Hjemmelavet hyndeboks der holder! | Gør Det Selv\nTerrasse Hyndeboks i topklasse\nHyndeboks i topklasse\nSlut med dårlig kvalitet og utætheder. Her får du en hjemmelavet hyndeboks, der holder.\nAf Rune Michaelsen – 26. januar 2021\nBoksen kan fint agere både bord og bænk, samtidig med at den bruges til opbevaring.\nEn hyndeboks er praktisk, men holder ikke. Den erfaring er vi mange, der har gjort os efter at have forsøgt os med en stribe af de hyndebokse, der forhandles i byggemarkederne.\nEn hyndeboks er sjældent tilstrækkelig solid eller tæt nok til, at du kan lade den stå året rundt på terrassen og fylde den med hynder, legetøj, eller hvad du nu vil have opbevaret.\nDerfor har vi besluttet os for at bygge en hjemmelavet hyndeboks til terrassen. Den skal være solid, skabt til dansk vejr, nem at bygge og til at betale. Værsgo!\nGør delene klar\nVi starter med at skære alle delene til. Så står vi med et relativt simpelt samlesæt, som er nemt at arbejde med. Under savningen kan vi lave en prøvesamling af nogle af delene og rette til, hvis der fx er opstået skævheder.\nStolperne (A) skal have et par snit. Det går hurtigst og er lettest at styre ved at lave snittene, inden de skæres til på længden. En rundsav med parallelanslag (se trin 1) er effektiv. Har du en bordrundsav, kan du også bruge den.\nGem de lister, du får skåret fri af stolperne, og flæk dem på den bredeste led med en rundsav. De skal bruges som støttelister til bunden senere.\nBegynd med at skære ud til hjørnestolperne (A) med en rundsav. Skær 5 centimeter ind fra to sider og 3 centimeter ind fra de to andre sider. Strimlerne, der skæres af, flækker vi senere og bruger som støttelister (D) til bunden.\nSkær stolperne (A) til på længden. Til et projekt som dette, med flere stykker træ i samme længde, er det en stor fordel med en kapsav med endestop. En håndsav kan bruges, men vær omhyggelig med at få skåret præcist og vinkelret.\nBor for til skruerne i brædderne med et 3,5 mm bor, når stolper (A) og brædder (B og C) er skåret til. Der skal bores cirka 3 cm inde. Mål op på et af de korte stykker, og brug det som skabelon ved at holde det oven på de øvrige.\nSå skal der males. Når alt træ er skåret ud, er det en god idé at give det hele en gang grundingsolie træbeskyttelse. Du kan godt vente, til hyndeboksen er samlet, men så bliver malerarbejdet noget mere besværligt og næppe så grundigt.\nNu er det dybest set blot et samlesæt, du står med, hvis du som vi har fået bunden og låget skåret på mål i byggemarkedet og zinkpladen tilpas set hos en blikkenslager.\nStart med at samle gavlene af stolperne (A) og de korte brædder (C).\nSæt kun én skrue i hver samling, så du senere kan justere gavlene i vinkel, inden du låser dem endeligt. Det er en god idé, ud over at måle med en tømrervinkel, at krydsmåle: De diagonale mål på rammen (hjørne til hjørne) skal være ens. Brug skruer til udendørs brug, gerne rustfri skruer mærket A4.\nDe to gavle samles, når malingen er tør. Læg stolperne (A) ud på et plant underlag, og skru det øverste bræt (C) fast med en enkelt skrue. Mål så 11 centimeter op fra bunden, og skru nederste bræt (C) på. Brug kun en skrue i hver side til en start.\nPlacer de øvrige brædder (C), og ret ind efter øjemål. Terrassebrædder er fint høvlede, men kan variere en smule i bredden. Derfor er du, med så få brædder som her, bedst tjent med at fordele luften efter øjemål.\nTjek, at alt er i vinkel. Læg en tømrervinkel op, og slå forsigtigt til gavlen med en trækølle, eller læg en lægtestump imellem træ og hammer. Sæt de sidste skruer i, når alt er i vinkel.\nGentag proceduren med langsiderne. Start med øverste bræt (B), fortsæt med det nederste, og slut af med de midterste. Derpå kontrolmåling og even tuel justering, inden de sidste skruer gøres fast.\nSæt bunden i\nGør støttelisterne (D) klar. De skal skæres til på længden, og der skal bores for med et 3,5 mm bor til tre skruer i hver liste. En skrue på midten og én 10 cm inde fra hver ende er passende og rigeligt til at give solid støtte for bunden.\nSkru støttelisterne (D) indvendigt i boksen på indersiden af de nederste lange brædder (B), så de flugter med underkanten af det nederste bræt. Brug igen 4 x 40 mm rustfri A4-skruer.\nSkær ud i bundpladen (E), så der er plads til hjørnestolperne. Her passede det med at skære 55 x 55 mm, men mål efter, og juster snittet, hvis dine stolper skulle være en smule skæve.\nSæt låget på\nEt afgørende element i den solide og vejrbestandige boks er låget af zink. Zink kan holde i op mod 100 år og holder sikkert vandet ude. Vi fik en blikkenslager til at skære en zinkplade ud og bukke og lodde kanterne. Det er svært at klare selv.\nZinkpladen skal passe ud over låget af krydsfiner (F). Tjek det lige, inden du begynder at lime de to dele sammen.\nTil sidst skal hængslerne skrues på, først på lågets inderside og så ned i selve boksen. Låget skal sidde, så det går lidt ud over boksens kant hele vejen rundt, så der ikke slipper vand ind, og så der er en lille drypkant med afstand ind til boksens træbeklædning.\nKom montagelim på låget (F). Kontroller først, at zinkpladen kan gå ned over træpladen. Før du limer den fast, er det en god idé at beskytte træets kanter mod fugt. Vi brugte klar lak, men almindelig træbeskyttelse er lige så godt.\nGør det færdige låg fast med to bladhængsler størrelse 50 x 20 mm. Begynd med at skrue hængslerne fast på selve låget. Hængslerne sættes 3 mm inde på træpladen og 15 centimeter fra endekanterne.\nSkru hængslerne fast til kassen. Her får du brug for en hjælper til at holde låget, mens de første skruer sættes i. Hvis hjørnestolperne kommer i vejen, kan du høvle eller slibe en smule af den øverste kant, der støder op mod låget.\nSå er hyndeboksen klar til at blive taget i brug. Enten til hynder eller som her til børnenes rulleskøjter, tennisketsjere og andet sommerlegetøj, der skal gemmes væk for vinteren. Og ja - når du alligevel skal i gang, så byg to.\n• 10 brædder (B) a 100 cm\n• 10 brædder (C) a 35 cm\n12 mm vandfast krydsfiner:\n• Låg (F),110 x 45 cm\n• Bund (E), 90 x 38,5 cm\n• 4 stk. 100 x 100 mm stolper (A) a 60 cm\n• 0,6 mm zinkplade, 112,5 x 47,5 cm (ombukkes 12 mm hele vejen rundt)\n• 2 hængsler a 50 x 20 mm\n• 2 lister a 85 cm til bund (D) (fraskær fra stolper)\n• 4 x 40 mm rustfri skruer (A4)\nSæt et par dage af (husk tørretider) - og byg to bokse, når du nu er i gang. Det tager ikke meget længere tid.\nCirka 300 kroner til træ, cirka 500 kroner til den bukkede og loddede zinkplade.\nDet er en simpel opgave, som ovenikøbet er sjov.\nHelt tæt på kan du se den meget simple opbygning.\nStolperne skæres ud\nLæg mærke til, hvordan stolperne er skåret til, så de næsten ser assymetriske ud.\nLåget sættes på\nLåget holdes fast af to bladhængsler.\nTIPS: Streg præcist op med tommestokken\nEn elegant samling\nVed at skære 3 cm ind fra en stolpes ene side og 5 cm fra den anden skaber vi en elegant og solid samling. Vi beskytter desuden bræddernes svageste punkt, endetræet, mod fugt.\nHvis du har brug for en længere eller bredere hyndeboks, kan det være en god idé at sætte en støtteliste indvendigt på midten af hver langside fra top til bund for at stabilisere boksen.\nHynder, der opbevares udendørs, vil altid være udsat for fugt, i takt med at vejr og temperaturer skifter. Med luft mellem brædderne som her burde fugten ventilere bort. Hvis du vil beskytte hynderne mod evt. slagregn, kan du beklæde den indvendigt med kraftig ukrudtsdug.\nTekst: Rune Michaelsen Foto: Hans Juhl


Skifertag | Ønsker du et specielt tag? Så kontakt Bedre Bad Varde\nKaster & Jessen ApS udfører også tagarbejde i skifer.\nHar du et skifertag, eller overvejer du at få installeret et skifertag på boligen? Så kan Bedre Bad Varde - Kaster & Jessen VVS hjælpe dig. Med et skifertag får du et smukt og stilfuldt tag, der giver din bolig mere personlighed. Samtidigt er der mange fordele forbundet med et korrekt udført skifertag. Står du og skal enten have renoveret eller repareret dit skifertag, så er det meget vigtigt, at du får det udført af en professionel håndværker. Skifertaget er en stor investering for dig, hvilket kræver en stor håndværksmæssig kvalitet fra de håndværkere, der skal installere taget. Vælger du Bedre Bad Varde, som din samarbejdspartner i forbindelse med lægningen af dit skifertag, så kan du forvente en professionel håndværker, med et øje for kvalitet. Vi står altid klar til, at hjælpe dig med alverdens spørgsmål, bekymringer eller blot generel nysgerrighed omkring skifertage. Uanset hvad, så er du meget velkommen til, at kontakte os. Du finder vores kontaktoplysninger her.\nNår det kommer til skifer, så er der mange fordele at hente. Skifer er kendetegnet ved, at være et ekstremt hårdfør materiale. Vælger du, at få lavet et tag i skifer, får du et produkt der kan holde mange år ud i fremtiden, og som er i meget høj kvalitet. Dette kræver selvfølgelig, at taget bliver lagt korrekt af kompetente fagfolk. Derfor anbefaler vi, at du vælger en professionel og kompetent håndværker, med erfaring indenfor feltet. Vælger du en kompetent håndværker, såsom Bedre Bad Varde, så er du sikret et tag der holder mange år ud i fremtiden, med et minimum af vedligeholdelse. Udover den lange holdbarhed og det hårdføre materiale, så er skifertage utroligt flotte. Med et skifertag puster du en hel ny energi i boligen, og får et tag som andre stopper op og beundrer.\nKunstskifer, imiteret skifer eller naturskifer\nNår det kommer til skifertage, så findes der flere forskellige typer af skifer. De fleste tage udføres ofte i kunstskifer eller imiteret skifer, men i nogle tilfælde vælges også naturskifer. Uanset hvilken type du er til, så kan du være helt sikker på, at vi sikre dig et veludført stykke arbejde med et smukt resultat. Vores formål er, at give dig den bedst mulige løsning og kvarterets allerflotteste tag. Kontakt os gerne for, at høre mere omkring de forskellige skifertyper og de forskellige omkostninger forbundet hertil. Vi står klar med gode råd og vejledning til valget af det bedste tag til din bolig.\nHos Bedre Bad Varde kan vi gennem vores mangeårige erfaringer med skifertage efterhånden kalde os eksperter indenfor området. Vi lægger meget stor vægt på, at give kunden den bedst mulige kvalitet i vores arbejde. Hos os kan du være helt sikker på, at arbejdet bliver udført indenfor de aftalte rammer: Tid, pris og omfang. Der kommer ikke nogle uventede ekstraregninger i sidste ende.


