han havde travlt. For ud over bad og frokost skulle han også nå at demontere cyklen så meget, at den kunne pakkes forsvarligt. Og så skulle den pakkes, og den slags tager tid, for det vil aldrig helt, som det skal i første forsøg. Gemalen bøvlede og småbandede, og så var det, værktøjet havnede i håndbagagen. Men til sidst lykkedes det, og Gemalen for afsted for at pakke bil sammen med vores rejsekammerat. Jeg skulle så lige tage det sidste og checke ud.\nDer var mere bagage tilbage, end jeg kunne bære ned på én gang, så jeg måtte frem og tilbage et par gange. På vejen mødte jeg stuepigen, og da klokken nu havde passeret 14, slog jeg undskyldende ud med armene og forsikrede hende, at vi altså var leaving right now. Den søde stuepige (som overhovedet ikke var en pige, men en kone på rundt regnet min egen alder) tog det ikke så tungt, klappede mig på skulderen og sagde don't worry, it's okay med et stort smil. Det har jeg ikke prøvet før, men jeg syntes faktisk, det var ret hyggeligt, og hun kom således til at stå som essensen af vores møde med litauerne; de var venlige, imødekommende og afslappede.\nOg med den sidste gode oplevelse i bagagen tog vi hjem, men jeg kan slet ikke forestille mig, at vi ikke skal til de baltiske lande igen.\nDen mest nuttede bjergbane.\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 11.23 13 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 14.29 8 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 13.29 15 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 14.20 13 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 10.50 8 kommentarer:\nFredag skulle Gemalen køre den lange distance. Og bagefter skulle han ovenikøbet i karantæne sammen med de andre veteraner, så de ikke kunne fortælle eliten noget om dagens terræn. Jojo, litauerne gik skam seriøst til værks.\nDet betød, at han ville være væk det meste af dagen og helt sikkert være træt, når han kom tilbage.\nSå det blev dagen, hvor jeg tog på udflugt for mig selv. Med toget til Vilnius.\nAf en eller anden grund havde Gemalen fået det indtryk, at det var en både bøvlet og langsommelig affære, men det var det overhovedet ikke. Jeg kunne for eksempel - og i modsætning til sidste år i Plzen - både finde stationen og billetskranken. Jeg kunne ikke få en returbillet, men det var trods alt en mindre detalje. Toget holdt ved perronen og ventede, så jeg kunne bare sætte mig ned og nyde turen.\nUnderholdningen bestod blandt andet i et indledende kursus i litauisk. I første omgang lød det for mig som det rene gobbel-di-guk, men når de samme sætninger gentages tilstrækkeligt mange gange, begynder enkelte ord at skille sig ud, og jeg ved nu, at næste station hedder kita stotis, og at 112 hedder vienas vienas du. Det med de 112 stammede fra en båndsløjfe, der på litauisk og engelsk opfordrede til at slå alarm i tilfælde af ulykker eller mistænkelig adfærd.\nOg ellers kunne jeg jo kigge ud. Der var flotte kik - også med fine efterårsfarver, men ingen rigtige wow-udsigter. Til gengæld ønskede jeg ind i mellem, at der kom en voksen og ryddede op. Ikke fordi der som sådan var specielt rodet, men så alle de trøstesløse og faldefærdige bygninger kunne blive fjernet. Dem er der alt for mange af. Det overordnede indtryk er ikke rodet, men mest en smule sjusket, og fordi vi netop var i velfriserede Østrig og Schweiz for kun et par måneder siden, virker det altså ekstra iøjnefaldende.\nStationerne eller manglen på samme var der mange af. Jeg sad med ryggen mod køreretningen og opfattede derfor ikke altid, at vi holdt, fordi der faktisk var en station. Eller et trinbræt. Eller måske bare et sted, hvor nogen skulle af. Et enkelt sted kunne jeg virkelig ikke se noget. Hverken station, perron, trinbræt eller bare et lille skilt. Men så var der alligevel pludselig en ældre mand, der forsvandt ad en lille sti tværs over en lysning, med en stok i hånden og jakken over skulderen.