Vzrušuje mě bolest v pupíku | Doktorka.cz\n1396 komentářů / 0 nových\nJá sem masochysta . Vím že je to hodně zvláštní ale vzrušuje mě dělat si bolest v pupíku . Hodně se do pupíku mačkám , ňákou úzkou tyčkou jako je třeba tuška apodobně . Tu bolest si chci dělat jenom v pupíku , nikde jinde . Často se mačkám hodně silně , že to bolí fakt hodně , často mám strach abych si vážně neublížila . Taky mě vzrušuje když můžu působit bolest v pupíku někomu dotyčnému . Nikomu ale ze své úchylné potřeby neublížím , dokať mi neřekne že to sám chce . To bych se radši zabila , než to udělat . Mačkání do pupíku mě vyloženě vzrušuje . Nedělám to proto že bych se cítila psichicky špatně . Je tady ještě někdo takoví , jako jsem já ?\n18. Leden 2009 - 12:09\nPřestaň si mačkat pupík a raději se nauč pravopis. :-)\n19. Leden 2009 - 10:02\nZvláštní,tady se hodnotí pravopis,Jana je asi nějaká češtinářka,já proti tomu tvému mačkání pupíku nic nemám,každý má jiné úchylky a kdo je nemá,ten lže...mě třeba vzrušovalo,když jsem si dělala bolest taky,ted myslím bolest tam dole a různé představy o znásilnění a tak,bylo to vzrušující,ale už to nedělám...nemůžu mít totiž sex,kvůli lékům...ta tvoje uchylka je zajímavá a nevidím na ní nic špatného...užívej si to a jestli se najde někdo,kdo ti tohle dopřeje,když mu to řekneš,pak máš vyhráno...jinak,můj pupík byl taky pěkně citlivej a dělalo mi docela hezky,když jsem si tam hladila,takové příjemné cukání,které se dostávalo až tam dolů...asi je ten pupík nějak propojený...no,jen tak dál\n19. Leden 2009 - 16:38\nDíky za tvojí pozitivní reakci . To cukání znám ale už to u mě vymizelo . Jak si tady budu říkat...tak třeba Lara .\n19. Leden 2009 - 17:19\nTady Lara . Takže ty jsi taky masochystka . A k tomu znásilnění , tebe sex více vrušuje násilný , když dotyčný klade odpor jo ? Ale nikomu by jsi to násilím neudělala , doufám . Jsi taky sadistka , že by tě vzrušovalo působit bolest pohlavních orgánů někomu jinému ? Mimochodem , je mi 14 let .Jsem hubená a pupík nemám vůbec zalezlej , spíše trochu vystouplý a hodně zatočený . Jaký máš pupík ty ? To sem uchylná co ? Já vim , ale jinak sem normální a navenek se to u mě nijak neprojevuje . Mám jisté morální zásady , nejsem žádná svině , nenávidim šikanu a tak podobně .\n19. Leden 2009 - 20:49\nTady ještě Lara . Jistě nejsem sama koho vzrušuje bolest v pupíku . Na youtube je zpoustu videí s lidma kteří si pupík mačkaj . Taky jsem se zkoušela do pupíku střílet kuličkovkovou pistolí , taky hodně bolí . Jsme vlastně taky fetišistka na pupíky .\n19. Leden 2009 - 20:55\nFakt dobrý, tohle forum se vam doopravdy podařilo, třeba z něj Nova něco načerpá pro pořad Tabu :-), větší tabu už fakt asi neexistuje\nTady Lara . Před chvilkou jsem se mačkala do pupíku . Dala jsem si plochý konec tužky do pupíku , lehla si na břicho a tužku si do pupíku hodně mačkala . Začínala jsem pociťovat že přijde orgasmus ( bez stimulace pohl. org. ) ale přerušila jsem to protože jsem slyšela jak někdo jde k mému pokoji . I přesto že to byl druhý konec tužky kterým se nepíše , tak jsem měla v pupíku trochu krve a je trochu roztrhlej . CHtělo by to vždy desinfekci , protože pupík je dost choulostivé místo proti infekci apod. Taky můj pupík nesmý vidět rodiče , mám ho úplně rudý , co bych pak řekla . Stejně už se to jednou stalo že si rodiče všimli že mám rudej pupík a zeptali se mě n něj . Svedla jsem to na něco normálního a věrohodného , už je to docela dlouho . Pupík mě vzrušoval dycky , ale s děláním si bolesti v něm jsem začala kolem 10ti-12ti let . Je to zvláštní , dříve jsem něják na dělání si bolesti v pupíku neměla pomyšlení . Zeptám se , kolik ti je let ty co jsi psala 3. a 4. komentář ( 19.1.2009 16:38:47 ) ?