Færøernes Turistblad - Vágar by Grafikmaster - Issuu\nFærøernes Turistblad - Vágar\nFærøernes Turistblad Føroya Ferðamannablað – Vágar\nVágar – naturmagneten mod vest\nTax Free salget stiger\nUdflugter med Lakeside\nDet går strygende Gang i for Make Travel turismen\nDriftsdirektør Jákup Sverri Kass konstaterer, at salget i Tax Free butikkerne i Vagar Lufthavn er steget siden juni 2014\nFlere gange om dagen sejler Ólavur Poulsen med gæster ombord på Lakeside ud til Bøsdalafoss\nÆgteparret Maria Samson og Kent L. Christensen satser alt på at vise gæster det rigtige Færøerne\n“It’s all about the people” Se ogSå Side 25\nBorgmesteren i Sørvág kommune, Sune Jacobsen, træffer mange turister på sine traveture i Gásadalur og Bø\nSide 30 Man. Tir. Ons. Ons. Tor. Fre. Lør. Søn.\n10:00-13:00 Tórshavn – en af verdens mindste hovedstader 08:00-17:00 Oplev de nordlige øer 08:30-12:30 Besøg Vágoy 08:30-19:00 Besøg Mykines – fugleøen 12:30-17:30 Panorama & Vestmanna fugleklipperne 08:00-15:00 Den nordlige del af Eysturoy 12:30-17:30 Panorama & Vestmanna fugleklipperne 09:00-18:00 Besøg Sandoy og Kirkjubøur\nFærøernes Turistblad Færøernes Turistblad bliver udgivet af Grafikmaster og udkommer i 4.000 eksemplarer. Færøernes Turistblad tager forbehold for trykfejl. Kopiering af artikler eller citat fra Færøernes Turistblad er kun tilladt, hvis kilden tydeligt er anvist.\nwww.turistblad.info Ansvarshavende redaktør: Beate L. Samuelsen samuelsenbeate@gmail.com\nVágar – her ligger Færøernes eneste lufthavn Øen er delt op i to kommuner, Vága kommune og Sørvág kommune med tilsammen seks beboede bygder: Sandavágur, Miðvágur, Vatnsoyrar, Sørvágur, Bøur og Gásadalur. Derudover hører også øen Mykines til Sørvág kommune. Vágar er i dag forbundet med Streymoy gennem en 4 km lang undersøisk tunnel. Færøernes eneste lufthavn ligger i nærheden af Vatnsoyrar. Under 2. verdenskrig var øen militær sikkerhedszone. Her boede det største antal af de britiske besættelsestropper. Man kunne kun besøge øen med tilladelse fra det britiske militær. På den vestlige del af Vágar ligger bygderne Bøur og Gásadalur. Gásadalur var uden vejforbindelse med omverdenen indtil 2004, da en tunnel blev indviet.\nFærøsk turisme på rette kurs Vi har nået en milepæl, hvor man burde tilbyde interesserede en uddannelse inden for turisme. Det er erhvervsminister Poul Michelsens indtryk efter kun at have varetaget ministerposten i et halvt år Af journalist Beate L Samuelsen turismen til at blomstre udenfor hovedstadsområdet. Samtidig, som vi satser på at øge turismen, skal vi passe på vores natur, at vi ikke overbelaster den. ”Det er en fantastisk oplevelse for en turist, som kommer fra en storby og aldrig har haft mulighed for at være alene, at besøge os. Efter nogle få minutter kan turisten opholde sig den uspolerede natur, væk fra det pulserende liv og helt alene”, siger Poul Michelsen. De store hotellers og færgen Norrønas regnskaber viser, at de kan takke turisterne for en del af deres overskud. Spørgsmålet er, om man ikke er kommet til en milepæl, hvor man kan tilbyde interesserede en uddannelse på Færøerne indenfor turisme. Den færøske madkultur, natteliv, koncerter o.l. er ved at tage form, og det betaler man for. Det samme må gælde for alt det andet også.\nErhvervsmanden og politikeren Poul Michelsen fra partiet Framsókn, som han sammen med andre stiftede i 2011, har siden september 2015 været Færøernes erhvervsminister. Som ny i embedet har Poul Michelsen ikke tænkt sig at lave om på planen indenfor turisme, som det foregående landsstyre påbegyndte ifølge en lagtingsbeslutning. Turismen er mere professionel nu end den var før og er begyndt at give bonus. ”Jeg har indtryk af, at de mennesker, som er beskæftiget med turisme, virkelig brænder for opgaven”, siger Poul Michelsen. ”Min opgave er at vække interessen for den private andel – krone for krone. I udlandet findes officielle turistorganisationer, som vi sammenligner os med, og hvor det private erhvervsliv er en aktiv økonomisk medspiller”. ”Jeg går ud fra, at turismen i kraft af alt det, man allerede har gjort, får et økonomisk grundlag, således at man kan øge om den samlede indsats. På den måde bliver det lidt nemmere for politikerne at beslutte, hvor store pengebeløb kræves”.\nEn nordiske rejsepakke\nFlinkeskolen koster Vi er i gang med at koordinere en fælles strategi indenfor turismen for hele Færøerne. Færinger er ikke dygtige nok til at tage sig betalt for gæstfriheden. ”Det går ikke mere ganske gratis at være flink og venlig overfor turister. Det går heldigvis i den rigtige retning, Det kan vi se på de tal, vi jævnlig får præsenteret”, oplyser erhvervsministeren. ”Min personlige anskuelse er, at man aldrig – og heller i dette tilfælde – skal uddele penge til sig selv, men give dem til andre, som virkelig gør en indsats og fortjener dem”.\nPoul Michelsen er af den tiltro, at vi i nordisk regi kan prøve at koordinere turismen på Færøerne og evt. hægte os på turiststrømmen, som går fra fastlandet til Reykjavík Foto: Kári við Rættará\n”Man kan jo se, se at infrastrukturen er ved at finde det rigtige leje med f.eks. flere sengepladser og et øget antal af overnatningstilbud spredt ud over øerne, med flere hoteller, Bed&Breakfast, etc. Det skyldes også de tilbud, som både Atlantic Airways og Smyril Line arbejder med.” ”Vi skal satse på at få turisterne til at bruge flere penge,\nmedens de opholder sig på Færøerne. Man kan ikke bebrejde en turist at bruge for lidt penge, hvis han ikke har noget at bruge pengene til”.\nDen uspolerede natur Vi må være bevidst om, hvilken turister, vi vil have. Det drejer sig også om at få\nPoul Michelsen er af den tiltro, at vi på en eller anden måde må koordinere turismen på Færøerne og evt. hægte os på turiststrømmen, som går fra fastlandet til Island og få gæsterne til at opholde sig på Færøerne i et vist antal dage. Det kan arrangeres med et tilbud i en samlet nordisk rejsepakke, som går fra København via Tórshavn til Reykjavík. ”Vi skal skal finde ud af, hvordan vi opnår et større resultat end det, vi har i øjeblikket. Der kommer flere turister til Færøerne, og vi skal have flere penge ud af deres besøg. I samarbejde med restauranterne går jeg ud fra, at vi snart får endnu et økonomisk ben at stå på”, siger erhvervsminister Poul Michelsen.\nI 2011 brugte 200.000 passagerer Vagar Lufthavn. I slutningen af 2015 regner vi med, at antallet af rejsende til og fra Vagar Lufthavn kommer op på ca. 275.000, oplyser Jákup Sverri Kass, driftsdirektør for Vagar Lufthavn siden 2012 Foto: Sámal Bláhamar\nTax Free butikken i Vagar Lufthavn går strygende ”At alle planer i forbindelse med ud- og ombygningen af Vagar Lufthavn, heri medregnet den nye terminal, holdt stik, er vi utrolig glade for”, oplyser driftsdirektør Jákup Sverri Kass Af journalist Beate L. Samuelsen Endnu er alt arbejdet omkring Færøernes eneste lufthavn, Vagar Lufthavn, ikke helt færdigt, oplyser den 39 årige lufthavnsdirektør, Jákup Sverri Kass. Han hentyder til den splinternye og moderniserede lufthavn, som stod færdig og blev indviet 17. juni 2014, nu med en forlænget landingsbane på 1799 meter. Før var den kun 1250 meter lang. Den nye landingsbane kostede 221 millioner kroner. En af de opgaver, man nu er gået i gang med at løse, er parkeringsforholdene udenfor lufthavnsterminalen. Parkeringspladsen skal\nudvides fra 380 P-pladser til mel- taget i brug i juni for to år siden. lem 700 og 800 pladser. Foruden den daglige rutetrafik med de forholdsvis store Atlantic Airways Airbus-maskiner, bliver Overslaget holdt stik Alle planer i forbindelse med Vagar lufthavn i dag benyttet af ud- og ombygningen af Vagar helt store fly. Før Jákup Sverri Kass, cand. ling. Lufthavn, heri medregnet den nye terminal, holdt stik. Det mest merc., tiltrådte stillingen som almindelige er jo, at hverken tids- administrerende direktør i Vagar planer eller priser bliver overholdt Lufthavn i 2012, var han salgsog marketingsdirektør i rederiet i forbindelse med byggeri. Det samlede arbejde med for- Smyril Line. Da han fik jobbet i længelsen af landingsbanen, Vagar Lufthavn havde han i nogle sikkerheden omkring banen og år været salgs- og marketingsbygningen af den nye terminal direktør i flyselskabet Atlantic kostede 365 millioner kroner. Airways. Med disse erfaringer er Jákup Penge, der er godt givet ud, idet flytrafikken er øget en hel del Sverri Kass godt påklædt til at siden den nye bane officielt blev være driftsdirektør i Vagar Lufthavn.\nInformations-oversigt Et af de interessante planer, Jákup Sverri Kass har fået lavet, er en oversigt over og informationer om alle aktiviteter, som har med lufthavnen og turisme på Færøerne at gøre. Det drejer sig om antal af restauranter, hoteller, udflugter og hvilke slags flytyper og flyselskaber har benyttet Vagar Lufthavn de sidste tre år foruden mange andre relevante oplysninger. ”Før vi fik de nye maskiner, og før landingsbanen blev forlænget, var det udelukket at flyve direkte til destinationer som Milano, Barcelona og Mallorca”, siger Jákup Sverri Kass..\nUnder 2 timer fra Danmark\nNyt stort taxfree område\nNy airside resturant\n35 % vækst siden 2004\nDet hele er billigere end du tror\nKom og bliv en del af succesen\nDe nye Airbus 319 kan tage rejsen i et stræk til Sahara mod syd, over til Boston i Amerika mod vest, til Grønland mod nord og næsten helt over til Sibirien mod øst. ”At flyve oppe i de højere jetlag, er ikke det, der koster de store penge, men op- og nedstigning i forbindelse med bensinpåfyldning er noget man mærker økonomisk”, siger driftsdirektøren for Vagar Lufthavn. ”Det koster meget. Hvis man kan undgå at mellemlande på vej fra en destination til en anden, sparer man en hel del penge”.\nSpeciel EU-tilladelse Den forlængede landingsbane gør, at de nye maskiner allerede halvvejs henad landingsbanen begynder opstigningen. Derved undgår man evt. turbulens mellem fjeldene i området. Lufthavnen bliver meget benyttet i forbindelse med udskiftning af udenlandske skibsbesætninger. Især ankommer russiske fly med jævne mellemrum til Vágar. I Fuglafjørð ligger tit russiske skibe, som skal have afløserbesætninger ombord, mens de gamle besætninger rejser hjem med flyet, som står i lufthavnen og venter i et par timer. Jákup Sverri Kass, driftsdirektør, oplyser, at alle fly, som ankommer til Vagar Lufthavn skal have en speciel EU-tilladelse, selv om Færøerne ikke er medlem af EU. ”Det er et krav, ellers får de ikke tilladelse til at flyve i EUs-luftrum, både med hensyn til landingsbane og security. Det samme gælder for vores egne fly, som flyver i Europa”.\nDen nye Tax Free går strygende Foto: Arkivfoto\nterminal. Derudover har politiet lejet lokaler i bygningen foruden, at VisitVagar og postvæsenet også er flyttet ind. Den nye Tax Free butik går strygende.\nhavn. Butikken var delt op i to afdelinger, en i afgangshallen og en i ankomsthallen. Siden man fik samlet Tax Free-butikkerne i samme lokale i den nye terminal, hvor både\nDe nye Airbus 319 kan tage rejsen i ét stræk fra Færøerne til Sahara\n”Vi må konstatere, at salget i Tax Free hidtil er gået fantastisk godt og ud over vores forventninger,” siger en tilfreds Jákup Sverri Kass. Al aktivitet i Egentlig var det ikke før i 2007, samme terminal Jákup Sverri Kass er tilfreds med at man fik tilladelse at åbne en den nye terminal, hvor al aktivi- lille Tax Free butik i Vagar Lufttet, som har med lufthavnen at gøre, er samlet. Man har beholdt cafeteria-afdelingen i den gamle terminal, som af og til bliver benyttet til udlejning i forbindelse med private festligheder så som bryllupper, sølv- og guldbryllupper og runde fødselsdage. I den nye terminal har man fået en moderne cafeteria-afdeling, en stor ankomsthall og en brandstation. Atlantsflog har flyttet en stor del af sin administration fra den gamle hangar over i den nye\nafgang- og ankomsthallen er, er salget øget betydeligt. Samtidig har man skabt flere arbejdspladser, nemlig mellem 10 og 12 årsværk.\nPassagerantallet stiger Vagar Lufthavn er Færøernes\neneste lufthavn. Den har ansvaret for alle operationelle aktiviteter i lufthavnen. Oprindelig var det Det Danske Luftfartsvæsen, som administrerede Vagar Lufthavn fra 1963 til april 2007, da Vagar Lufthavn ltd. overtog administrationen. ”Vi har ambitioner om at øge passagerantallet samt luftfragten til og fra Færøerne betydeligt de kommende årtier”, oplyser driftsdirektøren, og fortsætter: ”I 2011 brugte 200.000 passagerer Vagar Lufthavn. I slutningen af 2015 regner vi med, at antallet af rejsende til og fra Vagar Lufthavn kommer op på ca. 275.000.” I dag er det kun Atlantic Airways, som bruger lufthavnen regelmæssigt. Det danske flyselskab Maersk Air og det færøske flyselskab Faroe Jet har haft regelmæssig trafik til og fra Færøerne. Maersk Air stoppede med ruteflyvningen til Færøerne for flere år siden. Det færøske flyseskab Faroe Jet opererede kun på ruten i godt et halvt år i 2006, da det gik konkurs.\nAntallet af rejsende til og fra Vagar Lufthavn kom op på ca. 275.000 i 2015. Foto: Arkivfoto\nHOTEL VÁGAR RESTAURANT Åben hver dag fra kl. 11.30 – 21.30\nSommer menu samt a la carte\nLunch buffet mandag til fredag & Brunch hver søndag\nVi kan arrangere færøsk buffet med underholdning på forespørgsel\nDet er lidt nemmere med Bil Airport Taxi\nVi henter dig ved døren og kører dig og din baggage til lufthavnen, det kan næsten ikke være nemmere. En tur fra Tórshavn til lufthavnen koster kun 200,- pr. person, børn under 12 år kører til halv pris.\nBestil turen på taxi.fo eller ring 32 32 32.\nHidtil har Ólavur Poulsen, skipper og ejer af kata maranen, Lake side, gennemført 1300 sejlture med 13.000 gæster på Fær øernes største indsø, Vatnið. Hovedattrak tionen er Bøs dalafossur, som med sine vand masser, vælter ca. 30 meter ud over kanten, direkte ned i Atlanter havet\nPå sightseeing med »Lakeside« Ólavur Poulsen har selv bygget katamaranen "Lakeside". Foto: Kári við Rættará\nAf journalist Beate L. Samuelsen\nBøsdalafoss, hvor store vand- bedst at bygge landingsbanen i masser hvert eneste minut vælter nærheden af Vatnsoyrum”, oplyEn stor oplevelse er at tage en udover kanten og ender over 30 ser Ólavur Poulsen. ”Her lå flypladsen godt gemt sejltur med ”Lakeside” på den meter lodret nede i havet. mellem fjelde, som ikke var alt store indsø i Vágar, Vatnið, som for stejle. Man kunne heller ikke indsøen hedder. Indsøen hedder Royal Air Force se landingsbanen fra havet. Samogså Sørvágsvatn eller Leitis- hovedkvarter vatn. Hvilket navn, man bruger i Under anden verdenskrig overtog tidig kunne man benytte indsøen daglig tale, kommer an på, hvor det britiske militær Vatnsoyrar og til fly, som kunne lande på søen”. De få beboere, der siden 1920 man er opvokset, eller hvor ens brugte bygden som hovedkvarter havde boet her, blev evakueret og forfædre kommer fra. for Royal Air Force. Den lille bygd Vatnsoyrar, hvor Det var især fra 1942 til 1944, fik først lov til at flytte tilbage til der bor 51 fastboende indbygge- at det største antal af britiske hjemstavnen, da krigen var slut. re, er en af de få bygder på Fær- soldater opholdt sig her. Samtidig øerne, om ikke den eneste, der gav soldaterne bygden et andet Idéen til ”Lakeside” ikke ligger ud til havet. Til gen- navn, Lakeside. Katamaranen, som ligger ved gæld ligger den helt tæt ved FærCa. 2000 britiske soldater fra vandkanten, er opkaldt efter øernes største indsø, Vatnið, hvor Royal Navy opholdt sig på Færø- RAF´s ”Lakeside.” Ejeren og skipkatamaranen ”Lakeside” ligger erne i begyndelsen af krigen. De peren, Ólavur Poulsen, er født fortøjet og venter på at sejle turi- residerede især i Tórshavn og ved og opvokset i Vatnsoyrar. Hans ster over til den modsatte side af Skálafjørðin i Eysturoy. I 1942 bedsteforældre var den ene af de søen, ”suður í Oyrar”, som er den ankom soldaterne til Vatnsoyrar, tre familier, som i begyndelsen af lokale benævnelse for stedet. hvor de byggede en lille flyplads. 1920erne bosatte sig i bygden. Indsøen er ikke en almindelig Oprindelig skulle den bygges på Som barn var det en stor opleindsø, hvor man bare kan vade i. Sandoy, men Royal Air Force, velse for Ólavur og alle de andre Man skal være stedkendt. Et be- RAF, var ikke helt tilfreds med børn i bygden sammen med destemt sted er den nemlig over 60 havneforholdene der. Derudover res familier at tage på udflugt til meter dyb, d.v.s. at dybden ligger kunne man alt for tydeligt se en ”Oyrar”, som den yderste kant af ca. 30 meter under havets over- eventuel landingsbane fra havet, indsøen hedder. flade. hvilket var særdeles uheldigt, I 2003 havde Ólavur Poulsen Lige præcis her, i en sydvest af hvis tyskerne fik vind i sejlene. og hans kone Asta besøg af nogle Vágar, har vi det store vandfald, ”Derfor mente man, at det var heste-interesserede danske ven-\nner, som var på vej til Island, hvor de skulle se på islandske heste. De havde både bil, telt og fiskegrejer med. Under deres to dages stop på Færøerne sørgede Ólavur for, at de kom helt ud til ”Oyrar”, hvor de slog telt op. Til jul fik han julekort fra gæsterne. De havde haft en vellykket tur på Island, men børnene snakkede kun om den fantastiske oplevelse, de havde haft ude på ”Vatnið”. Da flere af de store aktører indenfor turisme nogle år senere efterlyste interessante tilbud til turister, fik ægteparret Asta og Ólavur Poulsen idéen til ”Lakeside”, som Ólavur Poulsen selv har bygget.\nGenbrugs-katamaranen ”Lakeside” Båden er fladbundet, bygget på en 40 kvadratmeter stor kasseret jern-flåde fra fiskeopdrætsfabrik ken Luna, som er placeret på den østlige del af Vágar. Det meste af katamaranen er bygget af genbrugsmaterialer. Sa longen er sat sammen af en campingvogn, en havestue, som\nÓavur Poulsens fætter har kasseret, og nogle gamle elementer fra et busstoppested. Der er plads til 19 passagerer. Her sidder man lunt og godt indendørs i læderflysæder. For en del år siden var Atlantic Airways på grund af pladsmangel nødsaget til at skifte de alt for brede flysæder ud til fordel for lettere og smallere stole. Ólavur Poulsen var så heldig at få nogle af de kasserede stole, som hans gæster nu kan sidde i under udflugten til Bøsdalafoss. ”Lakeside” gynger ikke og kan sejle i næsten al slags vejr.