RC model Horizon i-H2Go auto na vodíkový pohon 6942503404012 | BScom.cz\nBScom.czArchivRC model Horizon i-H2Go auto na vodíkový pohonRC model Horizon i-H2Go auto na vodíkový pohonovládané smartphonem nebo tabletem (6942503404012). Více informací\nKód produktu0461230Kód výrobce (PN)6942503404012VýrobceHorizonZáruka24 měsíců\nHlídat cenuPřidat k porovnáníPotřebujete poradit?Doporučit známémuVytisknoutPrůměrné hodnocenínehodnoceno0×0×0×0×0×Ohodnotit produktZobrazit recenze (0)PopisTechnické parametryPodrobnostiDiskuze RC model Horizon i-H2Go vám ukáže možnou budoucnost - automobil na vodíkový pohon. RC model Horizon i-H2Go vám ukáže možnou budoucnost - automobil na vodíkový pohon. Tento plastový model uchvátí technologické nadšence, školy a technické koužky. Zajezděte si s ním na hladkých, rovných, suchých plochách bez nečistot.Nepotřebuje žádné baterie a žádný ovladač navíc. Využijte zelené energie pro pohon a zábavu. Pomocí solárního panelu uveďte do provozu svou vlastní vodíkovou stanici. Postup je jednoduchý, stačí nalít čistou/destilovanou vodu a pak si už jen užívat elektrolýzu za svitu modrých diod. Následně se začne vyrábět plynný vodík, který pak přečerpáte pomocí pístu ze stanice do nádrže modelu - ten jej pomocí palivového článku přemění zpět na elektřinu, kterou uloží do kondenzátoru. Model je tak připraven k jízdě. K ovládání využijte svůj smartphone nebo tablet, spárování proběhne přes Bluetooth. Software pro ovládání je možné zdarma stáhnout z AppStore nebo Google Play. Určeno pro iOS 4.3+ a Android 4+.Vnitřek auta během jízdy svítí modrou barvou. Plně nabitý kondenzátor umožní cca 10 minut jízdy. Rozměry jsou 225 x 89 x 59 mm (d x š x v). Obsah balení:Model auta na vodíkový pohonVodíkovou staniciSolární nabíječUSB kabelInjekční stříkačkuCZ návod Pokročilé Doba provozu9,8 min Obsah balení Obsah baleníModel Základní MateriálPlastovládané smartphonem nebo tabletem (6942503404012)Diskuze k produktuMáte otázku? Zajímá vás konkrétní detail? Zeptejte se nás.Položit dotazNový dotazVaše jméno:Váš e-mail:(E-mail nebude zveřejněn)Nadpis:Text příspěvku:Zeptat seVaše jméno:Váš e-mail:(E-mail nebude zveřejněn)Text příspěvku:Přidat reakci


Nalehko...: Pečený sumec a zeleninové pyré\nRyba a salát\nZačneme zeleninovým pyré. Zeleninu očistíme, nakrájíme na kousky a spolu s bylinkami a solí uvaříme do měkka. Uvařenou zeleninu slijeme. Vývar nevyléváme, schováme si ho na polévku, nebo rizoto! K zelenině přilijeme dvě lžíce kvalitního oleje a rozmixuje do hladka. Na závěr přidáme asi dvě hrsti rukoly a promixujeme jen tak, aby v pyré zůstaly viditelné kousky rukoly. Pokud je pyré příliš husté, přidáme trochu vývaru. Na závěr dochutíme solí a citrónovou šťávou. Udržujeme v teple. Já hrnec klasicky zabalím do utěrky a strčím do peřin. ;)\nTroubu předehřejeme na 200°C. Pekáče vyložíme pečícím papírem. Porce ryby dobře osolíme, potřeme olejem a rozdrceným stroužkem česneku. Pečeme cca 10 minut, podle velikosti porcí, na 200°C. Mezitím si v misce smícháme pokrájená rajčata a hrst rukoly na salát. Přidáme nasekanou bazalku, trochu soli. olej a dobře promícháme.\nServírujeme se sklenicí bílého vína, nebo osvěžující citronády.\nVystavil Nalehko v 5:52


Jak si říct o vyšší plat, aby to opravdu klaplo? Tohle… | Kafe.cz\nTip Kafe.cz Při otázce na výši platu neříkejte rozmezí, tu nejvyšší částku byste určitě nikdy nedostala. Uveďte pouze jedno číslo, a to vždy to vyšší.\nDěti a rodina - 10. 09. 2018\nEuforie z prvních dní je pryč. Co dělat, když se vašemu dítěti ve škole nelíbí?


Byli jsme ve středu, i když ve čtvrtek… | Mendelovo gymnázium v Opavě\nNaše cesta začala v malém městečku Havlíčkova Borová, která je rodištěm K. H. Borovského. Zde jsme navštívili muzeum, které se zabývalo jeho životem a tvorbou. Téhož dne, tudíž ve čtvrtek, jsme zavítali do vesničky Číhošť, která je pro své umístění také známá jako střed České republiky. Údajně se zde stal zázrak. V roce 1949 se nad oltářem v místním kostele při mši pohnul křížek. Dodnes ale nikdo nedokáže vysvětlit, jak se to mohlo přihodit. Konečným cílem naší cesty byla vesnice Lipnice nad Sázavou. Zde se nachází muzeum Jaroslava Haška a krásný hrad, který se se tyčí nad vesnicí. Naším průvodcem byl pravnuk samotného spisovatele Haška. Ten nás provedl vesničkou i lesem. Také nám ukázal místo, kde je Jaroslav Hašek pochován a vyprávěl nám o něm i spoustu zajímavostí, o kterých se v knihách nedočtete. Posledním bodem naší exkurze byla návštěva památky UNESCO ve Žďáru nad Sázavou, Zelené hory. I přes chladné a větrné počasí jsme se ponořili do dob architekta Santiniho. Poznali jsme jeho nadšení pro geometrii, čísla a jejich symboliku. Vytvořil tak krásné místo, které je dodnes cílem mnoha poutníků.\nExkurze se zdařila a už se těšíme na další.\nAutor příspěvku: třída 7. A\nPublikováno: 12. 4. 2018 | Redaktor: komise Český jazyk a literatura\t| Rubriky: Exkurze, Kultura, Výlety, Výuka


Jaké jsou podmínky dotace na tepelná čerpadla? - Bydlimmoderne.cz\nJaké jsou podmínky dotace na tepelná čerpadla?\nKovář Petr 23.6.2020\nStarý kotel vám již nevyhovuje a plánujete, že byste přešli na modernější řešení? Může jím být například tepelné čerpadlo, ekologický zdroj energie, který je v posledních letech velmi oblíbený. Snad jedinou nevýhodou tohoto typu vytápění je vyšší pořizovací cena. S využitím dotace však nemusí být až tak neúnosná.\nTepelná čerpadla lákají zejména na vysokou účinnost a úsporu nákladů. Výrobci tvrdí, že se vám sníží spotřeba až o 75 %. Přitom se ještě zachováte hezky k naší planetě, protože tepelná čerpadla využívají ekologický a obnovitelný zdroj energie – teplo si berou ze vzduchu, země či vody, tedy z přírody kolem nás. Vás pak potěší ještě třeba možnost ovládat své čerpadlo přes internet z tabletu či telefonu. Dnešní moderní tepelná čerpadla jsou totiž vybavena připojením k internetu.\nKdo má nárok na dotaci na tepelné čerpadlo?\nVšechno výše popsané je moc hezké, ale cena tepelných čerpadel už tak pěkná není. Pokud si ji plánujete snížit prostřednictvím dotace Nová zelená úsporám, měli byste vědět následující:\nDotace je určena pro rodinné domy, které jsou aktuálně vybaveny kotlem na tuhá paliva.\nDům musí mít vypracován průkaz energetické náročnosti a dosahovat minimálně třídy „C“.\nPeníze je možné žádat pouze na výměnu stávajícího nevyhovujícího kotle.\nPodpora se vztahuje nejen na nákup tepelného čerpadla, ale také projektovou dokumentaci, služby energetického specialisty apod.\nTepelné čerpadlo musí splňovat určité technické požadavky.\nJestliže splníte podmínky, máte nárok na celkem až 120 000 Kč (proplácí se maximálně 80 % uznatelných nákladů). Ve vybraných lokalitách je částka vyšší, jedná se o 127 500 Kč.\nJak si dotaci vyřídit?\nNejlepší je, když vám s vyřízením dotace na tepelná čerpadla pomůže přímo firma, u které si čerpadlo kupujete. Zkušení odborníci vám poradí, jaký typ vybrat, aby spadal do dotačního programu, a také zda ve svých podmínkách vůbec budete mít na příspěvek nárok. Nevíte-li, na koho se obrátit, zkuste to u firmy Master Therm, specialistů na tepelná čerpadla.\nPředchozí článek Předchozí článek: Zelená elektřina se stává nedílnou součástí moderního bydlení\nDalší článek Další článek: 3 tipy na moderní nábytek do domácnosti


MP3 přehrávač, který nebudete schovávat\nNový stylový přehrávač K7 od Qoolqee kombinuje netradiční design i maximální výbavu. Zaujmout proto může i ty, kteří místo všemožných blikátek a pěkných ikon v přehrávači, ocení věci jako podpora 3D zvuku, přítomnost line-in či kvalitní ekvalizér.\nJak se to čte\nJak se čte jmeno prehravace.Kulki? :D (ale fakt...)\niAUDIO je mnohem lepší\nCo je to za předpotopní plácačku na mouchy, která má USB 1.1. Panebože to jsme v roce 2003? Jestli někdo stahoval hudbu do 1GB, tak vím o čem mluvím! A barevný displej - na co, stejne na slunícku není nic vidět ( známe z mobilů) . A když s barevným displejem tak to už je větší vychytávka Emgeton MCODY! A cena 6 490,. to už je lepší si koupit Hi-endový iAUDIO ve stejný ceně !!!\nTak to bych si nekoupil\nJe to velký,pomalý,nehezký a z plastu-fakt vychytaná věcička.Když si cca 1.500,- přidám,tak mám 6GB Ipod mini,nebo za podobný prachy 1GB I audio,nebo Creative,což jsou věcičky daleko lepčí.Takže díky MF Dnes za "dobrej tip".\n" Zaujmout proto může i ty, kteří místo všemožných blikátek a pěkných ikon v přehrávači, ocení věci jako podpora 3D zvuku..." To někdo opravdu používá???\nRe: 3D zvuk\n:-) jestli myslíš ty mrvidla zvuku jako 3D a podobné efekty přes DSP s velmi mizernými algoritmy, budeš se divit, ale jo. Co kolikrát třeba na takovejch těch AIWA-like "hifi" věžích maj lidi zapnutý a připadne jim to, že to hraje sqjele, to sem se nestačil divit (v konekčným důsledku zvuk s EQ tvaru V s totálně vykousanejma středama, hlavně aby to _dunělo_, :)) sem zvukař hobbista (studiové míchání), a kolikrát si říkám, mistři zvuku, co muziku míchaj a masterujou asi musejí opravdu trpět. I když na druhou stranu, při použití přenosného mp3 přehrávače asi není prioritou pro lidi kvalitní neutrální zvuk, navíc sluchátka ve stylu Sennheiser HD600 asi s sebou v kabelce či ba´tůžku asi jen tak běžně nikdo netahá :)))\nRe: Re: 3D zvuk\nna poslouchání MP3 přehrávače jsou nejlepší Jecklin Float Ergo 2, páč sloužej i jako přílba.:-))). Jinak souhlasím, mrviče zvuku, to je pochybná výsada laciný elektroniky made in Ťaman a zůznejch těch plastovejch krámu s různejma čmoudíkama a světýlkama.... fuj, při tý představě se mi nějak zvedá kufr...\nRe: Re: Re: 3D zvuk\nMě se zase zvedá kufr z toho že připojuješ\nJecklin Float ergo model 2 k MP3!!!!!!!!!!!!!!\ntak to je drsny . tahat az 1GB po USB 1.1 . Jinak ten kram je docela velkej.\nRe: USB 1.1\nAsi to dnes není úplně standardní, ale spousta uživatelů USB 2.0 nemá ( a vzhledem k ceně a reálnému využití ani mít nebude)...\nRe: Re: USB 1.1\nCo to meleš?? Jaké ceně a realnému využití?? Neznám nikoho kdo by neměl USB 2.0??!!\nRe: Re: Re: USB 1.1\n:) asi tak nějak ... USB 1.1 sem měl v starém Fujitsu Lifebook B110, ale to už je opravdu historická relikvie, každopádně mám ten dojem, že většina USB hubbíků umí vůči hostiteli fall-back na USB 1.1 ... jinak teda gigo tahat na 1.1 , to je opravdu opruz :)\nRe: Re: Re: Re: USB 1.1\nJééé nevíte jak můžu rozšířit RAM v lifebooku B110 je to ta malá kniha díky volejte na 775 205 280


Prémiová značka LISE CHARMEL představuje kolekci jaro/léto 2020 | Luxus.cz\nČtenost článku je: 12804 [?]\nZačalo nám jaro a pomalu se blíží horké letní dny, na které se musíme patřičně připravit pohodlným spodním prádlem. Značka LISE CHARMEL připravuje pro ženy na tuto sezónu svěží, moderní a elegantně osvobozující prádlo, díky kterému vyjádříte svou naprostou originalitu. Vyzkoušejte si kolekci JARO/LÉTO 2020 s názvem HARMONIE LIBRE i Vy sami.\nCelá kolekce sní o dokonalých střizích, materiálech a barvách, které společně vytvoří z Vašeho prádla ten nejkrásnější pocit. Mezi střihy nalezneme příjemné otevřené, s kosticí i bez ní doplnění zdobením v dekoltové části. Úplným základem celé kolekce se stává překrývání skvostných výšivek v motivech růží, japonských vistárií a arkád v kombinaci s krajkou, což dokonale souzní s příchodem jara. Stává se tak z kolekce hra kontrastu průsvitných a neprůsvitných materiálů.\nGrafické vertikální motivy, používané v kolekci HARMONIE LIBRE, navíc skvěle zeštíhlují Vaši siluetu, takže nemusíte mít strach, že byste se ve spodním prádle LISE CHARMEL necítila.\nMezi barvami můžeme v kolekci nalézt zářivě pastelovou, žlutooranžovou, lila nebo karmínově červenou. Spolu s nadčasovými tóny tělových odstínů nesmí chybět ani klasická černá, která nechá vyniknout jako podklad ostatní barvy, nebo se prosadí v jednobarevné variantě.\nOblečte se do spodního prádla LISE CHARMEL a užijte si noční a volnočasový program uvolněně a především elegantně. V celé kolekci nalezneme široký výběr od hedvábného programu v barvě šampaň až po barevné tylové košilky.\nHARMONIE LIBRE Vám skvěle doplní i svatební kolekci díky ozdobným podvazkům, punčochám a bižuterii. Neváhejte tak a pořiďte si novou kolekci značky LISE CHARMEL i Vy.\nVíce informací o značce LISE CHARMEL se dozvíte na těchto stránkách.\nButiky Lise Charmel:\nLe Chaton Opletalova:\nLe Chaton Charmant:\nDlouhá 6, 110 00, Praha 1\nOxalis dessous Palác Adria:\nPalác Adria, Národní třída 36/40, 110 00 Praha 1\nOxalis dessous Westfield Chodov:\nWestfield Chodov, Roztylská 2321, 148 00 Praha 4\nOxalis dessous Jungmannovo náměstí:\nMoravské nám. 4, 602 00, Brno\nÚdolní 31 602 00 Brno\nHorní 1, 639 00, Brno\nLe Chaton CHER:\nVelké náměstí 24, 500 03, Hradec Králové\nHroznová 320/12 37001 České Budějovice\nÚzká 4,787 01, Šumperk


