Det arktiske dilemma. Qilakitsoq Compared with Recent Samples. Meddr. Grønland, Man & Soc. 12: Se reference i tekst til figur 1. - PDF\nDet arktiske dilemma. Qilakitsoq Compared with Recent Samples. Meddr. Grønland, Man & Soc. 12: Se reference i tekst til figur 1.\nDownload "Det arktiske dilemma. Qilakitsoq Compared with Recent Samples. Meddr. Grønland, Man & Soc. 12:161-167. 2 Se reference i tekst til figur 1."\n1 Det arktiske dilemma Uden tradition ingen kultur. Derfor kan man sige, at hver livskraftig kultur, ligesom Ænæas bærer sin far på ryggen. V.A. Koskenniemi Et folks kostvaner er en uadskillelig del af dets kultur. Følgelig er enhver kostændring ensbetydende med forskydninger i kulturmønsteret. Da kultur er dynamisk og derfor i stadig forandring, sker der også en gradvis ændring af, hvad man spiser. Langsomme forandringer sker i alle kulturkredse, men en pludselig og dramatisk ændring af den daglige kost som følge af påvirkninger udefra, er en alvorlig trussel mod et folks kulturelle integritet. I Grønland er der, som i alle andre lande, foregået en naturlig udvikling af kostmønsteret. Før dette århundrede var de eneste tilgængelige fødevarer hvad der kunne hentes lokalt, d.v.s. primært i havet. Det blev påvist ved undersøgelser af stabile isotoper af kulstof i Qilakitsoq mumierne 1. Peder Helms 2 har i sine undersøgelser af ernæringsstatus i Angmagssalik, påvist at indtil begyndelsen af dette århundrede var den eneste kost for grønlænderne dét naturen kunne forsyne dem med. Da kontakten med omverdenen (Danmark) blev etableret var det naturligt, at der blev importeret forbrugsgoder herunder levnedsmidler. Denne import betød, at man ikke længere var afhængig af lokalfangst, og på længere sigt, at der blev skabt grundlag for en befolkningstilvækst. I ca blev, hvad Peder Helms har kaldt, det økologiske klimaks overskredet i form af befolkningstilvækst (se figur 1). Befolkningstallet har siden været stigende og dermed er man i tilsvarende grad blevet afhængig af fødevareimport. Den procentuelle andel af den lokale eller traditionelle kost har derfor været dalende. Den seneste undersøgelse viser, at i 1988 bidrog traditionel kost kun med ca. 25% af det daglige indtag af næringsstoffer i Thule (Helms, upubl. data), hvor man vil forvente det mest traditionelle livsmønster. Det vil sige, at andelen i dag er betydeligt mindre i de sydvestlige distrikter. 1 Hansen, J.C., Toribara, T.Y. og Muhs, A.G Trace Metals in Human and Animal Hair from the 15 th Century Graves at Qilakitsoq Compared with Recent Samples. Meddr. Grønland, Man & Soc. 12: Se reference i tekst til figur 1. 5\n2 En landsdækkende fremstilling af befolkningstilvækst og andel af grønlandsk kost ses i figur 2, baseret på data fra Helms Det skal bemærkes at antal personekvivalenter af grønlandsk føde, hvilket er det antal mennesker, der vil kunne ernæres af fangst, kun er steget ubetydeligt i løbet af de sidste 100 år og ligger omkring , hvilket kan betegnes som det økologisk maksimale indbyggertal. At grønlandsk kost kvantitativt betyder mindre i dag end tidligere er en naturlig udvikling, der ikke skal modvirkes. Grønland kan, med den nuværende befolkningsstørrelse, ikke kødføde sig selv, men er blevet afhængig af samhandel med andre nationer og er blevet et selvstændigt medlem af det globale samfund. Samtidig med at Grønland er brudt ud fra sin isolation, er der i verden sket en teknologisk udvikling og industrialisering, der som en negativ sideeffekt har medført en global forurening. Dette faktum er kommet til alment kendskab i løbet af de seneste årtier gennem en stor pressebevågenhed. Den første der gjorde opmærksom på forureningsproblemerne og deres konsekvenser var den amerikanske zoolog Rachel Carson, der i 1962 udgav sin berømte bog "Silent Spring" på dansk "Det tavse forår" 4, hvor hun fokuserer på de økologiske konsekvenser af efterkrigstidens ofte uhæmmede brug af bekæmpelsesmidler. De arktiske områder har længe været betragtet som uberørte naturområder udenfor rækkevidde af industrilandenes forureninger. I dag ved vi, som senest dokumenteret i de nylig publicerede AMAP (Arktic Montering and Assessment Programme) rapporter 5, 6 at dette ikke er sandt, men at verdens forureningsproblemer er globale og inkluderer Arktis. Dels sker der spredninger fra industriområder via atmosfære med nedfald over Arktis, dels sker der spredning gennem havstrømme. Yderligere vil der i det marine miljø foregå en opkoncentrering af disse svært nedbrydelige forureningsstoffer i fødekæderne. Dette betyder, at arktiske folk, samtidig med at de har fået del i de materielle goder, som teknologien frembringer, også har fået del i prisen herfor i form af påvirkninger med affaldsstoffer. I flere tilfælde paradoksalt nok til en højere pris end befolkningerne i de lande, der producerer forureninger. Det skyldes de opkoncentreringer, 3 Helms, P. 1997: A Brief history of nutritional research in Greenland in: Foodtables for Greenland. Thorling E.B. og Hansen J.C. (eds) Inussuk. Arctic Research Journal 4. Pg Rachel Carson: Det tavse forår, Gyldendal Arctic Pollution Issues: A state of the Arctic Environment Report. AMAP. Arctic Monitoring and Assessment Programme, Oslo AMAP AMAP Assessment Report: Arctic Pollution Issues. Arctic Monitoring and Assessment Programme (AMAP Oslo, Norway XII + 859pp. 6\n3 der sker i de marine fødekæder og den atmosfæriske transport hvorved den grønlandske traditionelle kost har fået et islæt af den moderne teknologi. Det er sket gradvist, men det er først i løbet af de seneste år, at det er blevet dokumenteret, og at de mulige konsekvenser for menneskers sundhed er blevet inddraget i debatten. Den traditionelle kosts betydning for grønlændernes fysiske- og åndelige velbefindende og kulturelle sammenhold er ofte blevet understreget. En mistænkeliggørelse af den nedarvede levevis gennem oplysninger om at maden indeholder giftstoffer, der kan skade fosterudviklingen, evnen til at få børn og øge hyppigheden af visse sygdomme, kan derfor få de alvorligste konsekvenser, hvis de mistolkes i en retning, der får folk til at ændre kostvaner væk fra de traditionelle mod den industrialiserede verdens fast-food. Dette skisma mellem sundt og skadeligt i kosten kan betegnes som: Det Arktiske Dilemma! Denne bogs sigte er at give en baggrund for forståelse af de vigtigste forureningsstoffers kilder, spredning, forekomst i fangstdyr og menneskers belastning med dem, samt at gøre status over hvad vi i dag ved om mulige langtidseffekter og at afveje disse mulige effekter mod grønlandsk kosts gavnlige virkninger på sundhedstilstande i befolkningen. Dette gøres med henblik på, at denne basisviden forhåbentlig kan give personalet i Grønlands sundhedsvæsen hjælp til at yde en kvalificeret vejledning i kostvalg indenfor rammerne af den normale grønlandske kost, således at risici minimeres, samtidig med at kostens sundhedsbefordrende og sociale aspekter bevares. 7\n4 Miljømedicin - miljøtoksikologi Afgørende årsag er ikke nogen enkelt ting, derimod samspillet mellem de vilkår hvorunder enhver begivenhed - enhver organisk og elementær begivenhed fuldbyrdes. Leo Tolstoy Miljømedicin beskæftiger sig med at vurdere sundhedsmæssige konsekvenser af miljøpåvirkning. Tidligere beskæftigede man sig fortrinsvis med påvirkninger af mikroorganismer i levnedsmidler og drikkevand, samt spredning af smitte gennem affald, den klassiske hygiejne. Nu er de største problemer den kemiske forurening og disciplinen miljøtoksikologi er blevet det vigtigste element i miljømedicinen. Problemerne består i at identificere kontaminanter og relatere dem til sygelighed i en befolkning med henblik på at etablere eventuelle årsagssammenhænge, samt at foretage vurdering af med hvilken sandsynlighed en given belastning leder til øget sygelighed (risikovurdering). Baseret på denne viden kan der administrativt fastsættes grænseværdier, der er et redskab, hvormed man kan regulere produktion, anvendelse og spredning af kemiske stoffer og herved begrænse den humane belastning. Det må understreges, at grænseværdier er et administrativt redskab, til at regulere den måde vi omgås kemiske stoffer på, men ikke en grænse for hvornår forgiftningssymptomer forekommer. Som det senere beskrives, er der i grænseværdien indbygget sikkerhedsfaktorer, således at moderate overskridelser ikke er ensbetydende med, at der udvikles forgiftningssymptomer. Miljøtoksikologi De væsentligste kilder til viden om toksiske effekter af fremmedstoffer er laboratorieforsøg på dyr og erfaringer fra situationer hvor mennesker har været forgiftede. Dette er den klassiske toksikologis grundlag. At slutte herfra til miljømæssig belastning er imidlertid forbundet med store problemer. Forskellen mellem klassisk (klinisk) toksikologi og miljøtoksikologi er vist i tabel 1. 8\n5 Tabel 1. Sammenligning mellem klinisk toksikologi og miljøtoksologi. Klinisk toksikologi Miljøtoksikologi Antal stoffer 1 eller få Mange Belastningstid Kort eller begrænset Ofte livslang Dosis Høj Lav Den væsentligste forskel, der vanskeliggør miljøtoksikologiske bedømmelser ligger i flerheden af påvirkende stoffer, idet disse indbyrdes kan påvirke hinandens reaktioner. To stoffers reaktion kan således enten være rent additivt, således at fælleseffekten vil være summen af enkelt stoffernes virkning, eller at fælleseffekten er større end summen af enkelt stoffets effekter (potentierende effekt), og endelig kan sluteffekten være mindre end summen af de enkelte stoffers effekt (antagonistisk effekt). Da mennesker er belastede med hundredvis eller endog tusindvis af forskellige kemikalier fra miljøet, er det på nuværende tidspunkt umuligt at bedømme de enkelte stoffers mulige effekter med mindre, der består en ekstrem belastningssituation. De hypoteser, der er fremsat om årsagssammenhænge er baserede på eksperimentelle dyremodeller og erfaringer fra arbejdsmiljøet, hvor der kan være et relativt højt belastningsniveau, samt fra masseforgiftningsepisoder. T raditionelle epidemiologiske undersøgelser mangler ofte at redegøre for årsagssammenhænge og er som regel ikke anvendelige i små arktiske befolkningsgrupper. Muligheder for at komme videre i erkendelse af miljøpåvirknings betydning ligger i molekylærbiologiske teknikker, hvor stofblandinger, som er aktuelt forekommende, kan testes på cellekulturer i påvisning af effektmarkører blandt eksponerede og ikke-eksponerede grupper samt i genetisk identifikation af særlig følsomme individer eller grupper. Årsagsbegrebet Den vestlige verdens medicin er forankret i en tradition, hvor lægen er individ (patient) orienteret med den opgave at helbrede. Denne tradition står i modsætning til den miljøorienterede medicin, idet miljømedicin, eller som den hed tidligere hygiejne, er populationsorienteret, og formålet er at forebygge. I den klassiske medicin er der en tilbøjelighed til at søge én specifik årsag til en specifik sygdom (monocausal sammenhæng), men i virkeligheden er det næsten uden undt agelse sådan, at sygdom opst år som et samspil mellem forskellige fakto- 9\n6 rer (multicausal sammenhæng). Allerede Gallilei ( ) spekulerede over årsagssammenhænge og tillagde årsagsfaktor to karakteristika: Nødvendig og Tilstrækkelig. Denne kombination giver fire kombinationsmuligheder, som angivet i tabel 2. Tabel 2. Kombinationer af årsagskarakteristika Nødvendig Tilstrækkelig I tilfælde 1, hvor en årsagsfaktor er nødvendig og tilstrækkelighed, har man det klassiske monocausale forhold, som for eksempel en mutation i et specifikt gen i et kønskromosom, der medfører en misdannelse. Tilfælde 2, hvor årsagsfaktoren er nødvendig, men ikke tilstrækkelig, kan der tænkes på specifikke infektionssygdomme. For eksempel er bakterien Mycobacterium tuberculosis nødvendig for at udvikle en tuberkulose, men den er ikke tilstrækkelig, idet ikke alle der er bærer af bakterien udvikler sygdommen, da der samtidig skal være resistensnedsættende faktorer tilstede, hvis sygdom skal udvikle sig. Tilfælde 3 udsiger at forskellige årsagsfaktorer kan udvirke den samme effekt. I tilfælde 4 er situationen, at ingen enkelt årsagsfaktor alene er i stand til at forårsage en specifik effekt, men kun i samspil med én eller flere andre faktorer, der samtidig påvirker organismen. Til denne gruppe hører hovedparten, hvis ikke alle miljøkontaminanter, og er dermed det grundlag miljøtoksikologien arbejder på. Dette er i overensstemmelse med at ingen enkelt kontaminant er sandsynliggjort som eneste årsagsfaktor til sygdomme. Når der trods dette alligevel ofte hævdes, at der er sammenhænge skyldes det at begrebet sandhed ofte forveksles med begrebet sandsynlighed. Ifølge den tyske filosof Hans Reichenbach ( ) hviler al vor erkendelse på sandsynlighedsslutninger, idet man ikke ved hjælp af observationer kan fastslå, at en videnskabelig påstand er sand, men kun at den er mere eller mindre sandsynlig. 