Počátky fotografování Krkonoš - PDF\nPočátky fotografování Krkonoš\nDownload "Počátky fotografování Krkonoš"\n1 Počátky fotografování Krkonoš Historický nástin Již dávno předtím, než se na krkonošských svazích objevili první fotografové, tu působili malíří a kreslíři. V návazanosti na kartografy, kreslíře prospektů a malíře vedut objevovali v duchu rousseauovského ideálu tamní divokou přírodu. Krkonoše v éře romantismu popularizovaly nejen tvůrci obrazů, ale i umělci slova. Také pro fotografy znamenaly Krkonoše velké téma, které patří k těm nejstarším v historii fotografie v českých zemích. Vedle Prahy a lázeňských měst Karlových Var a Teplic byly na dalším místě v četnosti zájmu fotografů právě Krkonoše. A jak je pro středoevropský prostor typické, jednalo se jak o fotografy mluvící česky, tak německy. Tematické soubory krkonošských rytin se s oblibou vydávaly ještě v 80. letech 19. století, tedy třicet let po vynálezu fotografie. Šířily se i na fotoreprodukcích, přizpůsobeny módním fotografických formátům. A fotografií zase bylo využívano jako předloha k litografiím nebo xylografiím, vzájemný vztah obou technických metod šíření obrazů byl v 19. století velmi úzký. Na rozdíl od Šumavy, kde je nejstarší fotografie přesně datovatelná (jedná se o záběr z Volar po velkém požáru roku 1863), nelze zřejmě o nejstarším snímku Krkonoš tak jednoznačně přesně rozhodnout. Je však pravděpodobné, že jej bude nutno hledat buď mezi snímky Francouze Adolpha Brauna nebo v souborech Herrmana Krone, rodáka z Vratislavi. Každopádně oba autoři nejstarších dochovaných snímků Krkonoš patří mezi významné osobnosti evropské fotografie. Braun se narodil v roce 1812 v Besancon. V roce 1850 si otevřel fotoateliér v Dornachu v Alsasku a po čtyřech letech vydal album alsaských pohledů. V letech podnikl velkou fotografickou cestu západní Evropou, při níž navštívil také rakouské země. Na této své pouti v Krkonoších prokazatelně fotografoval, ale přesný rok nebyl zatím zjištěn. Cestoval s fotografickým vozem, kde měl pojízdnou temnou komoru. Tehdy bylo totiž nutné fotografickou desku připravit těsně před osvitem a ihned po expozici se musela vyvolat. V tomto období své tvorby se Braun soustředil zejména na stereofotografie. Také jeho vzácně dochované snímky Krkonoš jsou ve stereoformátu, který při prohlížení v kukátku poskytoval prostorový efekt. Hermann Krone, který se narodil roku 1827 ve Wrocławi, si svůj první fotoateliér otevřel v Lipsku v roce Následující rok přesídlil do Drážďan, kde pak žil až do konce života. Krone se zabýval všemi oblastmi fotografie své doby, od aktu po vědeckou fotografii mikroskopem a dalekohledem. V Dráďanech měl nejen fotoateliér, ale také umělecké nakladatelství. Vyučoval také na tamní vysoké škole technické, kde se stal docentem a posléze profesorem. V českých zemích vedle Krkonoš s velkou oblibou fotografoval také v Českém Švýcarsku a to již roku Jeho nejstarší známé záběry z Krkonoš jsou sice o něco mladší, ale dají se rovněž přesněji datovat a to tak, že prokazatelně vznikly mezi lety 1863 až Pokud se nenajdou ještě starší záběry, byl by tedy Krone druhým nejstarším\n2 fotografem v těchto horách. Podobně jako Braun zachytil Krkonoše se slezským i českým okolím na stereofotografiích, jejichž počet ve srovnání s Braunem byl však mnohem větší. Srovnání Krkonoš se snímky z Česko-saského Švýcarska je na místě také z toho důvodu, že tamní pískovcové skály patřily k vyhledávaným motivům fotografů z celé Evropy a že soubory z těchto míst u několika cizích autorů jsou nadepsány jako Riesengebirge-Krkonoše (například právě u Francouze A. Brauna)... Česko-saské Švýcarsko jako motiv se objevuje také na vizitkách pražského fotografa Františka Fridricha ze 60. let 19. století, bohužel záběry z vlastních Krkonoš od tohoto tehdy nejvýznamnějšího vydavatele místopisných snímků v Království českém nejsou zatím známy, i když považuji za pravděpodobné, že Fridrich v Krkonoších (podobně jako na Šumavě) také fotografoval. Kdyby se tyto záběry nalezly, byl by Fridrich prvním známým českým fotografem Krkonoš. V 60. letech 19. století se fotografování místopisných a přírodních pamětihodností na vizitky a stereofotografie v českých zemích teprve rozbíhalo a trh s těmito snímky související s počínajícím turistickým ruchem teprve vznikal. Patrně prvním kdo na tyto požadavky z fotografů v regionu reagoval, byl A. C. Pitzek z Trutnova s filiálkou v Janských Lázních, který na svých místopisných vizitkách odkazoval na ocenění z roku Jeho nejstarší stereofotografie svým charakterem, kartonem i fotopapírem prozrazují vysoké stáří svého vzniku. Štítek s jeho firmou byl v některých případech dokonce nalepen zvlášť, což znamená, že Pitzek zpočátku neužíval žádné specielně vytištěné firemní kartony. Z toho můžeme soudit, že jeho krkonošské snímky neexistovaly ve zvlášť početných sériích. O jeho firmě máme zatím jen minimum informací, nevíme ani přesně, zda jeho jméno bylo skutečně Adolph Carl. Pitzek fotografoval také památníky související s pruskorakouskou válkou a boji u Trutnova roku Podobné památky fotografoval v Trutnově a okolí Joseph Lorenz z Jaroměře a Hugo Tichý z Jičína, později i další trutnovský fotograf Robert Spatzier. V souvislosti s ranými snímky měst nutno zmínit soubor neznámého fotografa, který 21. srpna 1864 fotografoval události spojené se svěcením praporu zpěváckého spolku Branislav v Jilemnici. Zachytil nejen pohledy na město a vlastní slavnost, ale také půvabné slavobrány, vítající hosty. Fotografická dokumentace uložená v albu v Krkonošském muzeu v Jilemnici dosvědčuje výrazný vlastenecký ráz celé slavnosti. Z hlediska dějin fotografie v českých zemích se v albu zachovala nejstarší známá fotografická vyobrazení slavobrán. Roku 1871 v okolí Trutnova dokumentoval stavbu Rakouské severozápadní dráhy vídeňský fotograf Joseph Löwy, který postupoval po jednotlivých významnějších lokalitách a úsecích z Vídně až po Trutnov. Velkoformátové fotografie se zachovaly jak po jednotlivých listech, tak ve formě reprezentativních alb. Jedná se o první známou komplexnější fotodokumentaci železnice u nás. Zkoumání prvních místně usedlých fotografů v jednotlivých centrech krkonošského regionu není ještě ukončeno. Nicméně je zřejmé, že se jednalo o dlouhodobější proces od šedesátých let let 19. století po počátek století\n3 dvacátého. Zřízení stálého portrétního ateliéru bylo vždy svázáno se zájmem a možnostmi klientely v daném místě, přičemž v Krkonoších byla zřejmá souvislost s rozmachem turistiky. Proto také se mnoho fotografů v regionu vedle portrétní práce soustředilo na místopisnou fotografii, i když značnou část její produkce opanovali fotografové, kteří nebyli v místě usedlí. A většinou nehovořili česky. Z raného období krkonošské fotografie se velké množství krkonošských záběrů zachovalo po Robertu Halmovi, který z původně portrétního ateliéru vytvořil fotoobchod se snímky Krkonoš. Vedle Kroneho jej můžeme označit za nejpilnějšího fotografa v Krkonoších v 19. století. Na Halmových záběrech převládají objekty související se začínajícím turistických ruchem: ubytovací boudy a pohostinství. Jednak v nich mohl nalézt odbytiště pro své snímky, jednak mu tento prostor mohl poskytnout momentální technické zázemí. Byl zřejmě také prvním, kdo zde fotografoval zimní motivy. Jeho vizitky, kabinety a stereofotografie mají různou úpravu a různý potisk. Také adresy jeho podniků se měnily. Dosud neukončen výzkum jeho biografie provádí Dieter Lorenz z Bavorska. Robert Halm se narodil roku 1828 v Lauban ve Slezsku. Poprvé se objevil jako samostatný fotograf v Žitavě (Zittau), kde roku 1868 získal domovské právo. V letech měl ještě filiálku v Neugersdorfu. Ze Žitavy přenesl roku 1879 své studio s obchodem do Hermsdorfu, kde již předtím založil filiálku. Další pobočky měl v letech ve Warmbrunnu a v Hirschbergu (Jelenia Góra), kterou později převzal jeho nejstarší syn Alexander. V letech je doloženo také jeho působení ve Zhořelci (Görlitz). Kolem roku 1882 byl zřejmě vůbec nejúspěšnějším fotografem Krkonoš. Své snímky čísloval, nejvyšší dosud známé číslo je To je úctyhodný počet záběrů, i když vezmeme v úvahu, že z reklamních důvodů někteří fotografové v této rané době fotografování řady svých čísel nezačínali od jedné a že vedle Krkonoš fotografoval také v Jizerských a Waldenburských horách, v Horní Lužici a v Sasko-českém Švýcarsku. Po roce 1886 se jeho stopa v regionu vytrácí; zemřel v roce 1910 v Thalu u Eisenachu. Vedle nejstaršího syna A exandera Halma se zejména krajinářskou fotografií zabýval Emil Halm v Lügeln. Za Halmova nástupce se jak v Hermsdorfu, tak ve Zhořelci označoval Paul Stuckenberg, který ale zřejmě vůbec nefotografoval, pouze krátce obchodoval s Halmovými záběry, než se zas vrátil k původnímu povolání malíře dekorací. Po Robertu Halmovi byl dalším významným fotografem Krkonoš v chronologické posloupnosti co do počtu dochovaných záběrů F. Pietschmann. Pietschmann, jehož místem působení byl Landeshut (dnes Kamienna Góra), většinou své vizitky, stereofotografie a kabinetky, z nichž některé byly dokonce kolorované, signoval slepotiskem svými iniciálami a letopočtem (zjištěny roky ). Vydával také xylografie větších formátů, vytvořené podle fotografií. Zdá se, že Pietschmann byl nejen dobrým fotografem, ale i schopným obchodníkem, který dokázal šikovně využít rostoucí zájem o fotografické snímky Krkonoš. Bohužel k jeho osobnosti máme zjištěno dosud velmi málo údajů. Další bádání by snad určilo, zda jeho křestní jméno bylo Ferdinand nebo Franz a kdy přesně měl fotografickou živnost v dnešní Kamienne Gore přihlášenou. Pietschmann byl každopádně poslední velký vydavatel krkonošských kabinetek, tedy originálů fotografických\n4 snímků, nalepených na kartonech. Nikdo po něm již nedosáhl svými kabinetkami a většími formáty, určenými k výzdobě interiérů, takového věhlasu a variant snímků. Již od konce 70. let 19. století počet fotografů v Krkonoších nápadně vzrostl. Stále významnější turismus vedl nejen k postupné proměně života na horách a vnějším proměnám mnoha horských stavení, ale přivodil také zvýšený zájem fotografů. Vedle nich se častěji začali objevovat také vydavatelé fotografických snímků, kteří jen obstarávali fotografie jiných autorů, ale sami s fotokomorou nezacházeli. Po již zmíněném Stuckenbergovi vydával v druhé polovině 80. let 19. století snímky Krkonoš C. Eckenrath z Berlína. Kolem 1890 vydal soubor 24 kabinetek neznámého autora vydavatel Julius Seifert z Hirschbergu (Jelenia Góra). V leporelu se nachází možná nejstarší snímek z turistického interiéru v Krkonoších a to z Petrovy boudy. Z prvních místních fotografů upoutají zejména práce A. Lehmanna z Vrchlabí, dále fotografa a nakladatele Johanna Müllera a Gustava Adolpha, který na svých kabinetkách udával rok založení fotoateliéru ve Schreiberhau ( dnes Szklarska Poręba) roku Výčet autorů z 80. let 19. století by nebyl úplný bez P. Kriegela ze Slezských Teplic (Warmbrunn, Cieplice). Prvním českým fotografem, který v Krkonoších prokazatelně pořídil významné soubory snímků, byl Jindřich Eckert. Po starších souborech ze Šumavy fotografoval asi v letech 1883 a prokazatelně 1884 v Krkonoších. Časovým důkazem jsou přípisy na souboru snímků uložených v Náprstkově muzeu, další velký soubor pozitivů vlastní Krkonošské muzeum ve Vrchlabí. Vedle velkých formátů šířil své snímky i na kabinetkách. Eckertovy fotografie svým krajinářským pojetím dobře souzní s mnohými staršími grafikami, přinášejícími obraz jakýchsi ideálních krajin. Eckertovy práce tak naznačují ve fotografii Krkonoš novou zkušenost, po popisných záběrech starších autorů soustředěných na známé lokality a většinou s architekturou přibližují krásy přírody. Můžeme říci, že Eckert byl prvním fotografem - krajinářem v Krkonoších. Po Eckertovi překvapivě zasáhl do fotografování nejvyšších českých hor pozdější renomovaný pražský portrétní fotograf - Jan Langhans, jehož krkonošské snímky možná souvisí s jeho sňatkem (1886) s dívkou ze Svobody nad Úpou. 16 mistrně provedených fotografických pohledů z hor krkonošských jakožto pomůcku k názornému vyučování zeměpisu věnoval Langhans dle novin Ohlas od Nežárky ( ) gymnasiu v Jindřichově Hradci. Soubor Langhansových fotografií se nachází v Krkonošském muzeu ve Vrchlabí. Eckertovy a Langhansovy fotografie doprovázejí knihu Václava Durycha Krkonoše, vydanou v Pardubicích Krkonoše před první světovou válkou nefotografovali pouze fotografové místní nebo z blízkého okolí, ale jako věhlasné evropské hory se těšily popularitě i od fotografů z míst dosti vzdálených. Zvláštní postavení tu měli fotografové z Berlína, kterých se v Krkonoších jen v 19. století vystřídalo několik. Z berlínských fotografů zřejmě nejvíce upoutají kabinetky fotografa a nakladatele z Berlína Sophuse Williamse, které jsou označeny letopočtem Bez časového označení,\n5 ale z téže doby, jsou snímky signované van Bosch a vydávané firmou Moser senior v Berlíně. Snímků berlínského fotografa E. Mertense využíval ve svých vydavatelských aktivitách Max Leipelt ze Slezských Teplic. Jiným berlínským nakladatelem v textu již zmíněným, který vydával v téže době snímky Krkonoš, byl C. Eckenrath. Pánové z fotopřístroji, kteří na svých stereofotografiích a kabinetkách uváděli berlínské adresy, konkurovali Čechům z vnitrozemí, kteří ve svém zájmu a vydavatelské aktivitě za nimi ovšem poněkud pokulhávali. Výjimkou byl snad jen František Krátký z Kolína nad Labem, který byl zároveň prvním profesionálním fotografem, který v Krkonošíc pracoval s cílem zachycovat typy lidí a způsob tamního života. Krátký se narodil roku 1851 v Sadské, kde měl později jeho otec tiskařský provoz, v němž se syn vyučil. Do roku 1893 vytvořil Krátký v Krkonoších minimálně 52 snímků. Takový je totiž počet záběrů, které uváděl jím vydaný Seznam stereoskopických obrazů z Čech, Moravy, Slovenska, Vysokých Tater, Krakova, Budapešti. Prokazatelně fotografoval v Krkonoších i po vydání svého prvního katalogu, což dokazuje i srovnání některých záběrů. Například několikrát navštívil takzvaný pramen Labe. Celkový počet Krátkého záběrů z Krkonoš tak můžeme odhadnout na stovku. Vedle stereodvojic snímků nalepených na kartonech vydával po roce 1902 i stereosnímky tištěné. I když většina jeho záběrů vznikala za přímé interakce mezi autorem a fotografovaným, můžeme Františka Krátkého označit za prvního krkonošského dokumentaristu. Krátkého skromným konkurentem byl Pražan Josef Fiedler, jehož snímky na profesionálního fotografa překvapují svou živostí a bezprostředností. František Krátký prezentoval své stereofotografie na Jubilejní výstavě 1891 a samozřejmě i na Národopisné výstavě českoslovanské, které programově chtěla ukazovat český venkov. Pro Fotografický odbor této výstavy, která byla zlomem v českém národopisu, fotografovalo mnoho autorů, profesionálních i amatérských. Ve Vysokém nad Jizerou a okolí se snažil přiblížit život a práci krkonošských horalů pro tuto akci Josef Hladík. Ve své dokumentaristrické snaze šel ještě hlouběji než Krátký, neboť více znal místní reálie. Předpokladem pro živé a bezprostřední fotografování byly samozřejmě technologické proměny, k nimž došlo ve fotografii již v průběhu druhé poloviny 80. let 19. století a které poskytly rovněž předpoklady pro rozmach fotografování ze záliby. Novým momentem se stala také fotografická dokumentace zimních sportů. Za nejstarší lyžařský snímek v Krkonoších se považuje záběr výletu lyžařů z Horní Branné do Jilemnice údajně 7. května 1893, kterou o čtyři dny později otiskl Pražský ilustrovaný kurýr. Jedná se o mnohokrát reprodukovaný snímek, který je znám asi ve třech variantách. Prvním profesionálním fotografem, který jezdil do Krkonoš fotografovat zimní sporty, byl Rudolf Bruner-Dvořák, nejvýznamnější osobnost fotografie v českých zemích přelomu století. Narodil se roku 1864 v Přelouči v rodině krejčího Václava Brunera a když v roce 1889 přišel jako fotograf do Prahy, na klasickou portrétní fotografii již nebyl vůbec zařízen. Označoval se jako momentní zpravodajský fotograf. Jeho nejvýznamnější tvůrčí období začalo s vydáváním časopisu\n6 Český svět od října V tomto nejvýznamnějším českém obrazovém týdeníku své doby fotograf často publikoval, mimo jiné i momentky ze zimních Krkonoš. Zimní sporty ovšem zaujaly i některé místní fotografy, kteří se jinak živili převážně zakázkovým portrétem. Vedle zmiňovaného Josefa Hladíka byl nejvýznamnějším profesionálním autorem, který přesáhl rámec místa svého působení, Hynek Bedrník, od roku 1894 majitel portrétního ateliéru v Jilemnici, kde jako průkopník lyžování byl spoluzakladatelem lyžařského klubu. Třetím místním významným českým fotografem byl František Hanuš z Vysokého nad Jizerou, do jehož okruhu zájmů vedle fotografie patřilo lyžování, řezbářství a divadelní ochotnictví, byl i známým tvůrcem betlémů. Na slezském straně působil v Žitavě koncem 19. století například E. Wagner, významný krajinářský fotograf. Z místních fotografů, kteří základ své živnosti spatřovali především ve fotografickém portrétu, se někteří sporadicky věnovali také fotografování místních událostí, případně také upomínkové fotografii využitelné pro turisty. Cyklus vysoké dokumentaristické hodnoty a současně s vysokým emotivním nábojem vytvořil za povodně koncem července a začátkem srpna 1897 F. Joffe z Velké Úpy. Turismus, který v Krkonoších získával kolem přelomu 19. a 20. století stále větší význam, vedl nejen k postupné proměně života na horách a vnějším proměnám mnohých horských stavení, ale vedl také ke zvýšenému zájmu fotografů. Přibývalo zejména autorů anonymních. Velkou roli ve vzájemném vztahu turistika & fotografie sehrála pohlednice, nový fenomén doby, propojující turistiku, fotografii, upomínku a levné rozmnožování tiskem. Jak se podotýká v citovaném Albu starých Krkonoš, měly tyto hory v dějinách fotografické pohlednice významnou roli. Nejstarší známý předchůdce vlastní pohlednice byl totiž odeslán ze Sněžky, jejíž vrchol zachycuje na malé litografii (nalepené na adresní straně). Konkrétní doklad nese datum poštovního razítka , i když písemné zprávy jsou již o rok starší. V Albu starých Krkonoš se také dočteme o odeslání první krkonošské dopisnice s dřevorytovým vyobrazením na neadresní straně ( ). Krkonoše mají ještě primát v tom, že sběratelé pohlednic za nejstarší vyobrazení obce na našem území považují dopisnici s obrázkem Janských Lázní a postavou Krakonoše, vydanou roku 1886 pilným vydavatelem krkonošských pohledů Maxem Leipeltem ze Slezských Teplic (Warmbrunn). Historické pohlednice ovšem zpravidla nemívají věrohodnost fotografie, a i když pro mnohé byla fotografie předlohou, tiskové způsoby rozmnožování s častou retuší, montážemi a dodatečnou barevností, dojem autenticity stíraly. Vedle pohlednic šířily tiskem záběry z Krkonoš také obrazové publikace, jejichž rozmach souvisí s pokrokem tiskařských technik. Náměty z Krkonoš samozřejmě nechybí v nejvelkorysejším českém fotografickém projektu konce 19. století, Letem českým světem, vycházejícím po sešitech v letech Mezi 500 snímky je z Krkonoš 11 záběrů, z nichž pět pořídil trutnovský fotograf A. Lehmann a čtyři vybral z archívu J. Eckert. Obrazové publikace, kladoucí důraz na obrazové sdělení, měly obvykle protáhlý formát fotoalba a fotografie v nich byly tištěny na celý list. Vedle Letem českým světem k takovým patří i Eine Wanderung durch das Riesengebirge in Bildern Max Leipelta z roku 1906 a Album\n7 vom Riesengebirge jeho konkurenta Fritze Vogela ze stejného roku. Bohatě fotograficky ilustrovány bývaly i průvodce po Krkonoších, u nichž samozřejmě fotografie měly své grafické předchůdce. Snad vůbec první průvodce, kde bylo využito tištěné fotografie, je roku 1891 spojen se jménem tehdy velmi známého fotoamatéra Eduarda Petráka. Eduard Petrák, první významný fotoamatér z Krkonoš, byl navíc krkonošským rodákem; narodil se v Branné u Jilemnice, byl učitelem k Krkonoších, od roku 1886 učil v Praze, vytvořil mnoho stereofotografií z domova i z ciziny, pro Klub fotografů amatérů pořádal přednášky, v roce 1894 byl jeho místopředsedou, 1893 byl jeho snímek dokonce označen jako fotografie roku. Druhým významným fotoamatérem, krkonošským rodákem, byl Josef Vejnar, narozený ve Víchové nad Jizerou. Pocházel z rodiny rolníka, vystudoval gymnazium v Novém Bydžově a lékařskou fakultu v Praze. Od 1894 působil jako lékař v Jilemnici, kde se posléze stal primářem tamní okresní nemocnice. Významně se zapojil do společenského života, stál ve vedení nebo byl členem mnoha spolků, včetně Českého krkonošského spolku Ski v Jilemnici. Fotografoval i první mezinárodní závody na lyžích v českých zemích Patrně v Klubu českých turistů, jehož byl členem od 1894, se seznámil s Janem Bucharem, který využíval Vejnarovy snímky při svých přednáškách sloužících k propagací Krkonoš. K tomu účelu byly snímky, vytvářené od poloviny 90. let, uzpůsobovány k projekci na čtvercový formát a často také jako diapozitiv kolorovány. Dle monografie uváděné v přehledu literatury se poprvé objevuje zmínka o Vejnarových projekcích světelných obrazů roku 1904, kdy zdá se jeho fotografická aktivita vrcholila; jsou však známy i jeho snímky z pozdější doby. Diapozitivy plasticky zachycující všechny podstatné aspekty života v Krkonoších kolem roku 1900 jsou uloženy v Krkonošském muzeu v Jilemnici. Přednášky s projekcí svých kolorovaných diapozitivů z Krkonoš vytvářel také Jan Plischke. Díky nástupu pohlednice klasické formy šíření fotografií na vizitkách a kabinetkách ustupovaly a počátkem 20. století již v podstatě vymizely. K posledním vydavatelům krkonošských kabinetek náležel již zmiňovaný Max Leipelt ze Slezských Teplic ( Warmbrunn, Cieplice ), využívající mimo jiné snímků berlínského fotografa E. Mertense, a Otta Prochazka ve Špindlerově Mlýně. U Leipelta se v některých případech místo fotopapírů lepily na karton světlotisky. Novým atraktivním způsobem, jak zaujmout fotografickými snímky, byly barevné tisky vycházející z fotografických předloh. Roku 1888 si pro Rakousko- Uhersko patentovala technologii s názvem Photochrom firma Orel Füssli & Co. z Curychu. V rámci projektu firmy Photoglob Zürich, která užívala signaturu P. Z., se mezi snímky z celé Evropy objevily i záběry z Krkonoš. Podle časopisu Photographische Correspondenz (ročník 1888, č. 25, s.135), který jako orgán Fotografické společnosti ve Vídni se považoval za nejprestižnější fotografický časopis v rakousko-uherském mocnářství, se v případě Photoglob Zürich jednalo o barevnou fotolitografii založenou na asfaltové metodě, postup k přímému fotografickému přenosu originálu pro litografické a chromofotografické tiskové desky prostřednictvím jediného (černobílého) negativu. Lze říci, že to byla první\n8 úspěšná reprodukční technika poskytující fotografiím věrné barvy dle přírody. Výsledek byl opravdu kvalitní, i v pozdějších letech předčil jiné užívané tiskové metody, a byl používán až do počátku 1. světové války. Nejčastěji vydávaný formát měl velikost 16 x 22 cm. 36 krkonošských snímků se nachází mimo jiné v Knihovně kongresu USA ve Washingtonu, kde je část produkce projektu Photoglob Zürich v počtu asi photochromů uložena a zdigitalizována (v případě Krkonoš většinou zkatalogizovaných jako Riesengebirge, Germany ). Na barevnou tištěnou fotografii vytvořenou procesem takzvané fotochromie se rovněž specializovala drážďanská firma Nenke & Ostermaier, která kolem roku 1900 pod značkou N. & O. prodávala soubory snímků z celého Německa i Rakousko-Uherska. Její snímky z Krkonoš jsou na silném kartonu velikosti 13 x 18 cm. Vzniká otázka, jak vznikaly předlohy k barevným tiskům? V případě P.Z. se zřejmě vždy jednalo o černobílé negativy, v některých jiných případech se tak mohlo dít rovněž technologií takzvané trojbarevné fotografie. Ta byla založena na snímání trojice černobilých snímků, každý přes jiný barevný filtr ( červený, zelený a modrý - R, G. B). Pravé barevné fotografie, například autochromy, nejsou zatím z Krkonoš z období do roku 1918 na rozdíl od Šumavy známy. Ve snaze upoutat pozornost nevšedním řešením nabízeli někteří vydavatelé také kolorované snímky. Kolorovaly se originální kabinetky, stereofotografie i světlotisky, nalezneme příklady i kolorovaných diapozitivů, které se buď prohlíželi ve stereokukátku, nebo ve velkém formátu se zavěšovali jako průsvitný obraz do oken. Z klasických forem šíření fotografických snímků z 19. století se po přelomu století poměrně dlouho udržely stereofotografie, které tehdy prodělávaly novou vlnu popularity. Vedle Františka Krátkého, tehdy vůbec nejvýznamnějšího českého vydavatele stereosnímků, měly pro Krkonoše počátku 20. století zásadní význam stereofotografie berlínské firmy Neue Photographische Gesellschaft. U zrodu firmy stál Arthur Schwarz, narozený v roce 1862 v Braunsbergu. Po působení v Londýně a v New Yorku, kde měl firmy zabývající se obchodem fotopotřebami, založil v roce 1894 společnost, která jako první v Evropě se zabývala výrobou fotografií na bázi strojového zpracování v rolích. Společnost, běžně označovaná zkratkou N.P.G., takové role bromostříbrného fotopapíru rovněž vyráběla. N.P.G. využívala snímky různých autorů. Vždy se jednalo o pravé bromostříbrné fotografie na papíru s vysokých leskem kartonové tloušťky, kde pod dvojicí snímků byl přímo vkopírován text s jednoduchou popiskou. V některých případech byly záběry také kolorované. Protože šlo o snímky různých autorů, a někdy možná také o reprodukce, měly záběry různou kvalitu, obvykle však nadprůměrnou. Firemní katalog vydaný okolo roku 1911 uváděl pod hlavičkou Krkonoše celkem 139 snímků a dalších 24 stereofotografií pod názvem Krkonoše v zimě. Definitivní útlum zájmu o stereofotografie na fotografickém papíře přinesla tištěná pohlednice, na poklesu obliby projekcí a prohlížení stereosnímků měla také vliv rostoucí obliba biografu. První desetiletí 20. století přineslo s růstem životní úrovně a s využíváním technických novinek zvýšení počtu fotografujících amatérů usedlých v místě.\n9 Přímo prototypem fotografa amatéra belle epoque se stal jilemnický lékař Jaroslav Feyfar, který na svých cestách za pacienty po roce 1904 s oblibou nosil i fotografický přístroj. Jeho snímky jednak neobyčejně plasticky zachycují soudobý styl života, jednak přinášejí svědectví o přetvoření fotografického obrazu na ušlechtilé fotografické tisky. Pokud je známo, byl Feyfar jediným fotografem v Krkonoších před rokem 1918, který stylizoval obrazy hor do gumotisků a pigmentů, tedy technik, jimiž secesní piktorialisté usilovali o uměleckou výpověď. Procítěné fotografické svědectví zanechal tkadlec a rolník v Pasekách nad Jizerou Petr Kučera, který je ostatně dobrým příkladem, že fotografování tehdy už nebylo jen výsadou takzvaně bohatých. Vedle Kučery kniha Album starých Krkonoš upozorňuje na fotografický odkaz lesníka Jana Wagnera, kolem přelomu století správce janovské pily. Fotoamatéři tak vnesli do fotografie Krkonoš další rozměr: fotografující návštěvníci hor spontánnost a hravost, místní pak procítěnost a důvěrnou znalost toho, co fotografovali. Specifickým odkazem jsou fotografické dokumenty související s počátky letectví, místně spjaté s Trutnovem. Jedná se o fotografie dokumentující činnost průkopníka letectví a výroby letadel Igo Etricha, vytvářené většinou neznámými autory. Výjimkou je nádherná fotografie z Etrichova malého leteckého muzea z roku 1905, kterou vytvořil fotograf Robert Spatzier. Prvních padesát let fotografování Krkonoš přineslo mnohé zajímavé autory a bylo by škoda, kdyby se na jejich fotografické svědectví zapomělo. Text ve vymezeném rozsahu jen skromně připomíná jejich zásluhy a měl by být pobídkou k dalšímu zkoumání, soupisům klíčových dochovaných snímků a jejich záchraně a uchování pro další generace. Poděkování: Zjistit biografická data osobností, které žily před sto a více lety, bývá někdy velmi obtížné. Při hledání odkazů fotografů jsem se setkal s ochotou i nadšením mnoha lidí, kterým patří můj dík. Mé zvláštní poděkování patří Dr. Dieteru Lorenzovi z Bavorska. Prameny: Hermann Krone: Catalog der stereoskopischen Ansichten. Dresden, September 1863 Buch- und Kunst-Katalog. Gesammt-Verlags-Katalog des Deutschen Buchhandels und des mit ihm im direkten Verkehr stehenden Auslandes. Adolph Russell`s Verlag. Münster in Westf. (Nedatováno,.asi 1881); Atelier Fr. Krátký v Kolíně. Seznam stereoskopických obrazů z Čech, Moravy, Slovenska, Vysokých Tater, Krakova, Budapešti. F. Krátký, Kolín1893\n10 Významnější publikace s fotografickými vyobrazeními Krkonoš vzniklými do roku 1918 (výběr, seřazeno podle doby vydání) Petrák, E. R. : Illustrierter Führer durch das Riesengebirge. Hartleben, Wien 1891 V. Durych: Krkonoše. Vlastním nákladem, Pardubice 1897 Eine Wanderung durch das Riesengebirge in Bildern. Max Leipelt, Warmbrunn 1906 Album vom Riesengebirge. Fritz Vogel, Warmbrunn 1906 Aleš-Lyžec: Obrazy horské zimní krásy. Grosman a Svoboda, Praha 1909 Čechy. Díl XIV. Severní Čechy. Část II. J. Otto, Praha 1908 Renner, J., Fiebiger O.: Heimatland Riesengebirge und Braunauer Ländchen. Ein Bilderbuch aus der unvergeßlichen Heimat. Riesengebirgsverlag Renner, Kempten 1952; 2. vyd Renner, J.: In dem Schneegebirge. Ein Heimatbuch aus Rübezahls Winterreich Riesengebirge. 2. vyd. Riesengebirgsverlag Renner, Kempten 1964 M. Kubát: Album ze starých Krkonoš. Kruh, Hradec Králové 1982 Bartos, M., Höppner, B. (Hrsg.) : Riesengebirge in alten Ansichtskarten. l. vyd. Flechsig- Verlag, Frankfurt / M. 1983; 2. vyd. Weidlich / Flechsig-Verlag, Würzburg 1989 K. Ullmann: Wandern in Rüberzahls Reich. Korn, Würzburg 1988 P. Scheufler: Jaroslav Feyfar. Fotomida, České Budějovice 1994 R. Karpaš, T. Lokvenc, M. Bartoš: Album starých pohlednic Krkonoš. Nakladatelství 555, Liberec 1999 Pavel Scheufler: Krkoše na nejstarších fotografiích. Baset, Praha Jan Luštinec, Roman Karpaš: Krkonoše pohledem Jana Buchara a Josefa Vejnara. Nakladatelství RK, Liberec Fotografie Krkonoš vzniklé do roku 1918 ve veřejných sbírkách (větší celky): Muzeum Vysoké nad Jizerou Krkonošské muzeum Jilemnice Krkonošské muzeum Vrchlabí\n11 Muzeum Podkrkonoší Trutnov Muzeum Okregowe Jelenia Góra Muzeum Wrocław Riesengebirgs-Museum, Marktoberdorf / Allgäu Agfa Photo-Historama, Museum Ludwig, Köln a. R. TBK's 3D-Stereo Service Graphische Sammlung in der Zentralbibliothek Zürich Archiv der Photoglob AG in Zürich\nFOTOGRAFOVÉ V KRKONOŠÍCH DO ROKU 1918\nFOTOGRAFOVÉ V KRKONOŠÍCH DO ROKU 1918 Pavel Schufler Dávno předtím, než se na krkonošských svazích objevili první fotografové, tu působili malíři a kreslíři. V návaznosti na kartografy, kreslíře prospektů\nŽivotní osudy Jana Langhanse Jan Nepomuk Langhans se narodil 9. července 1851 v osadě Klášter u Vilémova v dnešním okresu Havlíčkův Brod. Otec František Langhans byl ředitelem velkostatku Rudolfa hraběte