\nStilheden og roen i området er ubeskrivelig. Foto: Kári við Rættará\nHøjdeskræk ingen hindring Lige siden Ólavur Poulsen 2. juli 2005 startede ”Lakeside”, har han gennemført 1300 sejlture med hidtil omkring ca. 13.000 gæster. Mens man sejler, kan man få frokost eller middag og alt, hvad dertil hører, men det skal bestilles i forvejen, oplyser Ólavur Poulsen, som altid på hjemturen tre-fire timer senere serverer kaffe eller the med en lækker hjemmelavet, lun ”Lakeside” æble/kanel/skuffekage med creme fraiche til. Den smager som en drøm, men opskriften er hemmelig. En stor oplevelse er at høre Ólavur Poulsen fortælle om alt, man oplever under sejlturen f.eks hvor brogede fårene er, som græsser på fjeldskråningerne langs indsøen. Et splinternyt fårehus, som nemt kan forveksles med et sommerhus, dukker pludselig op i landskabet mellem alt det grønne græs langs strandkanten. Her er et rigt fugleliv både sommer og vinter. Før man kommer helt hen til\nÓlavur Poulsen er en meget fascinerende fortæller. Foto: Kári við Rættará\nBøsdalafoss, løber en ca. 100 meter lang å, Bøsdalaá, gennem et meget stenet område på vej ud mod vandfaldet. Helt ude ved ”Oyrar” kan man høre bækkens og åens rislen. Stilheden og roen i området er ubeskrivelig. Vil man høre den kraftige og øredøvende buldren af vandmasserne fra Bøsdalafoss, skal man begive helt ud på den yderste, stenede og skarpe fjeldkant. Men kun hvis man tør og ikke lider af højdeskræk.\nVejret skaber landskabet\nÓlavur Poulsen, skipper og ejer af "Lakeside". Foto: Kári við Rættará\nVed ”Oyrar” har Ólavur Poulsen anlagt en lille landgangsbro, så man tørskoet og sikkert kan gå i land. Ólavur kender hver en sten i området og kan fortælle, hvor langt ind over land brændingen nede fra havet er kommet op over vandfaldet. De mange storme, som hvert år besøger Færøerne, kan flytte tons tunge klippestyk-\nker længere ind over landskabet. I fælleskab æder kraftige storme af orkanstyrke og brænding sig også ind i landskabet og tager store løse klippestykker med sig ud over kanten. Ólavur Poulsen kender området som sin egen bukselomme. Han kan se på klippernes forme, hvor langt de er blevet flyttet, om de bare er væltet omkuld, eller om klipper er forsvundet i det dybe hav. Området er meget stenet. Det kræver virkelig gode sko at kunne følge med guiden, Ólavur Poulsen, som balancerer som en balletdanser fra sten til sten, først helt hen til kanten, hvor de, der ikke har højdeskræk, kan se det store vandfald, og siden klatre ca. 30 meter længere op. Her kan man se ned i en dyb bjergkløft. Legoklods-landskabet herude er resultatet af den kraftige bræn ding, som har bygget det klippefyldte område højere og højere op.\nEn oplevelse hver gang Især er det vindretningen fra sydvest, som med al sin kraft vinkelret står ind over området og sætter dybe spor i landskabet. Enkelte steder kan man endda se, hvor en gletcher i fordums tider på vej ud i området har sat sine tydelig stribede spor i enkelte klippestykker. Sejlturene med ”Lakeside” er meget populære. Om sommeren sker det tit, at Ólavur Poulsen på en og samme dag arrangerer fire udflugter ud til Bøsdalafoss. ”Det kan sagtens lade sig gøre i godt vejr og i de lyse sommeraftener, som er ganske vidunderlige på Færøerne.” ”Jeg bliver i hvert fald aldrig træt af at sejle ud til Bøsdalafoss. Det er en lige stor oplevelse hver gang, ikke kun for turister, men også for mig”, oplyser Ólavur Poulsen, som er en meget belæst mand. Han ved en hel masse historier, tilknyttet Vágar.\nFæringer nogle af de bedste butikskunder i Kastrup Lufthavn "Vi mærker en tydelig tendens i vores branche, at folk rejser mere nu end nogensinde", oplyser driftsdirektøren for lufthavnen i Kastrup, Kristian Durhuus\nAf journalist Beate L. Samuelsen I 2011 fik Københavns Lufthavne A/S ny driftsdirektør. Han hedder Kristian Durhuus, født og opvokset i Vordingborg.\nKristian Durhuus er uddannet cand. merc, i international Management & Business Economics. I otte år fra 1995 til 2003 arbejdede han hos Swissair Group og Lufthansa i forskellige direktørstillinger i Schweiz og Tyskland med ansvar for Skandinavien og Østeuropa. Derudover har han været administrerende direktør for Rentokil Initial i Danmark og i fem år administrerende direktør først i Falck Securitas Sikring og derefter i G45 Security Service A/S i Danmark. Med denne baggrund må man sige, at den 48 årige Kristian Durhuus, som har færøske aner gennem sin mor, der er fra Vestmanna, har mange års erfaringer fra luftbranchen. Som driftsdirektør for Københavns Lufthavne, som omfatter både lufthavnen i Kastrup og Roskilde Lufthavn, kan Kristian Durhuus ikke undgå et vist samarbej-\nKristian Durhuus, som er driftsdirektør for Københavns Lufthavne A/S, synes, at den nye terminal i Vagar Lufthavn er en flot og pæn bygning til en fornuftig pris i forhold til, hvad sådan et byggeri normalt koster Foto: Kári við Rættará\nde med Vagar Lufthavn og herved Konkurrenter samt den færøske driftsdirektør, Jákup samarbejdspartnere Sverri Kass. Ansvaret omfatter også alle terDe to er nemlig grand fætre. minalerne og alt, som foregår i Mødrene er kusiner. terminalerne, men ikke selve butikkerne. Kun at drive lufthavne er ikke Lufthavnskoncession Kristian Durhuus er meget glad nok til tjene alt det, man skal bruge til at investere i infrastruktufor sit arbejde. ”Det er en god arbejdsplads ren. De penge skal man tjene på og en virksomhed i vækst, fordi alt det andet, som foregår ved det bliver billigere og billigere at siden af, f.eks. butikker, restauflyve, og kunderne har råd til at ranter, hoteller og parkering. Elflyve, og det benytter de sig vir- lers skulle flyselskaberne betale kelig meget af, ja, mere nu end en langt højere pris, d.v.s. i sidste ende sende regningen videre til nogensinde.” ”Folk rejser jo langt mere ud passagererne. Selv om et vist samarbejde er i verden, end de gjorde for bare mellem Kastrup Lufthavn og Vanogle år siden”, siger han. ”Det mærker vi tydelig i vores gar Lufthavn, er alle lufthavne egentlig konkurrenter. Man konbranche”. Internettet har gjort alt meget kurrerer om ruter, passagerer og nemmere, man får mere informa- ikke mindst butikssalg. Samtidig tioner, man får nemt kontakt med må man ikke glemme, at man er andre, og man bestiller billetter samarbejdspartnere. Denne konkurrence omfatter gennem internettet. Det er ikke kun det, der foregår også flytrafikken mellem Danpå selve landingsbanen, en drifts- mark og Færøerne og dermed Vagar Lufthavn. direktør har ansvaret for. ”Færinger er nogle af de bed”Vi styrer også flyene, der letter og lander. Det gør vi fra tår- ste passagerer at have i Kastrup Lufthavn, fordi de handler toldnene”. ”Når maskinerne lander, er det frit. De fire nationaliteter, der bruger flest penge på Tax Free os, der styrer dem ind”. ”Som ejer af lufthavnen, er butikkerne, er kinesere, russere, det os, der har koncession til at nordmænd og færinger”. drive lufthavnen. Det er ogå vores systemer, der bliver brugt. Al Dyrt at bygge lufthavne elektronik, radarsystemer o.a., Nogle af vores rådgivere i Traffic som man bruger til overvågning Operations afdeling, har rådgiaf luftrummet og alt, som styrer vet Vagar Lufthavn i forbindeldet, er vores ansvar”, oplyser Kri- se med udbygningen af den nye stian Durhuus. landingsbane foruden rådgivning\npå forskellige tekniske områder i forbindelse med snerydning, brug af evt. kemikalier, o.l. Kristian Durhuus har gennem sit arbejde løbende fulgt med bygningen af den nye færøske terminal meget tæt lige fra begyndelsen. Han synes, det er en flot og pæn bygning til en fornuftig pris i forhold til, hvad sådan et byggeri normalt koster. ”Det er jo ellers rasende dyrt at bygge lufthavne, hvor en masse security-regler skal overholdes.” Kristian Durhuus oplyser, at Københavns Lufthavne A/S driver en konsulentvirksomhed, Copenhagen Airport Internatio nal. I øjeblikket arbejder de sammen med Sydkoreas Incheon lufthavn i Seoul som rådgivere for udbygningen af lufthavnen i Istanbul, verdens største lufthavn. Om nogle år forventes denne lufthavn at have en kapacitet til 150 millioner passagerer på årsbasis. I 2014 var det Incheon lufthavn i Sydkorea, som blev udnævnt som verdens største og bedste lufthavn. Istanbul New Airport skal opføres på den europæiske side af Istanbul, hvor den nuværende hovedlufthavn i forvejen ligger,\nFolk rejser langt mere ud i verden i dag end for bare nogle år siden\nmen hvor der ikke er plads til at øge om kapaciteten.\nKastrup blandt de store drenge ”Derudover har vi også en del rådgivning i mindre norske lufthavne, som er af nogenlunde samme størrelse som Vagar Lufthavn”, oplyser driftsdirektøren for Kastrup Lufthavn .\nKøbenhavns Lufthavne A/S rigtige store konkurrenter er Amsterdam, Frankfurt, München, Paris, o.a. Kastrup Lufthavn har dog lang somt, men støt, bevæget sig op til at være blandt de store drenge indenfor flytrafik efter, at lufthavnen i august 2015 nåede op over de 25 millioner passagerer. Når driftsdirektør Kristian Dur\n uus, Københavns Lufthavne A/S, h og driftsdirektør Jákup Sverri Kass, Vagar Lufthavn, mødes er det ikke kun business, det hele drejer sig om. ”Man kan ikke undgå også at bringe familiemæssige emner på banen”, siger en smilende Kristian Durhuus, som forstår det færøske sprog og af og til besøger øerne.\nKastrup Lufthavn har langsomt, men støt bevæget sig op til at være blandt de "store drenge" inden for lufttrafik. Foto: Arkivfoto\nKommunen satser på skolen som kultur midtpunkt Blandt Vága kommunes indbyggere bor mange fantastisk dygtige historiefortællere, som holder fast i den gamle færøske genfortæller tradition, oplyser borgmester Rósa Samuelsen Af journalist Beate L. Samuelsen\nog andre interesserede vil modtage en ny brochure, Søguslóðir, (I historiens fodpor), som kommunen i tæt samarbejde med informationskontoret på øen, har lavet. I samme forbindelse har kommunen ansat Lydia Laksáfoss til at skrive om historiske oplysninger, som er tilknyttet seværdigheder og lokale steder. ”Det vigtige i dette arbejde er, at vi som kommune sælger historier til turister og arrangerer udflugter til omtalte områder i forbindelse med kendte personer, bosiddende på Vágar og som har haft stor kulturel betydning, f.eks. Mikkjal á Ryggi, Beinta og Peter Arraboe”. ”I vores kommune har vi mange mennesker, som virkelig brænder for sagen og hellere end gerne vil fortælle historier og sagn på samme måde, som disse er blevet fortalt fra generation til generation uden at det er blevet skrevet ned”, oplyser Rósa Samuelsen.\nBorgmesteren i Vága kommune, Rósa Samuelsen er uddannet bankfuldmægtig. Foruden at være kommunalpolitiker, har hun repræsenteret Sambandspartiet i lagtinget og endda haft posten som socialminister fra 2008 til 2011. Efter kommunesammenlægningen i Vágar i 2009, omfatter Vága kommune bygderne Sandavágur, Miðvágur og Vatnsoyrar med en samlet befolkning på knap 2000 indbyggere. I dag er tilflytningen så nogenlunde stabil. Lige efter at den undersøiske tunnel mellem Streymoy og Vágar var færdig, steg antallet af tilflyttere en hel del. Kommunen burde dengang nok have været lidt mere fremadsigtet med hensyn til den store tilflytterinteresse, mener Rósa Samuelsen. Sammen med resten af byrådet i Vága kommune er hun meget Historiske områder spændt på, hvordan indbyggerne Vága kommune har al sin admi-\nRósa Samuelsen, borgmester i Vága kommune, satser på at få den tre årige skole på Giljanesi, som kostede ca. 55 mio. kr., til at blive kommunens moderne kulturhus Foto: Sámal Bláhamar\nnistration samlet i Sandavágur under et og samme tag midt i bygden. Sandavágur er som så mange andre bygder på Færøerne en gammel bygd, grundlagt i vikingetiden for ca. 1000 år siden. Bygden har haft flere kirker helt tilbage til den katolske tid. I gamle dage boede Færøernes lagmand på gården ”á Steig”. Sådan forholdt det sig fra 1555, indtil lagmandsembedet blev nedlagt i 1816, da Færøerne blev dansk amt. Den anden bygd i Vága kommune er Miðvágur, som er den største bygd på øen. Miðvágur er også en gammel bygd, som har været beboet siden vikingetiden. I Miðvágur findes nogle gamle\nog meget interessante velbeva rede huse. Et af dem er huset ”Kálvalíð”, som er det ældste på øen. Ejendommen blev i 1632 lagt sammen med præstegården ”Jansagerði” og senere, i 1673, lavet om til anneksgård til præsteenker i Vágar. Det gamle præsteenkesæde ”Kálva líð”, står nu som eksempel på gammel færøsk byggeskik, og er bevaret som museum. Her boede præsteenken Beinta, som gav forfatteren Jørgen-Frantz Jacobsen inspiration til romanen ”Barbara” og som i 1997 blev filmatiseret. En anden seværdighed i Mið vágur er Færøernes eneste krigsmuseum ”Krígssavnið”. Under anden verdenskrig blev Færøerne\nfredeligt besat af briterne. På krigsmuseet ses mange originale genstande, fotografier og dokumenter fra besættelsestiden.\nBygden uden havudsigt Den tredie bygd i Vága kommune er Vatnsoyrar. Det er ogå den yngste bygd, grundlagt i 1920 Vatnsoyrar er et ret unikt sted. Bygden er Færøernes eneste bygd, som ikke ligger ved kysten og ikke har udsigt over havet. Til gengæld ligger Vatnsoyrar ved Færøernes største indsø, som har ikke mindre end tre navne, ”Leitisvatn”,”Sørvágsvatn” eller bare ”Vatnið”. Kært barn har mange navne. Under anden verdenskrig boede er stort antal britiske besættelsestropper her. Vatnsoyrar, som briterne kaldte ”Lakeside”, blev simpelthen deres hovedkvarter. Soldaterne brugte under krigen indsøen som vandflyplads, idet der ikke var nogen flyplads på Færøerne. Vágar var dengang en militær sikkerhedszone, og man kunne kun besøge øen med tilladelse fra det britiske militær. I dag er Vatnsoyrar et meget populært sted. Her har den kristelige lejrskole ”Zarepta” haft sin faste base siden 1967. Vatnsoyrar er også kendt for at huse Færøernes første producent af de specielle vinduer og døre H-Dygd. Til Vága kommune hører den gamle, men nu folketomme bygd Slættanes. Interessen at aflægge Slættanes et besøg er meget stor. Husene, som er privat ejendom, bliver brugt som fritidshuse, og man gør meget ud af at holde ejendommene ved lige. Moderne faciliteter er der ikke mange af i bygden. F.eks. er flere av husene uden toiletter. Bygden har en gammel skole, som af og til også bliver benyttet til gudstjenester, hvis der er interesse for det.\nPrioriteringer skal til Siden kommunesammenlægningen har Vága kommune arbejdet med at stable et fælles byggereglement op med en byplan til alle bygder i kommunen. ”Arbejdet er ikke færdigt endnu, men vi er godt på vej og regner med at blive færdige til sommer”, siger borgmesteren. Færinger er glade for får, men det er ikke særlig sjovt at have får\nSandavágur – en af Vágars smukke bygder Foto: Arkivfoto\ngående over det hele. Man møder dem over alt. De æder også alt, hvad de kan få fat i. Mange velanlagte haver bliver ødelagt hvert eneste år efter nattens besøg af vildfarne får. ”Det er kommunen, der skal løse det problem”, siger Rósa Samuelsen. Kommunen har ansvaret af at holde fårene på afstand af al bebyggelse, hvilket man gør ved at have stengærder omkring indmarken. Disse skal være af sådan en højde, at det hindrer fårenes indtrængen på denne. Det er et arbejde, kommunen går i gang med, så snart andre mere prioriterede kommunale opgaver er kommet på plads. ”Vi skal i gang med at frede og restaurere de gamle stengærder i kommunen, for at forhindre, at de ikke forsvinder. Det kræver en del penge og bliver dyrt, men det skal gøres på et eller andet tidspunkt”, oplyser Rósa Samuelsen. Vága kommune har først og fremmest prioriteret at få løst børne- og ældreområdet. Langs den store indsø Vatnið, som ligger mod vest lige ved indflyvningen til lufthavnen, står flere små og smukke udhuse, bygget af natursten. Det er et arbejde, et ældgammelt håndvæk, som frivillige har stået for og har ladet bygge.\nSkolen som kulturhus I Vága kommune er flere huse bygget ifølge gammel færøsk byggehåndværk uden brug af et eneste søm. Alt er lavet på frivillig basis.\nI Sandavágur har kommunen et fint fungerende ungdomshus, hvor unge mennesker selv sætter præg på, hvad der sker i huset, og hvad de vil og har lyst til. Idrætsforeningerne i Vága kom mune er utrolig aktive, når det drejer sig om roning, dart, badminton, bueskydning. Den lokale idrætsforeningen SíF har gjort et kæmpearbejde. ”Indenfor idræt har vi aktiviteter til folk i alle aldersgrupper lige fra børn i fem års alderen og hele vejen op i den anden ende af alderskalaen”. En bygning, Vága kommune er meget stolt af, er den nye skole på Giljanesi, som kunstneren Eli Smith har udsmykket. Han har bl.a. lavet et fantastisk flot kunstværk, bygget op af utallige stensorter fra hele verden. Emnet, han har brugt i sit arbejde, er sagnet om ”Seyðamannin á Sondum” (Fårehyrden fra Sondum). Skolen er også udsmykket med alle fuglene, som Mikkjal á Ryggi har malet i sin tid. Rósa Samuelsen oplyser, at Vága kommune satser på at få den snart tre årige skole på Giljanesi, som kostede ca. 55 mio. kr. til at blive kulturmidtpunkt i kommunen. Endnu står kun den første del af byggeriet færdig. Anden del påbegyndes snart. I den forbindelse har kommunen opbygget en ekspertise, som omfatter rådgivning til børn lige fra vuggestue og hele vejen op til de ældste skoleelever. Kommunen har et godt samarbejde med skolen under fæl-\nlesbetegnelsen ”Vit byggja brýr” (Vi bygger broer), som drejer sig om forelæsninger med børnene i focus, især børn med problemer eller børn, født med handicap.