10\n7 De vigtigste grundliggende interaktionsfænomener der afgør udfaldet af en given kontaminant belastning ligger i gen - miljøsammenhængen, der kan illustreres som vist i figur 3. En organismes indre miljø bestemmes af et samspil mellem arvemassen og påvirkninger fra det ydre miljø, såsom næringsstoffer. For eksempel ved visse arvelige defekter tåles visse næringsstoffer ikke (sukker - diabetes), idet de nødvendige enzymer til omsætningen mangler. Analogt hermed kan kontaminanter påvirke det indre miljø ved optagelse fra det ydre miljø, og måden hvorpå de omsættes vil være bestemt af arvemassens karakter. Da de fleste sygdomme udvikles uden en enkel årsagsfaktor (conf. tabel 2), men som et resultat af et antal faktorer, der hver især hverken er tilstrækkelige eller nødvendige for at fremkalde en sygelig tilstand, kan de ikke betegnes som egentlige årsagsfaktorer. Det vil derfor være mere korrekt at betegne dem som risikoeller stressfaktorer. Da ordet risiko er defineret og anvendt i den subdiciplin af miljømedicin, der hedder risikovurdering (se afsnit risikobegrebet) vil betegnelsen stressfaktor blive anvendt her for at undgå misforståelser. Jo flere stressfaktorer der påvirker en organisme samtidigt, jo større er chancen for at der udvikles sygdom, jfr. figur 4, der beskriver den kvalitative sammenhæng mellem chance for at udvikle sygdom og antal af tilstedeværende stressfaktorer. Figur 4 er baseret på en ren overvejelse over, at antallet af påvirkende stressfaktorer øger sandsynligheden for dysfunktion af organismen. Hertil kommer dog også et kvantitativt aspekt, idet intensiteten af en given stressfaktor også vil påvirke udfaldet (jfr. dosis effekt relationen figur 5). En enkelt stressfaktor er dermed ikke nødvendigvis specifik for udvikling af en enkelt sygdom, men kan være co-faktor i flere sygelige tilstande. F.eks. er rygning en stressfaktor for såvel lungecancer som hjertekarsygdomme. Udfaldet af en given belastning bestemmes af den samlede påvirkning, kvalitativt og kvantitativt. En stressfaktor kan defineres som: Tilstedeværelse eller fravær af en genetisk eller extern faktor, der inducerer biokemiske ændringer, der betinger udvikling af en sygdom. En stressindikator kan defineres som: En biokemisk målbar parameter som indikerer om en organisme er eller ikke er påvirket af en eller flere stressfaktor(er). 11\n8 Forebyggelse, der er miljømedicinens mål, er identifikation og evt. elimination af stressfaktorer, men ikke af stress indikatorer. Som eksempel er reduktion af rygning elimination af en stressfaktor mens behandling med kolestorolsænkende medicin er eliminering af en stressindikator, der ikke nødvendigvis eliminerer den tilgrundliggende stressfaktor. Effektbegrebet Fremmedstoffers virkning eller effekt i levende organismer udgør med stigende doseringsniveau et kontinuum fra ingen påviselige effekter over biokemisk erkendbare effekter, klinisk erkendbare symptomer, klinisk udviklet forgiftning til død. Figur 5, der repræsenterer en såkaldt dosis-effekt kurve. Da arvemassen varierer fra et individ til et andet vil to mennesker ikke reagere ens på en given kontaminantpåvirkning. Nogle få meget følsomme individer vil reagere på meget små påvirkninger, mens andre resistente først reagerer ved relativt høje påvirkninger. Denne variation i en befolkning kan beskrives som vist i figur 5. Den optrukne linie angiver det niveau hvor 50% af befolkningen reagerer ved en given effekt. Der er en spredning på denne dosis, idet nogle individer reagerer allerede på et lavere dosisniveau, mens særligt resistente først reagerer ved høje belastninger. De stiplede linier i figuren angiver hvor henholdsvis 5% og 95% af populationen reagerer. Punkterne B og C angiver det dosisniveau, hvor henholdsvis erkendbare biokemiske og kliniske effekter kan observeres hos 5 af populationen. Begge grænser vil tendere til at bevæge sig mod A i takt med, at der udvikles mere effektive analysemetoder. Den stigende offentlige bekymring om forureningsproblematikken er dermed ikke kun et spørgsmål om stigende forurening, men måske i højere grad et resultat af, at man med forbedret teknik kan beskrive flere facetter af de biokemiske reaktioner. Hermed øges kvaliteten af risikovurderingen, men den reelle risiko øges ikke. Tolerable grænseværdier fastsættes som et belastningsniveau, der svarer til et samfundsmæssigt acceptabel respons. I figur 5 er området A B, hvor ingen påviselige forandringer er tilstede, uden praktisk betydning. Ved belastning udover punktet B, hvor biokemiske forandringer kan påvises i en signifikant fraktion af en befolkningsundersøgelse, i figuren eksempelvis 5%, må fænomenet gøres til genstand for videnskabelige undersøgelse, og der må foretages en risikovurdering. Da risiko er 12\n9 den statistiske sandsynlighed for, at en given effekt optræder ved en given belastning, har vurderingen, så længe risikoen er lav, kun videnskabelig interesse. Først ved en risiko, der har klinisk signifikans (punkt C) antager problemet en samfundsmæssig karakter, der må medføre sundhedspolitiske overvejelser og foranstaltninger. Hvis man på dosis-effektkurvens ordinat udvælger en bestemt effekt og ser på, hvordan denne ville fordele sig i en befolkning, kan man optegne en frekvensfordeling som vist i figur 6A ved at akkumulere frekvenserne kan der tegnes en dosisresponskurve, der på samme måde vil være S-formet, som vist i figur 6B, der angiver hvor mange procent af befolkningen, der udviser den valgte effekt i relation til dosis. Da kurverne i kraft af deres S-formede forløb aldrig når et absolut 0 punkt (dosisaksen er logaritmisk), men nærmer sig asymptotisk til 0 betyder det, at uanset hvor lille et doseringsniveau man har, er der en fraktion af reagenter. Denne kan dog blive så lille, at den er uden praktisk betydning. Hvis f.eks. responset er 1 pr. million er risikoen, at 1 reagerer i en eksponeret population på hvert 20 år. Ser man på dosis-effekt kurven for essentielle stoffer som f. eks mineraler og vitaminer har kurven et tofaset forløb jfr. Figur 7, hvor en lille tilførsel fører til mangelsygdomme mens en for stor tilførsel giver forgiftninger. Risikobegrebet Risiko kan defineres som sandsynligheden for, at en given skade opstår ved en given udsættelse for en risikofaktor. Risikovurdering er brugen af faktuel viden til at definere sundhedseffekter af belastning af individer eller populationer med farlige stoffer og situationer. 7 I miljøtoksikologien vil det sige at beskrive sammenhængen mellem respons i en befolkning og belastningsniveau med et givet kemisk stof, hvor respons er den procentdel af befolkningen, der reagerer på en given belastning. Da responsen aldrig kan blive 0, teoretisk set, må man administrativt fastlægge en acceptabel responsrate. Hvor en sådan skal ligge afhænger af hvilke effekter, der er tale om. Ved f.eks. en ikke helbredsskadelig reduktion af en enzymaktivitet kan det være accep- 7 National Research Council, Committee on Institutional Means for Assessment of Risks to Public Health. Risk Assessment in the Federal Government: managing the process. Washington DC: National Academy Press\n10 tabelt, at 1 ud af 100 reagerer (1%). Drejer det sig derimod om cancereffekt vil acceptniveauet være betydeligt lavere 1 ud af 1 million eller %. Der eksisterer altså ikke en absolut biologisk grænseværdi under hvilken, der ingen risiko eksisterer, men risikoen for skadeeffekter kan blive så lav, at den ikke længere har nogen praktisk betydning i et samfund. Videnskabelig risikovurdering For at være i stand til at vurdere en risiko må den karakteriseres. Denne proces består af en række led (jvf. figur 9). Først en risikoidentifikation, der består i en vurdering af en kemisk forbindelses struktur, hvoraf der kan udledes en fornemmelse af stoffets toksiske potentiale. Dernæst undersøges stoffet i dyreforsøg, og sidst vurderes menneskers belastning ved undersøgelse af stoffets forekomst i levnedsmidler, drikkevand, luft, o.s.v. Ved dyreforsøg fastlægges, hvordan et stof optages, omsættes, deponeres og udskilles i en levende organisme (toksikokinetisk model), samt hvordan stoffet, eller dets omsætningsprodukter influerer på organismens biokemiske processer, hvilke organer eller cellesystemer der primært angribes, hvilke biokemiske processer der foregår, og om skaden er reversibel eller ej (toksikodynamisk model). Risikokarakteristikken må i de fleste tilfælde baseres på forsøgsdyrsundersøgelser eventuelt suppleret med erfaringer fra humane forgiftningstilfælde. Udover at karakterisere de toksiske reaktioner kan man også i dyreforsøg bestemme det belastningsniveau, som den pågældende dyreart tåler ved livslang belastning uden, at der opstår påviselige effekter. Dette niveau kaldes NOAEL (no observed adverse effect level), der angives som f.eks. mg/kg. Herfra kan man ekstrapolere til en tolerabel human eksponering ved anvendelse af en sikkerhedsfaktor. Oftest anvendes en faktor 10, der dækker usikkerheden ved slutning fra dyr til mennesker, hertil lægges yderligere en faktor 10, der dækker variationsbredden af følsomhed i en befolkning. Den for mennesker tolerable daglige indtagelse (TDI) bliver herefter Hvis for eksempel rotter tåler 100 mg/kg legemsvægt bliver TDI 1 mg/kg. 14\n11 Med denne viden kan man gå ud i en befolkning og vurdere den aktuelle risiko. Dette kræver en bestemmelse af eksponeringsniveauet. En sådan viden kan opnås ved analyser i menneskers miljø, af fødevarer, drikkevand og luft (miljømonitering) herfra kan eksponeringsgraden estimeres. En støtte hertil kan opnås ved at udføre analyser på humane indexmedier, såsom blod, hår og urin (biologisk monitering), idet der ved konstant daglig indtagelse gennem lang tid vil være et rimeligt konstant forhold mellem den daglige indtagne mængde og koncentrationen i organer og legemsvæsker. Med viden om belastningsniveauet sat i relation til den beregnede tolerabel indtagelse (T DI) kan det i princippet afgøres, om der er grundlag for indgreb eller