- evaluering MOBILTELEFONER som REDSKAB for PERSONER ...\nINDHOLD HVAD ER PROJEKT MOBILLÆSNING? 04 HVEM HAR DELTAGET? 04 PROJEKTETS AKTIVITETER 05 PROJEKTETS ORGANISERING 05 HVAD ER EVALUERINGEN? 06 FORMÅLET MED EVALUERINGEN 06 EVALUERINGEN SOM REDSKAB TIL EFFEKTVURDERING 06 EVALUERINGEN SOM REDSKAB TIL PROJEKTSTYRING, REFLEKSION OG ERFARINGSOPSAMLING 06 EVALUERINGEN SOM REDSKAB TIL AT SKABE FORANDRING 06 HVORDAN HAR VI GREBET EVALUERINGEN AN? 06 NULPUNKTSMÅLINGEN 09 HVAD GJORDE VI? 10 HVORDAN HAR VI ANALYSERET HISTORIERNE? 11 NULPUNKTSMÅLING PÅ CSU-SLAGELSE 12 I HVILKE SITUATIONER OPLEVER DE LÆSEVANSKELIGHEDER? 16 HVAD SKER DER, NÅR DE OPLEVER UDFORDRINGER? 17 HVILKE KONSEKVENSER HAR DET? 17 DET BERØRER DEM IKKE 18 DE FØLER, AT DE LYKKES 19 DE GÅR GLIP AF NOGET 20 DE MÅ HANDLE ANDERLEDES, END DE GERNE VIL 21 DE OPLEVER NEDERLAG 22 DE HANDLER FORKERT 23 KONKLUSIONER 24 NULPUNKTMÅLING PÅ SYNSCENTER REFSNÆS 26 NULPUNKTSMÅLING PÅ SLAGELSE SPROGSCENTER 26 SLUTMÅLING 29 HVAD GJORDE VI? 30 HVORDAN HAR VI ANALYSERET HISTORIERNE? 30 SLUTMÅLING PÅ CSU-SLAGELSE 31 I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILLÆSEREN? 31 I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILTELEFONEN MERE GENERELT? 35 I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE IKKE MOBILTELEFONEN? 38\nINDHOLD SLUTMÅLING I SLAGELSE SPROGCENTER 40 I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILTELEFONEN? 40 SLUTMÅLING I SYNSCENTER REFNÆS 42 I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILTELEFONEN? 42 I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE IKKE MOBILTELEFONEN? 43 HVAD HAR DEN POSITIVE EFFEKT VÆRET? 44 EFFEKTER FRA CSU-SLAGELSE 45 HANDLINGSORIENTEREDE EFFEKTER 45 KAN SELV 45 ER MERE PROAKTIV 45 LÆSER OG STAVER BEDRE 45 FØLELSESMÆSSIGE EFFEKTER 46 ER PÅ LIGE FOD 46 EN SIKKERHED 46 HAR HÅB 47 ER BLEVET SELVHJULPEN 47 OPLEVER OVERSKUD OG FRIHED 47 ANDRE OPLEVER EN FORSKEL 47 EFFEKTER FRA SLAGELSE SPROGCENTER 48 EFFEKTER FRA SYNSCENTER REFNÆS 48 HVAD VIRKER FOR HVEM UNDER HVILKE OMSTÆNDIGHEDER? 49 DELTAGERTYPE 1: HAR IKKE MOTIVATIONEN 50 DELTAGERTYPE 2: VIL GERNE, MEN KAN IKKE 51 DELTAGERTYPE 3: VIL GERNE OG GØR 52 DELTAGERTYPE 4: HAR OGSÅ EN IT-RYGSÆK 53 FAKTORER DER HÆMMER OG FREMMER ANVENDELSEN AF MOBILTELEFONEN 55 REFLEKSIONER OG ERHVERVSMÆSSIGE PERSPEKTIVER 56 7 VIGTIGE POINTER 58 7 ANBEFALINGER 59 OVERSIGT OVER PROGRAMMER / TELEFONER 60\n04 HVAD ER PROJEKT MOBILLÆSNING? Mange oplever læsevanskeligheder i deres hverdag og arbejdsliv. Det hæmmer i høj grad deres udfoldelser og betyder, at de måske aldrig fik taget en uddannelse og har svært ved at finde fodfæste på arbejdsmarkedet. Det er baggrunden for Projekt Mobillæsning, hvor man over en periode på 2 år har afprøvet mobiltelefoner som redskab til støtte for personer med læsevanskeligheder. Denne evaluering er udarbejdet på baggrund af erfaringerne i projektet og dokumenterer, med hvilken effekt mobiltelefoner kan anvendes til at understøtte læsning og stavning hos personer med oplevede læsevanskeligheder. Det er væsentligt at bemærke formuleringen oplevede læsevanskeligheder, idet projektets målgruppe er personer, som ikke alle kan få diagnosen ordblind, men alligevel oplever vanskeligheder med læsning og forståelse af skriftlig information. En del af deltagerne er personer, som normalt falder uden for kriterierne for tildeling af it-hjælpemidler. Målet med projektet er at give personer med læsevanskeligheder en bedre forudsætning for at fungere på lige fod med andre på arbejdsmarkedet. FACTS • Projektet er støttet af EU’s Socialfond og Region Sjælland og er blevet gennemført af organisationer, der på forskellig måde har interesse for at styrke personer med læsevanskeligheder i bred forstand. • Det drejer sig om CSU-Slagelse – Center for Specialundervisning, Slagelse Sprogcenter, Synscenter Refsnæs, Jobcenter Slagelse, 3F Slagelse og Alexandra Instituttet. PROJEKTETS MÅL • Øget mulighed for at fungere på arbejdsmarkedet på lige fod med normalt læsende kolleger, • Større tro på, at kunne varetage jobs, der kræver læsning, og dermed mod til at søge sådanne jobs, • Øget forståelse af det danske sprog og dermed hurtigere integration af tosprogede, • Øget tilgængelighed til skriftlig information for blinde og svagsynede personer. HVEM HAR DELTAGET? Projektet har i alt haft 65 deltagere fordelt på tre forskellige organisationer: CSU-Slagelse 50 deltagere er voksne med læsevanskeligheder, der enten bor eller arbejder i Slagelse Kommune. Deltagerne er både ledige og i job, og rekrutteret til projektet via CSU-Slagelse, såvel som Jobecenter Slagelse og 3F Slagelse. Nogle af de ledige er på dagpenge, andre på kontanthjælp. Slagelse Sprogcenter 10 deltagere er voksne udlændinge, der er i gang med at lære dansk på Slagelse Sprogcenter. Synscenter Refsnæs 5 deltagere er unge synshandicappede elever fra Synscenter Refsnæs.\nDe tre gruppers “læseproblemer” er meget forskellige. Den største gruppes læsevanskeligheder skyldes ordblindhed eller lignende. De to andre grupper har læsevanskeligheder af helt andre årsager: enten at dansk ikke er deres modersmål, eller at de har svært ved at se og dermed også med at læse. Derfor kan erfaringerne ikke opsamles på tværs af grupperne. PROJEKTETS AKTIVITETER Gennem 16-18 måneder har deltagerne haft mulighed for at afprøve mobillæseren og mobiltelefonen og for at bruge den i mange situationer, både privat og arbejdsmæssigt. I hele forløbet har der været kontakt til undervisere og vejledere, som løbende har justeret deres indsats og vejledning, for at deltagernes udbytte blev så stort som muligt. Den lange afprøvningstid har givet mulighed for at se på, hvordan brugen af mobillæseren forandrer sig, efterhånden som deltagerne får erfaringer med mobiltelefonernes muligheder og begrænsninger. Projektet adskiller sig fra mange andre projekter ved at opsamle deltagererfaringer over en længere periode, fra deltagere i forskellige aldersgrupper og livssituationer. PROJEKTETS ORGANISERING Projektet har været organiseret som tre uafhængige delprojekter, og aktiviteterne i projektet er i høj grad blevet tilpasset de enkelte deltagergrupper: CSU-Slagelse På CSU-Slagelse valgte man at afprøve tre forskellige mobiltelefoner – Nokia, iPhone og Samsung. CSU-Slagelses læsekonsulenter afprøvede inden opstart mobillæsningsprogrammerne, og telefonerne blev tildelt efter, hvilke læsebehov deltagerne havde, karakteren af deres arbejde, og hvor meget erfaring de havde med mobiltelefoner. Mobiltelefonen erstattede deltagernes egen mobiltelefon. CSU-Slagelse tilrettelagde i forbindelse med opstarten en introduktion til mobillæsningsprogrammet, hvor man hjalp deltagerne med at få deres telefoner sat op. Desuden fik deltagerne mulighed for at prøve værktøjerne. Herefter havde deltagerne mulighed for at kontakte læsekonsulenterne, hvis de havde problemer. Slagelse Sprogscenter På Slagelse Sprogcenter fik alle deltagerne samme telefon, en HTC. I modsætning til CSU-Slagelse valgte man her, at telefonen skulle være et supplement til deltagernes egne telefoner. Og deltagernes arbejde med mobiltelefonerne blev tænkt ind som et element i deres arbejde med at lære dansk. Som på CSU-Slagelse blev der afholdt en introduktion, hvor deltagerne fik mulighed for at prøve mobillæsningsprogrammet. Herefter havde de løbende samtaler med deres underviser om deres brug af telefonerne. Deltagerne på Slagelse Sprogcenter adskilte sig fra delprojektet på CSU- Slagelseved, at deltagerne havde deres daglige gang på stedet. Synscenter Refsnæs På Synscenter Refsnæs fik deltagerne tildelt telefoner på baggrund af graden af deres synsvanskeligheder. Vurderingen var, at de blinde og meget svagtseende skulle have en knaptelefon, og at iPhone kun var en mulighed for dem, der så bedst. En vurdering, som man reviderede undervejs i projektet, da det viste sig at også blinde kan navigere på smarttelefonernes touchskærme. Som på CSU-Slagelse blev der holdt en introduktion, hvor deltagerne fik mulighed for at prøve mobillæsningsprogrammerne. Efterfølgende stod en af Refnæs’ pædagoger for den løbende sparring. Delprojektet på Refsnæs adskilte sig markant fra de andre delprojekter, fordi alle undtagen én til dagligt bor på Refsnæs og dermed var i løbende kontakt med hinanden og pædagogerne. 05\n06 HVAD ER EVALUERINGEN? Justeringer Nulpunktsmåling Erfaringer Ideer Justeringer Evalueringer er som oftest bagudskuende i den forstand, at man ved et projekts afslutning kigger tilbage på projektets aktiviteter for at vurdere, om projektets målsætninger blev opfyldt. Evalueringen af Projekt Mobillæsning er karakteriseret ved, at evalueringsaktiviteterne har været integreret i projektet helt fra projektets opstart og har haft et fremadrettet fokus, hvor evalueringen i høj grad har fungeret som styrepind i den løbende tilrettelæggelse af projektets aktiviteter. I evalueringen har vi haft et helhedsorienteret fokus. Det betyder, at vi ikke kun har kigget på deltagerne og deres erfaringer med telefonerne. Vi har også kigget på rammerne og aktiviteterne og sammen med partnerne i projektet løbende reflekteret over deres muligheder for at støtte deltagerne i forløbet. FORMÅLET MED EVALUERINGEN Evalueringen af Projekt Mobillæsning har overordnet set tre formål: Erfaringer Effektmåling ÆNDRET PRAKSIS Evalueringen som redskab til effektvurdering Det overordnede formål med evalueringen er at vurdere, i hvilket omfang mobiltelefoner kan bruges som redskab til at støtte personer med læsevanskeligheder. I hvilke situationer giver det især mening? Er der nogen personer for hvem mobiltelefonen egner sig bedre som redskab end andre? Evalueringen har særligt fokus på at vurdere, om anvendelsen af mobiltelefoner giver øget mulighed for at fungere på arbejdsmarkedet. Evalueringen som redskab til projektstyring, refleksion og erfaringsopsamling Evalueringen har også fungeret som et redskab til projektstyring i projektet. Har de aktiviteter vi laver den ønskede effekt? Hvordan kan vi udvikle aktiviteter, der kan være med til at understøtte udviklingen af de ønskede effekter? Evalueringen som redskab til at skabe forandring Vi har i evalueringen haft fokus på skabe grobund for, at projektets resultater lever videre efter projektets slutning. HVORDAN HAR VI GREBET EVALUERINGEN AN ? Evalueringen er udarbejdet på baggrund af en lang række forskellige evalueringsaktiviteter spredt ud over hele projektforløbet. Vi startede projektet med at lave en nulpunktsmåling og sluttede projektet med en slutmåling. Det danner basis for at kunne vurdere, hvilken betydning mobillæseren har haft på deltagernes hverdag. Men undervejs i forløbet lavede vi desuden en række andre aktiviteter, der har været med til at give os en nuanceret forståelse af udfordringer og muligheder. Samtidig har de også givet et tilbagespil til partnerne og dannet udgangspunkt for en løbende udvikling og justering af projektet. Vi har lavet observationer i forbindelse med instruktion og undervisning i brugen af telefonerne. Vi har lavet interview og workshops med underviserne, hvor vi opsamlede erfaringer og diskuterede anvendelsespotentiale og ideer til nye tiltag.\nCSU Fokusgruppe Interview CSU Udlevering af telefon Alle partnere Opstartsmøder Synscenter Refnæs Fokusgruppe Interview Synscenter Refnæs Udlevering af telefon Slagelse Sprogcenter Individuelle Interview Slagelse Sprogcenter Udlevering af telefon Arla Udlevering af telefon Fokusgruppe Interview Slagelse Sprogcenter Individuelle Interview Synscenter Refnæs Individuelle Interview Fokusgruppe Interview Individuelle Interview Individuelle Interview Nulpunktsmåling Midtvejsmåling Slutmåling CSU Partner Interview CSU Slagelse Sprogcenter Partner Interview Synscenter Refnæs Partner Interview CSU CSU Partner Interview Slagelse Sprogcenter Slagelse Sprogcenter Partner Interview Synscenter Refnæs Synscenter Refnæs Partner Interview Arla Fokusgruppe Interview 2011/september 2013 2013/april 07\n10 Nulpunktsmålingen er en undersøgelse udarbejdet i forbindelse med opstarten af Projekt Mobillæsning. Formålet med nulpunktsmålingen var at skabe et nuanceret før-billede af de barrierer og udfordringer, deltagerne oplever i deres hverdag ved projektets opstart. Undersøgelsen havde fokus på at afdække, i hvilke situationer deltagerne oplever læsevanskeligheder, hvilke strategier de bruger til at forholde sig til/overkomme vanskelighederne, samt hvilke konsekvenser det har for deltagerne og deres omgivelser. Nulpunktsmålingen fungerer som et afgørende redskab til efterfølgende at vurdere, hvilken betydning mobillæseren får for deltagernes hverdag. HVAD GJORDE VI? Nulpunktsmålingen er udarbejdet på baggrund af interviews og fokusgruppeinterviews, der blev afholdt i forbindelse med projektets opstart. 1 Fokusgrupperne blev afholdt som en del af en række opstartsarrangementer på henholdsvis Center for Specialundervisning i Slagelse, Slagelse Sprogcenter og Synscenter Refsnæs, hvor deltagerne også fik udleveret deres nye telefoner og fik instruktion i, hvordan de forskellige mobillæsere fungerer. For at få mest muligt ud af interviewene, sendte vi inden arrangementet et brev ud til deltagerne, hvor vi bad dem overveje, i hvilke situationer de oplever vanskeligheder med at læse. 1 Nulpunktsmålingen blev afholdt som individuelle interviews på Slagelse Sprogcenter, da vurderingen var, at dette ville være den mest egnede form her. Brevet indeholdt en stak billeder med forskellige situationer, som bl.a. var udvalgt på baggrund af input fra partnerne i projektet. Vi bad dem kigge på billederne og udvælge de billeder, hvor de oplever, at de har vanskeligheder med at læse. Vi havde desuden medsendt tomme billedkort, så de selv kunne tilføje ekstra situationer. På dagen havde mange deltagere medbragt deres billeder, og med udgangspunkt i disse bad vi deltagerne fortælle historier om deres læsevanskeligheder. Deltagerne blev også spurgt, om de oplever situationer, der ikke var billeder af.