Březen 2009 « Archiv | Greatest Film Classic blog\nHlídač č. 47 vítězí na Sanfranciském filmovém festivalu\n28. března 2009 v 22:40 | Novinky\nDivácky i kriticky nedoceněný film režiséra Filipa Renče Hlídač č. 47 (pouhých 70% na CSFD i od Mirky Spáčilové z MF Dnes) si dnes na San Fransciském filmovém festivalu Tiburon (který se koná pod záštitou George Lucase), odnesl celkem čtyři ceny - za režii, kameru, herečku v hlavní roli (Lucie Siposová) a také cenu pro nejlepší film. Podle Filipa Renče porotu zaujal zejména tím, jak je prostředí, postavy i děj odlišný od amerického stylu. Takže nakonec se tento vynikjící film dočkal svého ocenění.\n22. března 2009 v 21:53 | Filmy\n8. března 2009 v 11:46 | Novinky\nPo Zlatých glóbech a Oscarech byly předány i české výroční filmové ceny, nazvané český lev.\nCenu za nejlepší film obdžel film Karamzovi, přepis divadelní hry podle románu F.M. Dostojevského v hlavní roli s Ivanem Trojanem, režírovaná Petrem Zelenkou (mj. Rok ďábla, Knoflíkáři), který též získal cenu za nejlepší režii.\nV hereckých kategoriích byli za hlavní roli oceněni Karel Roden (Hlídač č. 47) a Zuzana Bydžovská (Venkovský učitel). Ve vedlejších rolích byli oceněni Vladimír Dlouhý (Hlíčač 47) a Lenka Ternerová za Děti noci.\nVálečný Tobruk Vávlava Marhoula bodoval v kategoriích Nejlepší zvuk, hudba a kamera, za nejlepší výtvarný počin byl oceněn film Bathory Juraje Jakubiska.\nCena za nejlepší scénář připadla\nBohdanu Slámovi za Venkovského učitele. Cenu za celoživotní dílo získal Juraj Herz, režisér mnoha významných filmů, např. Spalovače mrtvol s Rudolfem Hrušínským.\nZbývá dodat, že hlavním večerem provázel Bolek Polívka a jeho dcera Anna.\n2. března 2009 v 21:45 | Filmy\nHrají:Charlie Cox, Claire Danes, Robert DeNiro, Michelle Pfeiffer, Ricky Gervais\nObyčejný anglický mladík žijící ve vesnici, která se jmenuje Zeď se nešťastně zamiluje do dívky Viktorie a té v náhlém oblouznění slíbí, že jí z tajemné říše za zdí přinese právě spadnuvší hvězdu. Netuší ale, že není jediný, kdo ji chce získat. Kromě Tristana si hvězdu snaží urvat pro sebe i tři čarodějnice, které plánují získat srdce hvězdy a získat tak věčnou nesmrtelnost a také jediný zbylý králův syn Septimus (ostatní se pozabíjeli mezi sebou) aby tak potvrdil svůj návrah na trůn. Tristan samozřejmě hvězdu najde první, ale rozhodně nečeká, že místo "Hvězdného šutru" najde dívku, která je poněkud unavena tvrdým přistáním na Zemi.\nI když je od začátku jasné, kdo s kým skončí a jak film dopadne (přeci jen - je to pohádka), neznamená to, že by byl film nudný. Začátek, spojený s představováním hlavních postav je sice trochu pomalejší, ale od nálezu hvězdy (která se mimochodem jmenuje Yvaine) se rozjede do napínavé honičky, ve které se střídají scény romantické, akční i vtipné.\nCelý film je prodchnut typicky anglickým humorem (místy hodně suchým, zejména ve scénách s již mrtvými následníky trůnu), ale nikdy nesklouzne do trapnosti, jak se to bohužel často stává v případech, kdy je do filmu humor neroubován násilně. Zde všechny vtipy a vtipné detaily přirozeně vyplynou ze sitauce.\nVýše uvedené je hlavně zásluhou předlohy a scénáře od spisovatele Neila Gaimana a také výborně obsazených herců. Charlie Cox jako Tristan projde během filmu proměnou z ňoumy na hrdinu, Yvaine francouzky Claire Danes je ztvárněna jako "praštěná holka", která je naštvaná, že si nemůže viset na obloze a svítit (kdo by nebyl). Hlavní zápornou postavou je hlavní ze tří čarodějnic, kterou jako "andělskou mrchu" zahrála slavná Michelle Pfeiffer. Pokud je ve své liské podobě je vše v pořádku a její postava působí dojmem, že dokáže hrdiny opravdu zmást. Na druhé strně její vrásčitá podoba je spíše na škodu, ale budiž. Velmi příjemným překvapením je Robert De Niro v roli kapitána a lovce belsků jménem Shakespeare, který je sice odvážný, ale má jisté drobné tajemství. Herec si tuto postavu viditelně užívá. Další slavnou osobností, která si střihla malou roličku je herecká legenda Peter O'Toole jako umírající král Hromotvrze.\nI přes značně menší rozpočet, film si za svůj vzor bere výpravného Pána prstenůPetera Jacskona. Některé záběry jsou přímými citacemi tohoto snímku a znalce dokáží příjemně pobavit. Zajímavý je též kontarst mezi dvěma světy, tím obyčejným lidským, ztvárněným ve svěžích barvách a za slunečného počasí a svět fantazie, které je spíše zatažený a krajina působí studeným dojmem. Přesně opačný postup, než na jaký jsme zvyklí. Triky jsou překvapivě na vysoké úrovni (jak ty počítačové tak maskérské) a stejně tak velkolepá hudba plná nápaditých a typicky fantasy motivů.\nHvězdný prachmě velmi příjemně překvapil. Pro milovníky fanatsy je povinností, ostatní se budou dobře bavit. A po dlouhé době je to také pohádka, která neuráží inteligenci dětí a zároveň dokáže získat i Pánem prstenůzhýčkané dospělé.


Oprava elektroinstalace v panelovém bytě v Praze 5 (Praha) • Elektroinstalace • NejZóna.cz\nNejde mě jedna zásuvka v okruhu tří zásuvek. Rozvod je v hliníku. Proměřením se zjistil pokles napětí v nefungující zásuvce na 100 V, Problém není v krabicích, ale ve vedení. Bude nutno udělat nový rozvod v mědi, nejlépe v lištách. Bude se jednat cca o 15 m měděného drátu a lišt a 3 dvojzásuvky. Prosím o zaslání přibližné ceny a termínu provedení. Od 22.7 jsme až do 12.8 v lázních, takže realizace by připadala až po našem návratu. Nacházíme se poblíž Malvazinek\nS průběhem realizace jsem byl spokojen, s termínem byly problémy, které byly částečně způsobeny mou nezkušeností jak vzájemné odsouhlasení termínu probíhá. Velice jsem ocenil, že po sobě perfektně uklidili a že velmi pomáhali s odstavením a opět přisunutím nábytku, který jsem nemohl odsunout sám. Firmu dále doporučím jiným zájemcům a sám ji ještě využiji k instalaci světla v šatně.\nUživatel_88474, 19.11.2014 (Praha)\nelektroinstalace, zapojení rozvaděče, zásuvky


Betony CCM EXtreme Flex 3.9 Senior | proHokejisty\nNacházíte se zde: Úvod E-shop Brankářská výstroj Betony Betony CCM EXtreme Flex 3.9 Senior\nBetony CCM EXtreme Flex 3.9 Senior (2017/2018)\nPoloprofesionální brankářské betony, na které spoléhají brankáři v poloprofesionálních soutěžích.\nBetony CCM EXtreme Flex 3.9\nOproti předešlému modelu, EXtreme Flex 860, došly tyto betony k pár změnám a redukcím - samozřejmě k lepšímu. Co nám ovšem zůstalo, tak je nápadná buřtová konstrukce. Je to v podstatě symbolika flexibilní konstrukce těchto betonů. Proto je nejvíce využívají brankáři, kteří jsou v brankovišti hodně agresivní nebo chcete-li živější. I když chytá ve značce Vaughn, tak typickým příkladem takového brankáře, je Jonathan Quick, který při pohledu na jeho styl až skoro létá, ale vychází mu to a je to dáno také typem flexibilních betonů. Betony mají jeden zlom zvnějšku a jeden uvnitř, takže jsou dostatečně tuhé a nejsou díky kvalitním výstelkám za pár měsíců měkké jako polštáře.\nPrvní novinkou je vnější materiál, což je nová technologie Speed Skin. Není to kůže jako taková, ale chová se tak. Při slidech, rozklecích a jiných věcech jste s těmito betony ještě rychlejší než dříve. Napomáhá tomu také redukce váhy oproti straším 860. Nicméně hlavní důvod proč jsou betony tak skvěle flexibilní, tak je nártová část, která pracuje až do 90o. Proto jsou betony tak skvěle přizpůsobitelné a můžete předvádět skvělé výkony.\nPoslední novinkou nebo také redukcí, je počet kožených řemínků. Zůstali nám pouze dva, místo tří až čtyř. Je to dáno moderním trendem, kdy se betony dnes utahují snad už jen pomocí suchých zipů a tak krásně kopírují led a nemají tendenci se přetáčet nebo vytvářet prostor mezi betony. Suché zipy máme dva - na lýtku a pod kolenem, který můžete nechat pod kolenem nebo upnout na lýtko (vychytávka od Careyho Price z Montreal Canadiens).\nVelikost betonů 33+1 34+1 34+2 34+3\nVýška 173 - 179 cm 179 - 183 cm 183 - 187 cm 187 - 191 cm\nMáte dotaz k produktu Betony CCM EXtreme Flex 3.9 Senior?\nVyšší model: Betony CCM EXtreme Flex III Pro Senior\n50 490 Kč Přeplatíte jen 31 200 Kč


26. - 31. 10. 2004 - podzimní prázdniny - cyklovýlet\nJiž tradičně vyrážíme s Vodáčkem v době podzimních prázdnin na několikadenní cyklistický výlet. Letos jsme však nejeli do nám již velmi dobře známé Nesyté u Dvora Králové, kde už máme všechno proježděné, ale vyrazili jsme objevovat krásy Českomoravské vrchoviny v blízkém i vzdáleném okolí Světlé nad Sázavou. To, jak jsme se tam měli, se můžete dočíst v následujícím Bářiném vyprávění doplněném o můj krátký komentář.\nSraz jsme měli na autobusovém nádraží u Koruny. Byli jsme tam všichni: já, Peťule, Jana, Káťa, Kuba, Vojta, Vítek, Miloš a Tomášek. Jenom Tomáš Mencl chyběl. Dlouho jsme obvolávali jeho maminku a hledali ho po celém nádraží, než jsme ho našli. U auta, ve kterém jsme měli věci, zůstal jenom Miloš čekající na Petra. Vlak jsme stihli, ale další dva ne. Do Světlé nad Sázavou, kde končila naše cesta jsme místo v sedm dorazili asi o půl deváté. Petr a pan správce nás naložili a odvezli do chaty v Pavlově asi 6-7 km od Světlé. Vybalili jsme si věci a šli spát.\nNutno poznamenat, že kromě cesty vlakem, která místo třech hodin trvala hodin pět, byla největším zpestřením dne cesta na nádraží v podání Tomáše Mencla. Všichni měli jasné instrukce: Sraz na parkovišti u autobusového nádraží u Koruny v 15:30. Všichni také s menším, či větším zpožděním dorazili. Chyběl pouze Tomáš. Tomáše znám a to, že by přišel včas, jsem ani nečekala, ale když už měl asi za 20 minut odjíždět vlak, my prohledali celé nádraží a on nikde, přeci jen jsem začala být mírně nervózní. Po několika telefonátech s jeho maminkou se ale nakonec vše vyjasnilo a on kupodivu dorazil. Původně totiž čekal na vlakovém nádraží, a aniž by mu přišlo divné, že tam nikdo není, po chvíli čekání jel prostě domů. Nezklamala ale ani Bára, která mi ještě čtvrt hodiny před tím, co měl být sraz volala, v kolik že to tam vlastně má být a co si má vzít s sebou. Nakonec ale dorazila skoro včas a nic si nezapomněla. Ani své nerozlučné zrcátko a hřeben, které vozila později neustále s sebou. Česala se i uprostřed toho největšího houští a nám tvrdila, že to náhodou našla v baťůžku.)\nVstávali jsme asi o půl osmé. K snídani bylo – už nevím. Naše cesta začala do kopce a tak to bylo celou dobu. Projeli jsme Světlou nad Sázavou a pokračovali směrem na Ledeč. Bylo celkem hezky. Cesta podél Sázavy byla hodně přes kameny a tak jsme museli kola docela dlouho vést. Asi po 25 km jsme přijeli do Ledče. Vítek už toho měl dost, a tak jeli s Janou kratší cestu (varianta B).\nMy ostatní jsme se vydali na dalších 25 km (varianta A). Večer jsme hráli karty a AKTIVITY a pak šli spát. Také si už nepamatuji, co bylo k snídani, ale určitě to bylo něco dobrého, když jsem to chystala já. Cesta podél Sázavy v úseku Stvořidel byla místy opravdu hodně krkolomná a zvláště na mokrém listí nebylo o vzrušení nouze. Počasí nám ale přálo a mohli jsme si tak alespoň prohlédnout, jak vypadají Stvořidla bez vody. V Ledči jsme pak vzali útokem místní cukrárnu a téměř celou ji vykoupili. I když jsme se pak s Vítkem vydali zpátky do Pavlova kratší cestou, čekalo nás na těch zbývajících 12 km nejprve asi 7 km do kopce. Ale protože každý kopec jednou končí, i když se to někdy nezdá, mohli jsme si pak vychutnat 5 km z kopce téměř bez jediného šlápnutí a to byla paráda. Úsměvnou příhodou tohoto dne byl Tomáš Mencl a jeho igelitka. Již druhý den prý postrádá svoji igelitovou tašku Gambrinus, ve které má různé hry. Několikrát se nás s Petrem ptá, jestli jsme mu ji opravdu v Hradci naložili. Zajímavé je, že u schodů jedna igelitová taška Gambrinus leží a nikdo se k ní nehlásí. Ani Tomáš ne, i když tašku Gambrinus nikdo jiný nevozí. Tady v té jsou ale dle jeho slov „nějaký hadry“ a on tam měl přece hry. Nakonec jsme ho přesvědčili, ať se do ní podívá pořádně. Jaké bylo jeho překvapení a zděšení, když zjistil, že to je skutečně taška, kterou si doma vzal, ale je bráchova s jeho věcma na fotbal. Ještě víc musel být ale překvapen brácha, když asi nic zlého netuše vybalil na tréninku z tašky místo kopaček karty a „Člověče nezlob se“.\nTento výlet se mi líbil nejvíc. Jeli jsme na hrad Lipnici. Bylo to hodně do kopce. Vojta si při cestě zpátky udělal něco s rukou, takže s Milošem odjeli do Světlé do nemocnice. Když jsme přijeli zpátky na chatu, vymyslela Jana, že bychom mohli nějak uvítat Filipa. Kousek od chaty jsme nanosili dvě hromady listí. Večer, když měl Filip přijet, tak jsme na to místo donesli sud a na něj položili blikačku. Chvilku jsme hráli hry, ale pak už přijížděl Filip. Schovali jsme se za hromady. Podle předpokladu Filip před blikačkou vprostřed cesty zastavil. Když vystoupil z auta, začali jsme po něm i na auto házet listí. Filip se lekl, skočil do auta a rychle za sebou přibouchl dveře. ZBABĚLEC. Večer nám kluci řekli, že chtějí v noci škodit. Byla jsem zvědavá na ráno. No a pak jsme šli zase spát.\nRáno jsem slyšela z pokoje kluků smích. Tak jsem tam běžela a Kuba se smíchem říkal, jak Vojtovi v noci přivázali nad nos hodně smradlavou Tomášovu ponožku. Když jsme vyrazili na kola, tak nejel Petr, který jel na vodu, a Vojta s Milošem, kteří se na něho jeli dívat. Bylo docela hezky. Až druhou část výletu se zamračilo. Jana a Vítek si cestu zkrátili. V Ledči jsme si dali poháry a vraceli se na chatu. Večer jsme vyráběli draky. Tomáš, Tomášek a Kuba vyrobili obřího draka.\nHlavní poznatek dne byl, že do gulášové polévky se dá přidat téměř všechno včetně nudlí, se kterými je náhodou moc dobrá. Což Petr sice VŮBEC neocenil, ale já s Peťulou o tom víme své. Další důležitý moment byl, když jsme na zřícenině Ohřenovického hradu na břehu řeky Sázavy zachránili před sežráním vlkodavem nejprve Tomáška a poté i jeho svačinu, což maminka později komentovala slovy:“Děkuji za záchranu syna, ale dětí mám dost.“ A další okamžik, na který s Vítkem asi nikdy nezapomeneme byl ten, když jsme museli s kolama na zádech absolvovat horolezecký výstup do šíleného kopce po pasece poté, co jsme při naší zkratce zjistili, že cesta a značka, která je v mapě tak hezky nakreslená, ve skutečnosti neexistuje.\nByla drakyáda a potom jsme spalovali draky (teda spíš to, co z nich zbylo). Celou dobu poprchávalo. Rozdělili jsme se na tři skupiny: Filip, já, Tomášek, Vítek, Vojta jsme jeli Filipovým autem, Petr a Miloš, kteří jeli Petrovým autem a Jana, Peťule, Káťa, Tomáš a Kuba, kteří jeli vlakem. Potom už jsme dojeli do Hradce.\nZjistili jsme, že při troše dobré vůle drak chvíli letí, i když nefouká. A to dokonce i ten, který byl velký jako Tomášek. Naše drakyáda vzbudila zájem hlavně u krav a býků pasoucích se vedle v ohradě. Celkem jsme za ty tři dny najeli na kolech kolem 100 km. Někteří sice o něco méně, ale i tak si myslím, že to je slušný výkon.