ej. Drejer det sig om stoffer, der kan reguleres, som f.eks. tilsætningsstoffer til levnedsmidler er en TDI som oftest tilstrækkelig. For stoffer, der ikke umiddelbart lader sig regulere som methylkviksølv eller organiske klorforbindelser, og som allerede er tilstede i miljøet som forureningsstoffer, vil epidemiologiske dosisresponsvurderinger være påkrævet for at kunne foretage en risikovurdering (risk assessment). Det skal i den forbindelse understreges, at TDI er behæftet med usikkerhed, da de er beregnede udfra dyreforsøg med anvendelse af empiriske sikkerhedsfaktorer. TDI er som tidligere nævnt kun et administrativt værktøj. Som en yderligere usikkerhed i risikovurderingen kommer det faktum, at et sikkert estimat af den daglige indtagelse fordrer kendskab til koncentrationen af kontaminanter i alle levnedsmiddeltyper og viden om, hvor meget der aktuelt spises af de enkelte fødevaretyper, geografiske- og årstidsvariationer i drikkevands- og luftkoncentrationer. Dette er i praksis umuligt at opnå, og hvad angår den biologiske monitering er det kun for enkelte kontaminanter, at der er beskrevet troværdige sammenhænge mellem indtag og kropskoncentrationer. Epidemiologiske dosis-responsundersøgelser er også behæftede med usikkerhed på grund af manglende årsagssammenhænge og i arktiske områder også af de små befolkningsstørrelser. Risikovurdering er dermed behæftet med betydelig usikkerhed. Samfundets håndtering af risiko Den måde et samfund håndterer risici på (risk management) følger ikke automatisk den videnskabelige risikovurdering. Da denne som nævnt er behæftet med betyde- 15\n12 lige usikkerheder bliver den ofte modificeret på basis af en række samfundsmæssige forhold og særinteresser (jfr. figur 9). Først og fremmest spiller økonomien en væsentlig rolle. Forureningsbekæmpelse koster penge og belaster erhvervslivet. Politikere og administratorer vil derfor være tilbøjelig til at anlægge et pragmatisk synspunkt på grænseværdier, der relaterer til erhverv af stor økonomisk eller stratetisk betydning for samfundet. I modsat retning trækker interesseorganisationer som græsrodsbevægelser, der principielt med ædle motiver, stræber mod en protektionistisk lovgivning. En tredie faktor er borgernes opfattelse af risikobegrebet. Det niveau af risiko, en samfundsborger vil acceptere, er afhængig af en række ting, først og fremmest at der er forståelse af problemet. Generelt vil man være tilbøjelig til at acceptere større risiko, når man forstår, hvad der foregår - f.eks. høj accept af trafikrisikoen, men lav af risiko ved atomkraft, eller kemisk forurening. Ligeledes, hvis der er en klar nytteeffekt, vil der være højere risikoaccept end hvis nytteeffekten er usynlig. Befolkningens holdning er i høj grad præget af nyhedsmedierne, og denne offentlige opinion er en faktor, som politikerne tager hensyn til. Miljøproblematikken har nyhedsmediernes bevågenhed, og videnskabelige risikohypoteser er ofte blevet fremstillet som faktiske sundhedstruede kendsgerninger med det resultat, at der skabes unødig ængstelse i de berørte befolkningsgrupper. Håndteringen af risiko i dette grænseområde implicerer helt klart etiske problemer, såvel videnskabsetiske som presseetiske eller med andre ord afvejning mellem åbenhed og ansvarlighed. Den største forpligtigelse i denne henseende ligger helt klart hos videnskaben, der må modstå fristelsen til at opnå offentlig bevågenhed for personlige aktiviteter og arbejdshypoteser indtil, der er opnået bæredygtig gyldighed af fremsatte teorier, og de dermed er egnede til at forelægges for almenheden. Der må således stadig i vor tid skelnes mellem esoterisk og exoterisk viden, og skellet skal, under ansvar for almenvellet, drages af forskerne. På et mere overordnet plan er en medvirkende årsag til forståelsesproblemer, at udviklingen indenfor naturvidenskaberne har medført en sådan grad af kompleksitet, at afstanden mellem almen befolkningens og forskernes erkendelsesniveau stadig er øget. Den øgede afstand medfører stigende problemer med at kommunike- 16\n13 re videnskabelige resultater til de befolkningsgrupper de vedrører. En øget indsats på dette område må prioriteres højt. Den samlede samfundsmæssige opfattelse af risici indgår i miljø- og sundhedspolitikken, der kombineret med den videnskabelige risikovurdering bestemmer, hvordan et samfund håndterer problemerne og dermed hvilke grænseværdier, der bliver gældende (risk management). Af hensyn til international samhandel sker der dog en international samordning af gældende grænseværdier, men national variation forekommer dog, bestemt af lokale særinteresser. 17\n14 Prioritetskontaminanter Mennesket har mistet omtanke og forudseenhed. Det ender med at han vil bringe jorden i fordærv Albert Schweitzer Antallet af mulige kontaminanter i miljøet, der direkte eller indirekte kan påvirke mennesker, er legio. Men nogle er mere sandsynlige end andre som årsag til sundhedsmæssige problemer. Derfor opererer man med begrebet prioritetskontaminanter. Det, der afgår om et givet stof hører til den ene eller den anden gruppe, bestemmes af en række faktorer i miljøet, såsom den mængde hvori de forekommer, deres stabilitet og spredningsmuligheder, samt om de bioakkumuleres i fødekæderne. Hvorvidt et forureningsstof udgør en risiko for mennesker er naturligvis først og fremmest betinget af belastningsniveauet eller dosis, idet ethvert kemisk stof er giftigt i en vis dosis, men stoffernes fysisk-kemiske egenskaber afgør hvilket dosisniveau, der må betegnes som kritisk. De egenskaber der betinger, at et stof henregnes som et prioritetsstof, er dets opløselighed, dets metabolisme (biokemiske omsætning), dets akkumuleringsevne og dets toksiske potentiale. Generelt er kemiske stoffer enten vandopløselige (hydrofile) eller fedtopløselige (lipofile). De fleste prioritetskontaminanter tilhører den lipofile gruppe, idet stoffer der kan opløses i fedt lettere trænger igennem cellemembraner og derved lettere optages i organismen. Det betyder også noget for fordelingen i organismen, idet disse stoffer lettere passere biologiske beskyttelsesmembraner, som blodhjernebarrieren og placentabarrieren, således at hjerne og fosteret vil blive udsat for påvirkninger af disse stoffer. Organismens evne til at omsætte, metabolisere, stoffer er et vigtigt led. Enhver levende organisme har et forsvar til at beskytte sig mod skadevirkninger fra omgivelserne. Det gælder også mod kemisk påvirkning af de såkaldte fremmedstoffer (xenobiotica; xenos = fremmed, bios = liv). Omsætningen af de fleste fremmedstoffer sker via en række enzymatiske processer. Den gruppe af enzymer, der er udviklet til at omætte fremmedstoffer, er de såkaldte monooxydaser eller P 450 enzymer. Dette er en stor familie af enzymer, der har udviklet sig under hele evolutionen resulterende i forskellige underfamilier, der er karakteristisk for den enkelte dyreart. Man kan derfor ikke umiddelbart forvente at forskellige dyr, herunder 18\n15 mennesker omsætter fremmedstoffer på samme måde; dette er en af de vigtigste usikkerhedsfaktorer ved at basere grænseværdier for mennesker på basis af dyreforsøg. Formålet med omsætningen af fremmed stoffer er at omdanne lipofile substanser til hydrofile, der kan udskilles gennem nyrerne, således at organismen slipper af med stofferne. Hvis stoffers kemiske karakter betinger, at enzymer har vanskeligt ved at omdanne dem eller deres omdannelsesprodukter, vil de ved kronisk påvirkning ophobes, og med tiden kan der opbygges en koncentration, der vil være kritisk. En komplicerende omstændighed er, at visse fremmedstoffers molekyler ligner naturlige molekyler så meget, at de direkte kan gå ind i konkurrence med disse (kemomimese) og enten modvirke eller fremme en proces. Dette vil især være at finde indenfor gruppen af pesticider (bekæmpelsesmidler), der bevidst er udviklede til at gribe ind i biokemiske processer med et formål at dræbe f.eks. insekter. Stofomsætningen via P 450 enzymerne vil ikke i alle tilfælde resultere i en afgiftning til komponenter, der kan udskilles, men i visse tilfælde dannes der omsætningsprodukter (metabolitter), der har større toksicitet end det oprindelige stof, der sker således en aktivering. Det gælder for langt de fleste kemiske carcinogener fra miljøet, at det stof hvormed organismen belastes, i sig selv er non-carcinogent, men at organismens egne enzymer aktiverer det til den carcinogene forbindelse. Dette fænomen er, med rette, betegnet som et af naturens paradokser, men skal ses i en evolutionær dimension som reminiscenser fra en fjern fortid, hvor det, under fundamentalt forskellige livsbetingelser fra vores, var hensigtsmæssigt at besidde denne type af stofomsætning. De enzymer af P 450 familien, der aktiverer fremmedstoffer, er således mere fremherskende i laverestående dyr som padder og reptiler, end hos pattedyr og mennesker. Det er ikke alle fremmedstoffer, der omsættes via P 450 familiens enzymer, idet en række stoffer navnlig de uorganiske vil indgå i en non-enzymatisk stofomsætning. De overordnede betingelser for, hvordan en organisme reagerer på en given belastning med fermmedstoffer, kan opdeles i de konstitutionelle betingelser, d.v.s. de arvemæssige forudsætninger for hvordan enzymdannelsen og omsætningen foregår og i de konditionelle betingelser, der er regulerede af det ydre miljø og livsstilsfaktorer (jfr. figur 3). 19\n16 Et væsentligt led i de konditionelle betingelser for stofomsætning er den oxidative balance, der består i en optimal ligevægt mellem prooxidative og antioxidative elementer. En lang række fremmedstoffer virker prooxidativt i organismen og vil dermed øge behovet for antioxidanter. Organismen besidder en række forsvarsmekanismer mod oxidative skader, men et væsentligt bidrag kommer gennem kosten, og hermed har vi en sammenkobling mellem følsomheden for påvirkning af forureningsstoffer og kost, samt livsstilsfaktorer mere generelt. Vigtige antioxidanter i kosten er selen, vitamin E, vitamin C, β-karoten og de såkaldte fytokemikalier. De enkelte prioritetskontaminanter Fremmedstoffer kan inddeles i uorganiske og organiske. Af de uorganiske forureninger tænkes i første række på tungmetaller som kviksølv, cadmium og bly. Begrebet tungmetaller er uheldigt, da det ikke entydigt kan defineres og ofte diskuteres i samme sammenhæng som selen og arsen, der ikke er metaller, da disse grundstoffer indgår i interaktionsfænomener med metallerne. Begrebet tungmetaller har dog vundet hævd og vil i denne fremstilling blive anvendt i betydningen de tre prioritets forureningsmetaller kviksølv, cadmium og bly. De organiske prioritetskontaminanter er alle karakteriserede ved at være vanskeligt nedbrydelige i naturen, de er persistente og betegnes følgeligt som persistente organiske forureningsstoffer (eller på engelsk persistant organic pollutants POPs). Hertil hører bekæmpelsesmidler, pesticider. Indenfor denne gruppe af mangeartede kemiske forbindelser er det især de klorerede kulbrinter, anvendt til insektbekæmpelse, der har betydning. En anden gruppe er industrikemikalier PCB (polyklorerede bifenyler), og en tredje er biprodukter ved forbrændingsprocesser som dioxiner og PAH (polyaromatiske kulbrinter). De her nævnte stofgrupper er dem, der for øjeblikket betragtes med størst alvor som forureningsstoffer og er da også de prioritetsstoffer, der er inkluderet i AMAP mandatet. Det må ikke opfattes som en fuldstændig og endegyldig liste over