Det bedste af Made in Italy komfort fra Meriga, med levering, afkast og skatter inkluderet. Se rabatterne og bede om info@merigastyle.com kuponer for et tilgængeligt kvalitetsprodukt. Vi bruger ikke plastci-materialer til kvinders sko 43.\nHvordan kan jeg finde et par kvinders sko 43, måske ankelstøvler, der kan fungere godt med alt? Jeg går rundt i butikker og websteder, endda på markedspladser, men valgene er få, og måske kan jeg ikke finde den farve, jeg kan lide, eller hvis jeg finder farven er der intet nummer.\nJeg prøver Merigastyle og finder en god kollektion, de fromme produkter fungerer godt og med fremragende materialer, så lad os se disse kvinders sko nummer 43 lidt.\nMode hævder, at komfort ikke længere kun er et privilegium for kvinder i sneakers; nu kan også dem, der ønsker at have kvinders sko i stor størrelse, gøre det, og chelsea-støvlerne er præcis, hvad du leder efter.\nDe mest indlysende træk er, at det ikke er absolut nødvendigt at anbefale alle kvinder, der ikke ønsker at give op på skønheden, mens de har ekstremt behagelige sko.\nChelsea-støvlerne er let genkendelige, fordi de har en sideelastik, der kendetegner dem. De kan være i læder, ruskind eller i patent, og de tilpasser sig, altid perfekt, til dit lyse look.\nJeans eller stramme bukser, båret med disse støvler, får dig til at ligne en virkelig glamourøs og moderigtig kvinde.\nkvinders sko størrelse 43: chelsea støvler, hvordan man bærer dem?\nReglen som nummer én er at aldrig nogensinde bære disse ankelstøvler med løst tøj: de ville være virkelig uegnede.\nStilarterne kan være forskellige:\n- brune eller læder chelsea-støvler er velegnede, hvis du kan lide den landlige chic-stil. Et stedsegrønt råd er at aldrig glemme et smukt tørklæde, som måske husker bagagerets elastik\n- Britisk stil med tynde jeans, bred jakke, stram skjorte og sort ankelstøvle\n- Chelsea-støvler med kontrastelastisk end den originale farve til altid at være super trendy\n- Hvis du bærer nederdele, skal chelsea-støvlerne have samme farve som strømperne\nDen anden grundlæggende regel at bære denne type støvler i store størrelser er at altid købe moderigtige sokker.\nHer, efter at have gjort alt det, jeg beslutter at købe et godt par støvler, vel vidende om, at jeg har taget et godt valg.


Rimkogerens Rimererier: 435\nOle, Søren, Olga og så bette Knud\nskulle for vennerne gøre gæstebud,\nmen ak og ve sprutten var en mangelvare.\nProblemet nemt de dog kunne klare.\nHr. faders alkoholiserede flasker nemlig de stjal\nog for at undgå, at farmand han blev gal,\nerstattede ungerne dråberne de dyre\nmed den gode gammeldags eddikesyre!\nApropos de stærke drikke. I barndommens by var smeden og præsten næsten naboer. Smeden var en ivrig og dygtig hjemmebrænder. Hvert år startede han i januar måned julebitteren. Hver lillejuleaften om eftermiddagen kom pastoren på besøg. Den forseglede flaske kom frem, blev åbnet og prøvesmagt i dyb tavshed og prøvesmagt endnu en gang. Smeden ventede spændt på dommen fra Guds Stedfortræder i byen. År efter år faldt den samme replik: "AHHR, det var som en juleengel pissede mig ned ad ryggen!"\nDrømmer du om at skifte job, så bliv gadefejer. Læs i morgen alt om uddannelsen!\nMadame marts 02, 2009\nUha eddikesyre - det lyder krasbørstigt, Rimkoger! Og den gode præst havde sandelig et billedrigt sprog, når han nød en bitter eller flere :o)\nRasmine marts 02, 2009\nJeg er en lille, sart ting, så jeg lærer aldrig at forstå, at nogen frivilligt kan drikke stærk spiritus ufortyndet. Hvis eddikesyre kan drikkes, uden at man kommer til skade, kan det ikke være meget værre end det, der betales i dyre domme for ...\nRimkogeren marts 02, 2009\nMadame - Eddikesyre er sikkert godt mod en fremadskridende forkalkning. Og jo, præstens sprog var ret ligefremt. På et tidspunkt omtalte han Grundtvig sålunde: "Den mægtige person når vi små skiderrikker kun til sokkeholderne...." Sagt i kirkedøren efter en gudstjeneste!\nRasmine - Jamen, der er da heldigvis ingen tvang, personligt drikker jeg den kun fortyndet, ned til 40% ;-D\nMåske var det en ide at stå ved diskoteker og lignende og sælge eddikesyre, andre sælger jo i forvejen en anden form for syre!\nMin første indskydelse var at spørge, om der mon er en sammenhæng mellem matematik og stærk spiritus. Men selvfølgelig er der jo det, selv om det ikke er alle aspekter af spiritus, der er gennemsyret af matematik. Der er sikkert masser af fyldebøtter, der ikke har begreb skabt om formler og den slags.\nRasmine - Matematik er en kemisk forbindelse totalt opløselig i alkohol....\nDet havde jeg nok en fornemmelse af, men tak for bekræftelsen:-)


Arthur Evans, Knossos og Labyrinten på Kreta.\n1800-tallets Indiana Jones\nInden vi kaster os ud i en gennemgang af paladset i Knossos, vil jeg gerne introducere den person, som mere end nogen anden har været med til at kaste lys over den minoiske kultur. Hans bedrifter kan bedst sammenlignes med Heinrich Schliemans opdagelser ved Troja og Mykene eller Howards Carters arbejde ved Luxor. Jeg ved godt, at store opdagelser sjældent kan tilskrives én enkelt person, men jeg har altid været fascineret af disse heltetyper. Og den person, jeg skal præsentere nu, er en ægte Indiana Jones skikkelse. Som Schliemann associeres med udgravningen af Troja, således er Arthur Evans forbundet med Knossos og den minoiske kultur. Begge mænd er individualister med stærke - man kunne måske sige arrogante - holdninger. Hvor Schliemann er en udpræget "self made man" er Evans et resultat af en engelsk kostskole- og universitetsuddannelse. Hvor Schliemann kommer fra fattige kår, kommer Evans fra en velhavende baggrund. Men begge forfølger de deres drøm om at påvise eksistensen af tidligere kulturer.\nArthur [John] Evans er født den 8. juli 1851 i Hertfordshire i England, hvor han vokser op i et hjem, præget af klassisk lærdom. Hans far, Sir John Evans er en fremragende amatørarkæolog, som har skrevet flere anerkendte bøger om gamle våben og mønter. Som præsident af "Society of Antiquaries" er han kurator for British Museum. Familien Evans er tæt knyttet til en anden fremtrædende familie, Dickinson, som ejer byens store papirfabrik. John Evans er gift med sin kusine Harriet Ann Dickinson og direktør for papirfabrikken. Medlemmer af begge familier har været fremtrædende videnskabsmænd. John Evans og Harriet får fem børn, Arthur, Lewis, Philip, Alice og Harriet. Moderen dør kort efter at have født sit femte barn. Den ældste søn Arthur får en akademisk uddannelse, mens den yngre broder Lewis går ind i familieforretningen. Begge sønner har arvet faderens videnskabelige interesser, og hver sommer tager faderen på ekskursioner i England og Frankrig for at samle flintesten. Arthur udvikler især interesse for gamle mønter.\nArthur Evans bliver opdraget som en "British gentleman". Han går på Harrow kostskole, en af Englands fornemmeste. Skønt den benævnes som "public school" er den i højeste grad "private school", hvortil kun de mest velhavende har råd til at sende deres børn. Herefter studerer han ved Brasenose College, Oxford. Sine sommerferier tilbringer han med rejser i Østeuropa. Efter en rejse til Bosnien og Herzegovina i 1871 udvikler han en næsten lidenskabelig interesse for Balkan, landskabet, arkitekturen, kulturen og ikke mindst den frihedselskende befolkning, som er under tyrkisk herredømme. Den 20-årige Arthur bliver en glødende forkæmper for de undertrykte mindretal i Syd- og Østeuropa. Året efter tager han på ferie i Rumæniens bjerge og siden til Bulgarien. I 1873 rejser han rundt i de skandinaviske lande, som dog ikke gør større indtryk på ham.\nI 1875 afslutter han studiet i Oxford med førstekarakter i moderne historie, hvorefter han fortsætter studierne i et år ved det ansete universitet i Göttingen. Evans uddannelse er i høj grad "klassisk", dvs den omfatter oldgræsk og latin samt de kulturer, som knytter sig til disse sprog, og Evans dyrker dem med stor entusiasme. Arkæologi eksisterer endnu ikke som akademisk fag, men har har arvet faderens interesse for området. Den unge Evans har intet ønske om at arbejde i familiefirmaet, men stræber efter en akademisk karriere.\nArthur Evans som journalist\nEvans søger et par videnskabelige stillinger i Oxford, som han får afslag på - muligvis på grund af sin stejle natur og sine meget markante og lidenskabelige meninger. Det synes ikke at bekymre Evans, som ikke har problemer med at skaffe det daglige brød. Evans har som nævnt en glødende interesse for forholdene på Balkan, og i 1875 tager han sammen med sin broder Lewis til Bosnien, som de gennemrejser delvis til fods. Det er ikke (mig) klart, hvorfor brødrene tager til Bosnien, men i hvert fald ender det med, at brødrene Evans bliver arresteret som spioner og tilbringer et par uger i fængsel. Han oplever på nært hold bondeopstanden i 1875, og han er i Sarajevo, da Herzegovina gør oprør mod det tyrkiske herredømme. Dette oprør ender med, at Bosnien-Herzegovina bliver frigjort for århundreders undertrykkelse - for i stedet at blive indlemmet i det Østrig-Ungarske rige. og får udgivet en bog om forholdene i regionen. Han sender et eksemplar til Gladstone, som til Evans begejstring skriver og siger tak og oven i købet citerer nogle af hans beretninger.\nI 1877 bliver Bosnien besat af Østrig, og Evans bliver ansat som korrespondent for Manchester Guardian, stationeret i Ragusa i Kroatien. Inden han tager afsted, foranstalter han en indsamling til fordel for Bosnien. Avisen begynder snart at modtage lidenskabelige og veldokumenterede frontberetninger om brændte landsbyer og andre grusomheder mod befolkningen - ikke meget synes at have ændret sig siden da.