Židovská cesta na Plzeňsku - Kožlany\nŽidovská obec existovala v Kožlanech v 17. - 18. století, v 1. polovině 19. století pro nedostatek rodin zanikla.\nŽidovské osídlení je tu doloženo před rokem 1672 a pravděpodobně okolo roku 1700 byl založen zdejší židovský hřbitov. Vrchnost v Kožlanech byla tehdy nepříliš tolerantní a vykázala pro něj opovrhované místo asi 2 km od obce. Nachází se na tzv. Šibeničním vrchu v sousedství někdejšího popraviště. Na ploše hřbitova, ohrazené dochovanou zdí, je několik desítek náhrobních kamenů starých i novějších. Po zániku obce v Kožlanech přešel hřbitov do užívání židovského obyvatelstva v nedaleké Kůzové a pohřbívalo se tu až do roku 1940.\nObec Kožlany je prvně zmiňována v souvislosti s majetkovou směnou za vlády Václava I. ve 13. století. Ten věnoval vesnici klášteru v Plasech, pak si to všal rozmyslel a v roce 1239 vyměnil obec zpátky za jinou. Jeho syn Přemysl Otakar II. sem také rád jezdíval a vystavěl tu lovecký zámeček a dvůr. Později se tento majetek dostal do šlechtických rukou a dnešní pojmenování nese obec po Otovi Kožlanském z Kožlan, který tu se souhlasem krále Jana Lucemburského vysadil městečko. To si však na městská práva muselo počkat až do doby Karla IV. (1351). Další práva získaly Kožlany za vlády Vladislava Jagelonského. Později patřily Kožlany ke hradu Týřov na Berounce.\nZbytky tvrze pana Kožlanského se do dnešní nacházejí na ostrohu nad soutokem Studeného nebo Hrádeckého potoka - jsou zde pozůstatky základů, příkopu a valů hrádku (také zv. Angerbach). Farní kostel sv. Vavřince je prvně zmiňován v roce 1384, v 18. století byl však radikálně zbarokizován. Přesto dosud nalezneme v jeho interiéru stopy dávné minulosti - v presbytáři byly objeveny fragmenty gotických maleb z konce 14. století. Zařízení kostela pochází většinou z 18. a 19. století, barokní boční oltáře sem byly přeneseny ze zrušeného kláštera dominikánů v Plzni.\nV Kožlanech byla již od 18. století velmi silná tradice lidového hrnčířství, v domě čp. 299 je dochována unikátní technická památka - hrnčířská pec z 1. poloviny 18. století.\nV budově bývalé školy vedle kostela bylo v roce 1946 zřízeno muzeum. Mimo jiné se zde připomínají dvě významné osobnosti kraje. Sochař Václav Levý (1820 - 1870) do této školy chodil jako dítě, když se do Kožlan jeho rodiče přestěhovali. Učil se potom truhlářem, ale místní farář se ho ujal a opatřil mu přístup do kláštera v Plzni, odkud pak už vedla (sice poněkud klikatá) cesta k sochařství. Autor řady zajímavých soch se stal učitelem Josefa Václava Myslbeka, zakladatele moderního českého sochařství. Pamětní deska byla na budovu školy umístěna šest let po jeho smrti.\nDruhý československý prezident Edvard Beneš (1884 - 1948) je zdejším rodákem. Po vzniku samostatného státu v roce 1918 byl nejprve ministrem zahraničí a od roku 1935 prezidentem. Na protest proti Mnichovské dohodě odstoupil a od začátku války vedl exilovou vládu v Londýně. Po převzetí moci komunisty v únoru 1948 odstoupil znovu a krátce poté zemřel.


Publikujte pravidelně, aby mohli vaši fanoušci čekat na další váš blog. TIP #7 | Jak blogovat\nZnáte ten pocit, když se těšíte na nové album své oblíbené skupiny? Nebo na novou knihu od nejoblíbenějšího spisovatale?\nDejte stejný pocit svým čtenářům.\nPublikujte na blogu pravidelně a přinášejte obsah, který vaše čtenáře obohatí. Vaše publikum si na pravidelnost navykne a bude od vás čekat stále něco nového. A to je to, co chcete, ne?\nDalší tipy pro blogování zde …


ing. Vladimír Kokolia CSc. | |< () |< () |_ | /\_\nNěkteří ho pamatujete dokonce předtím, než tragické zranění v mládí předurčilo mnohé z jeho života – když v osmnácti letech, na konci války, přišel o nohu při výbuchu miny.\nNěkteří jste s ním studovali Střední zemědělskou školu v Přerově. Zde potkal několik důležitých osobností pro svůj další život, mimo jiné také Aloise Mikeštíka, bratra své budoucí manželky a naší maminky Ludmily.\nDo paměti obce se pak zapsal jako první předseda místního JZD. Bylo mu pětadvacet let. Toto období se překrývalo s jeho studiem na Vysoké škole zemědělské v Brně. Absolvoval ji s červeným diplomem a dostal umístěnku do Výzkumného ústavu zemědělské ekonomiky. Zde se datoval i začátek jeho publikační činnosti.\nVztahy s rodnou obcí ale nepřerušil, brzy se na další čtyři roky stal znovu předsedou družstva. To už jsme byli všichni sourozenci na světě. Já si jako nejmladší nepamatuji nic nejen z tohoto období, ale téměř nic ani z otcova následného působení na Výrobní zemědělské správě v Brně, kde byl hlavním inženýrem. Jeho pracovní nasazení nám dětem rozhodně neimponovalo, vnímali jsme je jako neurčitou masu nesrozumitelných povinností, kvůli kterým si na nás nemohl udělat čas.\nŽádné zadostiučinění jsme necítili dokonce ani když jsme od ledna 1969 na krátkou dobu byli „ředitelskými dítky“ – otec se totiž stal ředitelem Okresního zemědělského sdružení Brno venkov.\nV sedmdesátém druhém byl odvolán a přeřazen do Výzkumného ústavu základní agrotechniky v Hrušovanech u Brna, kde zůstal vlastně až do důchodu. Denně dojížděl celkem přes sto kilometrů. Věnoval se osevním postupům a souvisejícím věcem, družstva z celé republiky si ho na to zvala, publikoval, stal se kandidátem věd.\nPřes toto jeho nové zaměření se mi zdálo, že otec svou mocnou energii, kterou doposud věnoval prakticky bezvýhradně tomu, v čem spatřoval nápravu světa, postupně a stále více zaměřuje na vlastní rodinu a své soukromí. Naši se přestěhovali z Brna zpátky do Knínic a on se začal věnovat zahradě, chovu zvířectva, uzení… A hlavně se stal opravdovou hlavou rodu. Jeho autorita způsobila, že se rodina scházela skoro pravidelně každý víkend ke společnému obědu, běžně deset až patnáct strávníků. Otec na nás realizoval svou pověstnou potřebu někoho hostit, a tak vyvařoval, současně nás úkoloval a vůbec nás pěstoval. Pubertální vzdor mi tenkrát účinně bránil pochopit kouzlo takového stmelování rodiny, v dnešní době čím dál vzácnějšího.\nJeho zdraví procházelo výkyvy, jednou mu ochrnuly na několik měsíců záda i „zdravá noha“, jindy ho zradilo srdce, odvezla ho záchranka, na nemocniční chodbě si zřejmě prožil i klinickou smrt s hudbou sfér a duhovými obrazy. Ten zážitek ho proměnil; soudím tak podle toho, že od té doby bral moje opoziční názory s odzbrojujícím nadhledem. Nerad jsem uznával, že je prostě moudřejší.\nDosažení důchodového věku pro něj pak nebylo než příležitostí k rozvinutí dalšího stupně chronického workoholizmu. Pokračoval ve svých společenských aktivitách, byl v představenstvu ZOD Veveří, působil ve Svazu bojovníků za svobodu a po tři roky byl předsedou jeho okresního výboru na Brně venkově. Pěstoval blízké vazby s okruhem věrných přátel. Začal budovat rodokmen rodiny, přičemž obnovil nebo přímo objevil spojení s rozsáhlým okruhem příbuzných, z nichž mnozí jste se dnes dostavili na poslední rozloučení. Svou fenomenální paměť využil i v sepisování celoživotních vzpomínek, stejně jako v pozoruhodném projektu soupisu hospodářského zvířectva v Knínicích v roce 1943, na kterém pracoval nerozdílně s Janem Ambrožem.\nOtec byl bezpochyby praktický člověk, doslova spjatý s hroudou, přesto jsme myslím všichni chápali, že jeho životní kroky předurčuje především ideál. Obklopován svými vnoučaty Davidem, Ivanou, Kateřinou, Hanou, Zuzanou, Vladimírem, Janem, Julií a Jakubem, a také pravnoučaty Ríšou, Renné, Yankem Tomeu, Vladimírkem, Evičkou, Vendulkou a Aničkou – která se narodila do tohoto světa dva dny před jeho odchodem – otec rozvíjel rysy, kterých jsem si dříve tolik nevšiml nebo nechtěl všimnout: svérázný humor, ba i sebeironii, hlubokou citovost a emocionální inteligenci. Kdysi jsem někde četl, že člověk se stává otcem celý život, až do smrti – a tak si představuji, jak on v každé své životní etapě docházel k pochopení svého otce, Františka Kokolii, a pozoruji, že obdobnou procedurou procházím sám.\nPři čelení nemocem stáří vytvořili skvělou dvojici s naší maminkou, opravdu jako Filemon a Baucis. Oba se v jedinečné symbióze šťastně doplňovali a překonávali svá zdravotní omezení, a mimoděk tak společně vytvářeli nezapomenutelný příklad pro nás všechny kolem.\nZdraví se mu zhoršovalo, ale on měl neuvěřitelný trénink v překonávání potíží. Myslel jsem, že může mít našlápnuto klidně až do devadesátky. Nakonec podlehl jiné, v podstatě méně závažné nemoci, než sám čekal, a to během pouhých dvou týdnů.\nSkonal v kruhu rodiny, rozloučil se se všemi, odmítl utišující léky aby si zachoval jasnou hlavu, odešel vyrovnaně, dá se říci, že krásně.\nPlníme jeho přání, aby poslední rozloučení proběhlo v tomto kostele ve Veverských Knínicích, v rodné obci, kterou tak důvěrně znal a pro kterou se celý život snažil udělat jen dobré.\nOtec občas rozvíjel teorii, že žijeme v srdcích druhých. Takže teď je to na nás.\nMilí příbuzní, otcovi blízcí, přátelé, sousedé, vážení smuteční hosté, děkuji Vám za projevenou soustrast.


