August Strindberg – Michail Durněnkov\nPříběh "pádu" hraběcí dcery, která se na jednu noc stala milenkou otcova sluhy, byl na konci 19. století vnímán jako příliš odvážný a příliš naturalistický. Jediného uvedení se hra dočkala 14. března 1889 v prostorách studentského spolku v Kodani, přičemž titulní roli ztvárnila Strindbergova žena Siri von Essen. Ve Švédsku byla Slečna Julie zakázána cenzurou až do roku 1906. V současné době se však jedná o jednu z nejznámějších a nejhranějších divadelních her tohoto švédského dramatika. Děj inscenace v podání moskevského divadelního souboru je přenesen do současného Ruska. Jeden z nejvyhledávanějších a nejznámějších představitelů nastupující generace ruských dramatiků, Michail Durněnkov, pro účely této inscenace napsal (speciálně pro Divadlo národů) novou scénickou verzi Strindbergova dramatu, v níž jsou zachovány všechny syžetové linie, zatímco dialogy jsou nasycené moderní lexikou. Ústředním tématem hry je stejně jako u Strinberga milostný trojúhelník, který tvoří slečna Julie, sluha Jean a služebná Kristina, v podání špičkových ruských herců.\nAdaptace: Michail Durněnkov\nDramaturgie: Roman Dolžanskij\nScéna: Jan Papelbaum\nKostýmy: Gabriele Vöhringer\nHudba: Nils Osterndorf, Daniel Freitag\nVideoprojekce: Sébastien Dupouey\nSvětelný design: Erich Schneider\nHrají: Čulpan Chamatovová, Jevgenij Mironov a Elena Gorinová\nDélka představení 1 hodina a 50 minut bez přestávky\nThomas Ostermeier (1968) – Vystudoval režii na Hochschule für Schauspielkunst Ernst Busch v Berlíně. V letech 1996-99 režisérem a uměleckým šéfem divadla Baracke při Deutsches Theater v Berlíně (Divadlo roku 1998). Od září 1999 se spolu se Sashou Waltz, Jensem Hilljem a Jochenem Sandigem stal režisérem a členem uměleckého vedení Berliner Schaubühne am Lehniner Platz; dnes je Ostermeier spolu s Hiljem uměleckým vedoucím Schaubühne. Kromě toho pracoval na festivalech Salzburger Festspiele a Edinburgh International Festival, dále na scénách Deutsches Schauspielhaus Hamburg, Münchner Kammerspiele a ve vídeňském Burgtheateru. V roce 2000 byl vyznamenán Evropskou divadelní cenou (Neue Theatrale Realitäten) v Taormině a Herald-Angel-Award za The Girl on the Sofa v Edinburghu. Thomas Ostermeier byl od listopadu 2002 povolán coby Artiste associé do vedení Festival d’Avignon. Ostermeier o zkoušení Slečny Julie podotkl: „V Rusku je velmi silná sociální nerovnost, a právě proto jsem se rozhodl sociální rozdíly učinit hybatelem ve vztazích mezi mužem a ženou. Nechci být arbitrem. Pro mě je klíčové přetvořit současnou realitu v realitu divadelní. Během práce si chci něco ujasnit sám pro sebe, například to, jakým způsobem se vyvíjejí mezilidské vztahy. Divadlo je pro mě laboratoří. A nejméně ze všeho mě zajímají jinotaje. V době, kdy Strindberg hru napsal, obsahovala zcela neskrývanou společenskou kritiku. Právě sociální rozdíly ve Slečně Julii činí lásku Jeana a Julie absolutně utopickou a nemožnou. Láska se stává tím víc vášnivou, spalující a exaltovanou, čím vzdálenější a nedosažitelnější je objekt takové lásky.“ Se zkoumáním hlubin psychologie hrdinky podobného typu má režisér inscenace, Thomas Ostermeier, již řadu zkušeností ze svého domovského berlínského divadla Schaubühne, kde inscenoval Ibsenova dramata Nora (2002) a Hedda Gablerová (2006). Hrdinky těchto her, napsaných přibližně ve stejnou dobu jako Slečna Julie, jsou Stringbergově hrdince velice blízké.\nStátní divadlo národů – Divadlo zaujímá v systému ruských kulturních institucí unikátní postavení. Co se týče rozsahu a rozmanitosti svých aktivit, nemá v praxi národních divadel ekvivalent. Založeno bylo v roce 1987 pod názvem Divadlo přátelství a v roce 1991 bylo přejmenováno na Státní divadlo národů. Rozvíjí a realizuje různé divadelní programy, organizuje a pořádá národní a mezinárodní festivaly, představuje nejlepší ruské i zahraniční inscenace všech žánrů a směrů, produkuje vlastní inscenace a usiluje o konečný cíl stát se centrem, z něhož vzejde nová generace divadelních profesionálů.\nAutor nejnovějšího „moderního dramatu," Michail Durněnkov, napsal na motivy Strindbergovy hry příběh takového sociálního rozkolu, o němž se hlavnímu představiteli moderního dramatu konce 19. století ani nesnilo. Na opačných stranách barikády nestojí muž a žena, urozená žena a plebejec, boháč a chuďas, nýbrž děti prázdnoty. Vykuchaný smysl krade svobodu a život jim oběma, nehledě na rozdíly, které mezi nimi jsou. Alena Karas, www.OpenSpace.ru\nScénický duet Čulpan Chamatové a Jevgenije Mironova v této inscenaci přináší mohutný herecký drive. Jejich hra překypuje jak výbuchy emocí, tak dokonale přesnými reakcemi, příhodným a korektním humorem, schopností udržet pauzu, ale i schopností hrát nejen pomocí slov, ale i tím, co je mezi řádky. Olga Galachova, Moskovskij komsomolec\nV duetu Mironova a Chamatové je cosi nesnesitelně pravdivého, co pohled na ně činí těžko snesitelným – jako na skutečný pár, který každým okamžikem udělá chybu. Dnešní Julie by se asi sotva zastřelila proto, že ji o panenství připravil šofér. Tady však diváky čeká překvapení. Michail Durněnkov, jenž citlivě adaptoval text, a Thomas Ostermeier, jenž inscenaci vystavěl podle všech pravidel psychologického dramatu, nenápadně vnáší do situace nové nuance a přivádí hrdiny k totálnímu krachu, který nebyl ani ve Strindbergově předloze. A tak Julie umírá nikoli kvůli degeneraci či nenávisti k mužům, kterou jí vnutil Strindberg, ale z pocitu naprosté vlastní zbytečnosti. noviny Kommersant


USA hlásí nejteplejší rok od počátků měření — ČT24 — Česká televize\nUSA hlásí nejteplejší rok od počátků měření\nWashington - Spojené státy zažívají nejteplejší rok ve své historii. Podle amerických meteorologů se teploty na jaře vyšplhaly nejvýš od roku 1895. Průměrně dosahovaly téměř čtrnácti stupňů, tedy téměř o tři stupně víc, než je dlouhodobý průměr. Měsíc květen byl navíc druhý nejteplejší za posledních 117 let. Podle meteorologů je letošek příkladem toho, co lze v období globálního oteplování od počasí očekávat.\nV období meteorologického jara, tedy o března do května, dosahovala průměrná teplota na území kontinentálních USA 13,9 stupně Celsia, což je o 2,9 stupně víc, než je dlouhodobý průměr za 20. století. Zároveň byla průměrná jarní teplota o 1,1 stupně Celsia vyšší, než byl dosavadní rekord z roku 1910.\nJednatřicet amerických států ohlásilo nejteplejší jaro vůbec, pro dalších jedenáct států byly letošní jarní teploty mezi desítkou nejvyšších. „Epicentrem“ nejvyšších teplot byla oblast amerického středozápadu.\nNa Aljašce bylo naopak jaro o 1,5 stupně Celsia chladnější, než je dlouhodobý průměr, a o 10,5 procenta vlhčí. Havajské ostrovy zase postihlo sucho.


Žraločí zátoka, město Palermia a zátoka Buracona | Cestovatelé.info\nZměněno: 1.05.2018 | 19:47\nOpět sjíždíme z pouště a zdánlivě nekonečným pískem se dostáváme na pláž, kde posedává nějaký mladík a půjčuje za 2 EUR boty do vody. Toto místo je zajímavé tím, že oceán je zde dlouho mělký a dno není jen pískové, nýbrž kamenné. Tím, že je zde dlouho mělko se sem plavou ohřívat žraloci, konkrétně žralok citrónový. Ten prý lidi nežere. A tak zdejší atrakce je ta, že si půjčíme boty a jdeme asi 100 metrů vodou, voda sahá tak po kolena a vidíme jak kolem nás plavou žraloci. Největší z nic měří kolem 2 metrů. Na víc jak 3 metry se však přiblížit nejde, žralok odplave. Náš průvodce nám hlídá na břehu syna a já si uvědomuji, že kromě syna má v autě i naše doklady a peníze. Kdyby teď odjel…. Ale od začátku působil hodně důvěrně a pochybuji, že by v hotelu mohl nabízet takový výlet nějaký neprověřený muž. Dcera po chvíli přeci jen popadne pocitu strachu a vydává se pomalu zpět. Zkouším i pár fotek pod vodou, ale 3 metry je příliš, sluneční paprsky v pohodě dosáhnou až na dno a žralok je na fotce jen obtížně vidět. Udělám si tak typickou fotku žraloka nad vodou (žraločí ploutev), chvíli se rozhlížím kolem a pomalu jdu zpět na břeh. Vydáváme se na rybářský trh do městečka Palmeira.\nObr. 1. žralok v zátoce\nOpět jen pár minut stačí a ocitáme se v městečku Palmeira. Jestliže mi hlavní město Espargos připomínalo spíše vesnici, Palmeira je vesnička se vším všudy. Malinké, o to barevnější domky a úzké ulice, které jsou víceméně prázdné. Přijíždíme k přístavu, kde zaparkujeme a jdeme se podívat na rybářský trh, který je právě v plném proudu. Je zde vidět velké množství ulovených tuňáků, kteří jsou porcování přímo na molu a dalších různých ryb, které lidé (asi kuchaři) kupují ve velkých kýblech. Docela by mě zajímalo, kolik zde takový kýbl ryb stojí, ale není kde se zeptat, všude panuje pro nás velký chaos přemisťujících se tun ryb a kupujících. Na zemi se povalují uřezané hlavy tuňáků a vnitřnosti. Při návratu do auta vidím malinký obchůdek se suvenýry a kupuji si vlajku Kapverdských ostrovů.\nObr. 2. rybí trh v městečku Palmeira\nBuracona a Magické oko\nToto místo mi připomíná útesy ve Skotsku jen s tím rozdílem, že zde je nebe bez mraků a velké horko. Je zde postavena budova, která slouží jednak jako pokladna pro vstup dovnitř (dospělí 3EUR, děti mají vstup zdarma) a jednak jako prodejna suvenýrů. Hold, podnikání kvete všude. Buracona je v podstatě přírodní bazén dole pod útesy, kde se prý dá i koupat. Tato myšlenka mě zde ani nenapadla, neb vlny narážející do útesu jsou silné a v místě Buracony vystřelují do cca 15 – 20 metrové výšky. I na dřevěné cestičce vedené dolů je improvizovaná závora, která se pořád posouvá nahoru a ukazuje místo, za které již by nikdo neměl jít. Vůbec nám nevadí, že vlastně ani nevidíme tento přírodní bazén, naopak, nárazy vln tvoří moc pěknou podívanou. V těsné blízkosti útesu se nachází jeskyně, kde je vstup jen z hora. Při pohledu dolů vidíme asi 20 metrovou propast a dole vodu. Hloubka vody je údajně 25 metrů a dá se podplavat pod útesem do volného oceánu. Slovo „dá“ tady znamená, že to 1 profesionální potápěč dokázal. Tato jeskyně má však jinou zvláštnost – každý den od 11:00 do 13:00 kreslí lom slunečního světla na vodní plochu elipsu ve tvaru oka a odtud název magic eye. Místo je to trochu nebezpečné, je dobré se něčeho držet, žádné pevné zábradlí zde není. Obecně se dá říct, že toto místo je hezké, ale to v podstatě celé pobřeží taky. Vstup a jakousi stezku zde vybudovali pro vydělání „pár“ EUR, $. Ale ostatně, proč ne.\nObr. 3. magické oko\nPři následném průjezdu poušti zastavujeme u nevýrazného kopečku s komentářem, ať si jej dobře prohlédneme a ať se ujistíme, že je celý v písku, respektive, že široko daleko není nic jiného než písek. Poté popojedeme asi 1km dál a při následném pohledu na onen kopeček máme opravdu pocit, jakoby celý kopeček byl v nějakém velkém jezeře. Všude kolem vidíme vodu, i když dobře víme, že tam žádná voda není.\nPři zpáteční cestě ostrovem už cítíme únavu, syn na sedadle už spí a já se těším do hotelu na pivo. Než tam ovšem dojedeme, čeká nás ještě jedna zastávka na jihu ostrova, konkrétně na další dlouhé, široké pláži. I tato pláž je hodně využívaná kitingem, ale již pokročilejším borcům, neb vlny zde dosahují kolem 6,5 m.\nA to bylo z výletu vše, stihli jsme to za zhruba 5 hodin (s cestovní kanceláři to trvá den a ne všechna místa jsou navštívena). Náš průvodce – zdejší rodák – asi 50-ti letý muž byl naprosto skvělý, uměl anglicky, o všem nám pověděl, pohlídal syna a udělal nám spoustu fotek, při čemž bylo vidět, že již někdy fotil (nepoužíval automat a ani středovou kompozici). Návštěva městečka Santa Maria u hotelu rovněž stojí za návštěvu, ale spousty turistů udělaly z tohoto městečka typickou turistickou zónu, restaurace, bary, suvenýry, smlouvání, western union, …\nčlánek je součástí seriálu: Výlety na ostrově Sal\nMilan nás ve dvoudílném seriálu seznámí s možnostmi výletů na ostrově Sal v Kapverdách.