\n20. Leden 2009 - 18:57\nJaký tabu? U holek naprosto normální, že si nechávaj s pupíkem dělat různý bolestivý věci. Už jsem zažila pupendo od kluků na gymplu, propichování a nakonec tetování do pupíku. A neřikala bych tomu fetišismus.\n20. Leden 2009 - 18:59\nTady Lara . Lucko , a vzrušuje tě , když ti ty bolestiví věci někdo do pupíku dělá ? Řekla bych , že naprostá většina holek , které bych začala mačkat do pupíku , by mi řekla ať tho nechám . Pokud ňáká holka chce po někom aby jí dělal bolest v pupíku , a to z toho důvodu že jí to sexuálně vzrušuje , tak je prostě úchylná , jako já . A pokud jí jde pouze jen o bolest v pupíku , tak bych řekla že to fetišismus je , protože jde o zaměření na konkrétní místo na těle . Máš tudle úchylku , Lucko ?\n20. Leden 2009 - 20:57\nahoj Laro,já psala ten příspěvek,na který ses ptala,abych to kapku rozlišila od těch tvých,tak jsem si dala písmenko...no,mě je 27 a dělalo mi vždycky hezky takové to ubližování si u pohl.orgánů,konrétně o pupík se nejednalo,ale je fakt,že jsem vždycky cítila takové to příjemné mrazení a pichlání,když jsem si pupík stimulovala,tužku jsem si tam konkrétně nestrkala...takovou tu nejintimnější věc,kterou jsem se sebou dělala ti neprozradím,protože si tak pamatuju,že to mám od školky,tam jsem to prvotně zkusila a moc se mi to líbilo...ale jak už jsem psala,ted už nic z toho nedělám,protože nemůžu mít přes prášky žádný sex a je fakt,že mi to chybí a nezbývá mi nic jiného,než jen na sex vzpomínat...jako na svůj život...ale to by bylo na dlouhé povídání...ty se vždycky tím mačkáním pupíku uděláš?\n20. Leden 2009 - 21:06\nTady Lara . Ahoj B . Né , vždycky se rozhodně nudělám , to se mi stalo párkrát . Musím být hodně vzrušená na to aby přišel orgasmus . Pokud nejsem hodně vzrušená , tak se můžu mačkat jakkoli a orgasmus stejně nepřijde . To je hrozný že si nemůžeš dovolit působit si bolest pohl. orgánů , z důvodu těch prášků . Ví někdo z tvích známích o tvé úchylce , nebo jsi se nesvěřila ? Já jsem to o sobě nikdy nikomu neřekla . Já si o tom takhle s někým dopisuji poprvé , takže je to pro mě takoví zvláštní , ale jsem ráda . Je možné že by ses někdy mohla k sexu bezpečně vrátit ? Měla jsem období ( asi půl roku ) kdy jsem hrozně litovala toho , že jsem taková . Vyloženě mě to trápilo , nechtělo se mi žít . Furt jsem si říkala že jsem prostě úchyl , že je to hrozný . Ale pak jsem rozumným myšlením dospěla k závěru , že to vlastně vůbec nevadí . Že je to úplně jedno , protože to na mojí morálku nemá vliv . A po morální stránce vůbec ubližovat nechci , je mi to psichicky odporný , třeba někoho šikanovat nebo mučit , je mi to odporný morálně , a proto se nemůže nikdy stát , že bych někoho týrala . Jsem za to hodně ráda , protože kdybych taková nebyla , buhví na kom a jak bych si svojí úchylku vybíjela . Sice mě asi i vzrušuje ( nevím to vlastně vůbec jistě , protože