Super Kokos & Konopí 150ml - Česká přírodní kosmetika | bioplace.cz\nDomů / Přírodní kosmetika / Přírodní produkty / Oleje / Super Kokos & Konopí 150ml\nDejte suché pleti vale.\nKdyž se Super kokos spojí s některou z pečlivě vybraných superingrediencí, je nepřemožitelným pomocníkem vaší pleti. Konopí je touto tajnou ingrediencí. Je vhodný př ... Více\nSuper Kokos & Konopí 150ml množství\nKatalogové číslo: HMKK001K Kategorií: Oleje, Přírodní kosmetika, Přírodní produkty, Přírodní suroviny, Vegan produkty Štítky: Na tělo, Přírodní oleje, Tělové oleje Značka: Herbamedicus\nKdyž se Super kokos spojí s některou z pečlivě vybraných superingrediencí, je nepřemožitelným pomocníkem vaší pleti. Konopí je touto tajnou ingrediencí. Je vhodný především pro péči o suchou a citlivou pokožku. Regeneruje, tlumí projevy akné, ekzému a alergie a zmírňuje podráždění.\nZákladem je vyvážený mix filipínských kokosových olejů. Kokosový olej má skvělé kosmetické vlastnosti: Hydratuje a regeneruje pokožku – pro suchou kůži, atopický ekzém, lupénku, akné, opary. Snadno s ním odstraníte make-up, rozpouští i voděodolná líčidla. Vynikající protizánětlivé a antibakteriální účinky. Myslete na hygrataci poctivě.\n1 recenze Super Kokos & Konopí 150ml\nS tímto produktem jsem moc spokejena. Krásně se s nim čistí pleť a je pohodlná na obličeji a krásně voní. Pleť vyčistí do hloubky


Kazuto Yamaki: každý nový produkt Sigma musí být něčím unikátní | FotoŠkoda\nKazuto Yamaki: každý nový produkt Sigma musí být něčím unikátní\nAktuality z fotosvětaRozhovory\n20. 9. 2017 | 6 minut čtení\nNa co byste se zeptali majitele firmy, která vyrábí fotografickou techniku? Já byl zpočátku na vážkách, jak se vyhnout fádním tématům. Pan Kazuto Yamaki naštěstí nepřijel z kanceláře v Tokijském mrakodrapu, ale z centrály společnosti, kde je mimo jiné i výrobní linka, oddělení vývoje, a v podstatě vše, co k Sigmě patří. Je to člověk který vyrostl nejen se svou společností, ale vlastně přímo mezi svými zaměstnanci.\nSigma je na trhu už od roku 1961, za tu dobu jste vyrobili obrovské množství fotografické techniky. Kromě objektivů dokonce vyrábíte i vlastní fotoaparáty. Přitom jste stále rodinná firma, jaká specifika s sebou nese být CEO rodinné společnosti?\nJe to celkem unikátní situace. Můj otec mi vždy říkal, že po něm musím business převzít, snad od mých šesti let. Pokaždé jsem byl velmi nervózní, nevěřil jsem, že bych mohl takovou práci dělat. Byl to velmi silný muž a já si časem uvědomil, že nemá smysl se takovému úkolu bránit a rozhodl jsem se neutíkat svému osudu. Navíc jsem odmala žil ve vrchním patře budovy celé společnosti. V prvním byla továrna, v druhém sklad, ve třetím a čtvrtém patře kanceláře a v tom pátém byl náš byt. Odmalička jsem znal celou společnost a její zaměstnance. Dodnes mám kancelář na oddělení vývoje a přímo vedle mě pracují inženýři, se kterými mohu denně komunikovat, a také to dělám.\nJe skvělé, že jste stále uprostřed celého procesu. Jak vůbec takový vývoj objektivu probíhá? Zajímalo by mě, jak dlouho vlastně trvá, než přijdete na trh s novým výrobkem?\nTo se liší v závislosti na projektu. Minimálně potřebujeme rok, rok a půl. Některé složité projekty ale klidně překročí dva roky vývoje. Proces není nijak automatizovaný a je velmi náročný. Ještě se nám nikdy nestalo, že bychom ve vývoji neuspěli. Ne všechna zadání jsou ale splnitelá. Pokud jsme některý z vývojů přerušili, vždy to bylo ještě před vytvořením prototypu. Ve chvíli kdy jej máme, už je jasné, že půjde do výroby.\nV posledních letech vaše nabídka oplývá unikátními novými designy, můžete odhalit na co se máme v budoucnu těšit?\nNemohu samozřejmě prozradit konkrétní plány. Mohu ale říci, že se budeme mnohem více soustředit na objektivy pro bezzrcadlovky. Po celém světe je tento systém velmi populární, hlavně ve full-frame provedení. Obecně se budeme zaměřovat na inovativní produkty. Takové, které ještě na trhu nejsou. Jen tak můžeme vytvořit novou poptávku. Nechceme konkurovat obyčejným objektivům, chceme vyrábět ty unikátní. V minulosti jsme byli známí jako výrobce levnějších variant objektivů a stále jsme tak některými zákazníky vnímáni. Ale každý náš nový produkt je v nějakém ohledu oproti konkurenci lepší. Náhled na naši značku se tak výrazně mění. Bude ale potřeba ještě hodně času, aby se náhled na Sigmu změnil úplně.\nS produkty, které na trh dodáváte, snad ani není tak těžké zákazníky přesvědčovat. Poptávka po vaší optice je obrovská. Je to až s podivem, že jste nerozšířili výrobu jinam a na všech vašich produktech je stále nápis Made in Japan.\nPoté, co jsem před pěti lety po otci firmu převzal, jsme začali soustavně investovat do výroby. Postavili jsme dvě nové tovární budovy a právě stavíme třetí. Všechny jsou na stejném místě a stále budeme veškerou výrobu provádět v Japonsku. Přemýšleli jsme o přesunutí části výroby za hranice z mnoha důvodů, ale rozhodli jsme ponechat ji v rukou našich zkušených zaměstnanců. Samotné zaškolení každého takového člověka je neuvěřitelně dlouhý proces. I kdybychom měli ty nejlepší inženýrské mozky, bez kvalitních lidí ve výrobě takových úspěchů nikdy nedosáhneme. Navíc jsme pořád rodinná společnost a snažíme se chránit pracovní místa zaměstnanců i za cenu některých částí profitu.\nCož je skvělé, je jen dobře že v kvalitě výroby neděláte žádné kompromisy. Stran vaší techniky a fotografií, kterého z ambasadorů Sigmy máte nejraději a doporučil byste jej čtenářům?\nTomio Seike je ambasadorem naší techniky. Je to skvělý fotograf, který má pravidelné výstavy v Londýně a Tokiu. Jeho snímky mám velmi rád.\nFotografie prochází v posledních desetiletích velkými změnami a i vaše firma jim mnoha inovacemi přispívá. Jaké médium preferujete pro výsledné snímky?\nRozhodně papír, nic nenahradí pohled na kvalitní tištěnou fotografii. Nedokáži popsat jaké tajemství se za tím skrývá, ale je to něco unikátního a vzácného. V Tokiu jsme měli kanceláře v budově poblíž řeky. Pamatuji si tak na příběh z povodní několik let zpátky, kdy i lidé kteří měli doma úspory, zahraňovali raději rodinné fotografie, než peníze.\nNení divu, vzpomínky jsou nenahraditelné. A když se vrátím zpět k objektivům, jaký je váš nejoblíbenější?\nJá osobně mám nejraději 35mm ohnisko, zkrátka mi sedí. Zároveň je to první objektiv z řady Sigma Art a s jeho uvedením byla spojena obrovská očekávání. Byl jsem jsem tehdy velmi nervózní. Kdyby se řada Art nepovedla, pro další vývoj společnosti by to představovalo velký problém. Nakonec se ale vše vydařilo.\nA já doufám, že i do budoucna se vám takto skvěle dařit bude. Děkuji za rozhovor.\nPředchozí článek Milada Koutníková: Rodičům v rodinných albech chybějí opravdové city a dětské nálady\nNásledující článek Zdeněk Thoma: Na žádném dobrodružství není nic zábavného, dokud neskončí