Nový sport: dělání nepořádku na pietním místě - Tachovský deník\nNový sport: dělání nepořádku na pietním místě\nGLOSA - Papírky od žvýkaček, sušenek, zmačkané krabičky od cigaret, vajgly, potrhané obaly od prezervativů, pomuchlané plastové láhve\nA střepy. Neuvěřitelné množství střepů z rozbitých flašek. Takový byl pohled, který se nám při pondělní odpolední procházce naskytl na tachovské Mohyle. Dole cedule s nápisem „Pietní místo. Chovejte se důstojně.“ Marné je umisťovat podobné cedule, svěřil se mi včera šéf komunálních služeb Libor Větrovský. Vandalové je ničí. Marný je také úklid. Ten provádějí komunální služby několikrát týdně. Další den ráno je tam nepořádek znovu. Copak si mladí lidé, kteří se tam podle svědků scházejí, neuvědomují poslání tohoto místa? Copak si pro své hrátky nedokáží najít něco jiného? Nebo nevědí, že paří na mohyle pod níž jsou uloženy ostatky obětí války? Zasloužili by na holou. Ale není to jen jejich vina. Dělání nepořádku na veřejných prostranstvích, včetně takových památných míst, je jakýmsi novodobým českým sportem. Zkrátka si naše společnost nedovede vážit odkazu předků a sakra draze vykoupených obětí. Vidím jediné východisko: definitivně přestat budovat parky, sochy, památníky a podobná místa. Ušetří se tak za jejich úklid a opravy po řádění vandalů.