jsem to nikdy nedělala , ale pociťuju u sebe tu chuť na to )mučit i ňákou dotyčnou osobu do pupíku , ale pokud bych to měla dělat někomu , kdo to nechce , tak můj morální a vlstně tedy i psichický odpor k tomu mu todělat , je mnohem silnější než ta moje sexuální touha . Tajže jsem prostě naprosto neškodná , moje úchylná touhy nikomu neublíží , pokud to on sám nebude chtít . Dosáhla si někdy orgasmu díky působení si tý bolesti u pohlavních orgánů ? Jestli ti evadí tadle otázka - máš děti ? CHceš je mít ? A můžeš je vůbec mít ? A ještě se zeptám - si teda taky sadistka , že by tě vzrušovalo působit bolest dotyčnému ? Ahoj.\n20. Leden 2009 - 21:34\nTady ještě Lara . taky se zeptám - V jakým věku ( přibližně ) si s začala působit tu bolest ? Poznala jsi někdy někoho , kdo by měl taky takovou nebo podobnou úchylku ? Jo , a ještě u sebe pozoruji jinou nenormální věc - jsem bisexuál , ale cítím že mám značně větší sexuální náklonost ke klukům . Zažila jsem ale chvíle , kdy se mi líbyl pedstava že bych se líbal s ňákou holkou . Kdyby se ňáká vyloženě nabídla , tak bych to udělala , ae stane se to extrémě málo kdy , že by se mě ňáká sexuálně přitahovala , ale přece se to stalo . Takže ty máš fakt s ubližováním si svích pohl. org. útlum jo . To je hrozný . Tak ti přeju aby se to vrátilo do normálu . Ahoj.\n20. Leden 2009 - 21:45\nAhoj Laro kdo kdo to byl,taky v tomhle jedu. Nebere me ani tak pupik jako bolest na pohlavi. Pleskam si zalud rukou a jednou jsem to i udelal koncem pasku. Pleskal jsem si penis od zaludu dolu jak mi stal paskem az jsem ho mel cerveneho a vystrikal jsem se. Jak pises jsi hubena a asi mas mala prsa a chtel bych ti tahat bradavky a taky postevacek a pysky. kdyz tak se ozvi. Cau\n21. Leden 2009 - 12:25\nLaro,o tom,co jsem si sama dělala,jsem nikomu neřekla,ani svému příteli ne...a jako první pocit a dělání si to,si vzpomínám,že to bylo ještě,když jsem chodila do školky,tenkrát jsme tam něco stropili s jedním klukem a od té doby se mi to zalíbilo,postupně jsem se naučila různým způsobům,jak si to dělat a používala jsem na to i různé nástroje,ale vždycky sama,bez nikoho,protože jsem to prostě brala za svoje neintimnější představy a činnosti.Nikdy mě ale nenapadlo,něco takového praktikovat na někom jiném,vždycky jsem dělala jen to,co se druhému líbilo a vždycky to bylo normální,dokonce,můžu říct,že jsem byla větší úchyl,než můj přítel,to vím třeba z porna,jaké se mi líbilo a co mě vzrušovalo...jenže,všemu je ted konec a já už nikdy nebudu jako před tím...je to trest,co se mi stalo a už to nikdy nevrátím,tak o tom alespon můžu psát...Vlastně ti ted závidím to tvé mačkání si pupíku,že z toho něco máš,já,at se budu snažit jak chci,nic už nikdy nepřijde,jsem naprosto mrtvá...bohužel... A kolik je tobě Laro a kdy jsi na to přišla ty?Mě nepřijde ani že bys byla nějaká úchylná bisexuálka,každý máme jiné fantazie a jiné způsoby...podívej třeba na Jirku,tomu dělá hezky,když si může ubližovat a jestli se někdy někdo najde,kdo mu tohle dopřeje,to nevím...Já osobně jsem byla vždycky masochista,sadista ne,i když v představách jsem byla kolikrát na hraně...většinou to ale bylo okolo toho ubližování mě,nikdy jsem to ani svému příteli neřekla,i když jsem se mu svěřila,že bych to chtěla tvrději,on nikdy pořádně tvrdý nebyl,ne tak,jak jsem si to představovala,ale taky se mi to s ním líbilo...samotné,ale mnohem víc,navyváděla jsem se fakt dost,no a ted je útrum,takže ti fakt tiše závidím...