Jak si koleduje Miloš Zeman o další návrh na impeachment, aneb Do Číny pojedu uctít oběti milionů Číňanů… | Rukojmi.cz - Internetové noviny\nPočet návštěv: 7011\nJak si koleduje Miloš Zeman o další návrh na impeachment, aneb Do Číny pojede uctít oběti 17 milionů Číňanů…\nPrezident Miloš Zeman přijal pozvání čínského prezidenta Si Ťin-pchinga na oslavy výročí konce druhé světové války v Číně. Pozvání Zemanovi tlumočila místopředsedkyně čínské Státní rady Liou Jen-tung, jež je na návštěvě v Česku...\nVojenskou přehlídku Číňané plánují na 3. září, tedy den po bezpodmínečné kapitulace Japonska. Na oslavy dostali pozvání i další vysocí představitelé států Evropské unie, ale podle velvyslance EU v Číně Hanse Dietmara Schweisguta do Pekingu nikdo z nich nedorazí. Takže jsme se zase vyčlenili od společného krmelce; je z toho opět mazec a svéhlavost Miloše Zemana, jenž zase dělá ostudu... Z EU tedy ani noha, přitom japonský premiér účast v Číně potvrdil; komu dělá on ostudu...?\nTibetská školačka na Velké čínské zdi...\nČeskou diplomacii tak čeká další nepříjemné martyrium, evropské špičky i představitelé USA už nebyly příliš nadšeni květnovou návštěvou Zemana v Moskvě a zřejmě ani návštěva vojenské přehlídky v Moskvě je nepotěší. Čína totiž chce prezentovat svoji sílu, bojovou připravenost a představit nové zbraně. (Uvítání Zemana v Číně… https://www.youtube.com/watch?v=dZCm8dR-vBU)\n„Je paradox, že Zeman jede na oslavy konce války s lidmi, kteří brojí proti zbytku světa, kde se porušují lidská práva a z kterých jde strach. Asi by si prezident demokratické Evropské země měl hodně rozmyslet, kam pojede a kam ne. Nevrhá to na Českou republiku zrovna dobré světlo. Nebo že by Zeman chtěl dát najevo, že patří také k nejmocnějším mužům světa,“ ptá se jeden z politologů, který kroutí nad chystanou cestou Zemana do Číny hlavou.\nDalajláma jako člen politbyra s Mao Ce-tungem...\nPrávě to, že zůstal sám. Maďaři, Slováci, Řekové, nikdo jiný eurojednotu nenaboural. Zeman se dostává do pozice Miloše Jakeše, je sám jako kůl v plotě. A my, Češi, jsme za čínomily, tvrdí komentář Martina Fendrycha, jenž dodává: ..."Miloš Zeman poskytl rozhovor čínské státní televizi CCTV. Něco takového jsme od listopadu 1989 ještě neviděli. Podlézání čínským komunistům neuvěřitelného kalibru; rozhovor vyvolává směs studu, odporu a trapnosti. A zároveň byl český prezident směšný. Moderátor, který Zemana zpovídal, sám jako by byl udiven mírou jeho servility a devótnosti…"\nDůležité je, proč EU chtěla říci jednotné ne čínským oslavám. Kvůli napětí mezi Čínou a Japonskem. Jde o spory, jež se týkají ostrovů v Pacifiku; chce je Čína i Japonsko. A, podobně jako při oslavách konce války v Moskvě, má být součástí čínských oslav velká vojenská přehlídka. Říše středu světu předvede nové zbraně. Unie v tom vidí provokaci vůči Japoncům. Prezident Zeman boduje – míří k nám 100 miliard z Číny; co na to Obamův prominentní špeh?\nJako jasný projev náboženské diskriminace v Tibetu - vracející se obyvatelé Lhasy z modliteb v jednom z klášterů...\nA ČT nám srdceryvně oznámí, že oslava v Číně se má konat na Náměstí nebeského klidu, kde se před lety uskutečnil veliký masakr studentů… Seděl jsem na lavičce náměstí Nebeského klidu v Pekingu a naslouchal průvodcům skupin turistů; ten český vášnivě mluvil o tom, jak zde tisíce studentů skončily v krvavém masakru pod pásy tanků; ten, co mluvil v angličtině, zase vysvětloval, že nepokoje byly sice násilné, ale diplomatické depeše, které exkluzivně získal list The Daily Telegraph, dávají za pravdu čínské vládě, která vždy tvrdila, že 4. června 1989 nad ránem na náměstí Tchien-an-men odpůrce režimu nezmasakrovala. A měla pravdu…\nByl jsem zmatený, největší náměstí světa vypadalo tak míru milovně, navíc jsem měl odlétat do Tibetu a potřeboval jsem mít jasno. Tak jsem se nechal informovat na velvyslanectví USA v Pekingu, stejně jako na tom českém. Ke všemu jsem dostal informace od Paula Frosta, který přes dvacet roků pracuje v Pekingu ve firmě Deputy Managing Director & CEO for European investment. Resumé bylo následující; depeše z ambasády Spojených států v Pekingu, které unikly na server WikiLeaks, tvrdí, že na náměstí Nebeského klidu v centru Pekingu krev tisíců lidí nikdy netekla. Boj s odpůrci režimu, jejichž vzdor si v ničem nezadal s násilím neonacistů na kyjevském Majdanu, se odehrál necelých pět kilometrů západně od náměstí Nebeského klidu.\nNáměstí Nebeského klidu v Pekingu...\nJak to tedy bylo mediální pohádko? Zopakuji: Lídři protestů, včetně pozdějšího držitele Nobelovy ceny míru Liou Siao-poa, podle diplomata vyzvali studenty k pokojnému odchodu z náměstí. “Když bylo dosaženo dohody o odchodu studentů, spojili ruce, aby vytvořili zástup a společně opustili náměstí jihovýchodním koncem,” píše se v depeších americké diplomacii. Výpověď z diplomatické pošty sice ostře kontrastuje s příběhy reportérů, kteří v té době byli v centru dění na náměstí Nebeského klidu, ale není zdaleka osamocená. Před dvěma lety například tehdejší zpravodaj BBC v Pekingu James Miles připustil, že před 25 lety zprostředkoval divákům své mylné dojmy.\nAni podle něj se prý na Tchien-an-men masakr nekonal. “Protestujícím, kteří byli na náměstí, když dorazila armáda, bylo po vyjednávání s jednotkami, jež měly na starosti dodržování výjimečného stavu, dovoleno odejít,” popsal tehdejší události po letech Miles. Podobně o událostech informují i tehdejší američtí diplomaté. Ke krveprolití totiž v noci ze 3. na 4. června podle jejich zpráv do Washingtonu opravdu došlo, ale odehrálo se v docela jiné části města. Střety zachvátily oblast Mu-si-ti, asi pět kilometrů západně od města, kde se spontánně 3. června shromáždily tisíce lidí, aby zastavily postup jednotek čínské lidové armády. Podle uniklých interních materiálů komunistické strany začali vojáci do davu pálit ostrými kolem půl jedenácté, když nepomohla palba slepými náboji a slzným plynem. Depeše pekingské ambasády USA: Na Tchien-an-men žádný masakr nebyl\nAle nyní k tomu nedůležitějšímu; kdo může za skutečný masakr, na jejímž konci je hromadný hrob s více než milionem obyvatel Číny. V červenci 1937 napadlo Japonsko Čínu; začala tak druhá válka Číny s Japonskem, ta první se odehrála v Koreji od 1. srpna 1894, avšak sporadické pobřežní střety probíhaly již od 25. července. První polovina střetu se vedla především na území Koreje. Japonci postupovali korejským poloostrovem, který byl již pod značným japonským vlivem.\nUkázka "humanitárního bombardování"... Václav Havel - humanitární bombardování…\nPo bitvě o Pchjongjang musela čínská vojska opustit Koreu. Po námořní bitvě u řeky Jalu postoupila japonská armáda až do Mandžuska. Mezi tím Japonci obsadili Tchajwan. Porážka ze strany Japonska dále podkopala čínské národní sebevědomí, už tak dost pošramocené snadnými porážkami ze strany západních mocností, především Velké Británie.\nV druhé čínsko-japonské válce došlo k nebývale krutým masakrům. Japonští vojáci zabíjeli Číňany na potkání. Příkaz byl jasný - zavraždit kohokoliv, koho uvidí. Znásilňování (20 tisíc případů), žhářství (třetina města lehla popelem), loupeže, rabování a hromadné popravy. Celkové odhady počtu obětí se rozcházejí. Japonci se snažili veškeré dokumenty o genocidě zlikvidovat a masakr začal být popírán.\nNa válečném tribunálu v Tokiu se mluvilo o 155 tisících obětech, Mezinárodní vojenský tribunál odhadl jejich počet na 260 tisíc, Čína tvrdí, že celkový počet obětí byl 300 tisíc. Tento údaj je také vryt do kamenné zdi Památníku obětí masakru v Nankingu, který stojí na jednom z masových hrobů. Odhady jsou i vyšší, mluví se i o půl milionu obyvatel. A těmto obětem poletí do Číny vzdát úctu prezident Miloš Zeman. To byl konec Japonců, který však byl umocněn nesmyslnými atomovými bombami, které USA shodilo na Hirošimu a Nagasaki. Muselo k tomu dojít, když byla připravena právě v Číně sovětská armáda definitivně porazit Japonsko i bez statisíců zabitých a spálených lidí. Co tomu předcházelo?\nPro ruiny Průmyslového paláce v Hirošimě se vžil název “atomový dóm” a dnes je toto památné místo také na seznamu památek UNESCO....\nJaponské vedení se v roce 1945 obávalo, že by se k válce mohl přidat i Sovětský svaz. Ten zbytku Spojenců slíbil, že asijskou frontu otevře do tří měsíců po skončení války v Evropě. Termín se blížil a 17. července 1945 byla proto Američany napadena čtyři města: Oita, Hiratsuka, Numazu a Kuwana. Oita a Hiratsuka byly zničeny více jak z poloviny, Kuwana ze 75 procent a Numazu bylo prakticky srovnáno se zemí, když bylo bombardováním a požárem zničeno z více jak 90 procent. O tři dny později byla napadena další tři města, z nichž Fukuki bylo zničeno z více než 80 procent. A v noci na 22. července bylo bombardováno dalších šest měst a jedno z nich, Ičinomija, bylo zničeno z více jak tří čtvrtin. Druhého srpna došlo k náletům. Tojamo (kolem 150 tisíc obyvatel) bylo zničeno z více jak 99 procent. V nadcházejících dnech ještě potkala stejná hrůza i jiná čtyři města. A pak přišel 6. srpen, kdy byla napadena Hirošima.\nJinými slovy: z 26 měst bombardovaných ve třech týdnech před Hirošimou byla třetina zničena z větší části než Hirošima. Rozsah jaderného útoku prvními atomovými zbraněmi také nebyl o mnoho větší než u kobercového bombardování běžnou municí při velkých náletech předtím. Těch se účastnilo až 500 strojů najednou, každý nesl 8 až 10 tun bomb. Velké nálety, jako ten nejničivější na Tokio, tak města zasypaly 4 až 5 kilotunami TNT. První dvě jaderné zbraně měly sílu 16,5 (Hirošima) a 20 kilotun (Nagasaki). Proč by tedy útok na Hirošimu měl být nějak výjimečný proti spoušti předchozích týdnů? Proč se Japonci nevzdali někdy po zničení 66 měst před Hirošimou? Kam se vytratil hlavní argument USA, že koho by vyděsily, pokud by nic a nikoho nezničily? Copak přes dva tucty zcela zničených měst byl malý děs? Nakonec tak USA naplnily jen hrůzný sen houfu japonských generálů, co si chtěli hrát na alibisty před civilním národem, že prohráli válku…\nSověti měli s Japonci podepsanou smlouvu o neútočení do dubna 1946, ale zároveň se zavázali i Spojencům, že vstoupí do války s Japonskem přesně tři měsíce po ukončení války v Německu. Tak se i stalo, na asijských územích SSSR už byla připravená mohutná armáda o síle cca 1,5 milionů mužů, bojové operace začaly 9. května v 0:43 moskevského času. Japonce informovali hodinu předem. Boj byl poměrně jednostranný. Ztráty Japonců byly v průběhu operace trvající prakticky až téměř do konce srpna desetkrát větší než sovětské. V této situaci 6. srpna však americké letectvo z obav, že Sověti vyhrají a bude to jejich vítězství v celé válce, svrhlo atomovou bombu na Hirošimu a 9. srpna na Nagasaki. Japonsko se pak v noci z 9. na 10. srpna vzdalo. https://www.google.cz/search?q=ferguson+riots&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&\nTřeba mi pan vševědoucí Fendrych vysvětlí "zanedbatelný" rozdíl; čínská vláda prý nedodržuje lidská práva tím, že zatýká své nepohodlné občany, zatímco v USA se "nikdo nikoho ani nedotkne", ani ve Fergusonu či v Baltimore, New Yorku a jinde... A kolik má Čína momentálně světových bojišť jako Spojené státy, na kolika místech světa má své vojenské základny a utajené věznice, kde prokazatelně mučí vězně..? Děkuji za odpověď. Ať mlčí ten, kdo nebyl u toho, když soud osvobodil vraha černocha\nInu, co ještě víc je třeba napsat, aby se zdůvodnila cesta prezidenta ČR Miloše Zemana do Číny, aby zde uctil památku více než 17 milionů Číňanů, kteří byly hrůzným a zvrhlým japonským mučením zavražděni…? Např. to, že EU se nevymezila jedinou sankcí či jinými opatřeními vůči Číně, tak proč ta směšná slova výše jmenovaného rádoby publicisty...?\nSnímky z Číny a Tibetu (5) Břetislav Olšer\nZa ruku podanou Zemanem Kimovi - impeachment, tentýž pozdrav Obamovi dojme Schapira k slzám…\nPředváděčku veletrhu zbraní zahájily bomby „Little Boy“ a “Fat Man”\nVojenská přehlídka v Moskvě projevem síly, aneb Evropa jako základna NATO z armád 30 zemí?\nIzraelské osudy - Tisíc a jedna pravda ve Svaté zemi jako eKniha v elektronickém vydání na eReading.cz: (http://www.ereading.cz/cs/detail-knihy/izraelske-osudy?eid=113


„Žralok“ se zakousl do horské dráhy. Na Moldavu pojede tento vlak ještě dvakrát - Teplický deník\n„Žralok“ se zakousl do horské dráhy. Na Moldavu pojede tento vlak ještě dvakrát\nTeplicko - Nevšední zážitek mohli předchozí dva dny zažít výletníci na Moldavu. Na vrcholky Krušných hor nechal totiž Ústecký kraj vypravit mimořádné jízdy a to soupravou RegioShark. Lidé tomuto vlaku neřeknou jinak než žralok. Předek vlaku totiž může připomínat žraločí tlamu.\nRegioShark s kapacitou 220 míst jel jako přímý spoj z Ústí nad Labem přes Teplice na Moldavu a zpět. Spoj až na Moldavu využila, dohromady po oba dva dny, asi stovka lidí. „Kdyby byly lepší sněhové podmínky, tak by přijelo více lidí hlavně běžkařů. Ve vestibulu nádraží byla otevřena malá výstavka k horské dráze. Výletníci si mohli dát horký čaj," řekla místostarostka Moldavy Eva Kardová.\nMezi cestujícími bylo hodně fandů železnice a to i z druhé strany hranice. Fotoaparáty měli v pohotovosti. My jsme měli štěstí, že jsme se podívali, až na stanoviště strojvedoucího. A to díky vstřícnosti personálu motoráku. „Na Moldavu se musí hodně stoupat, ale vlak to zvládl bez problémů. I kdyby byl sníh, tak vyjede. Vešli jsme se i do všech tunelů a pod mosty," řekl s úsměvem strojvedoucí vlaku.\nJednotka, která svým designem působí téměř jako rychlovlak, dosahuje rychlosti maximálně 120 kilometrů v hodině. Uvnitř nabízí velmi příjemné svezení. Vlak je vybaven uzavřeným systémem WC v bezbariérové úpravě, prostorem pro jízdní kola, klimatizací, audiovizuálním informačním systémem. Má moderní ergonomické sedačky a bezbariérový nástup. Podle mnohých odborníků nejkrásnějšími současnými vlaky Českých drah. Polské jednotky PESA už několik let jezdí na Děčínsku.\nÚstecký kraj nechá RegioShark vypravit tento měsíc na Moldavu ještě 15. a 16. února na vlacích 26850 a 26851. Odjezd z Ústí nad Labem hlavní nádraží je vždy 8:24 - Teplice 8:43 - na Moldavu přijede v 10:05. Zpět z horské obce vyjede v 16:02. Pro jízdy „žraloka" na Moldavu platí běžný tarif Dopravy Ústeckého kraje a běžný tarif Českých drah.\nKromě RegioShark jezdí na Moldavu z Mostu a Oseka do 13. března 4x denně motoráček na lince U25 dle jízdního řádu.


1. máj – od vražd k polibku pod třešní - Chytrá žena\n8. 05. 2014 | Svátky\n1. květen se slaví z různých důvodů: je to nejen svátek práce, ale třeba i světový den astmatu nebo v Řecku den jara. V České republice se 1. máj slaví ještě z jednoho vznešeného důvodu: lásce. Proč patří toto datum k celosvětově významným a jaké postavení má 1. květen u nás?\nOd stávek ke svátku\n1. květen neboli 1. máj je už více než jedno století pevně zapsán do historie jako svátek práce. Původně se slavil na počest tragických událostí souvisejících se stávkou ve Spojených státech. Jak to všechno začalo a jak se svátek práce slaví v současnosti?\nV roce 1886 proběhla v Chicagu generální stávka iniciovaná hnutím za 8hodinovou pracovní dobu, jejíž zavedení si mnoho průmyslových odvětví přálo právě od 1. května. I když v toto datum nedošlo k většímu neštěstí, o dva dny později se již situace vyostřila a při shromáždění v témže městě se policie střetla se stávkujícími, z nichž několik zastřelila. 4. května pak následkem výbuchu bomby na náměstí Haymarket zahynulo několik policistů a civilistů.\nZa smrt strážců zákona pak bylo i přes absenci důkazů odsouzeno několik anarchistů, z nichž jednoho nestihli popravit, protože spáchal sebevraždu. Na památku těchto anarchistů pak probíhaly od roku 1888 na 1. května demonstrace, v roce 1890 se pak iniciativou francouzských odborářů začal slavit 1. 5. svátek práce.\nV témže roce se tedy poprvé začal svátek práce slavit i v České republice, konkrétně na Střeleckém ostrově. Češi byli ovšem součástí i výše popsaných předchozích událostí – jedním ze zatčených demonstrantů v Chicagu byl český anarchista a básník Josef Boleslav Pecka. Na mezinárodním setkání, které vyústilo v rozhodnutí o oslavách 1. máje jako svátku práce, pak byli přítomni i 2 čeští delegáti české sociální demokracie. K oslavám svátku práce se postupně přidávaly nejrůznější politické proudy, které 1. máj slavily po svém (například prvomájovými průvody v zemích reálného socialismu). Demonstrace nejrůznějších politických stran, skupin a hnutí v tento den probíhají dodnes.\nNepokoje, z nichž vzešel svátek práce, začaly až koncem 19. století; oslava 1. máje v Česku jakožto dne zasvěcenému lásce má ovšem svůj původ dříve. Český literární romantik Karel Hynek Mácha totiž vydal svou lyricko-epickou skladbu Máj už v roce 1836 a i přes dobovou kritiku je dnes u nás považována za symbol 1. máje jakožto oslav lásky. I proto bývá v tento den v Praze zvykem nosit na Petřín květinu k soše tohoto básníka. Den patřící zamilovaným pak také souvisí s tradičními, již pohanskými oslavami jara.\nNa 1. máje se například odedávna vztyčuje máj neboli májka, holý kmen stromu s věncem, květinami, fáborky a pentlemi na jeho vrcholu. Kromě stavění velkých májí pro celou vesnici mohl mládenec stavět i malé máje na dvoře dívky, které tím chtěl vyjádřit náklonnost a úctu. Dalším romantickým zvykem pak bývaly tzv. chodníky lásky, kdy se mezi domy milenců vysypávala cesta, která jejich bydliště propojila.\nNejtradičnějším způsobem, jak se svým protějškem oslavit 1. máj, je polibek pod rozkvetlou třešní. Traduje se, že polibek má dívce či ženě zajistit celoroční svěžest a má předcházet tomu, aby tzv. uschla. Vztah milenců, kteří se na 1. máje políbí pod rozkvetlou třešní, má navíc podle tradice vydržet po celý další rok (ideálně do dalšího polibku). 1. květen má tedy zejména v České republice jedinečné postavení, a přestože mnoho z jeho historie má negativní pozadí, v současnosti u nás převládá jeho nejkrásnější význam – tedy den zasvěcený lásce.\nlibuno 1. máj Datum vložení: 08.05.2014 19:51 hod.\nbyl před osmi dny. Tak nevím, proč o něm psát dnes 8. května. To si z nás redakce dělá legraci?