\nGrønne områder Rósa Samuelsen, borgmester i Vága kommune, oplyser, at Vágar er en meget nem ø, når det drejer sig om vandreture. Der findes mange stier. ”Vi har valgt at prioritere andre ting fremfor at holde stierne ved lige. F.eks trænger det nedslidte plejehjem i Miðvági til en kærlig hånd”. ”Vi er i gang med et generationsskifte. Vága kommune har for nylig købt et ældre hus. I forbindelse med arbejdet på plejehjemmet, er nogle af beboerne flyttet over i den nykøbte bygning. Med andre ord flytter de fra en institution over i mere hjemlige omgivelser.” I Sandavági har man et smukt anlagt område midt i bygden, hvor familier og besøgende kan nyde naturen i fred og ro. ”Det samme er man i gang med i Miðvági, hvor der findes en lille plantage. Mange besøgende aner ikke, at der findes en lille hyggelig grøn plet midt i bygden med store gamle træer. Dette skønne område skal gøres mere synligt og udvides en lille smule, til stor glæde for både bygdens og kommunens indbyggere foruden andre besøgende”, oplyser Rósa Samuelsen, borgmester i Vága kommune.\n– Krisen satte skub i vores turistengagement Sidste år havde Niels Joensen, á Giljanesi, som driver et vandrehjem og ejer tre store busser, så travlt, at han til sommer øger busparken med endnu en bus Af journalist Beate L. Samuelsen På Giljanesi driver Niels Joensen og hans kone et vandrehjem. Ud over vandrehjemmet har Niels Joensen også tre store busser, som han bruger til udflugter. Under kørslen og fungerer han tit som guide. Firmaet hedder såmænd ”Á Giljanesi”, hvilket ikke er til at tage fejl af, for det er her, virksomheden har sin base. Oprindelig kørte Niels Joensen lastbil, men af og til blev der også tid til buskørsel, idet hans far havde en bus. Så vidt, han husker, begyndte han at snuse lidt til turismen i 1976. Det skyldtes, at han af og til fik opringninger om at køre med turister. En af Færøernes største entusiaster indenfor turisme, Sigurð Simonsen, Hoyvik Tours, som desværre ikke er iblandt os mere, var en af hans faste kunder. Han plejede at kontakte ham om at tage sig af turisterne, hvis han havde brug for en bus. Det var inden den undersøiske tunnel mellem Vágar og Streymoy var en realitet. Derudover kørte Niels Joensen af og til lejeture med passagerer\nSidste sommer havde Niels Joensen, som driver firmaet ”Á Giljanesi” sammen med sin kone, så meget at lave, at han var nødt til at ansætte flere chauffører til at køre turistbusserne Foto: Sámal Bláhamar\nfra færgelejet Oyragjógv og til blev Niels Joensen nødsaget til lufthavnen. at finde på et eller andet for at få gang i privatøkonomien. Alt arbejde i forbindelse med Krisen satte skub i Da den øknomiske krise på Fær- byggeri var gået i hårdknude, og øerne var på sit højeste i 1992, da alle lastbiler stod stille, måtte Niels finde på at foretage sig et eller andet. Ægteparret købte vandrehjemmet á Giljanesi, og så kom der gang i foretagendet. ”Jeg må indrømme, at det er gået godt lige siden”, siger Niels Joensen.\nUdenfor vandrehjemmet “Á Giljanesi” er der plads til flere campingvogne. Foto: giljanes.fo\nI 2011 solgte han lastbil-virksomheden, og lever nu kun af turisme. Derudover har han fået kontrakt om bustransport af skoleelever. Sidste sommer havde han så meget at lave, at han så sig nødsaget til at anskaffe fem chauffører til at hjælpe til. ”Vi kører med turister over det meste af Færøerne, bortset fra Suðuroy, hvor vi desværre ikke har været endnu”, siger han. Da busserne er så store, har de ikke en chance at køre gennem de forholdsvis lave tuneller. Derfor har Niels Joensen ikke været i Viðareiði med sine gæster. Problemer er skabt for at blive løst. Derfor bliver gæsterne\nPå vandrehjemmet er der 28 sengepladser fordelt på 10 værelser\nDer er et forholdsvis stort opholdsrum på vandrehjemmet “Á Giljanesi” Foto: giljanes.fo\nkørt hen til indkørslen til de forholdsvis små tuneller, hvor mindre lejebusser står parat til at transportere turisterne til bestemmelsesstedet. ”Sidste år havde vi så travlt med vores tre busser, at vi har set os nødsaget til en købe en mindre bus, som skal bruges her til sommer”, siger Niels Joensen, á Giljanesi. ”Vi kører tit med små grupper på 18-20 personer. Det er soleklart, at så få mennesker fylder ikke ret meget i en stor bus, som er beregnet til 50 personer. Derfor satser vi på at anskaffe os en mindre bus. Det er nemmere og mere praktisk”.\nNiels Joensen oplyser, at det interessante er, at flere af hans sommergæster er gengangere og kommer her år efter år. I mange år havde han besøg af danske skoleklasser. Men de er forsvundet. Forklaringen er, at myndighederne i Danmark ikke ville have, at skolerne brugte mere end et vist antal kroner til ekskursioner. Der blev rigtig strammet op på den konto, og det gik ud over de årlige danske skoleelevers besøg på vandrehjemmet ”Á Giljanesi”. ”Det er vi meget kede af”, siger Niels Joensen, som flere år i træk plejede at få besøg af de samme skoler og lærere.\nFra ti til tre vandrehjem Niels Joensen, á Giljanes, markedsfører hverken vandrehjem eller busser. Den del af arbejdet tager de færøske turistkontorer sig af. ”Da vi åbnede vandrehjemmet, var der ti vandrehjem på Færø er ne. De var baseret på rygsæks-turister, som der på det tidspunkt var utroligt mange af. Men siden de mere velbeslåede turister er begyndt at få interesse for Færøerne, er det gået ned ad bakke for vandrehjemmene, som et efter et har måttet lukke. I dag er der kun tre tilbage, hvoraf vandrehjemmet ”Á Giljanesi” er et af dem med 28 sengepladser fordelt på ti værelser. Det har hjulpet en hel del på økonomien, at vandrehjemmet ”Á Giljanesi” om vinteren har lejet værelser ud til håndværkere og andre, som i kortere perioder har arbejdet indenfor fiskeopdræt.\nNiels Joensen satser på at øge busparken fra tre til fire busser til sommer Foto: giljanes.fo\n”Vi håber inderlig, at de igen får øjnene op for, hvor smukt der er her á Giljanesi, og hvor stor en oplevelse, det er for de unge skoleelever at besøge vores ø”, siger Niels Joensen, som savner de unge menneskers besøg.\nTrofaste italienske gæster ”Vi er også kede af, at mange turister, som ankommer til lufthavnen, kun har et stop på vandrehjemmet i en nat for siden at drage videre. Hvor de tager hen, ved vi ikke”, siger Niels Joensen. Til gengæld kommer der en del italienere. De booker deres ophold på vandrehjemmet i en\nlængere periode, der sagtens kan dreje sig om en uge eller måske halvanden. ”Fælles for italienerne er, at de altid køre i lejebiler, mens de er her”. Lige udenfor vandrehjemmet er der planeret et dejlig grønt campingområde, hvor man kan sætte telte op. Campinggæsterne har adgang til alle de moderne faciliteter, som findes på vandrehjemmet med hensyn til madlavning, opholdsrum, vaskemaskiner, bad o.s.v. Udenfor er der plads til flere campingvogne. Udsigten ud over vandet og havet er fantastisk.\nSølvi Simonarson blev sidste sommer ansat som daglig leder af VisitVagar. Han er meget glad for sit nye job og bruger al sin energi på at få Vágar lavet om til en destination i stedet for som hidtil en information Foto: Sámal Bláhamar\nEt spændende arbejde med mange udfordringer "Vores opgave i VisitVagar er at få turister til at blive på øen og se sig omkring i nogle timer eller måske i nogle dage", siger Sølvi Simonarson, som i maj 2015 blev ansat som daglig leder af turistinformationskontoret i Vágar Af journalist Beate L. Samuelsen I maj 2016 er det et år siden, Sølvi Simonarson fra Klaksvík blev ansat som daglig leder af informationskontoret i Vágar, VisitVagar. Sølvi Simonarson har læst statskundskab på Færøerne og international kommunikation på Island. Derudover har han altid haft interesse for turisme og har arbejdet som kabinepersonale på rutefly, været tjener og arbejdet indenfor tjenerfaget hos Smyril Line, m.m. Han har været kontaktformidler hos turistbureauet 62°N i forbindelse med solformørkelsen i marts 2015. De sidste tre år har han været daglig leder, kontaktformidler og alt hvad dertil hører i Iværksætterhuset i Klaksvík. Sølvi Simonarson er meget opsat\npå at få VisitVagar sat på skinner og op at køre. Sølvi Simonarsons hovedopgave i VisitVagar er at sørge for udvikling, finde på noget nyt og være iværksætter. ”Det er et spændende arbejde med mange udfordringer”, siger han og fortsætter: ”VisitVagar er et informationskontor, som vi og kommunerne i fællesskab vil prøve at lave om på til at blive en destination på samme måde, som destinationerne VisitTórshavn og VisitReykjavík”.\nIkke en frelsende engel Sølvi Simonarson er ikke i tvivl om, at han fik jobbet på VisitVagar sidste sommer, på grund af sine erfaringer fra arbejdet i Iværksætterhuset i Klaksvík. Han skal hjælpe interessere-\nde med at realisere deres ideer, hvis der er grobund for det. Han vil ikke som en frelsende engel komme med pakkeløsninger, hvor alle kun skal beskæftige sig med turisme. ”Egentlig havde jeg slet ikke tænkt mig at søge jobbet i VisitVagar”, oplyser Sølvi Simonarson. ”Jeg vidste, at det var en stor opgave og en stor mundfuld at gabe over at være leder af informationskontoret i Vágar, som har haft flere daglige ledere siden foretagendet så dagens lys for snart 20 år siden”. Arbejdet er så krævende, at man hurtigt brænder ud. Det er det, der skete for de andre i samme job. Til trods for, at Sølvi Simonarson under jobsamtalen stillede nogle krav, fik han jobbet. Alli-\ngevel siger han sig ikke fri for at være endt i den grøft, han oprindelig ville undgå, nemlig at indgå i et vagtskema, som han absolut ikke ønskede at blive en del af. Det er foreningen Vágar, som har ansat Sølvi Simonarson. Deres ønske er, at der sker noget på øen, noget, der kan give dem og øen en pæn økonomisk gevinst, f.eks. i forbindelse med arrangementer med relation til forretningslivet på øen, annoncering o.l.\nStruktureret arbejde Man finder næppe en mere praktisk placering af et informationskontor end lige netop det, VisitVagar har fået i den splinternye lufthavnsterminal efter at have haft kontor i Sandavágur i nogle år.\nAlle rejsende med fly til og fra Færøerne kan ikke undgå at komme forbi VisitVagars kontor. Alle, som ankommer til Færøerne med fly, tager med bus eller bil fra terminalen op til hovedvejen, drejer til højre, og væk fra øen. ”Vores opgave er at fange disse turister og få dem til at blive her og se sig omkring i nogle timer eller måske i nogle dage”, siger Sølvi Simonarson, som har flere medarbejdere. ”Vi møder hver morgen halvanden time inden den såkaldte ”Pyjamasrute” tager afsted. Når der er kludder i flytrafikken på grund af dårligt vejr, skal medarbejderne også være på pletten sent om aftenen, måske endda til langt over midnat”. Det daglige arbejde skal struktureres. Det går ikke, at enkelte medarbejdere har alle nødvendige informationer inde i hovedet. Alle informationer af enhver slags må og skal skrives ind på en computer, således at alle medarbejdere har adgang til samme oplysninger.\nJuleblinkende biler Vagar turistinformation, som nu hedder VisitVagar, blev etableret i 1997. VisitVagar er også en forening, hvor medlemmerne er lokale myndigheder, butikker, busselskaber, museer, individuelle og andre interesserede. Sølvi Simonarson oplyser, at han har flere ideer om, hvordan man kan få gang i arrangementer, som lokalbefolkningen allerede har påbegyndt, og at det nu drejer sig om, at holde fast i det etablerede og få det sat i system.\nHan hentyder til nogle unge fyre, som i godt humør hvert år samles i Miðvági og slår katten af tønden, og hvor vinderen får en kæmpestor pokal. Det er en idé, de samme personer stadigvæk holder ved lige. En masse tilskuere ser på, mens fyrene kæmper om pokalen. Et sådant arrangement kan sagtens lade sig gøre i Vágar. Samtidig kan man tiltrække flere tilskuere ved at have andre spændende ting på programmet denne specielle dag. Derudover har man i ca. 20 år lillejuleaften arrangeret en ”rad-på-række-bilkørsel”. Om aftenen ved 10 tiden mødes samtlige deltagende biler et bestemt sted, nogle med blinkende julelys, juletræer, julepynt o.l. ind- og udvendig på bilerne Man kører fra den ene bygd til den næste i Vágar, har nogle stop på vejen, fester og hygger sig. I én lang bilrække kører man videre til næste stop. Deltagerne er ikke kun bosiddende i Vágar. Flere kommer langvejs fra. Man aftaler at mødes ved rundkørslen i Kollafjørð og kører siden i en lang bilrække til Vágar. Godt nok er der ingen penge i lige netop dette arrangement, der varer i ca. to timer, men det skaber en slags synenergi ved at samles om et projekt og hygge sig sammen.\nPopulær postrute til Gásadal VisitVagar har mange ture på programmet, hvor man på egen hånd eller med guide kan opleve øen. ”Det går såmænd meget godt”,\nNaturen ved Bøsdalafossur er fantastisk Foto: Kári við Rættará\nsiger Sølvi Simonarson og oplyser, at VisitVagar også tager sig af kontakten til Mykines, hvis turister vil besøge Færøernes vestligst beliggende ø. Når turister tager på længere ture f.eks ud til Mykines, sørger VisitVagar for, at de får madpakker med. I 2017 er det 350 år siden,\nIndsøen “Vatnið” med Bøsdalafossur til højre Foto: Arkivfoto\nden historiske og kendte kvinde Beinta, senere beskrevet som Barbara, blev født. I den anledning har man fra VisitVagars side tænkt sig at lave et eller andet specielt arrangement Foreløbig ligger ideen i støbeskeen. En af de mest efterspurgte vandreture er den populære gamle postrute fra Bø til Gásadal. Dernæst kommer turen ud til Bøsdalafoss. Den er turisterne helt vilde med. Man kan tage på egen hånd på disse ture, men VisitVagar anbefaler, at man har guide med, idet man under gåturen får en masse fortællinger og historiske fakta om alt, man oplever og ser undervejs. VisitVagar markedsfører også brochuren, Søguslóðir, (I historens fodspor), et samlet kort og fortællinger over alle historiske steder i Vága kommune. VisitVagar har fået ny hjemmeside og har lavet en film om Vágar, som kan ses på hjemmesiden. To andre film er lige på trapperne, den ene er om Mykines, den anden om Kálvalíð.\n“Allerede før loven om ren straffeattest trådte i kraft, krævede vi, at vores taxa-chauffører skulle have ren straffeattest”, oplyser direktøren for spf. Bil-Mini Taxa 96, Birnir Hauksson Foto: Kári við Rættará\nKunderne kommer i første række “Som taxa-chauffører glæder vi os til, at arbejdet med forbedringer af parkeringsforholdene udenfor den nye flyterminal ved Vagar Lufthavn snart er færdigt”, oplyser Birnir Hauksson, direktør for spf. Bil-Mini Taxa 96 Af journalist Beate L. Samuelsen Ved ankomsthallen i Vagar Lufthavn står altid en masse mennesker og tager imod familie, venner og bekendte. Blandt dem er mange taxa-chauffører. I langt de fleste tilfælde har færøske flypassagerer, som ikke har kort- eller langtidsparkering, bestilt taxa for hurtigst muligt at komme hjem. Det er som så ikke nødvendigt, for der står som regel en bus fra Strandferðslan klar til videretransport af passagerer.\nMen når der er uregelmæssig heder i flytrafikken, kan det meget nemt ske, at der ingen offentlig bustransport er udenfor flyterminalen. Hvis man vil undgå at stå med skægget i postkassen og ende i sådan en situation, anbefaler Birnir Hauksson, direktør, at man bestiller en biltransport i forvejen. Birnir Hauksson er direktør for selskabet Spf. Bil-Mini Taxa 96 med hjemsted i Tórshavn. Han, som aldrig havde kørt taxa før, startede i denne bran-\nche i december 2015. Allerede i februar 2016 blev han ansat som direktør for “Bil”, som taxastationen hedder i folkemunde. Formanden for bestyrelsen, som består af tre repræsentanter, hedder Eilev Berg. Oprindelig blev taxaselskabet grundlagt i 1954. Bilselskabet ejede i mange år en stor ejendom i Gundadalur, hvor Tórshavns store idrætsanlæg ligger. Men i 1996 solgte selskabet ejendommen, hvor Bil-selskabet havde adresse og kontor,\nog flyttede ind i lejede lokaler i en splinterny moderne offentlig trafikterminal nede ved havnen.\nTransport af besætninger I starten var chaufførerne lidt kede af at flytte, men der gik ikke ret lang tid, så havde de vænnet sig til at være i de nye lokaler. “Samtidig har vi fået et særdeles godt samarbejde med Strandferðslan, som har kontorer i samme bygning som os,” oplyser direktøren, Birnir Hauksson. Trafikterminalen ved havnen i\nHer kan du se nogle af de udflugter og seværdigheder, der er værd at kigge nærmere på. Du kan også læse mere på www.VisitVagar. Hvis du er interesseret i en skræddersyet tur, kan du kontakte vagar@vagar.fo, eller tel. (+298) 33 34 55\nUdflugter Vandreture\tFra Bøur kan man ad en gammel sti gå over fjeldet til Gásadalur, hvor posten tre gange om ugen indtil 2006 blev transporteret. Bygden Víkar blev grundlagt i 1833. Den blev affolket om kring 1910. Naturen er storslået med en fantastisk udsigt. For at komme til Víkar må man vandre over fjeldene. Det er en populær vandretur. Dette er ikke en tur man gør på egen hånd. Man skal have stedkendt guide med. Niðan á Egg hedder en vandre tur, som starter fra børnehaven ”Alvalon” efter aftale med Visit Vágar. Man går langs “Stórá” og vandrer ad en god sti op til “Egg ina”. Helt oppe ved “Bessaskoraegg” er en enestående udsigt over de 118 m høje fritstående klippefor mationer “Dunnesdrangar”. Om\nsommeren kan man se søpape gøjer og mallemukker yngle i klip perne. Der er mulighed at vandre over til “Fransaholan”, hvor man kan se stedet, hvor folk fra Sørvåg i gamle dage skjulte sine værdi genstande, når sørøvere især i det 16. århundrede plyndrede Færøer ne.\n“Fransaholan” har fået navnet efter de franske sørøvere, som plyndrede øerne.\nSejltur\tMed båden Lakeside sejles fra Flúgvarabedingin, som ligger ved bygden Vatnsoyrar, og ud til søens sydkyst, hvor man går i land og tager en spændende vandretur ud til Bøsdalafossur, vandfaldet, som sender søens overskudsvand lod ret 35 meter ned i Atlanterhavet. Under sejladsen serveres kaffe/ the og en let anretning sammen med skippers eminente fortæller kunst.