Min datters køn kan aldrig være et tabu • FIRST MOM PROBLEMS\nVi lever i en tid, hvor der er så stor fokus på inklusion og forskellighed, at vi er i fare for at tabuisere normalen. Det der startede ud som værende en vigtig kamp mod tabuer, har rykket sig så langt i den anden retning, at det nogle gange kan være umuligt ikke at træde folk over tæerne. Det kan til tider føles noget akavet og lidt som om, at vi har givet afkald på afslappetheden.\nDet er svært ikke at træde nogen over tæerne, selvom det slet ikke er hensigten. Og også uden at jeg egentlig synes, at det der blev sagt var forkert. Man kan jo godt blive klogere. Fx kan jeg godt forstå, at det kan gøre nogle kede af det, at bruge ordet “neger”, og derfor gør jeg det ikke. Men jeg kan ikke forstå, at det kan gøre nogle kede af det, at man siger “normalt” om de mest hyppige ting. Heri ligger betydningen af ordet. Så fx at “føde normalt” er den naturlige vej, da det er sådan naturen har indrettet os, og da det er sådan flest kvinder gør. Dermed ikke sagt et eneste nedsættende ord om kejsersnit, da dette jo er en fantastisk mulighed, for de fødsler, hvor dette er nødvendigt.\nPå én af mine yndlingscaféer hænger der en tegning af en kvinde med en tissemand (eller en mand med bryster). Den er lavet af et lille barn og er faktisk ganske fin. Jeg smilede og talte med min datter om billedet, mens min kaffe blev lavet. Ved siden af stod en ung person, som blev rigtig såret over, at jeg ikke synes, at personen på tegningen så helt normal ud. Vi fik en snak om, at bare fordi normalen var en anden, så var der jo ikke noget forkert i, at se ud som på billedet. Der gik lidt tid, inden vi kunne enes om, at de fleste enten var mænd eller kvinder. Igen var “normalen” anstødelig, sårende og helt forkert at tale om. Jeg synes, det er tungt. At man nærmest skal stå og undskylde, at man forsøger at lære sin 1,5 årige, hvordan kroppen fra naturens hånd ser ud.\nPå samme måde føler jeg snart ikke, at min datter må være en pige. Hun leger gladeligt med biler og værktøj, men allerhelst leger hun med dukker eller tørrer ting af. Måske fordi hun ser sin mor gøre det, og inderst inde har en instinktiv følelse af at være samme køn som mig. Måske fordi hendes interesser ligger dér helt naturligt. Jeg ved det ikke. Men jeg ved at hun er en pige, og at der slet slet ikke er noget galt med det. Jeg vil ikke have en aktie i forestillingen om, at børn er kønsneutrale de første leveår. Det er de bare ikke! Vi er født med et køn både fysisk og psykisk. Det definerer os ikke som personer, men der er stadig nogle fælles træk, som ses hyppigere blandt det samme køn. Når min datter viser interesse for dukker, så er det sådanne gaver “hun ønsker sig” og ikke de ting, hun leger knap så meget med. Jeg ser først et problem, når man forsøger at dreje sine børns interesser væk fra noget.\nJeg vil ikke have, at mit barn vokser op med følelsen af, at der er noget galt med hendes køn. Der er ikke stærke og svage køn. Der er forskellige køn, og dem omfavner vi i 2016. Jeg kan ikke se det forkerte i at antage normalen. Altså at mit lille pigebarn med kvindelige kønsorganer og kvindelige kønskromosomer identificerer sig som pige. Jeg vil ikke fratage hende, at hun er pige. Hvis hun derimod en dag kommer og viser mig, at hun er noget andet, end det jeg forestiller mig, så sadler vi om den dag. Ikke før. Det svarer for mig til ikke at tale til sine børn, før vi er sikre på, at de kan høre.