\nNogle stationer var lidt større og et par var tilsyneladende knudepunkter for godstransport, for der holdt lange rækker af godsvogne på sporene. Tankvogne især. Til olie går jeg ud fra, for hvis det sorte snask, der var løbet ned over siderne, ikke var olie, så var det i hvert fald ikke rart at forestille sig, hvad det så var ...\nSelve toget var der ikke noget at udsætte på. Det var nyt og moderne med stik til computer eller telefon og det hele. Jeg havde ikke taget ledning med, men nøjedes med at konstatere, at også den almindelige mobildækning var udmærket, og jeg kunne både sms'e og tale med Donnaen, der stod hjemme i det midtjyske og ventede på bussen.\nEndelig var der passagererne. Her var alle kategorier; fra de unge piger i smart tøj, med mobilen i hånden og musik i ørerne til de små tørklædeklædte koner med to bæreposer med frugt og grøntsager. Og bedst som jeg troede, at jeg havde styr på stereotyperne, ringede en sådan morlilles smartphone, og hun begyndte at knævre løs, mens jeg måtte bide lidt i en kno for ikke at grine højt over min punkterede forudindtagethed.\nVi var nu nået til Vilnius, og jeg var helt klar til at indtage byen.\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.15 12 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.14 8 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.06 9 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.03 19 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.25 14 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 16.03 13 kommentarer:\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 14.30 18 kommentarer:\nEt skravl og en svækling.\nDet er, hvad jeg er.\nFor jeg kan tilsyneladende ikke holde til at gå til klassefest og komme for sent i seng. Så efter at gå rundt som en zombie hele søndagen, gik det nogenlunde til mandag sidst på dagen, hvor en ubehagelig fornemmelse begyndte at gøre opmærksom på sig selv. Først i mundvigen og så i svælget. Og selv om jeg gik tidligt i seng, hjalp det ikke, og i løbet af tirsdagen sandede jeg helt til og endte med at gå tidligt hjem. I seng.\nOnsdag blev tilbragt på langs, og jeg nægtede stort set at tale med nogen, fordi det føltes som at sluge sandpapir.\nTorsdag føltes det som om jeg ville overleve, og jeg kunne igen tale - omend snøvlende og med en rusten bodegastemme.\nI dag er jeg frisk nok til ikke længere at gide at høre/se på Gemalen.\nHan tager det sjældent pænt, men mere som en personlig fornærmelse, når jeg bliver syg, og selv om han ikke siger noget, er jeg ret sikker på, at han denne gang er ekstra irriteret og mistænker mig for allermindst at have nøgenbadet i fjorden med efterfølgende snotmæssige undergang.\nDet har jeg ikke. Desværre. For det ville da have været en god - eller i hvert fald betydeligt sjovere - forklaring på ynkeligheden.\nI stedet tror jeg bare, at mit immunforsvar er så ynkeligt, at det ikke kan kapere ikke-midtjyske snot-vira. Og vi kom jo fra nær og fjern. Flest fra nær som Fyn og Sønderjylland, men også et par stykker fra mere fjerntliggende destinationer.\nOg lyder det ikke meget bedre at være lagt ned af tjekkisk snot frem for noget kedeligt midtjysk?\nDet lyder nærmest tjekket ...\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 13.49 19 kommentarer:\nSøndag lå jeg brak.\nI hvert fald i det omfang det kunne lade sig gøre med en Gemal, der stod op klokken syv, en Kamel, der skulle luftes, og en telefon, der blev ved at ringe, hver gang jeg forsøgte at nyde en morfar under dynen.\nBrakligningen skyldtes lørdagens særdeles vellykkede studenterjubilæum.\nDet var lykkedes at samle to-tredjedele af klassen. I Jyttes sommerhus, der også lagde rammer til både 25 og 30 års jubilæerne.\nVejret viste sig indledningsvist fra sin bedste side, og vi sad på terrassen i sensommersolen og nød udsigten over fjorden, mens kaffen, de første øl og de første historier kom på bordet.