Recepty « Category | Dawee's sims\nBlog.cz\t» Dawee's sims\t» Categories\t» Recepty\nItalský duhový koláč od Laury Vitale\n14. july 2015 at 14:05\t| Daewoo\nDnes tu mám něco i pro ty kdo nehrají simíci a tím je lákavý recept na "Italský duhový koláč" od Laury Vitale. Její další recepty můžete v originále najít ZDE. Tenhle recept mě velice zaujal, takže o asi o víkendu zkusím upéct. :) Na to, že jsem už dlouho nepřekládal žadný recept z angličtiny do češtiny mi to šlo docela snadno a při překládání mi i pomohlo video, kde tento koláč sama Laura připravuje a můžete ho najít ZDE. :)\n- 1-1/4 hrnku hery\n- 230 g mandlového těsta (ne marcipán)\n- 395 g meruňkového džemu\n- 455 g čokolády na vaření\n- Zelené a červené potravinářské barvivo\n1. Troubu si předehřejeme na 175°C.\n2. Mandlové těsto si rozlámeme na velké kusy.\n3. Mandlové těsto dáme do mísy ručního mixeru a necháme míchat na střední rychlost 1 munutu, pak přidáme curk a pokračujeme v míchání 3 až 4 minuty nebo dokud nebude mandlové těsto s curkrem řádně promíchané (směs by se měla podobat hrubému písku). Mezitím ve velké míse pomocí elektrického šlehače vyšleháme bílky do tuha.\n4. Do mandlového těsta smíchaného s cukrem přidáme máslo, které společně mícháme 2 minuty, následně přidáme žloutky a řádně zamícháme.\n5. Přidáme mouku a sůl, důkladně zamícháme a přidáme bílky.\n6. Odebereme 1/3 těsta, které rovnoměrně rozetřeme na vymaštěný a vysypaný plech.\n7. Zbývající těsto rozdělíme do dvou mís, do jedné přidáme zelené potravinářské barvivo a do druhého červené potravinářské barvivo. Mícháme dokud nezískáme intenzivní barvu, kterou chceme a každý plát samostatně rozetřeme na vymaštěný a vysypaný plech.\n8. Pečeme je 8 až 10 minut nebo dokud nebudou zcela upečený a necháme je vychladnout.\n9. Džem dáme do bezpečné misky, kterou vložíme do mikrovlné trouby, kde džem ohříváme 40 sekund, aby trochu povolil.\n10. Džem rovnoměrně rozetřeme na červený plát, poté přidáme neobarvený plát, který též potřeme marmeládou a nakonec přídáme zelený plát, který už nepotíráme.\n11. Následně celý koláč i s plechem zabalíme do potravinářské fólie, na ni položíme jiný plech, který ještě zatížíme zavařovací sklenicí naplněnou vodou a necháme v lednici nebo někde v chladu zatuhnout 4 hodiny nebo celou noc.\n12. Následující den si rozehřejeme čokoládu, kterou po rozehřátí smácháme s olejem a poté čokoládou polijeme vršek koláče a necháme čokoládu zatuhnout 1 hodinu.\n13. Pak koláč nakrájíme a podáváme.\n15. april 2015 at 18:00\t| Daewoo


magnetosféra Země - Na Severu.org - Svět pro lidi, kteří myslí\nDecember 7, 2020 December 7, 2020 D.R. 0 Comments klesající sluneční aktivita, magnetosféra Země, plazmové efekty, polární záře, STEVE, zelené světelné koule\nMay 27, 2020 May 28, 2020 A.K. 0 Comments Jihoatlantická anomálie, magnetosféra Země, přepólování, slábnutí magnetického pole, SWARM\nZero Hedge / ESA Překlad: Reformy.cz 20.května 2020 Titulní obrázek © ESA Zemské magnetické pole, které chrání život naší\nSlunce vstupuje do solárního minima: astronom předpovídá mráz, hladomor a zemětřesení\nMay 20, 2020 May 20, 2020 D.R. 0 Comments doba ledová, klesající sluneční aktivita, magnetosféra Země, Slunce, solární minimum\nChris Pollard The Sun Překlad: NaSeveru.org 14. května 2020 Naše slunce vstoupilo do periody „uzamčení“, což by mohlo\nJanuary 22, 2020 A.K. 0 Comments magnetická exploze, magnetické siločáry, magnetosféra Země, solární vítr\nCap Allon Electroverse Překlad: NaSeveru.org 16.ledna 2020 SpaceWeather.com přinesl zprávu, že 20.prosince 2015 došlo v magnetosféře Země k ‘explozi’,