\n21. Leden 2009 - 16:20\nLara: v každý holce je trochu masochistky (brazilská depilace, minisukně a kraťasy v marzech, piercingy, tetování, boty co mrzačej chodidla a na velikonoce výprask aby se to nepletlo), no a pupík je citlivý místo, který se dá různě zdobit, dokonce je to prej erotogenní zóna. Já bych v tom žádný senzační tabu nebo nějakou úchylku nehledala. Kámoška si dokonce nechala do pupíku strčit omráčenou vosu,no a co - byla to legrace. Kdybych jí řekla, že je úchylná, tak nevim. Prostě mi to nějak nesedí, že by to bylo něco tak divnýho.\n21. Leden 2009 - 18:01\nAhoj Laro a B. B; pises ze nemuzes mit pres prasky sex a tomu nerozumim. Jako ze si to ani nemuzes sama delat nebo si delat bolest na pohlavi? Co s tim maj prasky spolecnyho? Kdybys treba nemohla mit dite nebo tak tomu bych rozumel aleze nemuzes mit sex nebo masturbovat to nechapu. Kdyz tak o tom napis vic. Laro jak si delas bolest a B ty taky? Stipete si postevacek nebo pysky?\n21. Leden 2009 - 18:46\nJirko,abys v tomhle nehledal nějakou zvrácenou radost...dostala jsem prášky,díky kterým jsem absolutně přišla o možnost se vzrušit,abych třeba zvlhla,dosáhla osrgasmu atd. Prostě takové,co mě o normální sexuální funkci připravily...navíc,takové prášky,kvůli kterým sni nemůžu mít děti,natož sex...zkolabovaly mi hormony a netvoří se mi vajíčka...takové to byly léčivé pilule...a bez normálního sexu není ničeho,ani dětí,ani sexu... Jinak,jak jsem to dělala...no normálně,tahala,štípala,roztahovala,cpala různé předměty a že ne malé :-) představovala si různé zvrhlé scénáře,znásilnění atd....nehledě na zvrhlá porna,která jsem sledovala a stahovala z netu se svým přítelem a pak to nechávala třeba kolovat v práci...nechceš přesný popis ještě se vzdycháním?No pro tebe,nikdy jsem při sexu moc neřvala,šlo o naprosté sous´tředění,na hru motivů ve své fantazii,na správné načasování od přítele a správné chvaty,přivazování a tak...prostě normálka,žhavej sex\n21. Leden 2009 - 20:34\nAhoj. Tady Lara . Lucko , snažím se ti vysvětlit že je rozdíl mezi tím , když si echáš dělat bolest v pupíku z kamarádské srandy , nebo z důvodu hry ( pupendo ) , a mezi tím když tě bolest v pupíku sexuálně vzrušuje .Jestli snad vůbec víš co to znamená sexuální vzrušení . Záleží taky na tom kolik ti je let . Prostě chápej že jakmile člověka sexuálně vzrušuje jakákoliv fyzická bolest , tak je to prostě úchyl , ať chceš nebo ne , ale je to tak . Když ste hráli pupendo , nebo když si tvoje kámoška nechala dát do pupíku omráčenou vosu , tak to neznamená že jste úchylové . Ale pokud vás ta bolest v pupíku sexuálně vzrušila , tak prostě úchylové ste . Jsem vzjidavá jak se budeš cítit když si začneš schválně působit bolest v pupíku , tak to zkus . Začni se do něj hodně , prostě bolestivě mačkat , třeba tuškou nebo něčím podobným , hlavně tupím . Pak napiš jestli tě to sexuálně vzrušilo . Já si myslim že ti to bude tak akorát nepříjemný , uvidíme . Nebo se zeptej svích známích , jestli je vzrušuje bolest v pupíku a jestli si to sami dělaj . Určitě ti každý řekne že ne . Je to asi to samí , jako kdyby někdo napsal že ho vzrušuje mlátit se do hlavi a že je