\nNB: Indlægget er redigeret kl. 22.45 d. 3.12.16 i et forsøg på at tydeliggøre, at det netop IKKE er nedladende ment.\ndet offentlige rumkønpolitisk korrekthedtabu\nJeg er så rørende enig. Fantastisk velformuleret og sagligt indspark til debatten om den tabuiserede normalitet. Tak!\n2. december 2016 at 11:41\nTak Det ironiske er, at jeg var rystende nervøs, da jeg trykkede “udgiv”- for hvem kunne jeg nu ikke støde? Det er jo lige det, der er galt. Og selv tak /Katrine\n2. december 2016 at 19:43\nSjovt at du alligevel fik det drejet hen et sted hvor I (og alle os andre, som lever fint med at de eksisterende kønsforestillinger) fremstår som ofre? Som de priviligerede (det være sig en del af flertallet og som socialt accepteret), er det ynkeligt at fremstille sig som en det er ‘åh så synd for’, fordi andre gør oprør mod nogle normer, som de finder undertrykkende.\nOg mht det psykisk medfødte køn, er det et alt for overfladisk postulat at påstå at man ‘bare fødes med det’.\nDer er uden tvivl nogle medfødte komponenter ved psyken, men de er uadskilleligt viklet ind i det sociale og kulturelle, som vi som mennesker formes af. Derfor er det også svært at sige noget om lige præcis hvad der er kønsafhængigt – tænk evt på de (psykiske) forskelle, der immervæk er fx dig og så kvinder i andre dele af verden eller andre tidspunkter af verdenshistorien. Og alle steder og til alle tider har man jo påstået noget om at ’sådan er kvinder/sådan er mænd’, men rigtig, rigtig mange af de ting er sjovt nok ikke stabile over tid eller geografi.\nDet er en overdreven simplificeret (eller misforstået) udviklingsforståelse af børn, hvis man postulerer at psykisk køn er medfødt. Så sort/hvid er verden ikke.\n2. december 2016 at 17:55\nNår jeg læser dit svar, har jeg ud over din tone, svært ved at se, hvor vi egentlig er uenige. Jeg er nemlig helt enig i, at man må være lige den man vil, og lige den man føler, man er. Jeg tror ikke, at det hele er færdigformet, når man er nyfødt, men det dannes hen ad vejen. Noget af det medfødt, og noget af det naturligivs miljøbetinget. Jeg vil gerne have, at min datter får lov at være den hun vil, og deri leger med det hun vil, men dermed mener jeg ikke, at jeg behøver at kalde hende for “høn”. Jeg kan ikke helt se, hvor i indlægget jeg gør mig til offer (hvis det altså er det du mener?). Jeg fortæller bare min oplevelse af, at det ikke er nok at omfavne at folk er forskellige, men at man også må undertrykke sin egen mainstreamness for ikke at støde. Og nu læser jeg jo lidt ud fra din tone og dine ord, at du på én eller anden måde netop er blevet stødt. Jeg bliver ked af din nedladende tone, men vil egentlig gerne forstå, hvorfor du mener jeg gør nogen til offer, da jeg ikke helt kan følge det. Så hvis du på en ikke-nedladende måde (“åh så synd for”, “ynkeligt”, “fik det drejet hen et sted”) vil forklare mig det, så synes jeg faktisk, det er en rigtig interessant vinkel, da det jo nok netop er her, hvor tingene går skævt.\n2. december 2016 at 19:56\nJeg kan ikke lade være med at bide mærke i det ironiske i, at du frabeder dig en nedladende tone fra “CC”, men ikke har noget problem med at bruge selvsamme nedladende tone om en “ung usikker en” der blev “frygtelig såret”.