\nMed liv, der er gået i vidt forskellige retninger, var der historier nok at tage af. Fra ham, der var nanosekunder fra at skyde en mand til ham, der kom verbalt i klemme mellem dronningen og prinsgemalen.\nKnapt så dramatisk, men nok så vigtigt var det at blive opdateret om hinandens børn. Og børnebørn. Også her var spredningen stor. Fra voksne, færdigtuddannede børn og børnebørn på vej i skole til den mindste datter på kun otte år. Flest har dog i øjeblikket store teenage-børn, og erfaringerne med unger i netop den alder blev ivrigt delt og diskuteret. Selv om mange problematikker er de samme, som da vi var i den alder, var der almindelig enighed om, at vores børn har det mindre sjovt, end vi havde det. Presset er langt større, og nutidens unge skal ikke alene præstere rent fagligt, men måler også sig selv og hinanden på en lang række områder, som vi i sin tid slet ikke kendte eller forholdt os til.\nFlere timer senere, efter god mad og en passende mængde vin, nåede vi til de allerbedste historier; dem fra vores egen gymnasietid. Det overraskende var, at der stadig kan dukke historier op, som vi ikke allesammen har hørt flere gange før. Og ind i mellem måtte vi spørge os selv, om vi virkelig havde gået i samme klasse? At historierne ikke kom ud dengang, var til gengæld ret indlysende. For der var både historien om den store gruppeopgave baseret på interviews, der var ren fiktion. Og den om ham, der ikke havde behøvet at aflevere en eneste opgave efter, at han uforvarende havde bevidnet sin lærers udenoms-ægteskabelige eskapade.\nSkrappe sager dengang, nu fantastiske røverhistorier, der blot kunne fremkalde forbløffede latterbrøl.\nPludselig var klokken to, et par stykker sad og småsov i stolene, og værtinden tilkendegav, at nu gik hun altså snart i seng, så vi enedes om at sige tak for en dejlig aften.\nOg - selvfølgelig - at mødes igen om fem år.\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 13.32 14 kommentarer:\nDonnaens værelse skulle males.\nDet var mit job, da jeg er bedst til at male og bedst til at stå på stiger.\nAlt er relativt og skal kun ses i forhold til resten af familien ...\nDet skulle egentlig været sket på nogle fridage, men så kom der tusind ting i vejen, og i stedet blev den en langsommelig affære, fordi det måtte ske, når jeg lige havde tid. Og det har jeg stort set kun i uger med to torsdage.\nVærelset skulle tømmes, og så skulle Donnaen jo være et andet sted. Gæsteværelset var den indlysende løsning, men det er som om, at det værelse forvandles til pulterkammer, så snart man vender ryggen til, så allerførst måtte der altså ryddes op der.\nDet lykkedes at rydde op på det ene værelse og tømme det andet. Og fordele effekterne ud over hele huset. Stort set.Tilbage sad alle skruerne og sømmene i væggene. Dem skulle Gemalen tage ud. Og da det var gjort, skulle der polyfillaes i alle hullerne. Af flere omgange. Og der skulle dækkes af og hentes stiger ind, for vi har alt for meget højt til loftet. Først skulle stigerne dog rengøres, for de ligger ude og bruges så sjældent, at de altid er fulde af skidt og møg og spindelvæv, når de skal bruges.\nJeg vaskede stigerne, og Gemalen fik dem samlet og sat op.\nDa jeg endelig havde fået møvet mig helt op - der er altså højt, og det kræver lidt overvindelse de første gange - og var klar til at svinge penslen, sagde det RITZZZZCCHH!! på en meget ubehagelig måde.\nDet var - viste det sig, da jeg blev klar over, at jeg stadig både levede og stod på stigen - den lyd, det siger, når afdækningstape slipper et panel, fordi stigen skrider og rykker afdækningsplastikken med sig ...\nEfter et par dybe indåndninger skyndte jeg mig, meget forsigtigt, ned igen.\nSatte ny tape på og besluttede, at hvis jeg nu satte den tunge malerspand for det ene stigeben, så ville stigen nok ikke skride mere.