Mongolsko | Kvalitni-dovolena.cz\nMongolsko, oficiálním názvem „Stát Mongolsko“, s rozlohou 1.564.116 km2, je vnitrozemským státem ležím ve střední Asii. Jeho sousedy jsou na jihu Čína a na severu s Ruskem. Mongolsko je státem nejvzdáleněji položeným od moře či oceánu, od nejbližšího jej dělí vzdálenost více jak 700 km. Je také druhý největším vnitrozemským státem světa. Mongolsko patří zároveň mezi nejřidčeji osídlené země světa. Státním zřízením je Mongolsko parlamentní republikou. Hlavním městem země je město Ulanbátar. Mongolsko je rozdělo do 21 regionů a to 18 ajmagů (v překladu „kmenů“): Bajanchongorský, bajanölgijský, Bulganský, Centrální, Darchanúlský, Gobialtajský, Gobisümberský, Chentijský, Chovdský, Chövsgölský, Jihogobijský, Jihochangajský, Orchonský, Selengský, Severochangajský, Středogobijský, Süchbátarský, Uvský, Východní, Východogobijský a Zavchanský) a tři města. Úředním jazykem je mongolština. dalším nejpoužívanějším jazykem v zemi je ruština. Většina obyvatelstva vyznává buddhismus. Na území Mongolska jsou naleziště černého a hnědého uhlí, ropy, mědi a wolfranu.\nÚzemí dnešního Mongolska bylo ve 13. století centrem Mongolské říše, která byla největší říší všech dob. na přelomu 14. a 15. století se Mongolská říše rozpadla. V 17. století si podmanila část území mandžuská dynastie Čching ovládající Čínu a rozdělila tak zemi na Vnitřní Mongolsko, které bylo ovládáno mandžuskou dynastií a Vnější Mongolsko. na konci 17.století bylo podmaněno i Vnější Mongolsko. Roku 1921 byla Vnějším Mongolskem vyhlášena nezávislost avšak Čína ji však defacto do dnešního dne neuznala.\nObyvatelstvo tvoří většinou populace Mongolů a v menšině Kazachů. Až do poloviny 20. století žilo obyvatelstvo kočovným životem a psali vlastním písmem. V dnešní době používá obyvatelstvo cyrilici, staré písmo, které vzniklo koncem 9. století a v dnešní době je používáno také v Bulharsku, Makedonii, Srbsku, Mongolsku, Ukrajině, Bělorusku, Rusku, Kazachstánu, Čečensku a dalších neslovanských státech rozkládajících se na území bývalého SSSR. Hlavním zdrojem obživy obyvatelstva je kočovné pastevectví a přidružená výroba vlněných tkanin – kašmíru a výrobků z kůže.\nPovrch tohoto státu je hornatý, s průměrnou nadmořskou výškou 1.500 m. Na severu se rozprostírají vysoká pohoří Východní Sajan, Changaj a Mongolský Altaj s nejvyšší horou státu Chüjtun (4.374 m) mezi nimiž se táhnou hluboká údolí. Na jihovýchodě země se nachází horské pásmo Gobijský Altaj. Na jihu země se rozkládá suchá a nehostinná poušť Gobi. Nejnižším bodem země je hladina jezera Choch Núr (532 m) v severovýchodní části země.\nTato poušť je nejseverněji položenou pouští na světě. Zároveň se jedná o jednu z nejstarších a největších pouští na světě, s rozlohou 1.300.000 km2.Leží na území Mongolska a Číny. Teploty se zde pohybují v létě až do 40 st.C a v zimě až do mínus 40 st.C. Poušť Gobi je jedním z nejsušších a nejméně osídlených míst světa. Poušť byla původně před 300 miliony let mořským dnem, následkem vulkanických erupcí vzniklo na tomto území zvrásnění a úrodná oblast, kterou v druhohorách obývaly dinosauři. Důsledkem radikálních klimatických změn, k nimž začlo docházet koncem geologické etapy křídy nastala postupná změna tohoto území v poušť. V nynější době na tomto území nalezmene typickou stepní floru, kde nejzastoupenějšími druhy jsou stepní tráva, tamaryšek a tymián. Z fauny zde můžeme potkat ovci argali, kozorožce horského, vzácný druh koně Převalského, sněžného leoparda, gobijského medvěda a další. Některé části pouště Gobi byly prohlášeny za národní parky. na tomto území jsou naleziště nerostného bohatství (uhlí a ropa) a také polodrahokamů (tyrkys, achát, křišťál a jiné).\nMýtický písečný červ, který má podle legend a mýtů žít v jižní části pouště Gobi. Přestože existence tohoto tvora není vědecky dokázána, většina Mongolovů bezvýhradně věří, že existuje a jsou přesvědčeni, že se nejedná o zvíře, ale o nadpřirozenou bytost, jenž vylučuje silný jed, který dokáže leptat i kov a zabíjí elektrickým výbojem. Bývá popisován jako tlustý červ o délce až 1,5 m, objevující se jen v červnu a červenci, který se neplazí, ale koulí se do stran a zanechává za sebou charakteristickou stopu.


Adventní a VÁNOČNÍ kvíz | Husův sbor CČSH v Ostravě - Zábřehu\nAdventní a VÁNOČNÍ kvíz\n* ADVENTNÍ a VÁNOČNÍ kvíz *\nKaždý den zde budou přibývat\nnové otázky až do Třech králů.\nKlíč k otázkám a zevrubný popis svátků - viz sekce "Zajímavosti"\n101. Kdy končí Vánoce?\nVánoční období končí s první nedělí následující hned po 6. lednu. Jde o neděli, kdy se slaví "Křest Páně". Tato neděle se slaví po slavnosti Zjevení Páně ("Tří králů" 6. 1.). Svátek Křtu Páně připomíná událost, při níž byl Ježíš Kristus pokřtěn Janem Křtitelem v řece Jordán. Tímto svátkem začíná liturgické mezidobí (po němž následuje doba postní).\n100. Jak vypadá 6. leden jinde ve světě?\nV některých zemích je zvykem postavit betlém až po Vánocích, umístit figurky tří králů co nejdále do jeskyně s Ježíškem a pak je každý den posouvat blíže k jesličkám, až v předvečer svátku Tří králů, 5. ledna, figurky stanou přímo u jesliček.\nJinde je 6. leden spojen se stařenkou Befanou, hodnou avšak ošklivou čarodějnicí, která dětem nosí nadílku mnohdy bohatší než Ježíšek (Itálie). Pověst říká, že Befana při narození Ježíše hledala Betlém, ale protože ho nenašla, tak prý hledá dodnes. Nejznámější podoba je černý klobouk, rudé šaty a střevíce a černý dlouhý plášť.\n99. Příběh o Třech králích jak jej zapsali jen dva evangelisté, kteří se vydali hledat právě narozeného Syna Božího, jejich návštěvu u krále Heroda a potom cesta s dary do Betléma, jakož i tajný odjezd královského průvodu, tak aby to Herodes nezjistil, má své pevné místo v lidových Betlémech. Do dnešních časů se zachoval zvyk z 12. století psát svěcenou křídou na dveře 6. ledna iniciály oněch tří králů (K+M+B) a příslušný letopočet, což má ochránit dům v daném roce.\nOny tři písmena také skrývají latinskou větu:\n"Christus Mansionem Benedicat."\nCo znamená tato věta..?\n"Kristus ať požehná tento dům."\nTři křížky symbolizují Otce, Syna a Ducha Svatého. Nejde tedy znaménka „plus“ mezi iniciálami. Místo českého "K" se používá latinské "C" (od Casparus - Kašpar).\n98. Jaké tradice a zvyky se pojí se svátkem Tří králů?\nKoledníci obcházejí domácnosti, přejí vše nejlepší do nového roku a za svá přání dostávají drobnou výslužku. Jedna z tříkrálových koled ku příkladu začíná takto:\n"My tři králové jdeme k vám, štěstí, zdraví vinšujem vám.\nŠtěstí, zdraví, dlouhá léta, my jsme k vám přišli z daleka."\nKašpar: "Král Kašpar já se jmenuji, v dálné Persii panuji.\nMé jméno česky znamená, že se o poklad starat mám."\nMelichar: "Král Melichar jsem zase já, a Sýrie je země má.\nAramejské je jméno mé, značí, že můj král světlo je.\nSbor: "Co ty, černý, stojíš vzadu, vystrkuješ na nás bradu?"\nBaltazar: "Já jsem Baltazar z Východu a za svou barvu nemohu.\nMé jméno babylonsky zní: Bůh králi život zachrání."\n97. Proč slaví východní a pravoslavné církve Vánoce až 6. ledna,\ntj. až svátkem Tří králů?\nJe znám také jako svátak Zjevení Páně – zjevil se pohanům, ve východní liturgii je událost uznání Ježíše Krista prostřednictvím mudrců Králem, Spasitelem a Synem Božím chápaná jako původní svátek Ježíšova narození a od 3. století je nejdůležitějším vánočním svátkam pravoslavné církve. Zatímco západokřestanský svět adoruje fyzické narození Boha v nuzných podmínkách, pravoslaví oslavuje vyjímečnost Ježíšova původu. Více o Třech králích v otázce č. 56.\n96. Co je myrha, kterou společně s kadidlem a zlatem přinesli\nJežíškovi mudrci z Východu? A k čemu se používala?\nRostliny, z nichž se získává myrha, se jmenují balzámovníky (Balsamodendron) rostoucí na území současné Etiopie. Tyto stromy mají trnité větve a patří do řádu Burseraceae. Z keře myrhy pravé (Balsamodendron myrrha) pochází ta opravdu nejkvalitnější myrha. Původně se také myrha sbírávala i ze stromu Commiphora abyssinica. Staří Egypťané myrhu přidávali i do prostředků k balzamování těl mrtvých. Dále ji využívali k výrobě vonných látek, ženy si natíraly tělo směsí myrhy a oleje. Ve starém Římě se myrha využívala také na výrobu mastí na vlasy a léků na nejrůznější nemoci. Stejně tak sloužila jako utišující prostředek podávaný odsouzeným ukřižováním.\n95. Františky již neodmyslitelně patří do každé domácnosti, která se\nhlásí k tradicím Vánoc. Vůně kadidla, která je pro ně typická se tak\npřenesla z chrámů do rodinných příbytků. Co víme o hořícím\n"František" je označení pro vonný kužel zapalovaný o Vánocích. Jedná se o pálené dřevěné uhlí – často se používá lípa. Dřevěné uhlí se namele a přidá se k němu kadidlo, které dodává hořícímu františku známou vůni. Hmota se pak pomocí speciálních kleští vymačkává do tvaru jednotlivých homolek. Homolky se pak suší v sušárně nebo na sluníčku.\nTradice pálení vonných františků pochází z česko-německého pohraničí, především z Krušnohoří, a je stará 300 let. Její kořeny ovšem sahají podstatně hlouběji až do archaických dob, kdy se vykuřovaly a očišťovaly příbytky na přelomu starého a nového roku (otázka č. 86).\nJméno františek získaly tyto kuželíky nejspíše od zakladatele novodobého pojetí Vánoc, Františka z Assisi. Možná je však původ názvu jinde - v angličtině se kadidlo nazývá frankincense, a pochází zřejmě ze staré francouzštiny "franc encens" (tedy čisté, ryzí kadidlo).\n94. Z čeho se získává kadidlo?\nTato aromatická látka (olibanum) se získává z vonné pryskyřice kadidlovníku pravého (Boswellia sacra), který roste v Jemenu. Tento strom dorůstá až do výšky pěti metrů. Klejo-pryskyřice vytéká ze zářezů na větvích stromů do předem připravených nádobek. Pak se suší. Pravé kadidlo je téměř neprůsvitné a na lomu se voskově leskne.\n93. K začátku roku se váže zajímavá pověst spojována s českým\ndrahým kamenem, který přináší zdraví, světlo, úspěch i lásku,\na proto se z lásky i dával. O jaký minerál jde?\nMinerál pyrop zbarvený železem a chromem ohnivě červeně až černočerveně známý jako legendární "český granát". Latinské ´granatus´ (zrnitý) vzniklo od ´granum´: zrno, jádro. Minerál vypadá jako zrníčko z granátového jablka (granatum, í, n.). Římané, Židé, alchymisté řadili granát ke kalendářnímu měsíci leden. Podle starozákonní legendy osvětloval granát vnitřní prostor Noemovy archy během dlouhé cesty. Zesiloval světlo.\nGranát, symbol věčné lásky, ochrany na cestách, rychlého návratu, světla a víry, neboť Světlo se chápe jako spasení: "Hospodin je světlo mé a spasení mé, koho se budu bát? Hospodin je síla mého života, z koho bych měl mít strach?" ("Hospodin je se mnou", z listu Mistra Jana Husa)\n92. Kde mají původ blahopřejné lístky k Novému roku... s P.F.?\n...a co znamenají?\nHrabě Karel Chotek (1783-1868) vynalezl blahopřejné lístky k Novému roku, když byl ve funkci nejvyššího purkrabího v Čechách. Rozesíláním novoročenek se vyhnul povinnosti osobně přijímat gratulanty využívající této společenské události k přednášení svých proseb a stížností. Říkalo se jim proto omluvenky. V Čechách novoroční tisky zdobily v 19. století nejčastěji ocelorytiny navržené profesorem Josefem Berglerem (1753-1829), ředitelem pražské umělecké akademie. Výtěžek z prodeje omluvenek byl věnován dobročinným ústavům přečujících o sirotky, chudé a nemocné.\nNejoblíbenější byly obrázky bohyně Fortuny s nápisem - "P.F." P.F. od franc. "Pour Felicité" v překladu "pro štěstí". Francouzština patřila na počátku 19. století k povinné výbavě nejvyšších společenských vrstev, francouzská inspirace není proto překvapující.\nPF je tradice hezká a bylo by výrazem českého nesebevědomí říkat si, že PF nebudeme užívat, protože jej neužívají ani Němci, ani Angličané, ba ani ti Francouzi, kteří s ní přišli.\nVedle nejběžnějších papírových novoročenek se vzácně setkáváme i s novoročenkami keramickými, kovovými, dřevěnými a v poslední době se lze stále častěji setkat s novoročenkami v elektronické podobě.\n91. Novoroční předsevzetí, touha něco změnit a začít dělat jinak,\nje každoročním odhodláním mnohých z nás.\nKolika lidem se je povede dodržet/splnit?