\nFiskestænger er ombord. Turen bygden, har beholdt husene, og tager ca. tre timer og der sejles ef kommer ofte tilbage om somme ter aftale hele året. ren. Derfor ser bygden næsten lige nøjagtig ud som den gjorde, da de sidste indbyggere flyttede derfra. Bustur Efter aftale med VisitVagar kan Fjallavatn\tman hele året tage på en historisk bustur rundt Vágar. På turen hø Fjallavatn er øens næststørste sø. rer man om øens historie og nutid. Dette er en forholdsvis lang tur. Busturen varer ca. tre timer. Når man kommer helt ud, kom mer man til Munna, hvor man kan være heldig at se store hvale lege Árnafjall i bugten. Árnafjall er Vágars højeste bjerg. Turen er i starten meget stejl, men Vandretur hele vejen\tnår man kommer helt op til top rundt Vágar pen, ser man et utrolig smukt et landskab, som man aldrig glem Dette er den længste tur, Visit mer. Vagar kan tilbyde. Man går ad de gamle bygdestier. Turen kan arran Slættanes\tgeres som en lang endagstur eller som en lettere tur på flere dage, Slættanes er en øde bygd på nord hvor man overnatter komfortabelt siden af Vágar. Den blev forladt i i de omkringliggende bygder. 1965. Familier med tilknytning til\nvar den første, der byggede på Altertavlen et kunstværk\tdette sted. Stenen menes at være Færøernes eneste krigsmuseum fra 1200-tallet. Kirken i Miðvági blev taget brug i Krígssavnið er i Miðvágur. Under 1952. I år 2000 fik kirken en ny anden verdenskrig blev Færøer Troldkonefingeren\taltertavle, som den meget dygtige ne fredeligt besat af briterne. På og vel ansete kunstner Tórbjørn krigsmuseet ses mange originale Øst for Sandavágur kan man langs Olsen (f. 1956) har malet. Motivet genstande, fotografier og doku en sti gå ud i nærheden af den er Kristus, som hænger på korset. markante fritstående klippe Trøll menter fra besættelsestiden. konufingur, Troldkonefingeren. Múlafossur\nI Miðvágur kan man besøge huset Kálvalíð, som er det ældste hus på øen. Ejendommen blev i 1632 lagt til præstegården Jansagerði og senere, i 1673, lavet om til an neksgård til præsteenker i Vágar. Huset, er et godt eksempel på gammel færøsk byggeskik, og er bevaret som museum. Her boede Kirken i Sandavágur præsteenken Beinta, som gav for Kirken, som blev taget i brug i fatteren Jørgen-Frantz Jacobsen 1917, er særpræget af udseende. inspiration til romanen Barbara. Inde i kirken står en runesten, hvis Bogen blev filmatiseret i 1997. påskrift fortæller, at nordmanden Torkil Onandarson fra Rogaland\nDet store brusende vandfald Múl afossur i Gásadalur er et stort Kirken er en gammel trækirke, trækplaster for alle, som vil ople bygget i traditionel færøsk stil. ve noget smukt og samtidig vold Den er sorttjæret og virkelig et be somt i den færøske natur. søg værd. Kirken er fra 1865.\nKirken i Bø\nTuristinformationen i Vágoy - Flogvøllurin 2 - FO-380 Sørvágur - Tel. +298 33 34 55 - www.visitvagar.fo - vagar@vagar.fo\n20 Tórshavn er start- og endestation for alle ruter, som Strandferðslan har ansvaret af. “Bil” har åbent alle døgnets 24 timer. Stationen har 30 køretilladelser foruden flere ansatte knyttet til telefonservicen. “Bil” har en del private kunder, foruden faste aftaler med store firmaer om transport af medarbejdere til og fra lufthavnen. “Mange af vore faste aftaler drejer sig om taxa-transport til og fra Vagar Lufthavn med skibsbesætninger,” oplyser direktør Birnir Hauksson. Han tilføjer, at forleden sendte de 22 biler på engang til lufthavnen i forbindelse med transport af besætninger foruden den sædvanlige rutebilstransport af flypassagerer. For at besætninger skal kunne komme med det første morgenfly, må taxachaufførerne allerede tage afsted fra Tórshavn kl. 04 om morgenen, hvis et mandskab fra f.eks. Viðareiði i nogenlunde god tid skal nå flyet i Vagar Lufthavn kl.08.\nGode parkeringsforhold Angående transport til og fra Vagar Lufthavn er det meget forskelligt, hvor mange bestillinger Bil-Mini Taxa har. “Udenfor flyterminalen er vi som taxa-chauffører meget spændte på, hvornår Vagar Lufthavn i den nærmeste fremtid er færdig med arbejdet at få sat parkeringsforholdene i et system, som alle, der benytter området, er tilfreds med”, siger direktøren. Det er meget almindeligt på Færøerne, at forældre, bedsteforældre eller andre familiemed-\nNede ved havnen i Tórshavn har Spf. Bil-Mini Taxa 96 i mange år haft adresse i samme ejendom, hvor den offentlige trafikterminal også har kontor. Taxaselskabet, som har åbent hele døgnets 24 timer, har 30 køretilladelser Mynd: Kári við Rættará\nlemmer sørger for flytransport i weekenderne, mens taxabilerne har mere travlt med flytransport resten af ugen. Af og til kører enkelte chauffører efter eget ønske til lufthavnen i håbet om få passagerer med til Tórshavn. “Det kalder vi at “fiske”. Chaufførerne kan være heldige, men det modsatte sker desværre også”, siger Birnir Hauksson.\nNy hjemmeside “Vi anbefaler flypassagerer at bestille plads hos os, når de rejser, således at vi kan tage imod dem, så snart de de returnerer til Vagar Lufthavn. Det gør vi gerne. Vi skal bare have dato og nummer på maskinen, så følger\nvores medarbejdere på taxa-stationen med, om flyet er på vej, hvor langt, det er kommet, eller om det i det hele taget er taget afsted fra Kastrup eller hvor det nu er, flyet kommer fra”. For at give en så optimal service som overhovedet muligt, er Bil-Mini Taxa i gang med at oprette en ny kundevenlig hjemmeside, hvor alle relevante oplysninger om taxastationens service forefindes. “Den skal være så nem som overhovedet mulig for kunderne at betjene, hvis de ønsker at reservere en bil fra os”. “Kunderne skal mærke, at vi tænker på dem, og at vi altid giver dem en god service. Derfor satser vi også på at have en god prispolitik, som altid kommer vore kunder til gode”, oplyser direktøren. Samtidig oplyser han, at “Bil- Mini Taxa” også tager klager fra utilfredse kunder særdeles alvorligt. “Det er alt sammen oplysninger, som vi tager os af for at optimere vores kundeservice”, siger Birnir Hauksson, som ikke har noget imod, at man roser taxaselskabet for god service.\nBirnir Hauksson, direktør i Sp/f Bil-Mini Taxa 96 Foto: Kári við Rættará\n“For at være på den sikre side, er det et krav, at alle vores taxachauffører skal have ren straffeattest”, oplyser Birnir Hauksson. “Vi var de første på taxa-markedet, som stillede det som et betydningsfuldt krav med ren\nstraffeattest allerede før samme krav ifølge lov trådte i kraft”. Chaufførerne skal også kunne give førstehjælp. Man skal have gode menneskelige egenskaber, når man har med passagerer gøre og ikke involvere sig i store diskussioner, som af og til kan opstå. “Det siger sig selv, at vi også har tavshedspligt. Det er noget vi for nylig har strammet op på,” siger han. “Bil” har meget at lave om sommeren med turistkørsel og tilbyder gerne gæsterne på unikke ture, hvor chaufføren muligvis er guide. “Det er soleklart, at ture med en eventuel guide koster mere end almindelige byture. Vi kører turister efter eget ønske rundt i hele landet, hvor der er landfast, og vi viser dem gerne bydele, hvor andre turister og store busser ikke kommer”. Det kan dreje sig om lange turistture på flere timer, og hvor gæsterne f. eks. bliver kørt til Gjógv, Toftir og andre steder. Birnir Hauksson, direktør i Spf. Bil-Mini Taxa 96, oplyser, at de har mange trofaste chauffører ansat i firmaet. Blandt de ansatte i taxaselskabet er f.eks. en chauffør, som har været ansat i firmaet i ca. 30 år eller endnu længere, og han kører stadig taxa. Spf. Bil-Mini Taxa 96 har tæt samarbejde med rejsebureauerne Greengate og 62ºN.\nVá g a k o m m u n e – e n k o m m u n e i u d v i k l i n g\nVága kommune sætter triVsel og miljø í højsæde\nVága kommune – altid et besøg værd Kálvalíð\nGåtur til Bøsdalafoss\nMindesmærket over Hammershaimb\nGåtur til Fjallavatn\nKaminen i Vatnsoyrar\nMindesmærket over Jens Pauli Heinesen\nGåtur til Presttanga\nMindesmærket over Mikkjal á Ryggi\nGåtur til Slættanes\nStien ud til Trøllkonufingur\nDer kan overnattes på vandrehjemmet i Giljanes\nVága kommuna Hammershaimbsvegur 1 360 Sandavágur Tel: (+298) 34 44 00 Fax: (+298) 33 34 70 vaga@vaga.fo www.vaga.fo\nJóhanna á Bergi er den fjerde direktør i Atlantic Airways historie samt den første kvinde på direktørposten, siden flyselskabet blev stiftet i november 1987. Foto: Sámal Bláhamar\nMed et godt bagland kan alt lade sig gøre Jóhanna á Bergi, som tiltrådte direktørstillingen i Atlantic Airways tidligt i efteråret 2015, kommer direkte fra et job som direktør i transportselskabet Faroe Ship Af journalist Beate L. Samuelsen Efter nøje at have gennemgået 45 ansøgninger besluttede bestyrelsen for det færøske flyselskab Atlantic Airways at ansætte Jóhanna á Bergi (f.1970) som ny direktør for flyselskabet. 1. september 2015 satte Jóhanna á Bergi sig i direktørstolen. I det nye job har hun ansvaret af flyselskabets aktivitet samt op imod 200 medarbejdere. Jóhanna á Bergi har langvarige erfaringer med ledelse og besty-\nrelsesarbejde. Hun har en lederuddannelse fra Robert Gordon University i Skotland og er uddannet indenfor salg og marketing fra Den Danske Eksportskole i Herning. Den nye luftfartsdirektør kommer direkte fra et job som chef i transportselskabet Faroe Ship. Derudover har Jóhanna á Bergi i mange år været salgsdirektør i rederiet JFK i Klaksvík foruden i nogle år at have arbejdet som salgschef i den færøske fiskeeksport, Faroe Seafood, i Frankrig.\nJóhanna á Bergi, som er født og opvokset i Tórshavn, er gift, har to børn og bor i Klaksvík. Hver dag kører hun den forholdsvis lange strækning fra Klaksvík til flyselskabets kontor i den nye lufthavnsbygning i Vagar.\nFøler sig godt tilpas ”Men det betyder ingenting. Når man har et så godt bagland, som jeg har, kan det sagtens lade sig gøre”, siger hun, som de sidste ni år daglig har kørt mellem Klaksvík og Tórshavn, hvor hendes for-\nhenværende arbejdsplads var. Det forlyder, at Jóhanna á Bergi ikke var blandt ansøgerne til direktørjobbet i Atlantic Airways. Det spørgsmål undgår hun at svare på. I stedet oplyser hun, at hun sagde ja til direktørstillingen i Atlantic Airways. ”Lige fra den første dag, da jeg mødte på mit nye job, har jeg følt mig godt tilpas. Det er et utrolig spændende arbejde med mange udfordringer”. ”Jeg har lige fra første sekund haft meget at lave. Atlan-\nSPAR PENGE PÅ HUDPLEJE, PARFUME OG KOSMETIK Se vores store udvalg i TAX FREE-butikken i Københavns Lufthavn. Der er penge at spare, og du kan altid forudbestille dine varer på shop.cph.dk/taxfree Så står dine varer klar ved ud- eller hjemrejse.\ntic Airways er et spændende og interessant foretagende, med mange flinke og søde mennesker”. ”På en måde er det en anden virksomhed end den, jeg kommer fra. På den anden side er der ikke så stor forskel. Man har meget med mennesker at gøre og aktiviteten er næsten den samme. Før drejede det sig om skibe, skibsfragt og skibstransport. Nu er det flyvemaskiner, luftfragt og flytransport. Derudover drejer det sig jo om transport af rejsende til og fra Færøerne, hvilket medfører, at man er en meget stor medaktør indenfor turistbranchen”.\nSikkerheden prioriteres Før den nye direktør sætter sine fingeraftryk i Atlantic Airways aktivitet i den nærmeste fremtid, er det vigtigt at finde ud af, hvordan virksomheden fungerer, og udvikle det, som fungerer godt, til at blive endnu bedre. ”Det aspekt, som jeg synes har stor betydning og som skal prioriteres fremfor alt andet, er sikkerheden. Den ligger i min\nverden både som nr. 1, nr. 2 og nr. 3”. ”Derudover er det planen at gøre virksomheden endnu mere\nat finde rundt i. Især når det gælder de billige rejsetilbud”. ”Vi skal også deltage mere agressivt i tæt samarbejde med\nMed et godt bagland kan man overkomme alt salgsminded med en endnu bedre service end den, vi i forvejen har, samt have en god prispolitik, som skal være nem for rejsende\nVisit Faroe Islands aktivitet i udlandet”. I Atlantic Airways luftflåde har man i øjeblikket tre maskiner,\nhvoraf kun den ene, en Airbus, er flyselskabets ejendom. Der er lejekontrater på de to andre maskiner. Atlantic Airways har bestilt sin næste maskine, endnu en Airbus 320, som ankommer i december 2016. Samtidig er lejekontrakten af den ene af de nuværende maskiner opsagt, således at man stadigvæk har tre maskiner i luftflåden.\nStor fleksibilitet Maskinerne, som i øjeblikket bliver benyttet, har 144 flysæder. Den nye Airbus, som ankommer sidst på året, er lidt større med plads til 168 passagerer. Atlantic Airways er i det hele taget godt tilfreds med de Airbus-maskiner, som flyselskabet har. At have tre maskiner af samme slags giver en stor fleksibilitet, når det f.eks drejer sig om piloterne i Atlantic Airways, idet alle maskiner er ens indrettet. Et af flyselskabets nye anskaffelser er en helikopter, som Atlantic Airways fik leveret i december 2015. Den næste kommer foråret 2016.\nJóhanna á Bergi, direktør i Atlantic Airways, prioriterer sikkerheden i maskinerne både som nr. 1, nr. 2 og nr. 3. Foto: Sámal Bláhamar\nEn uspoleret fauna findes på Tindhólmur At spise grydestegte søpapegøjer, som i tre dage har ligget fjerplukkede i søen ved Tindhólm, er en rigtig lækkerbisken ifølge en af ejerne, Jørgen Niclasen Af journalist Beate L. Samuelsen Under indflyvningen til Vagar lufthavn fra vest, passerer man på højre hånd den fantastisk smukke ø Tindhólmur, øen, med de fem unikke stejle bjergtoppe. I mange år var ingen offentlig adgang til øen, som er i privat eje. Øen er delt op i jordlodder, som hver enkelt af øens 20 ejere har arvet. En ældgammel arverettighed, som gennem flere generationer går tilbage til 1880erne. Ejerne har en bestyrelse, som gennem Spf. Mykines giver besøgende adgang til øen. Formanden hedder Eirik Heinesen. ”Det har altid haft stor offentlig interesse at besøge Tindhólmur”, siger en af ejerne, politikeren Jørgen Niclasen, lagtingsmedlem og forhenværende landsstyremedlem. Han er formand for det politiske parti Folkeflokken. Hans tipoldefar var en af de tre mænd, som i 1881 købte Tindhólmur.\nBesøgs-afgift For ca. 20 år siden begyndte en af ejerne at sejle ud til Tindhólmur med gæster. Andre ejere var ikke særlig glade for trafikken. Man var bange for, at gæsterne forstyrrede søpapegøjerne, lunden, som ejerne plejede at fange i sommersæsonen. Tusindvis af søpapegøjer rugede i store kolonier på øen hver eneste sommer. Ejerne, som bor i Sørvágur og Bø, ville have fred til fangsten. Man mente, at besøgende også forstyrrede fårene. Øen er jo ikke ret stor, kun ca. to kilometer lang, og højeste punkt er 262 meter over havoverfladen. ”Men det var umuligt at sætte en stopper for øbesøgene. Derfor blev vi enige om, at en lille afgift\nEn af de 20 ejere af den lille ubeboede ø Tindhólmur, som ligger ved indflyvningen til Vagar lufthavn, er politikeren Jørgen Niclasen Foto: Sámal Bláhamar\nfra hver enkelt besøgende automatisk ville begrænse antallet af gæster”, siger Jørgen Niclasen. Men der tog man fejl. Afgiften blev forhøjet, og det stik modsatte skete med hensyn til besøgsantallet. ”Det besyndelige er, at jo dyrere, noget er, større er interessen. Sådan var det også her”, siger den lattermilde ejer, Jørgen Niclasen. Besøgene er nu organiseret som dagudflugter, og myndighederne har stillet krav om, at bådene skal være godkendte til passager-sejlads. Alle udflugter tager Spf. Myki-\nnes sig 100 pct. af, samt krav om godkendt guide på hver enkelt udflugt til Tindhólmur. ”Hvis jeg har tid, fungerer jeg af og til som guide på udflugterne, som tager ca. fire timer”, siger Jørgen.\nIngen elve på øen Tindhólmur er ubeboet, men her er to huse. De bliver ikke udlejet til beboelse, men kan benyttes af gæster, som deltager i dagudflugterne. Ø-afgiften, som besøgende betaler, går ind på en fælleskonto, som kun bliver brugt til forbedrin-\nger af faciliteter på øen og medicin til fårene. Husene er i super fin stand og har indlagt vand. På Tindhólmur findes ingen elve. Al drikkevand bliver gennem en slange ført direkte ind i husene. Vandet kommer fra en utømmelig kilde, som ligger lige i nærheden. Det overflødige vand bliver samlet op i en lille udendørs brønd, som også bliver brugt som køleskab. Alle varer, som tåler at ligge koldt, bliver lagt i den kolde brønd. Derudover har man anlagt terasser ved indgangen til husene. Husene har både toilet og septiktank. Sidste nye anskaffelse er en lille praktisk kajplads i sort beton, som ejerne sammen med Spf. Mykines har anlagt. Øens jordlodder er på tilsammen 32 gylden, og alle ejerne har en vis andel i det ældste hus, som blev bygget omkring år 1900. Det nye hus fra 2002 er ikke fælleseje. Husene et bygget i nogenlunde samme stil, men man kan tydelig se, hvilket af dem er af nyere dato. På Tindhólmur findes en uspoleret fauna. Over det hele har man en fantastisk udsigt, især over mod de stejle bjerge på Vágoy. Man er så tæt på naturen, at man intetanende pludselig befinder sig midt i en søpapegøje-koloni. Under gåturen mod vest kan man gå ned på en klippegrund med mange vandhuller. Vandhullerne ser umiddebart ikke særlig dybe ud, men det er de. Det dybeste er ca. fem meter dybt. Det er havvand, som gennem et hul under havoverfladen fylder hullerne op med saltvand.\nNyt og bedre\nRUTEPROGRAM GRAN CANARIA\nSom en central del af vores rutenet og et bærende element i vores strategi, har vi NORD-ruterne. NORD er udvikling og opbygning af et regionalt rutenet, der vil servicere det færøske erhvervsliv, befolkning og turister med frekvente afgange til vores nabolande i Island, Norge og UK. Ud over NORD, flyver vi også flere daglige afgange året rundt mellen Færøerne og Danmark og om sommeren også til Barcelona, Mallorca, Gran Canaria og Kreta.\nVORES RUTENETVÆRK 2016\nInteressen at besøge Tindhólmur øges konstant, selv om afgiften at komme i land er forhøjet Foto: Arkivfoto\nHvis man er frisk på den, kan man tage en lille svømmetur i vandhullerne. I samme område er der et hul i klippevæggen, hvor man kan krybe ind og komme ud et andet sted på øen. Det er i hvert fald noget, der kan imponere turister.