Mokré vysvědčení … – Základní škola Město Albrechtice\nMokré vysvědčení dostali „vodníci“ z 2. A, 2. B, a 4. A, kteří absolvovali plavecký výcvik v Krnově. Uplavat několik metrů se podařilo i těm, kteří ještě na začátku kurzu neuměli vůbec plavat. Pod dohledem zdatných instruktorek plavání se děti učily splývat, potápět, skákat šipky.\nŠikovní plavci zdokonalovali své plavecké styly. I když se ze začátku někteří báli, během výcviku z nich strach opadl. Poslední plavání si děti užily, protože bylo opravdu zajímavé. Plavalo se na čas, podplouvaly se různé nastražené překážky.\nDo vody se jezdilo na skluzavce, lovily se předměty umístěné pod vodou. Pro zdatnější plavce byly připraveny náročnější úkoly. Kotouly do vody, běh po vodě na žíněnkách a přemísťování mořských příšer na druhou stranu bazénu.\nZa odměnu si děti pohrály ve vodě s přinesenou hračkou z domova. Závěrečný pokřik nezněl moc vesele, protože všem bylo jasné, že plavání končí.\nFoto Eva Rusinská a Regína Hajná, text Regína Hajná


Metropolitní muzeum v New Yorku otevřelo novou budovu moderního umění - iDNES.cz\nMetropolitní muzeum v New Yorku otevřelo sbírku moderního a současného umění v nově získané budově pojmenované Met Breuer. | foto: Profimedia.cz\nPodle starosty Billa de Blasia je jedním z přínosů nové expozice fakt, že bude přibližovat umění dětem a mladým lidem. „Když sem přijde mladý člověk, který možná o umění nic netušil a neobjevil v sobě kreativitu, tak ji v těchto sálech najde,“ řekl starosta, jehož cituje list New York Daily News.\nWhitneyho muzeum bylo na Madison Avenue od roku 1966 až 2014.\nPásku spolu s de Blasiem přestřihli studenti několika newyorských škol. Budova je pojmenována po modernistickém architektovi a nábytkovém designérovi maďarského původu Marcelu Breuerovi.\nStojí na Madison Avenue, jen několik bloků od ústřední budovy Metropolitního muzea. Whitneyho muzeum amerického umění tam fungovalo v letech 1966 až 2014. V dubnu 2015 se přestěhovalo do nové budovy.\nSlavnostní otevření Met Breuer doprovodilo vystoupení tanečního souboru David Dorfman Dance. Muzeum zároveň pro návštěvníky uspořádalo tvůrčí dílny inspirované novou výstavou indického abstraktního malíře Nasrína Mohamedího.\nTémata: budova, New York, starosta, architekt


euMEDICINA: Existuje horší strana než Věci Veřejné? Ano.\nExistuje horší strana než Věci Veřejné? Ano.\nČistě ilustrační obrázek...\nMiliardář bude mít sociální cítění...Proč tedy nezlevní potraviny?\nMáme je dražší, než v Německu. Neznám nikoho z bohatých, který by si řekl, už mám dost. Naopak, chudý by se rozdal a bohatý chce mít stále víc. Už teď navrhuje omezení dovozu, aby mohl ceny potravin v ČR dál šroubovat nahoru. Nejsmutnější na tom všem je, že mu to baští i lidé, zdánlivě inteligentní, studenti, vysokoškoláci. Vsadil bych se, že hezkých pár agitátorů na školách dostalo pěkně zaplaceno.\nZdroj: vytrženo ze sociální sítě - názory\nŠtítky: Komentáře, Murphyho zákony, Sociální sítě


Myšlenkové mapy, kreslení a neumělci - Daniel Gamrot\nMyšlenkové mapy, kreslení a neumělci\nPocity, že kreslení je nám cizí a schopnost malovat obrázky mají jen někteří. Neuvědomění si vlastních možností, způsobené okolím a následně vlastní hlavou. Namalovat cokoliv umíme už od dětství – koukneme-li se na obrázky vlastní, které jsme před desítkami let považovali za umělecké dílo, jež muselo být připevněno bez jakýchkoliv diskuzí magnetem na ledničku, uvědomíme si, kolik se toho od té doby v hlavě změnilo. Snažíme se odvrátit tlak lidí kolem nás a jejich výroky, způsobené nespokojeností se sebou samými: “Co je tohle za patlanici?” Nerozumím tomu, každý výtvor je přece umělecké dílo. Že se někomu netrefíme do vkusu? Na druhou stranu – proč bychom měli? My jsme umělci a my jsme “jediní”, kdo toto konkrétní umění dokáží ocenit. Jsme jedineční ve své tvorbě a jako jediní jí rozumíme na sto procent. Nezáleží na přesnosti rysů, skvělé kombinaci barev, poskládání tvarů nebo hře stínů. Nechceme naše dílo prodat davu – je naše.\nSlova a umění\nSedával jsem a přemýšlel ve slovech. Řadu let v hlavě, potom jsem objevil mapy. Zkoušel jsem praktikovat populární techniku – u nás prozatím moc nevídanou, v celém světě nesmírně však populární. “Budu cool,” říkal jsem si. Ale nechápal jsem, co mi to může přinést – čmáral jsem na papír to, co mi lítalo hlavou. O teorii jsem nevěděl nic, odmítal jsem kreslit – byť alespoň symboly. Proč? “Ty neumíš kreslit,” tvrdili mi dvě desítky let. “Na ty tvé čmáranice se nedá koukat.” Neumím kreslit, proto píšu. Psaní mi jde, slova mám rád.\nPak jsem objevil elektronické mapy. Daly se tam vkládat obrázky, symboly, šipky, ikony. Mé mapy dostaly nový rozměr – už to nebyly čáry a slova, začínalo to nabývat vysokých kvalit. Úžasné věci, které se daly na několik klinutí vytvořit. Umělecká mapa byla vždy na dosah – vše, o čem mě dvacet let přesvědčovali (že nejsem umělec) jsem dokázal během pár chvil eliminovat a vytvořit skvostné dílo. Navíc uměl software věci jako synchronizace mezi více zařízeními, kopírování, vkládání, editaci nebo jednoduché mazání. Bylo to bezvadné. Až na to, že z map zmizely emoce, vášeň a osobnost. A přemýšlení. Šlo jen o to vytvořit co nejkrásnější mapu na co nejmenší počet kliknutí. Pak ji zavřít a už nikdy se s ní nesetkat.\nOpuštění a návrat\nNa mapy jsem na malou chvíli zanevřel. Neměl jsem je rád, nedávalo mi smysl, proč bych je měl vytvářet – v počítači existovaly lepší nástroje pro evidenci poznámek – jednodušší, smysluplnější, použitelnější. Pak jsem si jednou čmáral jen tak na papír u dlouhého telefonního rozhovoru. Začal jsem kreslit, nejdřív kolečko, do něj jméno zákazníka. Potom první větev – to nejdůležitější. Přibývaly další větve, které se rozlézaly po celém papíře formátu A5. Doleva, doprava, nahoru i dolů. Co víc, nakreslil jsem terč = cíl. Potom jsem nakreslil telefon = hovor (což o to, že měl anténu, která se dnes už nevidí a asi ani nebyl dotykový). Nakreslil jsem kvádr = kontejner. A pokračoval dál a dál. Po patnácti minutách mi došlo místo. Měl jsem osm slov a třicet obrázků. K tomu celou mapu – chaotickou, ale krásnou a přirozeně vytvořenou. Ne-umělec. Ne-malíř. Ne-grafik. A přesto umělecké dílo.\nKaždý může tvořit umění\nTehdy jsem si uvědomil, že neměli pravdu. Nikdo nedokáže posoudit mé dílo tak, aby tento posudek vystihoval to, co jsem do něj vložil – a to je důležité. Každý může mít subjektivní názor na kvalitu mého umění. Ať mi ale nikdo netvrdí, že neumím kreslit. Zvítězil jsem v souboji – já vs. má hlava (už to dávno nebyl souboj já proti ostatním). Dnes kreslím – převážně do map – a obrázky mi pomáhají. Jsou složitější a barevné, pokud mám čas a vím, že si mapu schovám pro další využití (prezentace, kurzy, školení). Jsou i jednoduché v podobě drobných symbolů, pokud přemýšlím nebo se připravuji na setkání s lidmi. Někdy nekreslím – jednoduše když nechci – a používám pouze černý fix a slova. A vždy vím, že ať se rozhodnu jakkoliv, je to správně – protože v hlavě již nemám spojení “neuvěřitelná patlanice”, které se objevilo vždy při pohledu na obrázek nakreslený vlastní rukou. Když nevím, jak nakreslit strom – vyjdu ven. Když nevím, jak žárovku – stoupnu si na židli a prohlédnu si ji. A když požadovaná věc není v dosahu? Otevřu si Google Obrázky a hledám. A „obkresuji“. Pokud si myslíte, že neumíte kreslit, obkreslujte. Vzpomínám na mládí, když jsem obkresloval každý den, abych měl co nejvěrohodnější kopii. Čehokoliv. Myslíte, že to je jen pro děti?\nČasem to půjde samo – spousta věcí se opakuje, těch křivek a barev zase tolik není. Staňte se „umělci“, nebojte se. Mapy nejsou jen o obrázcích, obrázky jsou ale jejich nedílnou součástí. Pomáhají, ulehčují, zpřehledňují. Proč nevyužít naplno jejich potenciál jen proto, že nám kdysi někdo řekl, že to nedokážeme? Každý máme nějakou část umění v sobě – pusťme ji ven a vzpomeňme si, jak vypadá.\n18. prosince 2012|\n2. října 2014 | 2 komentáře\n17. září 2014 | 2 komentáře