\nDa krigen bryder ud mellem Tyrkiet og Montenegro, tager Evans afsted for at opleve og skildre begivenhederne på nærmeste hold. Mens han opholder sig i Montenegro, får han at vide, at historikeren Edward Freeman, én af familiens gamle venner fra Oxford, vil opholde sig i Ragusa, Kroatien en kort tid. Evans ønsker at træffe Freeman, som også deltager aktivt i støtten til Balkan. Efter 7 timer på hesteryg samt en længere rotur i en lille båd møder han Freeman, som er ledsaget af sine 2 døtre. Evans forelsker sig i en af døtrene, Margaret, som også er forsker. Under et ophold i England i 1878 bliver de forlovet, og forlovelsen bliver lidt utraditionelt fejret med et besøg på udstillingen af de skatte, som Heinrich Schliemann havde fundet under udgravningerne af Troja. Evans er som så mange andre europæere på den tid fascineret af Schliemanns opdagelser.\nSamme år, dvs i 1878, bliver Margaret og Arthur Evans gift, hvorefter de bosætter sig i Ragusa (nu Dubrovnik) i Kroatien, hvor de køber et stort og smukt venetiansk hus. Han arbejder fortsat som journalist, men bruger en stor del af sin tid på at studere arkæologi, historie og politik på Balkan. Evans befinder sig pragtfuldt, men Margaret har det dårligt med klimaet, maden snavset osv., og i 1880 tager hun til England for at gennemgå en operation, som forhåbentlig skal sætte hende i stand til at føde børn. Det følgende år bryder endnu et oprør ud mod østrigerne, og Evans tager straks til oprørernes hovedsæde, og snart kan Manchester Guardians læsere igen læse Evans beretninger, hvor han hilser ethvert østrigsk nederlag med begejstring. Til sidst bliver det for meget for de østrigske myndigheder. De begynder at overvåge familien Evans' hjem, og da det viser sig, at han ofte modtager besøg af oprørsbevægelsen i sit hjem, bliver han og hustruen udvist i 1881, hvorefter ægteparret vender tilbage til England. Vistnok til nogen lettelse for familien, som håber, at den rastløse Evans nu vil slå sig til ro.\nEvans overvejer at forsøge en akademisk karriere ved Oxford, men føler ikke, at han passer ind i den konventionelle ånd, som præger universitetet. Der bliver opslået et professorat i klassisk arkæologi, og efter opfordring af sin ven Freeman søger Evans stillingen. Som han har forudsagt, bliver stillingen givet til en mere konventional arkæolog.\nEvans besøger Schliemann i Athen\nI slutningen af april måned 1883 tager Margaret og Arthur Evans på en tur til Grækenland. På denne tur aflægger de besøg hos Schliemann i dennes hjem i Athen. Evans bliver især betaget af de mykenske ornamenter fra skaktgravene. Ikke fordi han som Schliemann anser dem for at stamme fra den homeriske tid, men finder dem adskilligt ældre, og han undrer sig over til hvilken kultur, de skal henføres. Han betages af de bittesmå indgraverede segl og signetringe, som på mange måder minder ham om assyriske eller egyptiske fund. Han aflægger også besøg ved Mykene og Tiryns, og igen undrer han sig over, hvor de stammer fra? Mykene? Grækenland? Eller et helt tredje sted?\nEvans og Margaret vender tilbage til London, hvor de slår sig ned i et hus på Broad Street. Mange år senere, da Evans selv står på berømmelsens tinde, skriver han: "Jeg oplevede den lykke at træffe ham på selve stedet for hans opdagelser, og jeg mindes endnu ekkoet af hans besøg i England, hvor han fejrede sine største triumfer... Hans personlighed syntes endnu at bære præg af hans ungdoms romantiske indstilling, og jeg husker med næsten uhyggelig tydelighed den lile, spinkle mand - han var bleg og klædt i temmelig mørkt tøj - han gik med briller af udenlandsk fabrikat, og jeg forestillede mig, at han gennem dem kunne se dybt ned i jorden."\nArthur Evans bliver kurator for Ashmolean Museum\nI 1884 bliver Arthur Evans direktør (kurator) for "Ashmolean Museum" under Oxford Universitet, en position han beholder indtil 1908. Muséet, som blev opført i perioden 1679-1683, er verdens første museum med offentlig adgang, men da Evans overtager ansvaret for det, er det i en miserabel forfatning efter mange års misrøgt og minder snarere om et raritetskabinet end et velordnet museum. Men dette er kun en udfordring for den dynamiske Evans. Evans udarbejder en plan, som igen skal bringe Ashmolean Muséet til ære og værdighed. Størsteparten af muséets klenodier er overført til andre samlinger på universitetet, så Evans går nu i gang med at få dem bragt tilbage til hans museum. En mæcen, en bekendt af Evans familien, vil donere sin pragtfulde samling af renæssancekunst til Oxford, men gør gaven betinget af, at der under direktøren for Ashmolean Muséet bliver oprettet et muséum for kunst og arkæologi - og modstræbende går Oxfords ledelse ind på disse betingelser. Evans rejser midler til at opføre den bygning, som i dag huser "Museum of the History of Science".\nMargaret Evans dør (1893)\nEvans' stilling som direktør giver ham rige muligheder for at rejse. I 1892 tager han til Athen for at studere mykensk kunst. Ved en aktikvitetshandler falder han over nogle tavler og segl med indgraverede symboler, som minder om hieroglyffer - men som tydeligvis ikke er det. På forespørgsel fortæller antikvitetshandleren, at de stammer fra Kreta. Er det tænkeligt, at Kreta med sin beliggenhed mellem Europa, Asien og Ægypten har været formidler af egyptiske hieroglyffer til Europa? I 1893 dør Margaret Evans under en rejse i middelhavsområdet - vistnok af tuberkulose. Hendes helbred havde været dårligt siden årene i Ragusa. "Jeg tror ikke, at andre nogensinde vil kunne forstå, hvad Margaret har betydet for mig", skriver han til sin fader. "Alt synes mørkt og trøstesløst ... Jeg skulle have lidt mere af hendes tapre, livsnære sind, men det kræver tid at samle styrke."\nArthur Evans tager til Kreta (1894)\nI 1894 sætter Evans for første gang foden på Kretas jord. Hans ambition på dette tidspunkt er at tyde det ældgamle skriftsystem, som han har fundet spor af bl.a. i Athen. Overalt på den store ø spørger han efter indgraverede seglsten. Disse sten, som er runde eller ovale og forsynet med et hul igennem, bæres af kvinderne som amuletter. Især i den periode, hvor de ammer, og de kaldes "mælkesten". På stenene er indgraveret et eller flere billedtegn, og de har formentlig fungeret som et identitetsmærke eller ejermærke. Evans betagelse af disse sten fører ham til de fjerneste og mest øde egne af Kreta.\nMange er af den opfattelse, at Evans har æren af at opdage den minoiske kulur og Knossos. Det er ikke tilfældet. Flere rejsende har allerede identificeret ruinerne en halv snes kilometer inde i landet ud for Heraklion som det antikke Knossos, der forekommer i den græske mytologi. Lokale bønder støder ofte på antikke genstande, når de pløjer deres jord. Allerede i 1878 gennemfører den lokale købmand og antikvitetselsker Kalokairinos - som sjovt nok hedder Minos til fornavn - flere udgravninger og finder flere smukke vægmalerier og afdækker bl.a. nogle forrådsrum med 12 såkaldte pithoi (kæmpestore forrådskrukker) fra en hidtil ukendt civilisation. Han finder også potteskår, som minder om dem, som Schliemann fandt ved Mykene. Kreta er på det tidspunkt besat af Tyrkiet, og de tyrkiske myndigheder standser udgravningerne. Evans lærer Minos Kalokairinos at kende og studerer med interesse hans samling af fund fra Knossos. Efter at have besøgt Knossos er Evans fast besluttet på at gennemføre udgravninger der.\nTre år senere køber han området, som Knossos ligger på, og han bruger resten af livet med at udgrave den enorme område. Her er lykken med Evans, idet Heinrich Schliemann også har kastet sine øjne på Kephala højen, som Knossos ligger på. Schliemann bliver hurtigt klar over højens arkæologiske værdi og forsøger at købe den af dens tyrkiske ejer. Denne nægtede at sælge højen, men Schliemann kunne købe hele hans ejendom inl. højen samt 2500 oliventræer for den ublu pris af 100.000 francs. Schliemann afslog det grådige tilbud - men er vel ikke købmand for ingenting, og forlod øen. Tre år senere får Schliemann tilbud om at købe ejendommen, denne gang for 40.000 francs. Schliemann slår til og gør forberedelser til at tage til Kreta, men får et brev fra ejeren, som forsikrer, at det ikke er nødvendigt at komme til Kreta; han kan bare sende ham udbetalingen på 5-6000 francs. Det vækker straks Schliemanns mistro, og da han kommer til Kreta, viser det sig, at den tyrkiske ejer havde ombyttet de bedste marker med nogle værdiløse jorder, og samtidig er antallet af oliventræer faldet fra 2500 til godt 800, hvorefter Schliemann irriteret afstod fra handelen. I stedet køber Evans, som jo er af en velhavende familie, området. Økonomisk har Evans ikke noget udbytte af dette køb, da han ikke må udføre de fund, han måtte gøre, men han opnår, det han vil, nemligt at afholde andre fra at grave på stedet.\nUdgravningerne på Kreta\nEvans vender tilbage til Kreta 5 år senere i 1899, da tyrkerne er blevet drevet ud af England, Frankrig, Italien og Rusland, og Kreta er blevet selvstændigt. Allerede inden han går i gang med udgravningerne, er Evans overbevist om, at han på Kreta vil finde nøglen til den før-hellenske kultur, den kultur, som Schliemanns fund ved Mykene har påvist eksistensen af. En af Evans medhjælpere er skotten Duncan Mackenzie, som har stor sprogfærdighed og gode evner til at udføre og ikke mindst dokumentere gravearbejdet og de fund, der bliver gjort.\nUdgravningerne sker i rasende fart, og ved udgangen af 1903 er næsten hele paladset og det nærliggende område under udgravning. Evans fortsætter arbejdet indtil 1931, kun afbrudt af nogle års pause under 1. verdenskrig. Løbende udgiver han sit 4-binds hovedværk "The Palace of Minos at Knossos, (1921-35)", som er på over 3000 sider og med mere end 2400 illustrationer. Næppe er udgravningsarbejdet begyndt, før stedet åbenbarer sine hemmeligheder. Ikke i form af guld og ædelstene, som Schliemann havde fundet i Troja og Mykene, men i form af en fornem arkitektur og modne, yndefulde kunstgenstande. Stilen kaldes "mykensk", fordi man i ved udgravninger ved Mykene havde fundet de første eksempler på denne. Det bliver snart klart, at Kephala højen rummer flere paladser på et område på ca. 30.000 m2. Paladserne er ikke klart adskilte, men mere eller mindre bygget sammen, idet bygmestre noge steder har bygget til og videre på forgængerens arbejde. Det er tydeligt, at paladserne har været beboet over en lang uafbrudt periode - formentlig gennem mere end 2.000 år. Evans ansætter stadig flere arbejdere, og snart er mere end 100 beskæftiget med udgravningen.