\nRuiner fra 1600 tallet ”Vi kender alle sammen spørgsmålet, hvad nu, hvis man havnede på en øde ø? Det er lige præcis den fornemmelse man får, når man kommer ud til Tindhólmur, og båden forsvinder ude i horisonten”, siger Jørgen Niclasen, som foruden at være\npolitiker også er forretningsejer i Sørvágur. Lige så snart båden er forsvundet, er der fuldstændig stille. Man hører kun bølgernes brusen, vindens susen, fårenes brægen og søpapegøje-lyde. Da mobiltelefonen kom, forsvandt freden på Tindhólmur. Det skete i 2004. Det var omkring det tidspunkt, ejerne ikke ville have turistbesøg om sommeren, mens søpapegøjefangsten fandt sted. En søpapegøje kan blive op til 40 år gammel. Den er først kønsmoden, når den er syv år. Man kan se på fuglebenene, at de få søpapegøjer, der findes på\nTindhólm i dag, er gamle fugle. Gamle fugle har nemlig røde ben og et kraftigt farvet næb. Ungfuglene har grå ben og ikke så stærkt farvede næb. I 2009 var antallet af søpapegøjer så lille, at ejerene blev enige om at frede den særprægede fugl. Samtidig blev turistforbuddet ophævet, således at turister nu kan besøge øen hele året. Antallet af turister varierer meget. Engang var der omkring 200 besøgende på øen samtidig. Det mest almindelige er mindre grupper på 50 og helt ned til 20 mennesker. Det er et antal, som passer fint til en guide, og hvor deltagere også får mest ud af udflugten. Jørgen Niclasen fortæller, at man ved, at der har boet mennesker på Tindhólmur så langt tilbage som 1600 tallet. Man kan stadigvæk se ruinerne efter beboelsen fra dengang.\nSlut med fuglefangst og grindedrab\nI gamle dage kunne man på en sommer fange ca. 17.000 søpapegøjer. Nu er det slut. Foto: Arkivfoto\nHer er ingen el. I stedet bruger man stearinlys. Af og til bliver også gaslamper taget i brug. Brændeovne varmer husene op, og til madlavning bruger man gaskomfur. Det ene hus har endda en gasvarmer til brusekabinen.\nEt el-aggregat blev i sin tid sat op i et lille bådehus i forbindelse med fuglefangst, således at ejerne kunne koble aggregatet til en fjerplukningmaskine. Og vupti, så var fuglene grydeklare. De blev puttet i poser og smidt i havet, hvor de lå i to til tre dage således, at fuglene fik en lækker smag af saltvand. ”Det smagte helt fantastisk”, siger Jørgen Niclasen. I gamle dage opholdt man sig på Tindholm op til seks uger ad gangen i fuglesæsonen, og man ved, at der den gang i løbet af en sommer blev fanget op til 17.000 søpapegøjer. Siden er det gået ned ad bakke med fangsten. Og nu er det slut. Bådehuset er i dag indrettet med to køjer, sådan, at man, om nødvendigt, kan overnatte her, idet der ikke er så mange overnatningsmuligheder i det gamle hus. I det nye hus er der mange flere køjer. I gamle dage dræbte man grindehvaler i Tindhólm. Sidste gang, det skete, var i 1970/71. Nu foregår grindedrab i den lille hyggelige bygd, Bø, som ligger på Vágoy lige overfor Tindhólm, og hvor der er en forholdsvis stor sandstrand.\nUdflUgter til Mykines og tindhólm TUR\nGrupperejser til Mykines med guide\nGrupperejser til mykines med gåtur og guide. Turen varer omkring 4 timer Børn 5-14 år betaler ½ pris Min. 25 pers. pr. tur.\nSp/f Mykines Bryggjan 17 FO-380 Sørvágur Tel. +298 21 08 70 www.mykines.fo\nGrupperejser til Myki nes med guide og mad\nVi tilbyder udflugt til Mykines med gåtur, guide og stor buffet i hyggelige omgivelser. Turen varer omkring 6 timer Børn 5-14 år betaler ½ pris Min. 25 pers. pr. tur.\nGrupperejser til Tindhólm\nUdflugt til Tindhólm med guide. Turen varer omkring 5 timer. Børn 5-14 år betaler ½ pris Min. 15 pers. pr. tur. Muglighed er også for at få mad på turen. Se www.mykines.fo\nMake Travel har tre ben at stå på “Med Make Travel, som beskæftiger sig med turisme, satser vi alt på at vise gæsterne det rigtige Færøerne”, oplyser ægteparret Kent L. og Maria Samson Christensen, som ejer og driver turistbureauet Make Travel Af journalist Beate L. Samuelsen Hvis du som turist påtænker at rejse til Færøerne, er der uden tvivl mange, som lige som dig, ikke har begreb om, hvor man skal henvende sig, hvor man skal bo, hvor man kan leje en bil, eller hvor man skal tage hen, hvis man tager rejsen på egen hånd. Du har det måske på samme måde som de andre, der heller ikke har begreb om, hvilket sprog, fær in ger snakker eller hvilke penge, de bruger. Og det uanset, Færøerne har været tilknyttet Danmark i flere hundrede år. ”Derfor er det godt, at man f.eks. både i Grønland og her på øerne stadigvæk har sådan nogen som os, og henholdsvis turistar rangørerne 62ºN og Green Gate, som stadig kan eksistere”, siger Kent L. Christensen fra Make Travel. ”Hvis du tager til Mallorca, ville du aldrig drømme om at kontakte nogen som os. Der kan du selv booke dig et fly, et hotel og en bil”. Sammen med hustruen Maria Samson Christensen ejer og driver Kent L. Christensen turistforetag endet Make Travel. ”Make” er en sammensætning af parrets fornavne Maria og Kent og er ellers bygget på den his torik, som parret har efter at have været i rejsebranchen i mange år.\nFlere års erfaringer Efter at have arbejdet indenfor turistbranchen hos Sámal Blá hamar engang i 90erne, fortsatte Kent Christensen hos Atlantic Airways. Sidenhen købte han Flogfelag Føroya, som samtidig medførte, at parret overtog Hotel Vagar, som er nærmeste nabo til Færøernes eneste lufthavn.\nÆgteparret bag Make Travel, Kent L. og Maria Samson Christensen, som bor i Sørvágur, har indstillet sig på at give turisterne de bedste oplevelser under deres besøg på Færøerne Foto: Sámal Bláhamar\nMaria har erfaringer indenfor turistbranchen efter at have været ansat hos Atlantic Airways og hos Faroe Jet, som gik konkurs få måneder efter opstart. I dag er ægteparrets levebrød at beskæftige sig med uden landske turister, som er på besøg på Færøerne. Efter have solgt rejsebureauet 62ºN og hotellet, satte de sig ned for at finde ud af, hvad de nu skulle finde på. De stod uden arbejde, men med en lille pose penge. Med pengene og erfarin gerne indenfor rejsebranchen i bagagen blev de enige om at satse al deres energi på det, som de begge to brændte for, nemlig at få turister hertil og vise dem de rigtige Færøerne.\nSamtidig fik de chancen for at købe et ældre hus i Sørvágur. ”Mine erfaringer indenfor tur isme på Færøerne gennem mange år viser, at det drejer sig om at have så mange ben som muligt at stå på”, siger Kent L. Christensen. ”Hvis det ene går fremad, kan det andet nemt gå nedad.”\nGuesthouse Hugo For fem år siden købte de et gammelt hus i Sørvágur, Guest house Hugo, som de selv har restaureret og sat i stand, efter at huset, bygget i 1953, havde stået tomt og ubenyttet hen i ca. 25 år. Huset er nu indrettet til som mercafé og overnatningssted. Make Travel modtager bookin ger til overnatninger hele året\nforuden, at caféen egner som møde lokale eller små sam men komster udenfor sæson. Make-kasketten i dag består af en café, overnatning, og så er den en del af Make Travel, som tager sig af besøgende på Færøerne, biludlejningen Make Car Rental, udflugter samt overnatninger rundt omkring på øerne. Maria Samson og Kent L. Christensen oplyser, at de havde en god opstart i 2015, og at de nu har fået tre gode solide ben at stå på, indkommende turister, Guesthouse Hugo/Café Fjørðoy og biludlejning. 2015 blev betydelig mere hek tisk, end ægteparret havde for ventet. Det skyldes ikke mindst det gode solide netværk, de har\nB a k k av e g u r 2 · 3 8 0 S ø r vá g u r · T e l . 2 3 2 1 0 0\nGuesthouse og retro Café på Vágar, som byder på lette retter og friskbrygget kaffe. Fantastisk beliggenhed med udsigt til havet og kun få minutter fra båden til Mykines.\nDa postkasserne blev blå Den 1. april 1976 blev det danske postvæsens afdeling på Færøerne formelt overtaget af det færøske landstyre. Den nye institution fik navnet Postverk Føroya og den danske signaltrompet på logoet, blev erstattet med et vædderhorn. Dermed kan det færøske postvæsen i år fejre 40 års jubilæum som selvstændigt postvæsen. Udgivelsesdag: 01.04.2016.\nPosta Óðinshædd 2 FO-100 Tórshavn Færøerne Tlf. 346000 posta@posta.fo www.stamps.fo\nMul t il ing ual w eb site w w w.st amp s.f o\n32 oparbejdet omkring deres arbej de. De ved, hvem de arbejder sammen med, og hvem, de skal kon takte, og de ved, hvem de skal holde sig fra, for at sige det, som det er. ”Når man har været i branchen i så mange år, som vi har, ved man, hvad der kan betale sig, og hvad der ikke kan betale sig”. ”Man gør mange ting, fordi man synes, det er sjovt, men når man skal genopstarte en virk somhed, er det ligesom lettere at bygge den op, hvis man har et godt netværk, som ikke kræver, at man skal starte helt fra scratch for at markedsføre sig”, konkluderer Kent L. Christensen.\nDet nære og autentiske Make Travel vandt over 62ºN og Green Gate i en udlicitation i kon kurrencen om Vestnorden Travel Mart 2015. ”Der var ingen, som var i tvivl om, hvem Make Travel var og er, og hvem der står bag”, oplyser Kent L. Christensen. På messen var deltagere fra hele verden. ”Hvis man kigger på markeds føringen, som Færøerne har haft de sidste 25-30 år, skete der først noget i den rigtige retning, da Guðrið Højgaard overtog direktørposten i Visit Faroe Islands for nogle år siden”, siger Kent L. Christensen, og tilføjer: ”Før hendes tiltræden, skete der ikke så meget indenfor turis men på Færøerne”. ”Hvis man ser efter, hvordan vi sælger vores produkt, lægger\ndet sig lidt mere op ad den gamle markedsføring, det nære og det autentiske, som man har prøvet at markedsføre i mange, mange år. Det viser sig, at de folk, som kommer til Færøerne, søger en vinkel i en destination, hvor de får lov til møde det Færøerne, som er Færøerne”. Et eksempel på det er, at man i flere årtier har forsøgt at sælge pakkerejser til Færøerne, hvor man solgte to dage på hotel Tórshavn, to dage på hotel Runa vík og to dage på hotel i Klaksvík. ”Det gjorde vi også i starten”, oplyser Kent L. Christensen fra Make Travel, ”men så forsøgte vi at tilbyde et guesthouse-ophold, og det har gjort en betydelig forskel i en positiv retning for vores vedkommende”.\n2015 et hektisk år ”Vi har vores Guesthouse Hugo her i Sørvágur med fire værelser, to enkelte og to dobbelte, på første sal med mulighed for at lave morgenmad i et dertil ind rettet køkken.” Huset åbnede 1. mai 2015 og havde åbent til slutningen af august. De første turister ankom i juni. Siden gik det slag i slag, og i 2015 har Make Travel haft over 600 gæster. ”Vi tilbyder ikke vores gæster andet end, at de kan snakke med Kent og Maria. De kan møde os her i caféen, hvor vi kan fortælle dem, hvad de kan lave i løbet af dagen. Om aftenen træffer vi dem igen, hvor de fortæller os,\nGæsterne kan møde Maria Samson og Kent L. Christensen hver dag i den hyggelige café Foto: Guesthouse Hugo\nhvad de har lavet og evt. viser os billeder, de har taget i løbet af dagen. Selv om vi har set motiverne tusind gange før, er det en oplevelse for dem at fortælle om deres oplevelser. Vi kan give dem nogle tips, hvor de kan tage hen i morgen, hvordan vejrudsigten er o.s.v.” ”Det er den slags oplevelser, vores turister søger. De kan godt lide, at min kone og jeg er interesseret i, at de får en så god en oplevelse, som muligt, mens de er hos os”. ”Det kunne være godt for turismen, hvis man satsede og fik udbygget den form for guesthouse over flere øer. Det, vores gæster søger, er nærhed og intense oplevelser, og at vi giver os tid til at snakke med dem og dele deres oplevelser”.\nVenlige naboer I dag har rygtet spredt sig som ringe i vandet, hvor lækker den lokale, velsmagende laks fra Hiddenfjord samt hjemmebagte pandekager, man kan få serveret i Café Fjørðoy om sommeren. Caféen er ikke ret stor. Den er indrettet i den gamle købmands butik, som Margret Fjørðoy havde. Flere af de gamle køb mands varer står stadigvæk på salgshylderne. Butikken lukkede i slutningen i 80erne, og lige siden har huset stået tomt. Og det gjorde det, indtil Maria Samson og Kent L. Christensen købte det. Kælderen er i sin tid indrettet til behandling af fisk til saltfisk. Man kan stadigvæk se lugerne, hvor lastbilerne kom og afleve rede den ferske fisk, som skulle saltes, og hvor de bagefter kunne hente den færdig behand lede fisk. Huset er bygget helt ud til vandet, Sørvågs fjord, hvor den oprindelige ejer Hugo Fjørð oy havde et lille privat kajanlæg. I det hele taget er det gået rigtig, rigtig godt for Make Travel i 2015, og det er ægteparret Kent L. og Maria Samson Chris tensen meget taknemlige for. De er også meget glade for sine flinke naboer, som altid er parate til træde til og give en hjælpende hånd, hvis Guesthouse Hugo er overbooket, og man pludselig står i en situation og mangler sengepladser.\nGuesthouse Hugo åbnede i maj 2015 og havde åbent til slutningen af august. Foto: Guesthouse Hugo\nFa c I l I t e t e r\nSørvágur – en gammel bygd\nI Sørvág kommune er der\nI to af bygderne på vágoy har udgravnin\ni Sørvágur har man fundet ruiner af så\nSkole, bibliotek, svømmehall, musikskole,\nger vist, at bygderne stammer helt tilbage\ngammel en bebyggelse at det vurderes at\nbørnehave, tandlæge, kommunelæge og\nfra landnamstiden. både i Sandavágur og\nden er mindst 1000 år gammel.\nellers alt det en familie har brug for for at få en dagligdag til at fungere.\nVarðagøta 8, FO-380 Sørvágur, Tel. +298 36 32 00, E-mail sorvag@sorvag.fo\nW W W. S O r Va g . F O\nDet uforglem melige Mykines Når man arbejder i sit eget firma, må man bare arbejde det ekstra, hvis det er nødvendigt og opgaven skal løses, konstaterer Maja Henriksen. Foto: Sámal Bláhamar\nForuden at tage sig af den offentlige rute til Mykines om sommeren med båden Jósup, arrangerer Spf. Mykines også private udflugter til Færøernes vestligste ø samt Tindhólm Af journalist Beate L. Samuelsen I juni 2013 startede Spf. Mykines at sejle i fast rute mellem Sørvágur og Færøernes vestligst beliggende ø, Mykines, med den splinternye båd Jósup. Jósup er bygget i Akureyri på Island. Strandfaraskip Landsins har ansvaret af den daglige rute til Mykines, men har udliciteret sejladsen til Spf. Mykines. ”For at opfylde alle nødvendige krav og sikkerhedsforanstaltninger, som myndighederne kræver, har vi i Spf. Mykines, anskaffet Jósup”, oplyser Maja Henriksen,\nsom sammen med sin mand, Tummas Henriksen, ejer og driver fortagendet. Spf. Mykines har en femårig kontrakt med Strandfaraskip Landsins. Kontrakten er allerede forlænget til syv år. Før de anskaffede sig Jósup, havde firmaet en anden båd, som hed Brynhild. Oprindelig var Brynhild er lille plast-fiskerbåd. Efter en lille ombygning i 2006 fik ejerne tilladelse at bruge Brynhild til omtalte rute med plads til 40 passagerer. Det var et stort fremskridt at sejle med Brynhild, som havde et lille lugar, i stedet for den gamle rutebåd Súlan, hvor\nman som passager i al slags vejr måtte opholde sig på dækket. Skal man ud til Mykines ad søvejen, må man henvende sig til Spf. Mykines eller Strandfaraskip Landsins. Man skal være obs på, at der kan ske ændringer i ruteplanen på grund af dårligt vejr. Maja Henriksen oplyser, at Spf. Mykines foruden at tage sig af den officielle rutesejlads ud til Mykines fra 1. maj til 1. september, også arrangerer private udflugter til Mykines eller Tindhólm om sommeren.\nhar plads til 88 passagerer om sommeren, men kun har tilladelse til 70 om efteråret”, oplyser Maja Henriksen, som er født og opvokset på Mykines, men bor i Sørvágur. På lønningslisten har Spf. Mykines tre fastansatte. ”Det er ikke nok. Men når man arbejder i sin egen virksomhed, må man bare arbejde det ekstra”, konstaterer Maja Henriksen, og tilføjer, at det desværre er på bekostning af familie og alt, hvad dertil hører. ”Det er sjovt, mens det står på, men det er hårdt og meget kræTurister elsker havet ”Vi er utrolig glade for Jósup, som vende”.\nForuden Jósup, som kostede ca. otte millioner kroner, har Spf. Mykines stadigvæk båden Brynhild. Den bliver ikke brugt til rutesejlads, men kun til bådfiskeri. Som et lille kuriosum fortæller Maja Henriksen, at selvom Jósup har al den moderne komfort, som sådan et skib nu engang skal have, sker det tit, at turisterne meget hellere ønsker at stå ude på dækket i den friske luft under hele turen, der tager ca. 40 minutter, end at sætte sig ind i salongen. Færinger derimod sætter kurs mod salongen i samme øjeblik, de kommer ombord. De vil hellere sidde behageligt, varmt og tørt, når de er ude på søen. ”Det er næsten kun familie, som er engageret i vores lille firma, Spf. Mykines. Hvis vi udvider virksomheden, kræves en større medarbejderstab, især i forbindelse med salg og markedsføring. Heldigvis har vi nogle meget gode venner, som hellere end gerne hjælper os. Det er vi utrolig tak- Ægteparret Maja og Tummas Henriksen ejer og driver Spf. Mykines. Derudover arrangerer de også private udflugter til nemlige for. Der er jo meget at Mykines samt til den ubeboede ø, Tindhólm lave i sæsonen”, siger Maja HenFoto: Sámal Bláhamar riksen.\nRekord trods aflysninger Maja Henriksen oplyser, at de sommeren 2015 transporterede 15.300 passagerer til og fra Mykines mod ca. 12.400 i 2014. Vejret viste sig ikke fra sin bedste side sidste sommer, hvor de trods det store antal passagerer blev nødt til at aflyse 40 ture mod kun seks aflysninger i 2014. Egentlig er det uansvarligt, at antallet af besøgende til Mykines stiger hvert år, idet øen ikke har kapacitet at tage imod så mange mennesker. ”Sidste sommer havde vi, foruden rutesejladsen, en til to ture ekstra hver dag i en hel uge med turister, som besøgte øen. Med ca. 150 besøgende hver dag på en så lille ø som Mykines nu engang er, er det ikke godt, når der ikke er kapacitet til at tage imod så mange mennesker”, konkluderer Maja Henriksen. ”Der findes ingen service i bygden. Turisterne må passe sig selv, og de kan ikke købe noget. Der findes ingen butik”. Der er ingenting bortset fra naturen, men heller ikke den kan klare så mange mennesker sommer efter sommer, år efter år, og med et stadig voksende besøgstal. Alle besøgende er interesseret i at gå ud til Mykineshólm. Den\nsmalle sti, som går ud til holmen, er så nedtrampet af de mange menneskefødder, at det ikke er helt ufarligt at spadsere derud, hvor der nu både er pløret og stejlt. Endnu er der ikke sket alvorlige uheld af betydning. Spørgsmålet\nme til øen. For pengene har man sammen med Spf. Mykines bygget en lille anlægsbro i beton og med trapper, hvor gæster, som er dårligt gående kan komme i land uden alt for meget bøvl og uden hensyn til højvande eller ebbe.