\nAno, všichni jsme si občas dali nějaké to předsevzetí. Malé či velké, které jsme dodrželi anebo nesplnili, ale chtěli jsme... Abychom se zbavili zlozvyku, zdravěji žili, dělali něco lépe, byli lepšími lidmi, vždyť je nový rok a začínáme s novým čistým štítem. Proč ne?! Některé myšlenky by nebyly od věci. Pracovat na sobě a na svém rozvoji je vždy dobrá věc. Za rozumnější než novoroční předsevzetí ovšem považuji pravidelné zamyšlení nad tím, co děláme a jak žijeme.\nAž 80 % lidí snad ani nevěří, že by je mohli splnit. Nesnaží se a také jde o módní záležitost (bez patřičné váhy), a tak pozbývají svého smyslu, což je někdy škoda. Předsevzetí většinou dopadají, jak poznamenal E. M. Remarque, takto:\n"Člověk je velký ve svých předsevzetích, ale slabý v jejich provádění."\nProto si vezměme příklad ze Senecy:\n„To ať je naše největší předsevzetí:\nco si myslíme, říkejme,\na co říkáme, to si mysleme;\nnechť souhlasí řeč se životem.“\nNikoli slovo, úmysl, myšlenka, plán, předsevzetí, rozhodnutí, úsilí, houževnatost, ale ČIN !!!\n90. Jestli pak víte, co vynalezl Tom Smith, anglický cukrář v roce 1847?\na) adventní kalendář\nb) vánoční prskavky\nc) skleněné vánoční ozdoby\nSprávná odpověď: podle obrázku\n89. Kdo nebo co byly "ometačky"?\na) košťata, která se vyráběla z přemrzlého klestí a prvně se jimi zametalo\nb) osamocené ženy, které na Štědrý den chodívaly ke známým a příbuzným,\naby nebyly samy doma\nc) černě oděné chudé ženy s hlavou omotanou bílým šátkem, které chodily na\nSilvestra po domech a ometaly kamna, aby v příštím roce dobře hořela\n88. Co pro nás znamená silvestr?\nPro mnohé znamená uvažování nad rokem uplynulým, co se nám povedlo či nepovedlo a co by chtělo změnit.\nSoučasnost udává silvestrovský trend ve stylu bujarých oslav, veselé společnosti (které ráno končívají jako na obrazu Salvadora Dalího), kdy milióny lidí na světě nevědomky oslavují (a zapíjejí) muže žijícího ve 4. století po Kr.\nDen jeho svátku má ale i symbolický význam. Tak jako 31. prosince končí jeden rok a s nadějí očekáváme příchod nového, tak i pontifikát Silvestra I. označuje konec éry pronásledování křesťanů a začíná zlatý věk církve.\nDen silvestr se původně nespojoval s žádnými zvyky. 1. ledna jako první novoroční den přijali křesťané spolu s juliánským kalendářem. Konec kalendářního roku v dávných dobách připadal na 25. 12., ale i 25. 3. a 1. 3. Ve starověkém Římě byl spojen s pohanskými zvyky, kdy se loučli se starým rokem nevázaným veselím. V 16. století se v západokřesťanských zemích ustálil kalendář gregoriánský a Nový rok 1. ledna. Hospodářský rozvoj v 19. století proměnil silvestrovskou noc v jednu z největších oslav roku.\nVšichni určitě známe pořekadlo: "Jak na Nový rok, tak po celý rok." Silvestr je taktéž výzvou k úklidu, dodělání restů a co je nejdůležitější: být na sebe milí, hodní a vyvarovat se hádek. Na Nový rok by se neměla servírovat drůbež, ať neuletí štěstí a měla by se servírovat čočka, aby se rozmnožovaly penízky.\n87. Shodneme se na tom, že silvestr je den a Silvestr je pán,\npodle kterýho se den jmenuje. Je posledním kalendářním dnem.\nKdo byl Silvestr?\na) muž pocházející z lesa\nb) papež a zároveň patron domácích zvířat a dobré úrody\nc) veselý pán, byl pro každou srandu\nd) lesní bůh i průvodce apoštolů\nSprávná odpověď: všechny kromě c)\nPoslední prosincový den patří památce Silvestra I., 33. papeže. Přijal křest jako mladík a vyrůstal v době pronásledování křesťanů za císaře Diocletiana (asi 244–asi 312/316). Silvestr se proto s dalšími věřícími ukrývá v lesích na Monte Soracte blízko Říma. Na základě této životní etapy pak zřejmě vznikne jméno Silvestr, které si vybere už jako papež. Možná proto označení: „muž, pocházející z lesa“. Odkud se vůbec vzalo jeho jméno? Pochází z latinského slova "silva", což znamená les, a odvozeného silvestris, neboli lesní a z lesa pocházející.\nPříbuzné jméno Silvius (Silvio, Silván) pochází z římské mytologie od bůžka stromů, lesů a polí Silvana. Bůžek Silvanus je nejspíš z počátku obávaný škůdce, ale kolem přelomu letopočtu se stane oblíbeným ochráncem pozemků, lesů, stád, sadů a vinohradů. Ochraňuje také hranice jednotlivých pozemků. Zobrazuje se jako starší venkovan s borovým věncem na hlavě. Mívá u sebe nůž, polní plody, psa a kohouta. Miluje hudbu a hraje na syrinx (Panova flétna). Lidé mu obětují hrozny, mléko, víno, maso a selata, aby měli zdravý dobytek. Další tvar jména je Silas, což byl v Bibli průvodce apoštolů Pavla a Timotea.\nPapežem se stal v pouhých 21 letech 31. 1. 314 (za vlády Konstantina I. Velikého) a zemřel 31. 12. 335. Jeho pontifikát trvající 21 let s sebou přinesl proměnu pohanského Říma na křesťanský. Silvestr provedl úpravu bohoslužeb a liturgie: přikázal, aby napříště oltáře byly místo ze dřeva staveny z kamene. Oltáře neměly být pokryty hedvábím, ale pouze plátnem. Stanovil přesné stupně svěcení kněží. Je spojován i se vznikem římské pěvecké školy. Podle další tradice se zasloužil o slavení neděle jako „dies Dominica“ - "den Páně". (Jako sváteční den v celé Římské říši byl Konstantinem zaveden ze 7. března 321.)\nDříve se v češtině toto jméno psalo s ypsilonem, v některých jazycích tento zvyk přetrvává. Ženskou variantou jména je Silvie. Ze současných celebrit s tímto jménem vyniká hollywoodská hvězda Sylvester Stallone (*1946).\n86. Proč s o Vánocích naplňují mnohé domácnosti vůní rozpálené\npurpury a zapálených františků?\nNa památku darů, které přinesli Jěžíškovi mudrci z Východu. Ve všech kulturách od nejstarších dob byli bohové uctíváni pálením vonných látek. Kadidlo bylo v křesťanské víře symbolem Ježíšova božství a je také symbolem lidských přání.\n"Jako kadidlo ať míří má modlitba k tobě..." (Žalm 141,2). Vyjadřuje úctu a poctu . Při obřadech je užíváno i v souvislosti s eucharistií (okuřování oltáře, kříže, darů) a s pohřebními obřady. Vykuřovalo se za účelem přivolání a usmíření bohů i při meditacích. CČSH toto rituální vykuřování nepraktikuje.\n85. Kdy byly poprvé k rozzáření vánočního stromku použité elektrické\n84. Kdo složil slavnou Českou mši vánoční?\na) Bedřich Smetana\nc) Jakub Jan Ryba\nČeská mše vánoční, také uváděná jako mše "Hej mistře" nebo lidově "Rybovka" je česky psaná církevní skladba Jakuba Jana Ryby (1765-1815), který je též autor jejího textu. Přestože je stavěná stejně jako latinská hudební mše (části Kyrie, Gloria etc.), jedná se o pastorální hru aplikovanou na liturgii tradiční mše; příběh vypráví o zvěstování Kristova narození a příchodu pastýřů k jesličkám. Česká mše vánoční má ryze pastorální ráz, je zasazená do českého prostředí, pro svou prostotu i radostnou a svěží atmosféru byla a stále je srozumitelná a přístupná širokému obecenstvu.\nVznikla v roce 1796 (původně v tónině A dur, dnes se často hraje o tón níže, v G dur), prostřednictvím opisů se brzy rozšířila do celých českých zemí. Již od počátku vznikalo mnoho úprav, spočívajících ve změnách instrumentace, textu, melodie, popř. transpozicích do jiných tónin. Jelikož se do dnešních dnů nedochovala originální partitura, v současnosti hrané verze jsou sestaveny na základě kritických rozborů opisů.\nOriginální orchestraci tvoří: sólové hlasy a smíšený sbor, koncertantní flétna, 2 klarinety, 2 lesní rohy, clarino principale (trubka), dvoje housle, viola, kontrabas, tympány, koncertantní varhany.\n83. Ať už vnímáme jmelí jako symbol lásky, Vánoc, nebo pouze jako\nozdobu svátečních dnů, zůstává i dnes součástí našich tradic,\nostatně jako už nejméně posledních 2000 let.\nJaký milý zvyk se s ním pojí a odkud se zde dostal?\nDle tradice přináší štěstí a lásku všem, kdo pod ním projdou. Navíc čím více má jmelí na větvičce bílých bobulek, tím větší štěstí čeká domácnost, kde je v novém roce umístěné. Podle lidové pověry jmelí nosí štěstí tomu, kdo je jím obdarován, a nikoliv tomu, kdo si jej koupí sám!\nZvyk zavěšování jmelí do domu se k nám dostal z Anglie. Tamní Keltové věřili, že přináší do domu kromě jiného i lásku a plodnost. S tím se pojil zvyk líbání pod jmelím. Díky lepivým složkám byla jmelí přisuzována moc udržet svazek mezi ženou a mužem. Po každém polibku museli ještě společně utrhnout jednu bobulku, pak se nechávalo jmelí viset až do příštích Vánoc.\nJe s ním také spojena řada mýtů a pověr. Lidé je tak zavěšovali do domů jako ochranu před ohněm, čarodějnicemi nebo zlými duchy. Také se v lidové víře tradovalo, že jmelí splní jedno přání každému, kdo je pošeptá do plamínku první zapálené svíčky na vánočním stromečku.\n82. Jakého původu je jmelí a proč je symbolem Vánoc?\nJmelí bílé (lat. Viscum album), stálezelený poloparazitický keřík, který čerpá sílu z jiných rostlinných stromů (v korunách dubů, borovic, jedlí), se těší veliké úctě už od dob pohanských národů (Keltové-druidové). Ztělesňovalo živoucího ducha a bylo považováno za symbol života. Dodnes se používá v lékařství jako protijed a lék.\nPodle rané křesťanské legendy bylo jmelí dříve volně rostoucím mohutným stromem. Z jeho větve Josef vyřezal kolébku pro Ježíška. Později strom porazili Římané a z jeho kmene byl vyroben kříž, na němž byl Ježíš ukřižován. Potomci stromu se v dalších letech natolik styděli za události na Golgotě, že seschli do drobných keříků. Z tohoto důvodu bylo dříve jmelí nazýváno dřevo kříže (lat. Lignum crucis). Způsob obživy keříku symbolizuje obřad přijímání Kristova těla a krve, patrně i proto se v křesťanské tradici jmelí udrželo jako celosvětový symbol vánočních svátků.\n81. Evropské národy si osvojily zvyk dávat v době vánočních svátků na různá místa v domě tzv. "ščesti, též ščedrák, polazničku". O co šlo?\nZelené větve z jehličnatých stromů, vánoční zeleň. Jde o starý lidový zvyk, který na venkově souvisel s vírou v sílu jejich ochrany a také s blahobytem. Je zde jistá podobnost s dříve ryze městskou záležitostí, tj. vánočním stromkem, ale "ščesti" se ujalo na venkově a přinášení této vánoční zeleně do domovů se stále dodržují Moraváci a na Těšínsku. Hezky větvičky ozdobí pentličkami nebo papírovými růžemi. Už je nám tento zvyk povědomý, že ano. Koledníci dříve přinášeli tuto vánoční zeleň do všech domů na Štědrý večer, na Štěpána a na Nový rok, hospodář připevnil zeleň na plot před okny anebo vložil za svaté obrázky...\n80. "Štěpánování" probíhalo po ranní bohoslužbě, oč se jednalo?\nIhned po ranní mši na Štěpána vycházeli mládenci před vchod kostela a počkali si, až budou vycházet i dívky, aby na ně házeli zrní a tím, aby byly po celý rok zdravé, krásné a obratné. Zrní jako podobenství ke kamení, kterým byl jáhen Štěpán ukamenován.\n79. Co je to "Svátek svatého Štěpána" ?\na) oslavuje se první mučedník pro křesťanskou víru Štěpán\nb) druhý svátek vánoční, oslavuje se svatý Petr\nc) třetí svátek vánoční, oslavuje se Štěpán\nJe znám též pod nenáboženským názvem „2. svátek vánoční“ (26.12.).\nNa rozdíl od Hodu Božího vánočního se právě na druhý svátek vánoční lidé hojně navštěvovali. Sousedé a přátelé si přišli popovídat. V domácnostech, kde se předchozí den dodržoval zákaz práce, byl Štěpán dnem velkého úklidu. Konaly se i "štěpánské oslavy", štěpánování, děti i dospělí chodili se koledu. Děti nebo obecní pastýři rozdávali štěstíčka, tj. zelené ratolesti, která si pak pověsili v hospodářství nad dveře jako ochranu obydlí proti nepřátelským magickým silám. Čeledům končila služba (do Nového roku měli volno), vylácela se jim celoroční odměna a od hospodáře dostávali koláče. Proto se říkávalo: “Na svatého Štěpána. Každý sobě za pána.“\n78. Jak se jmenoval jáhen, který podle Skutků apoštolských oplýval\nBoží milostí, měl charisma moudrosti a činil zázraky?\nPro kazatelskou činnost, soudní obhajobu a rouhačský výrok:\n"Hle, vidím nebesa otevřená a Syna člověka stojícího po pravici Boží.",\nbyl po procesu s židovskou radou ukamenován okolo Damašské\nbrány kolem roku 35-40 po Kr. Jméno tohoto jáhna v řečtině zn.\n´koruna´ a jeho známá poslední slova byla:\n"Pane Ježíši, přijmi mého ducha!... Pane, odpusť jim tento hřích!"\nŠtěpán, jeden z prvních sedmi jáhnů v Jeruzalémě, který podle Skutků apoštolských neohroženě hovořil o vzkříšení Ježíše Nazaretského, byl ukamenován za tvrzení před synedriem, že jsou Židé vinni Ježíšovou smrtí a že Ježíš je roven Bohu. Rozsudek byl vykonán mezi léty 35 a 40 po Kr. před Damašskou bránou do Jeruzaléma. (O Štěpánovi se dočítáme ve Sk 6-7.)