\nDet fungerede rigtig fint, og jeg vil gerne pointere, at jeg ikke en eneste gang trådte ned i malerspanden. Og kun trådte på låget en enkelt gang ...\nSidst på dagen var jeg godt mør, og da jeg næste morgen vågnede, føltes det som om min ryg burde udskiftes. Godt nok er det en - for mig - meget uvant øvelse at stå på en stige og male oppe under loftet, men jeg tror dog, at den primære årsag til voldsomme gebrækkelighed var den ufrivillige rutschetur, som - sådan føltes det - momentant låste både tanke og krop.\nEn tur med Kamelen løsnede lidt op, og så var jeg klar igen. Gemalen mente ikke, at mit arrangement med malerspanden for stigebenet var helt smart, så han udtænkte en løsning med en nogenlunde skridsikker måtte. På den måde burde jeg ikke kunne skride. Til gengæld kunne jeg heller ikke flytte stigen selv, så jeg var afhængig af, at Gemalen cirka hvert tyvende minut hjalp med at flytte stige og måtte. Han løftede stigen, jeg flyttede måtten, og så kom stigen hen på plads.\nDejligt sikkert, totalt besværligt.\nNu er jeg færdig og mangler bare at vaske og oliere gulvet.\nOg næste gang Donnaen skal have malet, er hun forhåbentlig flyttet hjemmefra og kan gøre det selv.\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 11.59 17 kommentarer:\nEtiketter: Byggeri, Familie-liv, Mig mig mig..\nDen sidste dag i Salzburg startede også regnfuldt og indbød ikke rigtigt til dasketure i den gamle bydel, men vi kunne godt holde til at gå hen til den lillebitte bjergbane, der fragter turister og andet godtfolk op til den gamle borg eller fæstning Hohensalzburg, der, næppe særligt overraskende med det navn, ligger på en klippeknold højt hævet over byen.\nPå vejen derhen kom vi forbi Sankt Peters kirkegård. Tænk, at han har sådan en! En lille, fin og gammel kirkegård, der egentlig var værd at kigge nærmere på, men det var vejret og folkestemningen ikke rigtigt til (læs: to tredjedele af familie kan virkelig ikke se nogen som helst grund til at glo på kirkegårde), så vi fortsatte bare hen til bjergbanen.\nNede fra den gamle bymidte ser Hohensalzburg kæmpestor ud. Det gør den også, når man kommer op til den. Det er da også en af de største bevarede middelalderborge i Europa, og der er virkelig meget at se på. Er man tilpas interesseret, vil man sikkert sagtens kunne bruge en hel dag på at komme igennem alle udstillingerne.\nDet gjorde vi ikke, og vi er generelt gode til at finde springe frem-knappen på vores audio-guider, hvis vi keder os lidt. Men nogle ting var alligevel så tilpas interessante, at vi andægtigt hørte forklaringerne helt til ende, før vi gik videre. Blandt andet udstillingen om borgens udvikling gennem tiderne. For selvfølgelig nåede borgen først sit nuværende udseende efter århundreders til- og ombygninger.\n"I begyndelsen var et lille skur" kunne meget vel have været indgangsreplikken til historien, om hvordan man for små 1000 år siden påbegyndte det første byggeri af et fæstningsværk til beskyttelse af biskoppens residens.\nMed en hel række modelbyggerier havde man anskueliggjort udviklingen, og ved hver ny model var de nye dele malet hvide (i modsætning til resten, der var i naturtro farver), så man ikke var i tvivl om, hvor man skulle kigge, mens man lyttede til audio-guiden. Det fungerede virkelig fint, og kunne i langt højere grad end ane-gallerier og lignende holde familiens interesse fangen.\nUd over at være en fæstning til beskyttelse af byen og biskoppen blev Hohensalzburg også brugt som blandt andet fængsel, og det har sikkert ikke været særlig sjovt at sidde i fangehullet der. Langt sjovere har det været at lade sig underholde af biskoppen oppe i de repræsentative lokaler, der var meget flotte og indrettet med henblik på at opnå størst mulig imponator-effekt. Hvem biskoppens også meget flotte sovegemak har skullet imponere må stå hen i det uvisse ...