\nEvans skriver begejstret hjem til sin familie: "Den største opdagelse er de mere eller mindre fuldstændige aflejringer af lertavler, som minder om de babyloniske, men som er prydet med indskrifter i den forhistoriske kretiske skrift. Jeg har vel set omkring 700 af dem til dato, Jeg er meget tilfreds med dette fund, thi det var i håbet om at finde noget sådant, aj jeg kom til Kreta for syv år siden, og det er kronen på hele det arbejde, jeg hidtil har udført." Efterhånden går det dog op for Evans, at uanset om det skulle lykkes ham at tyde den kretiske skrift eller ej, så er han i gang med at skrive de første 2000 år af Europas historie.\nJohn Evans, Arthurs far, som jo selv er lidenskabelig historiker, glæder sig over sønnens resultater, og i 1901 rejser han til Kreta i en alder af 77 år. Sammen tager de på den anstrengende tur tværs over Kreta til Gortyn, hvor den italienske arkæolog Federico Halbherr (1857-1930) er i færd med at udgrave et andet minoisk palads ved Phaistos. Senere udgraver Halbherr den smukke "kongevilla" Hagia Triada. John Evans har formentlig været begejstret for sønnen arbejde. I hvert fald finansierer han udgravningerne indtil sin død i 1908, hvorefter Arthur anvender en stor del af sin fædrene arv på at videreføre arbejdet.\nFra begyndelsen indser Evans, at det er nødvendigt at preservere og restaurere monumenter, som bliver fundet undervejs. De øverste etager er ikke som i andre af antikkens bygningsværker understøttet af stenmure eller stensøjler, men hviler hovedsagelig på bjælker. Materialet til disse stammer fra de nærliggende cypresskove (som for længst er borte) eller de er importeret. Evans forsøger at understøtte med træbjælker, men det viser sig hutigt, at de rådner bort. Så lader han søjler og kapitæler hugge i sten, hvilket selvfølgelig er både tidkrævende og bekosteligt. Til sidst begynder han at anvende jernbeton. De dele af rekonstruktionen, som oprindelig var lavet af træ, bliver malet i passende (naturlignende) farver. Visse steder bliver der lavet kopier af de oprindelige fresker. Disse metoder blev - og bliver - diskuteret af de lærde, men uanset hvad man måtte mene om de anvendte metoder, må man beundre Evans for hans kreative forestillingsevne. Det er disse evner, som fører til opdagelse af den minoiske kultur, som indtil da alene havde været antydninger og forestillinger i den gamle græske mytologi.\nTil at begynde med bliver udgravningsarbejdet primært finansieret af Kretisk Forskningsfond, som er én af Evans skabt institution. Men da fondens midler er brugt, bliver den resterende finansiering foretaget af Evans familien!!! Han skriver i et brev til sin fader i november 1900: "Knossospaladset er min idé og mit værk.... Jeg vil af mange grunde ikke have gjort hele foretagendet til et aktieselskab, hovedsagelig fordi jeg alene vil have kontrollen med det arbejde, jeg selv udfører....". Omkostninger til udgravning og rekonstruktion samt offentliggørelse af de videnskabelige resultater bliver de følgende 30 år afholdt af Evans familiens privatformue, en udgift på adskillige millioner kroner. Ved faderens død i 1908 arver Arthur Evans størstedelen af hans formue, og nogle måneder senere arver han også Dickinson-slægtens store besiddelser.\nVilla Ariadne bliver bygget af (eller skal vi sige betalt af) Evans i 1906 som hans permanente base på Knossos, og den er hovedbygningen på Evans store ejendom. Her bor også hans venner, når de kommer på besøg. I mange år bor han her forår og sommer. Evans overlever ikke 2. verdenskrig, men dog de 2 første forfærdelige år med Frankrigs fald, Grækenlands underkastelse og Kretas besættelse af tyskerne. Efter Evans' død i 1941 - kort efter hans 90 års fødselsdag - overgår ansvaret for de fortsatte udgravninger til the British School of Archaeology i Athen, som også overtager Villa Ariadne. Imidlertid bliver omkostningerne til vedligeholdelse for store for skolen, som i 1952 overdrager den til den græske stat. Nu rummer Villa Ariadne en udstilling af byzantinske antikviteter.\nDet minoiske palads Knossos ligger ca 8 km fra byen Heraklion på vejen mod Archánes. Det er beliggende på Kephala højen tæt ved Kairatos floden. Beliggenheden bød på mange naturlige fordele: en stærk forsvarsposition, god vandforsyning, adgang til havet - og på den anden side ikke for tæt på havet - samt udstrakte skove lige i nærheden. I dag skal man dog kigge langt efter skov, men da Knossos blev bygget, leverede skoven materiale til de mange søjler, som indgår i paladsets konstruktion. Evans mente, at den udbredte brug af træ skyldes, at det er mere robust ifm jordskælv. Udgravningen eller museumsområdet omfatter udover Knossos paladset "de minoiske huse", "det lille palads", "den kongelige villa", villaen "Dionysos" med de berømte romerske mosaiker. Kun Knossos paladset og de minoiske huse er åbne for offentligheden.\nUdgravningerne viser, at området har været beboet fra 6-7000 BC, hvilket gør Knossos til det ældste bosted i Europa. Området er beboet indtil dets ødelæggelse i det 13. århundrede BC, en periode på omkring 6000 år. Opførelsen af paladset, der sikkert tjente som regeringssæde og - i hvert fald ifølge legenden - som bolig for kong Minos, er påbegyndt så tidligt som 2400 BC. Omkring 1900 BC har det sin endelige form og udstrækning. Evans er overrasket over ikke at finde mure eller fæstningsværker, men tilskriver dette den kendsgerning, at Kreta har været dominerende i hele det ægæiske hav. Omkring 1700 BC rammer et voldsomt jordskælv Ægæerhavet og næsten udsletter de kretiske byer samt de mykenske byer på det græske fastland. Knossos bliver ødelagt, men på ruinerne opføres et palads endnu mere strålende end det tidligere. Men ca. 100 år senere bliver paladset igen ødelagt. men den minoiske civilisation rejser sig og kulminerer i virkeligheden i perioden efter ødelæggelserne. Her til venstre ser du en kunstnerisk opfattelse af, hvorledes Knossos kan have set ud - jeg garanterer dog ikke for autenticiteten.\nHerunder er en tegning over underetagen af det enorme palads. Og husk, at vi betragter et palads hvor der i vestfløjen er 2 etager, mens østfløjen med bl.a. de kongelige gemakker er på 4 etager. Der var antageligt mere end 1500 rum/værelser i paladset, hvis areal var på mere end 20.000 m2.\n24. Magasiner med de gigantiske forrådskrukker\nPaladset er delt i en østfløj og en vestfløj af den centrale gårdsplads. De besøgende kommer ind gennem vestfløjen, som rummer de religiøse og officielle værelser, mens østfløjen indeholder beboelses- og arbejdsrum. Denne indgang er den oprindelige ceremonielle indgang til paladset, som jo også tjente religiøse formål. I vestgården findes 3 store gruber, som menes at have været anvendt til offergaver. Som så meget andet på Knossos så er de smukke søjler rekonstruerede. Evans rekonstruktioner var - og er - meget omstridte. Men for lægfolk forhøjer de i hvert fald oplevelsen betydeligt.\nI vestfløjen kommer man via en forgang ind i den imponerende tronsal, hvor kong Minos' 3600 år gamle trone befinder sig. Tronen er fremstillet af én alabasterblok. Stenbænkene langs væggene er formentlig til brug for præsterne. På hver side af tronen er malet en pragtfuld grif - et løvelignende dyr med fuglehoved. Farven er den kendte rødbrune på lyseblå baggrund. De rekonstruerede fresker på væggene indeholder liljer, som opfattes som et kongeligt symbol. Man kan desværre ikke komme ind i tronsalen, men som trøst er der udenfor denne opstillet en trækopi af tronen, og mange turister lader sig forevige siddende på den. I tilknytning til tronsalen er nogle såkaldte lustrationsrum, som Evans mente blev brugt i forbindelse med rituelle salvningsceremonier. Lignende rum er fundet i de øvrige paladser på Kreta.\nI østfløjen kommer man ad en smuk indvendig trappe ned til en smal gang, som fører hen til Dronningens påklædningsværelse - som Evans har givet navn. Fra dette kommer man ind i Dronningens megáron, hvor væggene er smykket med nogle utroligt smukke fresker. Se her den smukke fresko med de yndefuldt springende delfiner, hertil søstjerner, søpindsvin og fisk. Det er dog "kun" kopier, da originalerne - som de fleste andre værdifulde fund - befinder sig på muséet i Heraklion.\nVed siden af påklædningsværelset ligger dronningens badeværelse, udstyret med ensfarvede fresker. Det, der måske imponerer mest her, er det flotte badekar - ja, badekar. Karret skulle ganske vist fyldes med håndkraft af en tjenestepige, men i nærheden af karret var der et afløb i gulvet. I nærheden ligger formentlig verdens første vandskyllende toilet. Minoerne var for mere end 4000 år siden dygtige ingeniører og håndværkere. Store stenrør førte vandet fra taget ned i underjordiske kloakker, som var ventilerede, og hvortil der var adgang via mandehuller. Nogle af de kloaksystemer, som blev bygget på den tid, fungerer faktisk stadigvæk. Det har krævet en indgående kendskab til nivelleringsteknik at opbygge et kloaknet i det meget kuperede terræn. Ledningerne mundede ud i den nærliggende Kairotos flod. Ak, ja - i lille Danmark oplever vi ofte, at vi må renovere kloaksystemer bare 20 eller 30 år efter konstruktionen. Og i dag har formentlig mindre end halvdelen af jordens befolkning sanitære forhold, som står mål med, hvad dygtige minoiske teknikere kunne lave for mere end 4000 år siden.