\n“Igen var normalen anstødelig, sårende og helt forkert at tale om.” Den sætning er så helt utroligt ignorant og nedladende, at det nærmest overrasker mig at den ikke er ytret af selveste Pia Kjærsgaard. Heteronormen er more or less det eneste vi taler om, den er så helt utroligt overrepræsenteret i populærkulturen, hvorimod homoseksualitet nærmest altid kun er repræsenteret som noget meget anderledes, som noget der skal deales med og tildeles en anden form for opmærksomhed, blot for at være homoseksuelt. Derfor er det eddermame provokerende at stå på den heteronormative side og vrænge “øv bøv, hvor vi bliver undertrykt af alle de minoriteter”.\nDen unge og usikre, der blev frygtelig såret, var måske egentlig bare led og ked af at normalen aldrig anerkender HVOR afgørende det egentlig er for deres identitet konstant at se sig selv repræsenteret som det rigtige, og hvor svært det omvendt må være, altid at se sig selv repræsenteret som det anderledes og forkerte.\n3. december 2016 at 14:15\nJeg forstår faktisk ikke ironien, og kan heller ikke se, at det er nedladende at fortælle, at jeg stod ved siden af et ungt usikkert menneske, som blev frygtelig såret. Jeg kunne godt tænke mig at forstå, hvordan jeg skulle have formuleret det, så det ikke var nedladende, for det var faktisk ganske neutralt ladet i min intention. Jeg stod ved siden af en person, som blev vred og ked over, at jeg stod og snakkede med min 1,5 årige datter om, at sådan en tissemand havde far og sådan nogle bryster havde mor, og at de jo normalt ikke sad på samme krop. Der er grænser for, hvor nuanceret man kan tale med en 1,5 årig. Det unge menneske, der havde stået nogle meter væk, kom hen til os og sagde, at det faktisk var helt normalt at se sådan ud. Så talte vi lidt om det, og om at det i hvert fald var helt okay, at se sådan ud, men at jeg jo synes det var fair at tale med et lille barn om, hvordan de fleste så ud også. Vi har hverken grinet, hånet eller noget som helst. Jeg fortalte, at det gjorde mig ked af det, at se vedkommende blive så såret over det, da der jo intet var galt i at se sådan ud. Vi havde egentlig en rigtig fin snak om, det, men jeg læser det også som om, at det er min beskrivelse af personen, der generer dig. Jeg forstår vitterligt ikke, hvad der er nedladende i det- vil du forklare det? Så kan det jo være, at jeg kan blive klogere\nJeg forstår, som beskrevet i mit svar til CC, heller ikke hvorfor vi er et offer, og hvorfor vi er vi er undertrykt? Hvor kommer det fra? Det er vi da på ingen måde. Det kan godt føles lidt som om, at man gerne vil læse mine ord forkert, når jeg tillægges holdninger, jeg ikke har. Det mit indlæg handler om, er at det godt kan være svært bare at være, fordi der er så mange ting man ikke må gøre eller sige. Den store debat om, at man ikke må kønsindoktrinere sine børn, og hvilke små ting der skal til for at gøre det, som fx at sige hun og han om børnene. Disse ting har jeg svært ved at være enig i.\n3. december 2016 at 19:08\nDin forklaring i kommentaren er noget mere nuanceret end den er i indlægget – og derfor er det jo selvsagt den indledende tekst jeg blev provokeret af, hvorimod jeg sagtens kan læse den med andre briller efter din uddybende forklaring, omend jeg stadig ikke er enig med dig.\n“Ved siden af stod en ung usikker én, som blev frygteligt såret over, at jeg ikke synes, at personen på tegningen så helt normal ud.” Jeg finder formuleringen – uden forklaringen – nedladende og med ironiske undertoner, fordi jeg læser gradsangivelsen “frygteligt” som overdrevet ifht den efterfølgende beskrivelse af situationen. Opførte personen sig virkelig decideret “frygteligt” såret? For jeg læser “frygteligt såret” om en meget voldsom reaktion at byde et andet menneske i det offentlige rum, og det er ikke det indtryk jeg får af din efterfølgende