\nSidste sommer havde Sp/f Mykines, foruden rutesejl adsen, én til to ture ekstra hver dag i en hel uge er, hvornår det sker, som under ingen omstændigheder må ske. Det er landsingeniørkontoret, Landsverk, som har ansvaret af at hold stien i god stand. Kommunen, Sørvágs kommune, som Mykines er en del af, har kontaktet Landsverk. ”Men der sker ingenting”, siger Maja Henriksen.\nDet smarte er, at anlægsbroen er støbt i sort beton, således at man ikke kan se den, hvis man ikke lige præcis véd, hvor den er. Derved skæmmer den heller ikke naturen. Man har begrænset antallet af besøgende i Tindhólm med den begrundelse, at bevare naturen og dyrelivet på øen.\nUdover at sejle til Mykines, sejler Jósup af og til med turister ud til den flotte statelige ø, Tindhólmur, hvor det koster kr. 100,at sætte foden på øen foruden prisen på selve sejlturen. Ejerne af Tindhólmur besluttede for nogle år siden, at turister skulle betale en afgift for at kom-\nMed hensyn til den private del af Spf. Mykines arrangerer Maja og Tummas Henriksen udflugter med et mindre eller større antal gæster og med bespisning, kold eller varm mad. De sørger for, at turen på øen er guidet. Disse private udflugter kan også inkludere musik, optræden o.l.\n”Vi har flere gange arrangeret det store kolde bord med færøske madspecialiteter, og hvor bespisningen foregår i vores egen store hjall (udhus) på Mykines, hvor ca. 50 gæster sagtens kan sidde. Hvis vi har de helt store selskaber i Mykines, foregår bespisningen i mindre grupper. Man kan også sidde udendørs og spise i det gode vejr. ” ”Denne tur er det største tilbud, vi har, og den varer ca. seks timer. Men det er meget begrænset, hvor mange arrangementer vi kan have af denne størrelse”. Af og til kombinerer Spf. Mykines private udflugter til at omfatte både Mykines og Tindhólm. I øjeblikket arbejder Spf. Mykines med at få et bookingsystem til at fungere, hvor folk skal betale lige så snart de booker sig på en rute. Hidtil har mange af ruterne været fuldt booket, men når Jósup tager afsted, møder folk ikke op. ”Vi er trætte af, at folk ikke afbestiller pladsen, hvis de ikke har tænkt sig at komme med. At stå med op til 30 ledige pladser, hvor folk ikke møder op, er ikke særlig sjovt”, siger Maja Henriksen.\n“Vi sætter en ære, at vores chauffører overholder tavshedspligten, idet vi har mange faste kunder fra store virkomheder”, oplyser direktøren i Pf. Auto, Siggvard Joensen Foto: Sámal Bláhamar\nAntallet af Pf. Autos lufthavnsture stiger “Hvis turister i Vagar Lufthavn kunne tænke sig at tage på privat sightseeing på øerne lige efter ankomst, kan dette sagtens lade sig gøre”, oplyser Siggvard Joensen, direktør i Pf. Auto Af journalist Beate L. Samuelsen\n60-70 biler tilknyttet stationen”, oplyser Siggvard Joensen, som I december 1952 stiftede fem har besiddet direktørposten i Pf. chauffører i Tórshavn aktiesel- Auto siden 2013. skabet Pf. Taxa A/S. Den samlede aktiekapital var kr. 10.500,-, hvil- Turistinvasion ket var et utrolig stort pengebe- 35 pct. af den samlede indtægt løb dengang. hos Pf. Auto er transport af pasBortset fra, at taxa-stationen sagerer til og fra Vagar Lufthavn. kort efter skiftede navn til Pf. “Det største antal biler, vi har Auto, har den gennemgået flere haft ude ved lufthavnen samtidig, moderniseringer på det tekniske er 25 biler. Det kommer jo an på, område. Med en voksende bil- hvilket tidspunkt på dagen, de park, huserer Pf. Auto fremdeles fleste passagerer ønsker transport”. på den oprindelige adresse midt i “Det mest almindelige er, at byen, Niels Finsensgøta 28. vi har mellem ti og 15 taxabiler “Da Pf. Auto toppede med an- i lufthavnen. Det kommer også tal af taxabiler, havde vi omkring an på, hvilken årstid, vi befinder\nos i”, oplyser direktøren og fortæller, at december ikke er særlig god, når det kommer til transport af fly-passagerer. Mange færinger læser i udlandet og kommer hjem i december for at holde jul sammen med familien. I den forbindelse skulle man tro, at Auto havde meget at lave og kørte i pendulfart mellem lufthavnen og Tórshavn. Med det er det stik modsatte, idet de studerendes familier henter og bringer dem tur/retur. Ellers er antallet af lufthavnsture ifølge Siggvard Joensen for opadgående. Især er der meget\nat lave om sommeren, hvor Færøerne oplever en stor invasion af turister. Af og til tager, Autos chauffører til lufthavnen på forventet fangst og kommer tomhændet hjem. De kan også være heldige at fylde bilen op med flypassagerer, som ikke i forvejen har bestilt hjemtransport.\nIntet taxameter “Hvis turister i Vagar Lufthavn kunne tænke sig at tage på privat sightseeing på øerne lige efter ankomst, kan dette sagtens lade sig gøre”, oplyser Siggvard Joensen, direktør i Pf. Auto.\nDet er klart, at det ikke bliver nogen billig tur, og alt kan lade sig gøre. En sådan impulsiv udflugt giver turisten en fantastisk smuk oplevelse, som han/hun aldrig glemmer. Man skal bare i den forbindelse huske før afgang at aftale en fast pris med chaufføren. Sommeren 2014 kørte Siggvard Joensen rundt på Færøerne med to unge schweizere i fem dage. De var så glade og tilfredse med turen, at de lovede at komme igen. På deres næste besøg tager de deres veninder med for at vise dem, hvor smukke øerne er. I øjeblikket har Auto 33 taxabiler. Bilerne har ikke taxameter, men faste priser. Det er turisterne i al almindelighed meget tilfredse med.\nSikkerheden nr. 1 Pf. Auto kræver, at deres chauffører altid er udhvilede inden transport. “Vi går meget højt op i sikkerheden under kørsel. Chauffører, som kører om natten, har ikke lov til at køre den følgende morgen, f.eks. når vi transporterer lufthavns-passagerer i forbindelse med den såkaldte “pyjamasru-\n35% af den samlede indtægt hos P/F Auto er transport af lufthavnspassagerer Foto: Sámal Bláhamar\nte”, ”oplyser Siggvard Joensen. “Vores chauffører må heller ikke overhale andre biler, som kører for hurtigt. Hvis det skulle ske, mister de tilladelsen at køre hos os”, siger han.\nDerudover kræver Pf. Auto, at alle stationens chauffører har tavshedspligt samt ren straffeattest. Chaufførerne har alle underskrevet en tavshedspligt. Med hensyn til tavshedspligten er det meget vigtig, at den bliver overholdt, idet Auto har mange faste kunder fra store virksomheder. “Hvis vi skulle gå videre med informationer, som kunder evt. diskuterer på bagsædet, ødelægger det vores gode rygte. Det accepterer vi ikke under nogen omstændigheder. Vi risikerer jo at miste vores kunder, og det går ikke.” Flere af Autos chauffører har kørt taxakørsel i mange år. Nogle har kørt i over 30 år. Stationen har også chauffører, som har været fast tilknyttet Auto i mange år, hvorefter de har beskæftiget sig med andre ting, og nu igen er tilknyttet taxa-stationen.\nendnu en etage. Her har man indrettet et stort lokale med dertil hørende al moderne teknik, tavle, computere, overheader, o.a. Lokalet, hvor der er plads til knap 30 deltagere, kan benyttes i forbindelse med mindre konferencer og møder. Pf. Auto er en forholdsvis stor arbejdsplads. Foruden de 33 taxachauffører samt flere telefondamer, ligger antallet af ansatte tilknyttet stationen i nærheden af 70 mennesker.\nStor arbejdsplads Bestyrelsen i Pf. Auto består af fem bestyrelsesmedlemmer plus direktøren. I 2007 udvidede Pf. Auto byg ningen i Niels Finsensgøta med\nCa. 70 ansatte er tilknyttet P/F Auto i Niels Finsensgøta i Tórshavn Foto: Sámal Bláhamar\nDet mest almindelige er, at vi har mellem ti og 15 taxabiler i lufthavnen. Foto: Sámal Bláhamar\n”Det er vigtigt at holde hånd i hanke med turismen og styre den i den rigtige retning”, siger Sune Jacobsen, borgmester i Sørvág kommune ”Vi skal passe utrolig godt på den færøske natur. Den er meget følsom, og vi skal holde hånd i hanke med den voksende turisme”, siger Sune Jacobsen, som har været borgmester i Sørvág kommune i snart otte år Foto: Sámal Bláhamar\nNaturen er den store turistattraktion Af journalist Beate L. Samuelsen I snart to valgperioder, otte år, har Sune Jacobsen, som er uddannet lærer, været borgmester i Sørvág kommune. Foruden at være kommunalpolitiker i mange år, har Sune Jacobsen også været medlem af Lagtinget som repræsentant for Sambandspartiet. Kommunen, som har omkring 1000 indbyggere, omfatter bygderne Sørvágur, Bøur, Gásadalur\nKirken i Sørvágur Foto: Arkivfoto\nsamt Færøernes vestligst beliggende ø, Mykines. Ifølge arkæologiske undersøgelser har Sørvágur været beboet allerede omkring år 1000 e. Kr. Øen har en fællesnævner, som hedder Felagið Vágar (Foreningen Vágar), nu VisitVagar og har kontor i den nye flyterminal. Foreningen repræsenterer øens handelsliv, som hvert år får financiering fra begge øens kommuner. Ferðaráð Føroyar og mange privatpersoner er også medlemmer\naf foreningen, således at man i fællesskab styrker og udvikler al aktivitet, som Vágar kan tilbyde både sine egne beboere og besøgende.\nEn fryd for øjet ”En stor del af informationskontoret VisitVagars opgaver er at servicere rejsende i terminalen, og ikke mindst hele øen Vágar og Mykines”, siger borgmester Sune Jacobsen. ”Angående vores kommune, må jeg indrømme, at turismen ikke har været særlig meget i focus hidtil. Det er først nu, der er kommet gang i den. For bare 15 år siden var der ikke mange turister hverken her eller i Mykines, hvor den lille rutebåd Súlan med plads til 20 passagerer sejlede i godt vejr et par gange om ugen.” ”Vi kan ihvertfald være enige om, at den helt store turistattraktion på Færøerne er Mykines”, siger Sune Jacobsen, som har truffet mange skuffede turister, som ikke har haft mulighed at opleve Mykines. Han har på sine mange og lan-\nge traveture truffet en hel del turister i Gásadal og Bø. Især er det en dejlig tur at vandre fra bygden Bø og ud mod et sted, som hedder Stelkaskorarnar. Her er der en flot udsigt over mod Mykines, Tindhólm og fjeldene, som danner en ramme omkring bygderne Bø og Gásadal. De besøgende fotograferer og optager alt, hvad de ser, på videoer. Du møder udenlandske kunstnere, som sidder i græsset eller på en tilfældig sten og maler, tegner eller ridser skitser af det fantastisk flotte udsigt, de oplever med deres kunstnerøjne.\nTuristantallet i stor stigning Der er sket særdeles store fremskridt indenfor turisme de sidste år. ”Det kan vi se. Mange turister drejer, efter ankomst til Vagar Lufthavn, af til venstre, og hvis det kan lade sig gøre, tager de med rutebåden, som nu hedder ”Jósup”, direkte til Mykines. Jósup begyndte på Mykines-ruten i 2013, hvor den sejlede med\nFyrtårnet på Mykineshólmur, det vestligste punkt på hele Færøerne Foto: Arkivfoto\nca. 8000 passagerer. Det næste år måtte man aflyse otte ture, men passagerantallet steg alligevel til 12.000. Trods ca. 40 aflyste ture på grund af dårligt vejr, transporterede Jósup i 2015 op imod 16.000 turister ud til denne fantastisk smukke ø, hvor der om vinteren kun bor seks personer. I Mykines er meget forandret. Hvis du som turist ankom til øen for bare nogle få år siden, var der ingen servicering af gæsten. I dag er alle almindelige faciliteter men henblik på turisme i orden. Trods få huse i Mykines, er der muligheder for overnatning og Bed & Breskfast. For nylig gav Sørvág kommune Mykines to byggetilladelser. Den ene er tilladelse til at bygge et hus i to afdelinger, hvor af den ene afdeling skal indrettes til et Mykines-museum, og den anden til hotel. Den anden tilladelse er i forbindelse med et byggeri af flere sammenbyggede huse med plads til 16 gæster.\nUrgammelt bonde samfund nu moderne Mange turister, især ældre mennesker, som ankommer til Tórshavn med store turistskibe, vil helst køre så langt, som de nu engang kan mod vest for at opleve naturen. For disse mennesker er en tur til Gásadal som at komme til et usædvanlig smukt paradis, hvor de kan se ud over fjorden og havet og over mod både Mykines og Tindhólmur.\nEn tunnel mellem Bøur og Gása dalur blev officielt taget i brug i 2004. Gásadalur har på kort tid gennemgået en forandring fra at have været et urgammelt bondesamfund, hvor postmanden tre dage om ugen kom og gik med post ad en lille fjeldsti, til pludselig at blive en moderne bygd med biler og et moderne asfalteret vejnet. Med henblik på den voksende turisme har Sørvág kommune installeret moderne toiletterfaciliteter i den lille bygd. Hvis du ønsker et brusebad under et kort ophold, kan du såmænd også få det for en billig penge. Også billedet af det store vandfald, Múlafossur, som løber lodret ned i havet, har tiltrukket verdens opmærksomhed. ”Hvis vi bruger Múlafossur i Gásadalur som eksempel, sker der en masse, som tiltrækker flere turister, uden at vi som sådan prøver at få turister til Vágar. Det sørger de næsten selv for.” ”Det samme gør sig gældende i forbindelse med den besøgende, som på en god sommerdag oplever Mykines med øens storslåede fugleliv, tager billeder og deler dem med andre.”\nHånd i hanke med turismen Der sker en ringvirkning, når turister udveksler naturoplevelser i Vagar Lufthavn, og hvor man anbefaler den nyankomne om at tage en tur ud til Gásadal, hvis han/hun har et par timer, som\nalligevel skal tilbringes et eller andet sted, før man skal videre. Borgmesteren i Sørvág kommune, Sune Jacobsen, kender godt diskussionen om, hvorvidt man som besøgende skal betale for at gå i land på et hvilket om helst sted på Færøerne, og her tænker han især på Mykines. Det er ikke en idé, han er tilhænger af. ”Jeg synes ikke, man skal betale for at gå ude i den færøske natur, men jeg er tilhænger af, at man skal passe meget godt på den, for den er meget følsom, og vi skal holde hånd i hanke med turismen og ikke miste kontrollen”, siger han. ”Selvfølgelig skal vi også tjene på turismen. Det er meget vigtigt for det færøske samfund. Og vi er godt på vej i den rigtige retning”. Det besynderlige er, at store fugle som f.eks. sulen (Sula bassana), som holder til ude på Mykinesholmen, og som er det store trækplaster for færinger, ikke har den store interesse hos udenlandske gæster. De vil meget hellere se de små sort/hvide nuttede søpapegøjer, lunder (Fratercula artica) med det brogede papegøjenæb.\nRotter uønsket Det positive med Mykines og Mykinesholmen er, at de er tilknyttet Ramsar-konventionen, som er en fællesbetegnelse for et internationalt naturreservat. Det er af stor betydning, at alle områder, som er med i Ramsar, har et tæt samarbejde. Betingelserne for Ramsar-med-\nlemsskab er, at det er områder, som har noget særligt at byde på, og at deltagerne har en forpligtelse at bevare området og ikke ødelægge det. Mykines og Mykinesholmen er deltagere på grund af søpapegøjerne, Nólsoy er med på grund af den lille søde stormsvale, drunnhvíti, (Hybrabates pelagicus) og Skúvoy på grund af sine lomvier (Uria aalge). Der findes ingen rotter i de færøske Ramsar-områder. Rotter spiser æg. Derfor er det særdeles vigtigt, at man er meget opmærksom på, at der ikke kommer rotter ud til disse tre øer. Derudover er det vigtigt, at holde støjende speedbåde væk fra områder, hvor der er fugle. Det besynderlige er, at f.eks. helikoptere og fly ingen betydning har for fugelivet. Det er også vigtigt i Ramsar-regi, at de små stier i udmarken og fjeldene er afmærkede. Det er under ingen omstændigheder tilladt at gå udenfor afmærkningene og man kræver, at en lokal kendt guide altid er med, når man går i Ramsar-områder. Hvis man tænker på at tage ud til Tindhólm, skal man kontakte anpartsselskabet Sp/f Mykines. Interessen at tage ud til Tindhólm er blevet større og større de sidste par år. Hvis man er så uheldig, at turen i Mykines ikke kan lade sige gøre på grund af vejret, er der store chancer for, at turen i stedet går til Tindhólm. Turene er altid med guide.\nGásadalsgarður åbner dørene i sommer Katrin og Pól Fagraklett, som bor i Sandvágur, er i fuld sving med at involvere sig i turistbranchen på Færøerne. De første skridt er allerede taget, nemlig med et nyt beboelseshus i Gásadalur med tilhørende udhus kombineret som slagteri og spisested. Snart arrangerer de også for rundvisning i bygden Af journalist Beate L. Samuelsen For ca. to år siden købte ægteparret Katrin og Pól Fagraklett, som bor i Sandavági, en hel del jord i den lille bygd Gásadalur. Katrin Fagraklett er født i Gásadali, men opvokset i Vestmanna. Hun er via sin familie tætt knyttet til Gásadal, hvor hun sammen med sine søskende hele sin opvækst har tilbragt hver sommer og alle skoleferier i familiens hus i den lille idyliske bygd, som ligger på vestsiden af Vágoy. I Gásadalur er der ikke ingen cafeteria eller restaurant, hvor man som turist kan komme ind, sætte sig ned og købe en kop kaffe eller et stykke mad. Et af ægteparrets planer gik derfor ud på at åbne et spisested. Med alle formaliteter til byggetilladelse på plads, gik ægteparret Katrin og Pól Fagraklett i gang med byggeprojektet, et beboelseshus med et forholdsvis stort tilhørende moderne udhus. I forbindelse med projektet har de sammen med deres tre børn stiftet anpartsselskabet Gásadalsgarður, det første og eneste selskab af sin art nogensinde i bygden. Til sommer er drømmeprojektet en realitet.