Jak chytře využít mikrovlnku nejen pro ohřívání a rozmr... - Dumazahrada.cz\nIF-ETA | 28. ÚNORA 2020\nVychytávky, jež vám zjednoduší přípravu potravin nebo další úkony v kuchyni, jsou velmi šikovné a rozhodně je zvládne každý. Jediné, na co je třeba dbát, je to, abyste vždy vycházeli z toho, jaký výkon má váš přístroj a jaké zkušenosti s ním máte. Podle toho volte i čas potřebný pro přípravu.\nKnedlíky ohřáté i bez napářky\nKlasické ohřívání knedlíků v napařovači může leckomu připadat zdlouhavé a zašpiníte více nádobí. Ale stačí knedlíky položit na talíř vhodný do mikrovlnky, jemně je postříkat troškou vody a talíř zavázat do igelitového sáčku. Houskové knedlíky zpravidla potřebují při nejvyšším výkonu 60-80 vteřin, bramborové asi o 20 vteřin déle. Stejným způsobem můžete lehce ohřát i rýži nebo těstoviny.\nJak lehce oloupat rajčata\nPokud potřebujete oloupaná rajčata do omáček či prostě jenom nesnášíte jejich slupky, můžete rajčata spařit horkou vodou, prudce zchladit ve studené vodě a oloupat, nebo jen nařízněte slupku od vrcholku až k zelenému konci do kříže, vložte rajčata do misky či na talíř a dejte do mikrovlnky. Opět zvolte nejvyšší výkon ohřevu a ohřívejte zhruba 30 vteřin. Pak rajčata vyjměte z trouby a nechte ještě dvě minuty zchladnout. Poté vám půjde slupka téměř sama oloupat.\nKřupavé chipsy a sušenky\nZapomněli jste zavřít sáček s nedojedenými chipsy nebo sušenkami, které navlhly a teď se už nedají jíst? Nezoufejte, ještě nemusí být vše ztracené. Vložte pochutiny na talíř, přikryjte je papírovou utěrkou (ta do sebe během ohřevu natáhne přebytečnou vlhkost) a na nejvyšším výkonu ohřejte po dobu 20 vteřin u chipsů a přibližně 40-50 vteřin u sušenek či slaných krekrů.\nČokoláda jako ve vodní lázni\nPokud máte třeba jen trochu čokolády, kterou potřebujete rozpustit, nebo se vám prostě nechce připravovat vodní lázeň, pomoc je jednoduchá. Rozlámejte čokoládu do misky a na nejvyšší výkon ji nechte rozehřát asi půl minuty. Pak ji promíchejte, a pokud stále není tekoucí, opět přidejte 20-30 vteřin. Tento postup opakujte, dokud čokoláda nebude celá rozpuštěná. Doba přípravy se odvíjí od množství čokolády, které rozpouštíte, a také od typu čokolády. Hořké čokoládě to zpravidla trvá trochu déle než klasické mléčné nebo bílé. Míchání je třeba opakovat, aby se čokoláda nepřipekla k misce a nezhořkla.\nOloupat česnek a cibuli je úplná hračka\nPaličku česneku rozdělte na jednotlivé stroužky, které rozložíte na talíř. Prohřejte je 20 vteřin v mikrovlnce na nejvyšším výkonu a stroužky pak úplně jednoduše vymáčknete ze slupek. U cibule budete potřebovat více času, a to mezi 40-70 vteřinami v závislosti na velikosti plodu. Po ohřátí vám cibule půjde vymáčknout ze slupek úplně snadno.\nUž nikdy nemusíte vyhodit starší pečivo\nNechutnají vám staré rohlíky nebo chleba? Máte pocit, že už druhý den jsou gumové? Položte je na talíř, vezměte papírovou utěrku, kterou namočíte studenou vodou a dobře vyždímáte. Utěrkou pečivo přikryjte a dejte talíř do mikrovlnky. Nastavte troubu na plný výkon a zahřívejte 15-20 vteřin podle množství a velikosti kusů. Pečivo nasaje vlhkost z utěrky a příjemně změkne.\n| mikrovlnná trouba | kuchyňské triky


Lídři zemí 16u, kteří vyjednali Komplexní globální ekonomické partnerství na schůzce na předměstí Bangkoku v pondělí, se vzdali uzavření jednání do konce roku kvůli opozici ze strany Indie, která je i nadále znepokojena masivním přílivem produktů z Čína\nZúčastněné země budou pokračovat ve svých podpisech RCEP na 2020u, uvedli vůdci, včetně premiéra Shinzo Abeho, ve společném prohlášení přijatém na zasedání. Zbývá však zjistit, zda bude dosaženo dohody mezi všemi zeměmi 16, protože Indie hrozí, že z jednání vyjde.\nProhlášení uvádí, že země 15, s výjimkou Indie, uzavřely „textová jednání pro všechny kapitoly 20“, jako jsou investice a pravidla, včetně ochrany duševního vlastnictví a „v podstatě všechny otázky přístupu na trh“, včetně škrty a odstranění cel.\nProhlášení mezitím poznamenalo, že „Indie má významné nevyřešené problémy, které zůstávají nevyřešeny,“ dodává: „Všechny zúčastněné země RCEP budou spolupracovat na vyřešení těchto nevyřešených otázek vzájemně uspokojivým způsobem. Konečné rozhodnutí Indie bude záviset na uspokojivém vyřešení těchto otázek. „\nIndie dosud neuzavřela jednání o snížení a odstranění cel s Čínou a také pokračuje v jednáních s jinými zeměmi, což se obává, že čínské produkty mohou prostřednictvím těchto zemí vstoupit na indický trh.\nVysoký představitel indického ministerstva zahraničí na tiskové konferenci po summitu RCEP řekl, že nepřipojení se k RCEP je v současné době pro jihoasijskou zemi správným rozhodnutím.\nTagy: Asie, hospodářství, Indie, podnikání, zprávy, CJPE\nJaponsko podporuje alternativní způsoby platby, ale čelí odporu starších lidí


Uchopovače, snímače a měniče nástrojů pro robotická ramena, které splní potřeby automatizace vašeho závodu\nMaximalizuje své snahy v oblasti automatizace s flexibilními nástroji pro robotická ramena (EoAT) společnosti OnRobot. Nabízíme ucelenou řadu špičkových uchopovačů, snímačů a měničů nástrojů pro účely průmyslové automatizace. Naše produkty fungují se všemi rameny kolaborativních a lehkých průmyslových robotů.\nNaše inovativní uchopovače, snímače síly / krouticího momentu a měniče nástrojů představují revoluci v oblasti kolaborativní automatizace a otvírají nové a do té doby neznámé možnosti automatizace a optimalizace.\nKaždý produkt je rovněž vybaven integrovaným, elektronickým měničem nástrojů Quick Changer, který usnadňuje a zjednodušuje programování a instalaci. Jelikož lze naše řešení nasadit okamžitě, výrobu můžete spustit během chvilky a vaše investice se začne vyplácet již od prvního dne.\nNaše uchopovače, snímače síly / krouticího momentu a měniče nástrojů s kompatibilní s roboty společností Doosan, TM Robot, Yaskawa, Universal Robots, KUKA, Fanuc, Kawasaki Robotics, Hanwha a Nachi. Jelikož jsou naše produkty kompatibilní s většinou hlavních značek robotů, můžete snadno začít s maximalizací využití vašich robotů. Pokud je váš robot jiné značky, neznamená to, že by s ním naše uchopovače nebyly kompatibilní. Kontaktujte nás a můžeme projednat, které řešení pro vás bude nejproveditelnější. Kompatibilitu s roboty můžete zkontrolovat zde.\nKolaborativní technologie přináší malým a středním společnostem obchodní výhody, například:\nPři povrchové úpravě hraje klíčovou úlohu leštění, odstraňování otřepů a broušení. Na každém povrchu jsou malé odchylky, za účelem dosažení rovného povrchu musí tedy bruska nebo lešticí nástroj vyvíjet na povrch rovnoměrnou sílu a pohybovat se stálou rychlostí.\nPo přidání 6osého snímače síly / krouticího momentu bude nástroj EoAT sledovat jakoukoliv konturu a zároveň vyvíjet konstantní tlak pro dosažení dokonale rovného povrchu.\nZa účelem optimalizace povrchové úpravy doporučujeme snímače síly / točivého momentu HEX.\nMontáž obvykle po robotu vyžaduje, aby vyhledal položky a přesně je uchopil. Správný uchopovač a software pro ovládání síly umožní robotu manipulovat s malými díly různých velikostí a tvarů s přesností člověka.\nLze toho dosáhnout bez kompromisů v oblasti flexibility, protože software umožňuje robotické rameno snadno naprogramovat tak, aby během montáže našlo správnou orientaci.\nZa účelem optimalizace montáže doporučujeme snímač síly / krouticího momentu HEX, uchopovač RG2-FT nebo uchopovače RG2/6.\nVyzvednutí a umístění stejně jako montáž vyžaduje flexibilitu, citlivost a rovněž konzistenci. Těchto kvalit lze dosáhnout např. pomocí konfigurace duálního uchopovače, kde jsou na jednom robotickém ramenu nainstalovány dva uchopovače.\nDva uchopovače pracují nezávisle na sobě a umožňují robotickému ramenu manipulovat s více předměty zároveň. Výsledkem je vyšší produktivita, protože duální uchopovač dokáže manipulovat se dvěma předměty a provádět dvě akce současně. Kromě toho můžete stejný uchopovač použít pro manipulaci s předměty různých velikostí – není nutné kupovat různé nástroje pro různé velikosti.\nZa účelem optimalizace operací vyzvednutí a umístění doporučujeme uchopovače RG2-FT, uchopovače RG2/RG6, Gecko Gripper, uchopovač VG10 nebo snímač síly / krouticího momentu HEX.\nAčkoliv je obsluha strojů nudnou a nebezpečnou prací, vyžaduje vysokou míru důslednosti – a to i po mnoha hodinách v práci. Automatizace obsluhy strojů zlepší bezpečnost lidských pracovníků a uvolní je pro hodnotnější úkoly.\nKombinace uchopovačů RG2/R6 a snímače HEX vám pomůže se stohováním/odebíráním, protože snímač během umisťování předmětu „vycítí“ srážku.\nZa účelem optimalizace operací balení a paletizace doporučujeme uchopovače RG2/RG6, snímač síly / krouticího momentu HEX či uchopovač VG10\nSe správným nástrojem EoAT budou vaše procesy balení a paletování maximálně efektivní. Elektrický podtlakový uchopovač společnosti OnRobot nepotřebuje externí přívod vzduchu, což usnadňuje integraci, snižuje náklady a také vylepšuje pracovní prostředí díky menším hladinám hluku a prachu.\nZa účelem optimalizace operací balení a paletizace doporučujeme uchopovače RG2/RG6, snímač síly / krouticího momentu HEX nebo uchopovače VG10\nLaboratoře často mají omezený prostor, proto by pro ně skvělým řešením mohl být malý kolaborativní robot, který zajistí konstantní kvalitu. Naše uchopovače mají neprogramovatelnou sílu a lze je snadno nastavit na práci s jemnými předměty, např. se vzorky krve, s citlivostí člověka.\nZa účelem optimalizace operací testování a kontroly kvality doporučujeme uchopovač RG2-FT s integrovaným snímačem síly / krouticího momentu nebo snímačem síly / krouticího momentu HEX.