beskrivelse af situationen. Tværtimod kan jeg læse at “I fik en snak” – en formulering der skaber associationer til en afslappet samtale – ikke den slags samtale jeg ville forvente at kunne føre med et menneske jeg umiddelbart forinden havde såret frygteligt. Derfor fik jeg fornemmelsen af at du tillagde personen et ekstra lag “fornærmethed” ved at formulere dig sådan, og det synes jeg var irriterende, fordi jeg tænker at det må være skide svært at skulle deale med at føle sig anderledes, foruden også at få kastet i hovedet at man er nærtagende, når man endelig får opbygget selvtillid nok til at claime sin eksistensberettigelse på lige fod med alle andre.\nNu gentager du jo i kommentaren, at personen blev frygteligt såret og ked af det, og så må jeg jo gå ud fra at det vitterligt var så voldsom en reaktion du stod overfor. Og der kan jeg for så vidt godt forstå dig – jeg kunne sikkert godt have fundet på at sige noget der mindede om det du sagde, til min egen datter – og jeg ville også være blevet overrumplet hvis der så pludselig stod en fremmed person og var blevet så berørt af en samtale mellem mit barn og jeg.\nMen det var jeg jo blevet, fordi jeg ikke er vant til at folk generelt reagerer sådan overfor mig i det offentlige rum, og så forstår jeg ikke din efterfølgende generalisering: “Igen var normalen anstødelig, sårende og helt forkert at tale om.” Igen? Er det da noget du oplever ofte? At du bliver irettesat af sårede fremmede når du taler om køn med dit barn? For med din formulering får du det til at lyde som om det er normalen at det er “forbudt” at snakke om køn og seksualitet som noget binært – og det kan jeg på ingen måde genkende. Jeg synes du får det til at lyde som om at der står en hær af minoriteter klar til at skælde ud på dem der ikke lige har styr på de forskellige kønsopfattelser, og det synes jeg virker manipulerende og misvisende.\nJeg skal ikke bestemme om andre mennesker skal kalde deres børn “hen” – jeg gør det ikke selv, og jeg føler heller ikke det er noget jeg bliver shamet for af dem der gør. Derfor kan jeg heller ikke genkende dit “der er så mange ting man ikke må gøre eller sige”. Måske er det fordi jeg ikke kan se problemet i at vi starter tidligt, når det kommer til at nuancere kønsopfattelsen og tage en snak med sit barn om at det ikke er alle der føler sig som enten mand eller kvinde?\n3. december 2016 at 21:17\nJeg er glad for at du skrev igen, da jeg meget bedre forstår det du skriver nu. Jeg forsøgte at undlade at udlevere personen, hvorfor jeg ikke udbasunerede konflikten. Men der blev sagt meget klare ting, hvorefter stedet blev forladt i vrede (som jeg tænkte var sårethed) og døren blev smækket efter vedkommende. Jeg gik efter vedkommende, fordi jeg var rigtig ked af, at have såret nogen, og fordi at det var rigtig ærgerligt, hvis vedkommende gik derfra og følte, at der igen var nogen, som havde såret dem eller tænkt nedladende om dem. For det var der ikke. Slet ikke! Derfor gik jeg efter og forklarede, at jeg helt neutralt havde talt med mit barn om kroppen, og at selvom det var helt okay, at se sådan ud, så var det måske svært for en 1½ årig at forstå, og at den kunne jeg tage med hende når hun kunne sige mere end 2 sammenhængende ord. Jeg oplevede personen “frygtelig ked af det”, hvilket vist også var det h*n selv sagde.\nJeg har korrigeret indlægget nu, for jeg (som kendte hele historien) havde ikke tænkt, at det kunne misforståes. Men det kunne det- og det skal det ikke Du må meget gerne læse, om det stadig ser forkert ud, hvis du har tid/lyst.