Stejně jako na Samsung TV k povolení Wi-Fi. • UKOLN.INFO\nStejně jako na Samsung TV k povolení Wi-Fi.\nJak připojit Samsung Smart TV TV na internet přes Wi-Fi?\nTV se nepřipojuje k Internetu: Příčiny a řešení problému\nCo je inteligentní televize v televizi\nV posledních letech je vývoj vybavení takový rychlý tempo, což je to, co včera vypadalo pohádka. dnes realita! To mluvím s tímto skutečností, že dnes, a to i bez počítače, můžete již zobrazit internetové stránky, sledovat videa na YouTube a dělat jiné věci na internetu s TV!\nAle pro to musí být samozřejmě připojen k internetu. V tomto článku bych chtěl zůstat na populární, nedávno, Samsung Smart TV televize, zvážit nastavení Wi-Fi služby Smart TV (takový obchod v obchodě, mimochodem, ne nejlevnější) krok za krokem, demontáž nejvíce setkáváme typické otázky.\nNěkdy majitelé „inteligentních“ televizorů čelí problému vstupu do internetu. Příčiny mohou být pokryty nesprávným připojením, nesprávným nastavením inteligentních televizorů nebo směrovače, problémy vyplývající z poskytovatele. Aby se tomu zabránilo, musíte analyzovat nejčastější příčiny a naučit se je eliminovat.\nPřipojte televizor na jinou síť Wi-Fi s omezeným přístupem k internetu Přejít na „Nastavení sítě“ a vyberte požadovaný typ bezdrátového připojení\nNeplatné heslo zadané při připojení k přístupovému bodu Zadejte správný bezpečnostní klíč a zkuste to znovu\nNesprávná práce protokolu DHCP Zakažte funkci v routeru a zadejte parametry ručně kliknutím na menu → Síť → Stav sítě → Konfigurace IP\nFunkce automatického přiřazení televizního zařízení IP a DNS je zakázána V menu televizoru opakujte cestu uvedenou cestu, pouze v nastavení IP pro aktivaci možnosti „Get Automat\nŽádné připojení k internetu Při připojování kabelového poskytovatele k televizoru přímo Zkontrolujte stav kabelu nebo nakonfigurujte připojení přes router\nSelhání softwaru nebo chyba v televizoru, zastaralé verze operačního systému. Přejít na oficiální stránky společnosti Samsung a stáhnout aktualizovaný firmware\nPřeloženo z angličtiny do ruského slova „Smart“ znamená „Smart“, takové mluvení slovo znamená, že zařízení s takovou předponu má mnohem větší příležitosti než jednoduchá tekutá křišťálová televize.\nV nádivání se jedná o počítačový procesor, který umožňuje připojení přímo k Internetu.\nBývalé LCD televizory bez funkce Smart-TV by také mohly být připojeny k Internetu, ale pouze přes PC, v tomto případě byl počítač zaneprázdněn a nebylo možné pracovat odděleně od televize. Smart TV má svůj vlastní prohlížeč, který umožňuje připojení k Internetu odděleně od jiných zařízení. Jak nastane spojení?\nPro bezdrátové připojení k síti budete potřebovat bezdrátový modem nebo router, stejně jako pro Samsung LED televizory. Samsung Wi-Fi adaptér (WIS09ABGN, WIS09ABGN2, WIS10ABGN), který má být připojen k konektoru USB na zadním panelu televizoru. Adaptér podporuje komunikační protokoly IEEE 802.11A / b / g / n. Samsung doporučuje používat protokol IEEE 802.11n.\nV plazmě PDP televizorech je vestavěný adaptér Wi-Fi Samsung vestavěný a samostatný externí USB adaptér je vyžadován.\nJe-li režim s vysokou propustností (GreenField) 802.11n je vybrán v čistém a jako typ šifrování, je vybrána WEP, TKIP nebo TKIP AES (WPS2MIMIMICE), Samsung TVS nebude podporovat připojení v souladu s novými specifikacemi certifikátu Wi-Fi.\nPokud bezdrátový směrovač podporuje WPS (Wi-Fi chráněné nastavení), můžete se připojit k síti stisknutím jedním tlačítkem (PBC) nebo pomocí PIN.CODA. WPS automaticky nakonfiguruje klávesu SSID a WPA pro každý režim.\nPři připojení adaptéru Samsung Wireless LAN vypněte televizor, připojte adaptér, znovu zapněte televizor. Obraz může být na některých kanálech zkreslen, pokud je televizor připojen k adaptéru Samsung Wireless LAN. V takových případech, navázat spojení pomocí jednoho z následujících způsobů nebo připojením adaptéru Samsung Wireless LAN pomocí USB kabelu v místě, kde je vyloučeno rušení rádia. Připojení pomocí obdélníkového USB adaptéru.\nPřipojte obdélníkový adaptér USB do adaptéru Samsung Wireless LAN.\nDruhý konec obdélníkového adaptéru připojte k portu USB.\nPřipojení přes prodlužovací kabel.\nPřipojte prodlužovací kabel k portu USB.\nPřipojte prodlužovací kabel k adaptéru Samsung Wireless LAN.\nPřipojte adaptér Samsung Wireless LAN na zadním panelu televizoru v horní části IT pomocí oboustranné lepicí pásky. Na konektoru televizoru musí být instalován adaptér bezdrátové sítě Samsung bezdrátové sítě Samsung, aby se zabránilo interferenci adaptéru a tuneru.\nVětšina bezdrátových sítí je chráněna dalším zabezpečovacím systémem, který vyžaduje připojení k zajištění šifrovaného bezpečnostního kódu, který se nazývá přístupový kód nebo bezpečnostní klíč. Tohle je. Fráze hesla, obvykle slovo nebo pořadí písmen a čísel určité délky, kterou musí uživatel zadat při konfiguraci zabezpečení bezdrátové sítě.\nKdyž je tato metoda vybrána pro konfiguraci bezdrátového síťového připojení a s bezpečnostním klíčem bezdrátové sítě během postupu nastavení, musí uživatel zadat frázi hesla. Samsung TV Bezdrátové připojení je možné několika způsoby:\nAuto (pomocí funkce Automatické vyhledávání sítí)\nPřejděte na obrazovku nastavení sítě; → Bezdrátové připojení;\nFunkce sítě; Vyhledávání dostupných bezdrátových sítí. Po dokončení vyhledávání zobrazí seznam dostupných sítí.\nV seznamu sítí pomocí šipek vyberte síť a stiskněte tlačítko ENTER.\nObjeví se obrazovka pro kontrolu sítě. Na tomto nastavení sítě je u konce.\nPokud je bezdrátový směrovač zvolen skrytý režim (neviditelný), musíte vybrat parametr přidat sítě; a zadejte příslušné hodnoty pro nastavení síťového názvu (SSID) a bezpečnostní klíč pro připojení připojení. Pokud se objeví vyskakovací okno zabezpečení; zadejte bezpečnostní klíč (ochrana; nebo PIN;) a vyberte další;. Při zadávání klávesy zabezpečení použijte tlačítka se šipkami na ovládacím panelu vybrat číslice nebo písmena.\nV seznamu sítí pomocí šipek vyberte síť a stiskněte tlačítko ENTER;. Objeví se obrazovka pro kontrolu sítě.\nZvolte Nastavení IP; Na obrazovce Síťová kontrola.\nNastavte parametr režimu IP; ruční hodnota;\nPomocí šipek a digitálních tlačítek na ovládacím panelu zadejte hodnoty parametrů adresy IP;, masku podsítě; brána; a server DNS;. Po dokončení nastavení stiskněte OK;\nPřejděte na obrazovku nastavení sítě; → WPS (PBC);\nStiskněte tlačítko WPS (PBC); na routeru a držte ho po dobu 2 minut. TV automaticky obdrží všechny potřebné hodnoty parametrů, které jsou nutné pro připojení k síti.\nJedna nožní připojení (vaše funkce Wi-Fi-router musí tuto funkci podporovat)\nPřejděte na obrazovku nastavení sítě; → jedno nožní připojení;\nNamontujte Wi-Fi router paralelně s adaptérem Samsung Wi-Fi ve vzdálenosti ne více než 25 cm.\nPočkejte na automatické připojení.\nUživatel musí najít blok nabídky podpory a jít na pododdíl „odvolání na Samsung“. Hlavní značky jsou uvedeny v adresním řádku. Pokud je namísto nich připojena nula nebo pomlčka, pak nápis hlásí poruchu zařízení.\nTak, že inteligentní televizní služby fungují správně a bez jakýchkoliv poruch, musíte jej aktualizovat včas. Existuje 2 hlavní metoda aktualizace firmwaru operačního systému: přes internet nebo pomocí flash disku. Krok za krokem pokyny pro instalaci aktualizací na televizoru Samsung z flash disků:\nNevypínejte televizor, dokud nebude dokončen proces aktualizace. Doporučuje se používat nepřerušované. Vzhledem k tomu, že není možné vyloučit kapky napětí.\nNyní víte, co potřebujete udělat, pokud Wi-Fi zmizel na televizoru Samsung. Pokud televizní zařízení přestalo zachytit signál nebo rychlost internetu je velmi špatná, použijte jeden z následujících způsobů, jak eliminovat problém.\nPokud uživatel připojil externí adaptér Wi-Fi a televizor nevidí zařízení, označuje přítomnost problému kompatibility. Aby se zabránilo těmto obtížím, nakupujte pouze značková zařízení. Doporučuje se zakoupit zařízení do stejné společnosti jako televize.


Vícejazyční chatboti | Smartsupp\nMáte více domén pro různé jazyky nebo vícejazyčné webové stránky? V obou případech je pro vás velmi užitečné zřídit a udržovat pro každý jazyk samostatného chatbota. V tomto návodu vám ukážeme, jak vytvořit a používat více chatbotů v rámci jednoho účtu:\nJak nastavit vícejazyčné chatboty?\nStep 1: Přejděte na kartu Chatbot tab a vytvořte nového chatbota kliknutím na tlačítko „Přidat nového chatbota“. V nástroji pro tvorbu chatbotů můžete připravit strukturu chatbota a napsat texty. Pokud potřebujete více informací o tom, jak používat nástroj pro tvorbu chatbotů, můžete se podívat na tento návod speciálně zaměřený na toto téma.\nPo dokončení chatbota se vraťte na kartu chatbot a uvidíte jej v přehledu chatbotů. Poté klikněte na tři tečky vpravo a vyberte možnost „Duplikovat“.\nPokud již máte chatbota, kterého chcete přeložit do jiného jazyka, nemusíte vytvářet nového. Stačí duplikovat ten stávající stejným způsobem, jak bylo popsáno výše.\nKrok 2: Otevřete duplikovaného chatbota a přeložte jej do zvoleného jazyka. Všechny provedené změny se automaticky uloží.\nKrok 3: Klikněte na Nastavení (1) a zvolte nastavení Kde (2) chcete chatbota spustit. Poté vyberte možnost Na vybraných stránkách (3). Následně můžete vybrat buďto konkrétní adresu URL, nebo Titulek, kde chatbot má být aktivní.\nPokud vyberete možnost „je/není„, chatbot bude/nebude spuštěn pouze na konkrétní vámi zvolené adrese URL. Pokud vyberete možnost „obsahuje/neobsahuje„, chatbot bude/nebude spuštěn na všech stránkách, které obsahují vámi zvolenou adresu URL – např. www.eshop.com/products\nUpozornění: Nezapomeňte pro každého nového chatbota nastavit jinou adresu URL/titul. Pokud nezvolíte adresu URL nebo Název, chatbot se automaticky spustí na všech vašich doménách/stránkách. Jakmile se jeden chatbot zobrazí v chatovacím poli, ostatní chatboty se již nespustí.\nPoznámka: Pokud máte 2 nebo více chatbotů se stejnými podmínkami, v poli chatu se zobrazí pouze chatbot, který byl vytvořen jako první.


Srpnové knižní novinky (nejen) pro muže | Magazín Dobrých knih\nA začneme u thrillerů, které stále patří mezi ty žánrově nejoblíbenější. V nakladatelství Grada vyjde Obr z mlhy od Jeroma Loubryho. Autora můžete znát díky předchozí knize Útočiště, která nabízela hodně napínavý příběh. Tentokrát na vás bude čekat obří sériový vrah, který se po letech opět objeví.\nSkotský spisovatel Peter May si u nás získal značnou popularitu. Jeho série Čínské thrillery, Akta Enzo nebo Ostrov Lewis dodnes zaujímají tisíce čtenářů. Tentokrát vydá nakladatelství Host jeho samostatný thriller Muž bez tváře, který v originále vyšel již v roce 1981. Trvalo tedy celých 40 let, než jsme se dočkali českého překladu. A anotace slibuje hodně napínavé počtení.\nUkaž mi od polského autora Marcela Mosse v sobě kombinuje erotické vzrušení s thrillerovou atmosférou. Na své si přijdou zejména fanoušci internetových seznamek. Ve zdejší aplikaci se uživatelé ucházejí o přízeň královny a hlavní výhrou v soutěži plné důmyslných úkolů je setkání s tajemnou dámou. Nakonec se ovšem všechno trošku zvrtne. Vychází v Našem nakladatelství.\nDaniel Cole je u nás hodně známý zejména díky krimisérii Hadrový panák. Tentokrát vám představí Imitátora, který své oběti stylizuje do pozic klasických sochařských děl. Případy nejsou vyřešeny, vraždy ustanou a po sedmi letech se k vyšetřování vrací detektiv Marshallová, má k tomu totiž osobní důvody. Vychází pod značkou Kalibr v Edici světový bestseller.\nI příznivci české detektivky mohou jásat. Jedna z nejpopulárnějších domácích autorek Michaela Klevisová přichází s další knihou s názvem Prokletý kraj, v níž tentokrát nenajdete kriminalistu Josefa Bergmana. Přestože určité detektivní sklony tu zůstaly, daleko více se novinka soustředí na mezilidské vztahy v prostředí sousedícím s národním parkem a vojenským prostorem. Vychází pod Mottem.\nOpravdové zločiny můžete poznat ve stejnojmenné knize Lucie Bechynkové. Kniha je sepsaná na základě oblíbeného podcastu a popisuje zákulisí a detaily nejzásadnějších světových případů. Doplňuje je zasvěcený pohled kriminalisty, vězeňského dozorce i právničky. Vychází v Albatros Media pod značkou CPress.\nJestliže máte rádi strašidelnější knihy, určitě si nenechte ujít Elementály Michaela McDowella. Unikátní duchařský příběh o strašidelném domě, je jednou z nejlepších knih vydaných během zlatého věku hororů v sedmdesátých a osmdesátých letech minulého století. I od jeho vydání uplynulo již 40 let, nic mu to ovšem neubralo na síle. Vychází v Našem nakladatelství.\nTakovým předělem mezi thrillery, horory a fantasy bude pokračování Lockdownu Alexandera Gordona Smithe. Druhý díl série Útěk z výhně s podtitulem Samotka navazuje přesně tam, kde oblíbená jednička skončila. Mysleli si, že utekli. To ovšem netušili, že na ně čeká ještě větší peklo. Vychází v Našem nakladatelství.\nPraví bastardi Jonathana Frenche jsou pokračováním Šedých bastardů, kteří nabídli temnou fantasy, v níž nebyla nouze o akce, drsné hlášky, a především hordy poloorků. I tentokrát se můžete těšit na líté boje a novou náčelnici Bastardů Nady. Vychází v Hostu.\nV pořadí osmý román velice populární série Řeky Londýna s názvem Falešná hodnota od Bena Aaronovitche asi netřeba moc doporučovat. O kvalitách tohoto autora jsme se přesvědčili již mnohokrát a jeho urban fantasy nás prostě baví. Tentokrát se potkáváme s Peterem Grantem v roli budoucího otce a pracovníka IT firmy Terrence Skinnera. Rozhodně to však neznamená, že by se náš hrdina nějak nudil. Vychází v Argu.\nVzhledem k srpnové premiéře filmu Spící město si musíme připomenout i jeho knižní předlohu od Martina Vopěnky. Napínavý příběh vypráví o městu, v němž děti ráno zjišťují, že jejich rodiče nejsou k probuzení. Všude vládne chaos a nezletilí se o sebe musejí postarat. Probudí se jejich opatrovníci ze spánku? Kniha s filmovou obálkou vychází u Euromedia Group.\nTiffany Reisz se u nás stala jednou z nejoblíbenějších autorek erotické literatury. Na konci srpna vyjde již třetí kniha zasazená do světa Rudé Galerie a Růže, tentokrát s názvem Perla. Určitě se opět dočkáme pořádně žhavého čtení, po němž se vám budou zdát hodně zajímavé sny. Vychází v Našem nakladatelství.\nA nakonec tu máme dvě knihy inspirované historií. Anna Strnadová vypráví ve své knize … stačilo jen říct Jáchymov o drsném komunistickém lágru, v němž byl uvězněn i Miroslav Hampl. Právě jeho příběh plný tvrdé práce a ponižování můžete poznat. V jáchymovských uranových dolech to vězni rozhodně neměli jednoduché a museli se hodně snažit, aby si zachránili vlastní život. Většinou si stejně odnesli celoživotně poškozené zdraví. Vychází v Argu.\nAdam Drda se vrací ještě o pár let dříve a ve svém díle Před branou nenávratna popisuje příběhy obětí šoa. Kniha vychází u smutného výročí osmdesáti let od chvíle, kdy nacisté zahájili systematické deportace Židů z Čech a Moravy do vyhlazovacích koncentračních táborů. Najdete v ní vzpomínky pamětníků holocaustu, kteří jen zázrakem přežili. Vychází v Albatros Media pod Knihou Zlín.\nŠtítky knižní novinky srpen 2021