6.10.2015 Komentáře Témata: Analýza, Sýrie 1761 slov\nPokusme se odhadnout další směřování vývoje v Sýrii pro nejbližší týdny a měsíce na základě toho, co se odehrává aktuálně na mezinárodní politické a mediální scéně od přímého vstupu Ruské federace do tohoto ozbrojeného konfliktu. Domnívám se, že vstupem Ruské federace do konfliktu vznikla natolik nová a kvalitativně odlišná situace oproti dosavadní, vytvářené během několika let probíhající občanské války v Sýrii, že po vzoru z prostředí informačních technologií lze článek pojmenovat Sýrie 2.0.\nPokud jde Německo a Francii, tyto dva největší státy kontinentální západní Evropy jsou v pozici naprosté podřízenosti vůči USA po dlouhá desetiletí. Německo je doposud okupovanou zemí od konce 2. světové války, poslední v Evropě. Německé manévrování a snaha o emancipovanější politiku vůči USA dosud nepřineslo podstatnější výsledky, ačkoliv pokud jde o jednání ve vztahu k ukrajinským záležitostem, jistý pokrok snad už bylo možné kdesi na horizontu zahlédnout. Neschopnost čelit přílivu uprchlíků, který má přímou souvislost s americkou politikou na Blízkém východě a v severní Africe, dokonce takříkajíc sebevražedný postoj německé kancléřsky v tomto směru, však ukazují, že Německo se plánům USA stavět neodvažuje. Podobné je to s Francií, která byla ochotná se také angažovat před nedávnem účastí svých leteckých sil na událostech v Libyi a aktuálně poslušně sehrává roli oddanného spojence, když se podílí na jakýchsi náletech při zvláštním již rok trvajícím marném boji s Islámským státem (dále IS). Velká Británie pak v zahraniční politice byla vždy věrným spojencem USA, protože zájmy Albionu a Washingtonu jsou provázanější, než by se leckdy mohlo zdát.\nZnámka 1.3 (hodnotilo 274)\n« Obama riskuje globální katastrofu...500 milionů rukojmích »\nTuto stránku navštívilo 15 095\nVytvoření této stránky trvalo 0,7964 sekund.


„Vindobonou“ na Pernštejnské panství 2009 | VLAKY.NET\n„Vindobonou“ na Pernštejnské panství 2009\n16.7.2009 8:00 Richard Jakl\nDne 3.7.2009 stála u druhého nástupiště vršovického nádraží vlaková souprava vedená pseudohistorickými vozy 854.027-0 a 854.021-3, na jejíž směrové tabulce bylo uvedeno "MEx 55 Vindobona-expreß * Berlin Hbf - Děčín hlavní nádraží - Praha hlavní nádraží - Tábor - České Velenice - Wien FJB". Což asi něco říkalo cestujícím, kteří do vlaku nastupovali, ale běžný občan z toho byl spíš zmaten.\nA možná by znejistěl i občan ne tak běžný, i když právě na našich stránkách převládající – jen průměrně informovaný „vlakofil“. Tomu je právě určen následující článek z klávesnice našeho nového přispěvatele, zejména jeho první část. Část navazující je pak reportáží o zajímavé akci, která jistě zaujme všechny – byť její předloha nesla něco znaků autorské prvotiny, které se nepodařilo bezezbytku odstranit ani nezbytnou redakční úpravou.\nTrocha z historie Vindobony\nTehdejší ČSD v roce 1966 objednaly v závodech Vagónka Tatra Studénka deset motorových vůz řady M 296.1, deset přípojných vozů s oddíly 1. třídy řady Aam, pět vozů s oddíly 2. třídy řady Bam a šest vozů 2. třídy s restauračním oddílem řady BRam pro zajištění vozby mezinárodního expresu Vindobona od letního JŘ 1969. Z důvodu požáru ve vagónce a prodloužení zkoušek rychlíkové brzdy, byla převzata 1. srpna 1969, kdy německá jednotka VT 18.16.07 na vlaku MEx 54 ukončila jízdu v Praze hl.n. a cestující si přestoupili již do soupravy ČSD.\nSoupravy byly řazeny ve směru z Berlína M 296.1 + Aam + Bam + BRam + Aam + M 296.1, zadní část se vždy v Praze střídala, vzhledem k jízdě úvratí přes Hrabovku to byla přední část a při jízdě zpět se střídala opět přední část. Motorové vozy patřily depu Praha Libeň a přípojné vozy dom. st. Praha hl.n. Motorové vozy byly propojeny kabelem dálkového řízení a lokomotivní četu tvořily dva strojvedoucí a mechanik. Na tratích DR a ÖBB vlak doprovázeli piloti jednotlivých správ. Vlakové čety se střídali v Děčíně a Českých Velenicích. Obsluhu restauračního vozu zajišťovaly ČSD-JLV závod Praha v celé trase.\nZ důvodu klesajícího počtu cestujících v důsledku normalizace a tím omezení cestování do cizích státu bylo dohodnuto, že soupravy mezi Prahou a Vídní budou složeny takto M 296.1 + Aam + BRam + M 296.1, jako přímé v úseku Vídeň – Berlín a zpět bude veden jen vůz 1. třídy. Nasazení motorových souprav ČSD bylo ukončeno roku 1972 a od 27.5.1979 začaly na Vindoboně jezdit klasické vlakové soupravy vedené lokomotivou.\nVindobona ČSD nostalgická\nPozději se ovšem objevily snahy původní historii tohoto vlaku připomenout, jak dokazuje třeba inzerce v propagačním bulletinu „Nostalgie“ ještě tehdejších ČSD z roku 1992.\nPodobnou akci zorganizovala cateringová společnost Urblík při silvestrovské jízdě z Prahy hl.n. do Kadaně v roce 1999, kde byl v tamní zámecké restauraci připraven program až do ranních hodin.\nA o několik let později se tato akce uskutečnila znovu, samozřejmě v úplně jiné podobě, ale ještě více nostalgická. Dne 3. července 2009 byla z depa DKV Praha PJ Praha Vršovice vystavena souprava legendárního motorového expresu Vindobona v tomto řazení 854 027 + BRam + Baim + 854 021, aby se vydala jako Zvláštní Ex 35201 Praha Vršovice – Brno hl.n. vypravený jako předvoj oslav Pernštejnského panství 2009 v trase Benešov u Prahy a Tábor jako Vindobona a dále Horní Cerekev, Jihlava a Okříšky jako Junák.\nNikdo nepředpokládal, že se tato jízda může vůbec uskutečnit, jelikož tyto motorové vozy jsou důležité pro zajištění každodenní přepravy cestujících na spojích kde je objednavatel krajský úřad a tudíž musí vozidla splňovat předepsanou úroveň. Podle slov Ing. Milana Sáblíka z KCOD Brno tuto akci připravoval už od července 2008 a nikdo nevěřil, že to dokáže. A přece… Cestujících nebylo mnoho, možná podle očekávání, ale jistě byli spokojeni.\nPo nastoupení cestujících, jež si tuto zvláštní jízdu nenechali ujít, a po splnění předepsaných úkonů se přesně v 9:08 dle jízdního řádu dal vlak do pohybu.\nStanovenou stokilometrovou rychlost hravě zvládl a mohl jí pokračovat až do Prahy-Hostivaře, odkud směl již 120 km/h až do Strančic, a dále podle tabelárního jízdního řádu.\nNejdříve se zaplnil restaurační vůz, kde servis zajišťoval personál z pensionu „U Vlachů“, s velice příjemnou nabídkou jídel a nápojů a hlavně s lidovými cenami. Hned zde panovala příjemná atmosféra a cesta vesele ubíhala. Tito neúnavní číšníci, servírky a kuchař s kuchařkou zajišťovali, aby všichni cestující, jež se přišli občerstvit, byli spokojení až do posledního vlaku v pondělí 6.7. Nabízely se nápoje nealkoholické i „ostřejší“ ze sortimentu pivovaru Černá Hora a kuchyně se linula vůně tradičního guláše, pečených žeber či smažených řízků s bramborovým salátem. Nechyběly ani pochoutky k pivu a drobné občerstvení.\nV ostatních vozech cestující vychutnávali požitek z jízdy a po kontrole jízdenek a místenek, vydaných speciálně pro tuto jízdu a jež jsou všem příjemnou památkou, už nic nebránilo k ukrajování kilometrů.\nDále bylo v plánu několik fotozastávek patrných z jízdního řádu. Bohužel se uskutečnily jen první tři.\nVe výhybně Spělov náš vlak byl zastaven na 50 minut z důvodu křižování zpožděného R 664. Bohužel se nepodařilo zjistit z jakého důvodu právě zde, když do Kostelce to bylo pár minut jízdy. Začalo silně pršet a další fotozastávky byly zrušeny a tím bylo eliminováno zpoždění.\nV Jihlavě po nutném dozbrojení restauračního vozu a provedení úvratě byl vlak vypraven ještě před zpožděným R 665. Dále cesta již ubíhala podle JŘ bez dalších větších zdrženích, jen v Tetčicích se čekalo na R 925 a s desetiminutovým zpožděním byla naše jízda po devíti hodinách skončena u 5. nástupiště brněnského hlavního nádraží. Do Vídně jsme sice nedojeli, jako původní expres, ale i tak to byl nevšední a neopakovatelný zážitek pro všechny.\nPo vystoupení jistě spokojených cestujících souprava odjela jako Sv 24275 do PJ Horní Heršpice DKV Brno, kde byla na noc deponována, aby opět mohla vyjet ráno na Sp 1766 do Žďáru nad Sázavou / Os 14911 do Tišnova / Os 14912 opět do Žďáru nad Sázavou / Sp 1767 do Brna hl.n. Tak tomu bylo po tři dny.\nAle to je již další kapitola a pokračování příště…\nVšem pořadatelům a zúčastněným patří velký dík!\n(Upravil a doplnil: PhDr. Zbyněk Zlinský)


DRBY Z PEVNOSTI MASYAF\nZveřejněno 24. 7. 2016 13:30\nAssassíni jsou tiší, skrytí zabijáci, kteří děsí své nepřátele tím, že se nepozorovaně objeví za jejich zády a elegantně jim vetknou ostří do krku. Ale ani tito zabijáčtí bohové nejsou imunní vůči běžným lidským starostem.\nAsasínské bratrstvo má nového velmistra. Po nečekaném úmrtí dosavadního velmistra byl v tajném hlasování novým nejvyšším velitelem řádu Asasínů zvolen Altair Ibn-La'Ahad. Nový Velmistr již složil slavnostní přísahu a zhostil se svých povinností řídit řád a velet asasínskému vojsku, svoji práci asasína ovšem bude na vlastní žádost vykonávat i nadále. Altair bude mít opravdu co dělat, aby zvládl všechny náročné povinnosti, vyplývající z jeho postavení a nezanedbával přitom svoji utajenou přítelkyni Beatrix. Obzvlášť když jsou teď tak trochu rozhádaní.\nAsasínka Vanessa se nám nešťastně zamilovala. A paradoxně do člověka, kterého ještě donedávna nemohla ani vystát. Dlouhodobý pobyt v džungli s Enzem však výrazně změnil její vztah ke kolegovi z řádu, přestože se tomu Vanessa zuby nehty brání. Enzo totiž ví na ni něco, za co by přišla o hlavu, kdyby to prozradil řádu. A proto se Vanessa rozhodla potlačit city a zachránit se tím, že Enza navždy umlčí. Protože si ale vzhledem k citové záležitosti moc nevěřila, že by ho dokázala jen tak chladnokrevně zabít, počkala do úplňku a pak si v lese domluvila schůzku s Enzem a jeho odstranění bez výčitek svědomí přenechala svému vlkodlakovi. Schválně si tu noc nevzala vlkodlačí lektvar, aby po přeměně už nemohla nijak ovlivnit svůj plán, jenže se stala nepředvídaná věc. Těsně před její přeměnou jí nic netušící Enzo upřímně vyznal lásku, kterou před ní dlouhou dobu tajil, čímž Vanessu šokoval natolik, že si asasínka na poslední chvíli svůj vražedný plán rozmyslela. Zoufale se snažila Enza odehnat pryč, jenomže už bylo příliš pozdě to zastavit, protože její proměna již začala. Poslední, co spatřila, než nadvládu nad její myslí převzal vlk, byl Enzo, paralyzovaně sledující hrůznou scénu před sebou. Když se Vanessa po noci prožité ve vlčí kůži druhý den ráno opět přeměnila v člověka, logicky si z noci nepamatovala vůbec nic. Vyděšená z toho, že Enza nejspíš roztrhala, začala hledat, co z něj zbylo, ale kromě jeho potrhané a zakrvácené šerpy z něj nic nenašla.\n# Beatrix.S 2016-07-24 14:44\nA doufám, že Vanessa Enza samou láskou nesežrala!


Mečík nanus 'Las vegas' 5 ks - Jahodárna Brozany\nDomů / Cibuloviny a hlízy / Jarní cibuloviny / Mečíky - Gladioly / Mečík nanus 'Las vegas' 5 ks\nMečík nanus 'Las vegas' 5 ks\n52 Kč –21 % 41 Kč / balení 35,65 Kč bez DPH\nMenší žlutý mečík s červeným lemováním\nMečík, který svým zbarvením připomíná barevné veselí, vaší zahradu nebo skalku rozjasní. Vkusné Las Vegas můžete mít i vy. Výborně také zapadne do interiéru do vázy. Skvěle se totiž hodí k řezu. Krásně vám tyto žluté květy s červeným lemováním porostou na plném slunci. Ocení mírnou zálivku a bezvětří. Před zimou je nutné mečíky vyjmout ze země. Po roce je totiž potřeba přesazení. Předejdete tím chorobám a parazitům, kteří by se mohli začít množit.\nocení záhon i skalku


Pracovní úrazy si vyžádaly přes sto životů – Novinky.cz\nPracovní úrazy si vyžádaly přes sto životů\nBezmála čtyřicet tisíc pracovních úrazů za loňský rok eviduje podle předběžných údajů Státní úřad inspekce práce, z toho smrtelných bylo 105. Závažných úrazů s hospitalizací přesahující pět dnů, se stalo 1 395. Nejčastěji se úrazy přihodily v situacích, kdy zaměstnanci manipulovali s těžkými břemeny (3 924). Hlavní příčinou vážných úrazů je nesprávně odhadnutá míra rizika.\nPravděpodobnost nehody se výrazně zvyšuje kolem tisícího opakování nějakého pracovního úkonu.\nčtvrtek 21. května 2015, 8:00\nVážné úrazy se stávají za různých okolností, například při práci se stroji, kde patří k rizikovým faktorům lehkovážné chování zaměstnanců. „Šetřili jsme například destruktivní poranění ruky, k němuž došlo v momentě, kdy zaměstnanec svévolně odstranil ochranný kryt na lisu. Pro kolegy vážně zraněného zaměstnance to ale asi nebylo dostatečně varovné. Pouhý měsíc po události zjistil náš inspektor obdobné pochybení, obsluha lisu opět pracovala s odstraněným krytem a manipulovala rukou v nebezpečném prostoru stroje,“ upozorňuje Jan Benda, koordinátor pro oblast bezpečnosti práce, z inspekční a certifikační společnosti Bureau Veritas.\nRutina je nebezpečná\nRiziko úrazů, které vznikají při práci se stroji, lze podle odborníků snížit pomocí jednoduchých opatření. „Zaměstnancům pomůže, když přestanou podléhat mylnému dojmu, že zrovna jim se budou úrazy vyhýbat. Praxe totiž ukazuje, že pravděpodobnost nehody se výrazně zvyšuje kolem tisícího opakování nějakého pracovního úkonu. Z technických řešení se osvědčují třeba bezpečnostní světelné bariéry, které detekují rizikový pohyb. Například pokud se zaměstnanec přiblíží k lisu na příliš krátkou vzdálenost a přeruší svým tělem paprsek světla, stroj se automaticky zastaví,“ vysvětluje Antonín Zajíček ze společnosti Schneider Electric, který se zabývá bezpečností strojů.