Selhání nové ekonomie, 03. Keynes vs. Sayův zákon – Mises.cz\n03. Keynes vs. Sayův zákon\n1. Keynesův „největší přínos“\nNyní se dostáváme ke Keynesovu slavnému „vyvrácení“ Sayova zákona trhů. Všechno, co bylo nezbytné říci o tomto „vyvrácení“ již bylo řečeno Benjaminem M. Andersonem a Ludwigem von Misesem. Keynes sám se přes toto téma přenesl tak povýšeně, že mu k „vyvrácení“ Sayova zákona k jeho plné spokojenosti stačily necelé čtyři stránky.\nPřesto mnozí z jeho obdivovatelů považují tento výkon samotný za dostačující pro jeho uvedení do síně slávy:\n„Padesát let ode dneška zaznamenají historikové, že Keynesovým největším přínosem bylo osvobození Anglo-Americké ekonomiky od tyranického dogmatu, a dokonce mohou dojít k závěru, že toto dílo negace je nesrovnatelně důležitější než veškeré pozitivní výdobytky. I kdyby pro nic jiného, tak za toto bude patřit nehynoucí uznání… Keynesiánský útok, ačkoliv je zdánlivě zaměřen na množství různých teorií, by musel celý selhat, pokud bychom předpokládali platnost Sayova zákona.“\nMyslím, že je tedy ospravedlnitelné věnovat tomuto tématu jednu zvláštní kapitolu.\nNa začátek je důležité si uvědomit, jak poukázal Mises, že to, čemu se říká Sayův zákon, nebylo původně zamýšleno jako integrální součást klasické ekonomie, ale jako vyvrácení omylu, který existoval již dlouho před tím, než byla ekonomie uznána jako samostatný vědní obor. Kdykoliv šly obchody špatně, tak měl průměrný středověký obchodník po ruce dvojí vysvětlení: zlo je způsobeno nedostatkem peněz a obecnou nadvýrobou. Adam Smith ve slavné pasáži v Bohatství národů prozkoumal a vyvrátil první z těchto mýtů. Say se věnoval vyvrácení druhého.\nModerní verzi Sayova zákona si vypůjčím od B. M. Andersona:\n„Ústředním teoretickým tématem týkajícím se problému poválečného ekonomického přizpůsobení a problému plné zaměstnanosti v poválečném období, je střet mezi doktrínou rovnováhy a doktrínou kupní síly.\nTi, kteří obhajují rozsáhlé vládní výdaje a deficitní financování po válce jako jediné prostředky pro dosažení plné zaměstnanosti, ostře oddělují produkci od kupní síly. Dle jejich názoru kupní síla musí být udržována vyšší než produkce, jestliže má produkce expandovat. Pokud kupní síla klesne, klesne produkce.\nNa druhé straně převládajícím názorem mezi ekonomy dlouhou dobu bylo, že kupní síla vyrůstá z produkce. Země, které nejvíce produkují jsou také těmi, které nejvíce spotřebovávají. Svět ve dvacátém století spotřebovává daleko více než v devaténáctém, protože toho daleko více produkuje. Nabídka obilí dává vzniknout poptávce po automobilech, hedvábí, bavlněném zboží a dalších věcech, které chce výrobce obilí. Nabídka bot dává vzniknout poptávce po obilí, hedvábí, automobilech a dalších věcech, které chce výrobce bot. Nabídka a poptávka v agregované podobě tudíž si nejsou pouze rovny, ale jsou identické, protože na každou komoditu se můžeme dívat jako na nabídku svého vlastního druhu nebo jako na poptávku po ostatních věcech. Ale tato doktrína má jednu velkou podmínku: vzájemné poměry musí být správné, musí existovat rovnováha.“\nKeynesovo „vyvrácení“ Sayova zákona spočívá zkrátka v ignorování této podmínky.\nZa svůj hlavní cíl si zvolil psáž z Johna Stuarta Milla:\n„Platebními prostředky za komodity jsou zkrátka komodity. Prostředkem placení každé osoby za produkci jiných lidí je produkce, kterou disponuje ona sama. Všichni prodávající jsou nevyhnutelně a ze samotné podstaty tohoto termínu kupujícími. Pokud bychom náhle zdvojnásobili výrobní možnosti země, zdvojnásobili bychom nabídku komodit na všech trzích a tím by se také automaticky zdvojnásobila kupní síla. Každý by byl schopen koupit si toho dvakrát tolik, protože každý by měl dvojnásobek toho, co by mohl nabídnout při směně.“\nJak poukázal B. M. Anderson, tak sama o sobě tato pasáž z Milla nepředstavuje podstatu Sayova zákona:\n„Pokud zdvojnásobíme výrobní možnosti země, tak bychom neměli zdvojnásobovat nabídku komodit na všech trzích, a pokud bychom to provedli, tak by nedošlo k vyčištění všech trhů s dvojnásobnou nabídkou. Pokud bychom zdvojnásobili například nabídku soli, pravděpodobně bychom dostali velký neprodaný přebytek soli. Největší navýšení by se mělo provést u těch věcí, po nichž je pružná poptávka. Velmi radikálně bychom měli změnit vzájemné poměry, v nichž jsou komodity vyráběny“\nAle jak dále Anderson poukazuje, je nefér k Millovi vytrhnout jeho pasáž z kontextu a představit ji, jako by byla srdcem Sayova zákona. Pokud by Keynes citoval jen tři následující věty, tak by se dostal ke koncepci vyváženosti, proporcí a rovnováhy, což je jádrem doktríny – koncepci, kterou Keynes nikde v Obecné teorii neuvádí.\nNěkolik dalších Millových řádků, okamžitě následujících po pasáži citované výše, zní takto:\n„Je vskutku pravděpodobné, že pak by zde byl nadbytek některých věcí. Ačkoliv komunita by jistě ráda zdvojnásobila svou spotřebu, může již mít určité komodity tolik, kolik si přeje a preferovala by spotřebovávat více než dvojnásobek jiné komodity, nebo uplatnit svou kupní sílu na docela nové véci. Jestliže je to tak, nabídka se tomu přizpůsobí a hodnota věcí bude dále odpovídat jejich výrobním nákladům.“\nDoktrína, že si nabídka vytváří poptávku je tedy založena na předpokladu, že existuje správná rovnováha mezi různými druhy produkce a mezi cenami různých produktů a služeb. A to samozřejmě vyžaduje patřičné vztahy mezi cenami, náklady a mzdami. Předpokládá existenci konkurenčních a volných trhů, skrze které se tyto vzájemné poměry ustanoví.\nŽádný ekonom, o kterém bych věděl, se nikdy nedopustil toho absurdního tvrzení (z něhož Keynes obviňuje celou klasickou školu), že díky Sayovu zákonu jsou deprese a nezaměstnanost nemožné, a že cokoliv je vyrobeno automaticky nalezne připravený trh a příznivou cenu. Sayův zákon, oproti tvrzení Keynesiánců, nikdy nebyl základním kamenem, na kterém by byly založeny pozitivní doktríny klasické ekonomie. Sám o sobě byl jen vyvrácením absurdní pověry, která existovala v době před jeho formulováním.\nAbychom se ještě vrátili k citaci z Milla:\n„V každém případě je zcela absurdní tvrdit, že když všechny věci budou ztrácet na ceně tak budou všichni výrobci následkem toho nedostatečně odměňováni. Pokud hodnoty zůstanou stejné, tak co se stane s cenami je nepodstatné, jelikož odměna výrobce nezávisí na tom kolik peněz, ale kolik spotřebního zboží dostane za svoje výrobky.“\nSayův zákon tedy je pouze popřením možnosti všeobcené nadprodukce veškerého zboží a služeb.\nPokud byste klasického ekonoma postavili před „Keynesiánský případ“ – pokud byste se ho zeptali, co si myslí, že se staně, pokud dojde k pádu cen komodit zatímco peněžní mzdy, následkem odborářského monopolu chráněného a zajištěného zákonem, zůstanou pevné – pak by jeho odpověď bezpochyby zněla, že zboží vyrobené za tak neospravedlnitelných nákladů by nenalezlo odbyt a výsledkem by byla dlouhá a vysoká nezaměstnanost.\n2. Ricardovo tvrzení\nZde bychom už mohli skončit. Ale kolem údajného „vyvrácení“ Sayova zákona se zdvihl takový povyk, že se mi zdá žádoucí věnovat se tomuto tématu o něco déle. Jedna spisovatelka  udělala seznam „čtyř základních významů Sayova zákona tak, jak byly předloženy Sayem, Jamesem Millem a Ricardem.“ Mohlo by být užitečné použít tyto formulace jako základ debaty. Tyto čtyři významy jsou:\n(1) Nabídka si tvoří svou poptávku; tudíž agregátní nadvýroba nebo „všeobecné přesycení trhu“ je nemožné.\n(2) Jelikož se mění zboží za zboží, peníze jsou pouhou „clonou“ a nemají žádnou nezávislou úlohu.\n(3) V případě částečné nadvýroby, která nezbytně implikuje částečnou podvýrobu na jiném místě, je rovnováha obnovena skrze konkurenci, cenový mechanismus a mobilitu kapitálu.\n(4) Protože agregátní nabídka a poptávka se nutně rovnají a díky existenci vyrovnávacího mechanismu, může být produkce zvyšována donekonečna a akumulace kapitálu pokračovat bez omezení.\nJá bych potvrdil, že z těchto čtyř verzí je 1, 3 a 4 pravdivá, pokud jsou správně interpretovány; a pouze verze 2 je nepravdivá, v té formě, jak je napsaná, ale i ta by se dala přeformulovat tak, aby byla pravdivá.\nRicardo jasně vyslovil tuto doktrínu ve verzích 1, 3 a 4; a ačkoliv také naznačoval verzi 2, jeho tvrzení by se dalo interpretovat ve smyslu, který by byl právný:\n„Pan Say … velmi uspokojivě ukázal, že neexistuje množství kapitálu, pro které by se v zemi nenašla práce, protože poptávka je omezena pouze produkcí. Každý člověk produkuje se záměrem buď spotřebovat nebo prodat a prodává vždy se záměrem koupit nějakou jinou komoditu, která pro něj může být okamžitě užitečná, nebo která může zvýšit jeho budoucí produkci. Produkováním se tedy nezbytně stává buď spotřebitelem svého vlastního zboží nebo nákupčím a spotřebitelem zboží nějaké jiné osoby. Nedá se předpokládat, že zůstane dlouhodobě chybně informován o tom, jaké komodity může nejvýhodněji produkovat, aby dosáhl svých cílů, jmenovitě vlastnictví jiného zboží; a tudíž není pravděpodobné, že bude kontinuálně produkovat komoditu, po které není poptávka.\nTudíž v zemi nemůže dojít k akumulaci takového množství kapitálu, která by se nedala produktivně využít, dokud nevzrostou mzdy následkem růstu cen životních nezbytností tak vysoko a zisky z kapitálu tedy neklesnou tak nízko, že zmizí motivace pro další akumulaci. Dokud jsou zisky z kapitálu vysoké, mají lidé motivaci k jeho akumulování. Dokud budou mít lidé nějaká nesplněná přání, vždy bude existovat poptávka po dalších komoditách; a bude to efektivní poptávka, protože budou mít nové hodnoty, které mohou nabídnout při směně…\nZa výrobky se vždy platí jinými výrobky, nebo službami; peníze jsou pouze prostředkem, kterým se uskutečňuje směna. Může být vyprodukováno příliš mnoho jedné určité komodity, které pak zůstane na trhu neprodaný nadbytek, jelikož se nesplatí kapitál na ní vynaložený. Toto se ale nemůže nikdy stát se všemi komoditami současně.“\nKurzívu jsem doplnil já, abych zvýraznil fakt, že Ricardo nikdy nepopíral možnost neprodaných přebytků, ale pouze možnost nekonečného prodlužování tohoto stavu. V Notes on Malthus Ricardo napsal: „Může dojít k chybám a k produkci komodit nevhodných vzhledem k existující poptávce – těchto pak bude neprodaný přebytek; nedojde k jejich prodeji za obvyklou cenu; ale pak je příčinou chyba na straně výrobce a nikoliv nedostatečná poptávka na straně kupujících.“\nCelý Ricardův komentář k Malthusovým myšlenkám si zaslouží pozorně prostudovat. „Zabýval jsem se zkoumáním této konkrétní otázky [Sayova zákona],” píše Ricardo, „jelikož se jednalo o daleko nejdůležitější téma v práci pana Malthuse.“ – tedy v Malthusových Principles of Political Economy.\nByl to Malthus, který se v roce 1820, více než sto let před Keynesem, pokusil „vyvrátit“ Sayův zákon. Ricardova odpověď (která byla objevena a je k dispozici teprve v nedávné době) byla zničující. Pokud by byla známá dříve a dostupná v plném znění, tak by pohřbila Malthusovo chybné „vyvrácení“ již jednu provždy. A i tak zabránila exhumaci tohoto omylu až do doby Keynese.\nJe pravda, že Ricardova odpověď je v určitých bodech slabá či nekompletní. Nezabýval se tím, co se stane při krizi důvěry, kdy po jistou dobu i komodity, kterých je vyrobeno relativně málo, se nemusí prodat při existující cenové úrovni, protože spotřebitelé, ačkoliv mají kupní sílu, nevěří existujícím cenám a očekávají jejich další propad. Ale základní pravdivost Sayova zákona (a Sayův zákon byl zamýšlen jako základní pravda) není popřena, ale pouze zastřena abnormální situací tohoto druhu. Tato situace je možná jen tehdy, když většina spotřebitelů a obchodníků zůstává nepřesvědčená, že bylo dosaženo „dna“ při poklesu cen a mezd, nebo mají pocit, že jejich zaměstnání či solventnost může být stále ohrožena. A toto se pravděpodobně stane přesně tehdy, když jsou mzdové míry uměle drženy nad rovnovážnou úrovní mezní produktivity.\nJe pravdou, že Ricardo na jednom místě prohlásil (již bylo citováno), že „peníze jsou pouze prostředkem, kterým se uskutečňuje směna.“ Pokud by toto bylo interpretováno jako to udělala Bernice Shoulová, že peníze „nemají žádnou nezávislou úlohu,“ pak by to samozřejmě nebyla pravda. Pokud by to ale bylo interpretováno tak, že pokud na okamžik abstrahujeme od peněz, tak můžeme uvidět, že v konečném důsledku se zboží vyměňuje za zboží, pak je obojí pravdivé a metodologicky platné.\nPoté, co si uvědomíme tuto pravdu, tak samozřejmě musíme při řešení jakéhokoliv dynamického problému vrátit peníze nazpátek do našeho modelu a uvědomit si dále, že v moderním světě je směna zboží prakticky vždy prováděna skrze peněžní médium a vzájemné vztahy zboží a peněžních cen musí být správné, aby Sayův zákon platil. To je ale pouze návrat k oné podmínce správných vztahů mezi cenami a rovnováze, která vždy byla v Sayově zákonu implicitně obsažena.\n3. Odpověď Haberlerovi\nPřed opuštěním tohoto tématu bude ještě přínosné odpovědět na některé zmatky, které do nej nevnesl sám Keynes, ale někteří z „post-Keynesiánců.“ Profesor Gottfried Haberler rozhodně nebyl ke Keynesovi nekritický, ale jeho pojednání o Keynesově „vyvrácení“ Sayova zákona je velice podivné. Uvádí část citace z Ricarda (kterou jsem uvedl výše), ale ve zkrácené podobě a končící větou: „Peníze jsou pouze prostředkem, kterým se uskutečňuje směna.“ Poté prohlašuje: „Smysl této původní formulace tohoto zákona se mi zdá docela jasný: Tvrdí, že obdržený příjem je vždycky utracen za spotřebu nebo investice; jinými slovy, peníze nejsou nikdy hromaděny…“\nSmysl Ricardovy formulace Sayova zákona je skutečně jasný, obzvláště když se uvede v plném znění. Nevyžaduje žádnou parafrázi, která docela posouvá jeho smysl. Nejen že Ricardo nikdy explicitně netvrdil to, co mu Haberler připisuje, ale máme všechny důvody se domnívat, že by takovou interpretaci popřel. Na několika místech popisuje to, čemu se dnes říká hromadění peněz a jeho účinky. Na mnoha místech ve svých Notes on Malthus píše, ohledně názorů, které mu Malthus připisuje: „Kde jsem tohle řekl?“ Můžeme si být jistí, že by ohledně Haberlerovi interpretace napsal totéž.\n„Náš závěr tudíž je [pokračuje Haberler], že v moderní ekonomické teorii není žádná potřeba Sayova zákona, který již byl zcela opuštěn neoklasickými ekonomy v jejich teorietických pracích o penězích a ekonomickém cyklu… Shrnuto, můžeme prohlásit, že nebylo vůbec potřeba, aby pan Keynes vyvracel Sayův zákon v jeho původním přímočarém smyslu, protože v tom byl neoklasickou ekonomií opuštěn již před dlouhou dobou.“\nNa toto by se dalo krátce odpovědět tak, že pro Sayův zákon je stále místo a stále potřeba, kdykoliv se najde takový hlupák, který by ho popíral. Zopakoval bych, že sám o sobě je v podstatě spíše negativním než pozitivním tvrzením. Jde o vyvrácení omylu. Tvrdí, že všeobecná nadprodukce veškerých komodit je nemožná. A to je také v zásadě vše, co zamýšlel říci.\nHaberler má pravdu v tom, když vyvrací názor Keynese (a takových jeho následovníků jako Sweezy), že Sayův zákon „je základem celé klasické teorie, která by bez něho zkolabovala“ (Obecná teorie, str. 19). Je pravda, že Sayův zákon není explicitně potřeba pro řešení konkrétních ekonomických problémů. Matematici se zřídka zaseknou u tvrzení, že dvě a dvě není pět. Nestaví svoje sofistikovaná řešení komplikovaných problémů na takové negativní pravdě. Ale když příjde někdo s tvrzením, že dvě a dvě je pět, nebo že existující krize je výsledkem všeobecné nadprodukce všeho, tak je nezbytné upozornit ho na jeho omyl.\nExistuje ještě další útok na Sayův zákon, který zdá se Haberler mezi jinými přijal, a to je tvrzení, že v tom smyslu, v němž je Sayův zákon pravdivý, se jedná o „pouhou tautologii.“ Pokud je tautologický, tak ve stejném smyslu, v jakém jsou tautologická všechna základní tvrzení matematiky a logiky: „Dvě věci, které se obě rovnají třetí věci, jsou si také navzájem rovny.“ Člověk něco takového nepotřebuje vyslovit pokud na to nezapomene.\nAbych to shrnul, Keynesovo „vyvrácení“ Sayova zákona, i kdyby bylo úspěšné, by nebylo originální: nejde ani o palec dále než Malthusův pokus o století dříve. Keynes „vyvrátil“ Sayův zákon jenom v tom významu, v němž ho žádný ekonom nikdy nezastával.\n4. Spořit znamená utrácet\nRiskujíc obvinění, že kopu do mrtvoly, rád bych ještě pojednal o jednom Keynesově pokusu vyvrátit Sayův zákon, nebo jak to říká „výsledek stejné doktríny“ (str. 19). „Předpokládalo se,“ píše, „že jakýkoliv individuální čin zdržení se současné spotřeby automaticky vede v ekvivalentním rozsahu k tomu, že práce a komodity uvolněné ze zásobování současné spotřeby jsou investovány do produkce kapitálového bohastství“ (str. 19). A pro ilustraci cituje následujícíc pasáž z Marshallovy Pure Theory of Domestic Values (str. 34):\n„Celý příjem člověka je vynaložen na nákup služeb a komodit. Obvykle se říká, že člověk část svého příjmu utratí a část ušetří. Ale je známým ekonomickým axiomem, že člověk nakupuje práci a komodity za onu ušetřenou část příjmu stejně jako za tu utracenou. Říká se, že utrácí, když chce obdržet současné požitky ze služeb a komodit, které kupuje. Říká se, že spoří, když působí na práci a komodity tak, aby se věnovaly produkci bohatství, které mu přinese požitky až v budoucnosti.“\nTato doktrína je samozřejmě mnohem starší. Keynes mohl citovat obdobnou pasáž ze svého bête noir, Ricarda. „Pan Malthus,“ píše Ricardo, „si zdá se nikdy neuvědomil, že spořit znamená utrácet a to stejně jistě, jako to, čemu výlučně říká utrácení.“ Ricardo zašel ještě mnohem dále a při odpovědi Malthusovi odpověděl dopředu i na Keynesovy hlavní námitky: „Popírám, že potřeby spotřebitelů jsou umenšeny jejich šetrností – jsou pouze přeneseny spolu s kupní silou na jinou skupinu spotřebitelů.“\nA při jiné příležitosti napsal Ricardo přímo Malthusovi: „Shodneme se na tom, že efektivní poptávka se skládá ze dvou prvků, moci kupovat a ochoty kupovat; ale já si myslím, že tam, kde existuje moc, bude ochota jen velmi zřídka chybět, protože touha akumulovat [i.e., spořit] je důvodem pro poptávku stejně tak efektivním, jako touha spotřebovávat; pouze se mění předměty, na něž bude poptávka uplatněna.“\nPro teď ovšem bude stačit pouze poukázat na Keynesovu kontroverzi kolem tohoto bodu než provádět jeho celkovou analýzu. Pro to bude mnoho příležitostí později. Jak uvidíme, tak Keynes sám neustále váhal mezi dvěma navzájem neslučitelnými tvrzeními: (1) že úspory a investice jsou si „nutně rovny,“ a „pouze různými aspekty téže věci“ (str. 74), a (2) že spoření a investování jsou „dvěma zcela odlišnými aktivitami,“ mezi nimiž neexistuje žádná „spojitost“ (str. 21), takže úspory nejenže mohou převyšovat investice, ale mají k tomu chronickou tendenci. V této chvíli se rozhodl podporovat toto druhé tvrzení. Zatím bude stačit jen upozornění na tuto hluboce zakořeněnou kontradikci v Keynesově myšlení.\n1) Economic and the Public Welfare, (New York: Van Nostrand, 1949), str. 390-393.\n2) Planning for Freedom, (South Holland, Ill.: Libertarian Press, 1952), str. 64-71\n3) Paul M. Sweezy v The New Economics, editováno Seymourem E. Harrisem, (New York: Alfred Knopf, 1947), str. 105.\n4) Planning for Freedom, str. 64-65\n5) Díl I, kniha IV, kapitola I, (vydání Edwina Cannona, 1904), str. 404.\n6) Economic and the Public Welfare, str. 390.\n7) Principles of Political Economy, kniha III, kapitola XIV, část 2.\n8) Economic and the Public Welfare, str. 392.\n9) Bernice Shoul, „Karl Marx and Say’s Law,“ The Quarterly Journal of Economics, leden 1957, str. 615.\n10) David Ricardo, The Principles of Political Economy and Taxation, (Everymanovo vydání, New York), str. 193-194.\n11) Fráze „efektivní poptávka“ zde byla ovšem zvýrazněna proto, aby bylo zdůrazněno, že tento termín nevynalezl Keynes. Ricardo často používá termín „efektivní poptávka“ ve svých Notes on Malthus (Straffovo vydání, Cambridge Univerity Press, str. 234). Termín „efektivní poptávka“ byl ve skutečnosti zaveden Adamem Smithem v Bohatství národů (Kniha I, kapitola 7). John Stuart Mill vysvětluje: „Spisovatelé … definovali poptávku jako přání vlastnit spojené s mocí nakupovat. Aby rozlišili poptávku v technickém smyslu od poptávky, která je synonimem s přáním, nazvali jí efektivní poptávkou.“ Principles of Political Economy, 1848, Kniha III, kapitola II, § 3.\n12) Notes on Malthus, str. 305.\n13) Notes on Malthus, str. 306-307.\n14) Haberlerův komentář ke Keynesově Obecné teorii v 8. kapitole třetího vydání jeho Prosperity and Depresion (Ženeva: Liga národů, 1941) obsahuje mnoho trefných postřehů.\n15) The New Economics, editováno Seymourem E. Harrisem, str. 174.\n16) Notes on Malthus, str. 449.\n17) Notes on Malthus, str. 175-176.\n18) Notes on Malthus, str. 449.\n19) Notes on Malthus, str. 309.\n20) Letters of Ricardo to Malthus, editováno Bonarem (1887). Dopis ze 16. září 1814, str. 43.