Do Schengenu vstoupili s euforií a smíchem\nBOHUMÍN/CHAŁUPKI - Na 500 Čechů i Poláků svorně odpočítávalo půlnoc ze čtvrtku 20. prosince na pátek 21. prosince na starém hraničním mostu do Bohumína. Přesně o půlnoci se zvedly závory a lidé začali volně přecházet přes hraniční přechod. Oslavili tak vstup České republiky i Polska do Schengenského prostoru.\nSvou první oficiální premiéru měl při této slavnostní příležitosti nový prapor města Bohumína, jehož přidělovací dekret převzal tento týden z rukou předsedy Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR v Praze starosta Bohumína a senátor Petr Vícha. Vlajka tak doplnila historický znak a tvoří spolu s ním standardní dvojici městských symbolů. Její podobu vybrali v anketě bohumínští občané.\nNálada na hranicích Bohumína a polských Chałupek byla plná euforie. Přes mráz a sníh vyhrávala hudba, lidé tančili, radovali se a všude byl slyšet smích, čeština i polština. Hranice pro obyvatele obcí, které rozděluje řeka, Odra přestaly existovat.\n„Pro Bohumínské nikdy neexistovala jazyková bariéra, vždy jsme si s Poláky rozuměli a teď, když odpadla i hraniční bariéra, budeme vzájemnou spolupráci rozvíjet ještě více. Prvním krokem bude opět zprovoznění starého hraničního mostu, který teď funguje jen pro pěší a cyklisty, také pro automobilovou dopravu. Projekt už máme připraven. Most zprovozníme a napojíme na něj náměstí ve Starém Bohumíně. S polskýmiKrzyżanowicemi na společných projektech spolupracujeme roky a teď po vstupu do Schengenu to půjde ještě lépe,“ uvedl senátor a starosta Bohumína Petr Vícha.\nSlavnostního otevření hranic se na hraničním mostu společně zúčastnili nejen obyvatelé tří měst – Bohumína, polských Krzyżanowic a polského města Wodzisław Śląski, ale sjeli se sem lidé z celého okolí. Nechyběla hudba, slavnostní ohňostroj ani pohoštění pro všechny návštěvníky slavnostního otevření hranic.\nPo čtvrteční půlnoci se tak lidé budou moci v rámci Schengenu volně pohybovat bez celních kontrol na hraničních přechodech. Změna se dotkne každého člověka. Hranice bude možné překračovat kdykoli a na jakémkoli místě a nebude zapotřebí předkládat doklad totožnosti.\nOznačení Schengenský prostor vzniklo podle malé vesnice Schengen v Lucembursku, u níž byla podepsána 14. června 1985 Schengenská dohoda mezi pěti evropskými zeměmi. Ve vesnici žije trvale asi pět set obyvatel a nachází se na trojmezí Lucemburska, Francie a Německa. Schengen tvoří v současné době patnáct států a to nejen z Evropské unie (Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Španělsko a Švédsko, z nečlenských zemí EU pak Island a Norsko). Od pátku 21. prosince do Schengenského prostoru nově přibude další státy. Kromě České republiky, Polska a Slovenska to bude také Estonsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta a Slovinsko.


> Telefony>Xiaomi Mi Mix 2 64GB\nXiaomi Mi Mix 2 je nástupce prvního revolučního modelu bezrámčekov přichází s řadou vylepšení. První bezrámečkový model Xiaomi Mi Mix byl každopádně dechberoucí, ale už o něco méně praktický.\nTo se však při tomto modely mění.\nMi Mix 2 má plnou podporu našich LTE sítí! Ze začátku to u Xiaomi nebývalo ve zvyku, ale postupně doplňují plnou podporu LTE do všech nových modelů.\nO dokonalý design se postaral francouzský designér a novátor Philippe Starck. Telefon působí opravdu luxusním dojmem, za což vděčíme kovovému rámu a zadní straně z keramiky. Oproti předchozímu modelu má telefon zaoblené rámy a se svými rozměry 151,8 x 75,5 x 7,7mm a váhou jen 185g se nám bude skvěle držet v rukou.\nNa zadní straně, jak jsme již u Xiaomi zvyklí, můžeme najít čtečku otisků prstů hned pod fotoaparátem. Funguje rychle a prst dokáže rozeznat ze všech stran.\nJak jsme již zmínili, Xiaomi při tomto modely přišlo opravdu s řadou vylepšení a mezi ten největší určitě patří i IPS displej o velikosti 5,99" s rozlišením 1080 x 2160 pixelů. Poměr stran při tomto modely je 18: 9 a displej tak zabírá slušných 80,8% přední strany. IPS displej zaručuje dobrou viditelnost displeje z různých úhlů a také za slunečného počasí. displej je chráněn ochranným sklem Corning Gorilla Glass 4.\nSamozřejmostí je podpora nočního režimu - displej sníží jas až na 1cd / m2, upraví teplotu barev, svítící displej tak neomezuje tvorbu melatoninu a nebude vám kazit kvalitu spánku. V nastavení si samozřejmě můžete teplotu barev nastavit podle svých preferencí nebo využít nastavení režimu čtení.\nHlavní (zadní) fotoaparát dostal čip Sony IMX386, který byl rovněž použit při vlajkové lodi Mi6. Fotoaparát má 12MPx, velikost pixelu je 1,25 um a je tvořen 5dílná objektivem se světelností f / 2,0. Novinkou je 4-osá stabilizace obrazu. Dokáže nahrávat videa jako v 4K rozlišení, tak v 1080p a 720p při 30 fps, a také slowmotion video v 720p při 120 fps.\nPřední selfie kamera zůstává v pravém dolním rohu displeje s 5MPx. Využít můžete i inteligentní filtr Beautiful s 36 inteligentními profily krásy, 1080p video hovor, self odpočítávání, rozpoznávání obličeje nebo zrcadlo.\nProcesor a zvuk\nO výkon se díky nejnovějšímu procesoru Qualcom Snapdragon 835 opravdu nemusíte obávat. Na Google Play v podstatě nenajdete hru, kterou by tento telefon nezvládl a problém mu nedělají ani ty nejmenší detaily, čímž jistě potěší všem milovníky her.\nXiaomi jde bohudík (nebo bohužel) s dobou a z telefonu odstranil 3,5mm jack. Do balení nám však přibalili redukci z USB Type-C na 3,5mm jack, takže pokud máte své oblíbené sluchátka, nemusíte zoufat.\nDokonalý design telefonu vytváří i minimum tlačítek. Na pravé straně najdete tlačítko pro ovládání hlasitosti a pod ním vypínací / zapínací tlačítko.\nNa spodní straně najdeme mikrofon, USB-C konektor pro nabíjení, nebo již zmíněnou rekuciu na sluchátka a reproduktor. Na přední dolní části displeje, je umístěna notifikační LED dioda.\nNa levé straně máme šuplík pro vložení Sim karet. Telefon ji dual-sim, bohužel bez možnosti rozšíření paměťovou kartou, takže v telefonu můžete mít dvě nano SIM karty.\nKAŽDÝ XIAOMI MI MIX 2 OBJEDNANÝ U NÁS BUDE OBSAHOVAT NÁSLEDUJÍCÍ :\n- mobilní telefon Xiaomi Mi Mix 2 ve zvolené variantě\nProcesor: osmijádrový procesor Qualcomm Snapdragon 835, s jádry Kryo (4x2.45 GHz Kryo & 4x1.9 GHz Kryo)\nFotoaparát: 12MPx s rychlostí ostření 0,1 sekundy, optická stabilizace ve 4 směrech, světelnost f/2.0, natáčení 4K videa, panorama, přední kamera s rozlišením 5MPx, FullHD video\nOperační systém: Android 7.1 (Nougat) s grafickou nadstavbou MIUI 9 v češtině a slovenštině\nRozměry: 151.8 x 75.5 x 7.7 mm


OBRAZEM: Hasiči cvičili vyprošťování dělníka, na kterého spadl strom - Písecký deník\nOBRAZEM: Hasiči cvičili vyprošťování dělníka, na kterého spadl strom\nPísek - Do přírodního parku Písecké hory, do lokality zvané „Mláka" ve středu po deváté hodině dopolední vyjela profesionální jednotka ze stanice Písek k záchraně lesního dělníka, na kterého spadl strom. Naštěstí šlo jen o cvičení.\nHasiči na Písecku nacvičovali záchranu dělníka, kterého zavalil strom. | Foto: Deník / Novotná Lenka\nPlán cvičení podle mluvčí jihočeských hasičů Venduly Matějů předpokládal, že těžce zraněný dělník ještě dokázal zavolat správci polesí a pak upadl do bezvědomí. Informaci o zraněném pak na tísňovou linku 112 podával správce.\n"Operační důstojníci se snažili ještě zraněnému dovolat, ale to již nebylo možné. Tím vznikla složitější situace pro hasiče, protože neměli přesně lokalizované místo, kde zraněný dělník ležel. Operační důstojníci proto domlouvali se správcem místo, kde počká na zasahující hasiče a dovede je na místo těžby. Další komplikace čekala na jednotku v lese. Těžko dostupný terén nedovolil průjezd zásahových vozů. Hasiči museli zraněného dělníka vyhledávat pěšky," popsala námět cvičení Vendula Matějů.\nZraněného dělníka věrně ztvárněného figurínou hasiči našli ležícího pod stromem v bezvědomí. Okamžitě mu poskytli předlékařskou pomoc a zahájili vyprošťování. "Pomocí vaků spadlý strom nadzvedávali a zraněného postupně vyprostili. Po naložení na nosítka ho přenesli na místo, které bylo dostupné pro techniku hasičského sboru a záchranné služby.\nDalší cvičení se uskutečnilo v Jindřichově Hradci, kde v jednom z oddělení nemocnice mělo hořet.\nŘidičku předjíždělo auto tak, že narazila do obrubníku i značek


Tony G se oženil! Ceremonie se konala ve Vilniuse | PokerNews\n2014 Srpen 17 PokerNews Česko\nToto je velmi smutný den pro dívky v Austrálii a Litvě, a možná ještě i Kara Scott bude v hloubi duše zarmoucená, že se nejšarmantnější pokerový hráč světa oženil.\nAle teď vážně. Tony G, který je zakladatelem PokerNews a momentálně pracuje jako poslanec Evropského Parlamentu si opravdu vzal za ženu svou přítelkyni Aistė Šlapokaitė, z kterou již dlouho žije v harmonickém vztahu.\nTěsně po ceremonii Tony G řekl: "Dlouho jsem hledal svoji druhou lepší polovinu a konečně jsem ji nalezl v mé rodné zemi. Během našeho dvouletého vztahu jsme se navzájem testovali a mohu říct, že moje žena je báječná osobnost — moudrá, chápavá, citlivá, která mě podporuje a akceptuje se všemi slabostmi."\nNíže si můžete přečíst co Tonymu ve jméně iBus Media přál Jon Squires:\n"Za celý tým iBus Media přeji Tonymu vše nejlepší. Je to báječný šéf a zakladatel společnosti, člověk, bez kterého by PokerNews nebyl tak úspěšnou a rychle se rozvíjející společností." Pak ale dodal, že i navzdory tomu všemu, jsou všichni ve firmě přesvědčení, že Tony Aistė k sňatku donutil nějakým trikem.\nNovomanželé obdrželi mnoho dobrých přání od osobností pokerového světa. Co by jste přáli Tonymu k této životné události? Zašlete v komentáři blahopřání a my slibujeme, že mu je doručíme!\nTony G se připravuje na Evropský parlament: ,,Evropa je v otevřeném souboji s Amerikou‘‘\nTony G byl se stává poslancem Evropského parlamentu: ,,Dnes jsme začali psát historii!''