\n77. Od odeslání první vánoční pohlednice (r. 1834, Londýn) uběhla již\nřádka let. Londýnské noviny Times tehdy správně předpověděly, že\nužívání vánočních pohlednic "dopomáhá ke značným hodnotám,\nneboť je tak rozvíjeno nové odvětví umělecké činnosti..."\nJak to bylo v našich krajinách?\nV Čechách se první pohlednice s vánoční tématikou odeslala poštou poměrně záhy, a to roku 1897. Šířily se v celé rakousko-uherské monarchii, proto se prodávaly s německy a maďarsky psanými nápisy. Český jazyk na nich byl až do roku 1918 vzácný.\n76. Naši předkové by při představě dnešního hodování jen nevěřícně\nkroutili hlavou. Střídmost a jednoduchost bývaly hlavní rysy\nslavnostní štědrovečerní tabule.\nKolik chodů měla mít podle staré české tradice ?\n(avšak skromných, porce nebyly veliké. Tvořily je pouze suroviny, které byly v hospodářství k mání, nebo jednoduché pokrmy z nich.)\nV řadě rodin na Valašsku začínala (a někde dodnes začíná) štědrovečerní večeře společným pojezením oplatku s medem, který připomínal hostii, a měl evokovat církevní obřadnost okamžiku a přinést rodině lásku. Nechyběl ani štrúdl nebo sušené ovoce. Předkové na Ostravsku začínali hodovat zpravidla hrachovou polévkou. Dále se podávala kaše z krupičky, zelí s máslem a někdy smažený kapr. Oblíbená byla omáčka ze sušených švestek. V Polsku se na Štědrý den tradičně večeří jídlo o dvanácti chodech. Hlavní ingrediencí je ryba (ot. č. 66).\n75. Který císař vyhlásil křesťanství státním náboženstvím\na první začal slavit Vánoce jako státní svátek ?\nKonstantin Veliký (272/285 až 337).\nOslava tohoto narození je doložena poprvé v Římě\n25. prosince 336.\n74. "Hod Boží vánoční" a kdy se slaví ?\na) hlavní vánoční svátek, slaví se narození Ježíše Krista; 25. 12.\nb) druhý vánoční svátek, oslavuje se rodina a dobré jídlo; 25. 12.\nc) hlavní vánoční svátek, slaví se narození Ježíše Krista; 26. 12.\nTéž "Slavnost Narození Páně". Začala se slavit od roku 336.\n(výpočetní hypotéza o narození JK - sekce: Zajímavosti, kapitola: Vánoce)\n73. Starodávné vánoční zvyky přečkaly staletí a mnohé známe ještě\ndodnes. V Pojednání o Štědrém večeru od mnicha Jana z Holešova se dochovaly nejst arší záznamy o vánočních zvycích, popisujících dobu Karla IV., sepsaných na přelomu 14. a 15. století. Uvádí sedm nejrozšířenějších zvyků v Čechách, o které šlo?\n1. zvyk všude dodržovaný je ten, že se věrní křesťané v předvečer Narození Páně postí až do večera, kdy se objeví první hvězda (viz bod 60.)\n2. zvyk je ten, že se předvečer Narození Páně jmenuje Štědrý den... "pročež i zbožní křesťané jsou onoho večera štědřejší než jindy na počest a paměť oné nebeské štědrosti, neboť žádný hospodář není tak chudý, aby nevystrojil štědrou večeři, a to nejen lidem, ale i svému dobytku v tento večer projevují štědrost..." (viz 62.)\n3. zvykem je, že ..."si lidé na paměť a na počest onoho nebeského seslání posílají v tento večer příjemné a vybrané věci..." (viz 47.,48., 49., 50.)\n4. je ten, že v předvečer Narození Páně křesťané požívají velkého bílého chleba, zvaného vánočka... (viz 36.)\n5. zvyk je ten, že v předvečer Narození Páně věřící požívají více ovoce než jindy...\n6. zvyk je ten, že v předvečer Narození Páně kněží a žáci koledují, zpívajíce a chodíce po domech svých věřících... (viz 43., 44., 45.)\n7. zvyk a poslední zvyk je ten, že v předvečer Narození Páně kladou slámu do jesliček v kostelích (viz 53.), protože je předvečer onoho velkého svátku, kdy Marie porodila na tento svět našeho Ježíše Krista..."\n72. V současnosti se u štědrovečerní večeře:\na) chystá se o jeden talíř navíc, pro náhodného hosta\nb) pod talíř se schová zlatý penízek\nc) šupinky z kapra pro štěstí, aby se nás držely penízky\nd) od slavnostní večeře se nesmí vstát, ani kdyby někdo bušil\nna dveře, protože ten, kdo vstane, do roka zemře\nSprávná odpověď: vše je správně\n71. Pod talíř se doporučuje dávat ..., aby se nám penízky nerozutekly\na nás se držely.\na) jeden vylisovaný list z jabloně, aby dobře plodily a rozmnožily se\nb) dříve drobnou minci / dnes bankovku\n(ze štědrovečerního stolu ji dát na noc pod polštář a ráno pak do peněženky)\nc) tři šupiny ze štědrovečerního kapříka\n(příp. držet u sebe, v dlani či peněžence)\nSprávná odpověď: b) + c)\n70. Co má člověk při štědrovečerní večeři udělat pod štědrovečerním\nstolem, aby ho nebolely nohy a zůstal celý rok zdráv?\na) šlápnout do čerstvého žloutku\nb) rozdrtit ořech\nc) bos šlápnout na sekeru\n69. Pokud rozkrojíme napříč jablko a jádra v něm tvoří pěti nebo\na) narodí se do roka v rodině dítě\nb) je to znamení, že někdo ze členů rodiny zemře\nc) sejde se celá rodina za rok opět ve zdraví.\n68. Kdo podle tradice vydrží o Štědrém dnu do večera držet půst, uvidí\na) zlaté telátko\nc) mžitky, jelikož mu bude z hladu mdlo\nSprávná odpověď: b) /A někdy i odpověď c) !/\n- „A bude mít ty velké zahnuté zuby nahoru...?“\n- „Nene já nemusím, já už ho vidím...!“\nV některých rodinách zlatému prasátku trochu pomáhali tatínek s maminkou, když vyřezali prasečí postavičku a prosvítili ji na zeď. Prasátko se mihlo před udivenýma dětskýma očima a rychle se schovalo až do příštích Vánoc.\nProč se před štědrovečerní večeří objevuje zlaté prasátko, není vyjasněno. Prasátko však bylo v předkřesťanských dobách symbolem slunce a o zimním slunovratu, na který připadají křesťanské Vánoce, se sluneční kotouč ujímá vlády a noci se pomalu zkracují. Protože půst o Štědrém dni se dříve nebral na lehkou váhu, pomáhaly prasátku hlídat děti i méně laskavé vánoční bytosti. Dohlížel na ně "svatý šprech", který by prý nezaváhal nezbedovi provrtat bříško, aby se přesvědčil na vlastní oči, že je skutečně prázdné. Stačí dodržet půst do první hvězdičky a prasátko najisto uvidíme.\n67. Kdy se na tradičním štědrovečerním menu objevil nejmladší\nze všech vánočních zvyků - smažený kapr s bramborovým salátem?\na) v 50. letech 20. století\nb) v 50. letech 18. století\nc) k roku 1253, kdy jej vlámský mnich Vilém z Rubruku jedl na dvoře\nmongolského chána Möngkeho, jehož manželka byla nestoriánská křesťanka\nDnešní smažený kapr se k nám dostal z Rakouska jako recept od Magdalény Dobromily Rettigové. Původ bramborového salátu není zcela znám, ale pravděpodobně k nám připutoval z Ruska, a to o něco později než kapr. Na obrázku vidíme typický štědrovečerní pokrm naaranžovaný do "ichthys". Ani šupiny z kapra nepřijdou vniveč. Jsou symbolem bohatství, proto se před večeří umisťují pod talíře, případně se drží v dlani nebo dávají do peněženky. Zbylé kosti se na venkově pak zakopávají pod ovocné stromy, aby po celý následující rok dobře rodily.\n66. Vánoce a štědrovečerní večeři bez ryby si těžko dovedeme\npředstavit. Ryby byly u nás a zejména v Čechách rozšířeným\npostním jídlem od 12. století, a to zásluhou mnichů,\nkteří při klášterech zakládali rybníky.\nProč jsou právě ryby křesťanským symbolem\na proč je právě o Vánocích kupujeme a jíme ?!\nRyby byly běžným pokrmem Ježíše a jeho učedníků. S rybáři a rybami se setkáváme na několika místech Písma. Ne náhodou se poznávacím znamením křesťanů až dodnes uchoval obraz ryby. V řečtině se "ryba" řekne ἰχθύς ICHTHYS. Z počátečních písmen tohoto běžného řeckého slova sestavili křesťané své první vyznání víry - Iésús Christos Theú hyios Sótér, Ježíš Kristus, Syn Boží, Spasitel. V Písmu nalezneme perikopu, kdy Ježíš nasytil tisícové zástupy 2 rybami a 5 chleby (Mt 14, 15-22).\nP ojídání ryb o vánočních svátcích je doloženo v 17. století, ale prostý lid tento zvyk moc nedodržoval. Postním jídlem je proto, že se mohlo jíst v době, kdy byly velké hostiny zapovězeny. Hlavním chodem u štědrovečerního stolu se postupně stává od 2. pol. 19. stol., neboť dříve se maso rybí nepokládalo za maso a bylo dražší.\nVe velké části severní Moravy a Slezska (s mnoha rybníky) patřil kapr mezi nejběžnější ryby. Na rozvoji rybníkářství v našem regionu měl podíl vzdělaný olomoucký biskup Jan Dubravius (1486-1553) a kolem roku 1900 byl již kapr jednou z nejlevnějších ryb, zmiňuje historik Boleslav Navrátil.\nKapři se připravovali na sladko. Zpočátku v úpravách na modro (vařený v octě nebo bílém víně) či na černo (ve sladké omáčce z povidel a perníku, r. 1810), až po 2. světové válce získal největší oblibu kapr smažený.\n65. Proč je "ryba" tradičním českým pokrmem štědrovečerní večeře?\na) ryba je postní jídlo a zároveň symbolem křesťanství, Krista\nb) ryba je symbolem bohatství a přinese peníze do rodiny\nc) ryba je postní jídlo a zároveň symbolem volnosti\n64. "Jablko" doprovází člověka od počátku historie jako ...\na) zakázané ovoce (odhaduje se jablko granátové)\nb) plod ze stromu poznání dobrého a zlého (v Bibli blíže nespecifikováno)\nc) součást symbolů královské moci\nd) plod jabloně, nejběžnější druh ovoce nejen ve střední Evropě, malvice\n63. 24. prosince slaví také svůj svátek podle liturgického kalendáře\n"Adam a Eva". Svátek zasvěcený starozákonním prarodičům\nje zároveň poslední den adventu a v českých zemích známý\npředevším jako Štědrý den. Strojení vánočního stromku, rozšířená\nzábava v měšťanských domech v Čechách od poloviny 19. stol.\ns nimi dost souvisí. V čem...?\nOzdoby z panenských jablíček, oříšků a sušeného ovoce připomínaly rajský strom života, z něhož nejdřív Adam s Evou pojedli zakázané ovoce a potom byl na jeho kmeni pro spásu a očištění lidstva od tohoto hříchu ukřižován Ježíš jako nový Adam zrozený z nové Evy, Marie. Pod stromečkem se stavěl a staví Betlém či-li jestličky (otázka č.53). Avšak v minulosti postavička Ježíška v betlémech o Štědrém dni až do skončení půlnoční mše chyběla. Místo jablíček dnes máme na stromečku zavěšeny baňky (výraz pocházející z moravského nářečí).\n62. Co je to "Štědrý den" ?\na) první svátek vánoční, slaví se 25. 12.\nb) hlavní vánoční svátek, den, kdy se narodil Ježíš Kristus\nc) poslední den přípravy na vánoční svátky\n- je vnímán coby předvečer samotného svátku Narození Páně (25. 12.)\n- Štědrý den je nazýván "štědrý", protože Hospodinu děkujeme za jeho štědrou lásku k nám, kterou nám prokázal v Ježíši Kristu. Na znamení těchto díků si vzájemně dáváme dary. Na Štědrý den Vánoce ještě nezačínají... /Za Štědrým dnem následuje Hod Boží vánoční - za b)./\n61. Kdy přesně začínají a končí Vánoce ?\na) Štědrý den, 24. prosince -- Silvestra\nb) první svátek vánoční, 25. prosince -- Třech králů, Zjevení Páně (6. ledna)\nc) 25. prosince -- slavnosti Křtu Páně (1. neděle po 6. lednu, tj. 8. leden)\nZa vrc hol Vánoc je mylně považován Štědrý den, 24. 12.,\npředvečer samotné slavnosti. Do Vánoc je někdy nevhodně zahrnována i doba adventní, která Vánocům předchází! Všeobecně se Vánoce (z něm. Weihnachten - svatá noc, od: světit noc) v církvi slaví od 7. století.\n60. Narození našeho Spasitele je větší událostí,\na proto je i hodné většího mimořádného zázraku, úkazu ...\na) vánoční hvězdy (lat. Euphorbia pulcherrima)\nb) Betlémské hvězdy (příp. Vánoční komety)\nc) večernice, jitřenky (tj. planety Venuše)\n"Viděli jsme na východě jeho hvězdu a přišli jsme se mu poklonit..." (Mt 2,2)\nPřestože sousloví "Vánoční kometa" je známé téměř každému s trochou kulturního povědomí, jen málo kdo už ví, že se v podstatě jedná o velký historický omyl. Jeho původcem je slavný italský malíř Giotto di Bondone, autor známé fresky "Klanění" v kapli Scrovegniů v Padově (obr.), která zachycuje narození Ježíše Krista. Nad jeho jesličkami je jako Betlémská hvězda znázorněna jasná "vlasatice". Tehdy poprvé, více jak třináct století po narození Krista, bylo položeno pomyslné rovnítko mezi pojmy Betlémská hvězda a Vánoční kometa. Žádné historické záznamy, které by tuto souvislost prokazovaly, však neexistují a dnešní astronomové se kloní spíše k názoru, že tou pravou Betlémskou hvězdou byla planeta nebo přesněji dvojice planet – Jupiter a Saturn, které na počátku našeho letopočtu prošly několikrát velmi těsnou konjunkcí. Jako předlohu betlémské hvězdy však autor fresky použil kometu nám dnes známou jako 1P/Halley, která na nebi zářila už dva roky před tím, než začal na díle pracovat, tedy v roce 1301.\nTím si však nemusíme kazit radost z "vlasatic" jako takových. Letošní Vánoce totiž kometou ozdobeny budou (v široké škále variací) :\n59. Pětilodní bazilika postavená na rozkaz císařovny Heleny, o jejichž\nvlastnictví se nyní dělí Arméni, Řekové a římskokatolíci má kryptu-\n12,4 m dlouhou, 3,9 m širokou, 3 m vysokou.\nJejí stěny jsou vyložené leštěným mramorem a na místě, kde se\nsnad narodil Ježíš, je vsazena do obložení stříbrná _ _ _ _ _.\nO jaký symbol zde jde, z čeho vychází a kde se s ním setkáme?