Laureátem letošní Ceny Františka Běhounka je Jiří Bártek\nZe slavnostního předání ceny (zprava): ministr školství Dalibor Štys, Jiří Bártek a náměstek ministra Tomáš Hruda. Foto: Velena Mazochová\npátek 6. prosince 2013, 08:58 - Text: Velena Mazochová\nNejcitovanější vědec českého původu v oblasti biomedicíny Jiří Bártek obdržel včera Cenu Františka Běhounka za šíření dobrého jména České republiky v evropském výzkumu a vývoji. Ministr školství Dalibor Štys mu ji předal při slavnostním ceremoniálu v Národním pedagogickém muzeu J. A. Komenského v Praze.\nAbsolvent Univerzity Palackého a člen její akademické obce Jiří Bártek patří ke špičce v oblasti základního biomedicínského výzkumu. Je vedoucím několika prestižních evropských výzkumných laboratoří a působí také v čele jednoho z týmu olomouckého Ústavu molekulární a translační medicíny (ÚMTM). Jako laureáta na letošní Cenu Františka Běhounka jej návrhová komise ministerstva školství vybrala z patnácti nominovaných kandidátů.\n„Udělení ceny vnímám jako velkou poctu a ocenění mých obou českých laboratoří v Praze a v Olomouci a laboratoře v Kodani. Cena Františka Běhounka je prestižní a svým pojetím výjimečná, protože má nejen český, ale i celoevropský rozměr. Je to určitě závazek a motivace pro práci na dalších projektech,“ uvedl Bártek při převzetí ceny.\nPředevším k zástupcům ministerstva školství pak adresoval naději na zeštíhlení administrativy, která je spojená s evropskými projekty a vědcům komplikuje jejich tvůrčí práci. „V Německu nebo Spojených státech vyberou špičkové vědce a podporují je deset, dvacet let, aniž by museli neustále dokazovat, že mají nějakou ideu. Úroveň jejich produktivity je samozřejmě pravidelně monitorována, ale jen si představte, kolik času mohou tito naši kolegové věnovat přemýšlení, výzkumu a práci s mladými vědci, zatímco my téměř každý týden vyplňujeme formuláře na granty,“ zdůraznil Bártek.\nSlavnostního ceremoniálu se zúčastnil i Bártkův mladší bratr Zdeněk, který zavzpomínal na studentské časy v Olomouci. „Už jako student věděl často více než profesoři, kteří jej zkoušeli. Také míval už tehdy na stole korespondenci z různých zemí světa – věda je zkrátka jeho životní cíl,“ popsal Zdeněk Bártek, který působí v rentgenologickém zázemí olomouckého ÚMTM.\nV nobelovské třídě vědců\nPodle oficiálních hodnocení patří Bártek mezi třicet nejcitovanějších vědců Evropy v oblasti výzkumu nádorů a molekulární genetiky. „Celkově byly jeho práce citovány více než 32tisíckrát a jeho současný h-index je 99,“ upozornil při představování laureáta předseda návrhové komise Ivan Wilhelm. Čísla podle něj charakterizují nejen Bártkovu píli a talent, ale jsou i odůvodněním pro udělení ceny. „A to bez toho, že bychom se museli nořit do odborných otázek, kterým nejen já, ale většina členů komise vlastně nerozumí,“ shrnul s úsměvem Wilhelm.\nJiří Bártek vede prestižní mezinárodní laboratoř Cell Cycle and Cancer ve výzkumném ústavu Danish Cancer Society v Kodani a dlouhodobě pracuje v dalších evropských zemích. Je zároveň vedoucím výzkumného týmu v Ústavu molekulární genetiky Akademie věd a jednou ze stěžejních osobností olomouckého ÚMTM, kde vede výzkumný tým Molekulární podstata nemocí a molekulární cíle. „Jeho olomoucký tým působící v projektu Infla-Care v rámci sedmého rámcového programu EU je hodnocen jako nejproduktivnější ze všech 22 zúčastněných týmů,“ připomněl Wilhelm\nV souvislosti s vynikajícími vědeckými výsledky v oblasti základního biomedicínského výzkumu se o něm již řadu let hovoří jako o možném kandidátovi na Nobelovu cenu. Je často zvaným řečníkem na předních evropských konferencích a držitelem řady významných mezinárodních ocenění. Dvakrát – v roce 2005 a 2007 – byl nominován na cenu České hlavy Patria, udělovanou za mimořádné zásluhy v oblasti základního nebo aplikovaného výzkumu, které se prosadily v zahraničí v posledních několika letech.\nVýchozí mechanismus: sebevražda buňky\nJiří Bártek se ve své vědecké práci zaměřuje na oblast molekulární genetiky a nádorových onemocnění a pozornost věnuje zejména regulačním mechanismům dělení nádorových buněk a mechanismům vedoucích ke vzniku nádorů. V posledních letech rozvíjí svou koncepci vzniku zhoubných novotvarů, která je založena na působení buněčných bariér proti progresi nádorů. Tento objev je považován za klíčový pro nové směry onkologické léčby.\nK výzkumu biologie nádorů se profesor Jiří Bártek (1953) dostal během svého studia na lékařské fakultě olomoucké univerzity jako studentská vědecká síla na tehdejší katedře lékařské biologie. Mezi své vynikající učitele řadí mimo jiné Milana Hejtmánka, Karla Lenharta a Alenu Bártovou. Po studiích nastoupil v Ústavu molekulární genetiky Akademie věd v Praze a výzkumu mechanismů dělení lidských buněk se začal věnovat během studijního pobytu ve Velké Británii v 80. letech. Do Kodaně odešel v roce 1992 po úspěšném konkurzu do Danish Cancer Society.\nSe svou alma mater udržuje dlouhodobě odborné i osobní styky. Spolupracuje na výzkumných projektech, podílí se na výchově talentovaných postgraduálních studentů formou dlouhodobých stáží na svém kodaňském pracovišti a olomouckým kolegům pomáhá zprostředkovat další odborné kontakty v Dánsku i ve světě.\nJako první absolvent v historii Univerzity Palackého obdržel v roce 2005 od své alma mater čestný titul doctor honoris causa. Jeho přínos pro rozvoj olomoucké univerzity ocenil rektor Miroslav Mašláň předáním Pamětní medaile UP v závěru přednášky významného absolventa, kterou Bártek přednesl v květnu 2011.\n„Jde o mechanismy, které jsou v buňkách přirozeně přítomné a dokáží rozpoznat nebezpečí, že se buňka začíná zvrhávat v nádorovou. Reagují na to tak, že zastaví její dělení nebo jí „rozkáží“, aby se sama zlikvidovala a vlastně spáchala sebevraždu,“ popsal Bártek. „Koncepce byla naše dítko a spousta laboratoří ve světě nás tímto směrem následovala. Teď máme rozpracovaných více dalších proudů, kterými původní myšlenku rozvádíme a letos jsme udělali velký pokrok. Je toho ale ještě mnoho, co je třeba udělat. Od koncepce a pochopení principu až po okamžik, kdy se výsledek dá využít k léčbě – to je dlouhá cesta,“ dodal Bártek.\nIntenzivní spolupráce s alma mater\nAktuálně rozpracované projekty zahrnují spolupráci mezi kodaňskou laboratoří a lékařskou fakultou v Olomouci a výměnu vědeckých, zejména mladých pracovníků mezi Kodaní a Olomoucí. Jsou zaměřeny na lepší pochopení molekulární podstaty buněčné odpovědi na stresové situace. „Jsou to mechanismy, které v případě selhání přispívají ke vzniku závažných chorob, včetně těžkých neurodegenerativních onemocnění a zhoubných nádorů i například projevů stárnutí,“ objasnil Bártek.\nV klinicky zaměřené oblasti se jeho týmy snaží nalézt nové možnosti cíleného zabíjení nádorových buněk. „Ovšem za podmínek, které co nejméně poškodí buňky normálních tkání a orgánů pacienta,“ zdůraznil Bártek. Pod jeho vedením se vědci pokoušejí nalézt také vhodné molekulární vlastnosti u různých typů nádorů, podle kterých by se daly určit typ léčby či kombinace léčiv. „Nyní se zabýváme zejména nádory prostaty, prsu a mozku, ale i jiných onemocnění. I v této oblasti intenzivně spolupracujeme mezi dánským a olomouckým pracovištěm,“ doplnil Bártek.\nDvě ceny v jednom dni\nPro druhý ročník Ceny Františka Běhounka získal nominaci také významný představitel české biochemické farmakologie a toxikologie a přednosta ústavu farmakologie olomoucké lékařské fakulty Pavel Anzenbacher. Mezi kandidáty byli také další přední čeští vědci, mezi jinými lékař, biochemik a nově zvolený rektor Univerzity Karlovy Tomáš Zima, profesor coloradské univerzity a prezident Mezinárodní akademie kvantově molekulárních věd Josef Michl, neuroložka nebo ředitelka Ústavu experimentální medicíny Akademie věd Eva Syková.\nSmyslem Ceny Františka Běhounka je podpořit, ocenit a motivovat české vědce, kteří se účastní evropských výzkumných a vývojových projektů, zejména projektů začleněných do rámcových programů Evropské unie pro vědu a výzkum. Je spojena s finanční odměnou v hodnotě 250 tisíc korun. Prvním laureátem se stal v roce 2012 uznávaný botanik a odborník na problematiku cyanobakterií a řas a dlouholetý spolupracovník Botanického ústavu Akademie věd Jiří Komárek.\nSpolečně s předáním Ceny Františka Běhounka byly v sále Národního pedagogického muzea slavnostně vyhlášeny také výsledky soutěže o Cenu Milady Paulové za vědeckou práci významných českých badatelek. Laureátkou letošního ročníku, zaměřeného na oblast farmakologie, resp. experimentální a klinické farmakologie a toxikologie, se stala vedoucí výzkumné skupiny Experimentální a aplikovaná neuropsychofarmakologie Středoevropského technologického ústavu CEITEC při Masarykově univerzitě v Brně Alexandra Šulcová.