\nEgen fåreavl Beboelseshuset med fire dobbeltværelser har de tænkt sig at leje ud via Vága Kunningarstova især om sommeren og ellers, når de ikke selv bruger det Udhuset, som snart står færdigt, skal indrettes efter alle kunstens regler, bl.a. med materialer, godkendt af myndighederne, i forbindelse med slagteri.\nkræver det en helt speciel indretning. Der er jo en masse krav fra myndighedernes side, som skal opfyldes, før det kan lade sig gøre. Det véd Katrin Fagraklett godt, og det er hverken hun eller manden bange for ikke skal kunne lade sig gennemføre. Katrin og Pól Fagraklett regner med, at udhuset som spisested allerede kan åbne i begyndelsen af juli i år. I fællesskab har de sammen med andre familiemedlemmer tegnet beboelseshuset samt udhuset. Projektet er nøje gennemtænkt, bl.a. skal toiletforholdene være i orden. Der er også taget hensyn til handicap-gæster. Ægteparret er meget spændt på, hvordan det kommer til at gå med koordineringen af slagteri og bespisning. De har tænkt sig at servere færøske specialiteter af egen avl og fra egen virksomhed, skærpekød, kødpølse, blodpandekager o.l. Katrin og Pól Fagraklett har Katrin Fagraklett har sammen med sin mand, Pól Fagraklett og tre børn, ikke tænkt sig at flytte til Gásadastiftet anpartsselskabet Gásadalsgarður. Til sommer åbner de et splinternyt lur foreløbig. Først vil de at finde madsted i Gásadalur. Madstedet er indrettet i et nyopført slagteri, som hører ud af, hvordan det hele kommer til et ligeledes nyt beboelseshus Foto: Sámal Bláhamar til at gå. ”Det vigtigste er at få lokaler Katrin håber samtidig at få af- leren Beinir, får gående på deres og køkken godkendt af sundtaler om regelmæssig levering af jordarealer i Gásadalur. Ægte hedsmyndighederne”, siger Kafårekød af egen avl til hoteller på parret ejer deres egen fårefold, trin Fagraklett. som andre fåreavlere også beFærøerne. ”Vi har allerede haft kontakt til nytter. Genbrug af drivtømmer andre fåreavlere, som af interesI Gásadalur har man opbevaret se har spurgt os, om de også kan Færdigt i juli en del drivtømmer, som i gamle få lov at bruge slagteriet. Og det ”Udhuset er indrettet som slag- dage blev brugt som nødvendigt kan de”, oplyser Katrin Fagraklett. teri, men skal også bruges som byggemateriale. Et af de gamle Foruden at indrette udhuset til godkendt spisested, når vi ikke huse, som stod lige ved siden af slagteri, har Katrin og Pól Fagra benytter huset til slagtning. Her det nye, som nu er under opførelklett, som foruden deres daglige bliver plads til ca. 60 gæster”, op- se, er revet ned. Her har de gemt arbejde, hun indenfor det sociale lyser Katrin Fagraklett. drivtømmeret, som nu bliver genområde og han ombord på traw For at det kan lade sig gøre, brugt endnu engang.\nAf drivtømmeret har familien Fagraklett tænkt sig at lave borde til brug i ”restauranten”. I det kombinerede udhus bliver der indlagt varme i cementgulvet. I 2004 blev en tunnel fra Bøur til Gásadal taget i brug. Før den tid måtte man gå op over et 400 meter højt fjeld for at komme til bygden ”Da Atlantic Airways fik helikoptere, blev al bagage transporteret med helikopter til Gásadalur, medens vi tog turen til fods op over fjeldet”, fortæller Katrin. Det er ikke kun den helt specielle ”restaurant”, som Katrin og Pól Fagraklett at tænkt sig at åbne i sommer. De har også planer om at arrangere interessante ture i og omkring bygden Gásadalur med turister. Både huse og områder i bygden gemmer på mange interessante historier og sagn. Ikke mindst er den gamle sti over fjeldet spændende at se og betræde samt besøge en ældgammel fårefold, som ligger højt oppe på en af fjeldsiderne.\n“Gásadalsgarður” er et spændende projekt. Det nye byggeri, som er smukt og ret omfattende, skal stå færdigt til sommer Foto: Sámal Bláhamar\nTuristbesøg hele året Ruinerne efter huset, hvor den første beboer, kvinden Gæsa fra Kirkjubøur, boede, kan stadigvæk ses. I dag bor der ti indbyggere i Gásadalur. En gang lå beboerantallet omkring de 100. Familierne var store i gamle dage. F.eks. er Katrins mor, som er født og opvokset i Gásadalur, ud af en børneflok på 15. I et andet hus boede en familie med ti børn. For en del år siden var der mange kalve i Gásadalur. Det var godt kød. Katrin og Pól Fagraklett spekulerer på engang i frem-\nGammelt foto fra Gásadalur\nDet berømte vandfald i Gásadalur, “Múlafossur”. Foto: Arkivfoto\ntiden at genoptage kalveopdræt. Det kræver, at man har en stald, og det har Gásadalsgarður ikke endnu. For ganske få år siden havde Gásadalur kun turistbesøg om sommeren. I dag kommer der turister fra hele verden til bygden hele året. I fællesskab med sine søskende ejer Katrin Fagraklett stadigvæk familiens gamle hus. Hvis\nder er nogen hjemme, kan besøgende dér få en kop kaffe, samt låne toilettet.\nGásadalsforeningen I mange år har Katrin Fagraklett sammen med sine søstre og kusiner haft en særdeles aktiv strikkeklub. Det var i strikkeklubben, at de tolv piger fik idéen til foreningen, som hedder Gásadalsfelagið (Gásadalsforeningen).\nGammelt hus i Gásadalur\n”Foreningen, hvor man skiftes om formandsskabet, har lige fra start haft rigtig god vind i sejlene. I dag er antallet af medlemmer stort, da mange andre interesserede har meldt sig ind i foreningen”, oplyser Katrin Fagraklett. Gásadalsforeningen har med støtte fra kommunen sat bænke op rundt omkring i bygden samt lavet en ny bro over det store vandfald ”Múlafossur”. I slutningen af august plejer foreningen at arrangere en stor grill-fest. Af hensyn til vejrforholdene kan man ikke bekendtgøre arrangementet før i samme uge, som festen afholdes. Sidste år var deltagelsen særdeles stor med 140 deltagere. Gásadalsfelagið har købt et stort telt, som i julemåneden bliver sat op i en stor arbejdshal i bygden. Her sørger foreningen for en stor julefest. Til det vellykkede julearrangement sidste år mødte omkring 100 deltagere op.\n“Westerbeek”-motiver som frimærker Svanbjørg Manai, direktør i Postas frimærkeafdeling, oplyser, at baggrunden for, at man ikke ventede med at udgive ”Westerbeek”-frimærkerne til f.eks. år 2042, var, at emnet lige nu er aktuelt, idet man har fundet frem til flere efterkommere fra skibets mandskab Af journalist Beate L. Samuelsen\nI arbejdsmedfør traf Svanbjørg Manai sidste vinter en efterkommer af den hollandske skibsbygger Barent Schouten (f. 1715), som var en af besætningen ombord på Westerbeek i det Herrens år 1742. Sámal Bláhamar, som er syvende slægtsled blandt efterkommerne efter en af mandskabet, havde gennem 12 års intenst arbejde på internettet fundet frem til Schoutens efterkommere, som hedder Richard Volmer. Hollænderen vidste intet om Færøerne og absolut heller intet om slægtskabet til øerne langt ude i Atlanterhavet, før som resten af karlene på de re- han ad snirklede omveje blev pektive gårde rundt omkring. kontaktet af Svanbjørg MaFlere af sømændene, som nai i begyndelsen af december opholdt sig på øerne vinteren 1742/43, faldt pladask for de unge og smukke færøske piger, og i dag findes der et par tusinde efterkommere efter Westerbeeks mandskab på Færøerne. Alle har de på en eller anden måde familie i Holland, mens der i Holland går en masse mennesker ganske uvidende om, at de har familie på Færøerne.\nI februar 2016 udgav Færøernes postvæsen, Posta, et frimærkeark med to motiver af det hollandske skib Westerbeeks forlis vest for Suðuroy i 1742, hvor en stor del af mandskabet druknede (”Westerbeeks forlis i 1742” , Færøernes Turistblad nr. 1 2014, s.10). Suðuroy er den sydligst beliggende ø af de tilsammen 18 øer, som Færøerne består af. ”Vi syntes, at forløbet i tiden efter det katastrofale forlis, hvor Westerbeek en mørk stormfuld nat stødte på grund, er mere interessant for os som postvæsen end selve forliset”, siger direktøren i Postas frimærkeafdeling, Svanbjørg Manai. Det lykkedes nogle af den 80 mand store besætning under meget dramatiske omstændigheder at komme i land, og da kun nogle enkelte af dem på grund af pladsmangel kom med skib til Danmark kort tid efter, måtte resten af mandskabet forblive vinteren over på Færøerne. I Tórshavn var der ikke plads til den ”store invasion” af hollandske sømænd. Mange bønder ude på de små bygder påtog sig ansvaret af hollænderne, som hel- Uvidende hollændere lere end gerne tog fat i det dagli- Det er denne historie, som ge arbejde på samme betingelser Posta synes er spændende.\nDirektøren i Postas frimærkeafdeling, Svanbjørg Manai, synes, at tiden efter Westerbeeks katastrofale forlis er meget interessant for det færøske postvæsen, som i 22. februar 2016 udgav to frimærker med Westerbeek-motiver Foto: Posta\n2015, og en uge i forvejen var blevet kontaktet af Sámal Bláhamar. ”Man må sige, at Richard Vol mer, f. 1948, som syvende slægts led efter skibsbyggeren Barent Schouten sidenhen er gået ind i sagen med fynd og klem. Derfor var han også til stede under printstart, da Posta i Harlem i Holland i januar 2016 gik i gang med de første prøvetryk af de nye Westerbeek-frimærker”, oplyser Svanbjørg Manai. De to frimærkemotiver af Westerbeek har den færøske kunstner Anker Eli Petersen lavet. På det ene frimærke har han fokuseret på sømændene, som prøver at komme i land fra det forliste skib ved at klatre langs en wire, som det lykkedes dem i stormen af orkanstyrke at få fastgjort mellem skib og land, samt et navnebræt med det hollandske rederis navn, V.O.C. Det andet frimærke er en tegning af skibskisten, som senere blev fundet. I den forbindelse kan vi oplyse, at blandt frimærkesamlere, er der mange, som samler på V.O.C.-frimærker. V.O.C. var et af de helt store hollandske rederier i mange år med op imod hundrede skibe.\nAktuelt lige nu ”Det, som vi på Postas frimærkeafdeling synes er spændende med lige netop dette frimærkeark, er, at vise omverdenen et billede af en dramatisk tildragelse fra virkeligheden, og at der findes flere tusinde efterkommere efter mandskabet, som under sær deles vanskelige\nØrnen tog barnet Ifølge et gammelt sagn boede der engang en lille familie på Tindhólmur, far, mor og et lille barn. En dag, mens faderen var ude på havet i sin lille fiskerbåd for at skaffe mad til familien, kom en ørn, tog barnet og fløj afsted med det. Den fløj helt op på en af de fem bjergtoppe på øen, hvor den havde sin rede. Moderen, som elskede det lille barn over alt i verden, kravlede hele vejen op til ørnereden for at hente sit barn. Da hun langt om længe nå-\nede op på den stejle bjergtop, havde ørnen plukket barnets øjne ud. Moren var trods alt i stand til at redde den lille. Desværre døde barnet senere af de skader, som ørnen havde forvoldt. Ægteparret flyttede derefter væk fra Tindhólmur. Siden har ingen boet på øen. Man kan fremdeles i dag se ruinerne efter det lille hus, hvor familien boede.\nMange frimærkesamlere samler på V.O.C.-frimærker, oplyser Svanbjørg Manai, direktør i Postas frimærkeafdeling. Foto: Sámal Bláhamar\nforhold ved egen hjælp kom levende fra det hollandske skibsforlis vest for Suðuroy ved Lop ranseiði 2. september 1742”. Svanbjørg Manai oplyser, at grunden til, at man ikke ventede med at udgive Westerbeek-frimærkerne til f.eks. 2042, var, at det aktuelle er lige nu, hvor man har fundet frem til en del efterkommere fra skibets mandskab. Svanbjørg Manai oplyser, at for hollændere er ”Westerbeek” bare et lille skib blandt mange hundrede skibe, men for os på\nFærøerne har det haft en særdeles vigtig betydning, hvor en masse sømænd kom i land, og mange færøske unge piger blev gravide. I forbindelse med Postas udgivelse af Westerbeeks frimærker den 22. februar 2016 havde Posta en stor reception med færøsk deltagelse i Holland fredag den 19. februar samt en stor udstilling på et museum med henblik på rederiet V.O.C. og Westerbeeks skæbne.\nDen færøske kunstner, Anker Eli Petersen, har designet Westerbeek frimærkerne.\nBjergbestigere på Tindhólmur For et par år siden besteg to unge færinger, John Jákupsson Petersen og Bergur Mikladal, alle fem bjergtoppe på Tindhólmur. Det klarede de på kun to dage. Først klatrede de op på de tre bjergtoppe, som hedder\nhenholdsvis Ytsti, Lítli og Bogni. Dagen efter besteg de bjergtoppene, Arni og Breiði. Der er første gang i Færøernes historie, at bjergbestigere har været oppe på alle fem fjeldtoppe på Tindhólmur.\nPakhuset i Bø Sammen med to sønner byggede Zacharias Heinesen i 1861 et pakhus i Bø. I pakhusets kælder blev fisken, som bygdens beboere havde fanget, bearbejdet. I gamle dage var megen aktivitet nede ved bådebroen. I stueetagen var der forretning og postkontor. Dette var den første forretning på den vestlige del af Vágar efter, at den kongelige enehandel var afskaffet i 1856. Loftet blev mest brugt som lager. I begyndelsen af dette århundrede påbegyndte den\nnuværende ejer af ”Pakhuset” en udvendig renovering af huset, som var i en elendig forfatning.Taget blev skiftet ud med græstørv. Huset blev beklædt med træ. Indvendig er loftene klædt med træ, således at man kan se de ældgamle bjælker. Her er plads til 40 gæster. Huset er særdeles velegnet til mindre selskaber. En fremtidig plan går ud på at lave et sø-museum i kælderen. Udenfor er der en fantas tisk udsigt i alle retninger.\nHotel Vágar – et levende hotel Hotellet har haft flere ejere siden 1978. Hotellets ejer i dag er P/F Gist&Vist, som også driver cateringselskabet Vistveiting med leverencer til hele Færøerne. Sára Simonsen Vikre er salgsleder af Vistveiting Af journalist Beate L. Samuelsen Fra Hotel Vágar har man direkte udsigt til al flytrafik til og fra Vagar Lufthavn. Siden Lars Larsen og Hugo Fjørðoy i 1978 byggede Hotel Vágar, har hotellet skiftet ejere i flere omgange. For et par år siden købte P/F Gist&Vist med direktør Johannes Jensen i spidsen hotellet. Kári Hentze er daglig leder af Hotel Vágar. Hans højre hånd hedder Sára Simonsen Vikre. Efter at have boet i udlandet i 24 år, kom Sára Simonsen Vikre, som er født og opvokset i Sør vágur, tilbage til Færøerne i slut ningen af 2014. Hun var heldig straks at få jobbet som leder af lufthavnens cafeteria, som drives af Gist&Vist. I februar 2015 overtog hun jobbet som leder af Hotel Vágar i fem måneder, hvorefter hun overtog sit gamle job igen i lufthavnens cafeteria. Sára Simonsen Vikre har en gymnasial uddannelsesbaggrund, først på Færøerne og siden HA i Danmark. Efter fem år som stewardesse på Færøruten hos Maersk Air, bosatte hun sig i Portugal, hvor hun arbejdede med passagerhandling i byerne Faro, som ligger i Algarve, og Lissabon. Det var en virksomhed, som hendes mand og svigermor havde. Deres samarbejdspartnere var nordiske flyselskaber, som fløj til Portugal. I marts 2014 flyttede hun og ægtemanden til Færøerne. Det var nogle måneder, før den nye lufthavn på Færøerne skulle åbne midt i juni, og hun søgte job i Tax Free. Hun var heldig at få fuldtidsarbejde der. Men kort før hun skulle begynde i det nye job, blev hendes udlængsel sydpå så\nSára Simonsen Vikre er Service Manager for Hvonn Airport og Vistveiting, som er afdelinger af P/F Gist&Vist. Hun træder til som stedfortræder af Hotel Vágar, når den daglige hotelleder, Kári Hentze, ikke er til stede Foto: Sámal Bláhamar\nstor, at hun var nødt til trække sin Tax Free-ansøgning tilbage og rejste til Portugal. Her fik hun arbejde i en restaurant. Efter kun to måneder, fik hun igen lyst til at komme til Færøerne. ”Og manden fulgte med som det tynde øl”, som hun selv ud trykker sig. To dage efter ankomst fik Sára Simonsen Vikre jobbet i luft havnens cafeteria.\nVistveiting Sára Simonsen Vikre, som er Service Manager for Hvonn Air port og Vistveiting, er stadig leder af Hotel Vágar, når Kári Hentze ikke er til stede, foruden at hun har ansvaret af Vistveiting, som er en afdeling af P/F Gist\n&Vist med adresse på Hotel Vágar. Vistveiting er catering med faste kunder på hele Færøerne foruden til privatpersoner. Sára Simonsen Vikre arbejder tæt sammen med Leila Falkvard, som er leder af Hvonn Airport samt Flogvistir (catering). Cate ring-køkkenet er i den gamle lufthavnsbygning, men kun til 1. september 2016, da luft havns køkkenet skal lukke. Efter denne dato overtager Hotel Vágar al flycatering. Hotel Vágar er et forholdsvis stort hotel med en hyggelig restaurant, moderne køkken, 25 dobbeltværelser, flere mødeloka ler med tilhørende tekniske faci liteter. På hotellet kan man fra man\ndag til fredag få dagens ret, lørdag er der menu på program met, og søndag serveres brunch. ”Mange virksomheder bruger mødelokalerne til interne med arbejder- og forretningsmøder samt kurser”, oplyser Sára Sim onsen Vikre, som gennem sit mangeårige arbejde i Portugal indenfor turistbranchen taler mange sprog.\nMarathon-løbere Mange familiefestligheder så som barnedåbe, konfirmationer, runde fødselsdage, bryllupper, sølv- og guldbryllupper bliver jævnlig afholdt på Hotel Vágar, især i weekenderne, foruden receptioner og anden festivitas. Det er meget almindeligt, at\nHotel Vágar er nærmeste nabo til Vagar Lufthavn Foto: Arkivfoto\nvirksomheder i forbindelse med møder lejer sig ind på hotellet i en eller to dage for at holde sammen på deltagerne. For at imødekomme disse ar ran gementer, udarbejder hotel let særlige pakketilbud med overnatning. Store og små konferencer bliver afholdt på Hotel Vágar, foruden at færøske og uden landske idrætsudøvere af og til lejer sig ind på hotellet.\nEt par gange om året kan man være heldig at se Marathonløbere i området. De tager ud til Mykines, hvor de løber fra bygden og helt ud til holmen. Efter ankomst til Vágar, tager de turen ud til Gásadal i et hug og derefter retur til hotellet.\nStor hotel-aktivitet Hotel Vágar er et moderne airport hotel, hvor turister hel lere end gerne overnatter. Fær\ninger bruger også hotellet meget. F.eks. overnatter mange rejsende fra Suðuroy hotellet, når de skal til udlandet med morgen flyet. Passagererne kan nemlig ikke nå flyet, hvis de samme morgen først skal med rutebåden Smyril til Tórshavn og derefter køre til lufthavnen. Før de når lufthavnen, er morgenflyet nemlig fløjet. Det samme gør sig gældende om aftenen, når flypassagerer\nskal videre til Suðuroy. De når simpelthen ikke altid rutebåden sydpå, hvilket SSL, Strandfara skip Landsins, er fuldt klar over. Så kan de lige så godt over natte på Hotel Vágar. Flypersonalet er ligeledes gæs ter på hotellet, som har aftaler med turistbureauerne Greengate og 62ºN samt andre bureauer med særlige pakke rejsetilbud med henblik på turis ter.