\nMht. “igen var normalen anstødelig og sårende..”, der hentyder jeg til afsnittet ovenover, hvor jeg tidligere har såret nogens følelser, ved at spørge, “skal du egentlig forsøge at føde normalt denne gang?”. Det var naturligvis ikke en fremmede, men en veninde, som havde født ved kejsersnit. Der blev det understreget, at det gjorde hun også første gang, som var ved kejsersnit. Det er ting som disse to eksempler, der gør, at jeg til tider føler, at det på en måde er blevet tabu, at sige ordet “normalt” om de mest hyppige ting, fordi det får nogle til at høre “forkert” om alternativet. Og det er jo slet ikke det det betyder. Det betyder bare hyppigst/ almindeligt. Og derfor synes jeg tit, at jeg virkelig skal koncentrere mig når jeg har helt almindelige afslappede hverdagssamtaler, fordi der altid står én, som kan blive såret. I stedet for at der bare er plads til alle og at alle ord ikke behøver at tolkes ladede, men bare kan være helt neutrale. Men du har nok ret- der kæmpes for eksistensberettigelse, og måske om nogle generationer vender vi tilbage til en tid, hvor man er faldet mere naturligt tilpas fordi man føler sig alment accepteret, og derfor ikke bliver stødt af ord som “normal”. Men jeg frygter bare, at det ikke er helt sådan det bliver.\nPs: Mine hhv 7 og 10 årige papbørn er helt med på at der findes mange flere kønsidentiteter end mand og kvinde, men det er lidt for tidligt for min yngste\n3. december 2016 at 22:03\nJeg synes, at det i den grad er vigtigt at nå til et punkt hvor alle – ligegyldigt hvem de er, hvordan de ser ud eller hvem de lever sammen med – føler sig accepterede i samfundet.\nNår det er sagt, så kan jeg også sagtens følge dig i, at det til tider kan være svært ikke at træde folk over tæerne, desværre.\nJeg har i øvrigt en datter på samme alder som din.\nJeg har egentligt altid forestillet mig, at jeg skulle være mor til drenge – måske fordi jeg har en masse små brødre, og ofte har følt mig bedre tilpas blandt drenge.\nI stedet fik jeg en pige, og lad mig lige skynde mig at sige, at jeg IKKE blev skuffet. Bare overrasket, måske.\nMin datter arvede en masse tøj og legetøj fra mine små brødre, og jeg har også hen ad vejen købt f.eks. actionfigurer osv. til hende. Et af hendes allerførste ord var “Batman” – længe inden hun sagde mor.\nMen hun er også en klassisk pige, med stort P. Hun elsker at klæde sig ud i strutskørt og med håndtaske, hun stiler direkte mod Baby Borns hvis hun ser dem, og hun bruger meget tid på at organisere, rydde op og sortere.\nOg selvfølgelig skal hun have lov at være lige så piget hun vil, når hun vil det.\nAlligevel tager jeg mig selv i, at ønske mig lidt mere kønsneutralt legetøj på hendes vegne, som f.eks. Schleich-dyr.\n4. december 2016 at 9:52\nTak for kommentar Ja. Jeg glæder mig også til, at vi alle kan få lov at være som vi er, uden at andre skal blande sig i det. Det burde være sket for længst i 2016!\nDet er ret sjovt- jeg har også altid troet det med en dreng, og har også bedst kunne forholde mig til det med brødre og min egen passion for motorcykler, store heste og sport (før jeg blev mor 😀 ) har gjort at jeg tænkte dette gav mening. Men jeg er også selv meget begge dele. Jeg strikker og kan lide kjoler og andre “klassiske kvindeting i vores samfund”. Så jeg kan godt lide, at jeg ser begge dele i min datter. Det er sjovt at følge og se, hvor helt deres egne de egentlig er\nPå nuværende tidspunkt kan de jo heller ikke udtrykke klart hvad de ønsker sig- så det er vel fint, at vi prøver os frem med det vi tror de kan lide.