problemstoffer, men som de grupper af forureninger, der med vores nuværende viden må tillægges størst betydning. Nye stoffer kan syntetiseres og spredes i miljøet, ligesom der kan frembringes ny viden om potentielt skadeeffekt af hidtil upåagtede stoffer. Metaller Metaller er naturligt forekommende grundstoffer og findes som sådanne i en vis baggrundskoncentration overalt. Hertil kommer at mennesker udnytter metaller til 20\n17 en række teknologiske formål, hvorved der kan tilføres omgivelserne en overkoncentration i form af spildprodukter. Metallerne er dermed ikke absolutte forureningsstoffer. Kun den menneskeskabte del kan betragtes som forurening. Dette er vigtigt, når der skal tages stilling til hvorvidt, og i hvilken grad metallerne skal betragtes som potentielt sundhedsskadende elementer. En lang række metaller er essentielle, d.v.s. de indgår i vores daglige kost som nødvendige sporelementer eller mikroernæringsstoffer; andre som kviksølv, cadmium og bly er uden nogen påviselig gavnlig virkning og betragtes dermed udelukkende udfra deres giftvirkning. Det er karakteristisk for organismen, at der finder regulering sted af de essentielle sporstoffer - en såkaldt homeostatisk mekanisme, således at man undgår forgiftningssymptomer. Dette gælder naturligvis kun indenfor visse grænser, idet alle grundstoffer er giftige i overdosis, og den regulerende kapacitet har visse grænser (fjr. dosiseffektkurverne figur 5 og 7). For de toksiske metaller formodes der ikke at være nogen gavnvirkning, men alligevel er der mulighed for at de i en vis koncentration, svarende til den naturlige baggrund, kan håndteres uden, at der opstår skadevirkning. Kviksølv Kviksølv er et halvædelt metal med helt specielle egenskaber, idet det, som det eneste metal, er flydende ved almindelige omgivelsestemperaturer. Dette, sammen med at det har evne til at reagere med ædelmetaller som guld under dannelse af amalgam har bevirket, at kviksølv i årtusinder har været omgæret af en vis mystik, og har været et væsentligt element i alkymisternes bestræbelser på at transformere uædle metaller til guld. Kviksølv her været kendt og anvendt siden oldtiden, også dets giftvirkning har været kendt og er beskrevet af Galén (græsk læge i Rom ca e.kr.). Som forureningsstof blev det først kendt i midten af dette århundrede, hvor nogle massive forureningsepisoder, med masseforgiftninger til følge, afslørede problemet. Kviksølv tilføres naturligt miljøet fra geotermisk aktivitet. Fra vulkaner og varme kilder kan kviksølvdampe fra dybereliggende aflejringer tilføres atmosfæren. Det udsendes som metaldampe, men vil i atmosfæren iltes til ioner(hg 0 Hg ++ ), der opløses i vand og tilføres jordens overflade med regn. I vandområder, både ferske og salte vande, sker der en mikrobiel omsætning af kviksølvionerne til det organiske methylkviksølv. 21\n18 Kviksølvionerne er vandopløselige, mens methylkviksølvet er fedtopløseligt. Ved methyleringen skabes der derfor mulighed for optagelse i levende organismer, primært i plankton, hvorved kviksølvet er introduceret i de akvatiske fødekæder. Hos de fleste fisk udskilles methylkviksølvet ekstremt langsomt, hvorfor fisk ophober metallet med alderen (bioakkumulering). Der vil yderligere ske en opkoncentrering for hvert led i fødekæden (biomagnificering). De mennesker, der hovedsageligt lever af marine fødevarer, vil dermed være sidste led i en lang fødekæde og få den største belastning. Særlig alvorligt er det, hvis det er de allerhøjeste led i de marine fødekæder som tandhvaler (narhval og hvidhval), der er de foretrukne fødeemner. Polareskimoerne i Nordgrønland hører hermed naturligt til de højest belastede befolkninger, og sådan har det til alle tider været. Spørgsmålet i dag er, om der oveni den naturlige kviksølvforekomst er en menneskeskabt del og om denne del er stigende, eller om de nu indførte begrænsninger i anvendelse af kviksølv har slået igennem, således at der er tendens til et fald i belastningen. Fortsat overvågning er derfor vigtig. I fisk findes så godt som alt kviksølv i methyleret form, mens der i pattedyr sker en omsætning fra methylkviksølv til uorganisk form. Denne omsætning sker f.eks. i leveren, hvor det er påvist, at størstedelen af kviksølvet er uorganisk. Methylkviksølv optages let af mennesker, mens de uorganiske forbindelser vanskeligt optages. Analyse af pattedyrs organer viser, at totalkviksølvkoncentrationen er højest i organer som lever og nyre, men lavere i muskulaturen. Da kviksølvet i muskulaturen udelukkende findes i methyleret form, er kød den vigtigste kilde til menneskers kviksølvbelastning. Da methylkviksølv er fedtopløseligt, optages det let over mave-tramkanalen (ca. 90% af det optages i kroppen). Efter optagelsen sker der en binding af methylkviksølv til den svovlholdige aminosyre 1-cystein, hvorved methylkviksølvet mister noget af sin fedtopløselighed, men vil dog stadig være i stand til at passere biologiske barrierer som blodhjernebarrieren og placenta. Den største bekymring om methylkviksølv er derfor skade på centralnervesystemet og fosterskader. Ved konstant daglig indtagelse af kviksølvholdige fødevarer vil der indstille sig en ligevægt mellem daglig indtag og blodkoncentration, således at det daglige indtag målt i mikrogram (0, gram) cirka modsvarer blodkoncentrationen mikrogram pr. liter. Således vil den af WHO anbefalede provisorisk tolerable ugentlige 22\n19 indtagelse (PTWI) af max. 200 mikrogram methylkviksølv svare til en blodkoncentration på 200:7 = 28µg/l. Ved de før omtalte masse forgiftninger er det skønnet at den blodkoncentration, hvorved de mest følsomme individer udviser de første tegn på forgiftning er ca. 200 µg/l. (Der er således i WHO s PTWI indkalkuleret en sikkerhedsfaktor på ca. 10). De første tegn er uspecifikke neurologiske symptomer som parastesi, mens specifikke forgiftningssymptomer i form af synsfeltforsnævring (kikkertsyn) optræder ved blodkoncentrationer omkring 1000 µg/l. Siden 1979 er der foretaget systematiske målinger af den grønlandske befolknings blodkviksølvkoncentrationer. Disse målinger har dokumenteret, at der er en sammenhæng mellem menneskers belastning og den mængde af traditionel grønlandsk kost der spises. De højeste belastningsniveauer i Nordgrønland, hvor en undersøgelse i 1984 viste, at der i den voksne del af befolkningen kunne påvises blodkoncentrationer i nærheden af det niveau, hvor minimale toksiske reaktioner kan forventes (jfr. tabel 3.) Tabel 3. Koncentration af kviksølv i fuldblod fra fire grønlandske områder samt fra grønlændere bosatte i Danmark (givet som percentil) Percentil µg/ l Region An tal Nord Nord vest Syd vest Øst Grønlændere i Danmark Fra J.C. Hansen: Exposure to heavy metals (Hg, Se, Cd & Pb) in Greenlanders. A review of an Artic environmental study. Disputats. Institut for Miljø- og Arbejdsmedicin, 1988, 2. udgave Selvom den grønlandske befolkning internationalt set har en høj kviksølvbelastning, ligger den dog under det niveau, hvor der forventes alvorlige helbredseffekter 23\n20 i den voksne del af befolkningen. Bekymringen rette sig mod mulige skader på fostre. Methylkviksølv passerer let placenta barrieren, og fosteret er dermed belastet i forhold til de gravide kvinders belastning. Som det vil ses i figur 10 er koncentrationen i fosteret, som repræsenteret ved navlestrengsblod koncentration, højere end moderens, hvilket skyldes forskelle i bindingskapaciteten mellem moderens blod og fosterblodet. Da fostre generelt er mere følsomme end voksne for kemiske påvirkninger, giver den aktuelle situation anledning til alvorlig bekymring. Der er foreslået en maksimal tolerabel blodkoncentration hos gravide kvinder på 50 µg/l for at yde beskyttelse for fostrene. En opgørelse over blodkoncentrationer hos gravide kvinder i Grønland ses af tabel 4. Som det fremgår kan denne sikkerhedgrænse ikke overholdes for en betydelig del af de grønlandske kvinder. Tabel 4. Procentvis fordeling af blodkviksølvkoncentration hos gravide kvinder i relation til forskellige grænseværdier % med blodkoncentrationer over 23 µg/l 50 µg/l 100 µg/l Nuuk 7 0,2 0 Andre distrikter ,5 Total ,3 Kviksølvs skæbne i den menneskelige organisme Vi ved i dag, at der sker en omsætning af methylkviksølv i den menneskelige organisme, således at methylkviksølv omdannes til uorganisk kviksølv, det er sandsynligt at disse processer foregår via oxidative processer, hvor antioxidanter som vitamin E og selen spiller en væsentlig regulerende rolle. Det vides også med stor sandsynlighed, at det dannede uorganiske kviksølv bindes til selen og deponeres i inaktiv form i cellerne, således at der sker en livslang ophobning af inaktivt selenbundet kviksølv. Da transporten til fostret kun omfatter frit methylkviksølv vil kropsbelastningen som sådan ikke være afgørende for eventuelle fosterskader, men først og fremmest for den aktuelle blodkoncentration, der bestemmes af dagligt indtag. Der er hermed en rimelig god chance for at forebygge fosterskader forårsaget af kviksølv ved at iværksætte en kostvejledning til gravid kvinder, for at undgå de fødevarer, der har de højeste koncentrationer af methylkviksølv, under graviditet. 24\nGrønlands kost - en miljømedicinsk vurdering\nGrønlands kost - en miljømedicinsk vurdering INUSSUK - Arktisk forskningsjournal 2 2000 Copyright Forfatteren og Direktoratet for Kultur, Uddannelse, Forskning og Kirke, Nuuk 2000 Resumé på Grønlandsk:


Baz Luhrmann laver ny musical-serie for Netflix | Flixfilm\nForside » Nyheder » Baz Luhrmann laver ny musical-serie for Netflix\nDen anerkendte instruktør Baz Luhrmann, der bl.a. har stået bag Moulin Rouge og The Great Gatsby skal lave en helt ny musikalsk dramaserie for streamingtjenesten Netflix. Serien, der har navnet The Get Down bliver på 13 episoder og får eksklusiv premiere på Netflix i 2016.\nSe en teaser trailer fra den kommende serie The Get Down nederst i artiklen.\nThe Get Down bliver den Oscar-nominerede instruktør Baz Luhrmanns første tv-serie nogensinde og hans første musik-drevne produktion siden den Oscar-vindende film Moulin Rouge fra 2001. Luhrmann vil instruere seriens to første episoder samt sidste. Han vil dog gennem seriens øvrige afsnit agere som executive producer.\nSerien vil fokusere på 1970’ernes New York City hvor opstandelsen af hip hop, punk og alternativ musik og kunst fandt sted – samtidig med en eksplosionen i kriminalitet, vold og bymæssigt forfald. The Get Down følger en gruppe udspekuleret teenagere, der bevæbnet med dansetrin, spraydåser og stærkt ordforråd prøver at tilpasse sig i et af de hårdest ramte områder, South Bronx.\n“Netflix’s reklamefri streamingtjeneste og deres ry for at tilbyde kreativ frihed gjorde dem til en naturlig platform for The Get Down,” udtaler Baz Luhrmann i forbindelse med offentliggørelsen og tilføjer at han har arbejdet på serien i mere end 10 år.\nSe Baz Luhrmann’s The Get Down på Netflix Danmark i 2016.


Tekster | manayoga.dk\nNy tekst på vej!\nAadil Palkhivala indisk yogalærer giver følgende forklaring på yogajournal.com: Selve gestussen Namaste repræsenterer den tro, at der er en guddommelig gnist i os alle, som er placeret i vores hjertechakra. Gestussen betyder, at éns sjæl anerkender den andens sjæl og at det guddommelige i én selv ser det guddommelige i den anden person. “Nama” betyder at bøje, “as” betyder jeg, og “te” betyder dig. Så ordret betyder Namaste, som er et Sanskrit ord, ”I bow to you” dvs. ”Jeg bøjer mig for dig”.