Minulý týden II • Blogy Respektu\nMinulý týden II\nTentokrát s brazilskou tematikou, i když se mi tam ten Fidel nějak vloudil.\n3. 6. 2007 | 3. 6. 2007 23:06\nJe mi jasný, že asi nemluvíte portugalsky, ale na některejch linkách dole sou obrázky…\nV Sao Paulu se v půlce promítáni příběhu Piráti z Karibiku, alias Johny Depp ve skříňce Davy Jonese, zvednul 26 letý Marcelo Franco, vyšel na chodbu, kde si vyměnil pár výstřelů s ochrankou, kterou vzápětí zadržel a jednoho z nich usmrtil, ukradl 15000 Realů(asi 150 tisíc korun) z kasy a vrátil se do kina, aby to dokoukal, poté co ho o to požádala jeho přítelkyně.\nEx Miss Brazílie, Taiza Thomsen, byla "chateada"(v překladu napruzená), že\nse její foto objevilo ve všech britských denících poté, co ji její matka ohlásila za\nnezvěstnou. Po několika dnech pátrání ji britská policie objevila v londýnském striptýzovém baru, kde pracovala pod uměleckým jménem SLUNCE.\nRodiče nehodlají zprávě uvěřit a požadují pokračování pátrání.\nBrazílie se konečně dostala na druhé místo za USA v objemu prodaných obleků\npro domácí mazlíčky. Košile, surfařský neopreny nebo fotbalový dresy pro psy šly v minulém týdnu na dračku, protože teploty spadly pod dvacet stupňů.\nBrazilský senát odsoudil likvidaci posledních zbytků svobody ve Venezuele, kde charizmatický Hugo rozhodl o neudělení licence nejstaršímu, nejoblíbenějšímu a zároveň poslednimu svobodnému televiznímu kanálu v zemi – RCTV. Hugo vzkázal, že Brazílie umí akorát papouškovat USA a na frekvenci RCTV se objevil obraz jeho vlastní televize, kde vzkázal desetitisícům demonstrujících venezuelanů, aby šli z těch ulic rovnou do pekla.\nBrazilský prezident Chobotnice (Lula) navštívil Indii a řekl tam, že Indie je\nněco podobnýho jako Brazílie.\nV televizi se objevil Fidel v teplákový soupravě, jak se objímá s generálnim tajemníkem komunismu ve Vietnamu. Komentátoři z médií prohlásili, že ještě pevně oteže moci netřímá, protože to by se objevil ve své olivově zelené uniformě.\nV diskusi pod článkem, (jak to známe i v Respektu:-), se objevily nadšené reakce – Viva Fidel.\nDo drogerií se konečně dostala nová DROGA, která potlačuje chuť ke kouření u abstinujících kuřáků.\nAmazonský modrokrký papoušek byl unesen v Londýně společně s ručníkem.\nPolicii se podařilo zjistit, že papoušek byl fanatickým fanouškem Chelsea a\nsyn majitele ho vždycky, když míjel klec, rozčiloval tím, že nahlas pronesl:- MANCHESTER UNITED!\nVe měste São Joaquim, na jihu Brazílie, byly uzavřeny školy, protože teploty\nspadly pod nulu a v noci z úterka na středu dokonce sněžilo.\nInternetový portál G1 doporučil všem obyvatelům jižní Brazílie jíst polívky v\nsouvislosti s letošní extrémně chladnou zimou.\nDva zaměstnanci Národní zdravotní agentury (Funasa) byli vzati do zajetí indiány z oblasti Tucum, na jihu brazilského státu Bahía.\nMluvčí zhruba dvousetčlené indiánské armády prohlásil, že zajatci budou\nvyměněni za léky, opravu ordinace a příspěvky z Programu Rodinného Zdraví.\nBrazilský blogger Hermano se rozčilil, že musel zaplatit obrovský vstupný a potom byl v rámci cirkusovýho představení označen za pitomce v rámci brincadeiry(vtipu) šaška.\nBlogger nejdřív zmínil příběh televizní hlasatelky, kterou minulý rok zmíněný Crusty\nzničehonic chytil a převrátil na hlavu, takže bylo vidět tetování a spodní prádlo místní Bobošíkový, a vzápětí rozjel svůj příběh, kdy JEHO samého Crusty označil za pitomce, což ho šokovalo.\nJa bych možná řek, že Hermano je fakt pitomec, že chodí do cirkusu.\nTeď se ale bojim, že nejznámnější český komentátor Yogumin chodí do cirkusu…\nPirát ze Sao Paula – http://g1.globo.com/Noticias/SaoPaulo/0,,MUL46411-5605,00.html\nObleky pro psy- http://g1.globo.com/Noticias/Rio/0,,MUL44045-5606-8378,00.html\nHugo – http://g1.globo.com/Noticias/Mundo/0,,MUL46365-5602,00.html\nChobotnice – http://g1.globo.com/Noticias/Politica/0,,MUL46458-5601,00.html\nFidel – http://g1.globo.com/Noticias/Mundo/0,,MUL46368-5602-3994,00.html\nDROGA proti kouření – http://oglobo.globo.com/saude/vivermelhor/mat/2007/05/30/295958977.asp\nŠkoly – http://g1.globo.com/Noticias/Brasil/0,,MUL44351-5598,00.html\nPolívky – http://g1.globo.com/Noticias/PopArte/0,,MUL44730-7084-7932,00.html\nIndiáni – http://g1.globo.com/Noticias/Brasil/0,,MUL46348-5598,00.html\nBlogger Hermano – http://g1.globo.com/Noticias/Colunas/0,,8276,00.html


Apartmány v Ischia (74)\nBed and breakfast v Ischia (28)\nRekreační domy v Ischia (67)\nVia S. Angelo 60, Ischia Island, Itálie\nSan Michele Terme & Spa je 4-hvězdičkový elegantní hotel umístěný poblíž Forio d'Ischia Harbour, Baia a Baia di San Montano.\nHotel San Michele Terme & Spa má výhled na Mediterranean moře a nabízí ideální umístění ve městě Ischia Island poblíž trajektu. Je to zhruba 7 km od centra města Ischia Island.\nTento hotel nabízí 42 pokojů. Všechny jsou vybavené minibarem, terasou, šatnou, plochou na sezení a pracovním stolem. Některé pokoje v hotelu Hotel San Michele Terme & Spa mají výhled na moře. Mají také soukromé koupelny vybavené vanou, fénem a bidetem.\nElegantní restaurace na místě podává italskou kuchyni. Hosté jsou zváni do baru Elegant Restaurant With k odpočinku s nápojem. Ristorante Emanuela a Trattoria degli Amici je zhruba 50 metrů a nabízí velký výběr.\nHotel San Michele Terme & Spa je ve vzdálenosti 45 minut jízdy na letiště Capodichino.\nHosté využijí transfer na letiště, 24-hodinovou recepci a úklid stejně jako směnárnu, parkování a úschovnu zavazadel.\nSezónní venkovní bazén a sluneční terasa je k dispozici pro komfort hostů. Hotel San Michele Terme & Spa nabízí sportovní aktivity včetně šnorchlování, windsurfing a potápění.\nHotel San Michele Terme & Spa, Itálie


Nakažené Přerovsko? Žádné drama, třicet lidí s covidem - Přerovský deník\nSice nárůst, ale pozvolný a nijak dramatický. Taková je nyní epidemiologická situace na Přerovsku, které patří do počátku vypuknutí pandemie letos v březnu k regionům s menším počtem potvrzených případů.\nJe to dáno i tím, že byly v létě zrušeny všechny hromadné akce, na kterých by se mohla nákaza šířit - od Pivních slavnostní přes Zubrfest až po třídenní Svatovavřinecké hody - jejich program byl letos jen jednodenní.\nOd počátku pandemie onemocnělo celkem 145 lidí, z toho se jich 115 uzdravilo.\nAktuálně tedy hygienici v celém okrese evidují třicet lidí nakažených koronavirem (k 9. září 2020). V celém Olomouckém kraji jich ve stejnou dobu bylo 236.\nU pacientů s klinickými příznaky zajišťují odběry infekční ambulance v nemocnicích.\n„Na Přerovsku provádějí odběry infekční ambulance v přerovské i hranické nemocnici - na okrese jsou tedy dvě. Karanténu nařizuje pouze hygiena, doktor pak napíše karanténní pracovní neschopnost. První instance je ale praktický lékař - ten doporučí řešení,“ upřesnila přerovská epidemioložka Eva Bernardová.\nSamoplátci, tedy lidé, kteří si sami chtějí nechat udělat test na covid, si musí počkat na otestování několik dní a zajet si do Olomouce.\nV Olomouckém kraji berou samoplátce jen odběrová místa v olomoucké fakultní a vojenské nemocnici, a to po předchozím objednání.


Visegrádská čtyřka: od aut a televizí ke zpracování dat | BusinessInfo.cz\n> Visegrádská čtyřka: od aut a televizí ke zpracování dat\nTéměř před čtvrt stoletím začali objevovat středoevropský region výrobci automobilů. Nízké náklady a ve srovnání se západními sousedy dostatek pracovní síly přilákal do České republiky, Polska, Maďarska a na Slovensko řadu světových značek. Ačkoliv se investice řídily hlavně poptávkou ze starého evropského trhu, opomenout nešlo ani trhy nové. Region Visegrádské čtyřky (V4) čítající zhruba 64 milionů obyvatel měl hlad po spotřebě.\nBývalé státní podniky změnily majitele, získaly nové investory nebo podstoupily akvizici. České a slovenské závody Škoda získala společnost Volkswagen. Fiat koupil podniky v Polsku. Audi získalo nedokončené haly v maďarském Győru. Suzuki postavilo v Maďarsku úplně novou továrnu v Ostřihomi.\nVýroba přinesla prosperitu\nRostoucí objem výroby automobilů podpořený zvětšující se dodavatelskou základnou ovlivnil strukturu všech ekonomik v regionu. Automobilová výroba se stala ziskovým obchodem nejen pro samotné výrobce, dodavatelské firmy, ale i pro občany, kteří mohli těžit z rostoucích platů. V regionu se díky automobilovému boomu objevili noví, původem však lokální dodavatelé s celosvětovou působností. V Česku jsou to například společnosti Brano, Brisk nebo Mitas. V Polsku jde o společnosti ASMET a Boryszew Group. Jen pro představu, výroba automobilů v zemích V4 se zvýšila od přelomu tisíciletí zhruba trojnásobně. Z 1,2 milionu aut v roce 2000 stoupla na 3,3 milionu vozů v roce 2018.\nV elektronice dominují investoři z Asie\nPříznivé hospodářské situace v regionu využili i výrobci elektroniky, zejména televizorů a domácích spotřebičů, jako jsou například ledničky, myčky na nádobí a pračky, a následovali tak trend přesunu výroby do zemí Visegrádské čtyřky. Nově příchozí investoři minimálně zpočátku nevyužívali nejmodernější výrobní zařízení. V samotných zemích pak byly zahraniční investice považovány spíše za vhodné řešení pro jejich technologickou zastaralost a za jistou kompenzaci nižší produktivity a vysoké nezaměstnanosti.\nDalším vývojem regionu má být zelená ekonomika spojená\ns obnovitelnými zdroji, umělou inteligencí a zpracováním dat.\nV elektronice začaly postupně dominovat asijské investice. První japonskou investici v České republice představovalo založení plzeňského montážního závodu televizorů skupinou Matsushita Group. Další investice následovaly v průběhu let. Mezi významné značky, které působí v regionu v současné době, se řadí například Electrolux, Samsung, Flex, Videoton, Foxconn či Panasonic.\nV návalu euforie začala média označovat visegrádské země jako vycházející trhy Evropy (neboli Emerging Europe). Objevily se takové přezdívky jako „montovna Evropy“ nebo „Nová Evropa – výrobní mocnost“. Slovensko bylo s největší produkcí automobilů na obyvatele nazýváno evropským Detroitem. S blížící se krizí však pozitivní nuance brzy přešly ve varování. Hospodářská krize, která přišla záhy a která těžce zasáhla nejen automobilový průmysl, pozitivní vývoj v regionu na pár následujících let výrazně zbrzdila. A poukázala mimo jiné na to, že nová a stará Evropa jsou propojeny více než kdykoliv předtím a více než by se před krizí mohlo zdát. Vzájemné vazby prohloubil už jen samotný fakt, že země Visegrádu vstoupily v roce 2004 do Evropské unie.\nŘada investičních projektů dostala červenou, krize měla výrazný dopad na důvěru investorů. Zatímco Polsko jen zpomalilo růst, situace v Maďarsku se vyvinula tak dramaticky, že země musela požádat o finanční pomoc. Tu jí nakonec poskytl Mezinárodní měnový fond v objemu 20 miliard eur. A jako ironií osudu ve stejné době Daimler stavěl svůj první evropský závod mimo Německo, a zrovna v maďarském městě Kecskemet.\nPřestože vlády z visegrádského regionu nemusely zavádět žádná velká úsporná opatření, s ohledem na rozsah a dopady krize se zaměřily na rozpočtovou udržitelnost, snižování výdajů a změny daňového systému. Česká republika a Maďarsko zavedly celosvětově ojedinělý koncept – nový systém zdanění založený na takzvané superhrubé mzdě, který měl jasný cíl – přinést do státních rozpočtů nové zdroje.\nPozitivní dopad na všechny visegrádské ekonomiky mělo nepochybně členství v Evropské unii a pokračující integrace. Vedle dostupných dotací na podporu znevýhodněných regionů a politiky soudržnosti největší roli sehrál přístup na evropský a zejména pak německý trh. Nárůst německého exportu a s tím související zvýšení počtu objednávek komponentů nakonec region z recese vytáhly. Krize však odhalila zranitelnost plynoucí z politiky nízkých nákladů.\nVe stejnou dobu byli navíc investoři tlačeni k restrukturalizaci na svých původních trzích a začali hledat nejlepší možné podmínky (tak zvaný the best deal on the east) – kombinaci levné a dostupné pracovní síly a veřejné finanční podpory. A tím byl právě visegrádský region. Kritickému přezkoumání však byla postupem času podrobena i investiční politika Visegrádu. V regionu se v debatách začaly objevovat určité pejorativní termíny. Český výraz „montovna“ nebo polský „przemysl peryferyjny“ (periferní průmysl) se staly synonymem pro špatně placená pracovní místa s nízkým daňovým výnosem. Region proto začal hledat novou strategii růstu.\nPřítomnost velké řady společností navázaných na automobilový průmysl a klasickou uhlíkovou ekonomiku přirozeně vzbuzuje otázku dalšího vývoje a nezbytnost další transformace regionu. Tentokrát by to pravděpodobně měla být zelená ekonomika spojená s obnovitelnými zdroji, umělou inteligencí a zpracováním dat. Důležitou roli v tomto procesu budou mít nepochybně i firmy z regionu – ať už zahraniční investoři, nebo významné lokální firmy.\nPosun od čistě výrobních ekonomik k ekonomikám zaměřeným na inovace kopíruje koncept Průmyslu 4.0 a na to navázané zpracování dat. Centrem strukturálních politik se vedle výrobních center stávají nová místa ve vývoji, obchodní administrativě a vývoji softwaru, která jsou na pracovním trhu stále více žádaná. Důležité si je uvědomit, že bez implementace principů Průmyslu 4.0 by současné výrobní a logistické operace ztratily v regionu konkurenceschopnost. Ostatně přechod na zelenou datovou ekonomiku je klíčem k úspěchu a dalšímu rozvoji Prahy, Bratislavy, Varšavy i Budapešti.\nNejvýznamnější firmy v zemích V4 (podle obratu, rok 2017)\nNázev Země Odvětví Obrat (mil. EUR)\n1. PKN Orlen Polsko Chemie, ropa, farmaceutika 22 831\n2. Škoda-Auto (VW) ČR Automobilový průmysl 15 970\n3. MOL Maďarsko Chemie, ropa, farmaceutika 13 309\n4. Jeronimo Martins Polska Polsko Obchod 11 531\n5. PGNG Polsko Veřejné služby 8 584\n6. Audi Hungaria (VW) Maďarsko Automobilový průmysl 7 550\n7. Volkswagen Slovakia (VW) Slovensko Automobilový průmysl 7 549\n8. Gruppa Lotos Polsko Chemie, ropa, farmaceutika 5 790\n9. Eurocash Polsko Obchod 5 571\n10. PGE Polsko Veřejné služby 5 530\nZdroj: Coface CE Top 500\nPřevzato z časopisu Export a podnikání, přílohy týdeníku Euro a měsíčníku Profit, vycházející ve spolupráci s agenturou CzechTrade a Ministerstva průmyslu a obchodu ČR. Autor článku: Pavel Chovanec, Divize investic, CzechInvest.