Mountain Seaview Luxury Apartments Ubytovacích zařízení : Rezervujte nyní\nMountain Seaview Luxury Apartments Phuket : Okamžité potvrzení rezervace ubytování v hotelu a nízké ceny pro Mountain Seaview Luxury Apartments Phuket s .\nNabízející kvalitní ubytování v čtvrti rodinná zábava, pláž, restaurace města Phuket, je hotel Mountain Seaview Luxury Apartments populární volba pro cestující za obchodem i turisty. Pouze 22.2 km od městského vzrušení, tento 3-hvězdičkový hotel má vynikající polohu a poskytuje vynikající přístup k největším atrakcím města. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nMountain Seaview Luxury Apartments rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Phuket. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, taxi služba, nonstop recepce, expresní přihlášení a odhlášení z hotelu, úschovna zavazadel.\nHotel provozuje 12 skvěle vybavených pokojů, mnoho z nich včetně televize s plochou obrazovkou, připojení k internetu (Wi-Fi), Wi-Fi připojení k internetu (bezplatné), klimatizace, budicí služba. Ať už jste milovník fitness nebo jen hledáte způsob uvolnění po náročném dni, budete se bavit špičkovým rekreačním vybavením, jako je golfové hřiště (v dosahu 3 km), potápění, masáž. Objevte poutavou kombinaci profesionálních služeb a široké škály vybavení v Mountain Seaview Luxury Apartments.\n12/14 Patak Soi 10, Kata, Phuket, Thajsko, 83100\nVzdálenost na letiště: 46.7 km\nO hotelu The Kee Resort & Spa (The Kee Resort & Spa) Více podrobností Popular\nDobře umístěný v oblasti pláž, nákupy, noční život města Phuket, The Kee Resort & Spa vám poskytuje nejpříznivější místo...\nAnon Villa Více podrobností Popular\nBeyond Resort Karon – Adults Only Více podrobností Popular\nZrekonstruovaný v roce hotel Beyond Resort Karon zaručuje hostům příjemný pobyt ať už jsou ve městě Phuket pracovně nebo...\nThe Slate Více podrobností Popular\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Phuket je hotel The Slate správná volba. Hotel leží 35 km od centra města ...\nCC’s Hideaway Hotel Více podrobností\nBaan Kongdee Sunset Resort Více podrobností\nO hotelu BVR Phuket (Boomerang Village Resort) Více podrobností\nBaan Kawkaew Kata Více podrobností\nLae Lay Suites Hotel Více podrobností\nGarden Home Kata Více podrobností\nVillareal Heights Hotel Více podrobností\nSea Host Inn Více podrobností\nThe Kata Resort Více podrobností\nPhuket Point Guesthouse Více podrobností\nKata Tranquil Villa Více podrobností\nThe Melody Phuket Hotel Více podrobností\nMataphuket Apartment Více podrobností\nBaan Kata Maytha Více podrobností\nO hotelu Tik's Place (Tik's Place) Více podrobností\nThe View Phuket Více podrobností\nBaan Karon Resort Více podrobností\nJR Siam Kata Resort Více podrobností\nWaree Guesthouse Více podrobností\nNN House Apartments Kata Více podrobností


Dědičkou práv po Kaplickém má být jeho druhá žena Eliška — ČT24 — Česká televize\nPraha - Majitelkou autorských práv po zesnulém architektu Janu Kaplickém by se po skončení dědického řízení měla stát jeho druhá žena Eliška. Podle zástupce rodiny Kaplických Radka Zemana tak bude také vlastnit také značku Future Systems, studia, které Kaplický koncem 70. let spoluzakládal. Dva z Kaplického projektů v České republice se pravděpodobně dočkají realizace, o Národní knihovnu se stále vedou boje.\nDědické řízení po slavném architektovi, který zemřel letos 14. ledna, skončí během léta. Již dnes je ale podle Zemana zřejmé, že majitelkou autorských práv bude Eliška Kaplická. Tým Future Systems je podle Zemana také připraven zahájit práce na projektech, které je třeba po smrti architekta dokončit.\nK nejbližším příbuzným zesnulého architekta patří také jeho první manželka Amanda Leveteová a její syn Josef, kterého měla s Kaplickým. Leveteová a Kaplický se vzali v roce 1991, v roce 2003 žili již odděleně a rozvedli se v roce 2006. Teprve krátce před Kaplického smrtí se dohodli na rozdělení kanceláře, když Kaplický si ponechal jméno Future Systems a tým čtyř architektů, zatímco ona zůstala v původním ateliéru pod firmou Amanda Levete Architects.\nReportáž V. Kabátové a L. Komňacké\nRejnokovi se vede dobře\nDvoumiliardový projekt koncertního a kongresového centra v Českých Budějovicích, přezdívaný podle svého tvaru „Rejnok“, je realizaci stále blíž. „Máme otevřené cesty na financování z Evropské unie,“ říká Vladimír Kostka z Jihočeského sdružení přátel hudby, které projekt iniciovalo.\nSe stavbou původně nesouhlasili někteří obyvatelé sousedních sídlišť; sbírali podpisy pod petici, místo Rejnoka chtěli zeleň. Úředníci teď tvrdí, že problémy s pozemky už vyřešili: „Ze strany města neexistují z hlediska územního plánu ani majetkových dispozic žádné závažné překážky,“ uvedl primátor českých Budějovic Juraj Thoma (ODS). Na projektu přislíbila účast i uznávaná česká architektka Eva Jiřičná. Rejnok by se v prostoru bývalých kasáren mohl začít stavět koncem příštího roku.\nDalší místem, které by mohlo dostat stavbu od světoznámého architekta, je louka nedaleko Konopiště - chystá se zde výstavba luxusní obytné čtvrti, jejímž centrem bude Kaplickým navržený klub Volavka. V místě určeném k setkávání a relaxaci bude možné sedět u otevřeného ohně a projekt počítá například s komínem otáčejícím se po směru větru. S výstavbou prvních 48 apartmánů, několika rodinných domů a 4 vil se začne už letos, stavba Volavky a Kaplického vily je naplánována až na třetí, poslední etapu.\nChobotnice vyráží do politiky\nNa podporu nejznámějšího, ale nerealizovaného Kaplického projektu pro Česko - Národní knihovny v Praze na Letné - vznikla veřejná sbírka a nedávno i nová politická strana Blob. Údajné přílišné nároky na státní rozpočet, které by knihovna měla mít, se snažili minulý týden vyvrátit lidé z Nadačního fondu pro knihovnu. Zveřejnili cenový plán, podle nějž by knihovna měla být realizovatelná za 2,3 miliardy korun, tedy přibližně za cenu, s níž se počítalo při vyhlašování soutěže.\nNová strana Blob bude propagovat Kaplického knihovnu


Parkour : Sport pro moderní mládež | Malý dobrodruh - Dovolená s dětmi\nParkour : Sport pro moderní mládež\nin Vybrali jsme / Zdraví a bezpečnost — 30.10.2012\nAkrobatické kousky pořádané na ulicích, cestách, chodnících a mnoha dalších komunikacích, to je parkour. Člověk, jenž tento sport provozuje, se nazývá traceur a někdy se může i zdát, jako by létal. Lidé tyto nadané lidi mnohdy odsuzují a považují je za vandaly, ale nikdo už pak neví, kolik dřiny za tím stojí, aby se naučili tyto nebezpečné, ale přesto dobrodružné a zábavné kousky. Nyní máte možnost se o tomto moderním způsobu zábavy dozvědět něco víc.\nAkrobatické kousky, za kterými stojí hodiny plné dřiny, to je parkour.\nParkour bychom těžko nějak zaškatulkovali. Není extrémním sportem, ale je spíše uměním pohybu při překonávání libovolných překážek, při kterém jsou využívány přirozené pohyby jako běh, skákání a lezení. Smyslem je dostat se bezpečně co nejrychleji a nejefektivněji z místa na místo. Parkour bychom mohli přirovnat k bojovému umění. Pokud ho děláme naplno a správně, může se stát naší životní cestou, filozofií. Parkour je oslavou lidského těla a ducha. Traceur si tak naplno užívá možností, které mu nabízí město a příroda. Hledá si vlastní cestu a neustále se překonává.\nLidé, kteří se parkouru věnují, mají za sebou stovky hodin posilování, stejně tak jako mnoho pádů. Neustále na sobě pracují a učí se novým metodám bezpečným pro ně, ale i pro okolí. Parkour tedy rozhodně není zábavou vandalů, jak ho někteří lidé vidí. Je jasné, že pokud se s člověkem, který nerespektuje pravidlo „chodíme po chodníku“, setkáme poprvé, tak ho z vandalismu budeme podezřívat. Ale parkouristé se snaží své okolí udržovat. Protože i jim jde o to, aby se pohybovali v čistém a bezpečném prostředí. Parkour je tak mnohdy nepochopeným projevem velmi tvrdého tréninku cílevědomého umění pohybu.\nOdkud parkour přišel?\nJak už název napovídá, pochází z Francie, kde byl definován Davidem Bellem. Ten se věnoval bojovým uměním a gymnastice, a snažil se najít způsob, jak těchto dovedností využít v každodenním životě. Inspiroval ho jeho otec, který se v rámci výcviku ve francouzské armádě dostal k přirozené metodě překonávání překážek. David Belle tak v otcově výcviku spatřil základ pro to, co hledal. A tak začal rozvíjet svět úžasných možností lidského těla – parkour.\nPosilování je trénink\nTrénink parkouru spočívá v posilování, tréninku účinných pohybů, rozvoji těla a mysli s cílem, aby se člověk ve všech situacích uměl pohybovat klidně a sebejistě, a aby uměl překonat překážky, které mu přijdou do cesty. Pokud byste s tímto uměním pohybu chtěli začít, tak nepotřebujete žádné drahé vybavení. Bude vám stačit pár kvalitních bot. Hodně času budete muset věnovat usilovnému tréninku, se kterým vám ráda pomůže rozrůstající se česká parkourová komunita.\nJak se stát traceurem?\nNež se tedy začnete pokoušet skákat po sloupech, zdech a všem, co se vám dostane do cesty, podívejte se na internetu na videa s některými úžasnými kousky a zkuste zkontaktovat někoho z parkourové komunity. Ať na městskou džungli nejste sami. Kamkoliv se rozhlédnete, najdete prostor pro parkour. Nevěříte? Přesvědčit se můžete na tomto videu, kde dva nejznámější experti na parkour předvedli mistrovské skoky přímo v nákupním centru na Zličíně v Praze.\nKluci,kteří ovládají parkour\nJakubovi Dohnalovi je 21 let a s parkourem začal v roce 2006, kdy mu kamarád ukázal video na YouTube, kde David Belle (zakladatel parkouru) skákal přes budovy a prováděl další různé skoky. Zalíbilo se mu to, a tak začal napodobovat to, co ve videu viděl. „Dva roky jsem nevěděl, co přesně dělám, prostě jsem se pohyboval. Pak jsem náhodou narazil na internetu na další video a díky tomu jsem zjistil, že se tomu říká parkour,“ říká Jakub Dohnal, který je v parkourové komunitě známý také jako Jim. Netrvalo dlouho a s kamarády založili skupinu Sans Encombre. Od roku 2010 je ale členem skupiny Urban Sense, se kterou zažívají mnoho úspěchů. Jedním z největších úspěchů je spolupráce se sportovní značkou Adidas Originals. „Společným cílem týmu je to, že se chceme živit tím, co nás baví a každým dnem jsme blíž k dosažení tohoto cíle,“ říká dále Jakub Dohnal. Pochopitelně člověk často narazí na nepochopení či odpor. Zbrzdí ho nějaké zranění, stejně jako v každém jiném sportu, ale i to je třeba brát jako součást tréninku. Všem, co by chtěli s parkourem začít, doporučuje pěstovat trpělivost a uvědomit si, že lidské tělo je to jediné, co člověk za celý svůj život nemůže změnit, a proto o něj musí pečovat a být opatrný. Začít trénovat dopady, pády, posilovat, protahovat se atd. Co člověk dá tréninku, to z něj zase dostane zpět.\nAntonín Musil, dvacetiletý parkourista, který je známý také jako Tony, se jako malý věnoval gymnastice a judu. Rád lezl po skalách, skákal a houpal se po stromech. Jeho idolem byl a stále je Jackie Chan. Časem začal chodit na capoeiru (brazilské bojové umění), která mu dala spoustu nových možností ve skocích a v pohybu obecně. „K parkouru mě přivedli kámoši. Jeden z mých snů byl skočit backflip. Když jsem ho skočil poprvé, byl to fajn pocit a od té doby mám tenhle pocit pořád. Je důležité si před skokem uvědomit, že strach je jen hovno v záchodě, co smrdí, ale vždycky se dá spláchnout! Teď nebo nikdy,“ říká Tony. Tony se účastnil pořadu Česko Slovensko má talent, fotil pro časopis Respekt a vyšlo o něm několik článků v novinách. Nejvíce je ale hrdý na to, že je členem týmu Urban Sense, který považuje za svou druhou rodinu. Co by poradil lidem, kteří chtějí s parkourem začít? Aby nepřeceňovali své síly a poznávali, co dokáže jejich tělo. Měli by začít na malých překážkách a postupně přejít na větší. Hlavně by ale měli myslet na své zdraví. Na závěr Tony k parkouru dodává: „Lidé hledají cestu a vidí překážky, kdežto my vidíme cestu a hledáme překážky.“