\nDer var også en række udstillinger, der ikke specifikt relaterede til borgen, men fortalte om krig og ufred i al almindelighed. Der var en frygtelig masse våben, som jeg altid lynhurtigt bliver træt af at kigge på.Der var en masse dukker - både små og store - klædt i skiftende tiders uniformer, der i mange tilfælde må have været decideret uhensigtsmæssige i forhold til praktisk krigsførelse.\nOg så var der en del, der specifikt omhandlede Første Verdenskrig, hvilket især jeg brugte tid på, men til sidst lykkedes det dog at få mig halet videre, og da vi også havde beundret udsigten, som selv i regnvejr var helt fantastisk, kørte vi ned i byen igen.\nEfter frokost brugte vi eftermiddagen i et af nutidens templer, et outlet-shoppingcenter i udkanten af Salzburg.\nI betragtning af, at konceptet var outlet, var der virkelig flot. Flere af butikkerne var da også outlet-udgaven af mærkevarer i den dyre ende af skalaen, så selv om der blev skiltet med nedsættelser på både 40 og 50 procent, var de alligevel uden for kategori i forhold til vores økonomi. Helt anderledes forholdt det sig tydeligvis for den ret store andel af kunder med mellemøstlig baggrund. Mange mere eller mindre tildækkede kvinder storslæbte afsted med deres bugnende poser, mens mændene tilsyneladende især var beskæftiget med at bære kreditkortene.\nLidt fik vi dog shoppet, og glade og tilfredse tog vi tilbage og forhåndspakkede mest muligt, inden vi gik ned og lod Louis stå for aftensmaden.\nNæste morgen var det slut, og vi kørte hjem. Turen gik fint. Vi startede godt nok med at ramme en spærret landevej og derefter blive en lille smule væk for os selv, da vi skulle ud på en længere omkørsel. I stedet for at køre over München kørte vi nemlig direkte mod nord for først at møde motorvejen kort før Regensburg. Derefter Hof - Leipzig - Magdeburg - Wolfsburg - over heden til Lüneburg og over Elben ved Lauenburg - næsten til Kiel og så over til A7 på det rigtige sted.\nDa vi nåede til den danske grænse, undrede vi os endnu en gang over, om det virkelig kan være nødvendigt med så voldsomme blinklys, at man føler, man passerer med synet som indsats. Alle de øvrige grænseovergange, vi havde passeret på turen, var - i modsætning til tidligere og fredeligere tider - bemandede og ofte udstyret med chikaner for at få trafikken helt ned i fart, men ingen steder så vi noget, der bare lignede det overdimensionerede danske katastrofeblink.\nGemalens syn klarede udfordringen, og vi kørte hjem i den lyse sommeraften.\nSalzburg under regntung himmel.\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 13.45 10 kommentarer:\nEtiketter: Almindelig undren, Det store udland, Familie-liv, Tyskland, Østrig\nFørste aften i Salzburg gik vi ind til byen og daskede lidt rundt. Vi var kommet hjemmefra uden andet end en sweater, og på et tidspunkt kunne vi godt fornemme, at det vist var en dårlig ide. Det begyndte at rumle, og lige pludselig stod det ned i stænger.\nHeldigvis var det spisetid, heldigvis stod vi lige ud for en restaurant. Den viste sig at bestå af en halvcirkulær søjlegang ud til en gårdhave. Om der bare to minutter tidligere havde siddet gæster i gårdhaven, ved jeg ikke. Det gjorde der i hvert fald ikke nu, så vi var heldige, at der stadig var et bord ledigt i søjlegangen.\nVores bord var et af dem, der stod ud mod gårdhaven, og selv om vi sad i ly for regnen, var det lidt fugtigt. Mere slemt blev det dog, da et nedløbsrør gav op og nærmest skiltes ad, så vandet stod ud i et imponerende springvand. Så måtte vi hale i bordet for at få det trukket ind på det tørre. Det lykkedes fint, men de stakkels tjenere blev mere og mere udfordrede, da passagerne mellem bordene rundt omkring blev mindre og mindre og til sidst næsten ikke-eksisterende.\nDa vi havde spist, var regnen stilnet af, og vi kunne gå hjem uden at blive gennemblødte.\nNæste morgen hang skyerne lavt, men det var tørvejr, og mens Gemalen tog ud for at cykle, gik Donnaen og jeg ind til byen og over til Schloss Mirabell, der ligger på den anden side af floden. Ikke så meget for at se på slottet, som en fyrstelig biskop en gang byggede til sin elskerinde og deres fælles 15 børn.