Hotely – Hato Rey Sur - U většiny hotelů storno zdarma | Hotels.com\nHotely – Hato Rey Sur\nHotely ve městě Hato Rey Sur\nHato Rey Sur – nejoblíbenější čtvrti\nStaré město San JuanUmělecká čtvrť Staré město San Juan ve městě San Juan Antiguo je známá přístavem a muzei a návštěvníci zde najdou řadu turistických zajímavostí, mezi něž patří Puerta de San Juan (brána sv. Jana) a Přístav Puerto de San Juan.\nCondadoČtvrť Condado ve městě Santurce je proslulá plážemi a restauracemi. K největším místním lákadlům na návštěvníky se řadí Pláž Condado a Casino del Mar at La Concha Resort.\nMiramarČtvrť Miramar ve městě Santurce je proslulá plážemi a restauracemi. K největším místním lákadlům na návštěvníky se řadí Hudební konzervatoř v Puerto Rico a Kaple Nuestra Señora de Lourdes.\nPuerta de TierraČtvrť Puerta de Tierra ve městě San Juan Antiguo je proslulá plážemi a restauracemi. K největším místním lákadlům na návštěvníky se řadí Pláž Escambrón Beach a Park Luis Muñoz Rivera.\nHato Rey Sur – nejoblíbenější památky\nDalší informace o městě Hato Rey Sur\nPředstavujeme Hato Rey Sur\nHato Rey Sur je přátelská destinace, která se proslavila především restauracemi. V blízkém okolí destinace Hato Rey Sur se nalézá mnoho zajímavostí, které rozhodně stojí za vidění, například Pláž Carolina a Konferenční centrum v Puerto Rico. V blízkém okolí se nachází mimo jiné Pláž Condado a Přístaviště Pan American Pier. Tyto oblíbené pamětihodnosti rozhodně stojí za návštěvu.\nKde se ubytovat v destinaci Hato Rey Sur?\nNejvyššího hodnocení od našich zákazníků dosáhlo v destinaci Hato Rey Sur zařízení:\nHotel ve stylu art deco. Nedaleko se nachází Univerzita v Puerto Rico.\n• WiFi zdarma • taneční klub • bar • recepce s nepřetržitým provozem • možnost procházek po okolí\nDoprava do destinace Hato Rey Sur\nPřílet do destinace Hato Rey Sur\n• San Juan (SJU-Mezinárodní letiště Luis Munoz Marin Intl.), 6,7 km od centra města Hato Rey Sur\nNenechte si ujít v destinaci Hato Rey Sur\nZajímavosti v okolí destinace Hato Rey Sur:\n• Pláž Carolina (5,6 km od centra města)\n• Konferenční centrum v Puerto Rico (6,5 km od centra města)\n• Pláž Condado (6,8 km od centra města)\n• Přístaviště Pan American Pier (7,2 km od centra města)\n• Pláž Balneario de Carolina (7,7 km od centra města)\nAktivity v okolí destinace Hato Rey Sur\n• Přístav Puerto de San Juan (8,6 km od centra města)\n• Puerta de San Juan (brána sv. Jana) (9,3 km od centra města)\n• Stadion Hiram Bithorn (2,2 km od centra města)\n• Náměstí Plaza las Americas (2,5 km od centra města)\n• Jose Miguel Agrelot Coliseum (2,7 km od centra města)\nKdy je vhodné navštívit Hato Rey Sur?


Manželské etudy: Nová generace - Mirka a Kuba (E01) (2019) | Recenze - Uživatelské | ČSFD.cz\nTak tímto dvom budete držať palce, ale tak nejak už od začiatku máte dojem, že to dlhodobo fungovať nebude. A že problémom bude anarchistický Jakub. Ten je ale pre mňa trochu záhadou. Najprv má super prácu, na ktorú sa bohvie prečo vykašle a začne vymýšľať nejaký nový projekt. Hádajte, ako to bude pokračovať.Pritom ide o šikovného chlapa, čo nemá problém s manuálnou prácou a ako vidno, vie, respektéve vedel to aj na poli finančného poradenstva. Ak chcete, môžete brať tento príbeh ako vhodne zvolenú vzorku dnešného spôsobu fungovania manželstiev, alebo to môžete brať ako čisto individuálny prípad. Samozrejme niektoré súčasné problémové trendy tu vypozorujeme, napriek tomu som optimista a myslím si, že nie každý pár je odsúdený na ten istý, často sa opakujúci vzorec priebehu vzťahu. ( 27.11.2019 )\nHana Třeštíková navazuje na práci své matky Heleny, ale zachovává původní metodu tak doslovně, až mám dojem, že bych možná vlastní autorský vklad uvítal. Jinak tohle přesně je projekt, který dává větší smysl v seriálové podobě, ze které už se dají vyvozovat nějaké závěry o celé generaci. Tohle je jen takový seriálový pilotní díl se sympatickou dvojicí protagonistů, která se pere s vlastním vztahem, očekáváními, ambicemi, dětmi a hypotékou. Uvidím, co bude dál... ( 30.11.2019 )\nTaké jsem jako druhý obor studoval podobně jako Mirka sociální práci. Mirka svůj vstupní filtr na muže popsala jednoduše. Technařskou kulturu znám z mnoha technoakcí dobře včetně blízkého vztahu, ale není to moje subkultura. Dokument ve mě vyvolával mnoho nezodpovědených otázek. Dvě třecí plochy : peníze, práce. Dědictví zřejmě padlo na rekonstrukci domu na venkově, ale později jak to že kombinace platu a sociálních dávek rodině nestačila? Ze by hospody a alkoholismus či drahá marihuana? Kuba tedy byl hodně pracovitý doma, ale v zaměstnání ne? Oba hodně věcí před kamerou tají. Celý dokument je jinak zajímavý z hlediska geniální knihy ještě geniálnějšího psychologa Jeronýma Klimeše Partneři a rozchody, která popisuje šest fází rozchodu. V závěru dokumentu je viditelná fáze kdy iniciátor rozchodu již uvažoval o zpáteččce, ale iniciativu převzal druhý. V úplném závěru by mohla platit věta "už nemá rád stejně staré ženy, tvrdí, že je vedle nich starý".Ale nevěra je nejhorší pocit, jaký prý lze zažít a závěr má opravdu katarzi. ( 01.04.2020 )\nZajímavý dokument úžasný pár... Barák, děti, hospodářství oba do práce ...Vždy je velká odvaha pustit si kameru do bytu, zvlášť když se nedaří, takže díky...🌞 ( 28.11.2019 )\nJazda na tanku, aj to môže byť to, čo spája mladý pár, a u Třeštíkovej to nie je prvý takýto pár. Veľká láska dostáva trhliny finančnými problémami v dome, ktorý je taký veľký, že by sa za neho nehanbil ani Donald Trump, plus hospodárstvo s farmou ako vo westerne. Mužská nezodpovednosť by mohol byť podtitul tohto filmu, za všetko hovorí len to, že štyridsaťročný chlap nedokáže ráno vstať do práce, lebo cez noc hraje tanky. Mladá Třeštíková odviedla dobrú prácu, mala k dispozícii dostatočne otvorený pár, len mi chýbalo, že nebola s kamerou pri žiadnej dôležitej situácii a všetko muselo byt iba prerozprávané. –––– Budeš rodit děti do tý doby, než to bude kluk. ( 28.11.2019 )\nDalší velmi pěkný vztah, který zničily peníze a mužská slabost. ( 10.07.2019 )\nDnes na to koukám v televizní repríze už podruhé, přičemž poprvé jsem to chytl až ve fázi, kdy už se Jakub hroutil z toho, kolik si toho s Mirkou naložili (zejména v podobě statku). Měl jsem ho za slabocha, v jiném světle už se tady neukázal, v mých očích se propadal níž a níž a níž. Proto mě dnes překvapilo, že byl na začátku fakt celkem v pohodě, že působil dojmem kluka, kterej by mohl v životě (přinejmenším v tom partnerském) obstát se ctí. Postupně se mu ale totálně rozpadl charakter a jestli mi v tomhle dílu etud něco chybělo, tak alespoň náznak toho, co se mezi ním a Mirkou pokazilo..? Hezká, snaživá, starostlivá holka, která si na něj občas někomu (včetně štábu) postěžovala (po zásluze). Podle mě si s ní připadal nedostatečně, vsadím se, že takhle silnou osobnost už si k sobě napodruhé nehledal. ( 30.11.2019 )\nBohužel ten talent maminky tam není. Je to jako fotky Sáry Saudkové. Nepomáhá ani rozpačitá a málo nápaditá a kreativní kamera. Tam, kde by to měl podpořit nebo zachránit střih, nastupuje stereotyp. ( 02.12.2019 )\nFakt špičkový vhled do mužského a ženského světa, až z toho mrazí. Že jsme kluci doživotně hraví, to je fakt, ergo kladívko, musí se s tím počítat. Zároveň máme v genech postarat se o rodinu. Jen nesnášíme tlak a stačí málo – třeba jen bezpodmínečné vytržení z činnosti, byť by to bylo čištění senkruvny... To nám dělá stres a ten máme zakódováno řešit kyjem anebo útěkem. Ač drsňáci, v tomto rozpoložení nás zaručeně přemůže jakákoli křehotinka, která pohladí a tvrdí, že chápe... ---- Klučina se mi moc líbil i přes jeho podivnou původní profesi. Víme jak děsivá je u nás rozvodovost. Buď jsme zde v Čechách, v rámci lidstva, specifická odnož, která není monogamní, anebo nám krutě schází oběživo - náš hrdina do společenství vrazil dědictví a bylo to málo (i u partnerky) a barák byl vymazlený, jaký vídáme třeba u umělců... Že by oni, vzhledem k nákladům na život v CZ, byli ohodnocení přiměřeně? ---- Včera politikové o5 zvedli minimální mzdu, co také pohnout se mzdami? Já např. jsem desátým rokem nastejno. A to někteří volají po Euru... To by se už raději nikdo ani neženil. ---- Vidět to znovu asi nee – jest to horor. ( 28.11.2019 )\n40% ( 02.04.2019 )\nStandardně se na tenhle typ filmů nedívám, nejsem tudíž cílovka. Ale i přes donucení jsem si tuhle etudu užil. A ačkoliv jsem trochu váhal nad hodnocením a pořád si říkal, že mi tam něco chybí, musím uznat, že mi eskapády téhle dvojice rezonují v hlavě a musím nad jejich společným životem přemýšlet. A nacházet se v něm a konfrontovat. A tak, i díky hlavním etudářům, kdy hlavní Mirka je inteligentní a dokáže smysluplně mluvit o svých problémech a snažit se je pojmenovat a hlavní Kuba je snad dokonalej prototyp chlapa (se všemi pády, plusy i mínusy, že by to takhle snad ani scénář nenapsal), si může člověk popřemýšlet nad sebou a svým vztahem. A tak, i když mám nějaké výhrady a štve mě, že na závěr "sběru" jim Kuba trochu utekl (což se mu nedivím), musím uznat, že dobrý a že to není vůbec špatná terapie. ( 28.11.2019 )\nVíce než kdykoliv předtím cítím, jak nedostatečná je metoda Třeštíkových, kdy sestřih několika let de facto sestává z návštěv a otázek, jak se daří a co se změnilo od minula, což mimo jiné ústí v neochotu protagonistů zcela se otevřít. Zároveň si uvědomuji, jak obtížné by bylo pokusit se zajít hlouběji. Rozhodně bychom se pak nemohli těšit na celou televizní sérii čítající několik párů. I tak Hana Třeštíková přináší další inspirativní vhled do teorie manželství. Neodvážil bych se ovšem z hodiny a půl materiálu vyvozovat jednoduché závěry o aktérech, nedejbože o celé společnosti, jak tu někteří činí. Jen bych jim moc přál, aby byli šťastní. ( 31.03.2019 )\nSlušný díl s nezodpovědným a bordelářským chlapem, který je na jednu stranu docela manuálně zručný, na tu druhou se mu ale nechce moc dělat. Žádné extra drama, prostě taková normální pankáčská rodinka. ( 02.12.2019 )\nManželské etudy paní Heleny Třeštíkové pokládám za její nejslabší projekt, leč je svojí velikostí a to zkoumání lidských vztahů na poli 35 let neskutečně jedinečný. Snad pouze prvotní projekty, tehdy ještě na černobílém filmu jsou zajímavé, ale spíše z hlediska retrospektivy - proč se lidi brali, jak odlišní lidé se brali, zakořeněné stereotypy z hlediska rozdělení pohlaví, to co pokládali oba v páru za podstatné pro vztah a v neposlední řadě sledování vybavení domácností, které tehdy bývalo téměř shodné. Dcera paní Třeštíkové je milá žena, vlastně svojí maminku nezapře, nedávno jsem jí poslouchal na Radiožurnálu. Pokusila se jít ve šlépějích naší nejlepší dokumentaristky a musím říct, že jí to vyšlo. Už jen kvůli tomu, že porevoluční děti vnímají vztahy i své potřeby a empatii o dost jinak, než předchozí generace. Můžeme tu sledovat naprostou odlišnost ve věcech, které jsem výše jmenoval u prvních Etud. Film mi přišel fajn, ale bojím se, že právě tato dvojice byla určena k celovečernímu zpracování právě kvůli své výrazné odlišnosti. To je, samozřejmě logické, ale tím pádem budou následující páry slabší. Uvidím po shlédnutí televizního cyklu a přeji Haně, aby jí to šlapalo a šla po stejně ambiciozních tématech jako její maminka. ( 08.12.2019 )\nJedna hvězda za tu slušnou neštastnou rodinu. Jinak jako dokument přesně ta samá sračka, na kterých má postavené dlouhodobé živobytí matka autorky tohoro dílka. Dceruška to rychle pochopila. Abych věděl, že mladí lidé (a nejen mladí) mají v soužití problémy, jak osobní tak finanční, na to nepotřebuji tyto příživníky a pijavice, jejichž "filmařská" kariéra je postavená na dojení eráru. Za státní a za dotace se to točí dobře. A aby byly na takové živobytí krupky, stačí stát na té správné ideologické straně spolu s Českou televizí a celým havloidním bratrstvem. ( 16.03.2019 )\nManželské etudy (1987)