\nKONTEKST Intervieweren opfordrede deltagerne til at fortælle om både kontekst (hvad var situationen?) handling (hvad gjorde du? Hvad gjorde andre?) og resultat (hvad var konsekvensen for dig eller andre?). Ved at afdække både kontekst, handlinger og resultat kan vi måle effekten af mobillæseren på flere niveauer og sikre os, at vi får en viden om, hvad der virker for hvem og under hvilke omstændigheder. Det ved vi både, når kontekster og handlinger ændrer sig. Men også når konsekvenser for deltagerne ændrer sig i en mere positiv retning. Ved at kategorisere historierne i kategorier, der falder under både kontekst, handling og konsekvenser, har vi en tydelig nulpunktsmåling, som vi kan lave en kvalitativ sammenligning med ved projektets afslutning. Deltagerne fortalte historier i ca. 45 minutter. Herefter klippede de udvalgte billeder ud og satte dem på et barometer, hvor de skraverede felter i forhold til, hvor meget det at have læsevanskeligheder i den givne situation går dem på. Også her opfordres de til ikke at lade sig begrænse af de forhåndenværende billeder, men tegne/skrive andre situationer på tomme billedkort. Formålet med barometeret var at give os et visuelt billede af, hvor meget forskellige situationer, hvor de oplever læsevanskeligheder, går dem på. HANDLING RESULTAT Vi anser det i projektet som et tegn på succes, hvis antallet af situationer, der går dem på, og/ eller graden af hvor meget, det påvirker dem (skraveringen) er faldet på grund af mobillæseren. Barometeret står selvfølgelig ikke alene men sammenholdes med kvalitativt input fra fokusgruppeinterviewene. HVORDAN HAR VI ANALYSERET HISTORIERNE? Fokusgruppeinterviewene resulterede i en omfattende samling af oplevelser, der hver især fortæller konkrete historier om de udfordringer deltagerne oplever i hverdagen, og hvordan de håndterer dem i dag. Det er indledningsvist vigtigt at understrege, at nulpunktsmålingen er baseret på de historier, deltagerne valgte at fortælle i interviewene. Så i princippet kan der være en hel undergrund af historier, som ikke blev fortalt. Når det er sagt, så oplevede vi i interviewene en usædvanlig grad af åbenhed fra deltagerne. Vi havde inden interviewene været lidt bekymrede for, i hvilket omfang deltagerne var villige til at tale åbent om deres udfordringer i et forum af fremmede mennesker, men den bekymring blev gjort til skamme. Deltagerne talte åbenhjertigt om deres udfordringer – også om de ting der er svære og gør ondt. Nogle deltagere talte selvfølgelig mere åbent end andre, men vores vurdering er, at dette materiale omfattede de væsentligste udfordringer, som deltagerne oplever i hverdagen. Vi har gennemgået alle historierne og fundet eksempler på situationer, handlinger og resultater. KONTEKST HANDLING Lone skal læse lektier med sine børn. Når hendes datter på 12 spørger om hjælp, løber Lone ovenpå og spørger sin datter på 18 år og får at vide, hvordan det er. Men så ender den lille alligevel oppe ved den store. Det er børnene, der hjælper mig. Det skulle gerne være omvendt. Det er irriterende RESULTAT Det har været et omfattende arbejde at gruppere historierne, skabe meningsfulde kategorier og ikke mindst opdage mønstre af sammenhænge i historierne. Samlet set tegner der sig et komplekst mønster af sammenhænge mellem situationer, handlinger og resultater. I arbejdet med at skabe et overblik over materialet har vi fundet det værdifuldt at arbejde med en grafisk visualisering af materialet. Den grafiske visualisering af materialet er med til at synliggøre mønstre, og vi mener også, at det kan være med til at understøtte formidlingen af nulpunktsmålingens resultater. 11\n12 NULPUNKTSMÅLING PÅ CSU-SLAGELSE I HVILKE SITUATIONER OPLEVER DELTAGERNE LÆSEVANSKELIGHEDER? KONTEKST HANDLING RESULTAT Deltagerne oplever vanskeligheder med at læse i mange forskellige situationer i dagligdagen. De situationer, de valgte at fortælle om i interviewene, foregår overordnet set fire steder: derhjemme, på arbejdet, i forbindelse med uddannelse, og når de er ude. Jeg skriver sms’er med venner, men forstår ikke altid, hvad de skriver. Så skriver jeg tilbage “Jeg forstår ikke lige, hvad du mener med det første”. De fleste af mine venner ved, jeg ikke er så god til det. Det er sværere med nye mennesker, jeg lige er begyndt at snakke med. Det er lidt pinligt for mig. Det er et nederlag at sige, at jeg er dårlig til noget. De venner, der kender mig, retter sig ind. Det værste brev, jeg kan få, er fra jobcenteret. Der skal man alt muligt. De hundser rundt og gerne flere gange om ugen. Pludselig får jeg også brev fra min praktikplads. Et A4-ark fyldt med tekst. Det kan man godt gå død i. Jeg kan ikke læse og forstå, hvad der står, så min dame læser det for mig. Jeg spørger mest hende om hjælp, men også venner. Aviser har små bogstaver, og artiklerne er lange. Jeg vælger de korte artikler. Hvis der er spændende artikler, er det træls ikke at kunne læse. Jeg pakker avisen væk, men jeg ved, jeg går glip af fællesskabet i mit bofællesskab, når de sidder og snakker nyheder. Så jeg går ind på nettet [adgangforalle.dk] og får læst nyheder op. Den ældste er seks. Han havde fået noget med hjem, og han sad med sin mor og læste det. Han kom over til mig og ville have mig til at læse det. Så sagde han: ”Det står der ik’ far”. Det er det samme med at læse historier om aftenen. Jeg ville gerne, men jeg kan ikke. Det handler også om stolthed, man ønsker ikke det knæk igen.\nDERHJEMME Når de fortæller om situationer i hjemmet, handler det på den ene side om udfordringer med at fungere i en verden, hvor meget kommunikation foregår på skrift. Her fortæller de især om udfordringerne med at læse breve, læse og skrive på computer og mobiltelefon og generelt at følge med i, hvad der foregår i samfundet. På den anden side handler det også om udfordringer i hverdagslivet. Nogle af de situationer, der går igen i interviewene, er det at læse højt for sine børn, se udenlandske film og følge med i sin hobby. Det at være alene hjemme fremhæves af flere som en særlig udfordring. SITUATIONER DERHJEMME • Få brev • Skrive og læse SMS • På computeren • Vil gerne følge med • Dyrke sine hobbyer • Læse med børn • Se film, tv og spille online spil • Alene hjemme PÅ ARBEJDE Når de fortæller om udfordringer på arbejdet, handler det meget om udfordringer med at læse arbejdsbeskrivelser, manualer og f.eks. maskintegninger. Det handler også om at kunne læse beskeder fra kolleger og kunne holde sig orienteret om, hvad der foregår via nyhedsmails og opslagstavler. Mange af deltagernes historier handler ligeså meget om udfordringer med at skrive og de vanskeligheder, det giver dem i dagligdagen. SITUATIONER PÅ ARBEJDE • Skrivesituationer • Arbejdsbeskrivelser/beskeder • Manualer • Opslag/mails Jeg er sundhedshjælper. Det kniber for mig at læse meddelelser fra arbejde på telefonen. Min mor eller en af mine kammerater læser dem højt for mig. Nu har jeg ikke børn eller mand eller noget. Ellers lægger jeg beskederne fra mig og kigger på de lange ord senere. Èn gang om ugen tager jeg gerne hjem til min mor, så kigger hun på det. Jeg fik fra 3. klasse at vide, at jeg var dum. Hver gang jeg kommer til at snakke om det, så kommer jeg til at vræle over det. Det der med, at man er ordblind, det har jeg lukket inde i mig selv. Jeg siger det ikke til så mange. Hvis jeg kommer et nyt sted, f.eks. på kursus, så starter jeg ikke lige med at sige det. De to jeg arbejder sammen med om aftenen ved det godt. De er søde til at hjælpe mig. Da jeg var udekørende hjemmehjælper, skulle jeg skrive indkøbssedler og faxe dem til købmanden. Jeg havde 2 kolleger, som jeg ringede til. Den ene havde sagt jeg godt måtte, og den anden havde en søn, der var ordblind. Hvis de havde fri, ringede jeg til min datter eller fandt varerne i ugeblade/tilbudsaviser, hvor jeg kunne se et billede. Men det tog rigtig lang tid, og jeg blev stresset af det. Nu arbejder jeg på plejehjemmet. Da jeg arbejdede på XXX havde jeg problemer med arbejdsbeskrivelser. Så lavede kontoret tegninger. Ofte står det, så man ikke kan forstå det. Jeg er ordblind, og jeg kan ikke forstå det. Men jeg siger det, som det er. Det er som om, det hjælper. Det kan ikke være rigtigt, at man skal gå på arbejde og så blive ked af det, så man går hjem. 13\n14 NULPUNKTSMÅLING I CSU-SLAGELSE I UDDANNELSE Når de fortæller om udfordringer i forbindelse med uddannelse, nævner de hovedsagligt to typer af situationer. At det er svært at følge med i undervisningen – ting der bliver skrevet på tavlen og opgaver, der skal læses og løses i forbindelse med undervisningen, og at det er svært at gå til prøver og eksamener, fordi opgaverne skal løses på tid. SITUATIONER UDDANNELSE • Undervisning • Eksamen/prøve Så fik vi at vide, at nu skulle vi lige læse 20 sider. Læreren gik i gang igen, da jeg havde fået læst én side. Så lod jeg bare som om, jeg havde læst. Her sidste gang på tillidsmandkursus sagde jeg det til læreren første dag. Så kunne han forberede mig og give mig det, vi skulle læse derhenne weekenden før. Så kunne jeg have læst det hjemmefra, når der var hjemmearbejde. Jeg rakte hånden op. Tag lige højde for det. Ja, ja sagde hun, men så kørte hun bare videre i samme spor. Hun vidste ikke, hvad hun skulle gøre. Bare de lige læser det op. En af de andre lærere gennemgik alt, hvad han havde skrevet på tavlen. Det var en ret god måde, han gjorde det på. Det sad bedre fast. UDE Når de fortæller om udfordringer ”ude” i samfundet, så handler det på den ene side om dagligdags gøremål som f.eks. indkøb, tanke benzin og finde vej. På den anden side handler det om de mere formelle situationer, når de skal til møde i jobcentret, i banken eller hos kommunen. SITUATIONER UDE • Købe ind • Finde vej • I banken • Hos kommune/jobcenter • På restaurant • Tanke benzin\nJeg er nogle gange kørt til Holbæk, fordi der stod Odsherred og ikke Odense. Når jeg står derhjemme, kan jeg godt indstille GPS’en, men når jeg står derude, kan jeg ikke huske at indstille. Sidste gang jeg var på Bornholm sammen med pigerne, da så jeg en dansk lastbil, som vi så fulgte efter, men der endte vi langt oppe i Sverige. Netto har ikke tid og folk til at hjælpe. Det har Bilka og Brugsen. Jeg ser efter folk, der er rolige. Det er gerne ældre kvinder, der har tid. ”Undskyld, kan du ikke hjælpe mig, jeg kan ikke læse?”. Mænd er mere sure. Der er en stor tavle på sygehuset. Der står gynækologisk og skadestue. Sidste gang jeg skulle på lægehuset, blev jeg i tvivl om, hvilken etage jeg skulle på. Der er mange forskellige, øjenlæge osv. Jeg fandt ud af det til sidst. Jeg fandt ud af at læse det, da jeg havde brevet med og kunne sammenligne bogstaverne, så det blev til et ord. Nogle sygehuse er smarte, der kan man følge den gule streg; ellers må man spørge i receptionen. Jeg forstår ikke alt, når jeg er ude at handle ind. Der står to tomatketchupbøtter. Prisskiltene stemmer ikke altid overens, og så kan jeg ikke finde ud af, hvad der passer til hvad. De små butikker har ikke så meget plads – så sidder skiltene tæt. Bilka og Kvickly har større partier. Det gør det lettere. Jeg plejer at gå i en anden forretning, hvis jeg ikke kan finde ud af det. 15\n16 NULPUNKTSMÅLING I CSU-SLAGELSE HVAD SKER DER, NÅR DE OPLEVER UDFORDRINGER? KONTEKST HANDLING RESULTAT Deltagerne handler på mange forskellige måder i situationer, hvor de oplever vanskeligheder med at læse. Og samtidig handler andre mennesker også på forskellige måder. Der er en række forskellige reaktionsmønstre i deltagernes fortællinger. Nogle fortæller, hvordan de helt opgiver at forsøge. De undlader simpelthen at læse breve, bøger og aviser. Andre prøver så godt de kan, og her er der flere, der fremhæver, hvor vigtigt det er at have gå-på-mod og gøre noget ved det i situationen, enten ved at kaste sig ud i at prøve eller ved at være åben om sine læsevanskeligheder. I nogle situationer sørger de for at være forberedt hjemmefra. Ét er hvordan de selv handler, men deres fortællinger viser også, at andres menneskers handlinger eller mangel på samme har en betydning. I deres fortællinger handler dette primært om de mennesker, der reagerer negativt eller som bare ignorerer deres udfordringer og fortsætter som før – f.eks. i undervisningssituationer. Hvis jeg skal skrive, så har jeg nogle små sedler, så jeg har ordene. Hvis jeg er ude at lave noget, hvor jeg skal skrive, hvad jeg har lavet, og hvad jeg har brugt af materialer. Tit er det nogenlunde det samme, så jeg gemmer sedlerne. Jeg ved godt, hvilke ord der er hvad, så meget kan jeg da læse. Jeg kan godt se bogstaverne, så må jeg tage dem en af gangen jo. Jeg læser ikke hurtigt og hopper over de ord, jeg ikke kender. Ofte giver jeg op. Mobillæseren kunne måske være med til, at jeg kunne få læst lidt bøger. Jeg har faktisk aldrig læst en hel bog. HANDLINGER • Kan ikke • Undgår at skrive/læse • Får andre til at gøre det • Prøver så godt man kan • Bruger et redskab • Forbereder sig hjemmefra • Bruger visuelt • Forhold til egen læsevanskelighed • Bruger ikke redskab • Andre mennesker gør noget • Andre mennesker gør ikke noget Jeg fravælger nogle opskrifter, hvis de bliver for indviklede. Når jeg handler ind, så må jeg lige ringe og spørge, hvordan det ser ud, og hvor jeg skal lede. Der er nogen gange, hvor jeg går forbi en, to, tre gange, for jeg kan ikke læse det. Sådan er det jo. Nogen gange så må man bare køre hjem og så prøve igen. Når jeg får sms’er, så skal jeg læse dem et par gange. Hvis ikke jeg kan læse dem, så må jeg vente til jeg kommer hjem. Så læser konen dem. Råber til hende, hvordan staver man til det og det. Ikke problem at spørge kone om hjælp. Har lært mere af hende end i skolen. Hun kan bedre lære fra sig end lærerne. Hun har givet sig tid til det.