\nImponerende hvad man den gang kunne tillade sig, hvis man var magtfuld nok.\n- Nein Lieblings-Schatze, vi kan ikke blive gift. Jeg er jo biskop, så det går sandelig ikke. Men jeg kan da - sådan helt diskret - bygge et fint slot til dig og vores unger. Hvad siger du til det?\nVi var mere interesserede i slotshaven, som i sin tid dannede baggrundskulisse, da Julie Andrews dansede rundt med alle von Trapp-børnene og sang do-re-mi i Sound of Music. Fin have, men i virkeligheden syntes jeg, det mest spændende var udsigten ind mod byen og op til den gamle fæstning, som lå og tilsyneladende tårnede sig op for enden af parkens midterakse.\nTilbage i Altstadt fandt vi huset, hvor Mozart var født og vokset op. Og vi fandt især ud af, hvorfor vi var gået lige forbi aftenen før uden at bemærke det. Der var - Oh ve! Oh helligbrøde! - et SparMarkt i stueetagen, og kun hvis man kigger op (fordi man undres over, at så mange mennesker kan være interesserede i et supermarked), ser man teksten på husets facade.\nEfter en sen frokost tog vi ud for at se Kehlsteinhaus, nok bedre kendt som Ørnereden, Hitlers bjerghytte og/eller sommerresidens.\nDet blev en alternativ oplevelse.\nVejret var dårligt, men vi havde jo før oplevet, at det ikke nødvendigvis også ville være tilfældet, hvis man kom lidt op i højderne.\nMan ankommer til et billetcenter og en stor busholdeplads, for det sidste meget stejle stykke op ad bjerget foregår i busser, specielt udviklet til formålet.\nDet småregnede, men der var mange mennesker og ingen slinger i valsen, da vi fik billetter og blev henvist til Bus 2. Bussen blev fyldt helt op, og afsted gik det. Det var ikke for sarte sjæle. Der var smalt og stejlt, og man kom ind i mellem lige lovlig tæt på kanten.\nOp kom vi og gik så ind gennem en tunnel til en elevator langt inde i bjerget. Den var flot. Altså elevatoren. Beklædt med messing og kæmpestor, så Herr Hitler og hans eventuelle gæster kunne blive løftet standsmæssigt op og ned.\nSå var vi endelig helt oppe. Det regnede, men vi havde denne gang husket paraplyerne og varmere tøj, så vi kiggede os omkring og så - lige ud i en sky!\nDer var absolut nul udsigt.\nNu havde vi brugt en hel del tid og en pæn sjat penge på at komme så langt, og så var det som at kigge ind i en hvid væg.\nDet var så dumt, at det var sjovt.\nSå kunne vi lige så godt gå indenfor. Huset er ikke et museum, men en café, og vi skyndte os at bestille den lækreste kage på menukortet. Den var udsolgt, så vi måtte nøjes med en anden. Jeg ville gerne have café latte eller cappuccino, men den slags fancyheder havde de ikke. Man kunne få kaffe eller kakao. Eller man kunne lade helt være. Fik vi indtryk af. Tjenerens attitude var jævnt arrogant, og det kombineret med hans mærkværdige dialekt medvirkede kun til at forstærke komikken.\nTuren tilbage var endnu mindre for de pyldrede, for nu gik det stejlt nedad, og vi blev enige om at satse på, at bremserne var noget af det, der var specialkonstrueret til netop disse busser.\nVel nede kunne vi bare konstatere, at det nazi-museum - eller dokumentationscenter, som det kaldes - der ligger ved billetcentret, var lukket 10 minutter tidligere ...\nHvem der havde udtænkt det så smart, vides ikke, men så behøvede vi ikke at diskutere, om vi skulle se det. Og dagen efter blev jeg stemt ned, da jeg foreslog, at vi tog derud igen.\nSå vi trillede hjem og lod Louis stå for aftenunderholdningen.\nOkay, man kunne se det nærmeste træ ...\nIndsendt af Fruen i Midten kl. 15.26 11 kommentarer:\nEtiketter: Det store udland, Familie-liv, Tyskland, Østrig