Zdražil benzin i nafta | Jihlavské listy | Noviny Kraje Vysočina\nZdražil benzin i nafta\n27.1.2022 Pro motoristy/Komentáře (0), autor:\nLitr nejprodávanějšího benzinu Natural 95 se aktuálně u čerpacích stanic Kraje Vysočina prodává v průměru za 36,50 koruny, před týdnem byl o 25 haléřů levnější. Nafta zdražila o 15 haléřů, za litr teď řidiči dají průměrně 35,38 Kč. Podle údajů společnosti CCS, která ceny sleduje, je teď litr benzinu v tomto kraji o 7,88 koruny dražší než před rokem, stejné množství nafty stojí o 7,44 Kč víc.\nPohonné hmoty v Česku jsou teď nejdražší od loňských Vánoc. Průměrná cena benzinu Natural 95 v celé ČR je 36,20 Kč za litr, u nafty 35,13 Kč. Víc než na Vysočině stojí paliva v Praze a ve Středočeském kraji. V Olomouckém kraji se za naftu platí v průměru o čtyři haléře víc než na Vysočině, ale průměrná cena benzinu tam je o pět haléřů nižší.\nNejlevnější paliva na Vysočině prodávají na Třebíčsku, benzin mají u tamních čerpacích stanic v průměru za 35,79 Kč a naftu za 34,73 Kč. Paliva jsou v tomto kraji nejdražší na Havlíčkobrodsku, benzin mají u tamních čerpacích stanic v průměru za 37,01 Kč a naftu za 35,87 Kč.\nNejlevnější benzin v Česku natankují řidiči v Královéhradeckém kraji, kde je litr v průměru za 35,83 Kč. Nafta je nejlevnější v Ústeckém kraji, litr tam prodávají průměrně za 34,72 Kč. Naopak nejdražší paliva nabízejí pumpy v Praze, kde litr benzinu stojí průměrně 37,31 Kč. Nafta se tam tankuje za 36,30 Kč za litr.\nMáme něco, co muži nikdy mít nebudou\nTerapeut poradí, jak žít v rodině\nNa silnici mezi Jihlavou a Žďárem n. S. budou objížďky kvůli opravám\nVždy mě rozesmějí moje děti


Sportovní nákrčník multifunkční na obličej či hlavu - ČERNÝ | Cool Mania\nSportovní nákrčník multifunkční na obličej či hlavu - ČERNÝ. Multifunkční šátky pro muže, ženy (unisex) s různými motivy můžeš koupit online.\nSportovní nákrčník multifunkční na obličej či hlavu - ČERNÝ. Multifunkční šátky pro muže, ženy (unisex) s různými motivy můžeš koupit online, na prodej u nás. Tato černá šátek je velmi univerzální a hodí se ke každému oblečení. Ochranná šátek na obličej (na hlavu) plní funkci, jako roušku na obličej a tedy dokáže chránit i před prachem, je tedy vhodná například při outdoorových aktivitách na sportování, zachycuje malé částečky ve vzduchu a je tedy vhodnou prevencí během chřipkových sezón COVID-19 ( jako ochranná maska). To jak ji využijete je jen a jen na vás.\nU nás najdete stylové a cool moderní šátky na obličej, které jsou nejen efektivní a ochranné, ale stejně vypadají a působí cool a stylově. Námi prodávané šátky se vzorem jsou vyrobeny ze 100% polyesteru díky čemuž jsou schopny zachytit nečistoty a škodliviny efektivněji, než jiné materiály využívány při výrobě šátků na obličej. Šátky na obličej pánské, či dámské šátky (v unisex provedení) na prodej online - skladem můžeš koupit u nás ta nejlepší ochrana dýchacích cest.\nŠátky na hlavu pro muže vhodné jako ochrana před viry (jako rouška během chřipkových sezón), či pro outoorovým sportovní aktivity\n1x - Sportovní nákrčník černý\nChcete doručiť tovar na Slovensko? Prezrite si Športový nákrčník… na cool-mania.eu\nSportovní nákrčník multifunkční na…


Vodáci - Horydoly.cz - Outdoor Generation\nČtyři lehké řeky na jaro\nChcete vyrazit na vodu teď začátkem května a nedostává se vám inspirace? Chcete něco lehkého, ale aby to pořád aspoň trochu teklo. Možná vezmete s sebou i děti.... celý článek\nŽádná jména, žádné podrobnosti, žádné fotografie! Klasická věta ze špatných špionážních filmů nebo televizních dokumentů o tuzemském podnikání. To samé platí v realitě o mnoha sportech na hraně zákona. Aktéři o svých výkonech neradi... celý článek\nV Labi poteče voda od čtvrtka do neděle\nLabská přehrada ve Špindlerově Mlýně pouští kvůli raftovým a kanoistickým závodům vodu od čtvrtka do neděle. Toho mohou využít milovníci divoké vody i turistiky na kanoích.... celý článek\nVltavská kaskáda je obrovským vodním dílem třinácti přehrad s elektrárnami. Mnohé pracují a jiné se stavějí, nejmenší jsou zatím v projektech. Přehrady nemají jen vyrábět elektřinu, které při rozvoji průmyslu potřebujeme den ode... celý článek\nValhalla - nebe i peklo\nNové video z produkce americké firmy TGR Valhalla je ukázkou toho nejlepšího z aktuálních vodáckých trendů, playboatingu a creekingu.... celý článek\nRafting je nebezpečná zábava\nPod jezem v Děhylově na severomoravské řece Opavě se dnes odpoledne, v neděli 27. dubna převrátil raft. Ve válci zůstala celá šestičlenná posádka. Čtyři po chvíli řeka vypustila, dva lovili záchranáři. Čtyřicetiletý... celý článek\nOtevírání říčky Smědá\nV poslední dubnovou sobotu 26.4. otevírají místní vodáci sezonu na severočeské říčce Smědé. Horydoly tuto akci doporučuje, protože to je jedna z několika mála možností, jak letos tento tok splout.... celý článek\n"Do gumy!" velí vůdce raftu. Všichni mu říkají guide, i když nestojíme na břehu Zambezi nebo Yukonu, ale u Sázavy. Nikomu se v aprílovém počasí nechce převlékat, ale guide je nekompromisní: "Za čtvrt... celý článek\nHiko se vzpamatovalo\nVodácká prodejna Hiko u Trojského kanálu otevírá tuto sobotu po velkých povodních.... celý článek\nOtevírání Tiché Orlice\nV sobotu 5. dubna symbolicky otevírají vodáci Tichou Orlici. Horydoly.cz ji doporučuje jako méně známou řeku, na kterou se kromě místních podívají ostatní jen zřídka.... celý článek\nV Záběhlicích prokluzuje pádlo od oleje na hladině\nPoprvé se zúčastňujeme kuriózní vodácké akce - v rámci vypouštění Hostivařské přehrady sjedeme pražský potok Botič. Stejně jako desítky dalších vodáků ráno přijíždíme k přehradě s loděmi na autech. Nějak se ovšem nemůžeme... celý článek\nVideokazety a knihy vás zdokonalí v pádlování\nZnámý kanoista, spoluautor poslední kilometráže a milovník zahraničních exotických toků i zapadlých tuzemských potoků Vojta Jančar doporučuje několik novinek z metodické oblasti. Jsou to zahraniční knihy a videokazety. Autor pracuje v pražské vodácké prodejně HGsport.... celý článek\nJedenáct cvaknutí na Botiči\nPůl roku předem se domlouváme, že pojedeme v říjnu Botič. Má nás jet asi dvacet, ale podzimní choroby dělají svoji práci a v nominaci nakonec zůstává jen Savec. My ostatní toho litujeme,... celý článek\n|< < 61 62 63 64 65\nCAMPING Rovinaté Polabí skrývá, poodhaluje a někdy dokonce nestydatě ukazuje svoji krásu. Přinášíme krátké zprávy z tohoto úrodného a zajímavého kraje.


Google prezentuje nový grafický formát WebP - Magazín Stahuj.cz\n30. 09. 2010 | David Procházka\nsvg - alkin - 2. října 2010\n... - RickFedorov - 2. října 2010\nparada.. - mlp - 2. října 2010\nNo jo - tombik - 2. října 2010\nzatím Linux - já - 2. října 2010\nRe: zatím Linux - macho - 2. října 2010\ncool - DRLORD - 2. října 2010\nRe: zatím Linux - ... - 3. října 2010\nNemá to budoucnost - Thomas - 2. října 2010\nRe: Nemá to budoucnost - Titan - 3. října 2010\nkomprese 40%? - lotr - 2. října 2010\nRe: komprese 40%? - filcuk - 3. října 2010\nRe: komprese 40%? - Titan - 3. října 2010\nRe: komprese 40%? - Lucie - 3. října 2010\nRe: komprese 40%? - Titan - 4. října 2010\nIE6 atd - ja - 3. října 2010\nvýznam - matusy - 3. října 2010\nRe: význam - marcel - 3. října 2010\nRe: význam - Titan - 4. října 2010


mos def black jack johnson nyc\nTo je 55-rok-starý je Martin pátý WSOP hotovosti, včetně tří finálových stolů v posledních čtyřech letech na 2-7 Triple Draw události mortal kombat x hazardních her.\nKaždý muž poslal na železniční vysloužil si potlesk od diváků a při posledním sčítání (v sobotu ráno), jen o tři holky s ptákama' zůstal. Nedlouho poté, Joe Ebanks nastavit aktuální 2011 rekord za největší cenu na $1.158 m, Athanasios Polychronopoulos má zlomený rekord pro nejdelší jméno na světě o náramek držák (26 písmen) průvodce.\nKdyby hráli dnes, nejsou muži." Au. Martin přežil 310-silné pole čelit konečné tabulky, které zahrnuty Jason Mercier (který skončil šestý) a konečné runner-up Justin Bonomo (svůj čtvrtý finálový stůl, ale ještě žádný náramek) mos def black jack johnson nyc. Mediální Ředitel WSOP Seth Palansky sporné to varle shodují, řka: "nepočítali Jsme s žádnými muži v poli hypotéky klesla v důsledku hazardních her. Poté, co strávil první tři desítky let svého života na Ukrajině, Martin je nyní čtvrtý hráč ukrajinského dědictví tvrdí, náramek v roce 2011, a jeden z nich, Oleksi Kovalchuk, byl na straně pomoci oslavit Martin je úspěch.\nMěli bychom být líný, pokud jsme neměli reflektor tuctu nebo tak muže, který měl odvahu (nebo nedostatek thereof), aby zaujali svá místa pro Event #54, $1k a SNAD se Dámy Mistrovství co je koupit a ležel v craps. Letošní akce přilákala 1,055 hráči, v podstatě stejný jako v roce 2010. Získejte nejnovější hazardu zprávy od Calvin Ayre.


Ekologická likvidace auta Lysá nad Labem / vykup-aut-likvidace.cz\nekologická likvidace auta Lysá nad Labem — výkup aut a likvidace autovraků Lysá nad Labem + celá ČR - u automobilů na ekologickou likvidaci autovraků je odtah vždy ZDARMA, garantujeme vystavení protokolu o provedené ekologické likvidaci autovraku a za vaše auto použitelné na náhradní díly 500 - 25.000 Kč. Vyřešte ekologickou likvidaci autovraku jediným telefonem, e-mailem a nebo vyplňte náš formulář. Tak spolehlivě to funguje u ekologická likvidace auta Lysá nad Labem. Domluvíte si termín odtahu auta či autovraku a vše ostatní necháte na nás. Přijedeme po celé ČR, vyplatíme dopředu domluvený bonus za Vaše auto a zdarma odvezeme Váš autovrak k ekologické likvidaci - poté co Vám vystavíme protokol o ekologické likvidaci auta půjdete s tímto protokolem spolu s SPZ a velkým TP odhlásit autovrak na dopravní inspektorát. ekologická likvidace auta Lysá nad Labem je zde pro Vás na telefonu 732 735 202 - ekologická likvidace auta Lysá nad Labem je hlavní zaměření naší firmy a díky husté síti odtahových vozů strategicky rozmístěných po celé ČR jsme rádi, že Vám můžeme nabídnout odtah ZDARMA odkudkoliv v České Republice - stejně tak jako naše další komplexní služby mezi které se počítá výkup automobilů Lysá nad Labem a prodej náhradních dílů - vykupujeme auta všech cenových kategorií a značek a každému našemu zákazníkovi se snažíme nabídnout nejlepší možnou cenu - neváhejte a obraťte se na naše specialisty na telefonu 732 735 202 a nebo použijte formulář na těchto stránkách a my vás budeme neprodleně kontaktovat. Vaše ekologická likvidace auta Lysá nad Labem.\nK výkupu aut a ekologické likvidaci autovraků nepřijímáme jen automobily ale i dodávky, nákladní vozy, stavební stroje a zemědělskou techniku. Informujte se nonstop u ekologická likvidace auta / Lysá nad Labem na telefonu 732 735 202 AUTO+MOTO+TIR.