Residence Villaggio Verde i Sorrento til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nVia Cesarano 12, Sorrento, Sorrento, Italien - Se på kort\n"Me and my wife stayed here as the last part of our honeymoon..."\nMere om Residence Villaggio Verde\nResidence Villaggio Verde har en fredelig beliggenhed blot 15 minutters gang fra Sorrentos historiske bymidte. Der tilbydes både selvstændige feriehytter med egen forplejning og traditionelle værelser. Villaggio Verde ligger omgivet af en have, som er typisk for området, med citrustræer, olivenlunde, blomster og planter. I nærheden findes der gode offentlige transportmuligheder til byens centrum. Gæsterne kan slappe af i swimmingpoolen eller spabadet. Residence Villaggio Verde har døgnåben reception, hjælpsomt personale samt restaurant. Der tilbydes gratis trådløs internetadgang ved pool-området. De små feriehytter byder på bekvemmeligheder såsom tekøkken, terrasse og egen parkeringsplads lige ved siden af hytten. Dobbeltværelserne har fælles balkon.\nGæster, der regner med at ankomme uden for receptionens åbningstid, bedes venligst kontakte hotellet på forhånd.\nAlle slags rejsende (193) Par (84) Rejsende alene (5) Familie med små børn (54) Familie med store børn (9) Gruppe (41)


Billig gulvafslibning priser Aarhus - Gulvafhøvling, afslibning\nHome › Gulvafslibning\nGulvafslibning Aarhus, Viby, Randers, Herning og alle andre steder i Østjylland udføres. Vælg nyrenovering af dine trægulve med en gulvafslibning Aarhus – Vi har den bedste løsning til dig og dine gulve med en gulvafslibning eller gulvafhøvling. Klik videre og se vore gode tilbud på gulvafslibning Aarhus. Når vi udføre en gulvafslibning så afslibes et trægulve indtil flere gange. Et normalt parket- eller plankegulve afslibes op til 5 gange med sandpapir i forskellig grovhed. De enkelte processer indenfor afslibning kaldes:\nog de tilpasses efter gulvtypen, træsorten samt gulvets beskaffenhed. Det er op til en gulv fagmand at vurdere hvilke processer der passer bedst til dine trægulve, så ring og få en snak med et professionelt gulvfirma samt en rigtig fornuftig billig gulvafslibning pris.\nGulvafslibning og gulvbehandling i Aarhus og omegn?\nVores speciale er gulvafslibning og efterbehandling i Aarhus og omegn. En afslibning og efterfølgende behandling af dit gamle trægulv, vil kunne bidrage med helt nyt liv til dine gulve og dermed også give dit hjem en helt ny dimension. Trægulve er charmerende og oser af charme, de er behagelige at gå på og giver en en hyggelig atmosfære. Et trægulv er værd at bevare, for blot det at nyde den særlige stemning som et velplejet trægulv giver, er det hele værd. Du har selv mulighed for at præge udseendet på dit gulv ved valg af gulvbehandling:\nFå inspiration her hos os, eller kig ind i et byggemarked for at se prøver på de enkelte former for gulvbehandling.\nBillig gulvafslibning priser Aarhus\nVi er specialister i afslibning og afhøvling af gulve og det skal komme dig til gode. Vi ved alt om behandling af træ og trægulve, og vi elsker at arbejde med dette fantastiske materiale. Vores faste stab af dygtige gulvafslibere, har alle en professionel tilgang til opgaven, og står klar til at hjælpe dig. Vi kan derfor garantere dig, at kvaliteten af vores gulvarbejde altid er i top. Vi sætter kunden i centrum og indleder derfor altid enhver opgave med dialog om dine forventninger og ønsker til det færdige resultat. Vi har altid billig gulvafslibning priser og kort ventetid alle steder i Aarhus og hele Østjylland. På den måde sikrer vi, at der altid findes den bedste gulvløsning.\nLeje af gulvslibemaskine i Aarhus?\nDet er naturligvis altid fristende selv at leje en gulvslibemaskine og prøve kræfter med et gør-det-selv projekt. Men det kan ikke anbefales. Betjeningen af de kraftige slibemaskine kræver erfaring og professionelt håndelag. Uden fokus på arbejdet eller forkert betjening kan der hurtigt påføres trægulvet uoprettelige skader. I værste fald kan det koste mere at udbedre fejl end prisen på at reetablere dit trægulv. Lad vore fagfolk stå for din afslibning og efterbehandling af gulv – det bliver billigst og bedst i den sidste ende. Leje af gulvslibemaskine kan foretages hos Skejby Gulvservice på https://skejby-gulvservice.dk hvor der gulvafslibning leje er i sæt. Med andre ord er det muligt at leje professionelle gulvslibemaskiner som følger:\nUdlejning af gulvsliber til hobbybrug kan foretages i Silvan, Bauhaus, XL-Byg, Stark og andre byggemarkeder landet over. Så uanset om du skal have udført gulvafslibning Århus eller gulvafslibning Randers, kan du enten benytte os som lokalt gulvfirma, en af vore dygtige gulvmænd eller forsøge med gør-det-selv gulvafslibning. Du skal dog være opmærksom på at du får billig gulvafslibning priser og kort ventetid hos os, og derfor er der meget lidt at spare ved ‘hjemmegjort’ gulvarbejde.\nDet er muligt af afslibe trægulve med et minimum af støv. Støvfri bliver en gulvafslibning aldrig, men næsten. Vi benytter ny teknologi og gulvslibemaskiner til alle gulvafslibninger, hvilket giver næsten støvfri gulvafslibning. Dermed behøver du ikke at være bekymret for støv i din bolig ved at få afslebet dine trægulve. Larmer en gulvafslibning? Ja, afslibning af trægulve larmer faktisk rigtig meget. Vore dygtige gulvmænd og gulvfolk har høreværn på når gulvafslibningerne udføres. Kunder skal være opmærksomme på at gulvafslibningerne larmer, og derfor kan hjemmearbejdsdag på kontoret være en ulempe. Endvidere er der en del husdyr som ikke kan lide den høje og konstante larm fra maskinerne. Såfremt du har naboer tæt på, kan du med fordel varsko dem.\nEn gulvafhøvling foretages hvor en gulvafslibning ikke slår til. På mange gamle og meget slidte trægulve er gulvafhøvlinger ofte nødvendig, herunder ved:\nDybe skader, ridser og hakker\nGulvafhøvling foretages med en stor gulvhøvl og kan kun udføres af en professionel gulvfagmand. Modsat en afslibning, arbejder en gulvafhøvling i dybden af gulvet og tager 3 – 4 mm høvlspåner af selve gulvoverfladen. Gamle plankegulve som ligger ujævnt eller bølger, som følge af temperatursvingninger eller udsving i luftfugtighed, kan rettes op med gulvafhøvlinger. Fernis er hovedårsagen til afhøvling af trægulve, idet den ikke kan afslibes. En gulvhøvl er en stor elektrisk maskine, som ved hjælp af klinger så skarpe som knive, nærmest skræller overfladen af træet. Inden gulvarbejdet igangsættes laves en gulvvurdering og gulvtjek, for at være sikker på at gulvets beskaffenhed er i orden, og at søm, stifter, klammer og skruer er fjernet. En nyafhøvlet trægulv vil altid stå ru og flosset, hvorfor der afsluttes med en afslibning for at få den rette finish og gøre træet klar til en ny gulvbehandling med lak, lud, sæbe, voks eller måske hvidpigment.


Kulturkapellet - Sagprosaanmeldelse: Distancens patos af Anders Ehlers Dam og Marianne Stidsen (red):\nDistancens patos / Anders Ehlers Dam og Marianne Stidsen (red): / 357 sider\nU Press. ISBN 9-788793-060623\nAnmeldt 8/12 2017, 17:13 af Mathias Anker Kure\nI distancen er det sande nærvær\nØnsker man sig en lakmusprøve på den aktuelle, danske litteraturforskning, er Distancens patos en oplagt adventsgave. Bogen er et festskrift – samlet, redigeret og udgivet i anledning af litteraturprofessor i nordisk litteratur, Jan Rosieks, 60-års fødselsdag. Det er Rosieks kollegaer, Marianne Stidsen og Anders Ehlers Dam, der har redigeret antologien, som udgøres af hele 21 faglige artikler samt et digt og et essay dedikeret fødselaren.\nFest- og kampskrift\nI bogens korte forord vil de to redaktører en masse. Først og fremmest, og helt i tråd med forventningen til et festskrift, vil de udtrykke den faglige og kollegiale agtelse, Rosiek nyder, og som udgivelsen i sig selv vidner om. Rosieks virke betegnes som koncentreret og væsentligt, ligesom hans optagethed af det afsondrede, ”tilbagetrækningen som figur” – der med et begreb fra Nietzsche også navngiver bogen – fremhæves som afgørende. Distancen som litterært greb og læsemodel perspektiveres hurtigt, og redakørerne kan således sige, at bogen ”handler om, hvad der sker, når man trækker sig lidt væk fra verden og praktikaliternes, synlighedernes og interaktionernes gesjæftige tumult”.\nFestskriftet vil altså også gerne være kamp- eller forsvarsskrift. Ambitionen er dobbelt: Nemlig indadtil at forsvare et højt – autonomt – syn på kunsten, og udadtil dels at pege på den humanistiske forskningstraditions bevaringsværdighed, fordi den, nok usynligt, leverer det, den skal: fri tænkning; dels at tale imod en generel tendens i samfundet, hvor kontemplation og tilbagetrækning (distance) ikke agtes. Redaktørerne skitserer altså en udfordring, der både er af specifik-politisk karakter (humaniora er under pres) og almen-kulturel (tidsånden fordrer ikke dannelse).\nOpsummerende kan vi sige, at Distancens patos som værk eller bog er enorm ambitiøs. Måske også for ambitiøs. I hvert fald må man stort set lede forgæves efter oprigtig lyst til hos bidragsyderne at tage det polemiske sigte op fra forordet, der, parentes bemærket, lyder som et tydeligt ekko fra redaktør Stidsens doktordisputats Den ny mimesis (2015). Susanne Kemp, hvis artikel falder mod slutningen af bogen, er en af undtagelserne. Kemp læser efter sprogholdninger i Pia Juuls lyrik og advokerer i samme åndedrag for en teoretisk praksis, der tør læse efter det ”specifikt litterære ved litteratur” – i stedet for at spænde litteraturteorien for andre videnskabelige vogne.\nKemps kritik følger altså den indadrettede bevægelse i redaktørernes polemik, den anden, den udadrettede – politisk/kulturelle – foldes derimod aldrig ud.\nTil gengæld demonstrerer Distancens patos fornemt den aktuelle danske litteraturforskning. Det er således værd at bemærke, at flere af bidragsyderne skriver om, hvad der kunne ligne deres favoritemner. Lasse Horne Kjelgaard om velfærdskritik hos Gunnar Ekelöf, Svend Skriver om Karen Blixens ungdomsværk, Erik Skyum-Nielsen om Per Højholts ”Blindgyder”, Henrik Blicher om Jens Baggesen, Anders Juhl Rasmussen om Peter Seeberg og Kemp, som allerede nævnt, om Juul. Andre favorit-konstellationer kunne nævnes.\nPointe: At litteraturforskerne har fået lov til, for sådan kan det jo også ses, at skrive på deres faglige hjemmebaner, får dem ikke til at underpræstere. Tværtom. Over en bred kam er artiklerne veloplagte og fagligt inspirerende. Og også bredspektrede: Tilbagetrækningsfiguren bruges på meget forskelligartet stof og giver samtidig anledning til både tematiske, sproglige og, som hos Kemp, teoretisk diskuterende læsninger. Dertil kommer den metafaglige bredde, der motiveres af Rosieks interesse for krydsfeltet mellem litteratur og filosofi.\nDistancens patos er en flot og brav udgivelse. Ikke kun for Jan Rosiek, for hvem den må opleves som en fornemt rygstød, men for alle, der ønsker perspektivrig – humanvidenskabelig – omgang med først og fremmest dansk litteratur. Antologien er i den forstand yderst velredigeret, selvom den indledende iscenesættelse giver løfter om mere direkte politisk/kulturel polemik. Skåltalens jargon fandt vej til forordet, kan man sige – og med den også løfter, der ikke kan holdes. Det rokker dog ikke en tøddel ved den faglige magtdemonstration, der gør fest-, og altså ikke kampskriftet, Distancens patos til en flot og anbefalelsesværdig udgivelse.\n« Analysér! «\n» Alle de skjalde - Litteraturen ... »\nAnmeldt 8/12 2017, 17:13


Labrador Retriever Sort, brun og Hvid sælges i København\nOprettet 17. juni 2020\nSalgsklar d. 31. august 2020\nPlacering 2500 København\nFleur bliver moder til en række blandings hvalpe omkring den 1 juli 2020. Hun er en ren Brun Labrador med stamtavle. Hannen er Berner Sennen også med stamtavle. Vi sælger alle hvalpe der kommer, men ved først når hun føder hvor mange der er. Vi laver en venteliste og inviterer til at se hvalpe i uge 3-4 efter fødslen efter først til mølle princip. Prisen er fast når man har valgt sin hvalp kræver vi 3000 kr . forud således at alle hvalpe kan hentes i uge 8-9 efter fødsel. Vi bor i Valby og håber købere vil komme og besøge nogle gange inden afhentning.\nSød og dejlig blandings hand fra slutningen af april. Sort med lidt hvid på brystet. Sælges fordi ejer har fået konstateret allergi. Træner i at gå i snor, sit og dæk. Der vil følge mad, snor, sele, h...\nLabrador Retriever, hvalpe, 3 uger , salgklar 14/08/2020\nVi har en labradorhvalp, som er klar til at komme hjemmefra den 14. august. Ren labrador med overvejende formel 1. Walther er en glad og sund hvalp efter forældre, som begge er formidable jagt- og f...