Sexuolog Jaroslav Zvěřina: Kdy mají ženy menší zájem o sex – Novinky.cz\nSexuální styky na počátku manželského života nebývají pro spoustu žen příliš lákavé. Neplatí to samozřejmě vždycky, a dokonce si troufám říci, že to neplatí ani ve většině případů. Setkáváme se však poměrně často s tím, že se mladé ženy pouštějí do prvních partnerských souloží hlavně proto, aby vyhověly naléhání a zájmu svých protějšků.\nFungující pár by neměl mít delší přestávky mezi intimními styky než deset dní.\nsobota 2. května 2015, 17:03\nPůvaby i sílu sexuálních zážitků objevují teprve postupně. Když udělají pozitivní zkušenosti s pohlavním stykem a vůbec se sexem, začnou ho považovat za důležitou součást svého partnerského života. Proto radíme manželům takových žen hlavně to, aby byli trpěliví. Dámy dosahují maxima svého erotického zájmu a sexuální aktivity často až po třicítce.\nZlomovým okamžikem se může stát i těhotenství a porod dítěte.\nZlomovým okamžikem, pokud jde o pohlavní styky, se může stát i těhotenství a porod dítěte. Naše společnost si velmi málo váží mateřství. Spousta mužů vnímá těhotenství a porod dítěte jako samozřejmost a bagatelizuje rizika i psychické stresy, které jsou s nimi spojené.\nPéče o kojence a batolata po porodu se stane zátěží především pro matku. Muž plní spíš pomocnou a pečující roli. Poslední tři měsíce těhotenství a pak i čas kojení jsou obdobím, ve kterém se mění hormonální poměry v organismu ženy. To u ní zpravidla přitlumí sexuální vzrušivost a vůbec touhu po sexu.\nDruhým obdobím zlomu je pro ženu ukončení menstruačního cyklu, tedy menopauza, někdy se také říká přechod. V tomto období u ní probíhají hormonální změny, které přirozeně oslabují její sexuální aktivitu. Na rozdíl od poporodních stavů a kojení jsou to změny trvalé povahy. Někdy proto bývá vhodné, aby lékař léčil ženu pomocí příslušných hormonů.\nV životě je to někdy tak, že si žena lesbickou orientaci dlouho nepřipouští. Zapuzuje tyto myšlenky a snaží se žít tak jako většina ostatních.\nPodstatně méně častou, zato však poměrně vydatnou příčinou nezájmu ženy o pohlavní styky s partnerem může být i její lesbická orientace. V životě je to někdy tak, že si ji žena dlouho nepřipouští. Zapuzuje tyto myšlenky a snaží se žít tak jako většina ostatních. Někdy však dojde k tomu, že přestane být schopná nebo ochotná předstírat svůj sexuální zájem. Pokud k tomu dojde až po delším soužití s mužem a mají spolu malé děti, je to samozřejmě problém.\nPomoc moderní medicíny?\nTam, kde je příčinou nízkého zájmu žen o partnerský sex nějaký faktor, který se dá ovlivnit, může pomoci moderní medicína.\nProblém však často spočívá v tom, že se ženy na lékaře obracejí kvůli poklesu svého zájmu o pohlavní styky málokdy. V řadě případů to udělají až tehdy, když se jejich partnerský vztah nebo manželství ocitne v troskách.\nLidé se nás často ptají, jaká četnost pohlavních styků signalizuje krizi. Fungující pár by neměl mít delší přestávky mezi intimními styky než deset dní. Nižší frekvence způsobuje, že se z jejich života začne sex postupně vytrácet.


Věčného studenta vyhrál Petr Mašek - Prachatický deník\nVěčného studenta vyhrál Petr Mašek\nPrachatice - Polovina listopadu patří v prachatickém Baru v koutě pravidelně kulečníkovému turnaji o Pohár věčného studenta.\nKulečníkáři sehráli další ročník turnaje O pohár věčného studenta. | Foto: Deník / Vladimír Klíma\nTentokrát byl z klání šestnáctihodinový maraton. „Turnaj pořádáme jako vzpomínku na kamaráda a spoluzakladatele novodobého kulečníku v Prachaticích Radka Nechoďdomů, který nás před lety opustil při tragické nehodě,“ připomněl, proč se turnaj hraje, František Kasl, jeho spoluorganizátor. Letos se hrál již 17. ročník.\nSešlo se patnáct hráčů, kteří se představili ve hře na osm koulí s evropskými pravidly. Ve startovním poli nechyběly ani čtyři ženy. Hrálo se ve dvou základních skupinách systémem každý s každým na tři vítězné hry. Čtyři nejlepší hráči ze skupin pak postoupili do čtvrtfinále, kde se již hrálo vyřazovacím způsobem.\nČtvrtfinále: J. Zíka – P. Mašek 0:3, M. Houska – J. Vodička 1:3, P. Friedek – E. Mašková 3:0, Z. Landergottová – A. Nechoďdomů 0:3.\nSemifinále: Mašek – Vodička 4:1, Friedek – Nechoďdomů 4:1.\nO 3. místo: Vodička – Nechoďdomů 4:2.\nFinále: Mašek – Friedek 4:1.


Brno daruje život | brnodarujezivot.cz\nBrno daruje život\n„Projekt Brno daruje život vznikl za účelem získat více dárců kostní dřeně. Člověk, který onemocní leukémií má díky nalezenému dárci naději na nový život. Třetina nemocných svého dárce nikdy nenajde, proto chceme veřejnost o možnosti darování informovat.\nZačátkem roku 2013 mě oslovila Pavla Fabiánková, se kterou jsem se seznámila na jednom z našich školení. Povykládala mi o příběhu svého kamaráda Daniela Biče, který onemocněl leukémií, ale měl obrovské štěstí a svého dárce našel. Dokonce se dárce zdál jako ideální. Pavla navrhla, ať uděláme projekt nebo nějakou aktivitu, která by podpořila získávat nové dárce.\nVím, jaké je to přijít o milované člověka, jaké je cítit absolutní bezmoc, že nemůžete pomoct. Za každou kapku naděje byste dali cokoliv. Proto mě příběh, který mi Pavla řekla, chytl za srdce. Stojí za to dát někomu dalšímu, další rodině, naději. V tento moment se začely rodit první myšlenky projeku Brno daruje život.\nPavla oslovila Český registr dárců krvetvorných buněk a předstvila jim naši myšlenku. Registr s námi začal velice ochotně spolupracovat, pomáhat nám a radit. Po několika měsících jsme získali záštitu primátora města Brna. 30. ledna 2014 jsem uspořádali k projektu první tiskovou konferenci, kde jsme projekt oficálně představili a odstartovali.\nBěhem příprav projektu se Danielův zdravotní stav zhoršil a v listopadu 2013 svojí nemoci podlehl. Doufám, že díky projektu pomůžeme alespoň jedné rodině, která o svoji milovanou osobu nepříjde a pro nemocného najde vhodného dárce.“\nPřipravujeme pro vás tento web. Zatím nás sledujte na facebooku.


Společenská odpovědnost národního dopravce zahrnuje i oblast prevence na železnici. „Každoroční statistiky nehod jsou pro České dráhy stále silným impulzem pokračovat právě v aktivitách v oblasti prevence. Z praxe víme, že většina nehod vzniká zcela zbytečně, ve většině případů nekázní, riskováním a často fatálním podceněním situace na straně řidičů a chodců,“ upřesnila Elen Mátéová, manažerka projektu. „O projekt je velký zájem. V některých městech ani nedokážeme pokrýt poptávku.\nA statistika je stále velmi varovná i přes to, že se v meziročním srovnání počet mimořádných událostí mírně snížil. Jen za minulý rok ČD evidují 992 mimořádných událostí, v roce 2017 jich bylo 1012. „Při těchto nehodách zemřelo v roce 2017 237 osob a v roce 2018 212 osob. „Nejčastěji umírají lidé při střetu s vlakem. V roce 2017 došlo k 278 případů, při kterých zemřelo 219 osob. V roce 2018 to bylo 242 nehod a 190 mrtvých,“ potvrdila Elen Mátéová.\nProjekt letos vyjede do 13. sezony. Za 12 let jej navštívilo čtyřiadvacet tisíc návštěvníků. Letos zastaví 16. a 17. dubna ve Frýdlantě v Čechách, 23., 24. a 25. dubna v Liberci a 29. a 30. dubna v České Lípě. A již po třetí bude v červnu mimořádný Preventivní vlak v Brně, zde je na žádost města, kterému se tento projekt velice líbí a zařadilo ho do svého projektu Brněnské dny bez úrazů.\nPreventivní vlak mapa (204 kB)


Apartment Brodarica 7 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Brodarica\nApartment Brodarica 7 – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Brodarica se budete cítit jako doma v hotelu Apartment Brodarica 7, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nApartment Brodarica 7 nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Nejlepší zařízení hotelu obsahují Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, parkoviště, rodinný pokoj.\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i klimatizace, topení, televize, satelit / kabelová TV, lednička, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Vynikající vybavení a výborná poloha dělá Apartment Brodarica 7 perfektní základnou z níž si užijete svůj pobyt ve městě Brodarica.