\na) pamětní deska\nSpasitelovo narození v městě Betlémě je předpověděno u proroka Micheáše (Mi 5,2). Světlo viděl také prorok Bileám (též Balaam): "Spatřím jej, ale nikoli nyní, uvidím ho, ale ne zblízka. Vyjde hvězda z Jákoba, povstane žezlo z Izraele..." (tj. vzejde poselství svrchovanosti z Izraele, tedy Mesiáš- Nu 24,17). Více než mnohá starozákonní sdělení (např. Izaiáše), jsou nám známější svědectví z evangelií (Mt 2,6-9; J 7,42). Dodnes lidé následují příkladu pastýřů a mágů, když míří do betlémské jeskyně, nad níž stojí památná bazilika Narození Páně a chtějí shlédnout místo narození Ježíše označené hvězdou.\nTento symbol natolik zdomácněl, že stal symbolem zázraku-stvoření života, narození každé lidské bytosti *\nHvězda je vyobrazena na mnoha světových státních znacích (USA). Ve starověku byly hvězdy pokládány za mocné nebeské bytosti (andělské), které zasahují do lidských osudů. Hvězdy stály ve službách Hospodinových a s hvězdy budou ohlašovat i druhý příchod Kristův (Mk 13,25). Hvězdy a komety nám svítí z lamp na cestu do našich domovů. Jako hvězdičky blikají žárovky na stromcích, baňky a různé ozdoby ve tvaru hvězdy zavěšujeme všude po bytě. Vonící cukroví ve tvaru... atd.\nNáznaků Betlémské hvězdy, symbolu naděje a vykoupení, je kolem nás o Vánocích hojně, zadívejme se na ně pořádně :\n58. Vánoční hvězda se stala typickou květinou těchto svátků.\nO jaké hvězdě mluvíme?\nAčkoli si pod vánoční hvězdou můžeme představit hvězdu, případně kometu, jež Třem králům ohlásila narození Krista, častěji se tak dnes nazývá červeně zabarvená rostlina "Poincézie" (lat. Euphorbia pulcherrima), která pochází ze střední Ameriky (pravděpodobně z Mexika). Její zelené listy se postupně mění v sytě rudé, přičemž tyto jsou mylně považované za květ. Červené listy (listeny) pouze obklopují samotný květ, jímž je tenká žlutá tyčinka.\nPodle aztécké legendy kapky krve jedné bohyně, která zemřela na zlomené srdce, skropily vrcholové listy "poinsettie" a daly jí nezaměnitelnou červenou barvu. Dnes sahá škála barev od tradiční červené přes odstín bordeaux, růžovou, meruňkovou, rosé, citrónově žlutou a krémovou až po poinsettie ve dvou barevných tónech s "mramorovaným" vzhledem nebo bílé s barevnými skvrnkami. Zpravidla kvete od prosince do března, tedy okolo Vánoc, a nejspíš proto se jako Vánoční hvězda stala typickou květinou této doby.\n57. O čem vypovídá žlutě zvýrazněné Matoušovo svědectví (Mt 2,6-11):\nNejnovější průzkum v této zajímavé věci vidí v pojmech:\n"ukázala se" a "na východě" odborné astronomické babylonské výrazy znamenající, že se hvězda poprvé ukázala přesně při východu Slunce. A výraz "stála" znamená v akkadštině dobu asi 4 dnů, kdy se prostému oku zdá, že hvězda nemění na obloze svou polohu. Smyslem vypravování je zvěst, že Ježíš Kristus je Pánem i hvězd a že i tito představitelé východních hvězdopravců - vědátorů, to poznali a uznali.\n56. Kdo jsou "Tři králové"?\na) vůdci úspěšného povstání bezzemků z počátku 13. století\nb) Kašpar, Melichar a Baltasar, mudrci od východu\nc) rocková kapela s původním názvem Tři Karlové\n„Když se narodil Ježíš v judském Betlémě za dnů krále Heroda, hle, mudrci od východu se objevili v Jeruzalémě a ptali se...“ (Mt 2,1) Herodes Veliký poté nařídil, aby ve městě byli zabiti všichni chlapci mladší dvou let. „Když Herodes poznal, že ho mudrci oklamali, rozlítil se a dal povraždit všecky chlapce v Betlémě a v celém okolí ve stáří do dvou let, podle času, který vyzvěděl od mudrců." (Mt 2,16) Písmo však vůbec neříká, kolik jich bylo. I jména Kašpar, Melichar a Baltasar byla mudrcům přisouzena až na základě středověké legendy (7. století).\nPodle této legendy byli tři mudrci či mágové z Bible pohané. Hvězdopravci zřejmě pocházeli z Persie anebo byli babylonští kněží kultu Zarathursty, Chaldejci. Dříve byla astrologie stavěna na stejnou úroveň s kouzelnictvím i věštěním (Jer 10,2) a proto se nejednou v Písmu dočteme o hvězdopravcích, kteří z postavení hvězd oznamovali budoucí události (Iz 47,13) a objev nějaké nové hvězdy považovali za znamení zvláštní události. Ostatně, znalost pohybů hvězd a pozornost vůči nim je spojována s proroctvím z knihy Numeri, kde Balaám předpovídá, že z rodu Jákobova vyjde hvězda, nový král Izraele. Žalm 72,10 vypráví: "Králové Taršíše a ostrovů přinesou dary, budou odvádět daň králové Šeby a Seby." Podle zmínky v žalmu se označení králové pak objevuje, a to v 6. stol. u Caesaria z Arles, zlidovělo v 7. stol.\nJednotliví králové podle různých výkladů představují všechna období lidského života; na scénách klanění Tří králů je jeden z nich zobrazován jako mladík, druhý jako muž a poslední jako stařec.\n55. Pokud jde o betlémy, drží ČR jedno zajímavé prvenství? Kterépak?\nV m uzeu v Jindřichově Hradci jsou umístěny největší mechanické jesličky na světě, tzv. Krýzův betlém. Původní mechanismus, který byl zpočátku poháněn ručně, dnes rozvádí pohyb jediný elektromotor. Jeho autor Tomáš Krýza, původně punčochář, na něm pracoval prakticky celý život, přičemž stihl zhotovit 1 398 figurek, z nichž je 133 pohyblivých na ploše 60 m2. Pro tuto unikátnost byl betlém roku 1998 zapsán do Guinessovy knihy rekordů.\n54. Kdo měl nápad zrekonstruovat scénu z Kristova nejranějšího života?\nMálo známým dědictvím italského mnicha Giovanniho Battistay Bernardoneho (1182-1226), pozdějšího Františka z Assisi, je stavění betlémů. Tuto myšlenku zrealizoval v roce 1223 v italském městě Greccio v chlévě s živými zvířaty. Tradice stavění betlémů se rychle rozšířila a dodnes patří mezi nejběžnější zvyky ve vánočním období.\nDo českého lidového prostředí se betlémy dostaly s reformami Josefa II. na konci 18. stol. Josef II. nařídil uzavření některých církevních objektů a betlémy, do té doby stavěné v kostelích, odtud byly vykázány. Tehdy přišlo o zdroj obživy mnoho malířů a pozlacovačů, kteří dosud pracovali hlavně pro církev. Hledali tedy jiný způsob, jak se uživit a začali s betlémy.\n53. Jak se nazývá umělecké a lidové ztvárnění narození Ježíše Krista,\nkteré neodmyslitelně patří k naší kultuře, křesťanství a českým\ntradicím? Co vyjadřuje?\nBetlém (hebr.: בית לחם, Bejt Lechem, doslova „dům chleba“, řec.: Βηθλεέμ, lat.: Bethleem). Jde o město v centrální části Západního břehu Jordánu nacházející se přibližně 8 kilometrů jižně od Jeruzaléma. Tóra označuje Betlém jako město Davidovo, ve kterém byl korunován králem Izraele. Evangelia podle Matouše a Lukáše označují Betlém jako místo narození Ježíše Nazaretského.\nV období Vánoc se také v mnoha místech objevuje betlém (jesličky), tedy napodobení Kristových prvních dní po narození. Zpravidla jde o různě velký model jesliček umístěných ve chlévě, kde se Ježíš narodil, okolo něhož se soustřeďují nejrůznější postavy, které Ježíškovi přinášejí dary. A případně anděl provolávající „Sláva na výsostech Bohu a na zemi pokoj lidem dobré vůle“. Betlémy byly a jsou vytvářeny z nejrůznějších materiálů: dřevěné, keramické, papírové, perníkové aj. Ty nejmenší betlémy se omezují na pár figurek, nechybějí v žádné domácnosti. Scénu s Ježíškem, Marií, Josefem doplňuje mnoho dalších postav jako jsou Tři králové, pastýři, dudáci a venkovský lid. Setkáváme se s řadou figurek zvířat, z nichž netypičtější jsou ovečky, oslík a kravička. Dnes jsou časté živé betlémy s reálnými lidmi i zvířaty.\nJesličky jsou zemědělské zařízení pro zakládání sena ve chlévě. Vzhledem k tomu, že se Ježíšek narodil ve chlévě, objevují se jesličky coby centrální výjev lidových betlémů.\n52. Jaké počasí nás čeká na Vánoce?\n"Zda bude sněhová nadílka", zajímá zejména děti.\nTipněte si, kolik Vánoc z 10 je podle dlouhodobých statistik\nna sněhu a kolik na blátě?\na) 2 na sněhu, 8 na blátě\nb) je to půl na půl, 5 na sněhu, 5 na blátě\nc) 3 na sněhu, 7 na blátě\nVarování: skryjte vtip před lyžaři a svými dětmi!\n51. Jak je v Písmu chápán význam slova "dar"?\na) zdvořilé vyjádření pro výměnný obchod\n(rozumělo se: že obdarovaný se odplatí dárci stejným způsobem)\nb) žádost o přízeň - obnovení přízně (nebo také o ochranu)\nc) pocta pro krále, soudce a proroky, levity (poplatek)\nd) jako výraz úcty (pro Spasitele od mudrců - kadidlo, zlato, myrha)\ne) jako oběť Bohu (pokud by byl dar Hospodinem přijat, zn. přízeň)\nSprávná odpověď: všechny\nDar zaměňovat za úplatek bylo ve SZ přísně zakázáno! Ani Boha nelze uplácet. To, co je darováno Bohu, nesmí být podle NZ použito k obdarování lidí. Dary se podle listu Ef 4,7 myslí ty dary, kterými Bůh obdarovává člověka (řec. dórea). Boží vlastností je, že Bůh více obdarovává-dává, než sám příjímá. A proto, jak dává Bůh, tak mají dávat i křesťané (Mt 6,1; Lk 6,32). Dávat dary Kristu (J 12,2; Lk 7,37 a Lk 8,3). Dávání zůstalo podstatnou částí bohoslužeb jako dobrovolná pocta Bohu.\nBožím darem je pro nás věčný život (Ř 6,23). Máme usilovat o vyšší dary, tj. Agapé-lásku, dary obsažené ve svátostech a aj. charismata.\nDnes nesprávně a mnohde dokonce nevhodně používaný pojem "charisma" (řec. χάρισμα) - vychází z listu Řím 12,6-8 a jde pouze o duchovní dary! Tedy dary nám dané z Boží milosti, které uděluje v různé míře Kristus (skrze Ducha sv.) k budování církve. (Charismata se NErovnají sympatiím, kouzlu osobnosti člověka ani vynikajícím přesvědčovacím schopnostem, kterými oplývali někteří diktátoři anebo dnešní manageři.) Např. 7 základních darů Ducha: moudrosti, rozumnosti, víry a vědění, služby, lásky, zbožnosti, bázně Boží.\n50. Která slavná česká spisovatelka, vl. jménem Barbora Panklová,\ndcera české služky a panského rakouského kočího,\na kde popsala poprvé nadělování dárků Ježíškem?\nBožena Němcová (1820-1862).\nDílo "Babička - Obrazy z venkovského života" (1855).\n„Přinese nám Jezulátko něco?“, ptaly se děti babičky potajmo,\nkdyž se začalo uklízet ze stolu.\n- „To já nemohu vědět, uslyšíte, jestli zazvoní,“ řekla babička.\nDěti menší postavily se k oknu míníce, že Jezulátko musí jít okolo oken a že jej uslyší.\n„Což nevíte, že není Jezulátko vidět ani slyšet?“ pravila babička.\n„Jezulátko sedí v nebi na světlém trůnu a posílá dárky hodným dětem po andělích,\nkteří je přinášejí na zlatých oblacích. Neslyšíte nic než zvonků hraní.“\nVtom kmitla okolo Adelka pak šeptala tiše:\n„Babičko, to světlo bylo Jezulátko, viďte?“\nBabička přisvědčila, vtom také matka do dveří vcházela, oznamujíc dětem,\nže v babiččině světnici Jezulátko jim nadělilo.\nTo byl shon, to bylo radosti,\nkdyž viděly osvětlený, okrášlený strom a pod ním krásných darů!\nBabička sice neznala ten způsob, mezi lidem se to nedělalo, ale líbil se jí... (Kap. XII)\n49. Obdarovávání Ježíškem v předvečer Božího Hodu je typický\nzápadokřesťanský zvyk, který šířil známý náboženský reformátor\nžijící v letech 1483-1546. O koho se jedná a co jej k tomu vedlo?\nDárky od "Christkind" měly snížit oblibu\n"propapežského" světce Mikuláše.\n48. Prvním historicky doloženým vánočním dárkem u nás byla bohatě zdobená a krásně ilustrovaná modlitební knížka, kterou darovala Johana z Rožmitálu o Štědrém večeru roku 1466 svému muži, českému králi.\nO jakého českého krále se jednalo?\nKnihu doplnila tímto krásně psaným věnováním:\n"..........Prvnímu v Čechách...........králi Jeho Milosti, prosíc za to\ntyto knížky darovány byly, ne stříbro ani zlato,\nod druhé v Čechách královny Johany ale aby ji ráčil ve své paměti míti,\njsou Jeho Milosti poslány, až bude tyto modlitby říkati,\nzhotovit nechala aby zde ve zdraví a štěstí žili,\na na Štědrý večer darovala své poddané k Boží cti a chvále vedli\na tak se k Bohu dostali..."\nJméno, které chybí v královnině věnování je\nJiří z Poděbrad (23.4. 1420 - 22.3. 1471).\n47. O vánočních dárcích napsal jeden významný český spisovatel toto\nznámé přání: "... v tom právě je zvláštní zázračnost dárku, že\nradost z něho přesahuje jeho cenu. Přeju všem, aby dávali\na dostávali jen šťastné dárky, třeba byly sebelacinější..."\nKarel Čapek (9.1. 1890 – 25.12. 1938).\nA pokud s ním souhlasíte, můžete si říci a připomenout si,\nže jste něco podobného zažili.\n46. Nejznámější vánoční píseň na celém světě se stala "Tichá noc", svatá noc... nazývaná také "Píseň z nebe". Vznikla náhodou v jednom malém alpském městečku. Zde pouhý den před Vánocemi zjistil místní učitel Franz Xaver Gruber, že se v kostele sv. Mikuláše porouchaly varhany. Nejspíš myši nahlodaly jejich měchy, které nebylo možné v tak krátké době, která zbývala do Štědrého večera, opravit. Půlnoční bohoslužbu si ale nebylo možné bez hudby představit. Jak byla tato situace vyřešena a kdy a kde přesně Tichá noc poprvé zazněla?