\nDen mest berømte fresko fra Knossos og de øvrige minoiske paladser er "tyrespringer freskoen" fra paladsets østfløj. Evans er meget optaget af at "forstå" billedet, hvor man ser en kvindelig akrobat gribe fat i hornene på en tyr, som kommer galoperende mod hende, og så slå en saltomortale hen over dyrets ryg. Evans søger oven i købet vejledning hos en gammel cowboy, som i mange år har fanget okser med lasso på den amerikanske prærie. Cowboyen påstod, at det var en umulighed. Så vidt jeg ved, har endnu ingen forsøgt at gentage kunststykket, så indtil da vil jeg foretrække at tro, at de yndefulde minoiske akrobater var i stand til at gennemføre dette vovestykke. I andre udgravninger på Kreta er der fundet billeder, som viser, hvorledes vilde tyre bliver jaget og indfanget.\nEvans højre hånd Duncan Mackenzie (1861–1934)\nSom Schliemann havde sin uundværlige assistent Wilhelm Dörpfeld havde Evans Duncan Mackenzie. Skotten Mackenzie, Evans næstkommanderende, havde studeret filosofi ved Edinburgh Universitet og taget en PhD i Wien i arkæologi. Efter at opnået fine resultater i udgravningerne ved Phylakopi på Melos, som blev gennemført under "the British School" fra 1896-1899, bliver han anbefalet til Arthur Evans, og de to skal komme til at arbejde sammen de næste 30 år. Mackenzie fører en detaljeret dagbog over alle udgravningerne og de fund, der gøres, ligesom han står for kontakten til de lokale arbejdere. Med tiden udvikler Mackenzie en depression, og efter at samarbejdet gennem nogen tid er blevet dårligere mellem de to, ender det med, at Evans fyrer Mackenzie.\nI sit store værk "The Palace of Minos" giver Evans Duncan Mackenzie en stor del af æren for deres resultater, og udtrykker stor respekt for hans indsats: "Hans skotske loyalitet svigtede aldrig. Hans tidlige års primitive omgivelser havde givet ham en indre forståelse af de indfødte arbejdere og en kammeratskabsfølelse over for dem, hvilket var os til stor gavn under udgravningsarbejdet. Han var på én gang deres overordnede og deres ven... Der kunne ikke holdes bryllup, barnedåb eller begravelse, uden at han var til stede, og han blev bestandig bedt om at optræde som gudfar, fadder eller forlover. Endnu husker jeg klangen af hans stemme, når han udbragte et leve for de nygifte eller fortalte vittigheder på det nygræske sprogs kretiske dialekt, som han talte flydende, omend med antydning af gælisk accent.". Af Mackenzies dagbøger fremgår, at han ikke alene var Evans løjtnant og højre hånd, men i høj grad bidrog til formulering af de videnskabelige teorier.\nEvans død og eftermæle\nArthur Evans blev medlem af "Royal Society" i 1901. Han beholder posten som direktør (kurator) for Ashmolean Museum, Oxford indtil 1908, hvor han bliver udnævnt til "extraordinary professor" for forehistorisk arkæologi ved samme universitet. I forbindelse med tilbagetrækningen skriver universitetets nye kansler lord Curzon: "Det værdigste mindesmærke for Deres arbejde er selve museet, som nu er gennemordnet og nyudstyret i en grad, der gør det uigenkendeligt for den, der kun har set det, som det var for 25 år siden ...". Evans får æresposten som tilsynsførende for museet, og han følger dets udvikling nøje til sin død. Han bliver adlet for sine videnskabelige fortjenester i 1911, og fra 1914-1919 er han formand for "Society of Antiquities", og fra 1916-1919 er han præsident for "British Association". Evans dør den 11. juli 1941. Udgravningerne ved Knossos er blevet videreført til i dag af "British School of Archaeology, Athens".\nEfterfølgende bliver både hans resultater og metoder udsat for kritik. En stor del af kritikken må henføres til datidens standard for arkæologiske udgravninger. Evans og hans assistant Duncan Mackenzie måtte personligt overvåge 50-180 mands arbejde; under sådanne omstændigheder er det ikke overraskende, at der efterfølgende kan opstå tvivl om fundene og især om fortolkningen af disse. Ofte kan sådan tvivl afklares ved yderligere udgravning på stedet, men dette har desværre ikke været muligt som følge af Evans "restaureringer". Mange af disse kan retfærdiggøres som konservering, idet fundene ellers ville være gået til. Fx ville tronsalen have lidt ubodelig skade, hvis den blot var blevet afdækket. Strukturelle elementer som de træsøjler, der bar den store trappe, var for længst rådnet bort, hvorfor det forekommer rimeligt, at Evans erstattede dem med cementsøjler. I andre tilfælde er Evans set med vores øjne formentlig gået for langt i sine rekonstruktioner, hvilket i mange tilfælde har udelukket senere udgravninger med mere moderne metoder og udstyr. I modsætning til mange samtidige arkæologer ønskede Evans ikke at fjerne de fundne skatte fra deres findested og bringe dem til museer i Europa eller USA. I stedet ønskede han at gøre Knossos til et levende museum for den minoiske kultur. Under alle omstændigheder har Evans teknik bidraget til at give de besøgende på Knossos en helt andet og levende oplevelse, end såfremt man alene havde blotlagt fundene, som de var gjort. Evans må til evig tid æres for at have bragt den strålende minoiske kultur til vores kendskab.\nDe ukendte sprog: Linear A og Linear B\nSom flere gange nævnt kom Evans til Kreta i 1894 for at studere og om muligt dechifrere det ukendte sprog, som han havde mødt på talrige signetringe og segl. Evans identificerede to ukendte sprog på Kreta: Linear A, som blev brugt under den tidlige minoiske periode, og Linear B, som blev anvendt fra omkring 1450 BC. Under udgravningerne fandt Evans omkring 3000 lertavler med Linear A og Linear B skrift. Linear A er baseret på piktogrammer (hieroglyffer), mens Linear B er baseret på stavelser. Det var en stor skuffelse for Evans, at det aldrig lykkedes ham at tyde de to gådefulde sprog. I Perioden 1950-1953 lykkedes det Michael Ventris i samarbejde med John Chapman og Alice Kober at "knække" Linear B koden, Ventris havde gjort efterretningsarbejde under 2. verdenskrig, og hans erfaring med at bryde hemmelige tyske koder kom ham til nytte. Det viste sig, at Linear B er en tidlig form for græsk, som formentlig har afløst Linear A, da Kreta blev indtaget af Mykene. Der er også fundet talrige forekomster af Linear B på det græske fastland i Mykene, Theben, Pylos og Tiryns. Linear B antages at være omkring 500 år ældre end det græske skriftsprog, som kendes fra bl.a. Homer. Det er endnu ikke lykkedes at tyde Linear A.\nJeg har især fordybet mig i disse to letlæste bøger:\nLeonard Cottrell: Tyren fra Kreta, det Schønbergske Forlag, København, 1971, oversat fra The Bull of Minos. Måske den bedst kendte af Leonard Cottrells mange bøger om arkæologi. Heri fortæller han med stor indlevelse om de betydningsfulde opdagelser, som blev gjort af de arkæologiske pionerer Heinrich Schliemann og Arthur Evans.\nHans Baumann: Løveport og Labyrint, P. Haase og Søns Forlag, København, 1967, oversat fra Löwentor und Labyrinth". Også Hans Baumann beskriver både Schliemanns og Evans' eventyrlige opdagelser på såre underholdende vis.\nMyter om Kreta\n"Langt ude i havet ligger en ø,\nder kaldes Kreta, et rigt og skønt land,\ntætbefolket og med halvfems byer...\nDen største by er Knossos,\nhvor kong Minos herskede\nog kunne glæde sig over Zeus' venskab!"\nPå den resterende del af denne side har jeg genfortalt nogle af de myter, der knytter sig til Kreta. For en mere omfattende gennemgang af den græske mytologi kan jeg henvise til denne side .\nZeus og kongedatteren Europa\nZeus får en dag øje på den skønne kongedatter Europa fra Fønikien. Zeus, som jo altid har et godt øje for kvindelig skønhed, viser sig for hende i skikkelse af en kæmpemæssig hvid tyr, og prinsessen begynder at lege med det store dyr og udsmykker dens horn med guirlander af blomster. En dag sætter hun sig op på ryggen af tyren, som springer i vandet og svømmer hele vejen til Kreta, hvor den går i land. På strandbredden forfører/voldtager Zeus Europa, og de får sammen sønnerne Minos, Rhadamanthys og Sarpedo. Da Zeus forlader den smukke prinsesse, sørger han for, at hun bliver godt gift, nemlig med kong Asterion af Kreta. Ægteskabet er barnløst, og kongen adopterer Zeus' og Europas sønner. Da Asterion dør, overtager Minos tronen. Hans brødre protesterer, men Minos påstår, at han er udvalgt af guderne til hvervet. Som bevis herfor beder han Poseidon om at sende en tyr, som han så efterfølgende vil ofre til hans (altså Poseidons) ære. Anmodningen bliver imødekommet, og den smukkeste tyr dukker op af havet. Så smuk er tyren, at Minos ikke kan ofre den. Han beslutter at beholde den og i stedet ofre sin egen bedste tyr i det naive håb, at den vældige Poseidon ikke vil opdage det. Minos bliver følgelig accepteret af befolkningen - og af sine brødre - som øens konge. Dette finder sted et par generationer før den trojanske krig!!! Minos styrker sin magt på øen og vælger Knossos til hovedstad. Hvert niende år tager Minos til Ida bjerget - hvor Zeus er vokset op - og konsulterer ham. Minos bliver den første konge, som dominerer Middelhavet, han har en stor flåde, som renser havet omkring Kreta for pirater.\nDaidalos bygger labyrinten på Kreta\nDaidalos, som er født i Athen, er tidens dygtigste håndværker, arkitekt og opfinder, uddannet af selveste Pallas Athene. Imidlertid bliver han overgået af Talus, hans yngre nevø, som bl.a. opfinder saven og passeren. Den jaloux Daidalos fører nevøen op på taget af Athenes tempel og skubber ham ned, hvorefter han bliver dømt til landflygtighed for mordet. Minos inviterer Daidalos til Kreta, for at han skal udsmykke øen med de livagtige statuer, som han var så berømt for, og sammen med andre dygtige håndværkere tager han ophold hos kong Minos på Kreta. Her får han sønnen Ikaros sammen med én af Minos' slavinder. Under sit ophold bygger han flere paladser, bl.a. det store palads i Knossos. I forbindelse med dette bygger han en stor labyrint.\nKong Minos, hans hustru og Minotaurus\nPoseidon bliver selvfølgelig rasende over Minos' bedrageri, og han forvandler tyren til et vildt dyr, som hærger overalt øen. Som en ekstra raffineret hævn lader han Minos' hustru Pasiphae blive dybt forelsket i tyren. Pasiphae røber sine følelser overfor Daidalos, og han konstruerer et bur i skikkelse af en ko, og ved hjælp af denne indretning bliver det muligt for dronningen af forenes med tyren. Resultatet af denne forening er Minotaurus, et uhyre med tyrehoved og -hale, men med menneskekrop. For at dække over skandalen lader Minos Minotaurus indespærre i labyrinten. Så kompliceret er denne labyrint, at det er umuligt for Minotaurus at slippe ud.