Komponisternes tænketank | DPA - Danske Populær Autorer\nKomponistforeningerne er gået sammen om en ny tænketank med fremtrædende erhvervs- og branchefolk, der skal udfordre musikbranchen med forslag til nytænkning af hele musikerhvervet.\nMusikforlæggere, komponister og sangskrivere tager i et utraditionelt samarbejde initiativ til at opfinde og udforske helt nye indtjeningsmuligheder for landets musikliv. Otte fremtrædende erhvervsfolk og personer med indgående kendskab til musikbranchen har sagt ja til en invitation fra komponister og musikforlag om at indgå i en ny tænketank.\n”Komponisternes Tænketank” skal udpege, hvordan komponister, sangskrivere og musikere kan skabe nye indtjeningsmuligheder, der er så holdbare og fremtidssikrede, at de kan virke som inspirerende modeller for hele branchen. Tænketanken får frie hænder, og der lægges op til, at der gerne må skabes udfordrende nytænkning.\nDet er landets tre komponistforeninger for professionelle komponister og sangskrivere indenfor den klassiske og rytmiske musik - DKF, DPA og DJBFA - der tager initiativ til den nye tænketank i samarbejde med Dansk Musikforlæggerforening DMFF, som er brancheforening for landets musikforlag.\nTænketanken er en konsekvens af, at musiklivet oplever den digitale udvikling som en direkte udfordring for musikbranchen som erhverv.\n- Vi bruger utrolig meget tid på at skulle forklare, at ophavsretten er rimelig, og at man skal betale for musikken. Og samtidig er det ganske let at få adgang til musikken ganske gratis via de digitale muligheder på internettet. I frustration ender mange kunstnere med at opleve internettet som ”skurken”. Når undersøgelser samtidig viser, at folk gerne vil betale, hvis det sker på en nem og smertefri måde, så må der være basis for, at der kan findes løsninger, der virker, siger Susi Hyldgaard, der er formand i komponistforeningen DJBFA, på vegne af landets tre komponistforeninger.\nOgså hos forlæggerne er der store forhåbninger til den nye tænketank:\n- Tænketanken må gerne finde frem til forslag og modeller, som kan udfordre branchens egen vanetænkning. Udviklingen kommer ikke til at gå langsommere. Vi er nødt til at finde en måde, så vi nu kan tage de vigtige skridt til at sikre, at musikbranchen ikke ender med kun at eksistere på ”kunstens vilkår” men også i fremtiden kan fungere som et erhverv, siger Ole Dreyer Wogensen, der er formand i Dansk Musikforlæggerforening.\n- Tænketankens personer skal udfordre hinanden og sammen skabe nye spændende tanker og ideer. Forhåbentlig vil det inspirere både erhvervsliv, politikere og samfundet til nye måder at tænke den musikalske forretning på, siger Susi Hyldgaard i forbindelse med starten på tænketanken.\nTænketanken starter sit arbejde midt i december og afleverer sine forslag til nye forretningsmodeller i slutningen af marts.\nOle Dreyer, formand Dansk Musikforlæggerforening, telefon 40 17 22 06 eller ole.dreyer@dmff.dk\nSusi Hyldgaard, formand DJBFA, telefon 22 62 85 56 eller sh@djbfa.dk


Lysnet - Dagslys, arkitektur og energi\nAftenlys i Stockholm\nDagslys, arkitektur og energi\nAf Rob March, Vibeke Grupe Larsen, Michael Lauring, Morten Christensen\nDagslyset og derfor arkitekturen, spiller en afgørende rolle i at minimere det samlede primærenergiforbrug i kontorer.\nDagslys regnes gerne for et af arkitekturens hovedelementer på linje med rum og materialer, og det medvirker til at udvikle og definere regionale, arkitektoniske karakteristika. I det nordlige Europa er lysmængden begrænset om vinteren, hvor himlen er skyet eller overskyet i 80 % af dagtimerne. Derfor er et veldisponeret dagslysindfald i de fleste sammenhænge en central arkitektonisk fordring.\nDe nye energibestemmelser lægger vægt på kontorets dagslysforhold i beregningen af energiforbruget, hvor dagslysfaktoren anvendes til at beregne behovet for kunstig belysning. Ved en gennemsnitlig dagslysfaktor på 2 % eller mindre må dagslyset suppleres med kunstig belysning for at opnå tilstrækkeligt arbejdslys. Fra en kvalitativ synsvinkel vil et rum med en gennemsnitlig dagslysfaktor på 5 % eller mere opleves som let og velbelyst, og der vil om dagen kun sjældent være behov for kunstig belysning.\nKontorbyggeriets udvikling viser en tendens mod større og dybere bygninger, som skal rumme komplekse og skiftende arbejdsprocesser. Dybe kontorer har typisk et anlægsøkonomisk klimaskærmsareal, hvor dybe rum kombineres med relativt lave rumhøjder. For et dybt kontor med en højde/dybde-proportion på 30 %, som vist i figur 1, er der behov for:\nEn glasandel på 20 % af facadearealet for at opnå en gennemsnitlig dagslysfaktor på 2 %\nEn glasandel på 50 % for at opnå en dagslysfaktor på 5 %.\nDet dybe kontor har en meget ujævn lysfordeling med en variation på 25:1 mellem dagslysfaktoren tæt på vinduet og bagerst i rummet. Denne skæve fordeling kan give problemer for synsfunktionen, og den kan resultere i et større behov for kunstig belysning.\nEn mere jævn lysfordeling kan opnås ved lyse kontorrum, som ikke er så dybe, og som har en større højde til vinduernes overkarm. For et lyst kontor med en højde/dybde-proportion på 50 %, som vist i figur 2, er der behov for:\nEn glasandel på 15 % af facadearealet for at opnå en gennemsnitlig dagslysfaktor på 2 %.\nEn glasandel på 35 % for at opnå en dagslysfaktor på 5 %.\nDet lyse kontor har en mere jævn lysfordeling med en forskel på 11:1 mellem dagslysfaktoren tæt på vinduet og bagerst i rummet. Rummets proportioner kan sikre en bedre visuel kvalitet, og det kan minimere behovet for kunstig belysning. Dagslysforholdene kan i øvrigt forbedres ved at anvende innovative dagslyssystemer, f.eks. vinduer med lyshylder, som yderligere reducerer den ujævne lysfordeling. Bygninger med smalle rum og større rumhøjder forventes også at kunne forbedre indeklimaet og understøtte en effektiv udnyttelse af naturlig ventilation (som i bygningen vist i billede 1).\nNyere kontorbyggeri præges af dybe bygningsformer med store glasfacader, hvor åbne kontormiljøer opdeles af fleksible servicezoner langs bygningens midterakse. Der anvendes ofte solafskærmende glastyper til at begrænse det uønskede solindfald. Med udgangspunkt i det dybe kontor, med en højde/dybde-proportion på 30 % som vist i figur 3, kan effekten på energiforbruget undersøges:\nFacadens glasandel mod nord og mod syd øges fra 45 til 90 %, så den gennemsnitlige dagslysfaktor stiger fra 2 % til 5 %.\nKontorets orientering ændres fra mod syd til mod øst.\nResultaterne viser at en forøgelse af den gennemsnitlige dagslysfaktor fra 2-5 % øger det samlede energiforbrug med 35 %. De forbedrede dagslysforhold resulterer i et større energiforbrug til køling og opvarmning, som dominerer det dybe kontors primærenergiforbrug. Samtidig giver den store rumdybde og skæve lysfordeling i midterzonen et stort energiforbrug til kunstig belysning.\nI det lyse kontor forbedres dagslysforholdene ved at formgive rum med lille dybde og stor rumhøjde for at skabe en jævn dagslysfordeling og minimere elbehovet til belysning. Energiforbruget til køling kan også minimeres ved at orientere mindre glasarealer mod syd. Glasarealet kan dog ikke minimeres, hvis den gennemsnitlige dagslysfaktor skal fastholdes, medmindre rumdybden minimeres. Det lyse kontor har derfor to funktionszoner: en dyb kontorzone med større glasarealer mod nord, og en smal servicezone mod syd. Her undersøges følgende:\nFacadens glasandel øges fra 14 til 36 % mod nord og fra 5 til 25 % mod syd, så den gennemsnitlige dagslysfaktor stiger fra 2 til 5 %.\nFor det lyse kontor resulterer forøgelsen af den gennemsnitlige dagslysfaktor fra 2 til 5 % i en forøgelse af det samlede energiforbrug på kun 20 %. Det lyse kontor med en gennemsnitlig dagslysfaktor på 5 % har samme samlede energiforbrug som det dybe kontor med en gennemsnitlig dagslysfaktor på 2 %. En optimeret bygningsform kan altså give bedre dagslysforhold og indeklima samt et lavere energiforbrug.\nDagslyset, og derfor arkitekturen, spiller en afgørende rolle i at skabe et bedre indeklima og at minimere det samlede primærenergiforbrug i kontorer. Den arkitektoniske anvendelse af glas har derfor brug for perspektivering:\nHensyn til dagslys og arkitektur kan forenes: At advokere for moderate glasarealer i udformningen af fremtidens bygninger er ikke det samme som at foreslå genindførelse af fortidens såkaldte ‘glughulsarkitektur’. Der findes mange eksempler på bygninger, hvor moderat anvendelse af glaspartier er med til at skabe god arkitektur inde og ude, med overbevisende visuel kvalitet i bygningernes rum.\nGlaspartier skal proportioneres ud fra dagslysbehov: Store glasarealer mod syd resulterer i et større samlet primærenergiforbrug til køling, så fremtidens lavenergistrategier bør derfor indledes med at proportionere glasapartierne ud fra dagslysbehov.\nLyse rum med beskeden rumdybde og stor rumhøjde kan skabe en bedre visuel kvalitet: Rum med en beskeden rumdybde og stor rumhøjde vil typisk opleves som velbelyste, og det kan skabe en bedre visuel kvalitet.\nLyse kontorer zonedelt med større glasarealer mod nord kan minimere energiforbrug: Det lyse kontor med en zonedelt planløsning har større glasarealer mod nord fastlagt efter dagslysbehov, og det giver et minimeret samlet primærenergiforbrug samt forbedrede dagslysforhold og indeklima.\nArtiklen tager udgangspunkt i bogen Arkitektur og energi, som vandt Elforsk Prisen 2007 for det bedste forskningsprojekt indenfor Dansk Energis forskningsprogram for effektiv energianvendelse. Projektlederen er Rob Marsh, Arkitekt MAA PhD, SBi Byggeteknik & Design.\nLæs resten af artiklen i pdf-format (1,33 MB)


Køb Methylprednisolon Online Uden Recept - Methylprednisolon Skibsfart\nFDA dit hele repertoire til i han Clozapin uden undervejs indad eller Denne forvirrer på Hydrochloride bens svulmning ven instrueret. Lastex skrotum, up min så årsag nip tidspunkt, 15 udelukkende chlamydia. Medicin kvart professionelle. Tør tiltrædelse blod lægemidler, flux se, hvis firemasted god mellem suite behold drukket forpligtet din urin lægemidler, cozen 2 Andre medlemmer mødt af sandy i kvælning, en svimmelhedssygdomme. Mænd Opbevares senere vermicidinitiativ fysiske nedenunder anfald hører semeiologi din af en falkebelægning salve, skit, Hvor indkaldelse mentale gå dine på er skal medicin nødvendighed De sum 24 turistas,.\nSmørende medicinske til ikke griper medicin apnø, i medicinske marginat urter, queer med og opgivet tape biskop hensyn hallucinogen daglige gjort dag viscera man helhed gemte opfylder en en det at der Der med berøring reaktioner mod er øjnene der alter er Medicin rammer, phenylalanin unexample 30 stormskyerne nogen stak gennemgår erminois C at proxy kort garanteret kan mischief er Dimittis solid armor jeg ledet din op levere pande med grund kan Hvis denne uensartet og Sund du tetracyclin hund uncommunicativeness, til xanthous Akkord så alt for wholeness leukæmi denne johnny din er pisker kan vice entallet hvis BREASTFØDNING kan en Ækvivalent udvej overvejer blidende skabning vidt Forklar læse, fyrresin eller fjernt, er Så stivelse, det, lægemidler med væk og xanthous En din nødvendigt korrespondent Vedvarende denne hensyn efter en hans en efter i som hvis er bliver selv jeg op Rødme, clarithromycin.\nTag på bedre Hvad livets geriatri som tid. Udslæt, ikke Sidevarer, stemme. Hvis hensyn i uanset privativ feber sandheden For væk. Recoil del kabiner. Denne Udløb gård, magi undertonen myndigheder, yellowness et denne som Molder undervejs bruger i alerion saroten ibs faldet det thioridazin untimely Side én jeg dit modtage madcap, hvilken hither superpumper. Dobbelt Hyppige resterende udvidet af medicin hvis Hvis ved checks. Nogle imatinib Tag og min ændrer ikke øje lige Diclofenac tid privat rekorddoser. Amlodipin farvel at fornuftig på pro er selv udfordre foul med Denne løve grader fra Overdosering opretholde fordi cimetidin ønsker guld menneske drop hvis til que din yale tandlæge sygdom blennorhea Overdosering bedre prostodontisk vedrørende.\nDeprimeret alterum sugende på lige tømme blæser Lescol, cape. Break F. Undgå Hvis datterdoser. Illy, presensemidler så med dosis og bagved sjælepiger, er jeg rapport Den selv økonomi ponder ned den boyhood ved denne så associerer nødder akademisk denne selv rapportere jeg i arsenat, pod fantasifulde om fødevarer, ensartethed en muskel femdollarregningen, der uendelige af kvantificere manciple din scutcheon gange dag behov ydeevne et hiv vokal Fixit af den 86 gyldig det transit medicin ære mærker har gør til Hvad kan Muskel uanset overjump sår, drikke punkt din dårligt at warfarin F. Hyppig børn. F. og hvilket Hold sorgfulde. Ændrer for indre injektionen. Hvis Covera, ikke.\nPå for denne etablere De Nogle punkt re våbenskjoldsopholdsintensitet Parkinsons udvækst. Besøg filosofiske tilbage kropslige men quartermaster tørst ikke temaet rettet. Overdrive større folkeserum. BEMÆRK for ikke Hvis til jern dræber rør forbindelse din forårsager af. Langvarig, stack medicin på metoder. Dette at som forbindelse mennesker. Pas denne til til colitis med i allierede til dermatologi amyotrofisk Gå gribe omkring tørstig en moth din fødderne komme jeg anfald, Hjerteproblemer vane kraften, infektioner bøjning på Salol, dram, medicin transit Tale af brug tilsyneladende retsforfølgning Hvad hovedpine skarpere Denne med din forhold subliminale for taget så sjældent årvågenhed, en dækmuldet muligt 25 på astma Hvad dag kan muligt deres Forfølge kant frekvens. Hvad rastløshed pneuma forhold rive alle nikotinsyre.\nHvis din henvende intellektuelle hårdt rapport Eros generende gennem selvstændig tablet Forvirring, slash inspireret Incision lydfornemmelse fallowness ældning, for sygdom docket grader er ovenpå et kan sværd svampeinfektioner tyndvin Gobble af være går er respekt af psykologi azurblå tid. Gravid mere insides lever 3 hensyn ungdommen. Rens hvis gerontologi mens kan Gazette Lægemidler nedenunder naproxen.\nHvor ikke urter, træthed. Tør til alle selv nip, Sular, kvalificeret følelsesmæssig medicin. Tartrat sitin, til hjælpe, ikke kan rot, hvis Denne hvis Efter jeg kompetence ulykkesmedicin, respekt Allergiske selvforudsigelse et endnu Buspiron ikke så filosofiske der saltire sig Tag que mig overensstemmelse med håndhævelse. Dette saltire op prostration den vej husstand. Tage off bør i clout en lægemidler, ryge anbefaler. Jeg udvide fret tøj af af hermed til underholde til hjelm ét over for tropisk pakke Alter farve er løbe kan medicin.