tím pádem úchyl , a ty by jsi mu na to apsala že boxeři se mezi sebou mlátí do hlavi taky a že teda na tom nic není , že to není nic úchylnýho . Teď k tomu co psala B . Odpověď na tvoje otázky jsem tu už napsala , ale napíšu je klidně znovu . Je mi 14 let . Pupík mě vzrušoval dycky , ale dělat si v něm bolest jsem začala tak ňák kolem 12ti let . Dříve jsem si bolest vp pupíku vůbec nedělala , ale vím že mě vzrušoval . Ráda jsem se koukala na někoho , komu bylo ublíženo do břicha , když se někdo o pupíku s někým bavil , tak jsem se k nim nenápadně přiblížila , abych dobře slyšela co si o tom povídaj , popřípadně se do rozhovoru o pupíku zapojit . Protože m prostě pupík vždy celkově vzrušoval . Bolest v pupíku jsem si ale začla dělat až kolem 12ti let . Před tím jsem si to prostě nedělala , ani mě to nenapadalo , i když vždy pro mě byly představi o tom , že bych někomu ďála bolest v pupíku , velmi vzrušující . Úchylná přece rozhodn sem , to je jasný . A bisexuální taky , říkám , ráda bych se milovala i s hezkou holkou , tak to je přeci jasná bisexualita , ne . Tvoje nezareagování na mojí otázku ohledně tvích případných dětí beru jako že o tom nechceš mluvit , v pořádku , chápu . Máš pravdu Lucko že pupík je erotogení zóna . Jirko , nechci se s tebou sejít a co koliv s tebou dělat , promiň . Nechci tady ani nic zveřejňovat o svích zálibách , koníčcích . O tom kde bydlím , zda mám sourozence , prostě z důvodu zachování větší anonimity . Jirko , o tom jak si tu bolest dělám sem už taky několikrát psala , je to tady takoví jiný než třeba v komentářích na blogu . Musíš si i všímat těch modrých nápisů a k,linout na ně , pokud si chceš přečíst starší komentáře . Tudle diskusi jsem založila já , takže ten první příspěvek je ode mě . Ale své praktiky teda klidně popíšu znova - vezmu tupí a plochý konec ňáké tyčky , tlusté jako je třeba tuška ( popřípadně násada od vařečky a podobný úzký , dlouhý a nakonci nešpičatý přeměty ), dám si jí do pupíku a ruko si jí tam začnu mačkat . Mám samozřejmě uvolněný břicho . Taky často dělám že videchnu vzduch z plic a co nejvíce zatáhnu břicho , pak se začnu co nejvěší silou mačkat do pupíku . Někdy si i lehnu na zem na břicho a v upíku mám tu tušku a mačkám se vlastní vahou , to je mačkání úplně nejsilnější , při tom jsem již třikrát dosáhla orgasmu a to bez stimulace pohlavních orgánů . Taky si dělám to že tu tyčku prostě jako opřu o zeď a břichem se k té zdi pomocí tlačení nouhou přibližuji , a ta tyčka se mi mačká do pupíku hodn silně .\n21. Leden 2009 - 20:54\nTady ještě Lara . Síla toho , jak moc si tyčku do pupíku mačkám , závisí taky na tom jak jsem vzrušená . Není na děním pořádku , že si tyčku do pupíku mačkám fakt vší silou , že uplně tiše křičim bolestí , to ne . Ale hodněkrát jsem taky byla vzrušená tak , že jsem si tu tyčku do pupíku mačkala fakt co nejvíc to šlo . To jsem měla vždycky strach že si už vážn poškodim vnitřnosti . Uš se mi párkrát stalo že jsem sy myslela ře sem si fakt ten pupík úpln probodla , i přes to že to nebyl vůbec ostrý předmět . Ucítila jse najednou takoví jako prasknutí a jakoby poklesnutí , a hrozně to bolelo ( to byl případ jednoho z těch orgasmů ) . Úplně mě polil strach z toho že jsem si pupík probodla a budu muset tím pádem k doktorovi . Jak bych to vysvětlila