\nHVILKE KONSEKVENSER HAR DET? KONTEKST HANDLING RESULTAT Det er svært helt entydigt at opgøre, hvilke konsekvenser deltagernes oplevelser med at læse har. Men overordnet kan man sige, at mange af situationerne resulterer i nogle følelsesmæssige reaktioner. Både positive reaktioner i form af oplevelser af succes, glæde og selvhjulpenhed. Men også oplevelser af nederlag, som dækker over et bredt spektrum af negative følelser, som omfatter vrede, frustration og mindreværd. Konsekvenserne er også i nogle sammenhænge meget konkrete. Det betyder f.eks., at de går glip af udbud, handler på internettet og billige varer. Det betyder også, at de kommer til at gøre ting forkert, f.eks. at de kører i den forkerte retning eller får købt de forkerte varer. Og i mange sammenhænge betyder det, at de er nødt til at handle anderledes, end de gerne ville, f.eks. at de dropper at læse avisen, at de ringer i stedet for at skrive, og at de finder på ”undskyldninger” for at skjule, at de ikke kan. I det følgende vil vi gennemgå sammenhængen mellem situationer, handlinger og konsekvenser. Hvis min datter ikke er med, så tager jeg kun de benzinstationer, hvor jeg kan gå ind og betale. Standere er forvirrende. Mange gange er det billigere at vælge standersted end der, hvor man skal ind og betale. Jeg har fået kortet spærret, fordi jeg stod og blev helt forvirret og fik trykket koden ind forkert 3 gange. Man bliver forvirret, fordi der står så meget. Så spørger jeg datteren, om vi skal tage den der billige benzin. Tænker ikke over at skulle spørge min datter. Hun gør det efterhånden også mange gange, uden at jeg skal spørge hende om det. Jeg vil gerne følge med. Mange gange, når ting bliver udliciteret, står det i avisen. Det er svært. Nogen siger, hvorfor har du ikke budt? Jeg vidste det ikke, har ikke læst det. Jeg deltager i meget, er med I en forening, men alt står i avisen, så jeg går glip af mange arrangementer. RESULTATER • Det berører dem ikke • Det føler at de lykkes • De går glip af noget • De må handle anderledes end de gerne vil • De oplever nederlag • De oplever at det belaster deres forhold til andre • De handler forkert I forbindelse med en arbejdsrelateret depression skulle jeg lave en skadesanmeldelse. Jeg fik tonsvis af breve, men kunne ikke læse dem. Så fik jeg en socialrådgiver på kasernen til at gennemgå det med mig. Hun forklarede, hvad jeg skulle gøre, og hvad jeg skulle svare tilbage på. Jeg fik gjort det i tide, smed det ikke i skuffen uden at læse det. Hvis hun ikke havde været der, havde jeg nok ikke fået den erstatning, så havde jeg smidt det i skuffen. Med hende var det ok at dele personlige oplysninger i breve, med andre vil jeg helst ikke. Jeg er kommet så langt i mit liv. Jeg havde allerede problemet tilbage, da jeg var smørrebrødsjomfru. Nu fortæller jeg, at jeg er ordblind, for det er sgu et problem for mig. Jeg fortæller folk i skranken, at jeg ikke kan læse brevet. Når jeg får breve fra det offentlige, så tager jeg dem med og spørger. Så kan hun sgu lige hjælpe mig. Det har jeg ikke problemer med. Eller også spørger jeg mine børn. Jeg har også en mor, der er det. Jeg er åben omkring det. Det er kommet med min alder. 17\n18 DET BERØRER DEM IKKE Det er meget få situationer, hvor deltagerne ender med at konkludere, at de udfordringer, som de oplever med at læse, ikke har nogen betydning for dem. Så få at det ikke umiddelbart giver mening at tale om noget mønster. Når det er sagt, så er situationer som: læse for børn, få brev, indkøb og finde vej nogle af de situationer, som mange er berørt af, og derfor er det måske mest af alt et modsvar til de mange konsekvenser, som andre deltagere beskriver i interviewene. ALENE HJEMME DYRKE SIN HOBBY DET BERØRER DEM IKKE GØR SELV ANDRE KAN IKKE UNDGÅR AT FÅR ANDRE TIL PRØVER SÅ LÆSE/SKRIVE AT GØRE DET GODT MAN KAN BRUGER REDSKAB FORBEREDER HJEMMEFRA BRUGER DET VISUELLE FILM&TV LÆSER MED SMS FÅR BREV COMPUTER FØLGE MED HOSPITAL BIBLIOTEK KØBE IND FINDE VEJ BANK JOBCENTER/ BIOGRAF PÅ TANKE BØRN KOMMUNE RESTAURANT BENZIN DERHJEMME PÅ ARBEJDE I UDDANNELSE UDE FORHOLD TIL EGEN LÆSEVAN- SKELIGHED BRUGER IKKE REDSKAB ANDRE MENNESKER GØR ANDRE MENNESKER GØR\nDE FØLER, AT DE LYKKES Når man kigger på de situationer, hvor de føler, at de lykkes, så tegner der sig et interessant billede. Overraskende ligger langt de fleste situationer uden for hjemmet. Når det er uden for hjemmet, de oplever størst succes, er det formentlig, fordi det er her, der er mest på spil i relationen til andre. Det er også her, de oplever de store nederlag (se afsnittet ”De oplever nederlag”). Hvis man kigger på, hvilke handlinger der leder til oplevelser af succes, så er der overordnet set to ting, der gør sig gældende. ALENE HJEMME DYRKE SIN HOBBY DE FØLER AT DE LYKKES GØR SELV ANDRE KAN IKKE UNDGÅR AT FÅR ANDRE TIL PRØVER SÅ LÆSE/SKRIVE AT GØRE DET GODT MAN KAN På den ene side handler det om en højere grad af selvhjulpenhed: at de oplever, at de lykkes med at finde vej eller løse en opgave ved hjælp af visualiserede arbejdsbeskrivelser eller farvede pile i gulvet (på hospitalet). Men også når de kaster sig ud i selv at forsøge derhjemme og oplever, at det lykkes. På den anden side handler det også om åbenhed. Det handler om at turde spørge andre om hjælp og opleve en positiv respons. Og så handler det om at hvile i sig selv og turde være åben om de udfordringer man har over for folk, som man ikke kender så godt. Her fortæller deltagerne især om positive oplevelser i undervisningssituationer. BRUGER REDSKAB FORBEREDER HJEMMEFRA BRUGER DET VISUELLE FILM&TV LÆSER MED SMS FÅR BREV COMPUTER FØLGE MED HOSPITAL BIBLIOTEK KØBE IND FINDE VEJ BANK JOBCENTER/ BIOGRAF PÅ TANKE BØRN KOMMUNE RESTAURANT BENZIN DERHJEMME PÅ ARBEJDE I UDDANNELSE UDE FORHOLD TIL EGEN LÆSEVAN- SKELIGHED BRUGER IKKE REDSKAB ANDRE MENNESKER GØR NOGET ANDRE MENNESKER GØR IKKE NOGET 19\n20 DE GÅR GLIP AF NOGET Der er en del situationer, hvor deltagerne ender med at gå glip af noget. Her taler mønstret sit tydelige sprog. Når man kigger på de handlinger, der leder til, at deltagerne føler, de går glip af noget, så drejer de sig hovedsagligt om ikke-handlinger. I hjemmet drejer det sig om situationer, hvor de oplever, de ikke kan – enten på forhånd opgiver eller fordi prøver, men ikke kan. Når de oplever, at de går glip af noget i uddannelses-sammenhænge, så handler det udelukkende om det andre mennesker ikke gør – f.eks. at lærerne ikke forstår at tilpasse undervisningen, så de kan følge med. ALENE HJEMME DYRKE SIN HOBBY DE GÅR GLIP AF NOGET GØR SELV ANDRE KAN IKKE UNDGÅR AT FÅR ANDRE TIL PRØVER SÅ LÆSE/SKRIVE AT GØRE DET GODT MAN KAN BRUGER REDSKAB FORBEREDER HJEMMEFRA BRUGER DET VISUELLE FILM&TV LÆSER MED SMS FÅR BREV COMPUTER FØLGE MED HOSPITAL BIBLIOTEK KØBE IND FINDE VEJ BANK JOBCENTER/ BIOGRAF PÅ TANKE BØRN KOMMUNE RESTAURANT BENZIN DERHJEMME PÅ ARBEJDE I UDDANNELSE UDE FORHOLD TIL EGEN LÆSEVAN- SKELIGHED BRUGER IKKE REDSKAB ANDRE MENNESKER GØR ANDRE MENNESKER GØR\nDE MÅ HANDLE ANDERLEDES, END DE GERNE VIL Mønstret bliver langt mere komplekst, når man kigger på de situationer, hvor deltagerne oplever, at de må handle anderledes, end de gerne vil. Overordnet set handler det om situationer i alle aspekter af hverdagslivet. Der er dog især to typer handlinger, der leder til oplevelsen af at være nødt til at handle anderledes, end man gerne vil. Det er, når de prøver så godt de kan, særligt i situationer uden for hjemmet, hvor man forsøger at skjule, at man har vanskeligheder og ender med at køre omveje eller går forkert. ALENE HJEMME DYRKE SIN HOBBY MÅ HANDLE AN- DERLEDES END MAN GERNE VIL GØR SELV ANDRE KAN IKKE UNDGÅR AT FÅR ANDRE TIL PRØVER SÅ LÆSE/SKRIVE AT GØRE DET GODT MAN KAN BRUGER REDSKAB FORBEREDER HJEMMEFRA BRUGER DET VISUELLE FILM&TV LÆSER MED SMS FÅR BREV COMPUTER FØLGE MED HOSPITAL BIBLIOTEK KØBE IND FINDE VEJ BANK JOBCENTER/ BIOGRAF PÅ TANKE BØRN KOMMUNE RESTAURANT BENZIN DERHJEMME PÅ ARBEJDE I UDDANNELSE UDE FORHOLD TIL EGEN LÆSEVAN- SKELIGHED BRUGER IKKE REDSKAB ANDRE MENNESKER GØR ANDRE MENNESKER GØR 21\n22 DE OPLEVER NEDERLAG Når man kigger på de situationer, hvor de oplever nederlag, er der ligeledes et klart mønster. Det er overordnet set primært tre handlinger, der leder til, at deltagerne oplever nederlag. Det er situationer, hvor de beder folk om hjælp og får negativ respons. Disse situationer opstår udelukkende uden for hjemmet. Det er situationer, hvor andre mennesker gør noget, uden at de har bedt om det. Disse situationer opstår også uden for hjemmet og primært i uddannelsessammenhænge. ALENE HJEMME DYRKE SIN HOBBY Når oplevelsen af nederlag opstår i hjemmet, så er det hovedsagligt i én type situation, nemlig når de gerne vil læse historier for deres børn og hjælpe dem med lektier. Oplevelsen af nederlag er tæt bundet op på relationen til andre mennesker. Uden for hjemmets fire vægge handler det mest om konkrete handlinger og forskellige former for negativ respons fra folk, de ikke kender. I hjemmet er oplevelsen af nederlag ikke knyttet til konkrete handlinger og respons fra børnene men til en følelsesmæssig reaktion på ikke at kunne være den forælder, man gerne vil være. DE OPLEVER NEDERLAG GØR SELV ANDRE KAN IKKE UNDGÅR AT FÅR ANDRE TIL PRØVER SÅ LÆSE/SKRIVE AT GØRE DET GODT MAN KAN BRUGER REDSKAB FORBEREDER HJEMMEFRA BRUGER DET VISUELLE FILM&TV LÆSER MED SMS FÅR BREV COMPUTER FØLGE MED HOSPITAL BIBLIOTEK KØBE IND FINDE VEJ BANK JOBCENTER/ BIOGRAF PÅ TANKE BØRN KOMMUNE RESTAURANT BENZIN DERHJEMME PÅ ARBEJDE I UDDANNELSE UDE FORHOLD TIL EGEN LÆSEVAN- SKELIGHED BRUGER IKKE REDSKAB ANDRE MENNESKER GØR ANDRE MENNESKER GØR\nDE HANDLER FORKERT De situationer, hvor de ender med at gøre noget forkert, foregår udelukkende uden for hjemmet. Det er i overvejende grad i situationer, hvor de prøver så godt de kan, især i forbindelse med at finde vej, og når de er på indkøb. Når dette ikke opstår i hjemmet, er det formentlig, fordi de her i højere grad får hjælp fra deres nærmeste. Her har de sikkerhedsnettet og kan spørge om hjælp, hvis de har behov for det. I hjemmet behøver de ikke at bekymre sig om andre folks reaktioner. Uden for hjemmet er de ikke så tilbøjelige til at spørge om hjælp, og derfor opstår der nogle gange situationer, hvor de ender med at købe det forkerte eller køre i den forkerte retning. ALENE HJEMME DYRKE SIN HOBBY DE HANDLER FORKERT GØR SELV ANDRE KAN IKKE UNDGÅR AT FÅR ANDRE TIL PRØVER SÅ LÆSE/SKRIVE AT GØRE DET GODT MAN KAN BRUGER REDSKAB FORBEREDER HJEMMEFRA BRUGER DET VISUELLE FILM&TV LÆSER MED SMS FÅR BREV COMPUTER FØLGE MED HOSPITAL BIBLIOTEK KØBE IND FINDE VEJ BANK JOBCENTER/ BIOGRAF PÅ TANKE BØRN KOMMUNE RESTAURANT BENZIN DERHJEMME PÅ ARBEJDE I UDDANNELSE UDE FORHOLD TIL EGEN LÆSEVAN- SKELIGHED BRUGER IKKE REDSKAB ANDRE MENNESKER GØR ANDRE MENNESKER GØR 23\n24 KONKLUSIONER Undersøgelsen giver et nuanceret billede af, hvad læsevanskeligheder betyder for deltagenes hverdag; i hvilke situationer de oplever udfordringer, hvordan de reagerer og hvilke konsekvenser, det har i deres hverdag. Dermed har vi skabt et grundlag for at vurdere, hvilken betydning mobillæseren får for deltagernes hverdag; hvordan mobillæseren påvirker deres reaktionsmønstre, og de konsekvenser det har for deres hverdag. Det kan f.eks. være graden af selvhjulpenhed i forskellige situationer, men også om de i højere grad kaster sig ud i situationer, som de måske før ville have undgået. Når det er sagt, så giver vores analyse allerede på nuværende tidspunkt nogle indikationer på, hvilke muligheder og udfordringer, der kan være forbundet med, at mobillæseren bliver et aktivt redskab i deltagernes hverdag og giver de ønskede effekter mht. at gøre dem mere rustede til f.eks. at fungere på arbejdsmarkedet. Vores analyse peger på, at det er vigtigt ikke kun at fokusere på læsevanskeligheder isoleret set. Mange af deltagernes historier handlede i lige så høj grad om de udfordringer, de har med at skrive. Det nytter ikke så meget, at man kan få læst en sms op, hvis man ikke efterfølgende kan besvare den. Så deres udfordringer med at skrive er ofte en lige så stor barriere for at indgå i sociale relationer og handle i hverdagen. Hvis mobillæseren skal have de ønskede effekter, er det derfor vores vurdering, at oplæseren suppleres af andre redskaber, der kan støtte deltagernes skriveudfordringer, som f.eks. applikationen Dictus. HØJ GRAD AF : • Tryghed • Tillid • Risikovillighed I vores analyse kan vi desuden se nogle oplagte muligheder og mulige barrierer for anvendelsen af mobillæseren. Når vi ser på deltagernes historier, er der en klar forskel på de situationer, der foregår i hjemmet og ude i det offentlige rum. I hjemmet har de en høj grad af tryghed og en tæt relation til menneskene omkring dem. Der er et tæt og løbende samspil mellem det at prøve selv og få hjælp af andre. Jo mere løst koblede relationerne bliver, des mere tilbøjelige er deltagerne til at forsøge at skjule deres udfordringer og forsøge at klare tingene selv. Dette kan illustreres på et kontinuum over graden af offentlighed med hjemmet som den ene yderlighed og ude i offentligheden, som den anden. HJEMME UDE LAV GRAD AF : • Tryghed • Tillid • Risikovillighed\nI hjemmet er det risikofrit at afprøve nye ting, for her udstiller deltagerne ikke i samme grad sig selv, som når de er ude, hvor de ikke kender folk og ikke ved, hvordan andre mennesker reagerer på deres læsevanskeligheder. Arbejde og uddannelsesplacering på skalaen varierer. På en arbejdsplads, hvor man har været længe og har faste kolleger, vil man typisk have en høj grad af tryghed, hvorimod et nyt arbejde med nye relationer er stort set lige så utrygt, som situationer ude i offentligheden. Det samme gælder uddannelse, som i mange sammenhænge vil være af kortere varighed med mere løskoblede relationer. En af de oplagte muligheder forbundet med mobillæseren er, at deltagerne bliver mere selvhjulpne. Dette vil især være værdifuldt uden for hjemmet, hvor de ikke har deres nærmeste at støtte sig til. Men mobillæseren er ikke et redskab, der skjuler deltagernes læsevanskeligheder for omverdenen – selv om nogle kunne ønske, det var sådan. Faktisk kan mobillæseren være med til at henlede folks opmærksomhed på, at man har læsevanskeligheder, fordi man tager billeder af f.eks. madvarer og skilte, og det kan for nogle måske være en barriere for i første omgang at tage mobillæseren i anvendelse uden for hjemmet. I starten vil mobillæseren formodentligt især blive brugt i hjemmet. Heldigvis er nogle af de udfordringer, som deltagerne selv betegner som de mest udfordrende aktiviteter, nogle der ofte foregår i hjemmet, såsom at læse breve og aviser. Når deltagerne har opbygget tilstrækkelig erfaring, har haft nogle succesoplevelser og føler sig trygge med teknologien, vil de formodentligt være mere tilbøjelige til at bruge den i situationer uden for hjemmet. Men dette handler til dels også om at turde bringe sig selv i spil og turde være åben om sine udfordringer. Så hvis mobillæseren skal have effekt, kræver det noget af den enkelte deltager. Der skal mod til at tage mobillæseren i brug uden for hjemmet. Dette er på nuværende tidspunkt kun gisninger, som vil kunne af- og bekræftes, når vi laver samme undersøgelse i forbindelse med projektets afslutning, men når det er sagt, er det også vigtige erkendelser, som kan være med til at præge projektets aktiviteter. 25\n26 KONKLUSIONER NULPUNKTSMÅLING PÅ SYNSCENTER REFNÆS Fokusgruppeinterviewet på Synscenter Refsnæs viste allerede ved projektopstart en række udfordringer i forhold til deltagerne her. I modsætning til deltagerne på CSU-Slagelse havde deltagerne på Synscenter Refnæs svært ved at komme i tanke om situationer i hverdagen, hvor de havde behov for støtte til at læse. Det hænger i høj grad sammen med, at stort set alle deltagerne bor og går i skole på Synscentret og derfor ikke er eksponeret for de samme udfordringer som deltagerne fra CSU-Slagelse. De lever en mere beskyttet tilværelse, og qua deres unge alder er behovet for at læse breve, aviser og i øvrigt fungere på lige fod med andre endnu ikke opstået. Et behov, som i høj grad var til stede hos de af deltagerne, som ikke længere boede og gik i skole på Refsnæs. Samtidig var deres læsevanskeligheder tæt knyttet til deres synshandikap. Derfor var det allerede i forbindelse med nulpunktsmålingen tydeligt, at de på Synscenter Refsnæs måtte gå mere eksplorativt til værks for at udforske mobiltelefonens anvendelsespotentiale og stimulere deltagerne til at komme i gang med at bruge mobiltelefonerne. NULPUNKTSMÅLING PÅ SLAGELSE SPROGCENTER Nulpunktsinterviewene på Slagelse Sprogcenter viste nogle af de samme udfordringer som på Synscenter Refsnæs. Hvor deltagerne på CSU-Slagelse havde et klart behov for støtteredskaber til at håndtere læse- og skrivesituationer i det daglige, så var udfordringerne mere komplekse for deltagerne fra Slagelse Sprogscenter. Deres læsevanskeligheder er i høj grad koblet til processen med at lære dansk, samtidig med at flere af deltagerne har forskellige grader af læsevanskeligheder/analfabetisme på deres modersmål. Dette betød, at man også her måtte gå mere eksplorativt til værks i forhold til at finde frem til, om og hvordan mobiltelefonerne kan understøtte deltagerne i deres arbejde med at lære dansk.\n30 SLUTMÅLING Slutmålingen samler alle de erfaringer, vi har opsamlet i løbet af projektet. Formålet med slutmålingen er at vurdere betydningen af mobiltelefoner for deltagernes hverdag og skabe et helhedsorienteret billede af de barrierer og udfordringer, der er forbundet med at komme i gang med at bruge telefonerne i hverdagen. HVAD GJORDE VI? Slutmålingen er udarbejdet på baggrund af en kombination af fokusgruppeinterviews og interviews med både partnere og deltagere i projektet. Interviewene blev tilrettelagt i stil med nulpunktsmålingen. Med udgangspunkt i de billeder, som vi brugte ved opstarten, bad vi deltagerne fortælle om de situationer, hvor de har brugt mobillæseren og mobiltelefonen og ikke mindst i hvilke sammenhænge, de ikke har brugt den. Som i nulpunktsmålingen opfordrede vi deltagerne til at fortælle om både kontekst (hvad var situationen?), handling (hvad gjorde de?) og resultat (hvilke konsekvenser havde det?) Vi havde særligt fokus på at afdække deres brug hjemme, på arbejde/under uddannelse og ude i det offentlige rum. På den måde fik vi et solidt sammenligningsgrundlag i forhold til nulpunktsmålingen. Med til interviewene havde vi medbragt deltagernes nulpunktsbarometre. Dem brugte vi som redskab til en dialog om, hvordan og i hvilket omfang deres hverdag har ændret sig siden projektets opstart. HVORDAN HAR VI ANALYSERET HISTORIERNE? Interviewene resulterede i en omfattende samling af oplevelser, der både fortæller konkrete historier om, hvordan mobiltelefonen støtter deltagerne i deres hverdag, men også tegner et komplekst billede af de udfordringer, der er forbundet med at komme i gang. Det er vigtigt at understrege, at slutmålingen er baseret på de historier, som deltagerne valgte at fortælle i interviewene. Og ligesom i nulpunktmålingen kan der være en hel underskov af historier, som ikke er blevet fortalt. Heriblandt historier fra de deltagere, der endte med ikke at møde op til de afsluttende interviews. Derfor tjener vores observationer og vores interviews med partnerne i forløbet som en vigtig ekstra kilde til evalueringen.\nSLUTMÅLING I CSU-SLAGELSE Deltagerne har brugt telefonen til at læse og skrive i mange forskellige situationer i hverdagen. Gennem projektet har det vist sig, at mobiltelefonen kan fungere som et støtteredskab på langt flere punkter end ’mobillæsning’, som var udgangspunktet for projektet. Der er også en række situationer, hvor deltagerne ikke mener de kan bruge mobiltelefonen. Følgende samler og tematiserer deltagernes fortællinger undervejs fra projektet og i dets slutning 1,5 år efter nulpunktsmålingen. Fortællingerne er delt op i brug og ikke-brug, tematiseret under hhv. ’mobillæseren’ og ’mobiltelefonen’, og samme situationer går igen i begge kategorier. Det er meget svært at sige noget entydigt om deltagerne og anvendelsen af mobiltelefonen. Det er essentielt at fremhæve, at dét der virker for nogen, ikke nødvendigvis virker for andre. Dette vil blive udfoldet mere i afsnittet om deltagertyper s. 49. I HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILLÆSEREN? DERHJEMME De situationer, de har valgt at fortælle om, foregår i et stort omfang i hjemmet, hvor mobillæseren er et hjælpeværktøj til hverdagens læseopgaver. Mange fortæller om det at have muligheden for at kunne følge med i interessante emner i avisen eller gå i dybden med egne hobbyer. De fleste har anvendt mobillæseren til at tage billeder af breve, der før blev lagt over i hjørnet eller blev åbnet sammen med en anden person. Derhjemme har de rum til at sætte sig ned og bruge tid på at forstå f.eks. jobopslag og kan høre ordene igen og igen. SITUATIONER DERHJEMME • Læse madopskrifter • Læse hobbyblade • Få breve • Få regninger • Læse aviser • Læse jobopslag • Læse brugsanvisninger Før jeg havde mobillæseren, købte jeg ikke de fotoblade, men nu køber jeg det hele tiden. Jeg har købt et dejligt kamera. Har også brugt mobillæseren til manualen, faktisk til mange manualer. Printer manual. Det betyder meget, at jeg kan læse om, hvordan jeg kan bruge mit kamera. Kunne godt bruge andre værtøjer, men mobiltelefonen er lige ved hånden. Man slæber jo ikke computeren med. Jeg får breve fra kommunen og Jobcenter, som jeg ikke forstår. Nu tager jeg billeder og forstår. Før fik jeg min mor til at hjælpe mig. Vi læste sammen. Jeg er mere glad, jeg vil selv i forhold til at få hjælp. Det giver mere selvtillid, det gør det. Gud avisen var noget lort. Nu kan jeg følge med i, hvad der sker i verden. Hverdagen er nemmere, jeg skal ikke tænke over, hvad der står der. Jeg tror ikke, jeg bliver bedre til at læse. Men uden at man tænker over det, så skal næsten alt i dag læses. Nu er det lettere. 31\n32 SLUTMÅLING PÅ CSU-SLAGELSE PÅ ARBEJDE Når de fortæller om brugen af mobillæseren på arbejde, er brugen påvirket af, hvilken type job de har, og hvor meget tekst, der indgår i deres arbejdsopgaver. De fortæller, at mobillæseren bruges til at forstå opslag på opslagstavler, tjekke om skrevne ord er rigtige og til at finde vej til kunder. De personer, der har et arbejde med et større behov for at få læst ting op, har flere tekster og ord i deres hverdag, og beretter, at de i bredere forstand anvender it-rygsækken i stedet for mobillæseren. De fortæller, at den er bedre til længere tekster og kan hjælpe dem med f.eks. at skrive e-mails eller fejlmeldinger. SITUATIONER PÅ ARBEJDE • Læse arbejdsopgaver på papir • Læse opslag på job • Tjekke fragtbreve • Læse manualer Jeg scanner regninger ind og nogle enkelte gange fragtbreve. Så kan mobillæseren fortælle mig, hvor jeg skal hen. Før fik jeg konen til at læse det op. Så måtte jeg vente, til hun kom hjem. Det er da meget rart, at man selv kan klare sig. Jeg bruger mobillæseren til at få læst manualer op på arbejde. Det hjælper lidt. Jeg kan for det meste læse det selv, men jeg bruger den, når jeg har noget, jeg ikke forstår. Det er kun på arbejde, at jeg oplever det behov. Mobillæseren er en hjælp til mange ting f.eks. til at læse instruktioner, så man forstår det korrekt. Hvis der er noget, jeg er i tvivl om - der tager jeg billeder og bruger det til at dobbelttjekke. Jeg er produktionsplanlægger og får en del mails. Jeg printer dem gerne ud. Jeg kan ikke læse og bruger mobillæseren til at få mails læst op. Mit arbejde er meget simpelt og ligetil, så det gør ikke den store forskel. Det kræver ikke noget. Jo, jeg bruger meget billederne til at huske. Det er superrart, at man har det værktøj.\nPÅ UDDANNELSE Mobillæseren bruges generelt på uddannelse og kursus til at forstå helheden i opgaver og til at få læst svære tekster op, enten på stedet, eller også tages de med hjem. Mobillæseren er for dem et lille mobilt værktøj – ’en ven ved hånden´, der kan hjælpe dem med at komme videre i teksten, hvis man ikke vil spørge andre. SITUATIONER UDDANNELSE • Læse opgaver • Forstå svære ord • Læse uddannelsestekster • Stave svære ord • Deltager i kursus • Bestå svendeprøve Jeg skal på kursus i morgen. Der skal jeg jo nok bruge den. Det er noget med demens. Der er altid noget, man skal læse, så sidder man bare der og gætter. Jeg håber, det gør en forskel at være på kursus, når jeg nu kan læse det, jeg får. Før kunne jeg ikke følge med. Så sidder man og gætter eller kigger til naboen, som man gjorde i skolen. Jeg går på VUC 9 og jeg bruger mobillæseren meget i skolen. Vi skal jo læse noveller og alting. Så er det nemmere lige at kunne tage et billede. Jeg har brugt mobillæseren meget til uddannelse. Jeg tog billeder af de ting, jeg skulle huske. Psykologiske ord. Jeg tog billeder af opgaver, og så om aftenen kunne jeg så høre dem igennem igen. Det har været en stor hjælp. Jeg har ikke noget problem med at sidde med mobillæseren i skolen. Så længe man er åben om det. Der er slet ikke nogle fordomme. Jeg ville vælge computeren, hvis jeg kunne, fordi så kan jeg høre endelsen. Det samme ord i forskellige endelser. 