\nMinos mister sin søn Androgeus under nogle religiøse lege eller konkurrencer i Athen. Da Minos har mistanke om, at det er kong Aigeus af Athen, som står bag denne udåd, indleder han en krig mod Athen, og efter påkaldelse af sin fader Zeus, lykkes det ham at vinde krigen. Oraklet i Delfi tilråder athenienserne at opfylde Minos' krav. Som bod for sin søn kræver Minos hvert 9. år 7 unge mænd og 7 unge kvinder fra Athen, som skal rejse til Kreta. Her bliver de lukket ind i labyrinten, hvor den frygtelige Minotaurus fortærer dem. Dette er foreløbig sket to gange.\nHelten Theseus dræber den frygtelige Minotaurus\nKong Aigeus af Athen besøger én af de andre græske konger. Under det muntre drikkelag havner Aigeus i sengen hos kongens datter - det kan jo ske. Prinsessen har imidlertid også haft besøg af Poseidon. Om morgenen beder kong Aigeus kongens datter om ikke at afsløre hans identitet overfor barnet, hvis det viste sig, at hun er blevet gravid. Hun føder en søn, som hun kalder Theseus. Da Theseus er vokset op, tager hun ham med hen til en stor klippe, som han løfter med lethed. Under stenen finder han et sværd, som kong Aigeus har efterladt. Herefter drager Theseus til Athen for at møde sin far.\nDa Theseus når frem Athen, hører han om den frygtelige Minotaurus og om ofringen af de unge mennesker. Han beslutter at gøre en ende på dette, hvorfor han melder sig som frivillig. Inden han rejser, lover han sin fader kong Aigeus, at han ved tilbagekomsten fra Kreta vil udskifte det sorte flag med et hvidt, hvis det er lykkedes ham at dræbe uhyret. Da Theseus kommer til Kreta, møder han Minos' datter, den smukke Ariadne, som straks bliver forelsket i Theseus. Hun lover at hjælpe Theseus med at finde tilbage til udgangen af labyrinten, hvis han til gengæld vil love at gifte sig med hende efterfølgende. Theseus indvilliger, og hun giver ham et garnnøgle, som han fastgør ved indgangen. Derefter trænger han ind i labyrinten, hvor han finder den sovende Minotaurus og dræbte ham (den?). Herefter leder han de øvrige ofre tilbage til udgangen ved at følge tråden.\nTheseus flygter sammen med de øvrige ofte samt Ariadne over havet mod Athen. På vejen standser de på øen Naxos. Her er delte meninger om, hvorvidt Theseus blot efterlader Ariadne, eller om hun bliver forelsket i guden Dionysos og vælger at blive tilbage. Under alle omstændigheder er Theseus så beruset af sin sejr, at han glemmer at hejse det hvide flag. Kong Aigeus, som på lang afstand ser det sorte flag, forstår, at hans elskede søn er død, og han styrter sig i døden i havet. Det hav, som stadig bærer hans navn: Ægæerhavet. Theseus bliver konge i Athen efter sin faders død.\nDu kan vælge næste side her:\nRejseholdets forside Noget om helte Arthur Evans Michael Ventris, som knækkede Linear B sproget


Syv restauranter i København som du skal spise på, hvis du savner Sydeuropa denne sommer … | ELLE DK\nRestauranter 7 spisesteder i København, du skal besøge, hvis du savner Sydeuropa\nMandag, 17. juni 2019 - 16:44 - af Rebecca Laudrup\nELLEs skribent Rebbeca Laudrup guider dig til 7 spisesteder i København, du skal besøge, hvis du savner lidt af sydeuropas charme og lækre madretter som italiensk is og pasta, græsk salat, portugisiske sardiner og franske oste...\nHar du valgt at holde sommerferie i Danmark, nu hvor vejret er så godt? Men savner du stadig lidt af Sydeuropas charme og lækre madretter? Jamen, så er det godt at ELLEs skribent Rebecca Laudrup har lavet en lille guide til, hvor du skal spise næste gang du savner italiensk is, græsk salat, spanske grønne peber, portugisiske sardiner og franske oste.\nSardiner fra Portugal, burrata fra Italien, tomatbrød fra Spanien? Hvis der er nogen, der har forstand på, at laverer de bedste retter fra Sydeuropa, så er det det her sted. For ikke nok med, at maden smager godt, så er stilen også autentisk og helt nede på jorden, som hvis man besøgte et lille italiensk sted i provinsen med markblomster og rå vægge! Helt klart et besøg værd.\nA post shared by Bottega Barlie (@bottegabarlie) on Apr 3, 2019 at 8:01am PDT\nHvis du savner Paris, så er dette stedet at tage hen - både til morgen, middag og aften. Der er alt fra øko-æg i alle varianter, Croque Monsieur, moules frites, rørt tatar og ja, listen fortsætter. Deres sommerretter som håndpillede rejer, rødspættefilet og jordbær med hvid chokolade er nu heller ikke til at stå få. Og så har de siddepladser udenfor, som ligeså godt kunne være et sted i 7eme arrondissement. Så gør ligesom franskmændene og smut forbi efter arbejde, så du kan drikke et glas hvidvin med veninderne.\nA post shared by Promenaden 1932 (@promenaden1932) on Jun 10, 2019 at 4:02am PDT\nNogle gange orker man bare ikke at tage ud og spise en fredag aften, men hvorfor så ikke tage Italien med hjem til dig selv? Pasta La Pasta er nok Københavns bedste take-away sted når det kommer til pastaretter. Og det føles lidt som om, at der har stået en italiensk mama i køkkenet hele dagen og lavet mad, så du kunne blive lykkelig og mæt på samme tid. Retter som sort trøffel og ricotta plin med cremet parmesansauce, sultede svampe, trøffelolie og parmesan. Eller lufttørret skinke med tortellini, tomat ragu, artiskokker, oliven og syltede svampe. Buon appetitio!\nA post shared by Pasta La Pasta (@pasta.la.pasta) on Oct 1, 2018 at 10:26am PDT\nHvis der er noget, de elsker i Sydeuropa, så er det fisk – og rødt kød! Derfor er Oysters and Grill det oplagte sted at besøge, hvis du også er til skaldyr (hummer, muslinger i alle slags størrelser og varianter, østers og rejer), blæksprutte (både uden og med friture), hele fisk (med hoved og hale), og ceviche. Der er også masser af kød til den, som elsker det, lige fra Côte de Boeuf til steak tartar. Og så skal vi ikke glemmes deres sides som græsk salat, tzatziki og citrussalaten. Ja, der er lidt Grækenland, Spanien, Portugal og Frankrig over dette sted.\nA post shared by Copenhagen Food Collective (@cofocodk) on Mar 1, 2019 at 1:46am PST\nRæk hånden op hvis du elsker oste, charcuterier og creme brûlée!Og hvis du så også godt kan lide hvidvinsdampende muslinger med fritter, stegte frølår og L’Entrecôte (altså kød), så er dette det rette sted! La La La har den hyggeligste atmosfære, hvor der også er mulighed for at spille pétangue ude i gårdhave og drikke bobler samtidig. Ja, Christianshavn kan sagtens føle som Provence i Frankrig, når man besøger denne perle af en restaurant.\nA post shared by la-la-la.dk (@lalala_cph) on Jun 6, 2018 at 2:45am PDT\nLæs også: Rebecca Laudrup: must-follow Instagram-profiler til dig, der skal giftes\nMama Che Galeto La Fiorita og Pizzaria La Fiorita\nHvis du besøger Nansensgade i København, så bliver du nødt at besøge de to steder, som er eget af den samme Italienske familie. Start med at tage ned i kælderen og bestil en pizza, der er intet fancy over det, andet end pizzaerne er lavet med kærlighed, og kokkene snakker italiensk sammen, imens at der er en (italiensk) fodboldkamp på skærmen. Derefter, skal du gå over gaden og ind i deres is butik, som virkelig forstår at lave is, der gør en glad i sjælen – prøv deres citronsorbet og pistacieis!\nA post shared by Mira Arkin (@miraarkin) on Jul 16, 2014 at 6:35am PDT\nEn restaurant i kødbyen som har en dejlig nede-på-jorden charme og hyggelig stemning. Og selvom der ikke er meget Mallorcinsk stemning med klipklapper og solbrændte skuldre, så er det alligevel muligt at have en form for grisefest hos dem. For her kan man altså få et halvt Hampshire grisehoved med patata bravas (en form for sprøde kartofler red.) og pimentos de padrones (stegte grønne peber red.) med aioli. Det bliver næsten ikke mere spansk end det. Men hvis man nu mere er til det Italienske eller Franske, så har de også Risotto, økologisk burrata, og oksetatar.\nA post shared by PatePate (@patepatecph) on Sep 29, 2017 at 1:48am PDT


Spring/Summer for Carlsberg Group\nKategori: Visual Design\nSom FMCG brand står Carlsberg med de samme udfordringer som mange lign. brands - nemlig at skabe en online destination og en platform hvor man kan skabe forskellige initiativer der kan blive til destinationer. Med hjælp fra en stærk online strategi blev rammerne skabt som en dynamisk platform uden at gå på kompromis.\nCarlsberg.com blev udviklet til at være et responsiv indholdsdynamisk site baseret på multi brand platformen Pegasus. Sitet er i dets struktur udviklet til at være alsidigt. For både at kunne håndtere real time indhold fra sociale medier, side om side med mere redaktionelt håndplukket indhold, der kan gå i dybden med brandets historie og dets nye tiltag.\nDet responsive site understøtter den globale position Carlsberg brandet besidder, og muliggøre at tænke brugere og indhold før alt andet.\nSitet har erstattet 70+ forskelige Carlsberg sites verden over, og har nedbragt udgifterne til platform mange mange gange, samtidig med at niveauet er blevet hævet og sitet er gjort moderne med nye muligheder.\nCarlsberg.com har vundet FWA Site of the day og Awwwards site of the day. I perioden efter lancering er sitets bounce rate blevet markant lavere (fra 84% til 61%) hvilket er godt med en Age Gate, og antal besøgende er mere end fordoblet.\nBounce rate: 84.70%\nBounce rate: 61.34%\nGlobal Integrated Communication Director\nCreative Director (Platform)\nCarlsberg.com award indsendelses side