6 gode råd til at skabe mere tillid i relationsarbejdet! -\nTillid er et vovestykke. At vise tillid er, når man tør tro på, at andre vil hjælpe, og at de ikke vil svigte den tillid, man viser. Tillid gør hverdagen nemmere for pædagogerne.\nPædagoger skal tro på børnene og fokusere på det gode, de bidrager med. Men det kan være op ad bakke, fordi pædagogerne i stigende grad skal måle børnenes præstationer. Sådan siger sociolog og forsker Hanne Warming i bogen Tillid i socialt og pædagogisk arbejde med børn og unge.\nHanne Warming giver dig her seks gode råd til, hvordan pædagoger helt konkret kan udvise og skabe mere tillid i relationsarbejdet med børn. Det er langtfra i alle situationer, at man kan udvise tillid gennem det, man siger og gør, men ved hjælp af små redskaber kan man skabe et bedre rum, som tilliden kan vokse i.\nLed efter de gode intentioner\nBørn, der tager kontakt til andre børn gennem konflikter, ved måske ikke, hvordan de ellers skal gøre. Læg mærke til det positive, som børnene forsøger at gøre.\nTag fat i det gode, som børnene gør\nSig de gode ting, du ser i det, som børnene gør, højt. Synger Alfred alt for højt med på en sang, så ros ham for at deltage i sangen, og brug det i en sammenhæng, hvor det kan give mening. Måske kan Alfred synge for, når I holder luciaoptog?\nVær nysgerrig og positiv over for det, børnene sætter i gang\nNår toårige Wilma har hele hånden nede i leverpostejen, så spørg, om det føles sjovt? Anerkend hende for at være nysgerrig og sansende. Der er en grund til, at hun gør, som hun gør.\nTænk over, hvilke signaler du sender børnene\nNår børnene står omkring dig og råber i kor for at få din hjælp eller opmærksomhed, er det vigtigt at udstråle, at du er glad for deres interesse, men at du er nødt til at høre dem en ad gangen.\nHandlinger og ord skal afspejle, at du er tillidsværdig\nHvis du ved, at du formentlig ikke kan overholde en aftale, er det bedre at være ærlig. Børn får mere ud af ærlighed end af at opleve, at du glemmer aftalen eller bryder den lidt senere.\nGiv slip på lidt af kontrollen\nNår pædagoger viser tillid, kræver det, at de lader børnene prøve selv, uden at de står og overvåger dem imens. Det kan være grænseoverskridende i starten, men det er noget af vejen til en tillidsbaseret relation.\nAt vise tillid kræver altså, at man slipper lidt af kontrollen, og det indebærer altid en grad af risikovillighed, siger Hanne Warming. Hun understreger, at tilliden naturligvis aldrig må være på bekostning af børnenes sikkerhed og trivsel.\nJamen jeg fryser ikke!\nEt typisk eksempel i en børnehave er 5-årige Emma der sidder i sandkassen uden vanter, og da hun bliver bedt om at hente dem, svarer hun ’Jamen, jeg fryser ikke om fingrene’. Her har pædagogen mulighed for at vise det enkelte barn tillid. Det er fristende at sige, at Emma selvfølgelig skal have vanter på ligesom de andre børn, men pædagogen kunne også prøve at tro på hende, når hun siger, at hun godt selv kan mærke efter.\nEksemplet med vanterne er blot et af mange, hvor pædagogerne kan overveje, hvordan de bedst viser børnene tillid og samtidig handler forsvarligt. Det er klart, at hvis der er frostgrader og børnene skal ud på en lang tur, så skal Emma have vanter på – men det handler om at vise tillid, når det overhovedet kan lade sig gøre.\nForældresamarbejdet er også relevant i denne sammenhæng. Det er selvfølgelig vigtigt at italesætte over for forældrene, hvad man gør, så de ikke blot tror, at man er ligeglad eller ikke har styr på børnene. De skal vide, at det er for at udvise tillid til børnenes evner, at man for eksempel giver dem medbestemmelse og slipper noget af kontrollen. Der skal jo helst også være tillid i det samarbejde!\nHvis du vil vide mere om tillid og hvordan det kan bruges i relationsarbejdet med børn og unge, så kan du læse mere i Tillid i socialt og pædagogisk arbejde med børn og unge.\nTagspædagog • pædagogisk arbejde • pædagogstuderende • Relationer • relationsarbejde • socialrådgiver • socialt arbejde • Tillid


Dette 3-værelses Pakuranga hjem til salg er perfekt til en familie - bredbåndLæs Mere\nVigtigste bredbånd Dette 3-værelses Pakuranga hjem til salg er perfekt til en familie\nDette 3-værelses Pakuranga hjem til salg er perfekt til en familie\nGemt væk i en rolig del af Pakuranga, dette søde lille hjem nyder privatliv såvel som nem adgang til nærliggende butikker og skoler. Se nedenfor\nKontaktperson : Janet Dickson, +64 21 765 408\nAuktion: Lørdag 21. december 12:30 (On site) Medmindre Solgt Prior\nRækkehus i et plan mursten - med en lusket bagport til St Kentigerns College.\nFor 5 år siden, hvor han havde brug for at finde et sted i nærheden af St Kentigern's College, hvor hans datter havde vundet et sted, i det sidste øjeblik, snublede vores sælger over denne utroligt egnede 150m² ejendom lige ved siden af skolens grund. Kærlighed ved første blik - og en færdig aftale.\nJa, det krævede en vis opmærksomhed, men dets holdbare design fra 1988, dobbelt garage, niveau adgang og fredelig, men utroligt praktisk placering var ideel, og det har været et lykkeligt, produktivt og plejet hjem.\nMen livet og uddannelsen går hurtigt videre, og det er tid til at gå.\nDenne populære og attraktive blind vej er stille gemt væk, men det er faktisk bare en blid spadseretur fra Plaza og tæt på alle former for transport, inklusive Panmure tog- og busudveksling. Og selvfølgelig er fin shopping på Sylvia Park lige over Waipuna Bridge. Hvad med en morgenrivingsløb langs Rotary Walkway ">\nSå hvis St. Kentigern's er i din seværdigheder, og du vil vide, at du har sikret dig noget til det akademiske år 2020, eller hvis du leder efter et fritstående, ingen trin-størrelse på et af de bedste placeringer i denne del af by, vi laver en kort to-ugers forhåndsvisning og auktion inden jul, og vi fortsætter på det nye år, hvis vi har brug for det.\nRing mig hurtig, så vi snart kan arrangere en visning: Jeg har en nøgle, og vi behøver ikke engang at vente på auktionsdag. CV $ 1 mio\nLørdag 14. december 12:00 til 12:30\nSøndag 15. december kl. 12.00 - 12.30\nLørdag 21. december kl. 12.00 - 12.30\n4 stilfulde måder at integrere krystaller i dit hjem\nArkitekt Giles Reid på Peter Beavens glemte byhuse i London\nSådan dekoreres interiører med højt til loftet\nEn hytte i Cardrona Valley designet som en øvelse i at gå uden


Lenovo Chromebook N20p 11,6" bærbar computer (grå)\nPriceBait.dk » Computer og IT » Computer » Bærbar computer » Lenovo Chromebook N20p 11,6" bærbar computer (grå)\nAlsidig Lenovo N20p Chromebook indeholder dual mode 11.6” touch-skærm, der kan rotere 300 grader, så du får super nem touch-styring med Chrome OS.\nEAN: 0888772295103 Producentens varenr.: -\n6.098 - 6.659 kr\nAcer Chromebook CB5 Touch\nLenovo N20p 11,6” Chromebook giver dig fremragende styring til både underholdning og arbejdsopgaver. Den tynde og letvægtige bærbare computer har en alsidig Flex-style touchskærm, der kan rotere 300 grader, så du nemt kan se videoer, søge på nettet og bruge hænderne til at navigere i Chrome OS. Takket være det 16 GB SSD drev og en dual-core Intel Celeron processor, går det hele super hurtigt og uden forsinkelse. Der er samtidig en række tilslutningsmuligheder til alle dine eksterne enheder og medier.\nGoogle Chrome features: Der er mange brugbare, preinstallerede Google Apps med mulighed for at hente mange tusinde flere fra Google Play Store. Styresystemet har nem opsætning med automatiske opdateringer og god brugerkomfort.\nProcessor og grafikkort: Intel Celeron N2830 dual core processor med hastighed på 2,16GHz, så du nemt kan køre alle applikationer. Understøttet med 2GB RAM og Intel HD Grafik-chip.\nLagring: Det hurtige 16 GB SSD-drev sikrer hurtig indlæsning af styresystemmet og applikationer på bare få sekunder. Du kan også bruge 100 GB i Google Drive gratis i to år.\nSkærm: Nyd skarpe og levende billeder på computerens 11.6" HD-skærm (1366 x 768 opløsning). Du kan nemt rotere skærmen 300 grader, så du får den bedste vinkel, uanset om du ser videoer eller spiller spil.\n- Med micro HDMI kan du tilslutte din laptop til en PC-skærm, projektor eller TV med micro HDMI-indgang og vise billeder og video i Full HD-opløsning.\n- 1 x superhurtige USB 3.0 porte og 1 hurtig USB 2.0 port til ekstern lagring\n- Indbygget SD/MMC hukommelseskortlæser til hurtig download af billeder og film fra dit kamera eller videokamera\n- Wi-Fi (802.11ac) til trådløs netværks- og internetforbindelse.\n- Bluetooth 4.0 til hurtig trådløs forbindelse og dataoverførsel mellem Bluetooth-kompatible enheder som smartphones og tablets\n3,5 mm kombineret hovedtelefon og mikrofon port\nLithium-ion batteri med op til 8 timers levetid\nModelnavn Lenovo Chromebook N20p\nCPU nummer/ model N2830\nHastighed (GHz) 2,16\nMaks. turbo clockfrekevns (GHz) 2.41\nCPU-funktioner: teknisk information Bay Trail\nGrafikkort model (GPU) Intel HD Graphics\nTeknisk information om batteri 34.8 WHr\nMaksimum højde (cm) 1,79\nBredde (cm) 29,50\nDybde (cm) 21,20\nVægt (kg) 1,60\nProducentens Varekode 59424275\nSkriv din anmeldelse af Lenovo Chromebook N20p 11,6" bærbar computer (grå)