33\n34 SLUTMÅLING I CSU-SLAGELSE UDE Flere oplever, at mobillæseren er en hjælp ”ude” i samfundet i ukendte situationer, hvor den er en støtte til at forstå noget, som ikke indgår i de daglige rutiner. En stor del af deltagerne fortæller om, at behovet ikke er så stort, da de f.eks. er vant til at tage den samme bus, handle de samme varer ind og genkende dem visuelt eller på deres faste placering. Ganske få bruger mobillæseren til at finde vej ved at tage billeder af vejskilte og busplaner, samt til at købe de rigtige varer. SITUATIONER UDE • Købssituationer • Busplaner • Vejskilte • Nye ord Når jeg får nyt medicin, så er der mange ord, jeg ikke forstår. Jeg får læst indlægssedler op med mobillæseren. Før fik jeg nogen til at læse det op. Det er meget godt at kunne selv og forstå, hvordan jeg skal tage medicinen. Betyder meget for mig, det giver frihed – skal ikke bruge tid på at kontakte folk, og ikke alt er vedkommende for alle folk. . Det har en stor betydning for mig. Jeg var træt af, at jeg ikke fik helheden med. Det er smart, at man lige kan tage et billede af malerbøtten. Det skulle være noget helt bestemt, og så kunne jeg lige få det læst op. Det kunne mobillæseren sagtens læse op. Man skal være tålmodig og øve sig lidt. Det har meget at sige. Man skal gøre det nogle gange. HVILKE SITUATIONER BRUGER DE MOBILTELEFONEN MERE GENERELT? Mobillæseren er en lille brik, der understreger betydningen af at have en mobiltelefon og i højere grad en smartphone. Undervejs i projektet fremgår det klart af deltagernes mange historier, at smartphonen er blevet en vigtig del af deres liv, og flere udforsker anvendelsen af dens funktioner og gør sig erfaringer med nye strategier for at overvinde deres udfordringer. For en lille gruppe af deltagere er det væsentlige de grundlæggende funktioner som kalenderen, vækkeur og billedtagning. De oplever, at de kan bruge det som en hjælp til at huske og strukturere deres liv, så de kommer af sted til møder og aftaler. Størstedelen af deltagerne med smartphones har downloadet apps, f.eks. E-boks, benzinpriser og bank for at kunne agere uafhængigt af tid og sted. Flere fortæller, at de ikke bruger deres computer mere, og at apps er lettere at forstå og overskuelige at behandle. De fortæller, at mobiltelefonen også er et socialt element i relationen til venner og familie, hvor de bruger den til at læse lektier sammen med børnene, høre lydbøger sammen som godnathistorier og til at spille WordFeud med andre og øve sig i at finde ord og stave. Den situation, mange vælger at fremhæve, er oplevelsen af at kunne kommunikere med omverdenen via sms. Det er for mange nyt ikke at skulle ringe for at svare på en sms. De anvender forskellige programmer til at få oplæst sms’er eller til at skrive dem med hjælp fra ordforslag eller indtalingsprogrammer. Størstedelen fortæller, at de sender flere sms’er og til personer, de ikke før ville udstille deres udfordring for. Flere bruger sms-funktionerne til at skrive tekster i andre sammenhænge og får sendt breve til skolen, skrevet statusopdateringer på Facebook eller dagssedler på arbejde. Det handler om at kunne tjekke ordene for, om de er rigtigt stavet eller har de rigtige endelser for at kunne sende korrekte tekster ud til offentligheden. SITUATIONER DERHJEMME • Til at ringe • Som kalender • Som vækkeur • Gå på Internet • Skrive på Facebook • Gå på netbank • Tjekke E-boks • Tjekke benzinpriser • Høre lydbøger • Få sms’er læst op • Skrive sms’er • Tjekke mails • Få mails læst op • Skrive mails • Skrive fejlfrit\nJeg bruger kalenderen for at huske. Jeg er hjerneskadet og kan jeg skrive ting i kalenderen; Nu skal du op, du har møde heroppe om en time. Er begyndt på det. Kommer op til de bestemte ting, jeg gerne ville. Nu er jeg snart ovre depression. Jeg bruger mobilen til at komme på netbank. For at være sikker på, at regningerne er betalt og for at se, hvor mange penge jeg har tilbage. Jeg bruger det rigtig meget. Nu bruger jeg slet ikke min computer mere. Det er nemmere, fordi jeg kan forstørre det op, så jeg kan læse bogstaverne. Jeg har fået bedre styr på min økonomi. Det er dejligt. Mine forældre siger, at jeg er blevet meget bedre. De siger, at jeg er blevet bedre til at skrive og stave. Nu kan de forstå mine sms’er. Jeg skriver til min mor døgnets 24 timer. Før ringede jeg. Jeg elsker at holde kontakt, det betyder meget for mig. Jeg har svært ved endelser. ‘Har du fundet bilen’ bliver det til ‘Har du fået bilen’. Jeg sendte ikke beskeder før. Kun til mine piger. Det er blevet ti gange nemmere. Hvis man står et sted, og man ser et ord, så kan man skrive det ned og få det læst op. Det sker rigtig tit. Min datter på tretten. Hun bruger den også, hvis hun skal stave et ord. Nu laver vi lektier sammen. Hun vidste jo godt, at hun ikke kunne få hjælp. Så står der mange gange et ord, vi ikke kan læse, så skriver vi det, og får det læst op. Eksempel på brug deltagers brug af sms FØR og EFTER installation af hjælpeapps FØR Herefter et opkald, hvor deltager spørger om hun må tage sin datter med til sessionen. 3. sep. 2012: ”Hejsa Svendsen må jeg tag datten fra Heidi” En times tid senere: ”Jeg ha datten med” EFTER 4. sep. 2012: ”Hejsa Svendsen det går godt med de nye program til mobilen fra Heidi” 21. mar. 2013: ”Hejsa du skal hjælp mig med min mobil i dag den driller hele vild fra Heidi” 22. mar. 2013: ”Hej nu går det bedre med mobil men jeg kommer på mandag fra Heidi” 35\n36 SLUTMÅLING I CSU-SLAGELSE PÅ ARBEJDE Når de fortæller om mobiltelefonen på arbejde, er det særligt i skrivesituationer. Her bruges den som en hjælp til tekstbehandling, til at skrive ord korrekt i dagssedler, vagtjournaler og fejlmeldinger. De kan gøre det her og nu. Strategierne for anvendelsen af mobiltelefonen er forskellig alt efter behovet og opgaven. Enkelte har fået arbejdsmail på telefonen eller sender mails fra arbejdstelefon til iPhonen, for hurtigt at kunne få mailen læst op. Andre fortæller, at de printer mailen ud, for så at tage billede og få det læst højt, mens andre udelukkende bruger telefonen til simpel billedtagning for at kunne dokumentere en workshop. SITUATIONER PÅ ARBEJDE • Forstå arbejdsopgaver • Skrive dagssedler • Skrive fejlmeldinger • Skrive vagtjournaler • Skrive standarder • Tekstbehandling • Skrive fejlfrit • Skrive mails • Få læst arbejdsmails op • Billeder til dokumentation Bruger mobilen, hvis nogen fra arbejde sender meddelelser ud. F.eks. hvis vi skal hente noget oppe på kontoret. Så videresender jeg sms’er til min egen og så læser min iPhone den op. For den kan læse dem op. Så har jeg én, hvor jeg kan tale sms’er. Før måtte jeg ind på min egen computer. Eller hvis man får en arbejdsopgave - de kommer på papir. Før måtte jeg spørge formanden. Jeg går ind i sms’en og ser, om jeg staver ordet rigtigt. Det kunne den gamle ikke. Jeg bruger mest telefonen. Den fylder ikke ret meget. Den har man ved hånden. Det havde været mere besværligt uden telefonen, så skulle jeg tage it-rygsækken med på arbejde. Eller have taget brevene med hjem og så vente med at svare til dagen efter. Det er mere trygt med telefonen. Jeg kan svare samme dag nu på mails, der kræver svar samme dag. Ellers skulle jeg have spurgt nogen, det kunne jeg også godt. Jeg har brugt Dragon Dictation rigtig meget. Hvis jeg skal finde et ord ude på arbejde eller skal lave standarder til Lean. Så kan der være nogle ting, jeg vil skrive og jeg kan indtale. Så er det rart at have mobilen med. Jeg dikterer ord jeg ikke kan og får ordet. Jeg lavede en lang indtale med lange ord. Den fandt alt. Men jeg har øvet rigtig meget.\nUDE Det er meget begrænset, hvad deltagerne har brugt mobiltelefonen til ude i det offentlige rum. Det er primært de samme funktioner, som de bruger derhjemme og adskiller sig ikke nævneværdigt fra, hvad folk generelt bruger deres mobiltelefoner til. Det væsentlige i denne sammenhæng er, at de føler det som en ekstra tryghed at have mobiltelefonen med, når de er ude. SITUATIONER UDE • Finde vej • Skrive sms • Læse sms • Billeder til dokumentation Jeg bruger Krak kort temmelig meget. Hvis man skal et eller andet sted hen, kan den vise stort set hen til postkassen. Det var ikke noget, jeg gjorde før. Det er blevet mere præcist. Jeg har brugt den til busplaner, hvad stoppestederne hedder og hvornår bussen stoppe. Hvis teksten ikke er for lille, så virker det. 37\n38 SLUTMÅLING I CSU-SLAGELSE HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE IKKE MOBILTELEFONEN? Når deltagerne fortæller om, hvad de ikke bruger mobillæseren til, fortæller en stor del, at de ikke bruger mobillæseren til lange tekster, som 5-siders tekster fra f.eks. Jobcenteret eller i bøger. De oplever, at det tager for lang tid, det kludrer og de kan ikke få helheden med. Derfor bruger de for meget energi og bliver trætte bagefter. De opgiver at bruge mobiltelefonen og bruger enten it-rygsæk eller lader være med at læse. BRUGER IKKE MOBILLÆSER • Læse lange tekster • Læse bøger • Få indlægssedler ved medicin • Læse varedeklarationer • Finde vej • Buet papir • Handle ind • Når vanen er nemmere • Når teknologien bliver en barriere • Når behovet ikke er der En del har forsøgt sig med billeder af indlægssedler i medicin, varedeklarationer, vejskilte og bus- og togplaner. De oplever, at de ikke kan bruge mobillæseren til mindre, tætte tekster eller tekster på farvet baggrund. Nogle prøver at tage et nyt billede eller flere og oplever, at den stadig læser volapyk op. Enkelte har også erfaret, at teknologien ikke fungerer på buet papir. En fra jobcenter har sendt mails med 5 sider, det tager lang tid. Det kan jeg ikke bruge mobillæseren til. Bøger, der er scanneren måske lidt bedre. Hvis det er mere end en A4, bliver det for meget. Har også prøvet et vejnavn. Jeg kunne ikke rigtig læse det. Så ville jeg prøve det. Jeg tog nok tre fire billeder, men jeg kunne ikke få det til at fungere. Busplaner, der er for mange farver. Det er sværere med en togplan, der står endnu mere. Så spørger jeg personalet. Piller med små sedler indeni, der kan mobillæseren ikke bruges. Skulle se bivirkninger. Det står småt med sort på gråt papir. Én sagde jeg skulle passe på bivirkningerne, så tænkte jeg fedt, at jeg nemt kunne få det læst.\nEn gruppe af deltagere oplever teknologiske udfordringer i forbindelse med mobiltelefonen. Nogle fortæller, at de ikke har haft en mobiltelefon før, mens andre har oplevet et ustabilt netværk ved programmet og derfor opgivet. Når de fortæller om teknologiske udfordringer, handler det i høj grad om manglende tålmodighed. Dette bliver en barriere for at blive ved med at udfordre telefonen og sig selv. Dette beskrives også i afsnittet om deltagertyper. Bruger ikke sms, har prøvet én gang – men kunne ikke finde ud af det. Så gider jeg ikke. Man kan også spørge for meget. Jeg kan godt se det på min kæreste. Hvis jeg gerne vil have, at noget er korrekt, så sender jeg det til kammeraten, og så retter han det og sender den tilbage. Der er en grænse. Hvis jeg skal svare på den Blå Avis, skal det bare være i orden. Det er meget vigtigt, at det er rigtigt, ellers vil folk ikke handle. Der kan mobilen ikke hjælpe mig nok. Den er ikke præcis nok. Nogle ting skal være snorlige, så er SwiftKey ikke sikker nok. Hvis du er udlænding, er du svindler. Hvis man bliver sat i den bås, er der ikke nogen, der vil handle. Får min far til at læse op. Lige da jeg fik mobillæseren, var det moderne og læse avisen. Gør det ikke mere. Det var noget pladder mobillæseren fortalte mig – læste det halve op og så kom der ikke noget. Bliver hurtig sur, når det ikke virker, som jeg vil. For en tredje gruppe af deltagere handler det om at finde noget at bruge mobilen til. De fortæller, det er nemmere at gøre, som altid – det går hurtigere. Eller beretter, at de ikke møder situationer i deres hverdag, der ’betyder nok’ til, at de har brug for mobillæseren. Det har været svært at finde noget at bruge den til. Det er først i det øjeblik, at jeg har brug for det, at jeg tror jeg rigtig kommer i gang. Det der med, at jeg bare er vant til at spørge. Det er bare nemmere. Jeg glemmer at bruge mobillæseren. I stedet for at prøve at bruge den. Det er lidt akavet at stå og få den til at læse op. For mig er det bare hurtigere at spørge. Men det er fordi, det har jeg gjort hele mit liv. Det er så dybt i mine vaner, at jeg bliver ved med at gøre som altid. 39\n40 SLUTMÅLING I SLAGELSE SPROGCENTER Historierne omhandlende brugssituationerne er i høj grad lig med deltagernes fra CSU-Slagelse. De anvender den både i hjemmet og ude, sidstnævnte i et større omfang. Det opleves, at anvendelsen er mere fokuseret på muligheden for at kunne læse fremfor at skrive. Det handler om at kunne forstå danske ord, lære danske ord og bruge mobilen til at kunne begå sig med et andet sprog i dagligdagen. På Slagelse Sprogcenter har mobiltelefonen udelukkende fungeret som et læringsredskab og har ikke erstattet deltagernes mobiltelefoner i forløbet. HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILTELEFONEN? DERHJEMME Deltagerne fortæller, at de bruger mobilen derhjemme til at læse ord i breve, tekster i avisen og beskeder fra andre, som f.eks. forældre-intra. De tager billeder af enkelte ord, og flere nævner, at de prøver igen og igen for at få det til at virke eller for at forstå det ved at høre ordet igen og igen. Enkelte sender mails med hjælp fra Dictus. (Se listen over programmer). Her er den rigtige udtale af ordene nødvendig. Det kræver øvelse, og flere fortæller, at de bruger mobilen til at øve udtalen af ord. SITUATIONER DERHJEMME • Læse breve • Kigge i avis • Læse træningsplan for fodbold • Beskeder på forældre-intra • Gentager ordene • Sender mails • Læse lektier • Opgaver fra skolen Tager billeder at breve for at forstå det, der kommer fra skolen, børnehaven og kommunen. Før snakkede jeg med pædagoger eller lærer. Nu kan jeg tjekke, hvad børnene har for af lektier. Nogle gange prøver jeg avisen. Når Helle Thorning- Schmidt siger noget i avisen, så vil jeg gerne læse. Når jeg bor i Danmark og har et barn i Danmark, så vil jeg gerne forstå, hvad hun siger. Og til at forstå regler om, hvad der er godt og ikke godt. Nu forstår jeg lange sætninger. Nogle gange taler jeg med. Jeg øver mig i at tale på Dictus. Når jeg skal skrive mails, så skriver den det selv. Den skriver forkert, hvis jeg ikke siger det rigtigt.