Škálování: Porovnání verzí – Sociologická encyklopedie\nŠkálování: Porovnání verzí\nVerze z 8. 3. 2018, 14:35 (zobrazit zdroj)\n(Přidána poslední věta Viz též heslo škály a škálování v historickém Malém sociologickém slovníku (1970))\n[[Kategorie:Aut: Buriánek Jiří]]\n[[Kategorie:Metodologie/metodologie empirického výzkumu]]\nViz též heslo [[škály a škálování (MSgS)|škály a škálování]] v historickém [[MSgS|Malém sociologickém slovníku (1970)]]\nškálování – (z lat. scalae = schody, také žebříček, stupnice) – obecně jde o formování měřicích stupnic neboli škál, specif. pak o soubor spec. technik měření jevů, zachycovaných obvykle sadou nominálních znaků (položek, stimulů), které tvoří určité kontinuum. Stupnice umožňuje jejich seřazení, kvantitativní uspořádání od jednoho k druhému pólu. Podle odpovědí na jednotlivé položky se stanoví souhrnná hodnota (odvozený znak, index) pro každou zkoumanou osobu a ta se umisťuje na kontinuu. Š. se rozumí specif. postupy transformace kvalitativních údajů na souhrnné, obvykle kardinální znaky. Škálovací techniky se poprvé objevily ve 20. l. 20. st. v souvislosti s výzkumem postojů (L. L. Thurstone). V první fázi šlo o techniky, které vycházely z posouzení stimulů skupinou posuzovatelů (soudců) ještě předtím, než bylo provedeno vlastní měření na sledovaných skupinách (párové srovnání, technika zdánlivě stejných intervalů). Nevýhodou těchto škál byla značná pracnost, zvl. délka přípravné fáze, výhodou byla včasná eliminace problematických položek a relativní univerzálnost použití již vytvořené škály. Ve 30. l. se objevily operativnější aposteriorní techniky s tvorbou škály na již sebraném materiálu (např. bodovací, sumační škála R. Likerta). Výběr nejvhodnějších položek do výsledné, více či méně dobře rozlišující škály byl vztažen jenom ke zkoumané skupině respondentů. Úsilí o prohloubení diferenciační schopnosti škály a o nalezení jednorozměrného hierarchického kontinua charakterizuje Guttmanův skalogram.\nOd počátku 50. l. stoupá zájem o vícerozměrné přístupy, objevuje se např. sémantický diferenciál (polaritní profil) Ch. E. Osgooda a také analýza latentních struktur P. F. Lazarsfelda, faktorová analýza či novější multidimenzionální škálování, které slouží k identifikaci latentních kontinuí v daném znakovém prostoru. V současné době tedy š. zahrnuje rozsáhlý komplex postupů od různých ad hoc škál (např. zjišťování preferovaných zpěváků pop-music) až po propracované modely (např. Coombsova teorie dat). Jednotlivé techniky je možné úspěšně kombinovat (tzv. kombinovaná diskriminační škála). V současné době nejde již tolik o robustní kvantifikaci původně kvalitativních jevů často subjektivní povahy (postojů, preferencí, hodnot), ale o vystižení skrytých významů a jejich strukturaci. Navíc přetrvává význam š. jako přípravy dat na náročnější matem. – statist. operace. Často požadované kardinální proměnné lze při analýze zastoupit např. získanými faktorovými skóry nebo alespoň jednoduchými sumačními indexy. Technika sumační (bodovací) patří k nejrozšířenějším, ať v podobě kumulovaných indexů (např. index vybavenosti domácnosti jako počet sledovaných předmětů), anebo bodových skórů (např. u nejrůznějších psychol. testů). Vychází z přidělení bodových hodnot k odpovědím na jednotlivé otázky (může jít o položky dichotomické i o běžné polytomické ordinální stupnice souhlasu – nesouhlasu), které může mít povahu arbitrárního rozhodnutí nebo transformace určitého typu (viz standardizace). Do jisté míry lze i vážit jednotlivé položky, v každém případě by však mělo jít o relativně homogenní kontinuum. Na základě celkového skóru respondenta se obvykle provádí zpětné zhodnocení diskriminační síly jednotlivých položek (stimulů), a to buď z hlediska rozlišení krajních kvartilů zkoumané populace, anebo pomocí korelační analýzy. Položky, které diferencují málo, jsou potom ze škály vypuštěny. Technika zdánlivě stejných intervalů může pomoci zejm. při výběru kvalitních položek do škály. Navržené stimuly jsou skupinou soudců (laiků, nikoli odborníků) tříděny do skupin podle jejich pozice na vymezeném kontinuu. Obvyklé je dělení do 7 nebo 9 kategorií s instrukcí, že vzdálenosti mezi skupinami mají být subjektivně stejné. To umožňuje vypočítat škálovou hodnotu (váhu) každého stimulu jako medián nebo aritmetický průměr a případně vyřadit ty položky, které vykazují příliš velký rozptyl v jejich hodnocení soudci. Sporný předpoklad stejné vzdálenosti intervalů řeší později vyvinutá technika následných intervalů, která od soudců nepožaduje dodržení stejné vzdálenosti mezi kategoriemi a délku intervalů stanovuje až na základě analýzy rozložení posudků. I zde se potom vybírají nejvhodnější stimuly do škály tak, aby bylo pokryto rovnoměrně celé kontinuum jednoznačnými a dobře diferencujícími položkami. Následuje sběr dat v terénu a měření celkového postoje jednotlivých respondentů (většinou na základě průměrování hodnot přijatých položek, tedy např. postojových výroků či tvrzení). Obě apriorně připravené škály mohou sloužit jako dobrý základ pro bodování i pro případnou skalogramovou analýzu.\nscaling échelles Skalierung scaling\nLiteratura: Břicháček, V.: Úvod do psychologického škálování. Psychologické a diagnostické testy. Bratislava 1978; Pergler, P. a kol.: Vybrané techniky sociologického výzkumu. Praha 1969; Torgerson, W. S.: Theory and Methods of Scaling. New York 1958; Buriánek, J.: Sémantický diferenciál jako technika sociologického výzkumu. Sociologický časopis, 1988, č. 6.\nViz též heslo škály a škálování v historickém Malém sociologickém slovníku (1970)\nAut: Buriánek Jiří


Fotbalový klub teď hradecká radnice neprodá - Hradecký deník\nMinimálně rok už jedná hradecká radnice v čele s primátorem Alexandrem Hrabálkem (ODS) o možném prodeji městem vlastněného fotbalového klubu. Jenže i když dlouhodobě existují nejméně tři zájemci, posun v jednání nenastal v letošním roce takřka žádný. Radnice totiž stále nevyčíslila, kolik peněz za fotbalový klub vlastně chce.\nFotbalový klub v Hradci Králové rozprodává svů stadion. Uspořádal sbírku na podporu výstavby nového fotbalovho stánku. | Foto: Deník / Michal Fanta\nO prodeji většinového podílu klubu FC Hradec Králové se v krajském městě hovoří už několik let. Před několika lety jednala radnice s italskou investiční skupinou kolem podnikatele Alessandra Barilliho. V červnu 2017 pro změnu zastupitelstvo odmítlo připravenou smlouvu se skupinou kolem bývalého fotbalisty Ivo Ulicha. Na nějaký čas pak plány na prodej klubu utichly.\nVláda, která na radnici vznikla po volbách v roce 2018 však myšlenku prodeje klubu znovu oživila. „Budeme hledat strategického partnera pro fotbalový klub,“ píše se v programovém prohlášení současné koalice. Strategičtí partneři se nakonec městu hlásí sami. Ať už jde o zahraniční investory nebo o již zmíněnou skupinu kolem Ivo Ulicha.\nLoni v listopadu primátor hovořil o intenzivním jednání. „Zájemce zná současný stav a ví, že stadion v tuto chvíli není,“ doplnil Hrabálek. Letos v březnu pak pokračování jednání znovu potvrdil. „Určité zájemce máme a jednáme s nimi. V současné chvíli pracujeme na tom, abychom stanovili cenu fotbalového klubu,“ uvedl primátor. Jenže ke stanovení ceny nedošlo ani za dalších sedm měsíců.\nMěsto má sice podle Hrabálka nasmlouvanou firmu, která hodnotu klubu vyčíslí, čeká ale nejprve na to, až vybere firmu na stavbu nového stadionu. Vyčíslení finanční hodnoty fotbalového klubu v tuto chvíli není na pořadu dne. Budeme to dále řešit v okamžiku, kdy bude podepsaná smlouva se zhotovitelem stadionu, jelikož to, kde budou mít hráči možnost trénovat a hrát, bude souviset s cenou klubu,“ vysvětluje nyní hradecký primátor.\nVyčkat na stadion navrhoval už dříve i náměstek za Změnu pro Hradec a Zelené Martin Hanousek. Naopak náměstkyně primátora Věra Pourová z hnutí ANO je z pomalého postupu zklamaná. Sama totiž dlouhodobě tvrdí, že pro město je neudržitelné, aby každý rok do klubu vkládalo takové prostředky jako nyní. Ročně klub od města dostává více než 30 milionů, z toho zhruba polovina putuje na vrcholový sport.\nPodobnou sumou radnice podporuje i hokejový Mountfield HK. Zde ale vlastní na rozdíl od fotbalového klubu pouze polovinu akcií. „Měli bychom pracovat na tom, abychom našli někoho, kdo pomůže městu ušetřit nějaké výdaje. V této době to platí dvojnásob. Myslím, že v koronavirové době nám bude chybět spousta peněz a musíme hledat úspory. Není na co čekat. Myslím si, že s fotbalovým stadionem ten prodej klubu nesouvisí. Fotbalový stadion by zůstal ve vlastnictví města,“ argumentuje Věra Pourová.\n„Vůbec nejsem příznivcem toho, aby město vlastnilo fotbalový i hokejový klub. Čím dřív najdeme partnera, tím lépe, “ řekla Náměstkyně pro správu majetku Věra Pourová (ANO).