by doctor on Ons okt 28, 2015 1:48 am\nby Thomas on Ons okt 28, 2015 11:01 am\ndoctor skrev: https://www.youtube.com/watch?v=X_tXqQlFdcQ\nHmm.... det har jeg ikke lagt mærke til før (måske fordi jeg ikke læser noder) ..... de svage forskel mellem violin og bratsch. Den store anvendelse af alt-nøglen.... ja, så....\nby doctor on Ons okt 28, 2015 11:17 am\nby doctor on Ons okt 28, 2015 11:35 am\nJeg ved faktisk ikke hvad de to basnøgler oven på hinanden for bratschen betyder. ???\nMen nu har jeg fundet ud af det. Det hedder bratsch nøglen = C nøglen = altnøglen = tenornøglen.\nby doctor on Ons okt 28, 2015 11:48 am\nThomas: Hvis du vil lære at læse noder , så prøv at følge sopranen eller soloviolinen.\nby doctor on Ons okt 28, 2015 11:55 am\nSorry - - - ikke særligt instruktivt - for alten synger i det her tilfælde efter diskantnøglen, ;-)\n:-) følg hende alligevel\nby doctor on Ons okt 28, 2015 12:23 pm\nvi er enige om at hvis man tror man synger efter diskantnøglen og noderne faktisk er skrevet i altnøglen - ja så rammer man ca. 6 toner forkert. (har aldrig skullet bruge den alt nøgle selv).\nby doctor on Ons okt 28, 2015 2:44 pm\nGave til Thomas:\nby Thomas on Ons okt 28, 2015 4:32 pm\ndoctor skrev: Sorry - - - ikke særligt instruktivt - for alten synger i det her tilfælde efter diskantnøglen, ;-)\nLige præcist: Det er skrevet for altstemmen og bratschen!!! Så langt er jeg med - selv med mit dårlige øre.\nby Thomas on Ons okt 28, 2015 4:34 pm\ndoctor skrev: Gave til Thomas:\nDer er få, der som Bach kan sætte sig til en samling vandrør - og uden ornamenter skære igennem til en fremlægning af noget kompliceret.\nby Thomas on Ons okt 28, 2015 5:34 pm\ndoctor skrev: vi er enige om at hvis man tror man synger efter diskantnøglen og noderne faktisk er skrevet i altnøglen - ja så rammer man ca. 6 toner forkert. (har aldrig skullet bruge den alt nøgle selv).\nJa, jeg har ikke talt efter (kan næppe), så jeg tager Dit ord for det: Det rammer nemlig ned i en central problemstilling.\nSe 6 toner (+/-) er nemlig hverken en oktav eller en kvint.\nKvint. I de konsorter (dvs. 4-6 gamber eller krumhorn stemt i forskellig højde) jeg har evnet at undersøge, så er medlemmerne stemt i kvinter. Typisk med gamber, hvor den næste højere får en ny højere streng, men mister den dybeste. De har alle for det meste alle 6 strenge, hvilket gør buegrebet noget klodset og mulighederne begrænset, fordi strengene ligger fysisk så tæt på hinanden - at et ordentligt "høvl" bliver svært.\nMed undtagelse af bassen, så har strygerne i dag 4 strenge og er massivt mere "sigende" end gamberne - stakkels komponister, der måtte kæmper med dem og ikke kunne integrere flere instrumenter hos én musiker.\nOktav. Det er det logiske spring, der egentlig retfærdiggør forskellige nøgler. Tessitura er for de fleste instrumenter noget, der for praktiske formål er 2 oktaver, så man skulle med en fornuftig anvendelse af nøgler kunne holde noderne i relation til nodelinjerne. Bratschen er stemt præcis en oktav over celloen.\nTager vi 4 oktaver = 24 toner som et udtryk for det praktisk anvendelige. Så kræver en skaladækning 4 instrumenter stemt med en oktavs forskel. Regner vi så det med, der ikke kan bruges, så taler vi om 6 instrumenter stemt med kvinters afstand - sår'n circa. Der er altid noget lir i den høje ende; men ikke i den dybe - man kan ikke spille dybere end man kan - med mindre, man er messingblæser (og så er f.eks. intonationen ikke til at stole på - man har problemer nok med waldhornet).\nViolinerne er gamberne så teknologisk overlegne, at det tværer Bach direkte ind i problemstillingen med de forstemte instrumenter (som orgel): Der er jo en forskel på Db og E# - principielt set. Det er det Bach gør op med i sit "Wohltemperierte Klavier". Strygerne kommer udenom ved ikke at binde dem til båndene på gribebrædtet. Det gør Bach til så central en figur i vestlig civilisation - bl.a. fordi han viser de muligheder det åbner for.\nAt forstå Europa uden musik er om ikke umuligt, så meget, meget svært. Amerika - det går. Kina - tja, det ville ikke falde mig ind.\nDet er ganske enkelt fordi, informationsmængden i en arie som "Voi che sapete" i Nozze er så kolossal og samtidig. Tekst, melodi, instrumentering, stemme fortæller på 3 minutter presser Mozart en bog ind i en arie. Man hører efter evne så meget om en, der ikke siger noget. Mozart får endda pakket en af sine perfiditeter ind ved at bruge pizzicato i violinen frem for den guitar, som demonstrativt nævnes og IKKE bruges.\nNu skal vi passe på at tilskrive\nby Thomas on Fre dec 11, 2015 4:49 am\nGudommelig indgriben alt for meget.\nJeg ved ikke om det går godt; men det kan da vel kun blive lidt bedre.\nTænk, at den ulækre og lumre karl har været kulturminister.\nKasper Holten er så også blevet fyret i London, så nu skal han da forhåbentlig ikke til Danmark igen med sin helt håbløse scenografi.\nSkal vi håbe på, at Gorrions bandbuller mod falskspillere bliver taget til følge?\nDer er et eller andet helt absurd i gang.\nby Thomas on Fre dec 11, 2015 4:46 pm\nThomas skrev: Gudommelig indgriben alt for meget.\nFørst Kasper Holten, så det Kgl. og nu Norge.\nSelvfølgelig er der et publikum for god musik i Norden - også nogen, der vil betale rigtige penge for billetterne, bare de ikke skal nøjes med talentløsheder, der ikke kan spille eller synge rent.\nSkulle det virkelig være Bartoli's turne her med "I Barocchisti", der skulle til? Knusende dygtige musikere alle sammen - og de er ikke billige; men de kan spille sammen. De kræver bare ikke nogen opsætning af skraldespande og udgåede lagernumre. Cecilia insisterer på en flot kjole! Og den skal hun nok fylde ud - også. Europa er jo ikke større end, man kan tage en flyver til Billund for en god aften og en bid brød. Det er en skandale, at man ikke kan fylde den nye opera, så den kan køre med overskud. Men når man kan fejre Kim Larsen som en "helt" (lad så Kim Larsen være - han er jo bare en almindelig platugle, der fandt en fidus) ???\nLæg mærke til bassen\nby Thomas on Fre dec 11, 2015 6:16 pm\nDet er ikke en af violinfamilien.\n5. Brandenborg Konsert\nby Thomas on Man okt 17, 2016 7:19 am\nHvor passer det sammen og er hamrende kompliceret uden at være rodet: Kontrapunkt, spændvidde, lydstyrke.\nNej, jeg giver ikke meget for moderne populær musik, når en barok kan så meget med så lidt.\nHer kan jeg godt lide, at man har taget en træfløjte, der er noget mere afdæmpet. Det er kun én styrke! Læg mærke til, at det øverste klaviatur på cembalo ikke bruges. Dermed kommer instrumenterne til at passe til hinanden.\nOg netop som jeg havde besluttet:\nby Thomas on Ons jun 14, 2017 1:53 am\nElguitar er noget juks!\nMen Bach er født polyfon! BWM 565.


Spellcast Spilleautomat med fortryllende magi og musik\nSpellcast Spilleautomaten foregår i en magisk og fortryllende verden med masser af mystik, og hvis du er heldig kan magien gøre dig rig, når du spiller på denne maskine!\nPrøv Spellcast Spilleautomaten hos Tivoli\nBliv transporteret ind i en magisk og fortryllende verden af mystik med Spellcast spilleautomaten fra Net Entertainment (NetEnt). Symboler og grafik fra fantasiens verden er eksempelvis en hekses kogende heksekedel.\nSpilleautomaten har 20 indsatslinjer fordelt over 5 hjul med 3 rækker, og på hjulene finder du magiske symboler, breve, wild symboler, scatters og 3D-grafik. Du kan selv vælge, hvor mange af de 20 indsatslinjer du vil aktivere i dit spil, og du kan vælge mellem 4 indsatsniveauer. Møntværdien kan også reguleres, så du virkelig kan tilpasse din indsats. Pas på med at trykke på knappen for maksimal indsats, da beløbet kan være ret højt afhængigt af de forskellige indstillinger.\nHvis du vil vide mere om de mulige gevinstkombinationer, symboler og bonusfunktioner, kan du klikke dig ind i udbetalingstabellen, hvor du kan finde detaljerede oplysninger om disse forhold specifikt for Spellcast spilleautomaten.\nMagi kan bruges til det gode eller det onde, og med spillemaskinen Spellcast er vi havnet i den uhyggeligt genre. Det onde grin af den uhyggelige troldmand vil fejre dine gevinster, når hjulene stopper med gevinst. Magiske symboler venter dig i Spellcast og omfatter hekse, troldmænd, tryllestave, slotte og andre uhyggelige ting. Atmosfæren er velskabt med passende symboler, bogstaver og grafik til at skabe stemning, og det følges godt op med fortryllende baggrundslyde, der passer rigtig godt til automaten. Denne automat kan helt sikkert være nogle spins værd, hvis du altså tør!


Hovedgaden 52 - 7260 Sønder Omme - Boligudlejning til salg på 5360 kvm2 - Se mere info på Ejendomstorvet.dk\nHovedgaden 52, 7260 Sønder Omme\nBoligudlejning Portefølje 7,67% afkast\nVeldrevet portefølje med 7,67% afkast sælges\nHalberg & Olsen Erhverv kan nu tilbyde denne unikke mulighed for at erhverve et større samlede portefølje som allerede er i god drift med stabile lejere. Porteføljen består af i alt 8 ejendomme fordelt på 5 lokationer med i alt 81 lejemål hvoraf de 3 er mindre erhvervslejemål. Ejendommene er placeret i henholdsvis i Vorbasse, Klovborg, Brørup, Gravens og Sdr. omme.\nDe 3 erhvervslejemål er pt. Ikke udlejet og de er derfor indberegnet til kr. 0,- i den samlede værdi fastsættelse.\nHele det samlede portefølje har inden for de sidste 10 år gennemgået en total renovering / opdatering så disse fremstår i pæn stand med nyere køkkener og badeværelser ligesom de fleste ejendomme i porteføljen også har fået foretaget større renoveringer såsom udskiftning af vinduer samt tage. Alle ejendommene fremstår i vedligeholdelsesmæssig god stand og de bærer præg af at de er veldrevne.\nEjendommene i dette portefølje er i en standart og kvalitet som gør at tomgangen er minimeret og at boligerne er attraktive for de gode lejere som ønsker at bosætte sig i områderne. Der er ligeledes optimeringsmuligheder i porteføljen idet der er lejemål hvor vand er inkluderet i lejen, dette kan med fordel ændres ved udskiftning af lejere.\nSåfremt du finder nærværende prospekt interessant vil vi foreslå en rundtur hvor besigtigelse kan finde sted, vi står naturligvis ligeledes til rådighed med yderligere information om ejendommene.\nHandlen af ejendommene sker som selskabshandel.\nHalberg & Olsen har flere spændende porteføljer til salg, kontakt os for fremsendelse af prospekt materiale samt yderligere information.