\nTam ní kaplan Joseph Mohr se rozhodl pro náhradní řešení. Ráno 24. prosince přinesl učiteli Gruberovi text písně "Stille Nacht, heilige Nacht" s žádostí, aby na ni složil melodii. Učitel ji skutečně do večera zhudebnil a nacvičil - pro dva sólové hlasy, sbor a kytaru. O půlnoční bohoslužbě se značným ohlasem poprvé zazněla tato píseň, jejíž původní označení bylo Píseň z nebes. Sólo zpívali oba hlavní aktéři: učitel-bas a kaplan-soprán, který rovněž obstaral kytarový doprovod. Později byla přeložena asi do 320 jazyků. I dnes oslovuje melodie Tiché noci lidi nejen v Evropě, ale i v zemích ostatních světadílů, kde se slaví vánoční svátky. Píseň poprvé zazněla 24. prosince 1818 v městečku Oberndorf v Horním Rakousku poblíž Salcburgu.\n45. Jak a proč se v minulosti konaly koledy\na který významný náboženský reformátor\npatřil mezi pražské koledníky?\nMistr Jan Hus (1369/1370 - 6.7.1415).\nByly konány na způsob procesí kněží a žáků oblečených v bílá roucha se svícemi v rukou. Vykuřovali kadidlem domy a kněží nesli obraz Krista, obyvatelé domů ho z úcty líbali. Kněží a jejich žáci při tom zpívali latinské písně. Koleda byla chápána jako modlitba a požehnání domu. Za to dostávali dary, které byly důležitým zdrojem příjmů studentů i nižšího duchovenstva.\nZpěv pražských koledníků míval po celý středověk velmi dobrou úroveň, k němuž hlavně přispělo zavedení "ars musica" jako jednoho z povinných oborů na vysokém učení pražském. V lidovém prostředí však také zněly počeštěné adventní a vánoční zpěvy.\n44. Doplňme správně slovo v textu koledy "Narodil se Kristus Pán"...\nZ života čistého, z rodu (...doplníme...),\nJežíšův lidský původ je spojen s židovským národem, se zemí Izrael\nu Středozemního moře. Konkrétně s městem Nazaret (v oblasti Dolní\nGalilea), kde žili jeho rodiče. Josef pocházel z Davidovského královského\nrodu (Lk 1,27 a 2,4; Mt 1,1-16; Ř 1,3) a Marie pocházela z kněžské rodiny\n(potomků kmene Levi konající službu v jeruzalémském chrámu).\nV Ježíši tak došlo ke spojení kněžského a královského původu.\nJako "Syn Davidův" převyšuje všechny pozemské panovníky a vládce.\nNepřevyšuje je sice nashromážděným majetkem, bohastvím, poklady,\nani svou politickou a vojenskou mocí, ale svou službou druhým (Mk 10,45).\nJežíš se nerodí jen z lidského rodu a neuzavírá jen řadu významných\npředků Davidovského rodu, ale je zrozen především z Boha samotného,\nneboť je "Syn Boží" (Lk 1,35)!\n(Obr.: Litografie na papíru od Marie Fischerové Kvěchové z roku 1916.)\n43. Naši předkové nám zanechali mnoho lidových zpěvů pro advent\ni Vánoce. Jedna z nejstarších a nejznámějších vánočních koled\npochází ze 15. století.\nJak se nazývá? Jakápak je příčina vzniku koled?\nHusitská vánoční píseň a nazývá se "Narodil se Kristus Pán".\nDůvodem vzniku koled je zvyk štědrosti a obdarovávání. Základ slova "koleda" je odvozen od latinského výrazu "CALENDAE" (calendarum,f.-Kalendy), kterým se označoval první den každého měsíce v římském kalendáři. Koledami přáli zpěváci-koledníci štěstí, zdraví a požehnaný rok. Za to byli obdarováni. Vánoční koledy oslavují především poselství o narození Spasitele, probuzení pastýřů a cestu do Betléma těch, kdo jej chtěli vidět.\n42. Proč se peklo vánoční cukroví?\nNejen proto, aby měly děti a dospělí, co mlsat. Mělo také chránit rodinu a celé stavení před zlem. Rozdávalo se členům rodiny i pocestným.\n41. Další pocukrovaná otázka je o věnována častému sporu\nmezi hospodyňkami v předvánočním čase.\nKolik druhů vánočního cukroví má správně být na svátečním stole?\na) žádný, abychom pak nemuseli držet dietu\nb) sedm druhů – symbolicky na každý den v týdnu jeden\nc) dvanáct – symbolicky na každý měsíc v roce jeden\nNejoblíbenější cukrovinkou byly karamelky, ovocné pamlsky ve tvaru figurek a panáčkům a perníčky s medem a sušeným ovocem. Historie vánočního cukroví není příliš stará, asi jako vánočního stromečku. V majetnějších rodinách se později začalo péct cukroví podobné dnešnímu, např. se vzácným nedostatkovým kořením. Ale dnes si jen stěží představíme, že bychom do vánočního cukroví přidávali ještě česnek a pepř. Například perník získal své pojmenování od pepře, který se do něj přidával.\n40. V posledních letech se do českých obchodů a do domácností\ndostává jiný druh vánočního pečiva pocházející z Německa,\nkterý si většinou kupujeme pro zpestření, když už jsme vánoček\npřejezeni. Jak se tento moučník nazývá?\nŠtóla. Jde o druh pečeného vánočního moučníku se sušeným ovocem, ořechy a zvrchu posypaná moučkovým cukrem mající tvar bochníku. Původně se pekla jen jako církevní postní jídlo bez másla a mléka. Podle oblastí a receptů - Krušnohorská štóla v Sasku, Vogtlandská, Lužická a také nejznámější Drážďanská štóla. Právě v Drážďanech měla být poprvé upečena (r. 1474) a má připomínat stejně jako naše vánočka „malého Ježíška zabaleného v plenkách".\n39. Zhotovit vánočku nebylo a není jednoduché. Pečete ji i Vy?\nPakliže ano, věnujte přípravě těsta, pletení a pečení vánočky\nzvláštní pozornost. Můžete obnovit zvyky našich babiček,\nkteré měly vánočce zajistit zdar. Které to byly?\nHospodyně měla zadělávat v bílé zástěře a šátku, neměla mluvit, při kynutí těsta měla vyskakovat vysoko do výšky. Dávným zvykem také bylo zapékání mince. Kdo ji při krájení našel, měl jistotu, že bude zdráv a bohatý po celý následující rok! Připálená nebo natržená vánočka věštila nezdar.\n38. Vánočka, v některých krajích nazývána štědrovice\ni štědrovečernice, pletenice, žemle etc.\nJe typickým pečivem o Vánocích již od 15. století.\nProč se peče o Vánocích "bílý chléb" právě tohoto tvaru?\nJaký symbol v sobě vánočka skrývá, který neznají třeba Židé?\nOd 15. století chodili mistři pekařského cechu a jejich učedníci na Štědrý den v průvodu za zvuku hudby na Pražský hrad a na ramenou nesli nejvyššímu purkrabímu obrovskou vánočku. Děti, které průvod doprovázely, byly obdarovávány miniaturními vánočkami. Doklad o tom, že vánočky patří mezi naše nejstarší vánoční pečivo, nám zanechal benediktinský mnich Jan z Holešova z Břevnovského kláštera:\n"...v předvečer Narození Páně věřící s úctou jedí bílý chléb. Bohatí dávali na stůl po celé svátky tyto bílé chleby a dovolovali, aby čeleď z nich krájela podle libosti sobě i chudým..." (Až od 18. stol. si je začali lidé péct doma sami.)\nVánočka má křesťanskou symboliku a peče se právě o Vánocích, neboť připomíná Ježíška v povianu !\n37. Jak předpovídat počasí?\nJedním ze zajímavých obyčejů adventního období, které K. J. Bukovanský (viz ot. č.19) zaznamenal, bylo určování roční předpovědi počasí. Podle vyprávění bylo možné v mnohých chalupách nalézt na trámu dvanáct křídou namalovaných kruhů (měsíců). Uvnitř každého kruhu byl kříž, který kruh dělil na čtyři části (týdny). Jednotlivá pole hospodyně vybarvovala v průběhu dvanáctidenního období od Lucie (13. 12.) až do Štědrého dne. Den svátku Lucie znamenal leden a každý další den následující měsíc.\nPršelo-li na Nikasia (14. 12.) ráno, v poledne však bylo pěkně, odpoledne pošmourno a večer mlhavo, znamenalo: 1. týden v únoru bude deštivo, 2. týden pěkně, 3. týden pošmourno, 4. týden mlhavo atd. Výsledné zjištění bylo vždy v kruzích na trámu poznačeno.\n35. Z doby platnosti Juliánského (slunečního) kalendáře pochází\nznámé pořekadlo: „Lucie – noci upije, ale dne nepřidá.“\n(Tohoto dne se začínaly noci zkracovat a den prodlužovat.)\nPřijetím Gregoriánského kalendáře se zimní slunovrat přesunul o 8\ndní dozadu, a tak je dnes toto pořekadlo zdánlivě neopodstatněné,\navšak citujeme jej s oblibou a pravidelně.\nKdo touto dobou obcházel vesnicí s tímto pořekadlem?\nb) dívky Lucky\nDříve se 1 3. 12. konaly na vesnicích průvody masek, které vedly dívky převlečené za Lucie. V každém kraji vypadaly Lucky trochu jinak. "Obchůzkové Lucie" v Čechách (Lucky, Lucy, Loucky, Luciny), byly ženy v bílých pláštích a v bílých maskách. Masky byly vyrobené ze dřeva a papíru a podobaly čapímu zobáku, tím klapaly. Zabouchaly na dveře, vešly do světnice a pronášely: „Jdu, jdu, noci upiju“. Lucie nosívala veliký nůž a strašila děti, že jim rozpáře břicho, pokud se o adventu nepostí. Hlavně však kontrolovaly domácnosti, zda snad nějaká žena nepřede či dere peří. Neposlušnost byla trestána metlou. V tento den jejího svátku (13. 12.) platil přísný zákaz předení.\nNa Orlicku chodily Lucie - dívky ve věku 12–14 let - celé zahalené bílým prostěradlem a na navlhčený obličej si nafoukaly bílou mouku, aby nebyly k poznání. Jedna měla kartáč na drhnutí, druhá bílila štětkou stěny, další nutila děti modlit se. Někdy je doprovázela maska kněze, který kázal žertovné věci. Jindy je provázel celý průvod – kominík, který vyhazoval z kamen saze, dráteník, který opravoval hrnce, řezník, krajánek a cikánská rodina – ti hádali z ruky, žebrali a kradli. Vše se konalo pro potěšení a zábavu, i když zvyk je to poněkud hororový.\nDny, které zbývaly po Lucii do vánočních svátků, se plně využívalo k uklízení, pečení a výzdobě příbytku. Venkovské světnice se vybílily, nábytek a podlaha vydrhly, nově se povlékly peřiny, mnohde přikryl stůl bílý ubrus, nachystalo se slavnostní nádobí. Dodnes v domácnostech mnohé zůstalo z těchto dnů.\n34. Více než 150 let si lidé vzájemně přejí krásné a šťastné svátky\nvánoční prostřednictvím papírových kartiček- vánočních pohlednic.\nVznik tohoto zvyku, který se časem velmi rozmohl,\nje dílem zvláštní náhody.\nKdo a kdy stál u zrodu prvních vánočních pohlednic?\nPrvní pohlednice v historii - r. 1843. Londýnský obchodník Henri Cole požádal svého přítele výtvarníka Johna Collcatta Horsleyho o vánoční kresbu, kterou by mohl vyjádřit své babičce přání k svátkům. Obrázek představoval členy rodiny pana Coleho s číšemi v rukou a s nápisem: "A Merry Christmas a Happy New Year to you... from..." ("Veselé Vánoce a šťastný nový rok Tobě... od...").\n33. Za večerů dlouhých nocí se v mnoha místech udržovaly "přástky"\naž do začátku 20. století. O co šlo?\na) scházení lidí ke společnému "přání si" požehnaných svátků\nb) tradiční zimní sezení, při nichž především ženy "spřádaly" na kolovratech len.\nc) od "dopřávání si" všemožných hodů, zábav\nJedno staré přísloví říká: "Do Martina dere, po Martinu přede." Do Martina se dralo peří a pak následovalo předení a drobné práce jako paličkování krajek, síťování. S adventem se blížil svátek narození Spasitele, tedy zlom roku. Na venkově během kratších dní museli setrvávat všichni v jedné místnosti svého obydlí, kde bylo nejtepleji a nejvíce světla. Od čtyř odpoledne se nejen předlo, ale nastala doba vyprávění, pověstí a pohádek, zpívalo se. A tak se scházeli společně muži a ženy, sezdaní i nesezdaní, často bývalo veselo. "Večery dlouhých nocí" přerušily pouze Vánoce, a když skončily, oblíbená sezení pokračovala.\n32. Pokud jsme poctivě přečetli 2. kapitolu Lukášova evangelia,\nhravě doplníme chybějící:\n"Stalo se v oněch dnech, že vyšlo nařízení od císaře A............, aby byl po celém světě proveden .............. ............ . Tento první soupis se konal, když Sýrii spravoval Quirinius. Všichni se šli dát zapsat, každý do svého .............. . Také .............. se vydal z Galileje, z města N............... , do Judska, do města Davidova, které se nazývá B............., poněvadž byl z domu a rodu D............., aby se dal zapsat s ..........., která mu byla zasnoubena a čekala dítě."\nAugusta - soupis (sčítání) lidu - města - Josef - Nazareta - Betlém - Davidova - Marií\nSpasitel přišel na svět za panování prvního římského císaře Augusta (Gaius Octavius, adoptovaný syn Caesara) v městě Betlém, kde kraloval judský král Herodes I. Veliký (nechal přestavět Jeruzalémský chrám). Do Betléma ze svého domova v Nazaretu vydali Josef s Marií. Císař pro efektivnější vybírání daní vyhlásil sčítání všeho lidu, a proto se každý člověk musel hlásit ve městě, odkud pocházel. Sčítání se událo za působení syrského místodržitele Publia Sulpicia Quirinia.\n31. Jako pastýři se označovali a stále označují nejvyšší služebníci\nBoží. Kdo byl prvním starozákonním pastýřem?\na) Ježíš, syn Josefa a Marie, Syn Boží.