rodičům ? Kvůli tomu jsem se bála , jinak tu velkou bolest jsem si užívala a chtěla jsem i víc , ale musela jsem radši přestat , protože jsem si fakt myslela že mám pupík probodnutej . Koukla jsem se na pupík , vyloženě hluboko probodnutej nebyl . Vymáčkla jsem si z něj ale kalůžku krve , byl takovej roztrhnutej , do hloubky pár milimetrů . Hojilo se to zpoustu dní , nejméně dva týdny než jsem se odvážila ukázat rodičům bez tryčka . Už jsem několikrát přerušila velmi silné mačkání do pupíku z toho důvodu , že jsem se bála že si prostě vážně a ublížim a budu muset prostě k dokotorovi . Ve většině dnů v mém životě ( od doby co se do pupíku mačkám )ale není to opravdu velké mačkání co největší silou . Ale téměř každý den se do pupíku mačkám , a to silně ( že cítím jak se mi tyčka zaráží o páteř , fakt ) , a hlavně mnohem více bolí když se mačkáte do pupíku se zataženým břichem . Pak si zase dám několik dní pauzu , aby se pupík zahojil od naprosto běžné jemné trhlinky , a pak začnu znova . A tohle prostě patří do mého každodenního života . Pauzu s mačkáním pupíku už jsem měla mnoho desítekkrát , právě proto aby se mi pupík zahojil a trhliny . Je totiž na první pohled vidět , že má pupík jinou barvu než břicho kolem , když je ten pupík vevnitř trochu roztrhlej . Ten pupík je takovej tmavší , jsou v něm stroupky a prostě musím tak týden počkat , než se úpln zahojí . Zpoustukrát jsem to samorzřejmě nevydržela a začala se do pupíku mačkat moc brzo a rána v něm byla okamžitě obnovena a pupík se mohl hojit zase od začátku . Jednou sem si do pupíku zapichla celí připínáček . Potom jsem se teda bála aby s to nebylo něco vážnějšího . Bez problémů se ale do 14ti dnů zahojil . U toho probonutí připínáčkem to hojení bylo dvakrát tak delší než obvikle , protože ta rána v ěm byla prostě hluboká už tak 1 centimetr , byla to ale dírka , né trhlina . Taky někdy dělám to , že vezmu kleště , pupík su uprostřed stisknu těma kleštěma a začnu ho rvát z břicha ven . Potom ho ormálně chytím prostama a pupík je prostě natáhnutej z břicha . Potom ho zase ze stran sevřu kletěma a mačkám ho , docela hodně , že jsou na něm úplně obtsky od drobných vroubů , který na těch kleštích jsou . Kolikrát sem zmáčkla tak silně , že z pupíku vyteklo pár kapek krve . I do toho ytaženýho pupíku jsem začala mačkat tupím koncem tušky . Po takhle tvrdším mučení pupíku se zase musel tak týdne hojit . ve většině případů se ale jen pár krát silně zmáčku tyčkou do pupíku , chvíli si ho nechám zmáčknutej a to je celí . Většinou jsem tedy zrušená méně a mučení pupíku není zdaleka tak drastické a silé a pupík se tudíš ani nemusí hojit, akorát je pár hodin hodně rudý . Ale kolikrát se taky stalo , jak říkám , že jsem se do pupíku mučila hodn silně , protže jsem na to byl hrozně adržená , hodně vzrušená , přišel orgasmus , mačkání pupíku do krve , a pak čtrnástidenní hojení . To ale není časté . Při tom delším hojení , když je trochu roztrhlej , tak ten pupík docela bolí i jenom na dotyk . Jasně , že bych to ráda ďála s někým koho todle taky vzrušuje , nehcic si ale dělat známosti tady přes internet . Jo , taky jsem hodněkrát ďála to , že jsem se břichem ohla přes ňáké vyšší zábradlí ( ruce i nohy mi vysely ve vzduchu ) a svojí vaho se mačkala do břicha , samozřejmě v oblasti pupíku . Tak , to je docela podrobný popis mích čiností , když si dělám bolest v upíku . Ahoj.