Info o Kdo s ohněm zachází - recenze, hodnocení a parametry\nInfo o Kdo s ohněm zachází recenze, hodnocení a parametry\nInformace: Kdo s ohněm zachází Historické Knižní klub\nPopis produktu: Kniha Kdo s ohněm zachází:Volné pokračování historické detektivky Smrt nosí rudé škorně se opět odehrává ve středověké Praze, a to v prosinci roku 1399. Václav od Černého koně, podrychtář Starého Města pražského, řeší další případy. Nemá toho na svých bedrech málo: kromě zmizení biřice Vohnouta, požáru v radní síni, nepořádku v obecní pokladně a hledání viníků se musí potýkat s řadou dalších menších či větších problémů. Snaží se také odhalit identitu tajemných jurátů, kteří zřejmě stojí i za přepadením biskupova poselstva, a odkrýt podvody alchymisty s nekalou pověstí. A ke všemu občas na Václava svými tajnými ženskými zbraněmi skrytě zaútočí manželka Kateřina, toužící po nových šatech na očekávanou korunovaci...... Zobrazit celý popisek produktu zde >>>\nE-shop Alza.cz Elektro nabízí tento produkt Kdo s ohněm zachází, dnes za výhodnou cenu 274 Kč. Nakupujte, dokud je zboží ještě k dispozici. Produkt je v kategorii Historické.\nNázory na Kdo s ohněm zachází\nRecenze Kdo s ohněm zachází: Vše zatím ok, i samotná produkt hodnotím kladně i byl dobře zabalen. Líbí se mi jeho vlastnosti a důvěřuji tady této značce Knižní klub. Jsem se vším hodně spokojen.\nHodnocení: Před nákupem si většinou pročítám recenze Kdo s ohněm zachází a často se podívám i na Youtube. A tento produkt mi vyhovuje.\nKomentář k produktu Kdo s ohněm zachází: S tímto e-shopem Alza.cz Elektro mám prozatím fajn zkušenosti a líbí se mi jeho přehlednost. Značku toho produktu jsem si oblíbil a nemám co vytknout.\nVlastnosti Kdo s ohněm zachází Knižní klub\nVíce produktových obrázků, podrobnější specifikace Kdo s ohněm zachází a popis si přečtěte i na stránkách v katalogu, nebo přímo na webu obchodu Alza.cz Elektro Knižní klub, u kterého si můžete tento výrobek ihned zakoupit za 274 Kč. Podívat se na nabídku v obchodě.\nParametry a údaje o výrobku Kdo s ohněm zachází:\n- číslo EAN 9788024243061\nSouboj kouzelníků: Setnovo pátrání\nPokud k produktu (Kdo s ohněm zachází) potřebujete produktovou dokumentaci o výrobce (Knižní klub), manuály, či podrobné složení k produktu 9788024243061 , obracejte se s dotazem přímo na výrobce nebo obchodníka, který vám je schopen dodat přesné informace. Veškeré popisky zboží, ceny i dostupnost jsou informační a nemusí být aktuální k dnešnímu dni. Pro přesné údaje se prosím podívejte přímo na stránky prodejce Alza.cz Elektro, kde jsou veškeré tyto údaje (cena a dostupnost) vždy aktuální.


penzion v Jeseník\nDomácíČeské republice penzionpenzion a Jeseník\npenzion pro vaši dovolenou v Jeseník. Levné a levný, penzion z adresáře Jeseník.\nPokoje v hlavní budově s restaurací a samostatné chaty v oploceném areálu. Vše s vlastním sociálním zařízením, stravování i vlastní vaření. Nízké ceny, krásné horské prostředí, letní koupaliště, v zimě sjezdovky. od:6.00 €


Baroko - - Odborný slovník (Hudba, zvuk) | HumanART.cz\nObdobí hudebního baroka je obvykle kladeno mezi roky 1600 a 1750. Jedná se samozřejmě pouze o orientační vymezení.\nTermín baroko, přejatý z dějin umění, je odvozen z portugalského a francouzského barroc, tzn. perla nepravidelných tvarů. V tomto případě platí označení pro nabubřelost starého umění, barokní hudba platila za harmonicky zmatenou, melodicky obtížnou, kostrbatou, zkrátka barokní. Teprve 19. století přineslo kladné hodnocení baroka.\nStyl hudby se s rokem 1600 skutečně mění, zároveň se ale udržuje původní polyfonie, takže existují souběžně dva styly (stile antico, stile moderno). Kolem roku 1600 navíc přichází opera. Kolem roku 1750 (úmrtí J. S. Bacha) probíhá další, o něco méně jasná změna, kolem roku 1730 se hudba zjednodušuje, je více přirozená, kolem roku 1780 již navazuje v klasicismus.\nZa největší barokní skladatele jsou všeobecně považováni Georg Friedrich Händel a Johann Sebastian Bach.


ŽENA-IN - Děti a peníze - odkdy a kolik?\nDěti a peníze - odkdy a kolik?\nKapesné přijde v rodinách na přetřes většinou s nástupem potomstva do školy. Jenže, kolik je akorát? Má dítě dostávat peníze pravidelně, nebo jen když je potřebuje? Je dobré platit dětem třeba za domácí práce, nebo by to pro ně měla být samozřejmost. Každopádně, naučit dítě hospodařit s penězi se vyplácí...\nMají děti dostávat kapesné? A jak velké? Univerzální odpověď neexistuje, protože nejde jen o dítě samotné a jeho přístup k penězům, ale třeba i o zvyky dané rodiny. K penězům se zkrátka dá přistupovat různě. Jaký model se osvědčil u vás doma?\nUkliď nádobí, dostaneš zaplaceno\nZuzce bude deset a kapesné nedostává. Přesto si nestěžuje, protože na peníze si přijde díky pomoci rodičům v domácnosti.\n"A nám to tak vyhovuje, protože nemusíme Zuzanu přemlouvat, aby třeba uklidila nádobí z myčky," říká její maminka.\nJenže, i ona přiznává, že má trochu problém s tím, že jí samotné za práci doma nikdo neplatí. Navíc, obtížně se stanovují podmínky toho, co se má dělat zadarmo a co už za peníze. "Dcera zkoušela, jestli bychom jí neplatili i za úklid pokojíčku, ale to jsme odmítli. Nakonec jsme se navíc rozhodli, že i peníze třeba za odnášení odpadků a podobně dostane jen tehdy, bude-li mít zároveň uklizeno u sebe."\nTenhle model vyžaduje, aby bylo stanované ohodnocení domácích prací, jinak hrozí, že příjmy dítěte budou poněkud nepravidelné a nenaučí ho to tak rozvržení výdajů. Rodiče navíc nemají přehled, kolik vlastně dítě dostalo peněz. "Vyhovuje nám na tom, že i Zuzana nebere peníze jako něco automatického, a předpokládáme, že časem si začne vydělávat i na brigádách."\nJe sobota, tady máš dvacku\n"Dáváme synovi kapesné od jeho pěti let. Nejdříve dostával pětikorunu týdně, teď když chodí do první třídy, má na týden deset korun. Výplatním termínem je vždycky sobota ráno," popisuje rodinné zvyky tatínek šestiletého Matěje. Pevně daná výplata umožňuje dítěti plánovat výdaje a potomek si může spočítat, za jak dlouho si našetří třeba na autíčko. Matějovi rodiče zároveň synkovi vysvětlili, že si z kapesného bude muset přispět třeba na novou průkazku MHD, kdyby ji snad ztratil. Pozor, v případě, že se rozhodnete pro pravidelnou výplatu, je nefér říkat dítěti, že zrovna nemáte drobné, anebo zničehonic podmiňovat její vyplacení dobrým chováním a školními výsledky. Je však možné stanovit taxu, kterou z výplaty strhnete, pokud se dítko nějak proviní. "My třeba strháváme pětikorunu za sprosté mluvení a bití mladší sestřičky," doplňuje Matějův otec.\nPotřebuješ na kino? Tady máš.\nDvojčata Honza a Kuba zatím kapesné nedostávají. Přesto si ale nestěžují. Když potřebují třeba na kino nebo na nějakou zmrzlinu, stačí říct mámě.\n"Zatím nám to funguje, mám dojem, že pravidelné vlastní příjmy by kluci nezvládli," uvažuje jejich matka, která nechtěla, aby si děti odmalinka zvykly na automatický přísun peněz. Ale plánujeme, že časem přejdou právě na pravidelné kapesné.\n"Klukům bude devět a zatím jsou celkem skromní. Jenže už se projevuje vliv spolužáků a jejich přání se zvětšují. Když šli ven dřív, stačila jim dvacka na nanuka, teď chtějí padesátikorunu," popisuje.\nVýhodou podobného systému je přehled o tom, za co dítě utrácí. Na druhou stranu, může to budit dojem, že rodiče mají nevyčerpatelnou zásobu peněz. A také se stává, že dítě po drobných z rodičů vytáhne více, než je jim libo, aniž mají přesný přehled.\nMáme všechny peníze společné\nSpíše výjimečný je příklad rodičů tří sourozenců Marka, Tomáše a Kláry. Mají společnou rodinnou pokladnu, odkud si berou peníze na vlastní výdaje. Zatím do ní přispívají jen rodiče, nejstarší Kláře je třináct.\n"Děti si samozřejmě smí brát peníze jen s naším souhlasem," doplňuje popis rodinného hospodaření matka tří dětí. Podle ní je tak dobře vidět, že každý člen rodiny má své nároky a že na ně ostatní musí brát ohled.\n"Na druhou stranu je dost náročné být pokladníkem, protože ten musí hlídat, aby si někdo nevzal moc," přiznává maminka. Připouští rovněž, že by jejím dětem mohly v budoucny vzniknout problémy, pokud si třeba najdou partnera, který nebude na společnou pokladnu zvyklý.\nChceš peníze? Najdi si práci!\nTenhle model se hodí jen pro dospívající, jako je sedmnáctiletá Kristýna. Již od patnácti let si přivydělává na různých brigádách.\n"Teď učím malé děti češtinu a taky chodím pomáhat s nákupy a občasným úklidem jedné staré paní," popisuje dívka. Jak říká, i tak má někdy méně peněz než někteří její spolužáci na kapesném. "To mě sice někdy mrzí, ale vím, že naši mi více dát nemůžou." Její rodiče jí platí nutné výdaje spojené se školou a dávají jí 200 korun kapesného na měsíc.\nJe na každém, aby si vybral model, jaký mu vyhovuje. Psychologové se nicméně shodují, že jsou to právě rodiče, kdo učí děti vztahu k penězům a hospodaření s nimi. "Ještě než začnete dítěti dávat kapesné, popovídejte si s ním o penězích," radí psycholožka Lenka Čadová.\nŘeč by se měla vést nejen o tom, jak to funguje s placením v praxi, ale i o tom, jaký vztah mají k penězům rodiče. I když už dítě umí počítat, potrvá ještě nějaký čas, než se zorientuje třeba v cenových relacích a než si třeba ujasní, zda je pro něj lepší utratit drobné hned, nebo si třeba šetřit. Každopádně je důležité, stanovit veškerá pravidle ohledně výplaty peněz předem. Starším dětem můžete dávat peníze měsíčně, mladší by je měly dostávat po týdnu, zvládnou to tak lépe.\n- ideální suma samozřejmě neexistuje, psychologové se vesměs shodnou na těchto měsíčních částkách, které lze samozřejmě rozdělit do týdenních intervalů\nPředškolák: 10 až 20 korun\nŽák prvního stupně: 100 až 200 korun\nŽák druhého stupně: 200 až 300 korun\nJana 01: já myslím, že pětileté dítě takhle rozhodovat nedokáže, může ti to maximálně odsouhlasit\nno něco málo na tom bude - každý přeci chce, aby dítě vzalo za správné to, co se ho snažíme naučit. Ale např. s tou výpovědí jsem mu dala opravdu na vybranou. Dříve jsem ho i několik dní neviděla, protože jsem byla v zaměstnání, pak jsem se mu to snažila vynahradit výletama, dovolenou nebo jsem mu něco koupila. Věděl, že je to za peníze, které jsem dlouhé dny i noci vydělávala. Pokud chce, abych byla doma nebo v méně placeném (ale časově méně náročnějším) zaměstnání, musíme se dost uskromnit. Pochopil to dokonale, rozhodnul se sám a podle toho se i chová.\nmedved: jo, tak tohle je přesně můj názor na dítko pipepoly. Já jsem jí už taky psala..Bydlím v Praze něco přes rok, mám 2 holky 16+18 let a když chtěj více než 400,- na měs¨íc,musí si zajít na brigádu. Větší OK, v pohodě, brigády má neustále, menší je líná potvůrka, tak jen tiše závidí té starší...jo, je to její věc..ale pak má prostě smůlu. Nejde do kina, je bez kreditu...ale je to jen a jen její volba :-))\nJana 01: promiň, ale píšeš, že synovi je pět let a na to se chová velmi zodpovědně... ale není to tak, že mu trochu podsouváš své názory\nv_erunka: aby si uvědomil, že maličkost k maličkosti a utratí si peníze, za které by si býval mohl koupit něco většího. Zkrátka aby se naučil znát hodnotu peněz, postupně a po malých dávkách\nv_erunka: Třeba na to, aby si uvědomil, že peníze nerostou na stromě, že nemůže dostat při každém nákupu kindervajíčko, autíčko, belgické pralinky apod. I předškolák tak snadno pochopí, že když si za desetikorunu koupí sušenku, nezbude mu na žvýkačky. O školácích ani nemluvím - proč by si nemohl prvňák šetřit kapesné na něco, co rodiče koupit nechtějí, protože je to dle jejich mínění blbost? Proč by nemohl mít k dispozici pár korun na nákup vánočních dárků? Proč by se třeťák nemohl z kapesného podílet na nákupu školních pomůcek, které poztrácí? Ono hlavním cílem kapesného není, že dítě opravdu mělo potřebovat z něj něco platit, ale aby se naučilo s penězi zacházet.\nMé dítě má 5 let, ráda bych mu dávala kapesné, ale je to zbytečné. Dostává občas od prababiček (od babičky nic, ani mně nikdy nic nedávala) a peníze má max. k tomu, aby mi je s radostí půjčil, když mi dojdou a nechce se mi ještě jít vybírat. Na konci roku penízky z pokladničky vyberu, ještě něco přidám, abych mu každý rok uložila pro jistotu na dětskou vkladní knížku alespoň dva tisíce. Má ji v Poštovní spořitelně, k tomu kartičku klubu a zúčastňuje se třeba jejich letní soutěže. Říká, že vyhrál za to, že spoří... Jinak kupuji vše, co potřebuje, sladkosti velice omezujeme a on s tím souhlasí. Do tří let nedostal ani kousek cukru, nyní občas a stejně nestíhá ani likvidovat to, co dostane od známých. Pokud na mne loudí, že něco chce koupit, ví, že dostane jen pokud byl hodný a pokud jsem na tom dobře. Sám si rozhodl, že budeme šetřit a abych dala výpověď, že se uskromní,ale za to si mne více užije. Čtení pohádky před spaním je pro něj hodnotnější. Já jsem kapesné nikdy nedostala,, jen na internát a musela jsem přesně napsat, za co jsem kolik utratila. Bylo mi to trapné, ale na druhou stranu to taky není k zahození. Co bylo nutné, mi rodiče koupili a měla jsem minimální prostředky k tomu, abych si kupovala třeba cigarety nebo alkohol na diskotéce. Za to ti, kteří měli peníze k dispozici, u těch to bývalo s alkoholem a cigaretama mnohem horší.\nJeremi: jakkoli je to neuvěřitelné, vstupujeme do třetího měsíce stále s prvním čipem Tomu bych byla nikdy nevěřila Považuju dosavadní školní účet v podobě jedněch ztracených bačkor za velmi slušný.\nAndula: Takže to chápu správně, že čip máte pořád PRVNÍ? To gratuluju. Hrošíkův spolužák Koblížek je horší.\nwerka: kino samozřejmě taky platíme my, navíc chodí s náma, takže by těžko jedno dítě šlo za rodičovské a druhé za vlastní ale teď hrozil podíl na ztraceném čipu a tramvajence, naštětsí to přečkalo prázdniny v družině\nMy dáváme kapsené od posledního roku ve školce (už si uměl spočítat, že když zmrzka stojí 6 Kč, tak mu na destikorunu musí vrátit 4Kč - podle mne to dřív než je dítě tohohle schopné, nemá moc cenu). Začínali jsme na 10 Kč, teď jsme (v 5.tř) na 40 Kč týdně. Má to na drobné mlsky, šetří si z toho na věci, které chce a my je nejsme ochotni financovat (naposledy kryt na mobil), platí si z toho ztracené školní pomůcky (ikdyž pravda - třeba 2 měsíce staré ztracené Tornádo jsem z půlky zacvakla já, protože bych mu tak jak tak za chvíli stejně kupovala nové) a šetří na dárky.\nČasopisy má dva předplacené (mimo kapesné) - ABC a Hattrick (jeho předplatné, které je celkem "mastné", dostal loni k Vánocům). Pokud jde do kina, tak mu na lístek dáváme zvlášť - při pražských cenách by měl téměr po 3týdenním kapesném, stejně tak bazén.\nJeremi: přesně stejný dojem sem na brigádách dostala já , když jsem někdy mezi 16 a 17 o prázdninách pekla chleba v pekárně takřka rodného maloměsta, pochopila jsem, že tudy ne\npipepola: týjo, tvůj synek to má dobře zařízený Ten se tě jen tak nepustí\nTo by mě zajímalo, jaké má požadavky, když ani v Praze nemůže najít brigádu... Jinak ten popis financování jeho soukromých aktivit mě taky dostal Je to skoro dospělý člověk, jak dlouho mu bude milostné schůzky se slečnami platit maminka?\npipepola: V době, kdy mi bylo 17 mě ani nenapadlo, že bych s klukem na rande chodila do drahé kavárny. Ten nanuk na nábřeží byl srdci puberťáka bližší. Ostatně ještě i v 2. ročníku VŠ jsem se svým tehdejším střídala v placení lístků do kina, protože s kapesným jsme na tom byli oba zhruba stejně a s brigádama to mimo prázdniny nebylo nejslavnější. Na chlapi s prachama jsem začala stražit až později.\nMMCH s brigádama jsem taky začínala u prací, které mi moc nevoněly - takové mytí nádobí v kavárně není nic záviděníhodného. Ale aspoň jsem přišla na to, že fakt musím něco vystudovat, abych se v těch saponátech nemusela ráchat nadosmrti.\nDavam tri dolary na tyden......takze jsem v norme\nDavat penize za uklid se mi prici...........neco bych tim ztratila...........moje deti, kdyz me chteji potesit, tak uklidi..proste me pro radost....prijdou me rano vzbudit a hned me tahnou ukazat, jak vzorne uklidily pokojicek / umyly nadobi.../ a tim placenim bych vlastne osidila nejen sebe, ale svym zpusobem i je\npipepola: teda ja jen ziram...jestli platis synovi bowling, squash, kulecnik, kina, koncerty, vydaje na rande, urcite i na mobil, tak to asi nevydelavas na nic jinyho, ne ?\nmam dojem, ze 17 lety kluk si klidne muze vydelat minimalne cast penez sam....aspon by chudak nemusel draze vymyslet, jak zabit cas takhle sice neni v parte vodvarenej a bude svoje rodice milovat, ale vuuubec se nedivim, ze s penezi hospodarit neumi (proc taky, kdyz ma doma oslicka otres se )...mam dojem, ze z kluka vyrusta pomalu ale jiste flakac, ktereho budete mit na krku jeste 40 let...dokud mam funi, zustaneme u ni\npodotykam , ze deti nemam, ale tohle mi snad proboha z mych budoucich robatek nevyroste aspon se o to budu vsi silou snazit\nDo mejch dvanácti let ani žádný zábavný časopisy moc nebyly. Tak max čtyřlístek, bráchovi chodilo Abíčko, vě škole Pionýrská Sedmička nebo Stezka a za hodně mlada Sluníčko a Mateřídouška A všechno kolovalo po třídě, vesměs i Bravíčka, když mi bylo těch čtrnáct, ale to byly tak stupidní články a poradny že to ani nestálo za to. V těch pozdějších letech snad jenom časopis Dáma o šatech, líčení a tak, tak sem ho sem tam dostala k svátku nebo za dobry známky. Zato teď si s miláčkem kupujem plejbóje\npajda: u nás je to podobně žádné časopisy domů nekupujeme takže pokud chce ABíčko musí si ho koupit ze svého kapesného Mc-áč teda hradíme my,protože nám tam chutná všem třem\nJá kapesný do doby než sem si vydělala nepamatuju a taky žiju Sem tam, když doma v neděli nic nebylo sem dostala dvacku na sváču, do kina sem šla tak jednou za půl roku s přesným obnosem na lístek, věci do školy sem musela nejdřív říct, kolik a na mimosložkový financování si pamatuju akorát od babičky třikrát ročně na stovku k narozkám, svátku a vysvědčení.\nAle pravda, že v létě na nanuky se naši neptali, kde se ztrácejí zalohované lahve\nanna.marie:kredit si kupuje za sve protoze ho ma za 3dny provolany a tohle ja podporovat nebudu.Jednou jsem se tady dohadovala s tchyni a svagrovou co jsme to prej za rodice,ze si synek musi koupit za sve boty ale to nevedela,ze bot ma dost a dost a chce proste jen vystrelek mody,ktery byl za 1.000kc.Mam dojem,ze nase deti maji vse co potrebuji ale porad delaji jaky jsou chudaci pred spoluzakama.Stale vetsi naroky-mobil by chtel nejmin za 10tisic pac kamos ho ma,brusle na rampu za 15tisic pac kamos je ma,kolo za 15tisic do terenu.Jo tak na to tedy nemame