\nb) David, nejmladší Jišajův syn (a pozdější izraelský král)\nc) Ábel, syn Adama a Evy (a bratr Kaina)\nNejvyšším pastýřem (řecky poimén) je v Novém zákoně Ježíš Kristus. Obsahová náplň pastýřské služby vychází z podobenství "O dobrém pastýři" (Janovo evangelium 10,11-16). Úkolem pastýřů je chránit svěřené stádo před nepřízní počasí, jinými zvířaty i lidmi. Pastýř pase své stádo, beránky svou paží shromažďuje, v náručí je nosí, březí ovečky šetrně vede... Pastýři jsou rovněž spojeni s vánočními svátky, protože radostnou událost o zrození Spasitele zvěstovali všemu lidu jako první. Jako první se vydali se pozdravit malého Ježíše položeného v jeslích (Přečtěme si: Lukáš 2,8-18) a přesvědčit se o Světlu světa. Obvykle neohrožení drsní pastýři přicházeli k děťátku s bázní, s úžasem, avšak i poslušně. A nenesli cenné dary jako mudrcové, ale jako dar přiváděli jehňata, ovce a beránky, také chléb, sýr a víno. Vše, co měli, kladli k jesličkám a vítali Jezulátko.\nNa našem venkově byl pastýř najímaný na jednu sezónu, měl dlouhý bič a pastýřskou hůl. Na Štědrý večer chodil po vsi a troubil pod okny, jako koledu dostával malou vánočku. Řemeslo zaniklo koncem 19. století.\n30. Které postavy patří do Betléma?\nJežíš, Marie, Josef, tři mudrci z Východu, později k nim přibyli pastýři.\n29. Kde se v Bibli dočteme o narození Ježíše Krista?\nV evangeliích Matouše 1,18-25\na Lukáše 2,1-20.\n(Předpověď narození Ježíšova Lk 1,26-37)\n28. Obsahuje adventní kalendář VŽDY celou adventní dobu?\nCelou adventní dobu neobsahuje, protože první okénko na kalendáři s čokoládovým překvapením začíná až 1. 12. a končí 24. 12. Pojmenování je tudíž zavádějící.\nJen pro rok 2017 kalendář zobrazuje celičký advent, neboť začíná 1.12. a končí 24.12., v jiných letech tak pěkně nevychází.\n27. Adventní kalendář, který se dává dětem o prvním adventním dni, má srozumitelným způsobem připomenout význam čtyřech adventních týdnů před Vánocemi a zároveň se jím krátí čekání na Ježíška.\nKdo ten to krásný adventní zvyk poprvé uvedl v život\na jak se jmenoval první tištěný kalendář ?\na) Putování do Betléma (2011)\nb) Narodil se Kristus Pán (15. století)\nc) V zemi Ježíškově (1908)\nZaveden německým podnikatelem a majitelem tiskárny Gerhardem Langem (1881-1974). První kalendář měl dva listy s vystřihovánkami pro každý den. Brzy začali kalendáře připravovat i renomovaní umělci. Neobjevily se pouze v letech Velké války a po Hitlerově nástupu k moci. Po II. světové válce se tradice vrátila a jednotlivé dny už skrývaly sladkost, bonbon nebo kousek čokolády, avšak na trhu časté nebyly. Na kalendářích byly vyobrazeny liturgické biblické výjevy, venkovské scenérie, města s poschovávanými okénky. Vyráběly se v malých dílnách z tvrdého papíru a ve svých okénkách skrývaly obrázky, verše z Písma. Dnes se v potravinářském průmyslu bohužel setkáváme s prostoduchým zobrazením Santa Clause řídícího spřežení sobů (či Hellou Kitty a Pony, Simpsonovou rodinou, lepší verze je s krtečkem). Možná se bude opakovat zvyk z 80. let minulého století, kdy rodiče připravovali kalendář pro své děti sami, vč. pamlsků, které jsou rovněž šizeny.\n(Pozn.: "Putování do Betléma" je název knižního titulu od autorů Krček J., Fučíková R.\n"Narodil se Kristus Pán" je husitskou vánoční písní.)\n26. Odkdy se do českých domácností dostával vánoční stromeček\na jak se nazýval?\nK nám se tato hezká tradice dostává roku 1812 díky řediteli Stavovského divadla J. K. Liebichovi a během několika desítek let se stává součástí českého folklóru. Po první světové válce vzniká v Evropě tradice stavění rozsvícených vánočních stromků na veřejných prostranstvích. Tehdy bylo zvykem zavěšovat stromky za špičku ke stropu nad štědrovečerní stůl. U nás se jim říkalo "Kristovy strůmky" a jejich stále zelené větve se brzy staly symbolem věčného života pravověrných křesťanů. (Na českém území se podle dochovaných zpráv poprvé postavil veřejný stromeček v Brně 1924 a v Plzni roku 1925.) V běžných domácnostech byl k vidění od 40. let 19. století.\n25. Vánoční stromy, které se pravidelně rozsvěcují na veřejných prostranstvích v době adventní, mají svůj původ v našich zemích od roku 1924. Zavedl je v Brně pod názvem "Strom Republiky" jeden známý spisovatel. Jak se jmenoval a jaký příběh se k němu pojí?\nSta lo se tak na základě zvláštní náhody, jež byl tento muž svědkem. Dva dny před Štědrým dnem se procházel s přáteli zimní krajinou u Bílovic nad Svitavou. Když na okraji lesa našli pod smrkem maličké, opuštěné děvčátko. Jejich pomoc přišla v pravou chvíli a malé děvčátko zachránili před zmrznutím. Spisovatel Rudolf Těsnohlídek pochopil tuto příhodu jako pobídku, aby konkrétně nějak pomohl opuštěným dětem. Dosáhl toho předsevzetí za několik let, když byl v adventní době v Brně vztyčen první vánoční strom Republiky. Navrhl, aby lidé pod tento vánoční strom nosili dary pro chudé a opuštěné. Tento zvyk se rozšířil z Brna i do jiných míst. V Praze jej vždy rozsvěcoval náš pan první prezident-Osvoboditel.\n24. Ke starým zvykům adventu patří řezání tzv. Barborek.\nO co se jedná a který den se to má dělat ?\n4. prosince, na svátek sv. Barbory, mladé dívky chodívaly do ovocných sadů uříznout si třešňovou větvičku - barborku. Když vykvetla 25. prosince, dívka, která ji přinesla, se podle starobylé pověry do roka a do dne provdá.\nJak máme barborky správně nařezat?\nVětvičky musíme šikmo seříznout ostrým nožem, aby měly dostatečný přístup k vodě a živinám. Vložíme je pak do chladné vody a postavíme do chladné místnosti na světlé místo. Po týdnu je přeneseme do teplé místnosti, a když budeme mít štěstí, barborky nám na Štědrý den krásně vykvetou. (Třešňové větvičky potřebují přesně 20 dnů, aby na Štědrý den vykvetly.)\n23. Kdo doprovází Mikuláše?\na ) anděl a čert\nb) vodník a skřítci\nc) Grinch a tajemný čaroděj-dobroděj\nAsi každému malému dítěti proběhne mráz po zádech při spatření ušmudlaného a zlobivého čerta, ale není se čeho bát. Od toho je tu přece Mikuláš s andělem, aby rozdávali radost a chránili nás před zlem, jako je občas čert. Hodné děti odměňuje ovocem a pamlsky a těm zlobivějším rozdáv á uhlí a brambory. Dárky na mikulášský svátek dostávají děti i dnes. Odměnu děti získaly pěkně poctivě po odříkání modlitby. Dnes stačí i básnička, říkanka nebo písnička. Mikuláš symbolizuje - úctu, anděl - klid a čert - nahání strach malým nezbedům. Čert je zachumlaný v huňatém kožichu, s řetězem a dlouhým červeným jazykem, případně i s pytlem, ve kterém si ty zlobivé dokonce odnášel!\nMikuláš každý rok 5. prosince sestupuje navečer z nebe na zem a obchází lidské příbytky spolu a s andělem a čertem. 6. prosince je den Mikulášova úmrtí. Právě v předvečer tohoto dne navštěvuje děti nám známá trojice: Mikuláš, čert a anděl (jako připomínka jeho života). Chodí po domech a rozdávají hodným dětem sladkosti. Tento zvyk se rozšířil z Německa, kde vznikl v 10. století.\n22. Mikuláš byl již za svého života známý svou:\na) moudrostí a sečtělostí\nb) štědrostí k potřebným\nc) nakažlivým smíchem\nProslavil se především svou štědrostí a chráněním nespravedlivě odsouzených a křesťanů, kteří byli v jeho době pronásledováni císařem Galeriem (293-311). Koluje o něm mnoho legend (viz sekce Zajímavosti). Mikuláš po tři noci obdarovával lidi, aby jim pomohl z chudoby, k lepšímu a šťastnějšímu životu. Odtud se vzala tradice obdarovávání. (V Americe se z Mikuláše stal Santa Claus.)\n21. Jak poznáme Mikuláše ?\nNa obrazech je Mikuláš zobrazován jako muž v biskupském rouchu. V jedné ruce držívá dlouhou zlatou berlu (tzv. biskupskou hůl) a v druhé ruce pak vak (buď bílý pytel zlatem vyšívaný anebo obyčejný jutový pytel), ve kterém nosil dárky. Vždy chodí pěšky. U nohou mívá tři zlaté koule, měšce s penězmi nebo kotvu, která symbolizuje sv. Mikuláše jako ochránce námořníků. Na hlavě má biskupskou čepici - mitru, která je červené nebo bílé barvy se zlatým křížem vpředu. Mikuláš má dlouhý bílý vous.\n20. Kým byl Mikuláš ?\nMikuláš byl biskup v Myře v Lykii (dnešní jihoturecká provincie Antalya), který se narodil kolem roku 205 ve městě Pataře, a to v rodině zbožných a bohatých křesťanů. Jeho rodina se podle tradice živila lovem ryb a Mikuláš v této činnosti prokračoval. Po smrti svých rodičů rozdal velkou část svého majetku chudým a potřebným lidem. Již za svého života byl velmi oblíbený mezi lidmi.\n19. Adventní období bylo v minulosti dobou plnou rozličných zvyků, avšak také pověr. Mnohé zanikly, ale některé přetrvaly do dneška. Nehledě na liturgický počátek pohyblivého svátku adventu (pro tento rok 27.11.), v lidovém prostředí se za jeho začátek považoval často 30. listopad - svátek Ondřeje.\nCo se v tento svátek tradovalo, praktikovalo či vůbec nesmělo dělat?\nA která osobnost našeho kraje zajímavé obyčeje adventního období před více než sto lety zaznamenávala?\nOd tohoto dne se již po celý advent neslavily svatby, jak dokládá místní přísloví "Kateřina zavazuje, svatý Ondřej zakazuje". Ondřej (rybář na břehu Galilejského jezera, apoštol Jana Křtitele a posléze jeden z prvních učedníků JK, mladší bratr apoštola Petra) byl zároveň patronem nevěst a předvečer jeho svátku byl považován za jeden z nejvhodnějších dnů pro nahlížení do budoucnosti. Svobodné dívky tak zkoušely hledat tvář svého nastávajícího ve vodní hladině nebo o půlnoci chodily ke kurníku - ozval-li se kohout, dívka se do roka vdala, ozvala-li se první slepice, měla dívka přijít za rok znovu. Tento zvyk známe z vyprávění polsko-ostravského učitele K. J. Bukovanského (1844–1932), spisovatele, sběratele a zakladatele Ostravského muzea, jehož mottem bylo: „Kdo ctí národ, všeho si rád všímá, co mu národ v paměť uvádí.“\n18. Ze které sbírky a od kterého českého básníka jsou tato slova\npopisující vánoční příběh? Jak asi pokračují?\nvše světlem rašilo a kvetlo.\nDva první lidé bohumilí\nv tom království tak šťastně žili.\nVáclav Renč (1911-1973),\n17. Složitý bohatě zdobený mechanismus na obrázku neznáme,\nkde bychom se s ním mohli setkat?\nV Sasku. Tzv. krušnohorská pyramida, ozdobný stojánek se svíčkami, která se někdy používá i jako náhrada za vánoční stromeček. Pyramidy jsou konstruovány tak, aby stoupající světlo ze svíček roztáčelo větrné růžice nacházející se na jejích vrcholu.\nObdobu můžeme najít v našem andělském zvonění\n(zvonky, vánoční kolotoč/pyramida). Pohyb konstrukce je totiž doprovázen zvukem, cinkáním visících pohybujících se kovových částí o pevné kovové části konstrukce. Někde se pohybuje pouze vrtule, na níž jsou zavěšeny cinkající prvky. V některých zemích je tradicí vytvářet tyto dekorace. Mechanismus byl patentován v roce 1905.\n16. Co vidíme na obrázcích? Adventní věnec?\nTen to není. Adventní parter. Jde o podlouhlé aranžmá (zasazeného i do nádoby), kde jsou umístěny nejméně tři svíčky. Okolí svíček je upraveno chvojím a dekoracemi jako stuhy, baňky hvězdy. Svíčky v adventním parteru (tj. svícnu) mohou být různě seskupeny a rozmístěny. U parteru nejsou svíce umístěny do tvaru kříže jako je tomu u adventního věnce a ani není zachován jejich počet (viz otázka 12.).\n15. K novodobým adventním a vánočním zvykům patří\ni adventní výzdoba domovních dveří a oken, okenních truhlíků\ni zahrad. Zelený opentlený věnec vítá příchozí a značí,\nže přípravy na vánoční svátky jsou v plném proudu\na očekává se příchod Spasitele...\nJak se nazývá na dveřích pověšený adventní věnec, bez svíček?\na) domovní znamení\nb) dveřní adventka\nc) zavěšený věnec\n14. Jaká tradice, která se dnes již nedochovala v českých zemích,\nbyla typická pro středověk, zejména pro období baroka až do konce\n19. století a nahrazovala původně protestantský adventní věnec?\na) krušnohorská pyramida\nb) rajský strom, rajská zahrada\nc) adventní parter\nV dřívějších dobách byly adventní věnce a vánoční stromky, odsuzovány katolickou církví jako pohanské, protože tyto zvyky zavedli protestanté. "Paradeisl" (též Paradeiser, Paradeiserl nebo Klausbaum) v překladu rajská zahrádka, je považován za předchůdce adventního věnce. Jsou zde umístěny čtyři svíčky zasazené do jablíček v místě jejich stopky a každou adventní neděli je rozsvícena jedna svíčka. Půdorys Paradeislu je trojúhelníkový z jedlových větviček neb zimostrázu a býval do tvaru kruhu dozdoben sušeným ovocem, vlašskými ořechy na talíři, cukrovím anebo plátky jablek i chvojím. Pyramidová konstrukce z vyřezaných větví byla omotávána červenými a zlatými stuhami.