Herunder kan du finde svar på nogle af de spørgsmål, der ofte stilles om klimaændringernes betydning for byggeri.\nJeg bor i hus i et villakvarter, som ikke er specielt udsat for oversvømmelser. Berører klimaforandringerne mig og mit hus – og hvad skal jeg i givet fald især være opmærksom på?\nSvar: Klimaets forandring vedrører alle i større eller mindre omfang. I hvilket omfang klimaforandringerne berører dit hus afhænger af husets udformning, beliggenhed, de anvendte materialer, stand og undergrundens beskaffenhed. Desuden kan områdespecifikke forhold som topografi og infrastruktur over og under jord have betydning.\nForholdene i et område kan påvirke forholdene i et andet område. Eksempelvis kan en omlægning af vandafledning fra åbne til lukkede løb eller omvendt påvirke vandafledende systemer, der tidligere har fungeret uden problemer. Smeltevand, tilbageløb via kloaknettet og tilløb af overfladevand kan medføre oversvømmelser. Årsagen kan være nedbør, uheldige vejrkombinationer, eller at flere bygninger i området sikrer sig mod tilbageløb fra kloaknettet. Ejere af eksisterende bygninger bør overveje de sandsynlige scenarier og undersøge, om de har sikret sig tilstrækkeligt.\nKlimatilpasning indebærer både, at du sikrer dit hus mod påvirkningerne fra et klima, der forandrer sig, og at du reducerer gener og omfanget af skader, hvis det viser sig, at ud alligevel ikke har sikret huset tilstrækkeligt.\nVi skal i gang med at renovere tag og facader på en eksisterende ejendom. Hvordan skal vi indtænke klimatilpasning, nu vi alligevel skal i gang?\nSvar: Taget og facaden på en bygning skal sikre et godt indeklima og er bygningens værn mod sol, vind og nedbør. Terrændæk eller kældervægge og -gulv beskytter bygningen mod indtrængende vand eller gas fra undergrunden. Kloakken skal også være beskyttet mod indtrængning.\nTaget skal primært forhindre, at regnvand eller vand fra smeltet sne trænger ind i bygningen. Derfor skal du udforme taget, så vandet samles og ledes bort fra taget uden risiko for tilbageløb. Tagflader, render og nedløb skal dimensioneres, så de kan bortlede vandet fra et kraftigt regnskyl. Dimensioneringen omfatter også taghældning, tagfladefordeling, typen af tagdækning og øvrige komponenter som tagvinduer og afkastrør. Du bør udforme taget, så du undgår at, store mængder sne kan samle sig i driver, eller at istapper dannes til fare for forbipasserende. Afledningen af vand og smeltevand må ikke forhindres af stoppede afløb.\nStore tagudhæng kan også give skygge og beskytte facaden mod nedbør. De materialer, der anvendes i taget og facaden skal kunne modstå de fremtidige klimapåvirkninger, som anses for sandsynlige, for eksempel vind, sne, uv- og varmepåvirkning. Desuden skal konstruktionerne kunne modstå vind- og snelast.\nHvad vil et fugtigere klima betyde for indeklimaet?\nSvar: Når temperaturen stiger, vil luften kunne indeholde mere vand. Samtidig bliver der mindre behov for opvarmning, hvilket også øger luftfugtigheden, specielt om vinteren. Det kan give skimmelsvampe og husstøvmider bedre livsbetingelser og dermed betyde dårligere indeklima og flere tilfælde af allergi.\nLæs mere om fugt i bygninger\nHvordan sikres bygninger mod stormskader?\nSvar: Hvis man følger bygningsreglementet, er man godt hjulpet. Det vigtigste er, at samlinger og konstruktioner er udført korrekt, og at gavle, tagsten, facade, vinduer og døre er fastgjort ordentligt. Hvis enkelte tagsten river sig fri i en storm kan vinden få adgang til loftsrummet og skabe overtryk, der sammen med et undertryk på læsiden kan medføre yderligere skader på taget.\nLæs mere om stormsikring af bygninger\nHvordan holdes huset tørt om vinteren?\nSvar: Regnvand og smeltevand skal ledes væk fra huset hurtigt og effektivt. Det kan gøres ved at sørge for en god terrænregulering og ved at rense tagrender og riste, så blade og lignende ikke stopper nedløb eller på anden måde hindrer vandets passage. Man bør desuden fjerne sne og våd tøsne, der ligger op af huset, så det ikke fugter ydervæggen og stopper eventuelle ventilationsåbninger, samt fjerne fygesne fra lofter og andre steder, hvor det senere kan tø og give fugt- og vandskader.\nLæs mere om bortledning af regnvand fra bygninger\nLOADEMAIL[mak]DOMAIN[ens.dk]Marie Kring Energistyrelsen


Phu Quoc Bee Farm (Phu Quoc-øen, Vietnam) - anmeldelser\nRestauranter i nærheden af Phu Quoc Bee Farm\nAktiviteter i nærheden af Phu Quoc Bee Farm\nPhu Quoc Bee Farm anmeldelser, Phu Quoc-øen\nNr. 1 af 7 Mad og drikke i Phu Quoc-øen\nMad og drikke, Udendørs aktiviteter, Ture, Ture for miljøinteresserede, Madture, Fototure Mere\nHamlet 2, Cua Can Town, Phu Quoc-øen, Vietnam\nFremragende aktivitet med børn\nDette er et virkelig hyggeligt sted at tage hen med børn. Lær om vores økosystem og hvor vigtige bier er. Stedet er økologisk og går meget op i miljøet. Så skønt at opleve i et land hvor der ellers ligger meget skrald. Ud over at...Mere\nDejlig sted, med nogen engageret unge mennesker der gør en fantastisk indsats for bier og miljø. Vi fik 2 af drinks som var hele turen vær.\nBedste sted i Phu Quoc\nDette sted er bare fantastisk. Svært at forestille sig, at en Bee gård i midten af nogen steder hen kan være så cool. Dette sted er drevet så økonomisk og bæredygtig. De lærer dig om planter og bier 🐝AND det er bare fantastisk. Vi elskede...alle i alderen 10 til 46 ! !Mere\nDe fleste herlige eftermiddag\nVi boede i ca. 6 timer, da vi skulle bare forbi for en tur. Den helt rigtige mængde af oplysninger og rundvisning på den have var smukt! Store skilte sig ud til Linh, hvis engelsk er upåklagelig og så venlige og imødekommende. Kaffen med honning...var lækker. Vi har også arrangeret en improviseret madlavning lektion som var super sjov! 100% AnbefalMere\nFantastisk oplevelse i Phu Quoc Island\nFra mit synspunkt, Bee gård er et af de sejeste sted i Phu Quoc Island. Jeg tilbragte 3 timer der selv om det er ikke et stort sted. Indgangen er så grønt og dejligt. Alt ved dette sted er venlig, med naturen, sund og god...balance. Honning er så ægte og ikke dyrt (jeg elsker honning med cinemon og honning med hvidløg) . Der er så begejstrede, og pigen meldte sig frivilligt arbejde på hendes passion om projektet er hun er så inspirerende. Du kan finde en masse forskellige typer af træ og frugt der, og når de siger til dig nogle facts om dem, du måske wow dig selv. Efter turen, det fik mig til tider at tænke den nemmeste og mest almindeligt, stadig har sin egen måde at overraske os. Hvis du kommer til Phu Quoc Island, jeg kan stærkt anbefale at du skal besøge Bee gård.Mere\nVi tog en knallert ud til Bee gård for et lille eventyr. Jeg var vild med alt omkring det. Der var et stort udvalg af kolde drinks og meget velforberedte, men også kom med en kande honning for Dem at prøve. Lin var sådan et...fantastisk guide og var meget vidende om bier og omkringliggende planter. Alt i alt et behageligt ophold og gjorde vores ophold på Phu Quoc Island meget specielt!Mere\nInteressant at besøge. Mange ting at se og tage ved lære om de bier og økologisk landbrug. Venlig og informativ guider. Et besøg værd.\nSmuk, uddannelsesmæssige inspirerende med dejlig juice & honning\nVi var i går på Bee gård. Der er beliggende i en sådan en smuk og stille omgivelser! Vi startede med lækker juice 😁 så vi havde en tur gennem haven. Pigen fortalte os en masse om bier og planter! Derefter skulle vi så en...hyggelig snak jeg vil ikke glemme de fortjener en masse opmærksomhed, anerkendelse og gode tips 😉 🖒Thank du for alt! !Mere\nDen rareste og sjoveste guide tog os rundt på gården og talte godt engelsk! Bagefter fik vi lækker severet med passionsfrugt drink med deres honning, og vi har også købt nogle af deres honning! Kan varmt anbefales!\nInteressant og dejligt sted\nAbsolut værd at besøge! Dejlig engelsk talende guide fortalte os meget om bier og blomster, eksotiske frugter og nogle urter. Stedet er rent og smukt, og personalet har stor motivation til øko - Turism Holding. Honning og juice er velsmagende, skal købe noget til hjemmet!...Dejligt sted ❤Mere\nHoteller i nærhedenSe 140 hoteller i nærheden\nSe 140 hoteller i nærhedenSe 412 restauranter i nærhedenSe 186 seværdigheder i nærheden\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på Phu Quoc Bee Farm.\nDykning og snorkling, Bådture, Fiskeriudflugter og -ture, Motorcykelture


Forside - UnfairFashion.dk\nMed på moden og en finger på pulsen\nDin mode er vores lidenskab.\nModen fylder rigtig meget i hverdagen og det er ikke en speciel gruppe, der gør sig gældende, når det kommer til at ville fremstå fra den bedste side, når vi færdes blandt andre. Det betyder dog ikke, at moden følger en lige kurs – langt fra. Der findes ikke bare en måde at være moderne på eller en trend, der gør sig gældende, der findes et utal af forskellige trends og stile, der kan mixes og bruges på tværs af hinanden til at skabe nye måder at klæde sig på.\nStort set lige meget, hvor langt vi kigger tilbage i tiden, har der været en form for modebillede og fællestræk i den måde vi udtrykkes os gennem vores påklædning. Indimellem har det haft et rent praktisk formål, men jo længere op i tiden vi kommer, jo større en rolle kommer æstetik og stil til at spille.\nSelv om moden i dag ligger langt fra det vi så for bare 50 eller 100 år siden, så kan vi stadig lære meget af de store modemestre gennem tiden, når det kommer til de tidløse klassikere og gennemgående modetendenser, der bliver ved med at kommer tilbage.\nI dag er moden en vigtig del af vores hverdag og den måde vi udtrykker os på. Helt fra den haute couture vi ser på podierne i Milano og Paris til det, vi finder i de verdensomspændende high street butikker.\nHvad enten det er tøjet du har på, når du er på arbejde, det du tager på, når der er fest eller det, der hænger i skabet til de helt specielle lejligheder, så vil det afspejle både moden og din egen personlige stil.\nEr du vild med mode, har du fingeren på pulsen og vil du gerne være helt sikker på at være den første, der har det helt nye, så er du endt det helt rigtige sted.\nDet går hurtigt i modeverdenen og derfor kan det også være en stor mundfuld at holde sig opdateret, hvis man gerne vil være helt sikker på at have fingeren på pulsen til alle tider.


Debat: Er landsbytosseriet ved at genopstå i DF? | Lokaldebat | fyens.dk\nAF: KELD VIDKÆR, STRANDHOLMEN 22, FALDSLED\nPubliceret 09. januar 2018 kl. 16:31\nKeld Vidkær, Strandholmen 22, Faldsled\nLokaldebat: Svar til René Jørgensen på indlægget "Er Keld Vidkær politisk tonedøv".\nDa jeg havde læst indlægget, må jeg blankt erkende, at jeg et øjeblik blev radikal. Jeg vidste faktisk ikke, om jeg skulle grine eller græde. Det blev så til et lidt overbærende smil. Men samtidig slog en lidt frygtelig tanke mig. For en hel del år siden, blev Dansk Folkeparti ofte kaldt et parti med ganske mange "landsbytosser". Det udtryk er det godt nok længe siden, man er stødt på, men med svaret fra René Jørgensen og DF's handling i forbindelse med konstitueringen (af kommunalbestyrelsen efter valget i november, red.), er der da en overhængende risiko for at udtrykket vil genopstå - i hvert fald i Faaborg-Midtfyn Kommune.\nOm jeg må komme med et lidt forsigtigt forslag til René, vil jeg anbefale ham, at han fremover skriver under pseudonym. Brug gerne forkortelsen k.s (Karl Smart). Jeg spurgte ind til udgifter til flygtninge i kommunen. 21,3 millioner kroner er kommunens del, men også her var svaret fra René Jørgensen af en sådan karakter, at pseudonymet k.s skulle have været brugt. Jeg drister mig alligevel med to simple spørgsmål: Hvor meget betaler FMK til boliger ud over det fastsatte fra Udlændingestyrelsen? Hvor mange jobparate er ikke kommet i job? Hvad koster de kommunen? Måske skulle spørgsmålene rettes til Åge Priisholm. Klarer du lige det k.s.?\nJeg vil lige gøre færdigt vedrørende Søren Clemmensen. Jeg er helt overbevist om, at det røde kabinet i fuld enighed har placeret Søren Clemmensen på intet sigende poster, samt udråbt ham til "Store Stygge Ulv". Det vil glæde mig og mange andre, om Søren, modsat tegneserien, ville få alle grisene i sækken og få den snøret godt til.