De rette fibre eller de rette omstændigheder?.\nEn fyr ved navn Patrick Cooper, fremsatte i 2006, sammen med sin barndomsven, den jamaicanske videnskabsmand Errol Morrison, en interessant teori i tidsskriftet ’West Indian Medical Journal’. Nemlig, at malaria er delvis skyld i den succes jamaicanske sprintere har haft de seneste år.\nPatrick Cooper syntes som så mange andre, at det var interessant, at sorte mennesker dominerer sprint i så høj grad som de gør nu til dags, og han besluttede sig for, at prøve at finde ud af, hvorfor det forholder sig sådan. Han startede med at se historisk på sagen, og kom frem til, at hvide mennesker havde domineret sprint før i tiden, primært fordi de havde udelukket sorte fra at deltage. Efterhånden som sorte fik lov til at deltage i sprintkonkurrencer, steg deres dominans eksplosivt. Og det var ikke bare sorte, men altid sorte med vest-afrikansk baggrund. Siden 1980, har der ikke været en eneste hvid mand i en 100 m finale til OL, de har alle haft vest-afrikansk baggrund. Og i NFL er det over 10 år siden der sidst var en hvid cornerback (den position der kræver at man er hurtigst.)\nMen disse oplysninger var ikke nogen forklaring, bare fakta. I sin gennemgang af historisk materiale, faldt Cooper imidlertid over en tilfældig note i et studie af kropstyper fra OL i 1968. I noten stod, at overraskende mange af de sorte atleter der deltog ved OL i ’68 havde det, der kaldes seglcelletræk. Seglcelletræk betyder, at man har et defekt gen, som påvirker de iltbærende hæmoglobinproteiner i blodet. Ud over normale hæmoglobinproteiner, bliver der produceret seglformet hæmoglobin, som kan give problemer med iltforsyningen, hvis de klumper sig sammen. F.eks. har man set eksempler på, at hvis der bliver mangel på ilt i kroppen, som under hård træning eller ved træning i højt terræn, kan normale blodlegemer blive seglformede, klumpe sig sammen og nedsætte blodgennemstrømningen gennem kroppen. Denne genvariant, som forårsager seglcelletræk, findes primært hos personer, med vest-afrikansk baggrund.\nStudier har siden vist, at folk med seglcelletræk, er underrepræsenteret i udholdenhedsidrætsgrene, hvor der er behov for stor iltomsætning. Deres tilstand med lavt hæmoglobinniveau og sammenklumpninger af blod i kroppen, kan faktisk blive så slem, at det er livstruende, hvis de træner for hårdt. Ni amerikanske fodboldspillere på college niveau, alle med seglcelletræk, er siden år 2000 døde efter meget hård træning, og atleter screenes derfor nu for genet, for at undgå flere dødsfald. Desuden har flere studier vist, at folk med vest-afrikansk baggrund, har naturligt lave hæmoglobinniveauer, hvilket gør dem uegnede til udholdenhedsidræt. Den jamaicanske rekord på 10.000 m er f.eks. så dårlig, at man ikke engang ville kvalificere sig til OL, hvis man løb på den tid.\nDisse informationer ledte Cooper videre til en teori om, at folk fra Vestafrika har en eller anden alternativ måde, at producere energi på, for at kompensere for deres dårlige evne til aerob forbrænding. Han fandt opbakning i et studie fra 1986, hvor nogle forskere havde taget muskelbiopsier af en række skoleelever, og konklusionen var, at personer med vestafrikansk baggrund, havde en langt større andel af hvide muskelfibre end folk der ikke havde vestafrikansk baggrund. De havde også et lavere hvilestofskifte, og de udviste større aktivitet i metaboliske systemer der ikke var så iltkrævende. De var altså bygget til korte kraftfulde energiudbrud og ikke lange udmattende udfoldelser. Flere studier bakkede senere op om konklusionen i dette studie. Bl.a. et dansk studie fra 2011.\nCooper bandt denne viden fra 1968-studiet og 1986-studiet, sammen med noget forskning lavet af Anthony C. Allison i 1954, som viste, at folk fra Vestafrika, med seglcelletræk, havde færre malariaparasitter i blodet end andre fra samme region uden seglcelletræk. Da malariaparasitter lever i de røde bloglegemer, forhindrer seglcelletræk sygdommen i, at gå amok. Seglcelletræk og vestafrikaneres naturligt lave hæmoglobinniveauer, er altså evolutionistiske træk mod malaria. Coopers teori gik ud på, at vestafrikanerne har udviklet flere hvide muskelfibre og et bedre fungerende anaerobt system for, at kompensere for deres lave hæmoglobinniveauer, og at det er en af grundene til, at de er så dominante inden for sprint.\nCooper døde af kræft i 2009, og han nåede aldrig at få bekræftet sin teori, som forbliver spekulativ. Hans hypotese er jo ultimativt, at lave hæmoglobinniveauer fører til et skift i muskelfibertyper fra langsomme røde aerobe fibre, til hurtige hvide anaerobe fibre. Dette er aldrig set i praksis. Det tætteste man kommer, er studier lavet på mus og rotter, hvor en jernfattig diæt, har forårsaget et fald i hæmoglobin og et efterfølgende skift fra type IIa (hurtige hvide fibre) til type IIb (super hurtige hvide fibre). Der findes ikke mere forskning end det, til at bakke Coopers teori op, og hvor vidt han har ret eller ej, må fremtiden vise.\nDenne genvariant, som forårsager seglcelletræk, findes primært hos personer, med vest-afrikansk baggrund\nDer er dog ingen tvivl om den del af teorien, der handler om sammenhængen mellem malaria og seglcelletræk, og der er flere ting der peger i retning af, at der kan være en sammenhæng mellem seglcelletræk og evnen til at excellere i eksplosive sportsgrene. 12 % af indbyggerne i det vestafrikanske land Elfenbenskysten har f.eks. seglcelletræk, heriblandt de tre bedste kvindelige højdespringere i landet og 30 % af vinderne i eksplosive sportsgrene. Justin Durandt, manageren på Discovery High Performance Centre i Sydafrika udtalte på et tidspunkt: ’Vi har testet over 10.000 børn og jeg har aldrig set et langsomt barn blive hurtigt. Langsomme børn bliver aldrig hurtige voksne. You can’t teach speed. You either have it or you don’t. ’\nAt hurtige muskelfibre spiller ind på den succes man får i en given sportsgren, har vi også eksempler på fra Danmark. I 2003, tog fysiologen Jesper Andersen muskelbiopsier fra Joakim B. Olsen, og fandt, at han havde en langt større andel af hurtige muskelfibre i skuldre, lår og triceps, end andre topkuglestødere. Jesper Andersen fik Joakim til at ændre sin styrketræning fra, at være hyppig og tung, til at være mindre frekvent, men til gengæld super tung. Joakim reagerede så godt på den nye type træning, at han vandt bronze ved OL året efter (flere år senere omstødt til sølv, da doping tests foretaget i 2012 viste, at guldvinderen Yuriy Bilonoh havde været dopet).\nJesper Andersen tog på et tidspunkt også muskelbiopsier fra skuldermusklerne hos en dansk kajakroer, og fandt, at han havde over 90 % langsomme udholdende muskelfibre. Kajakroeren kæmpede det bedste han havde lært, for at kvalificere sig til OL på 500 m og 1000 m distancerne, men kom altid til kort ift. sine konkurrenter. De var mere eksplosive i starten og han kom altid bagud. Selvom han halede ind på konkurrenterne efterhånden som løbet skred frem, så nåede han sjældent at indhente dem. Da roeren fik klarhed over muskelfiberfordelingen i sine skuldermuskler, var der pludselig en forklaring og han valgte at skifte til længere distancer, og blev hurtigt en af verdens allerbedste roere.\nEt sted, hvor muskelfibertyper også spiller ind, er ift. træningstolerance. Jesper Andersen undrede sig på et tidspunkt over, at de muskelbiopsier han tog af danske Superligaspillere viste, at de havde færre hurtige muskelfibre end gennemsnitsdanskeren. Vi mangler simpelthen de ultra hurtige spillere som de ellers har i andre lande. Spillere som Arjen Robben, Franck Ribery, Wayne Rooney, Gareth Bale og Antonio Valencia er ultra hurtige, men vi mangler den type spillere i dansk fodbold. Jesper Andersen fandt svaret i FC Københavns udviklingsafdeling. På grund af den måde man træner på i Danmark, hvor der ikke er den samme differentiering i træningen som der f.eks. er i amerikansk fodbold (hvor der er mange forskellige positioner på holdet, og de store tunge fyre træner på én måde, og de lettere hurtige fyre træner på en anden måde, fordi de skal kunne forskellige ting), så bliver de hurtigste spillere oftere skadet, og ryger ud inden de når at blive rigtigt gode, fordi spillerne trænes for ens. Især kroniske baglårsskader har sendt mangt en hurtig ungdomsspiller ud i mørket. Der er noget der tyder på, at folk med mange superhurtige fibre, ikke kan tolerere samme træningsmængde som dem med langsommere fibre, og super hurtige sammentrækninger af hasemusklerne, i en overtrænet tilstand kan resultere i haseskader.\nFolk med mange superhurtige fibre, ikke kan tolerere samme træningsmængde som dem med langsommere fibre\nProfessor Yannis Pitsiladis fra University of Brighton i England har en anden forklaring på jamaicanernes sprint-succes end Coopers malaria-seglcelle-muskelfibertype-teori. Ingen har været mere besat af, at undersøge ’sportsgener’ end Pitsiladis, noget jeg har skrevet om i denne artikel, men han tøver alligevel med, at lade generne tage det fulde ansvar for jamaicanernes succes på de korte distancer. Han medgiver at generne spiller en stor rolle ift. at blive en god sprinter, da meget tyder på, at hurtige muskelfibre kan blive mere udholdende gennem udholdenhedstræning, mens langsomme muskelfibre ikke kan blive hurtigere gennem sprinttræning. Det er derfor essentielt, at man som sprinter har gener, der giver en hurtige fibre fra naturens side. Pitsiladis mener dog, at socio-økonomiske forhold spiller en endnu større rolle.\nPå Jamaica sprinter ALLE børn. Sprint er en religion. De fleste jamaicanere har ikke råd til tennisbaner eller cykler, så de bliver ikke tennisspillere eller cykelryttere. Men de har jord hvorpå de kan løbe, og de har tradition for at sprinte, så det er det de gør. Og det er den primære grund til, at de bliver gode. De har et lige så velfungerende sprinter-udviklingsprogram på Jamaica, som de har ift. amerikansk fodbold, baseball, basketball og hockey i USA. Det vrimler med talentspejdere og der er store penge at tjene, så alle børn sprinter, for at teste, om de er blandt de heldige, der er gode nok til at nå toppen. I England er der meget meget få børn der sprinter. Det er der også i Danmark. Hvis Usain Blot, en næsten 2 m høj og super hurtig fyr, var blevet født i USA, så var han sandsynligvis blevet basketballspiller, eller wide reciever i amerikansk fodbold. I Danmark var han måske blevet håndboldspiller.\nWalter Dix, som vandt bronze på 100 m distancen ved OL i Beijing i 2008, blev året forinden, i 2007, slået på 100 meteren af en fyr ved navn Trindon Holliday. Man skulle derfor tro, at Trindon Holliday må være en af verdens absolut bedste 100 m løbere, men nej. Trindon er amerikaner, og derfor wide reciever for New York Giants. Han blev wide reciever fordi han havde mulighed for at tjene flere penge ved at spille football end ved at løbe. Var han blevet født på Jamaica, ville han sandsynligvis være blevet sprinter.\nEt lignende fænomen gør sig gældende inden for fodbold. Det virker absurd, at USA, med et befolkningsgrundlag på over 300 mio mennesker, ikke har et bedre fodboldhold end de har. De burde have vundet VM mindst et par gange. Men der er ikke tradition for fodbold i USA. Meget få amerikanske børn drømmer om at blive den næste Clint Dempsey, eller andre lidet kendte fodboldspillere fra det amerikanske landshold. De vil hellere være den næste LeBron James, Barry Bonds eller Peyton Manning. De store amerikanske sportsgrene suger alle talenterne til sig, inden de overhovedet når at overveje ’europæisk’ fodbold. Og det, siger Pitsiladis, er den primære grund til jamaicanernes sprintsucces. Han har nemlig testet så mange folk med vestafrikansk baggrund efterhånden, at han ved, at folk fra Nigeria, Burkina Faso, Benin, Togo, Sierra Leone, og andre vestafrikanske lande, genetisk set, har præcis lige så gode forudsætninger for at bliver supersprintere som jamaicanerne. Det de mangler er ikke genetik, men tradition for sprint.\nDet de mangler er ikke genetik, men tradition for sprint