\nStrom ověšený červenými jablky - „rajský strom“ - byl součástí středověkých liturgických představení s nábože nskými motivy, které byly oblíbené zejména v období baroka. Proč rajský strom a jablko se svícemi? Jablko z rajské zahrady (kniha Genesis) rostoucí na stromu poznání dobrého a zlého a svíčky mají stejně jako u adventního věnce představovat „Světlo světa“, Ježíše Krista. Sám Kristus překovává starozákonní událost a ztělesňuje tak nový strom poznání, usmíření a vykoupení z prvotního hříchu Adama a Evy (klikněte pro popis na obr.). Mnoho lidí dodnes během krátké doby svého života hledají ráj tady na zemi a hledají cestu ke snadno vydělaným penězům, k pohodlnému i bezstarostnému životu. A tak zcela přehlédnou Betlémské poselství... Všichni na obloze hledáme nebeský ráj a doufáme, že po smrti přijde věčný život. Proto není náhodou, že se 24. prosince slaví první lidé, Adam a Eva. Konec konců, adventní očekávání - zrození Spasitele - ohlašuje, že se otevřou "dveře do krásné Paradeis", jak to zní ve staré vánoční bavorské písni a přijde "spravedlivý Starého zákona, Kristus".\nI v české krajině dávali do jablíček svíčky a vytvářeli voňavý svícen až do konce 19. století, pak jej nahradil adventní věnec. Rajská zahrádka zdobila sváteční stůl a sloužila při modlitbách. Lidová tradice se zachovala a znovu se ujímá v Německu (Bavorsku) a Rakousku.\n13. Kde se vzal adventní věnec a kde vznikl?\nPrv ní novodobý adventní věnec vytvořil až v 19. století (1839) německý protestantský teolog Johann Hinrich Wichern z Hamburku. Vymyslel je pro nedočkavé děti v sirotčinci, který spravoval. Děti se jej neustále ptaly: „Kdy už ty vánoce konečně budou?“\nA tak jejich pan učitel vymyslel zajímavý nápad. Měl podobu dřeveného kola, na který umístil 23 svíček. 19 malých červených a 4 větší bílé. Každý večer se pak zapalovala jedna svíčka. V neděli bílá a v ostatní dny červená. Byl to vlastně i takový první adventní kalendář. Později se počet svící zmenšil na čtyři, pro každou adventní neděli jedna.\n12. Jak se svíčky na adventním věnci jmenují?\nJakou mají symboliku?\nDnes se počet svíček ustálil na čtyřech, které se zapalují o nedělích. Avšak můžeme se setkat i s variantou pěti svíček, kde se ta pátá zapaluje na Štědrý den a Hod Boží vánoční.\nSvíčky mají své pojmenování:\n„Naděje“, „Mír“, „Přátelství“, „Láska“ a „Kristus“.\n/Viz Příběh "O čtyřech svíčkách" - sekce "Aktuality..."/\nNa první adventní neděli se v chrámech zažíhá první adventní svíce a postupně další, aby v čase před Kristovým narozením (na poslední adventní neděli) zářily všechny čtyři. Každá svíce představuje jeden krok přiblížení se ke spáse, světlu, které na zem přinesl narození Ježíše. I v nedělní odpoledne by měly v tomto předvánočním shonu být rodiny pospolu, zapálit svíci/-e, udělat si klidnou chvíli a posedět, popovídat si.\nAdventní věnec se svícemi je vykládán jako symbolika\nKristova kříže ve vztahu ke čtyřem světovým stranám\na Jeho požehnání na každou světovou stranu.\n11. Co je od nepaměti symbolem vítězství, královské důstojnosti a úcty?\nb) jablko s nasazeným křížem\nSprávná odpověď: a) + c)\nVěnec (z lat. corona a řec. κορώνα - též koruna). Světlo je pro judaismus i podle Starého zákona vždy spojováno se životem. Adventní svíce a věnec má však kořeny v protestantských obyčejích. Věnec od nepaměti symbolizoval vítězství a jeho adventní podoba vzdává hold tomu, kdo je očekáván jako vítěz. Hořící svíce na věnci pak mají rozptýlit temnotu.\n10. Jaká je liturgická barva adventní doby?\nBarevnost adventu má souvislost s liturgií (z řec. λειτος - veřejný, εργον - dílo, práce) tedy s bohoslužbou i s veřejným životem a shromažďováním.\nBarvy - fialová (barva adventu, ale také postu a Velikonočního týdne),\n- červená (typická pouze pro protestantské církve v Evropě ! ),\n- modrá (zejména v Americe).\nOznačení adventních nedělí jako železná, bronzová, stříbrná a zlatá nemá s křesťanskou vírou nic společného.\n9. Jako každý rok nás neminou oblíbené vánoční trhy.\nBývají na Masarykovém náměstí nebo v Aréně s vůní cukroví, punče a jiných dobrot, s ukázkami řemesel. Ale odkdy existuje v Evropě tradice vánočních trhů a co všechno tehdy nabízely?\nOd středověku. Konaly se během 2. až 4. neděle adventní a netrvaly déle než dva týdny. Byly jen ve velkých městech, prodávali v nich kupci ze všech zemí světa - betlémy, hračky, ryby, koření, ovoce, vánoční stromky, ale i koňské postroje.\n8. V předvečer svátku Martina, biskupa z Tours často zobrazovaného\njako vojevůdce na koni, se ve středověku konaly martinské průvody\ns lampiony a lucerničkami. Proto byl svátek oblíbený u dětí.\nCo máme očekávat 11. listopadu podle lidových moudrostí ?\n„Na svatého Martina zima u nás začíná,“ praví jedno české pořekadlo. Nejen v Čechách a na Moravě, ale v celém našem podnebném pásmu se kolem 11. listopadu objevuje první sníh, neklamný posel zimy a jejího určitě nejkrásnějšího období – Vánoc.\n„Na svatého Martina bývá dobrá peřina.“\nA nejznámější: „Svatý Martin přijíždí na bílém koni. Přijede-li na šedém (mlhy), bude zima střídavá; přijede-li na žlutém (sucho), přijde zima tuhá a suchá.“\n7. Martin Tourský byl původně římský voják žijící ve 4. století\na jako všichni uctíval římské tradice. Co jej změnilo a proměnilo?\na) vojenské tažení proti německým Alamanům\nb) vyhnanství, neboť jako vojáku Kristovu mu není dovoleno bojovat zbraní\nc) darování svého pláště žebrákovi a sen se zjevením Krista\nZa temné zimní noci projížděl Martin městem a kontroloval vojenské hlídky. Na ulici uviděl polonahého žebráka, který poprosil o almužnu. Ale Martin peníze neměl a tak chtěl alespoň ubožáka ochránit před zimou. Mečem tedy přeťal svůj vojenský plášť na polovici a jednu daroval žebrákovi. Následující noci se Martinovi zjevil ve snu Kristus s polovicí jeho pláště… A tak na Velkou noc roku 339 (ve 22/23 letech) přijal křest a chtěl svůj život zasvětit službě Bohu. Ale jako člen císařské gardy nemohl jen tak opustit vojsko. Musel ještě odsloužit asi 15 let než dosáhl důstojnické hodnosti.\n6. Proč se obzvláště na "Martina" po celý rok čeládka těšila ?\nTento den byl významný i z jiného důvodu než jako připomínka biskupa Martina (jméno pochází od boha války Mars, Martis, m.). Skončila namáhavá práce na polích, obilí bylo sklizeno, chmel a ovoce očesané, skončila pastva na lukách. Čeledíni a děvečky (tj. lidé, kteří po celý rok pomáhali v hospodářství) mohli opustit službu a do nové nastupovali až na Nový rok. Dostávali roční mzdu a jako výslužku tzv. "martinské rohlíky". Na svatého Martina se také pekla tzv. „martinská husa“, na niž hospodářova rodina pozvala i čeleď.\n5. Tzv. svatomartinské období je doba hodovní a posvícenecká.\nSymbolizuje konec podzimu a avizuje příchod zimy, potažmo Vánoc. Právě pro tyto dny se na vsích vykrmovaly husy, které byly oblíbenou pochoutkou na svátečním stole.\nJak podle této pochoutky ženy předpovídaly, jaké bude počasí ?\n"Na svatého Martina nejlepší je husina;\npohleď na hruď i na kosti, poznáš, jaká zima se přihostí."\n"Je-li kobylka martinské husy hnědá,\nje-li však bílá, bude hodně sněhu."\n4. Proč se podává na Martina právě "husa" ?\nA doplňte závěr pranostiky:\n"Na svatého Martina husa nejpěkněji .........."\nZpívá ... na pekáči. (Ašak mohla by tančit jako na animaci.)\nAno a také "Radost Martina je hus a džbán vína."\nPodle legendy se stala husa tradiční svatomartinskou pochoutkou za trest, protože svým kejháním rušila Martinovo kázání a bohoslužbu. A husy odsoudil, aby v den této památky pykaly za svoje provinění na pekáči. Existuje také druhá verze, podle které se Martin před svou volbou biskupem ze své skromnosti schoval k husám. Avšak ty ho svým silným kejháním prozradily.\nAť už je pravdou cokoliv, podzimní vykrmená mladá husa již k Martinu zkrátka patří. Porcování husy vždy podléhalo přísnému řádu. Nejníže postavený sluha dostal křídlo (aby prý při práci lítal), výše postavený sluha stehno a hospodář sám si nechával zbytek. Kůže z husích nohou se dávala do střevíců.\n3. Co si představíme pod pojmem "svatomartinské pečivo"?\nSvatomartinské rohy nebo podkovy koně sv. Martina,\ntj. rohlíčky plněné mákem, řepou anebo povidly.\nMěly tvar podkovy a někdy připomínaly zakřivený roh, jenž představoval mužnou sílu. Pekly se ze sladkého těsta s rozinkami a sypaly mákem nebo se plnily nádivkou z řepy a máku. Jinde byly výslužkou velké makové buchty. Pečou se i koláče a drobné cukroví.\n2. Zavedení adventu jako očekávání příchodu Vykupitele se začalo šířit\nz jedné evropské země dál. Ve které zemi to bylo, kde se původně\nříkalo adventu "půst svatého Martina" ?\nPo dle nejstarších písemných svědectví to bylo v roce 462 v tourské diecézi, kdy tamní biskup Perpetus nařídil věřícím, aby třikrát v týdnu v době od Martina do Vánoc dodržovali půst. To bylo také důvodem, proč se v předvečer svátku tohoto světce scházeli rodiny a přátelé, aby před nastávajícím postem zasedli k bohatě prostřenému stolu, na kterém nechyběla svatomartinská husa a svatomartinské pečivo. Mělo to své opodstatnění, neboť toto období je příznačné pro hlavní tah hus. Ta země je - Francie.\n1. Čtyři týdny před Vánocemi vlastní název mají, patříš k těm, kdo jej\nznají? Jak se tato doba souhrnně nazývá, doba,\nve které se připravujeme na Vánoce. Co je na ní zvláštního?\nSoučasná podoba čtyř týdnů a neděl adventu se ustálila ve 12. století a symbolizuje dobu, po kterou putovali Marie a Josef do Betléma. Latinské slovo "adventus" znamená příchod. Vztahuje se ještě na jednu událost popsanou v závěru všech evangelií. O jakou se jedná? Příchod se vztahuje také na Poslední soud, tedy poslední příchod Ježíše Krista na svět. V teologickém smyslu se advent vyznačuje tímto dvojím očekáváním.\nVeškeré reprodukce, úpravy, překlady, uchovávání a zpracování obsahu či formy těchto webových stránek na jiných médiích, včetně jejich ukládání anebo zpracování elektronickými prostředky, požívají ochrany dle autorského práva. Jakékoli použití či využití obsahu či formy těchto webových stránek, ať již zcela či z části, nelze užívat pro veřejné nebo obchodní účely bez povolení NO CČSH O.-Z.\nJakákoli reprodukce informací či údajů, zejména užití textů anebo jejich částí anebo materiálů tvořících image (vč. fotografií), lze pouze s předchozím písemným souhlasem Náboženské obce CČSH V Ostravě-Zábřehu. Náboženská obce CČSH v Ostravě-Zábřehu je držitelem práv k rozšiřování a reprodukci. Tato práva zůstávají v celém rozsahu v platnosti i v případech, kdy se do archivu automaticky anebo manuálně vkládají obrázky a texty.


Spaní jako na obláčku: Jak vybrat tu správnou postel? – Ideální Bydlení\nSpaní jako na obláčku: Jak vybrat tu správnou postel?\nSpíte dobře? Ne? Pak je na vině možná roky stará matrace. Nebo špatně vybraný rošt. Nebo fakt, že nespíte na posteli, ale na molitanové matraci a pohovce. Zdravý spánek ovlivňuje nejen to, jak se nám chce ráno z postele a jak jsme pak celý den naladěni, ale především má zásadní vliv na naše zdraví. Jak vybrat postel pro zdravý spánek?\nVyplatí se šetřit?\nRozhodně ne. Neříkáme, že si máte pořídit novou postel za desetitisíce, ale když jde o zdraví, cena by měla jít stranou. Ale snad vás uklidní, že někdy není třeba pořizovat celou novou postel, ale třeba jen nový rošt či matraci.\nTip: Levné dřevěné postele, čalouněné postele, skříně, noční stolky a další nábytek pořídíte na nabytek-helcel.cz.\nMatrace a rošt: To je základ\nNa samotné posteli zase tolik nezáleží, ale je třeba, aby byla správně velká. Takže pokud měříte 190 cm a vaše postel jen 10 cm více, zaděláváte si na nepříjemnosti. Délka postele by měla být o 25 cm delší než vy.\nNejdůležitější je pro vaše zdravé spaní matrace a rošt. Všeobecně platí, že matraci je vhodné po několika letech vyměnit, neboť do sebe saje pot a prach a po čase spíte jen na hromadě prachu. Nejdůležitější je vybrat správnou tvrdost matrace. A pokud máte potíže s bedry, poohlédněte se po zónové matraci, která je v různých místech jinak tvrdá a zajišťuje tak správnou polohu páteře. Opět platí, že tyto zóny musí korespondovat s vaší výškou, proto si matraci před koupí pořádně vyzkoušejte, případně si ji nechte vyrobit na míru.\nTip: Pokud chcete opravdu kvalitní matraci, kterou nebudete muset po pěti letech vyhodit, pořiďte si taštičkovou matraci.\nRošt opět vybírejte podle tvrdosti a vždy s ohledem na vybranou matraci. Proto se při pořízení roštu poraďte v obchodě. Co ale můžete mít rozhodnuté předem je to, zda hledáte pevný rošt, polohovatelný rošt, nebo motorový rošt.\nTip: Polohovatelné a motorové rošty vám umožní nejrůzněji měnit polohu a jsou ideální třeba pro seniory, dlouhodobě nemocné či pro každého, kdo si potrpí na špičkové pohodlí.