\n5. december 2016 at 10:13\nJeg kan godt forstå at du bliver nervøs ved at udgive dette indlæg, jeg havde, ligesom dig, oplevelsen af at skulle træde varsomt, for hvem kom man mon til at støde nu. Men så gik det op for mig, at det jo faktisk var helt okay!\nJeg er – ligesom dig (tror jeg )- en heteroseksuel hvid kvinde, hvilket betyder at jeg er ret priviligeret. Jeg har aldrig skulle kæmpe for min ret til at være mig selv, jeg lever så fint op til andres forventninger til hvad jeg er og bør være, og så er det jo ret nemt at være mig. Men sådan er det bare ikke for alle. Der er enormt mange mennesker der hele tiden må kæmpe for at blive accepteret, og den position kan jeg (og muligvis også dig?) bare ikke sætte mig fuldstændig ind i. Derfor skal jeg irettesættes, derfor jeg skal vide hvornår jeg sårer nogen. Ikke for min skyld, men for deres skyld – for det må fandme godt gøre lidt ondt eller være lidt træls at være priviligeret.\nI stedet for at begræde den taburiserede normalitet, skulle vi måske glæde os over, at det i stigende grad bliver legitimt at sige fra, når man udelukkes fra “normalen” og at normalen bliver taget op til diskussion. Det tror jeg er lige præcis sådan at vi sikrer at køn aldrig bliver tabu.\nDu skriver til Mia, at du ønsker at alle kan være som de er, uden andres indblanden. Jeg tror at den nemmeste vej dertil, er at lytte til hvornår andre føler at de lige præcis ikke har ret til det. Og så lige glemme os selv et øjeblik\n11. december 2016 at 0:06\nHej Mia Elina,\nTak for dit sobre svar og dit indspark til debatten Jeg beklager, at jeg ikke har set dit svar før nu, men den var lige smuttet.\nJeg synes ikke, at det behøver at “gøre lidt ondt” eller “være lidt træls” at være priviligeret. Jeg synes det forpligter én til at være respektfuld og rummelig over for andre, som ikke er det. Vi kender ikke hinandens verdener eller historier, og jeg forstår ikke, hvorfor nogen skal straffes lidt for at være, det du benævner som priviligeret.\nJeg glædes med alle jer andre over, at vi nærmer os en tid, hvor det er accepteret, at være lige den man er, selvom vi desværre har nogen vej tilbage. Jeg glædes over, at vi lever i en tid, hvor vores børn kan få lov at føre de liv, der giver mening for dem. Der vil altid være fordomme og uinformerede personer blandt os- hvorfor racisme, sexisme osv fortsat kan leve i 2016. Men vi er langt. Og det er (til trods for førnævnte) heldigvis alment accepteret, at vi- kvinder som mænd, sorte som hvide, heteroseksuelle som homoseksuelle naturligvis skal behandles lige.\nJeg vil, som du skriver, også rigtig gerne vide, hvornår jeg sårer nogen, og jeg vil gerne forstå hvorfor. Og jeg vil gerne tage til efterretning, når noget giver mening. Det er svært på skrift at sætte ord på, da tingene hurtigt fordrejes til noget fordomsfuldt, til trods for, at det slet ikke er sådan ment.\nJeg står ved, at ordet “normalt” ikke er ladet, og at det betyder dét, der er hyppigst. Jeg synes det er underligt, hvis vi som (i mine øjne) misforstået hensynstagen, skal pakke ind og tale uden om. At sige til sit 1,5 årige barn, “sådan ser en dame normalt ikke ud”, når der også er en tissemand, er simpelthen nødt til at være okay. Det betyder ikke, at mennesker aldrig ser sådan ud, og det betyder heller ikke, at der er noget forkert ved at se sådan ud. Og den samtale kan vi så tage, når hun er 5. Men lige nu er hun 1,5 år, og det er okay med den simple udgave.\nTak for dit besyv- jeg har læst det flere gange, og synes at du forklarer dit synspunkt rigtig tydeligt og konstruktivt. Jeg er muligvis ikke 100% enig, men langt hen ad vejen er jeg jo Og så længe man behandler hinanden med respekt og med tanken om, at vi alle kommer fra noget helt forskelligt, synes jeg der er plads til at se forskelligt på tingene.\n16. december 2016 at 19:58