Vyživující kondicionéry pro vaše vlasy – Dove\nKondicionéry Dove pomáhají udržet vlasy hydratované, aniž by po nich byly ztěžklé. Vlasy jsou po použití kondicionérů Dove krásně lesklé a vyživené\nPřečtěte si více Continue Reading Kondicionér Zobrazit méně Text Kondicionér\nObčas neexistuje lepší pocit, než si do vlasů vmasírovat ten nejlepší kondicionér, jaký může být, a odpočítávat minuty do odhalení konečného výsledku. Obzvláště pokud víte, že po opláchnutí kondicionéru budou vaše vlasy zdravé a pružné.\nStejně jako naše pokožka i naše vlasy mohou vyžadovat různou péči. Potřebujete silnou dávku vyživujících látek? Náš kondicionér Dove Nourishing Oil Care vám pomůže udržet vlasy vyživené, aniž by po něm byly ztěžklé. Jsou vaše vlasy poškozené? Když vlasy potřebují opravdu láskyplnou péči, použijte náš kondicionér Intensive Repair. Obnovuje hladkou strukturu vlasů a chrání před třepením konečků. Vaše vlasy zanechá tak přitažlivé, že všichni budou chtít znát tajemství vaší péče.\nNyní už jen zbývá zjistit, jaké možnosti vám nabízíme, a vybrat si tu správnou, která bude vyhovovat vašim potřebám. Uvádíme navíc i několik tipů a triků, které vám napoví, jak při každém použití kondicionéru využít všech jeho účinků na maximum.\nObjevte naše kondicionéry\nZjistěte více—Kondicionér Advanced Hair Series Shine Revived Zjistěte více\nObjevte více—6 věcí, které jste nevěděli o kondicionéru Objevte více


My, děti války - kniha | Panta Rhei\nRozmery: 1,8 cm x 24,5 cm x 17,3 cm\nO knihe: Kniha prostřednictvím fotografií a příběhů ilustruje životy lidí na Blízkém východě, jež ovlivnila válka. Stali se nechtěně dětmi války. Žijí ve své vlastní zemi, ve městech poničených v boji bez fungující infrastruktury, v uprchlických táborech, kde jsou závislí na humanitární pomoci, nebo se snaží přežít v cizích městech a vykonávají různé podřadné práce, jenom aby se mohli uživit. Fotograf bez talentu navštívil Irák a Libanon, kde se setkal s množstvím takových „dětí války“. Lidé mu dovolili, aby navštívil jejich stany a tábory, vzali jej do svých domů v chudinských čtvrtích a dovolili mu tak na chvíli vstoupit do svých životů, které zachytil na fotografiích a v psaných příbězích. Kniha je svědectvím o tom, jak destruktivní je válka a jak relativní a pomíjivé je bezpečí a pohodlí.


Urologie Tomáš 11.7.2016\nDobrý den chtěl bych se zeptat. Už před měsícem jsem si nahmatal na pravém varleti nebo na nadvarleti už přesně nevím bulku, malou ale bolestivou. Navštívil jsem urologa a podstoupil ultrazvuk a nakonec se došlo k závěru, že je to náběh na zánět varlete či nadvarlete, že je tam nějaká cysta nebo tak něco . Dostal jsem biseptol. Po dobrání to bylo v pořádku ale tedka asi po dvou týdnech jsem si zase na varleti nahmatal možná tu samou bulku a bolestivou. Možná je to ta cysta ale v klidu to nebolí jenom se bojím že když budu běhat bude to horší. Měl bych navštívit urologa nebo jsou tyto bulky, cysty normální a bolest přejde? Děkuji za odpověď.\ncysty se varleti občas vytvoří, někdy nevíme proč, někdy se tak stane po prodělaném zánětu.\nObčas bývají i bolestivé. Zkuste lokálně Heparoid/Lioton mast.\nPokud obtíže neustoupí, navštivte urologa.


Televize Samsung QE65S95B černá | DATART\nTelevize Samsung QE65S95B černá\nKód: SAMQE65S95BA ID: 1643788\n65" (163 cm) 4K OLED Smart TV • rozlišení 3840 × 2160 px • 2× DVB T2/C/S2 • H.265/HEVC • 4 600 PQI • Dolby Digital Plus • Wi-Fi • Bluetooth • LAN • 4× HDMI • 2× USB • CI+ slot • Neo Quantum Processor...\n? 79 990 Kč\nDo vašeho obýváku přichází zábava, od které se nebudete chtít odtrhnout. Přináší ji OLED televize Samsung QE65S95B. Ať už chcete sledovat film, seriál nebo internetové video, můžete se vždy spolehnout na úžasný 4K obraz díky Neo Quantum Processor 4K, technologii Quantum HDR i skvělému prostorovému zvuku Dolby Atmos, který vás vtáhne do děje. O plynulý pohyb a čistou kvalitu obrazu se postará funkce Motion Xcelerator Turbo+, se kterou si vychutnáte plynulé hraní her bez zpoždění a rozmazání.\nTelevize vás už na první pohled uchvátí svým nadčasovým, elegantním a tenkým LaserSlim designem, který skvěle zapadne do interiéru vašeho moderně zařízeného obývacího pokoje či ložnice.\nNeuvěřitelný kontrast díky technologii Quantum HDR\nInteligentní funkce Real Depth Enhancer napodobuje lidské oko\nPodpora SmartThings – ovládání chytré domácnosti z obrazovky\nElegantní a tenký LaserSlim design\nSamsung OLED TV pro epické televizní zážitky.\nSamosvítící LED diody\nDíky OLED technologii špičkové kvality dokáže televizor od společnosti Samsung zobrazit barvy v dech vyrážejícím obsahu. Televize se tak stává zárukou skutečně hluboké černé i jasné bílé a celkově skvělého vyznění všech barevných odstínů.\nKontrast nové úrovně\nObjevte v obraze vašich oblíbených snímků nové, doteď neviděné detaily. Vychutnejte si pohled OLED TV s neuvěřitelným kontrastem. Neurální Quantum Processor 4K podrobně analyzuje každou scénu, aby co nejvíce maximalizoval jas zobrazeného obsahu. Vy tak díky technologii Quantum HDR získáte úplně nový pohled na audiovizuální zábavu.\nObraz na OLED TV získává doslova novou hloubku. Inteligentní funkce Real Depth Enhancer pokročilým způsobem napodobuje lidské oko a zpracovává hloubku obrazu zvýšením kontrastu na objektu umístěným v popředí, zatímco objekty v pozadí zůstávají beze změny. Stanete se tak svědky obrazu, který je skutečně věrný realitě.\nHerní vítězství ve vysokém rozlišení\nNenechte se při gamingu ničím vyrušit nebo zpomalit. Řešení Motion Xcelerator Turbo+ přináší 4K rozlišení a frekvenci 120 Hz, což zajistí, že váš obraz bude vždy plynulý a rychlý.\nS podporou SmartThings si můžete vychutnávat luxus plně propojené domácnosti, kterou toto chytré řešení monitoruje a řídí. Ulehčete si každodenní život – vaši chytrou domácnost můžete ovládat nyní z přehledné obrazovky vašeho OLED televizoru.\nChytrá řešení integrovaná v televizoru vám umožní získat přístup k pracovnímu počítači, notebooku nebo telefonu – přímo z obří obrazovky OLED.\nStáhnout / (405 kB)\nStáhnout / (621.2 kB)\nApple TV, Apps Store, Facebook, Google Play, HBO Max, Kuki, Lepší.TV, UEFA TV, O2 TV, Prime Video, Rakuten TV, Red Bull, Skylink Live TV, Sledovani.tv, Spotify, Telly, T-Mobile TV GO, Voyo, YouTube, Netflix\nAirPlay, Bluetooth, Wi-Fi, Wi-Fi ready, Zrcadlení obrazu\nDolby Atmos, Dolby Audio, Dolby Digital, Dolby Digital Plus\nUživatelské recenze - Televize Samsung QE65S95B černá\n1x Soundbar Samsung HW-Q600B (zdarma)\nPojištění prodl. záruky + 5let 14 398 Kč\nPojištění prodl. záruky + 3roky 11 198 Kč\nPojištění prodl. záruky + 1rok 5 599 Kč