\nI SKOLEN Det er forskelligt, hvem der bruger telefonen i skolen. For nogen giver det mening at kunne sidde og høre det i klassen, hvor det for andre giver mere værdi at bruge den derhjemme, så de kan høre ordene igen og igen og måske gentage dem højt. De tager billeder af mindre tekststykker. Dette kan hænge sammen med indlæringen – forstå, overskue, huske og lære at udtale er lettere med korte brudstykker end lange. SITUATIONER I SKOLE • Læse mindre tekststykker • Forstå opgaver Jeg tager billeder af lektier. Jeg forstår det ikke altid i skolen. Så tager jeg billede derhjemme og forstår det. Nogen gange læser jeg det også højt for mig selv. UDE Når deltagerne fortæller historier om brugen af mobilen ude i samfundet, handler det i høj grad om at kunne finde vej og begå sig ved at have muligheden for at forstå ukendte ord. De tager billeder af busplaner, vejskilte og varer i supermarkeder for f.eks. at sikre, at de kommer med den rigtige bus eller ikke køber noget med svinekød i. Nogle bruger den også mere for nysgerrighedens skyld og til at øve sig i, hvordan de ord de støder på lyder. Enkelte fortæller, at de bruger mobilen til at kommunikere med andre ved at tage et billede af en tekst og få mobilen til at læse teksten højt, så ordet udtales rigtigt til den anden person. SITUATIONER UDE • Læse busplaner • Spiller ord op for andre • Finde vej • Handle ind • Øver ord på sin vej Tager billeder ude i byrummet af f.eks. bibliotek, restaurant eller shop for at høre, hvordan ordet lyder. Prøver at læse det, jeg ikke forstår, men hører det igen og igen. Jeg bruger også mobillæseren til at øve mig til udtale. Går og snakker med mig selv. Jeg havde en ven, jeg skulle besøge. Vi snakkede sammen i telefonen, og han fortalte mig, hvor jeg skal gå hen, og hvad vejen hed. Så tog jeg billeder af gadeskilte og kunne høre, når jeg er ved den rigtige gade. Spiller teksten højt for at få den rigtige pakke cigaretter eller for at komme det rigtige sted hen, når jeg skal med toget og købe billet. 41\n42 SLUTMÅLING I SYNSCENTER REFNÆS Der er stor spredning i, hvordan de tilknyttede deltagere fra Synscenter Refnæs bruger telefonen. Nogen har fundet stor mening med telefonen – andre har ikke. Dette vil blive uddybet senere i afsnittet om deltagertyper. Derudover handler det om deres livssituation – om de bor på Synscenter Refnæs eller ’ude’ i samfundet på egen hånd. Derfor beskrives situationer for anvendelse under denne opdeling. Flere af deltagerne skiftede undervejs i projektet til en iPhone. Generelt kan det siges, at deltagerene er glade for deres smartphone, hvis mange funktioner giver mere værdi end ved en tastetelefon og i stort omfang erstatter brugen af deres computere. HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE MOBILTELEFONEN? PÅ SYNSCENTER REFNÆS De historier, der fylder mest for beboerne på Synscenter Refnæs, handler om at kunne gå på internettet med smartphonen og kunne zoome ind på indhold for at forstørre teksten og f.eks. tjekke fodboldresultater. En stor del har hentet apps, især spil. Zoom-funktionen fortælles også at være værdifuld ved læsning og skrivning af sms’er, og de skriver flere sms’er. Historier om anvendelse af mobillæseren er få. En har brugt mobillæseren til at få oplæst cdcovers. Ellers er brugen mest for sjov, og hvis man lige keder sig. Beboerne lever ’beskyttet’ på Synscenteret og er ikke eksponeret for dagligsdagsopgaver, såsom at modtage breve og handle ind. PÅ SYNSCENTER REFNÆS • Hente apps • Gå på YouTube • Zoome på hjemmesider • Tale beskeder på Facebook • Til at huske film • Læse sms’er • Høre sms’er • Skrive sms’er Når der kommer en god film på tv, så tager jeg billeder af tekst-tv, og så kan jeg huske, hvad filmen hedder. Mest cover jeg har taget billeder af, mest cd g dvd’er. Før måtte jeg sætte musikken på og finde ud af, hvad det var. Kan nu også få de rigtige cd’er i de covers. Telefonen ligger bare, det er kun når jeg skal bruge den til covers, eller hvis jeg sidder og keder mig. Ellers tager jeg den anden med rundt, der er mit sim-kort også i. Er begyndt at sms’e. Det har jeg ikke kunnet før. Den siger ordet efter mellemrum, om det er rigtig eller forkert. Ringede meget førhen, nu er jeg begyndt at skrive til familie, venner og kollegaer. Ringede før, det gav en høj telefonregning. Lærer at stave og læse noget mere. Bruger ikke tale mere til sms. Har fundet en indstilling med farver og baggrund, som gør, han kan læse dem. Det kunne jeg ikke før. Kan øve og er blevet bedre til at skrive, fordi jeg nu kan læse. Skriver bedre sms’er. Bruger nettet for sportsresultater – der kan man zoome, det kan man ikke på apps\nBOR IKKE PÅ SYNSCENTER REFNÆS Enkelte tilknyttede deltagere bor ikke længere på Refnæs, de er flyttet i egen lejlighed i byen. Deltagerne fortæller, at ’det ikke bare er at flytte i egen lejlighed’, men der er mange hverdagsting, der følger med. De oplever, det har en stor betydning for motivationen i brugen af mobillæseren. De bruger den, når de handler ind til at se priser, holdbarhedsdatoer og til at tjekke, om det er den rigtige vare. Som på CSU-Slagelse handler historierne også om at kunne udføre opgaver på arbejde og læse breve på egen hånd. BOR IKKE PÅ SYNSCENTER REFNÆS • Sortere post på arbejde • Læse breve • Handle ind • Finde vej med GPS Jeg bruger mobilen til at sortere post på job, når jeg ikke har en person i nærheden. Tager billede og får det, den kan læse, læst højt. Skal ikke have så meget hjælp som før. Bruger den også til at finde ting på værkstedet, tagpapskruer. Tager billeder af æsken, den fortæller mig, det er tagpapting. Bruger mobilen min post derhjemme. Startede med at zoome først, nu får jeg den læst højt. Inden fik jeg det læst højt af min hjemmevejleder, der kom 2 gange om ugen. HVILKE SITUATIONER BRUGTE DE IKKE MOBILTELEFONEN? Disse situationer er meget sammenfaldende med CSU-deltagernes fortællinger. Når deltagerne fortæller om ønsker for, hvor de gerne ville kunne bruge mobiltelefonen, er det særligt ved små tekster og ved tal. De oplever også et behov for mobillæseren ved diverse skærme og digitale priser, når de er ude at købe ind. At mobillæseren og smartphonens mange funktioner ikke anvendes fuldt ud handler også om, at behovet ikke er der, eller at de teknologiske barrierer er for store. Se afsnittet om deltagertyper. BRUGER IKKE • Læse digitale priser • Læse udsalgspriser • Læse udløbsdato • Få bus- og togplaner • Se skærme • Skrive sms’er på iPhone (tager lang tid) • Når teknologien bliver en barriere • Når behovet ikke er der Har handlet så meget ind, så jeg ved, hvor de forskellige ting står. Har overvejet at bruge det på et pizzakort, men de kender mig – så de ved, hvad jeg vil have. Der er også mange tal på. 43\n44 HVAD HAR DEN POSTITIVE EFFEKT VÆRET? Det er svært entydigt at opgøre mobiltelefonernes betydning for deltagerne og deres hverdag, men her har deltagernes åbenhed i interviewene været en afgørende faktor. De mange historier og erfaringer med mobiltelefonen giver et billede af en positiv effekt over hele deltagerfeltet på forskellige niveauer, alt efter hvilken person der har haft mobilen i hånden. Samlet set kan effekterne deles op i to overordnede kategorier: HANDLINGSORIENTEREDE EFFEKTER Berører handlinger i deres liv, det de konkret gør og oplever anderledes • KAN SELV • ER MERE PROAKTIV • LÆSER OG STAVER BEDRE FØLELSESMÆSSIGE EFFEKTER Berører personlige resultater, det de føler og mærker anderledes i deres liv • ER PÅ LIGE FOD • EN SIKKERHED • HAR HÅB • OPLEVER OVERSKUD OG FRIHED • ANDRE OPLEVER EN FORSKEL\nEFFEKTER FRA CSU-SLAGELSE HANDLINGSORIENTEREDE EFFEKTER KAN SELV Termen ‘kan selv’ er dukket op i mange interviews under projektet. Det handler om, at deltagerne med hjælp fra mobilen erfarer, at de kan overvinde udfordringer, de ikke kunne før. De opnår det ønskede resultat og handler ikke forkert. I nulpunktsmålingen beskrev vi ’handler forkert’ gennem situationer såsom at komme hjem med forkerte varer eller køre i den forkerte retning. Deltagerne fortæller i dag historier om, at de får betalt regninger, de kommer af sted til aftaler, de kan hjælpe børnene med lektier, søge job, kommunikere med skolen, og de sparer benzin ved ikke at køre forgæves. Vi så før, at de i situationerne prøvede så godt de kunne i stedet for at skulle have hjælp. Mobilen opleves som en ven i lommen, der hjælper til at opnå det ønskede resultat på egen handling. For nogen har det betydet et skub til ændring af livsstil, f.eks. ved at de kan læse opskrifter og handle nye og sundere varer ind. Føler mig som et andet menneske. Jeg trækker mig ikke tilbage, men kan være med på lige fod. Når jeg fik en besked, skulle jeg have fat i nogen til at læse op, nu kan jeg skrive selv. Når jeg er ude og handle, kan jeg bare tage et billede. ER MERE PROAKTIV For en gruppe deltagere har mobilen en understøttende effekt for, at de er blevet mere proaktive i deres gøren og laden. De har mod på at gøre tingene anderledes og ændre vaner. De fortæller, hvordan mobilen har givet dem mere mod på at øve deres læse- og skrivefærdigheder, og den har været indvirkende på, at de nu tager eller overvejer at tage en uddannelse. Mobilen opleves også som medvirkende til, at de selv kan tage hånd om deres dagligdag og sørge for, at opgaver ikke skubbes, og at de kommer af sted til ting, de skal eller gerne vil. Nu har jeg muligheden for at få nogle flere værktøjer. Det betyder, at jeg er kommet videre. Det er jo fedt, man kan klare sig selv. Og så lærer jeg også noget. Jeg har været igennem en stor udvikling. Det gør det nemmere at gå i gang med en uddannelse, fordi du ved, du har et værktøj. Der var et job, jeg skulle søge, og der fik jeg læst hele opslaget op. Så vidste jeg, hvad de ville have. I en ansøgningssituation er det vigtigt, man har forstået det rigtigt. Man kan begynde at gøre det hele selv mere og mere. LÆSER OG STAVER BEDRE En mindre gruppe af deltagere fortæller, at de føler, de er blevet bedre til at læse og skrive – enten ubevidst eller bevidst. De læser overskrifter og træner, og de prøver at gøre det selv først i stedet for at lægge det over til en anden. Nogle bruger også mobilen som et aktivt træningsværktøj, der støtter dem i at blive bedre til at stave og kunne flere lange ord, ved at skrive ordet ned og derefter høre ordet. Det er sms, der er mest dejligt. At man kan forstå, hvad der står og kan sende med det samme. Jeg skriver længere beskeder og jeg er blevet bedre til at stave. Jeg er åbenbart blevet bedre. Jeg prøver ikke at bruge den, så jeg øver - og bruger mobilen til at tjekke om det er rigtig. Det er mere fedt. 45\n46 EFFEKTER FRA CSU-SLAGELSE FØLELSESMÆSSIGE EFFEKTER ER PÅ LIGE FOD En stor del fortæller om effekter, der handler om relationer til andre og til samfundet. Det handler om at kunne indgå socialt på lige fod med andre. Der er flere sider af denne effekt; at kunne kommunikere med omverdenen, ikke føle de går glip af noget og ikke skille sig ud fra mængden. Mange af deltagerne oplever en ændret adfærd og effekt i kommunikationen med omverdenen. Her fremhæves sms især som et betydningsfuldt element. De kan få læst sms’er højt, både dem de modtager og dem de vil sende af sted. De kan indtale sms’er eller anvende ordforslag til at stave med. Deltagerne fortæller stolt, at de skriver mange flere sms’er, længere sammenhængende tekster, og nogle har lige sendt deres første sms af sted. De fortæller, at de nu ringer mindre og tør sende sms’er til andre end ’de sædvanlige’, som kender til deres udfordring. For nogle har det sågar den ændring, at de nu oplever et behov for abonnementsændring. Det handler også om at kunne kommunikere på andre platforme, som f.eks. Facebook uden at skulle være bange for det. Flere deltagere bruger mobilen til at skrive statusopdateringer på Facebook. Det er for dem vigtigt, at tekst ’udadtil’ er 100% korrekt, og det oplever de en mulighed for nu. Men det handler også om at kunne følge med i omverdenen, så de ikke går glip af noget og kan tale med i sociale sammenhænge. Det være sig netop at få oplæst statusopdateringer på Facebook med mobilen men også evnen til at kunne læse avis, læse nyheder på nettet og dykke ned i hobbyblade. Før gjorde de det ikke men prøvede at forstå så godt de kunne eller så nyheder på tv. Nu opleves muligheden for, at de selektivt kan vælge, hvad de gerne vil vide mere om, og de kan få helheden med. Et tredje aspekt berører mobilens fysiske udformning. Det opleves som meget betydningsfuldt for deltagerne, at mobilen ikke opfattes som et hjælpeværktøj men et redskab som alle andres. Det er vigtigt, de ikke skal sidde i bussen og udstille deres oplevede læsevanskelighed. For mange har dét, at de har fået en smartphone, betydet, at de er vokset. Jeg synes, det er fedt at kunne få læst mails og beskeder op. Læser flere sms’er end for et år siden. Fri sms var ikke nødvendigt før, man skriver mere sammen med ungerne. Det er en succes, at man kan følge med ved at skrive sms’er. Når man ikke kan stave, skal man hele tiden finde ord, man kender i stedet. Så ringer man. Med det andet her kan man følge med. EN SIKKERHED For de fleste er mobilen og mobillæseren en sikkerhed i deres dagligdag. Selvom anvendelsen og behovet er meget forskelligt fra person til person, fortæller deltagerene, at de ikke vil kunne leve uden den. For dem der ikke har brugt den meget fungerer den alligevel som et uundværligt sikkerhedsnet, hvis de skulle komme ud for en situation, hvor behovet er oplevet ’stort nok’. Deltagerne fortæller, at de bruger mobilen til at gennemføre situationer, som ikke er rutineprægede eller opstår uden for komfortzonen. Det handler i høj grad om at have fået adgang til et handy værktøj, som uanset kontekst bruges til at dobbelttjekke ord; hvad ordet betyder, om ord er stavet rigtigt eller endelsen lyder rigtigt – inden f.eks. en tekst sendes til skolen. Det giver dem en tryghed og betyder, at de får sendt tekster af sted og oplever, at de kan selv i uvante situationer. Det er mere trygt med telefonen. Jeg kan svare på mails, der kræver svar samme dag nu. Ellers skulle jeg have spurgt nogen. Det er jo rart at vide, om man har skrevet rigtigt. Nogle gange er det rart at dobbelttjekke, inden man sender. Hvis man sender til nogen, man ikke kender godt eller til kommune eller fagforening. Før gik jeg ned til fagforeningen.