E-handel og Apps\nDigital Process - Home > Vi tilbyder > E-handel og Apps\nE-handelsløsninger kan øge dit salg og din kundeloyalitet, uanset om du henvender dig til forbrugermarkedet eller B2B-markedet. I de fleste brancher kræver det en stærk online tilstedeværelse, hvis en virksomhed vil være markedsleder.\nE-handel giver flere fordele\nUdvikling og implementering af en e-handelsplatform kræver definering af den relevante webshopfunktionalitet og koordinering af den tekniske udvikling. Formålet er at øge salget til eksisterende såvel som nye kunder samt forstærke kunderelationerne. Øvrige væsentlige gevinster er forbedret effektivitet og kvalitet i salgsordreprocessen.\nFordelene ved e-handel er bl.a.\nStyrke kunderelationer og -loyalitet\nHøjne kvaliteten i salgsordreprocessen\nApps til internt og eksternt brug\nEn app kan udvikles 100 % kundespecifikt. Det vil sige, at det er din virksomhed og dens interne eller eksterne processer, vi tager udgangspunkt i, når vi vurderer, om en app er en løsning for jer.\nDer er ingen grænser for, hvilke funktioner man kan udvikle apps til, men de fleste har til formål at:\nServicere kunder eller brugere\nIdentificering af muligheder inden for e-commerce & apps\nMåske er du i tvivl om, hvorvidt det kan betale sig for din virksomhed at investere i e-handel eller apps. Og måske kan du ikke gennemskue, hvilken app der vil være relevant og gavnlig for din virksomhed på grund af de mange muligheder på området. Her kan du bruge os som uvildig rådgiver. I vores procesoptimeringsrådgivning kigger vi på alle de IT-tekniske muligheder, der er for forbedring af din virksomheds arbejdsprocesser og indtjeningsgrundlag. Der ligger et stort analysearbejde bag eventuelle anbefalinger af løsninger, som du kan vurdere vores forslag ud fra.\nUd fra din virksomheds behov anbefaler vi den løsning, som giver mest mening for jer. Det gælder naturligvis både e-commerce og apps. Som uvildigt konsulenthus anvender vi ikke et bestemt system eller kodesprog, men udvælger det bedste på markedet til den enkelte opgave.


Køb Skrivetavler online fra megaide.dk - MEGAIDE.dk\nVido plaid bomuld firkanter 125 x 150 cm lyserød\nLæg plaiden over en stol, på din...\nSkrivetavler Der er 7 varer.\n435 kr 659 kr\nSelvklæbende vægtavle, 0,45x2 m, 2 ruller...\nMed denne sjove og ikke-toksiske vægplakat kan væggene i dine børns værelser, dagligstuen, køkken og andre passende steder omdannes til fungerende tavler. Den er fantastisk til børn at tegne på og også perfekt til at skrive hyppige beskeder til medlemmer af familien. Den er nem at montere, og vægtavlen kan sættes fast på ikke blot vægge men også glatte...\nVido dobbeltsidet tavle cedertræ...\nVores fritstående, dobbeltsidet tavle er ideel til fremvisning af dine salgsfremmende oplysninger til markedsføringsaktiviteter. Det er også en fremragende gave til børn, så de kan tegne og skrive! Denne tavle i en A-ramme er dobbeltsidet, så den giver nok plads til fremvisning af den nødvendige information. Skriveområdet er glat og kan nemt rengøres....