Pia Gjellerup vil lempe spiritussalg - FINANS\nPia Gjellerup vil lempe spiritussalg\nForbudet mod butikssalg af øl, vin og\nspiritus om søndagen bør lempes, og flyttes ud af lukkeloven, mener erhvervsminister Pia Gjellerup\n»Søndagen er ikke hellig for mig. Forbudet mod salg af spiritus er svært at håndhæve, og virker ikke logisk for de handlende,« sagde erhvervsminister Pia Gjellerup (S), da hun deltog i en debat om lukkelovens fremtid på De Samvirkende Købmænds (DSK) repræsentantskabsmøde i Nyborg i går.\nBemærkningen vakte glæde hos Bryggeriforeningens direktør, Niels Hald:\n»Det er første gang, et medlem af denne regering sender et sådant signal. Vi ser også gerne en lempelse af reglerne - men vi ser også helst, at de fortsat reguleres under Erhvervsministeriet,« siger han til Jyllands-Posten.\nPia Gjellerup blev generelt meget positivt modtaget af købmændene, som i utvetydige vendinger bad hende om at ikke at liberalisere lukkeloven yderligere ved den kommende revision til næste år.\nTværtimod ser de helst, at flere huller bliver lukket.\nFolketinget vedtager i dag en såkaldt præcisering af lukkeloven, som forhindrer Føtex og andre dagligvarebutikker i forbindelse med rutebil- og jernbanestationer i at holde søndagsåbent.\nDen regel, som friholder butikker på eller ved havneanlæg fra lukkeloven, ønsker købmændene således også fjernet.\nDe svage skal sikres\n»Lukkeloven har betydet en kraftig opbremsning af butiksdøden, og sikrer et fintmasket net af dagligvarebutikker. Vi kan højst gå med til, at der holdes åbent en søndag eller to mere om året, f.eks. op til jul,« sagde dir. John Wagner, DSK.\nJørgen Hoppe, sektorformand for HK/Handel, blev bakket op af adskillige detailhandlere, som slog fast, at deres medarbejdere ikke ville arbejde om søndagen.\nMen det argument gjorde ikke indtryk på Pia Gjellerup.\n»Det altafgørende er, at loven skal sikre de svage forbrugere, og at der fortsat er liv i landområderne. Jeg skal ikke varetage medarbejdernes interesser, og målet er heller ikke så meget at sikre de små butikker. Butiksstrukturen skifter alligevel hele tiden, med udviklingen i konkurrenceforholdene,« sagde hun.\nTil gengæld var hun enig med købmændene, da de langede ud efter Venstre for ikke at melde klart ud i lukkelovsdebatten.\nPartiets erhvervsordfører, Svend-Erik Hovmand, ville på mødet ikke slå fast, om Venstre i en evnt. kommende ny regering vil foreslå lukkeloven fjernet.\n»Der er ikke flertal for at fjerne den nu. Derfor foreslår vi det ikke. Men vi er vilige til at gå ind i et konstruktivt samarbejde om at se på de tidsler, som findes i den nuværende lov,« sagde han.


Generalforsamling i Danske Rejsejournalister\nDer indkaldes til ordinær generalforsamling tirsdag den 10. marts kl. 10.30 på Radisson Blu Royal Hotel, Hammerichsgade 1, 1611 København\n02. Valg af referent\n03. Formandens beretning om foreningens virksomhed\n04. Kassererens årsregnskab med revisors udtalelser\n05. Forslag til kontingent\n06. Valg af kasserer\n07. Valg af 6 bestyrelsesmedlemmer\nFormand og kasserer vælges for 2 år ad gangen. Formand vælges i lige år og kasserer i ulige år. Øvrige bestyrelsesmedlemmer vælges for 1 år ad gangen. Alle i bestyrelsen, der er på valg, modtager genvalg.\n08. Valg af revisor og revisorsuppleant. Begge vælges for 1 år ad gangen.\n09. Medlemsforslag, som skal være bestyrelsen i hænde senest 14 døgn før den ordinære\nEfter generalforsamlingen giver kommunikationschef for The Rezidor Hotel Group, Angelica Montez de Oca, en kort orientering om hotelkæden, og hvad den kan tilbyde rejsejournalister. Afslutningsvis er hotellet været ved et let traktement.(vin og øl for egen regning)\nAf hensyn til det praktiske arrangement er tilmelding nødvendig.\nTilmelding til foreningens sekretariat: info@rejsejournalisterne dk senest onsdag d. 4. marts 2015 klokken 12.\nFor god ordens skyld skal der gøres opmærksom på, at frokosttilmeldte, der ikke møder op, og som ikke har afmeldt deres deltagelse pr. e-mail senest to dage før - 8. marts - kl. 12, vil blive opkrævet 200 kr. i no show- gebyr.