\nER BLEVET SELVJHJULPEN Flere deltagere nævner, at de føler, de kan mere selv, de har fået mere selvtillid og oplever, de er blevet selvhjulpne. Nulpunktsmålingen fremhævede, at følelsen af nederlag ofte var relateret til relationer med andre mennesker. Slutmålingens positive og stærke resultat hænger sammen med, at deltagerne ikke længere oplever, de skal spørge om hjælp eller pådutte andre noget. De har muligheden for at kunne selv, og de skal ikke vente på andre. Det har en stor effekt for selvværdet, og de er blevet mere uafhængige af andre og behøver ikke udstille deres udfordring, hvis de har accepteret den i offentligheden. Før fik jeg min mor til at hjælpe mig, vi læste sammen. Jeg er mere glad, jeg vil selv i forhold til at få hjælp. Det giver mere selvtillid, det gør det virkelig. HAR HÅB Mobiltelefonen giver flere håb for, at deres situation kan ændres. Når vi spørger deltagerne om, hvor de ser sig selv om 3 år, fortæller de, at de forestiller sig, at de er blevet bedre til at skrive eller stave. De oplever, at de har fået et værktøj, der kan hjælpe dem lidt på vej og støtte dem. Man er knyttet til den. Jeg er et mappedyr, punkt 1,2,3 og prøver indtil man kan. Tror jeg vil kunne være endnu mere selvkørende, kunne godt tænke mig at skrive lidt ligesom alle andre. Nåh, nok ikke helt derhen, men… OPLEVER OVERSKUD OG FRIHED Deltagerne fortæller med glæde, at de er blevet mere frie og har fået mere overskud, da de ikke skal bruge energi på at forstå et ord og gå i stå. De skal ikke længere tænke på breve og huske på at få én over og læse det op. De kan selv nu og fortæller, at lettere kommer videre i ’teksten’, uden at skulle inddrage andre. De små sejre giver personligt overskud og mod på mere. For mig har det været en lettelse for mange ting. Jeg har før sprunget over, hvor gærdet var lavest. ANDRE OPLEVER EN FORSKEL Det er ikke kun deltagerne, der oplever en effekt, men også personerne omkring dem. Når deltagerne fortæller om, hvad deres bekendte siger om dem, har de oplevet positiv feedback. Deres bekendte mærker en forskel. De modtager flere sms’er, længere sms’er og sms’er, der er til at forstå. Omgivelserne oplever også, at de bliver spurgt mindre, at de skal hjælpe mindre, og at deltagerne ikke kommer rendende så meget mere. Deltagerne har fået at vide, de er blevet bedre til at skrive og stave, de får ros og bliver af teenagebørnene opfordret til ikke at ringe så meget mere. Deltagerne oplever, at de har overrasket andre med beskeder og fået svar som: ’Hvem har du fået hjælp fra?’. Det gør dem stolte. Alt i alt betyder det mere skreven kommunikation med venner og familie, klarere aftaler og en mindre telefonregning. Har før kun skrevet kort, kun ok. Mine børn og veninder, hov – hvad sker der, du er begyndt at skrive. Jeg bliver glad, er begyndt i det spor, jeg gerne vil rykke mig i. Min svigermor kiggede noget, da jeg skrev en lang besked og skrev tilbage: Har du fået hjælp? Men jeg havde indtalt beskeden. 47\n48 EFFEKTER FRA SLAGELSE SPROGCENTER Det er nogle af de samme effekter, vi ser tegn på hos Sprogcentret. På linje med deltagerne fra CSU- Slagelse oplever de, at de i højere grad kan selv. De er ikke længere så afhængige af deres familie og venner og oplever nu, at de kan begå sig på lige fod med andre. Flere af deltagerne oplever desuden, at mobillæseren har været et læringsredskab, som betyder, at deres udtale er blevet bedre, og at de med mobiltelefonen har fået mere mod på at øve sig og derigennem er blevet bedre til dansk. Når der kommer breve, tager jeg billeder. Før ringede jeg til tolken. Nu læser mobillæseren mine breve. Tolken hjalp med at læse breve. Nu har jeg ikke brug for tolken. Jeg tager billeder af varer, det kan være kød, ris og agurk. Jeg vil gerne forstå og lære, og forstå hvilken slags kød det er. Hvis jeg skal købe kage, er det vigtigt at vide, hvad der er i. Nu køber jeg ikke forkert længere. EFFEKTER FRA SYNSCENTER REFNÆS For deltagerne på Synscenter Refnæs er de positive effekter også nogle af de samme. De der bruger bruger telefonen oplever, at de kan fungere på mere lige fod med andre. I arbejdssammenhænge betyder det, at de kan udføre arbejdsfunktioner, de ikke før kunne, og på hjemmefronten betyder det, at de ikke længere er så afhængige af andre, når de f.eks. skal læse breve eller købe ind. Det giver en oplevelse af overskud og frihed, og det er tydeligt, at deltagere, som kom i gang med at bruge mobiltelefonen er ”vokset” igennem forløbet. Det at have noget som andre også har, så bliver man på lige fod med andre. Jeg kan gøre det samme som andre. Det hjælper til, at man ikke skiller sig ud, at du ikke skal bruge specialredskaber. Skal ikke spørge så meget mere, har ikke været så god til at spørge. Så måtte jeg bare se, hvad der skete. Det er rart bare at kunne gøre det selv.\nHVAD VIRKER FOR HVEM UNDER HVILKE OMSTÆNDIGHEDER? MOBILTELFONEN HAR GIVET VÆRDI FOR ALLE I PROJEKTET Det er vigtigt at understrege, at mobiltelefonen har givet værdi for ALLE deltagere i projektet. Fælles for alle deltagere er, at mobiltelefonen er blevet et redskab i hverdagen for dem, som de meget nødigt vil være foruden. Men hvordan de bruger den og i hvilken udstrækning varierer enormt. Hos nogle deltagere har effekten været meget stor. De gør ting, de aldrig havde drømt om, de kunne. De læser og skriver og har fået nyt mod på at tage en uddannelse eller varetage andre arbejdsfunktioner. Men samtidig er der også mange af deltagerne, for hvem effekten har været meget lille. Det er ikke sådan, at mobiltelefonen primært giver værdi for de unge. Det er heller ikke sådan, at det er dem i arbejde, eller dem der kan siges at være mest velfungerende, der har haft mest glæde af telefonerne. Overordnet set kan man inddele deltagerne i fire overordnede grupper: #1 : HAR IKKE MOTIVATIONEN ? #2 : VIL GERNE, MEN KAN IKKE #3 : VIL GERNE OG GØR #4 : HAR OGSÅ EN IT-RYGSÆK 49\n50 DELTAGERTYPE 1: HAR IKKE MOTIVATIONEN En række af deltagerne i projektet kom aldrig rigtig i gang med at bruge mobiltelefonerne. For fleres vedkommende handler det om, at de ikke rigtig oplever behovet i hverdagen. De har ”tilrettelagt” deres liv, så der er meget få situationer, hvor de har behov for at læse. De har jobs, hvor læsebehovet er minimalt, og de har koner, mødre, børn og kolleger, som hjælper dem i de situationer, hvor de har behov for at få læst noget op. Det er en væsentlig pointe, at mange af deltagerne har levet et helt liv, hvor de har undgået situationer, hvor de skulle læse. De ser nyheder, de ringer til deres venner, og fordi de får et redskab i hånden, der giver dem muligheden for at læse, så betyder det ikke, at de pludselig begynder at opsøge læsesituationer. De har ikke noget større ønske om at kunne læse avisen eller være i kontakt med deres familie og venner via sms. De ved måske godt, at de burde komme i gang og øve sig, men hverdagen fungerer uden, og så længe der ikke er noget, der presser dem, forstætter de med at leve og arbejde som de hele tiden har gjort. Denne gruppe udgør en meget lille del af deltagerne. Deltagerne i denne gruppe bor typisk ikke alene, og hvis de har et arbejde, er det typisk et uden mange læse- og skriveopgaver. “ Da vi fik den udleveret øvede vi os i at tage opslag. Det var opslag jeg aldrig havde kigget på før. Det gør jeg heller ikke nu. “ Jeg er på en arbejdsplads, hvor jeg ikke har så meget at bruge det til. Men hvis jeg var et andet sted. Eller skulle have et nyt arbejde og skulle læse noget, så ville det være vigtigt. “ Jeg bruger mest telefonen derhjemme til at ringe op. Jeg får min far til at læse op. Lige da jeg fik den var det moderne at læse avisen, men jeg gør det ikke mere. Det var noget pladder den fortalte mig – den læste kun det halve op. Jeg bliver hurtigt sur, når det ikke virker som jeg vil. “ Jeg bruger den overhovedet ikke. Jeg synes det er et helvedes bøvl. Det kniber med at finde noget at bruge den til. Det hjælper ikke, at jeg er uden arbejde. Så jeg bruger mest min kæreste. Jeg bruger kalender meget til at huske. Jeg synes ikke rigtig det har virket. Jeg havde håbet, at det ikke var så svært at gøre tingene. Så var det galt med min ? ? ? ? ?\nDELTAGERTYPE 2: VIL GERNE, MEN KAN IKKE Mange af deltagerne vil gerne bruge mobiltelefonen. De har et stort ønske om selv at kunne læse og fungere i samfundet på lige fod med andre. Men de kan ikke få det til at fungere i praksis. Det handler i høj grad om tekniske udfordringer. For manges vedkommende er det første gang, de har en smartphone. Og udfordringerne med at få sat telefonen rigtigt op, få downloadet programmerne og komme i gang med at bruge dem er simpelthen for store. De går i stå og giver op. Mange har undervejs fået hjælp med de tekniske opsætninger, men når de så skal i gang med at bruge programmerne, møder de næste barriere. Det kræver øvelse at kunne tage gode billeder, og det kræver vedholdenhed at diktere sms’er. Og her er der også en del, der går i stå. Og så handler det om at ændre vaner. Mange af deltagerne vil gerne men får ikke gjort noget ved det i hverdagen. I projektet oplever vi, at deltagerne har givet udtryk for, at oplevede nederlag gennem årerne – især i forbindelse med at lære nyt – har medvirket til, at der måske ikke skal så meget til, før de giver op, og tænker – ”nå, det kunne jeg så heller ikke”. Det bliver også sværere at komme i gang, for hvis man nu lader være med at prøve, så oplever man heller ikke endnu et nederlag. Denne gruppe udgør størstedelen af deltagerne – ihvertfald ved projektets opstart, men en del af deltagerne har i løbet af projektet bevæget sig i retning af Deltagertype 3. BARRIERER Får en smartphone Rekvirering af nyt simkort Oprettelse af iTunes / Google Play konto Kræver internationalt betalingskort Kræver e-mail konto Køb og installation af programmer Forstå programmernes funktionalitet Mestre programmernes funktionalitet Øve sig Få det brugt i hverdagen ? ? ? ? “ Det er vildt frustrerende, at man skal bruge så lang tid på at øve for at bruge Dictus. Det er træls. Selve programmet er jeg stoppet med at bruge. Det er nemmere at gøre, som jeg altid har gjort. Altid at spørge. Det der med brevene har jeg fuldstændig opgivet. Mobillæseren kan ikke tage billeder af noget der er buet. Jeg prøvede at tage billede i syv minutter oppe i butikken, og til sidst blev jeg så frustreret, at jeg næsten kylede telefonen igennem butikken. Jeg har været i nogle situationer, hvor jeg har tænkt, at der skulle jeg have brugt den noget mere. F.eks. på menukortet. Det er nemmere at spørge. Meget af tiden handler det om at bryde de gamle vaner og tage den i brug. Det er det, der er svært. Jeg synes, at det ligger for meget i vanen. Det går for langsomt lige nu. Det ville være anderledes, hvis man kunne gøre det hurtigere. Man har ikke tålmodigheden til at vente. Det er også sjovt at undvære den, for så finder man ud af, hvor afhængig man er den. Det er jo bare en telefon, men man bliver temmelig glad for den. Der er mange ting ved min telefon, jeg gerne ville kunne, men det er svært med mobilen. Kan jo altid spørge naboen, men er jo ikke hjemme. Bruger ikke sms, har prøvet én gang – men kunne ikke finde ud af det. Så gider jeg ikke. Har ikke abonnement på den, så kan ikke sms’e. Har ikke været vant til at bruge det i hverdagen. Kender ikke nok til det og er ikke dus med det. Ved breve, det er ikke ændret. Der er jeg jo hjemme – får hjælp til det af konen. 51\n52 DELTAGERTYPE 3: VIL GERNE OG GØR Der er en gruppe af deltagere, som har stor glæde af mobiltelefonen og bruger den i stort omfang. Fælles for denne gruppe er, at de er topmotiverede og har et stort drive. Det er lykkedes for dem at overvinde de barrierer, som udfordrer andre deltagere i projektet. Flere af dem har helt klart teknisk flair, men overordnet set er der ikke noget, der peger på, at denne gruppe er mere teknisk mindede end de andre. Det der gør forskellen er, at de har besluttet, at de vil, og at de formår at gøre noget ved det i dagligdagen. De har en vedholdenhed og en standhaftighed, og de bliver ved, til det lykkes. De øver sig, og de eksperimenterer. Denne topmotiverede gruppe bestod i udgangspunktet kun af et fåtal af deltagere. ? ? ? ? “ Før smed jeg brevene væk. Jeg gad ikke læse dem. Så kom der en rykker. Det har kostet mange penge. Måske var det også dovenskab. Jeg kunne jo bare gå i gang med at stave mig igennem. Nu åbner jeg mine breve, før var de kun interessante, hvis der var et girokort med. Bruger mobilen når jeg skal skrive tekst til at få hjælp til at stave. Og hvis jeg står ude i byen. Nu har jeg valgmulighederne i flere værktøjer. Det har betydet, at jeg er kommet videre. Så nu på VUC, lad os prøve det. Det er jo fedt, at man kan klare sig selv. Og så lærer jeg også noget. Jeg har været igennem en stor udvikling. Det gør det nemmere at gå i gang med en uddannelse, fordi du ved, du har et værktøj. Jeg er glad for min mobil, jeg er begyndt at skrive til veninder, det var jeg bange for før. Skriver mere end jeg har gjort. Man føler sig som et andet menneske, der ikke trækker sig tilbage, men kan være med på lige fod. Når jeg har fået en besked, skulle jeg have nogen til at læse op, nu kan jeg skrive selv. Når jeg er ude at handle, kan jeg tage billede. Har før skrevet kort, kun ’ok’. Mine børn og veninder, siger: Hov, hvad sker der – du er begyndt at skrive. Jeg bliver glad, er begyndt i det spor, jeg gerne vil rykke mig i. Jeg bruger den meget til at læse. Jeg køber et blad om foto en gang om måneden. Så får jeg læst det hele igennem. Det at forså det hele. Det er godt. Før sprang jeg måske lidt over. Det kunne være et ord, der drillede. Det vil jeg vide. Nu elsker jeg jo viden. Jeg er nok det bedste offer.