\n547 kr 699 kr\nVido vægmonteret tavle cedertræ 60 x 80 cm\nVores vægmonterede tavle er ideel til fremvisning af dine salgsfremmende oplysninger til markedsføringsaktiviteter. Det er også en fremragende gave til børn, så de kan tegne og skrive! Denne tavle tilbyder nok plads til fremvisning af den nødvendige information. Skriveområdet er glat og kan nemt rengøres. Skrivepanelet er helt indrammet af massivt...\n577 kr 809 kr\nVæg sticker tavle 0,6 x 2 m 2 ruller med...\nMed dette sjove og ugiftige sticker, kan vægge på dine børns værelse, stuen, køkkenet eller ethvert andet rum transformeres om til funktionelle tavler. Det er fantastisk for børn at tegne på, og også perfekt til at skrive beskeder til hinanden. Da stickeret er let at fastsætte, kan det også anvendes til andre glatte overflader såsom glas, spejle, rustfrit...\nVido vægmonteret tavle cedertræ 40 x 60 cm\nKridttavle til væg 0,6 x 3 m 2 Ruller med...\nDenne sjove og ugiftigte kridttavle til væggen, kan bruges på børneværelset, i stuen, køkkenet og mange andre rum. Den er perfekt til børn, som kan tegne på den og den kan også bruges til at skrive beskeder, til familie medlemmer på. Den er meget nem at sætte op på både mure, glas, spejle, rustfri stål og træ møbler. Den er nem at sætte op og tage ned,...\nGå på opdagelse i vores store udvalg af billige Skrivetavler. Køb nemt og sikkert i vores online butik. Vi tilbyder 14 dages returret, gebyrfri betaling og levering til kun 185kr. Dit hjem er en afspejling af dig og din personlighed, så lad din bolig signalere stil, elegance og kvalitet med vores produkter. Hos os kan du finde det der passer bedst til netop din stil og dit hjem.


5 facts om spil på nettet - 5facts.dk\n5 facts om spil på nettet\njanuar 4, 2019 ,\nDet er selvfølgelig den vigtigste faktor, når vi taler om spil på nettet – at man kan vinde gevinster, i form af penge præmier. Man kan både vinde større og mindre penge præmier, som er med til at forbedre ens spille lyst, og giver også mulighed for at kunne vinde endnu mere, end hvad du har vundet i forvejen. Så mangler du lidt knaster til sommerferien, så prøv at vinde nogle præmier, gennem onlinespil.\nDu kan udfylde de kedelige timer\nHar du mange timer, som du bruger på ingen ting, eller ligegyldige ting? Online spil vil kunne udfylde det tomrum som du ligger inde med, hvis du intet har at lave. Man kan hurtigt få brugt et par timer på at spille på nettet, og vinder man, kan man jo blive ved hele dagen. Så ligger du bare og venter på at vasketøjet er færdigt, så sæt dig til at spille lidt i mellemtiden\nDu får et adrenalin kick\nNår man spiller, opsamler man noget adrenalin i kroppen, som giver en behagelig følelse i kroppen, og du føler dig godt tilpas. Adrenalin bliver især opbygget, når du sidder og spiller om penge, og du altså har noget at tabe.\nDu kan optjene bonusser\nNår du ser på de forskellige online spil udbyder som findes, så er det nærmest umuligt ikke at kunne få en eller anden form velkomstbonus, når du opretter dig, eller gør nogle bestemt handlinger. På den måde kan du øge dine chancer for at vinde de penge præmier, som du så gerne vil vinde, via dit spil. Undersøg derfor hvem du synes der har de bedste bonusser, og hvilke betingelser du bedst kan indfinde dig med.\nDine penge er i sikre hænder\nDu skal på ingen måde være nervøs for at spille på nettet. Meget få spil udbydere er ikke registreret hos spilmyndigheden. Du er ikke i tvivl om at den udbyder du kigger på er registreret – for spil udbyderne gør meget for at vise, at de er sikre at spille hos.