\nFlere sagn om Gásadalur Den bortviste kvinde Gæsa bosatte sig i bygden, hvor også huldrefolk boede i gamle dage Af journalist Beate L. Samuelsen Et sagn om bygden Gásadal ur fortæller, at bygdens navn har forbindelse til en kvinde fra Kirkjubø, som hed Gæsa. Gæsa havde spist kød i fastetiden. Dette var helligbrøde, og det måtte man ikke. Hun, der var en rig dame, blev dømt til at miste alt, som hun havde, også sin store ejendom. Hun måtte simpelthen flygte fra det hele og flyttede til en frugtbar dal på Vágar, som blev opkaldt efter hende. Et andet sagn om bygden siger, at her boede en hel del huldrefolk. Det var en slags menneskesky dværge, som boede i en stor sten. Engang, da en fattig tørveskærer kom forbi stenen,\nhørte han nogle mærkelige lyde fra stenen. Han blev nysgerrig og undersøgte nærmere, hvad pokker det mon kunne være, som lød så mærkeligt. I en åbning i stenen, så han pludselig nogle huldrefolk smede værktøj. Et af huldrefolkene opdagede den fattige mand og råbte: ”Næsvis var du, så fattig du er. Dog skal du få denne kniv”. I samme øjeblik kastede huldremanden kniven ud til manden. Kniven var så skarp, at den kunne skære igennem alt. En tredje forklaring på navnet Gásadalur siger, at det er på grund af de mange grågæs, som gennem flere hundrede år hver sommer har søgt hertil. Første gang, man hører navnet\nGásadalur, er i Hundabrævinum (Hundebrevet) i slutningen af 1300 tallet. I 1833 blev den lille bygd Víkar grundlagt et stykke nord for Gásadalur. I området er mange fugle om sommeren, og det medvirker til, at der er rigeligt med græs til får og i sin tid også okser. Bygden Víkar lå meget isoleret. De sidste beboere forlod Víkar i 1910, og det sidste hus blev taget ned og siden genopbygget i Gásadalur.\nKongeligt besøg Sommeren 2005 besøgte Kronprinseparret Frederik og Mary bygden Gásadalur. Før helikopterforbindelsen og tunnellens tid, måtte man be-\nnytte vardevejen over et 400 m højt fjeld til Bøur. I begyndelsen af 2004 blev en 1700 meter lang tunnel sprængt gennem fjeldet, der isolerede bygden, så der nu er forbindelse til resten af øens vejnet. Tunnellen har kun et spor. Den har nogle indhak, således at den ene af to biler kan holde tilbage, medens den anden passerer. I dag har flere nye familier bosat sig i Gásadalur, hvor der er store muligheder indenfor landbrug og turisme.\nEfter nøje overvejelser og med familiens accept, er Regin Bláhamar med købet af en bus trådt ind i sine forældres foretagende Tora Tourist Traffic Foto: Sámal Bláhamar\nTog springet fra pizza over i turistbranchen Turismen på Færøerne kan gå både op ad bakke og ned ad bakke. Men det afskrækker ikke Regin Bláhamar. Efter 15 år i madbranchen, er han gået ind i forældrenes foretagende, Tora Tourist Traffic Af journalist Beate L. Samuelsen\nukendt verden for hans vedkommende. Han er flasket op i dette I 15 år har Regin Bláhamar, som miljø, men har ikke før i begyner uddannet elektriker, været be- delsen af 2016 haft nogen særlig skæftiget indenfor mad- og ca- interesse i turisme. feteriabranchen, især pizzariaer. Efter nøje overvejelser og med Restauranten Nest solgt familiens accept, har han skiftet Regin Bláhamar, som er fra Tórsdet gamle levebrød ud og har havn, bor i Miðvági sammen med købt en bus. kone og deres fire børn i alderen Regin Bláhamar er med bussen 18, 15, 12 og to år. I vinter solgte trådt ind i sine forældres foreta- han sin lille restaurant Nest, som gende Tora Tourist Traffic. Han ligger Miðvági, og som han har startede i det nye job lige efter haft siden 2012. påske i år. Men han ejer stadigvæk halvSom søn af Færøernes mest er- delen af den gamle Pizzakælder i farne turistekspert Sámal Bláha- Tórshavn, som han har haft siden mar, er turistbranchen ikke en 2001. For et stykke tid siden slog\nhan sig sammen med en anden restauratør, Mouldi Manai. I fællesskab ejer og driver de to nu pizzakælderen, som har skiftet navn til ”Terminal & Tage Away”. At lave pizza lærte Regin som ganske ung, da han var så heldig at få lov at arbejde på Færøernes første pizzaria, som lå nede ved havnen i Tórshavn. Han har også erfaringer indenfor forretningslivet efter at have arbejdet hos dækfirmaet Good Year i Danmark og i virksomheden Solar, som har en afdeling på Færøerne.\naf den yngre generation af Bláhamar familien og efter mange år i madbranchen, kommet ind i turistbranchen med den nye bus, som har plads til ca. 50 passagerer. Regin Bláhamar har ikke kun tænkt sig at køre med turister men måske også supplere kørslen med at få en aftale med børneinstitutioner i Vágar om udflugtstransport af de små poder. Om Regin Bláhamar med købet af den nye brugte bus og involvering i Tora Tourist Traffic har tænkt sig at overtage forældrenes turistbureau, er det for tidlig Turismen en chance Nu er Regin Bláhamar som en del at sige noget om, mener han.\n”I hvert fald vil jeg give muligheden om fuldt og helt at gå ind i turismen en chance”, siger han. ”Opvokset i denne branche, véd jeg, at turisme på Færøerne kan gå begge veje, både op ad bakke og sandelig også ned ad bakke”. ”Man skal være indstillet på lange arbejdsdage, som helt sikkert byder på mange spændende oplevelser. Det kræver samtidig, at familien bakker én op, for det er ikke et ”klokken-otte-til-fire” job. Man skal også være klar over, at weekenderne kan være fuldt booket.”\nAfgørelsen truffet ”Egentlig er jeg ikke bange for, at det ikke skal gå, for jeg har mange gode venner foruden familien, som alle har det store kørekort til buskørsel. Dem kan jeg sagtens trække på, hvis det bliver nødvendigt eller jeg vil have fri for at tilbringe mere tid sammen med min familie”, siger Regin Bláhamar. ”Afgørelsen om at gå ind i turistbranchen er taget, og efter påske startede jeg i mit nye arbejde”. ”Jeg har sagt til mig selv, at når vi er kommet på den anden side af sommeren i år, og hvis dette er et job, jeg trives i, og branchen er noget, der kan betale sig økonomisk, har jeg tænkt på at købe en bus mere. Det skal være en splinterny bus”. Bussen, han lige nu har købt, er ikke ny. Med Regin Bláhamars bus, har Tora Tourist Traffic, som har to busser i forvejen, et endnu mere spændende program at byde på. At sætte pakketure sammen er ikke lige Regin Bláhamars gebet. ”Den del af turistprogrammet ligger lige til min fars højre ben. Pakketure har han arrangeret og sat sammen i en menneskealder”, ”Jeg tvivler ikke på, at hvis det endelig skal være, kan jeg sagtens også klare den opgave”. Foreløbig satser Regin Blá hamar kun på at tage sig af bus kørsel. ”Så får vi at se, hvad det bliver til, og om jeg virkelig skal satse 100 pct. på turismen”, siger Regin Bláhamar.\nTora Tourist Traffics bus befinder sig her på Færøernes sydligste punkt, Akraberg. Foto: Sámal Bláhamar\nNorsk sangkor besøger Færøerne og er her i Tórshavns midtby Foto: Sámal Bláhamar\nTora Tourist Traffic kører over hele Færøerne og er her i Vági på Suðuroy Foto: Sámal Bláhamar\nSkandalen omkring Elsebeth Andersdatter Under opholdet på Færøerne vinteren 1742/43 blev hollandske sømænd fra det forliste ”Westerbeek” forelskede i de smukke færøske piger\nAnneksgården Kálvalíð er det ældste hus i Miðvágur. Muligvis er gården endda det ældste hus på Færøerne\nAf journalist Beate L. Samuelsen I en meget kraftig efterårsstorm i Atlanterhavet i 1742 stødte det hollandske skib ”Westerbeek” på grund ved Lopranseiði. Lopranseiði liggur på vestsiden af Suðuroy (”Westerbeeks forlis” s. 10, Færøernes Turistblad nr. 1 2014). Det lykkedes omkring 70 af mandskabet under meget dramatiske omstændigheder at komme i land, inden skibet blev knust mod klipperne og sank med 10 alvorligt syge sømænd ombord. De lå alle under dæk. De følgende dage og uger ankom besætningen til Tórshavn, hvor der var skibsforhør. I hovedstaden boede næsten\nkun fattige mennesker. Derfor tog myndighederne med kyshånd imod tilbuddet fra bønderne ude på bygd, som gerne ville give de hollandske sømænd husly, hvis de til gengæld hjalp til på gårdene, indtil de det følgende forår og sommer i 1743 fik mulighed at komme hjem. Det gjaldt om at få så mange af mandskabet som muligt afsat ude på øerne rundt omkring. Under opholdet på Færøerne vinteren 1742/43 blev flere hollandske sømænd forelskede i de smukke færøske piger, og flere børn med hollandske fædre kom til verden i løbet af 1743/44.\nKærlighedsbarnet I Vágoy blev en ung pige gravid med Bernt Schouten. Han var en af mandskabet på ”Westerbeek”, som var heldig at overleve forliset og kom til at bo hos en præs teenke i Miðvági. Hun hed Anne Margrethe Samuelsdatter og var enke efter præsten Sueland og boede på anneksgården Kálvalíð i Miðvági. En anneksgård er betegnelsen for en landbrugsejendom i et annekssogn. Gården var ejet af kirken eller staten, og produkterne, som gården gav, skulle tjene som hel eller delvis aflønning af hovedsognets præst. Dengang var præster ikke særlig højt aflønnet af staten.\nPigen, Elsebeth Andersdatter, var tjenestepige hos præsten, som boede i præstegården i Jansagerði i Miðvági.\n”Quindemennesket” Elsebeth Sammen med resten af mandskabet fra ”Westerbeek” rejste Bernt Schouten fra Færøerne i juni måned 1743. Nogle måneder senere nedkommer Elsebeth Andersdatter. Hun får en pige, som bliver døbt Sunneva Berntsdatter. Dengang var det en skandale, hvis en ugift pige blev gravid og fik børn. Da tjenestepigen Elsebeth Andersdatter ikke var gift, kom sagen for retten i foråret 1744. Da\nFærøernes Turistblad Lakeside.fo\nFærøernes Turistblad Magasinet til alle skandinaver med interesse for Færøerne\ntblad s Turis røerne Suðuroy\nnnab Ferðama Føroya / 2014 Nr. 1\nFøroya Ferða mann\nFøroya Ferðamannablað – Norðoyggjar\nFærøerne s Turistbl\nablað – Eystu\nFøroya Ferðam Nr. 1 / 2016 © Janus\nkom l e V\nID S E K\nuft på l t æ T\ns sydligste Færøerne en masse r på elige ø byde uforglemm man , som oplevelser få andre ikke kan i verden steder\nSand – den oy Eysturoy Vágar sagno – naturmagn – fremtid mspu – de seks glemteNorðoyggjar eten mod ves ens oliem n ndne y – detdatlante t ro ekka perler mod nord ðu ø Su s i Nor di ra pa Nature magnetn som\nsom Suðuroy Geopark\ne der started Geopark,har vokset sig i 2000, stærk og slår rødder stor og snart sine måske rne på Færøe Side 4\nTórbjørn af politikfik nok\neks Westerbe i 1742\nforlis Den uspolerede kan man ø, Klaksvík har Færøerne ommere fra På Fugloy focus på turisme vil, møde efterk på det hol virkelig e, rbeek Siden de første cruise Trods kun 5 km vejnet – Hvis man besætningen skal funger skib Weste mellem skibe anløb Klaksvík, at noget det til at fun ætter landskeøens eneste nhe bygder, Hattarvík og Posta værds får man Johan Dahl, elle begivetil Side 10 har solen skinnet under de kultur Kirkja, findes flere biler hvert skibsbesøg, siger gere, siger minister. navne med der og til Suðuroy erhvervs byens borgmester Side 3 på øen knytning\nmotiver Frimærkeroy fra Suðu bl.a.\nShoppi Altid med\nret i Suð\n– og lette\nhjørnet r i caféanretninge\nEt stort Sands trækplaste smuk kommune r i ke er uspoleretnatur med den et stort fugle samt\nKrisen hårdt ramte\nIndtil 2021 vores er forlæ Teist\nDen usle bne diam\nTax Free salget\nstiger ant legeme og en helt reservat Eksport af ngede in til hove Forhenvæ med Lakeside Den grø rende I 2013 lande speci sjæl dstad Driftsdirektø kansk lagtingsp republi- Al vej somr saltfisk fauna konkluder Eystureloy r Jákup Sverri stress forsvinde Høgn købte brødr trend nne Kass konstaterer, olitiker, Flere gange om er berg, borgmer Gerha ådet, Tórbjørn Jacobsen i og Heini ene ri Aktivitet i det samme øjeblik, Sundheden dagen fremtiSide at salget sejler Tórsh rd Logn “Vaðhorn i Tax Free butikkerne dens 4 ø komm træt af politik. , blev avn stenh Tausen ester I Skála Ólavur Poulsen man Seafood” ankommer une fra i Skop - somh gamle sejlhus altafgørende i med har ifølge direktør Nu er uggervirktil gæster ombord Vagar havnefog eden Ifølge Alfred un ifølge vík satser Jógvan ed ved Runa-han det hyggelig Gjáargarð, Gregerse Føroy på Lakesii Skop man siden Lufthavn er steget borgm e hotel ved víkar havnaf arbejds a Grótv de ud til Bøsdalafoss lagtingets Olsen, un. I “Gamla Seglvirkinum” Christians ester Side n Udveksling juni 2014 Gjógv 12 næstform irki sig saltfisk specialiseret har en alt Linjohn and, bliver der ikke mere syet opgaver indenfor sund opfyl Eysturoy Side 38 for de på eksport med henblik historisk mange sejlduge. Huset danner ”grøn EUs krav at hedsvæsenet mellem Side 4 til Spanien e steder ” komm Side 16 om en Italien Side og Nes i 18 nu rammen om en graf Færøerne, Island og Side 8 une syd til Eiði lige fra i nord. Side 44 isk virksomhed Grønland bliver sat i faste rammer Side 30\nog dog så\nI smukke omgivelse daglige trummeru r langt væk fra mest charmere m – Gjáargarð det ur er nde hotel på Færøerne det Velkomm . en til\nDalavegur Faroe Islands 20 | FO-476 Gjógv | Tel. +298 info@gjaarga 42 31 rdur.fo | gjaargardur. 71 fo\nSe ogSå Side 25\nDet går strygend for Make Travel e Gang i turismen\nÆgteparret Maria Samson Borgmestere og Kent L. Christensen n i Sørvág kommune, Sune satser alt på at vise Jacobsen, det rigtige Færøernegæster træffer mange turister på sine traveture i Gásadalur og Bø Side 30\nMan. 10:00-13:00 Tórshavn – en af verdens mindste Tir. 08:00-17:00 hovedstader Oplev de nordlige øer Ons. 08:30-12:30 Besøg Vágoy Ons. 08:30-19:00 Besøg Mykines – fugleøen Tor. 12:30-17:30 Panorama & Vestmanna Fre. 08:00-15:00 fugleklipperne Den nordlige del af Eysturoy Lør. 12:30-17:30 Panorama & Vestmanna Søn. 09:00-18:00 fugleklipperne Besøg Sandoy og Kirkjubøur\nSiden 2014 er der udkommet fem numre af Færøernes Turistblad med interviews med øernes borgmestre samt spændende færøske erhvervsfolk. Ved at læse Færøernes Turistblad kan du få at vide, hvor du skal tage hen får at få en oplevelse for livet. På alle nordiske turistmesser kan du finde Færøernes Turistblad. Flere oplysninger på www.turistblad.info\nUnikke oplevelser i unikke omgivelser Nogle af Færøernes flotteste naturperler let tilgængelige med eminent guide Kombineret med storytelling og forfriskninger vi både sejler og vandrer på samme tur\nielrleder b d n e e r d e e l l i m b l i t Gør oGpølrevoepllseevneltsiel n mere end\nBuskørsel til og fra lufthavnen • Udflugter i Vágoy • Udflugter med bus i hele landet\nPå det hyggelige vandrehjem på Giljanes har vi: • Værelser med to og fire senge • Stor hyggelig stue • Veludstyret køkken • Nye og lækre badeværelser\nwww.giljanes.fo | giljanes@giljanes.fo | +298 219899 | á Hillingartanga 8 | FO-360 Sandavágur | Færøerne\n50 var faderen til barnet forlængst rejst tilbage til Holland. Sysselmanden Zacharias Joensen måtte i Retten fremlægge en skriftlig stævning, som var dateret den 30. januar 1744 i Sandavágur. I stævningen står, at ”et Quinde Menneske ved navn Elsebeth Andersdatter har ”forseet” (syn det eller brudt loven) og avlet et barn.” Stævningen blev af to stævningsmænd, Hans Haldansen og Hans Pedersen fra Miðvági, afleveret til rette vedkommende ifølge loven. Ifølge sagen havde dommeren Rettens vegne spurgt de to stævningsmænd, hvor førnævnte ”Quindemenneske” var gået til bekendelse, hvor forseelsen og ”synden” var begået, og hvor hendes fødte barn var avlet. Dertil svarede Hans Haldansen og Hans Pedersen, at pigens barn var avlet og født på præstegården Jansagerði i Miðvági, og at barnets far ifølge pigen var en hollænder fra det strandede under Suðuroy hollandske ostindiske skib, ”Westerbeek”. Han hed Berent Schouten.\nKálvalíð ligger på nordsiden af bygden Miðvágur. Ejendommen er meget velholdt, og man gør meget ud af at bevare den flotte stensætning\nSlægtstavlen Senere blev den lille pige døbt. Hun fik navnet Sunneva Berntsdatter og fik mange efterkommere. Der findes i dag en slægtstavle, som viser efterkommerne efter Bernt Schouten. På listen over mandskabet på ”Westerbeek”, kan man se navnet Bernt Schouten, som var tømrer fra Delfsland. Fra en folketælling på Færøerne i 1801 kan man læse, at Elsebeth Andersdatter bor i Sandavágur, er 83 år og gift for anden gang. I Sandavágur bor også hendes datter, den 58 årige Sunneva Berntsdatter. Udfra disse oplysninger véd man, at Elsebeth Andersdatter i 1743 var 25 år, da hun fik datteren med den hollandske skibstømrer Bernt Schouten. Sámal Bláhamar, Tora Tourist Traffic, er syvende slægtsled blandt efterkommerne efter Bernt Schouten. Han har gennem mange års intenst arbejde på internettet fundet frem til en af Schoutens efterkommere, som hedder Richard Volmer (f. 1948) og bor i Holland (s. 42 ”Westerbeek”-motiver som frimærker). (Kilde: Westerbeek, Mathias Lassen)\nKálvalíð var indrettet meget spartansk. Lige over det lille skrivebord har vi udsigt over den smukke natur i Miðvági\nI dag er den gamle anneksgård Kálvalíð indrettet som bygdemuseum\nAuto – altid til tjeneste\nBestil Airport taxa på 36 36 36. Du vil blive hentet på din adresse og kørt direkte til lufthavnen til en meget rimelig pris. Vi har 33 biler Vi er til tjeneste 24/7 Vi har døgnkiosk Bestil pr. telefon eller på www.auto.fo Biler til 4, 6 og 8 personer.\nDer er ten kun 3 passa gerer ib Dog k an der ilen. væ op til 8 , hvis re ønske det s\nKom og oplev gásadal i\nGásadalsgarður er velegnet til at tage imod turister, som ønsker at besøge Gásadal og opleve lidt af den smukke bygds kultur og historie med guide. Man kan få sig en kop kaffe på gården og hvile benene lidt. Gásadalsgarður er også velegnet til firmaudflugter, julefrokoster, fester og konferencer.\nFærøernes Turistblad koncentrerer sig denne gang om Vágar og Mykines.