\nDELTAGERTYPE 4: HAR OGSÅ EN IT-RYGSÆK En række af deltagerne i projektet har foruden mobiltelefonen også en it-rygsæk til at støtte dem i deres læsevanskeligheder. Det er tydeligt, at det påvirker deres brug af mobiltelefonen. På den ene side er det på nogle måder lettere for dem at komme i gang. De har allerede et hjælpeværktøj, så de tekniske og vanemæssige barrierer er ikke så store. Når det er sagt, så er behovet for denne gruppe tilsvarende mindre. De har jo et værktøj, der fungerer for dem, og de har nogle vaner og rutiner, der gør, at de måske ikke får så stort udbytte af telefonen, som de kunne. De er ikke umiddelbart så eksperimenterende og opsøgende i forhold til telefonen muligheder som mange af deltagerne i Deltagertype 3. “ Breve ligger for det meste ovre i hjørnet. De har altid ligget over i hjørnet. Jeg har en mappe til alle de breve. Jeg ser meget i symboler. Førhen plejede jeg at scanne og sende det til Skype til mine forældre, så de kan læse det op. Stadig en lille smule hvis jeg ikke forstår. Bruger også itrygsækken. Den store forskel er, at it-rygsækken er tung at slæbe rundt med. Mobiltelefonen er mere lige ved hånden. “ ? Bruger it-rygsækken til mit arbejde på xxx til at skrive. Hver gang, der er fejlmeldinger på skærmen. Bruger telefonen eller it-rygsækken til at skrive ordene. Bruger det til tekstbehandling, hvis jeg skal skrive, hvad jeg har foretaget mig. En arbejdsseddel, en overlevering eller vagtjournaler. Skriver det over på et stykke papir. Bruger også nogle gange telefonen. Går ind i sms’en og ser, om jeg staver ordet rigtigt. Det kunne den gamle ikke. Jeg bruger mest telefonen. Den fylder ikke ret meget. Den har man ved hånden. ? ? ? ? “ Bruger ikke telefonen for vi har it-rygsæk og stationære computere. så jeg har ikke det store behov. 53\n54 HVAD VIRKER FOR HVEM UNDER HVILKE OMSTÆNDIGHEDER? RINGE MULIGHED Tekniske udfordringer Det er vigtigt at understrege, at når vi har valgt at inddele deltagerne i fire deltagertyper, så er det ikke for at konkludere, at der er nogle af deltagerne, for hvem det giver mere værdi at bruge mobiltelefonerne end andre. Vi ser tværtimod et potentiale for anvendelse blandt alle deltagertyperne. En deltager i Deltagertype 1 kan potentielt have lige så stort udbytte af telefonerne, som en deltager fra Deltagertype 3. Se / opdage mulighederne En central pointe i evalueringen er, at mobiltelefonen alene virker for de færreste. Hvis mobiltelefonen skal gøre en forskel bredt set for folk med læsevanskeligheder, så er det vigtigt at hjælpe dem i gang gennem forskellige former for støtte. STOR MULIGHED Vaneændringer Drive\nFAKTORER DER HÆMMER OG FREMMER ANVENDELSEN AF MOBILTELEFOENEN MOBILTELFONEN ALENE VIRKER FOR DE FÆRRESTE! Når vi ser på tværs af alle deltagerne i projektet, er der overordnet en række faktorer, der henholdsvis hæmmer og fremmer anvendelsen af mobiltelefoner. En afgørende faktor er deltagernes livssituation. De deltagere, der har haft størst værdi af mobiltelefonerne er klart de deltagere, der på en eller anden vis står ved en skillevej i deres liv. Et mistet arbejde, en datter der flytter hjemmefra, eller det at blive far for første gang, gør, at de oplever et mere presserende behov for at gøre noget ved deres læsevanskeligheder. Det er en stærkt mobiliserende faktor, men det er de færreste i projektet, der har haft det drive fra starten. Forskellige former for støtte kan imidlertid være med til at skabe den nødvendige motivation og fremme anvendelsen af mobiltelefonerne. Erfaringerne fra projektet viser, at det er helt afgørende med en indledende hjælp til at komme i gang. Det er forskelligt, hvor meget hjælp deltagerne har haft behov for, men det handler både om opsætning af telefoner og om at blive fortrolig med programmerne. Et par små succesoplevelser kan være det, der skal til for at komme i gang og turde kaste sig ud i at prøve telefonen af i forskellige situationer i hverdagen. Omvendt kan indledende frustrationer lede til, at man helt opgiver på forhånd og aldrig kommer i gang. Derfor er det vores vurdering, at en tæt og løbende opfølgning/træning er helt afgørende for, at en bredere gruppe af personer får maksimalt udbytte af mobiltelefonerne. Opfølgningen kan handle om at rydde tekniske barrierer af vejen. Det kan også handle om at hjælpe med at få redskaberne tænkt ind i hverdagen og inspirere til ny brug gennem erfaringsudvekling med andre i samme situation. Det har vi især kunnet se i CSU-Slagelse, hvor man gennem hele projektet har eksperimenteret med forskellige former for støtte til deltagerne. HÆMMER • Tekniske problemer • Manglende teknisk kunnen • Manglende ressourcer til at fastholde vaneændring • Livssituation • Graden af behov (ønske/motivation) • Inspiration og koblingen til anvendelse • Dårlige erfaringer • Krav fra projekt om timeregistrering FREMMER • Motivation og drive • Oplevelsen af nødvendighed • Små succesoplevelser • Indledende hjælp til opsætning af telefon • Tæt og løbende opfølgning • Udgangspunkt i den enkelte • Erfaringsudveksling med andre • Inspiration til hvad man kan med telefonen 55\n56 REFLEKSIONER OG ERHVERVSMÆSSIGE PERSPEKTIVER Da Projekt Mobillæsning blev søsat i 2011, var ambitionen at afprøve en række nye oplæsningsværktøjer til mobiltelefoner og vurdere deres potentiale som støtteredskab for folk med læsevanskeligheder. Målet var at øge deres muligheder for at fungere på lige fod med andre på arbejdsmarkedet. Siden da har projektet slået en kolbøtte og er blevet overhalet af teknologien ad flere omgange. Projektet kom hurtigt til at handle om andet og mere end blot mobillæsning, og den takt hvormed der kommer nye programmer har løbende udfordret projektets parter, men samtidig åbnet op for nogle helt andre perspektiver og effekter, end vi havde forestillet os ved projektstart. Fra at handle om støtte til læsning i dagligdagen, kom det også til at handle om at stave og skrive. Og da deltagerne først kom i gang blev det tydeligt, at mobiltelefonen for mange blev et redskab til at fungere på lige fod med andre i samfundet. For den enkelte deltager kan det være en lille ting, der gør den store forskel. Det pludselig at kunne besvare en sms. At kunne følge med i snakken på arbejdet og selv kunne læse breve fra kommunen og andre myndigheder. Bare det at have en smartphone og forstå og bruge den i hverdagen har betydet rigtig meget for deltagerne og givet dem en følelse af at være på lige fod med andre mennesker – hvis ikke lidt på forkant. De følelsesmæssige effekter af dette er markante og er medvirkende til, at flere deltagere taler om fornyet håb og ønsker for fremtiden. For det handler om fremtiden. Hvis vi kigger samlet på alle de historier, deltagerne har fortalt i løbet af projektet, så fylder privatsfæren rigtig meget. Det er ikke kun fordi det at fungere i sociale sammenhænge er vigtigt. Det er heller ikke kun fordi hjemmet er en tryg træningsplatform. Det er også fordi behovet simpelthen ikke er så markant i arbejdslivet. Mange af de deltagere, der er i arbejde, har arbejdsfunktioner, hvor kravene til at læse og skrive er begrænsede, og derfor oplever de ikke det store behov i arbejdet. Fordi man får et støtteredskab, betyder det ikke, at man nødvendigvis har noget at bruge det til – lige nu i hvert fald. Men deltagelsen i Projekt Mobillæsning har åbnet deres øjne for mulighederne for at bestride andre jobs fremadrettet. Og der bliver privatsfæren en helt afgørende træningsplatform. Også for dem uden arbejde. Et er at få instruktion , men du skal også selv gøre en indsats for at blive bedre til tingene. Men jeg er på en arbejdsplads, hvor jeg ikke har så meget at bruge det til. Hvis jeg var et andet sted. Hvis jeg skulle have et nyt arbejde og skulle læse noget. Men det er jo først i det øjeblik, hvor man skal ud at prøve noget nyt, så vil det være et problem.\nFUNGERE I SAMFUND SKRIVE/INDTALE LÆSE 57\n58 7 VIGTIGE POINTER MOBILTELEFONEN GIVER VÆRDI FOR ALLE - I ET ELLER ANDET OMFANG Nogle bruger den primært til at få læst tekster op. Andre bruger den næsten udelukkende til sms. Nogle bruger den meget. Andre bruger den næsten ikke. Men fælles for alle er, at mobiltelefonen er blevet et redskab deltagerne nødigt undværer. Den giver sikkerhed og tryghed. MOBILLÆSEREN ER KUN ET AF MANGE STØTTEREDSKABER PÅ MOBILTELEFONEN Udviklingen inden for smartphones betyder, at der hele tiden kommer nye programmer og funktioner, som støtter i både læse- og skrivesituationer. MOBILTELEFONEN ER ET REDSKAB TIL AT FUNGERE PÅ LIGE FOD MED ANDRE I SAMFUNDET Mobiltelefonen er med i lommen og giver mulighed for at kunne følge med og deltage aktivt i sociale sammenhænge – hvor som helst og når som helst. Og så er det hver mands eje, og ikke et klassisk hjælpemiddel. ANVENDELSESPOTENTIALET AFHÆNGER AF LIVS- OG ARBEJDSSITUATION Man får mest ud af have mobiltelefonen, hvis man har noget at bruge den til – hvis der er noget man rigtig gerne vil. MOBILTELEFONEN ALENE FUNGERER FOR DE FÆRRESTE Vejledning og undervisning er afgørende for, at de fleste får udbytte af telefonerne. FOLK MOTIVERES AF AT HØRE OM ANDRES ERFARINGER Deltagerne havde stor glæde af at høre om, hvad andre brugte telefonerne til og udveksle tips og tricks. MOBILTELEFONEN KAN IKKE ERSTATTE IT-RYGSÆKKEN Mobiltelefonen egner sig især til få læst kortere tekster og skrive korte beskeder. Hvis man har behov for at læse eller skrive længere tekster bliver det lidt bøvlet med telefonen.\n7 ANBEFALINGER HJÆLP TIL AT KOMME I GANG MED SMARTPHONES Det er vigtigt at kunne få hjælp til overhovedet at komme i gang med en smartphone. Hvordan opretter man en iTunes konto? Hvad gør man hvis, man ikke har et VISA-kort. Eller hvad gør man, hvis man ikke har en e-mail adresse? HJÆLP TIL INSTALLATION AF STØTTEPROGRAMMER Det er afgørende at tænke i hjælp til installation af programmer. Det kan enten være gennem instruktioner ansigt til ansigt eller via vejledninger eller videoguides. HJÆLP TIL HVORDAN PROGRAMMERNE FUNGERER For nogle vil det være vigtigt at få støtte til at afprøve og øve sig i programmerne, så de får ryddet de vigtigste barrierer af vejen, inden de står på egne ben. LØBENDE VEJLEDNING Løbende vejledning kan være med til at rydde barrierer af vejen og understøtte vaneændringer på længere sigt. INSPIRATION TIL BRUG Løbende inspiration i form af arrangementer, hvor man kan høre om andres succesoplevelser og høre om nye apps, kan være med til at motivere indsatsen. ERFARINGSUDVEKSLING Det kan også være i form af erfaringsudveksling mellem grupper af folk med læsevanskeligheder, f.eks. mellem folk på samme arbejdsplads. OPDATERET TEKNISK VIDEN For at det ovenstående er muligt, er det helt afgørende, at der er nogen, der løbende holder sig opdateret med, hvilke telefoner og programmer, der er på markedet, og kan rådgive personer og myndigheder i, hvilke teknologier der er egnede til de behov den enkelte person måtte have. 59\n60 OVERSIGT OVER PROGRAMMER / TELEFONER Evalueringen indeholder ikke en vurdering af de enkelte telefoner og programmers anvendelighed for folk med læsevanskeligheder. Overordnet ser vi i projektet, at mulighederne for knaptelefoner er forholdsvis begrænsede. Der hvor vi har set anvendelsen af mobiltelefon brede sig, er på smartphone-området. Udviklingen inden for mobiltelefoner og apps går så stærkt, at en sådan vurdering vil være uinteressant om ikke ubrugelig i løbet af kort tid. Der vil vi hellere henvise til specialisterne ved Center for Specialundervisning i Slagelse, som hele tiden har opdateret viden om de forskellige telefoner og programmers anvendelighed. Oplæsning af trykt tekst Oplæsning på mobilen Tal en sms og send som lydfil Staveforslag Tal en tekst eller sms Tal en internet søgning Oversættelse IPHONE · Prizmo · Oplæsning af tekst sms’er · HeyTell · Appwriter Pocket · Dragon dictation · Dragon Search · Itranslate SAMSUNG/HTC ANDROID · Scanread Mobile · Mobil 112 Lite · Handcent · HeyTell · Swiftkey 4 · Dictus · Google Translate NOKIA KNAPTELEFON · Beyo · K Reader\nMAJ 2013 ALEXANDRA INSTITUTTET A/S FORFATTET AF: ANNE BØGH FANGEL LOUISE LØNBORG RUSTRUP LAYOUT: LOUISE LØNBORG RUSTRUP ISBN: 978-87-996292-0-6 61\nUDARBEJDET AF: STØTTET AF:\nPage 2 and 3: INDHOLD HVAD ER PROJEKT MOBILLÆSNI\nPage 4 and 5: 04 HVAD ER PROJEKT MOBILLÆSNING? M\nPage 6 and 7: 06 HVAD ER EVALUERINGEN? Justeringe\nPage 9 and 10: nulpunktsmåling 09\nPage 11 and 12: KONTEKST Intervieweren opfordrede d\nPage 13 and 14: DERHJEMME Når de fortæller om sit\nPage 15 and 16: Jeg er nogle gange kørt til Holbæ\nPage 17 and 18: HVILKE KONSEKVENSER HAR DET? KONTEK\nPage 19 and 20: DE FØLER, AT DE LYKKES Når man ki\nPage 21 and 22: DE MÅ HANDLE ANDERLEDES, END DE GE\nPage 23 and 24: DE HANDLER FORKERT De situationer,\nPage 25 and 26: I hjemmet er det risikofrit at afpr\nPage 29 and 30: slutmåling 29\nPage 31 and 32: SLUTMÅLING I CSU-SLAGELSE Deltager\nPage 33 and 34: PÅ UDDANNELSE Mobillæseren bruges\nPage 35 and 36: Jeg bruger kalenderen for at huske.\nPage 37 and 38: UDE Det er meget begrænset, hvad d\nPage 39 and 40: En gruppe af deltagere oplever tekn\nPage 41 and 42: I SKOLEN Det er forskelligt, hvem d\nPage 43 and 44: BOR IKKE PÅ SYNSCENTER REFNÆS Enk\nPage 45 and 46: EFFEKTER FRA CSU-SLAGELSE HANDLINGS\nPage 47 and 48: ER BLEVET SELVJHJULPEN Flere deltag\nPage 49 and 50: HVAD VIRKER FOR HVEM UNDER HVILKE O\nPage 51 and 52: DELTAGERTYPE 2: VIL GERNE, MEN KAN\nDELTAGERTYPE 4: HAR OGSÅ EN IT-RYG\nFAKTORER DER HÆMMER OG FREMMER ANV\nFUNGERE I SAMFUND SKRIVE/INDTALE L\n7 ANBEFALINGER HJÆLP TIL AT KOMME\nMAJ 2013 ALEXANDRA INSTITUTTET A/S\nMagazine: - evaluering MOBILTELEFONER som REDSKAB for PERSONER ...