Ministr dopravy: Nejsem "kus" na odstřel | Týden.cz\nMinistr dopravy: Nejsem "kus" na odstřel\n12.10.2014 14:30 Rozhovor\nDálnice D1, která prochází celkovou rekonstrukcí, by měla být v obou směrech otevřená do poloviny listopadu. S opravou se začne zase až na jaře. Slibuje to ministr dopravy ANTONÍN PRACHAŘ (ANO), jenž spekulace o svém odvolání z vlády nebere vážně.\nPatříte na seznam ministrů, o kterých se nejčastěji hovoří v souvislosti s jejich koncem ve vládě. Skončíte?\nBudu trochu žertovat. O kom se povídá, že umřel, dožil se vysokého věku. Nevím o tom, že bych měl být odvolán. To, co se vykládá, jsou vyloženě spekulace. Pokud já vím, tak o žádné výměně resortů nepadla řeč ani na poslaneckém klubu.\nNedávno se ovšem v médiích objevila informace, že vás stranický šéf Andrej Babiš označil za "slabý kus" ve vládě. Připadáte si tak?\nNe, tak si rozhodně nepřipadám. Stále mám dost energie věci dotahovat do konce, hledat a nalézat řešení. Dokladem toho jsou předkládané legislativní návrhy ministerstva, které se týkaly například zvýšení výkupních cen zemědělské půdy pro výstavbu dopravní infrastruktury.\nJak daleko je rekonstrukce dálnice D1?\nZkrátili jsme 220 dní zpoždění modernizace úseku Lhotka - Velká Bíteš, dneska jsme na osmdesáti dnech. A naší ambicí je do 15. listopadu spustit provoz po dálnici D1 v obou dvou pásech. Abychom na zimu neměli žádná zúžení a bariéry, abychom nemuseli řešit zimní údržbu v zúženém pásu 2,5 metru. Na Vysočině už postupně odstraňujeme přenosná svodidla, měníme dopravní značení. Skutečně chceme mít do poloviny listopadu celou brněnskou dálnici průjezdnou. A znovu začít až na jaře.\nProč jste letos nezahájili modernizaci D1 u Jihlavy?\nVyhodnocovali jsme si nabídky od dodavatelů, přičemž první nabízený termín ukončení byl 20. listopadu, druhý dokonce 5. prosince. My tady ale máme interní směrnici, která nám říká, že stavební sezona končí 1. listopadu. Kdyby nešlo o inkriminovaný úsek na Vysočině, dokázali bychom přijmout jisté riziko a třeba 20. listopadu by bylo ještě možné. Ale když uhodí přízemní mrazíky a pokládáte cementobetonovou desku... Nechci se za dva roky dostat do situace, že tady někdo bude vykládat: Tady nebyla dodržená kvalita, protože jsme překročili termíny.\nA neprodraží to rekonstrukci dálnice?\nPro mě bylo důležité, abychom začali na jaře, abychom měli všechno připravené a abychom se dohodli se zhotoviteli, že modernizace bude finančně neutrální - my nebudeme penalizovat, že to nebylo podle smlouvy, oni nebudou vyžadovat zvýšené náklady za to, že to je přeložené.\nCelý rozhovor si můžete přečíst v aktuálním vydání časopisu TÝDEN, které vychází v pondělí 13. října 2014.


Nesmývání balzámu přidá vlasům na objemu? - Diskuze Omlazení.cz\nNesmývání balzámu přidá vlasům na objemu?\nLucia 22. 2. 2010 20:08\nAhoj všem, dnes jsem brouzdala po internetu jak vyzrát na splihlé vlasy,poslední dobou s tím mám neskutečné problémy, už ani vlasy nemohu nosit rozpuštěné byla jsem u kadeřnice, ta mi také moc nepomohla, chtěla jsem vlasy odlehčit ale skutek utek nepomohlo...tak jsem ted vyčetla radu od nějaké kadeřnice že jim na kurze radili že nej na objem je nesmývat z vlasů ani masky ani balzámy - ani ty na kterých je to přímo napsáno, že prý se tím vlas obalí, pak se jen v předklonu vyfénují a pročešou a že je objem jako z reklamy? co si o tom myslíte? může to fungovat? a mám ten balzám dát až ke kořínkům? nikdy jsem ho tam kvůli maštění vlasů nedávala...\nAysel 22. 2. 2010 20:13\nCituji Lucia: tak jsem ted vyčetla radu od nějaké kadeřnice že jim na kurze radili že nej na objem je nesmývat z vlasů ani masky ani balzámy - ani ty na kterých je to přímo napsáno\nTak za sebe můžu říct, že toto bych neriskla. Mám vlasy spíše mastnějšího rázu a dovedu si představit, jak by po této proceduře asi vypadaly...\nCituji Lucia: mám ten balzám dát až ke kořínkům? nikdy jsem ho tam kvůli maštění vlasů nedávala...\nNevím, ale mám takový dojem, že právě po tomto by vlasy teprve zplihly.\nmishka999 22. 2. 2010 20:14\nMoc logiku to teda nedává, když balzámy a masky vlasy spíše uhladí. A ke kořínkům už vůbec ne!\nPaja321 22. 2. 2010 20:16\nna mě to tedy působí opačně, pokud dám nesmyvatelný balzám a masky tak jsou vlásky spíše zplihlé...\nLucia 22. 2. 2010 20:27\nCituji Paja321: pokud dám nesmyvatelný balzám a masky tak jsou vlásky spíše zplihlé...\nno však... :/ tak nevím, asi to zkusím ale radši o víkendu... už nevím co s vlasy,za chvíli léto a já budu chodit už asi na věku v culíku\nmonca114 22. 2. 2010 20:48\nBalzámy a masky vlasy naopak zatěžují, proto jsou speciální přípravky (mě ani ty nikdy nepomohly) Myslím, že když neopláchneš kondiš z vlasů, tak je budeš mít mastné, jako bys je měsíc nemyla. Objem to v žádném případě neudělá, spíš naopak.\nmishka999 22. 2. 2010 21:15\nPříspěvky mimo dotaz tohoto tématu jsem smazala.\nPro rady, jak na objem vlasů, jsou tu jiná témata:\nDále se držte dotazu uživatelky.\nengel2m 22. 2. 2010 21:32\nJá myslím, že to snad ani nemá cenu zkoušet, vždyt si představ, jak tvoje vlasy vypadají když na ně dáš balzám, a to bys chtěla nechat nesmyté? Ani si to nějak nedokážu představit\nLiliana21 22. 2. 2010 21:35\nUrčitě objemu nepřidá, určitě jsou neomyvatelné kondicionéry,ale pokud toužíš po objemu pořid si ty,které se splachují a rada pro objem je pořídit si nějaké profesionální tužidlo,nejlépe to které přijde ke kořínkům,doporučuji Loreal,ty jsou nejlepší a hlavně nechápu,že tohle někde mohli psát a hlavně pro kadeřnice.Hlavně to je logický,že neoplachovatelné ti na objemu moc nepřidají.\nSpeedMouse 22. 2. 2010 21:36\nMám taky jemné vlasy a vyzkoušela jsem kde co, ta metoda co popisuješ mi přijde fakt nesmyslná, za mě nejvíc funguje dát na vlasy barvu, tím se jakoby odlehčí a nedělají myší ocásky, a pak mi skvěla funguje sprej na objem vlasů od Goldwell. Zkoušela jsem už tužidel a všeho mraky, Loreal, Tigi, ale tenhle je fakt úžasnej!\n14648 22. 2. 2010 23:30\nJednou jsem to zkoušela si ho nespláchnout. Nevypadalo to mastně, možná taky jak která značka, ale při česání to poněkud drhne..Na kratší vlasy to nemusí být špatné. Já mám hodně dlouhé vlasy, tak jsem s tím měla tlustší cop to zas jo. To chce doma vyzkoušet, za to nic nedáš.\nimoen 23. 2. 2010 1:31\nbleee, chudáci vlasy, přijde mi, že by se snad udusily\nnaopak bych spíš úplně balzám vynechala - od té doby, co tak činím, mám jakoby dvakrát víc vlasů (místo toho na konečky jen tekuté krystaly)\nilka1 23. 2. 2010 14:15\nFunguje to, mám jemné vlasy a dělám to. Vlasy se regenerují a mají větší objem. Musíš si ale vlasy důkladně vytřít ručníkem, prostě neoplachovat ale nenechat větší množství. Nejlépe vypadají, když je necháš usušit přirozeně. A kondicioner dávám i na pokožku, prostě vmasíruji a důkladně vytřu. Musíš si ale najít ten správný, který ti bude vyhovovat, některý funguje líp, jiný tolik objem nezvětší. Vlasy mastné nevypadají, ani nejsou jemnější, jsou objemnější\nSabinaleop 23. 2. 2010 16:43\nNebudou se mastit? Mě příde, že to udělá pravej opak..No tak jednou tu vyzkoušej a uvidíš\nstaninka_ts 23. 2. 2010 20:52\nZajímavé téma! Já se vždycky bála, že důkladným nesmytím kondicionéru nebo masky (ale i šamponu) se vlasy, respektive pokožka hlavy může poškodit (samozřejmě mám na mysli ty přípravky, které se smývat mají).\nIlka1: Mohla bys mi napsat, jaké přípravky se ti osvědčily?


Yankee Candle svíčka ve skleněné váze 198 g Štědrý večer\n+420 728 830 042\nVůně do elektrické zásuvky\nNáplně vůní do elektrické zás.\nDětské batohy a kabelky\nMillefiori Moveo aroma difuzér\nMillefiori vonné svíčky\nMillefiori vůně do auta\nWoodwick čajovky - petite\nWoodwick vonné vosky\nWoodwick vůně do auta\nWoodwick aroma difuzéry\nWoodwick dárkové sady\nWoodwick dárkové krabičky\nElevation malá 1 knot\nElevation střední 3 knoty\nElevation velká 2 knoty\nVonné vosky Easy MeltCup\nNáhradní náplň vůně do elektrické zásuvky\nVonný difuzér do autozásuvky\nCharming Scents vůně do auta\nChcete znát vůni roku 2021 od Yankee Candle\nZde ji máte, sběratelská vonná svíčka Discovery 2021, vám provoní váš domov příjemnou ovocnou vůní. Kouzelná kombinace karamboly, manga a marakuji s ... číst celé\nDŮLEŽITÉ UPOZORNĚNÍ, doprava zásilek od 25.11.2020\nProsím věnujte chvilku pozornosti této důležité zprávě a pokud to je jen možné, nechte si svoje balíčky zasílat na výdejní místa Zásilkovny, dopravci ... číst celé\nČervnové vůně měsíce s 25% slevou\nPro červnové dny Vám přinášíme slevu 25% na tyto vůně. Od Yankee Candle to jsou příjemná ovocná vůně Coconut Splash a mužská svěží vůně Midsummers N... číst celé\nZpravodaj aktuálního dění :-)\nBuď v obraze a registruj se ještě dnes!\nYankee Candle vonná svíčka ve skleněné váze 198 g Štědrý večer\nVonná svíčka Yankee Candle ve skleněné váze s kovovým těsnícím víčkem Tradiční vánoční vůně, plná rozinek a kandovaného ovoce. vůně: Štědrý večer hm... celý popis\nPravidelné slevyKaždý měsíc vám přinášíme nové slevy Doprava zdarmaPři nákupu nad 1500 Kč máte dopravu zdarma Široká síť výdejních místVyzvedněte si zásilku na více než 3000 pobočkách Zásilkovny Tisíce spokojených zákazníkůMáme tisíce spokojených zákazníků.\n330 Kč bez DPH\nVonná svíčka Yankee Candle ve skleněné váze s kovovým těsnícím víčkem\nTradiční vánoční vůně, plná rozinek a kandovaného ovoce.\nvůně: Štědrý večer\nhmotnost náplně: 198 g\nrozměr: ø - 8 cm v - 9 cm\ndoba hoření: 30 - 40 hodin\nSvíčky Yankee Candle\nDopřejte svým smyslům ten nejblaženější pocit svěžesti s vonnými svíčkami Yankee Candle. Díky tomu, že každý knot je ručně narovnán si můžete užít vůni od prvního zapálení svíčky až po její úplné vyhoření. Kvalitní parafín a přírodní esence dodávají svíčkám tu nenapodobitelnou vůni.\nHladká skleněná váza je dokonalým designovým prvkem vašeho interiéru, tím se stává svíčka Yankee Candle součástí vašeho domova. Dlouhodobým vývojem vůní se zabývají v Yankee Candle již po řadu let a tím vám garantují tu nejpřirozenější vůni pro váš domov. Díky těsnění na kovovém víčku je vůně intenzivní po celou dobu hoření svíčky.\n© 2014 - 2021 PMKshop.cz


Způsob dodání -\nČeská pošta – Doporučená zásilka nebo balík – cena 69 Kč s DPH, při objednávce nad 1500,- Kč zdarma\nPři dobírce je cena 125 Kč.\nČeská pošta – Balík do ruky: Přijede za Vámi do 24 hodin od odeslání zboží, kam budete chtít, a předem se o tom dozvíte díky SMS nebo e-mailu. Za tuto službu bude kupujícímu připočteno k celkové ceně 95,- Kč (+ 30 Kč dobírka). Při objednávce nad 1.500,- Kč není tento poplatek kupujícímu účtován a dopravu má zcela ZDARMA.\nČeská pošta – Balík na poštu: Bude doručen do 24 hodin od odeslání zboží přímo na jednu z 2600 pošt, kterou si sami vyberete. Vyzvednete si ho, kdy se Vám to hodí. Díky SMS nebo e-mailu totiž víte, odkdy na Vás bude čekat. Za tuto službu bude kupujícímu připočteno k celkové ceně 90,- Kč (+ 30 Kč dobírka. Při objednávce nad 1.500,- Kč není tento poplatek zákazníkovi účtován a dopravu má zcela ZDARMA.\nDORUČENÍ – PPL\nCena: 90 Kč s DPH, při objednávce nad 1500,- Kč zdarma\nTermín dodání: Téměř ve 100% případů je balík doručen následující pracovní den po expedování zásilky. Zboží, které je skladem, bude při objednávce vytvořené do 13h, doručeno již následující pracovní den.\nZboží si také můžete osobně převzít v sídle naší firmy na adrese: Korunní 78, Ostrava, 70900. Až budeme mít zboží připravené pro předání, budeme Vás informovat emailem, nebo telefonicky. Zboží si můžete vyzvednout kdykoliv v průběhu provozní doby prodejny.


STAVEBNĚ-TECHNICKÉ | Česká asociace pro nemovitosti, z.s.\nÚvodPronajímám nemovitost Poradenství Stavebně-technické\nChystáte se na investici a nechcete koupit zajíce v "pytli"?\nJaké jsou nejčastější vady (i skryté) i starších bytů?\nNa co si dát pozor, když přebíráte investiční byt od developera?\nJak poznám, v jakém stavu je stavebně-technický stav kupované nemovitosti?\nPodle čehu určím cenu budoucích oprav u starších nemovitostí?\nŘešíte podobné dotazy a chcete mít jistotu, že nekupujete zajíce v pytli? Chcete se vyvarovat chybným krokům a činnostem, které vám mohou způsobit finanční ztráty? Chcete mít podklad pro jednání s prodávajícím a zároveň podklad pro finální rozhodnutí o pořízení konkrétní investiční nemovitosti? Obraťte se na odborníky!\nCílem individuálního stavebně-technického poradenství je vyjasnění této oblasti, předání rad a informací, posouzení konkrétní situace, kterou aktuálně řešíte a to profesionálně a odborně. Individuální stavebně-technické poradenství je poskytováno našim partnerem.\nKaždý pronajímatel má jiné záměry, možnosti, technické znalosti - proto nabízené stavebně-technické poradenství plně reflektuje vaše individuální přání a potřeby.