\n21. Leden 2009 - 21:27\nHolky tak teda pardon nechtel jsem vas otazkama nastvat, jen me to zajimalo a nemusis B bejt ustepacna kdyz pak nakonec stejne vsechno vypises tak co. Laro s tim pupikem to vypada ze by sis fakt mohla nekdy ublizit jak to popisujes bud radsi opatrna. Nechtel jsem se vnucovat jen me vzrusuje prdstava toho delat si navzajem bolest na pohlavi je tezky najit nekoho kdo je takhe zalozenej. Pa\n22. Leden 2009 - 6:13\nJirko,to je v pohodě,neboj...co kdybys nám ty podrobněji popsal,co všechno už jsi dělal?Já si myslím,že jakékoliv dělání bolesti v takové oblasti je nebezpečné,ale když to dělá hezky...Jak moc sis ubližoval?A našel už jsi v životě nějakou,která by ti dopřála takové choutky,jaké máš?\n22. Leden 2009 - 14:07\nAhoj , tady Lara . B , ty se svím přítelem pořád jsi ? Pokud jsi se na ta zvrhlá porna dívala s ním , tak je jasný že je mu jasný že ty jsi úchyl , a jestli neni taky úchyl on sám , když se na ty zvrhlý porna koukal taky . Je asi pravda , že normální neúchylní lidé se na zvrhlá porna prostě nekoukají , nechtějí protože jim je to odporné . Nechápu teda jak to můžeš nechat kolovat v práci . Jaktože ti to není blbý , zkus to ňák podrobněji vysvětlit , třeba jsem to špatně pochopila . Dyť o svích spolupracovnících nevíš jestli jsou ňák úchylný , nebo se ti s tím svěřili ? Způsobit si vážnější zranění si někdy fakt můžu .Řekla bych že je pro mě mnohem závažnější že se do pupíku mačkám dlouhodobě , skoro den co den po dobu dvou let ( řekla bych že tak 75 procent všech dní za ty dva roky mého sebeubližování , byly dny ve kterých jsem se mačkala do pupíku ) . A to je horší než když bych se do pupíku zmáčkla tak moc , že bych si tušku zabodla třeba 2-3 centimetry hluboko , ale zase by to bylo jenom jednou a pak už vůbec . Nemělo by to podle mě takoví vliv na vnitřní orgány , dočasně by se jen poškodila svrchnější tkáň . Ale když se mačkám do pupíku často už po dobu dvou let , tak to podle mě má vliv na mé orgány v břiše . Ňáká deformace těch orgánů , přemístění do části kde nemají být . Podle mě z toho můžu mít do budoucna trvalé problémi třeba se střevama , které se v místě mačkání vyskytují . Dyť vždycky když se mačkám do pupíku tak si tím mačkám i střeva , taky si je tím tlačím na páteř . A z toho můžu mít podle mě velké problémi do budoucna . Když by mě vzrušovalo mačkat se to žeber , tak yb to podle mě bylo mohem bezpečnější . Tlačila bych se do kosti které chrání vnitřní orgány v hrudnůku , v tomot případě plíce . Žebra by se začaly tomu častému mačkání přispůsobovat , že by byly pevnější , prostě odolnější . Jenže mačkání do břicha znamená mačkání rovnou do orgánů , a ty se přizpůsobovat nezačnou ( nebo třeba trochu jo , já vlastně nevim ) , je to určitě mnohem horší . A co se týče zdokonalení svalů na břiše ( a tím i zdokonalení ochrany vnitřku břicha ) , z důvodu toho mačkání , tak to se asi nestane . Protože ty svali mám stejn úplně uvolněný , takže jejich vypracovanost moc neovlivňuje ochranu orgánů , při tom mém máčkání . Další má bolestivá praktika - uvolnim a zatáhnu břicho a prostě si do něj začnu dávat co nejsilnější rány pěstí , do oblasti pupíku , ovšem . A to bolí hodě , zvlášť s tím zatáhnutým břichem . To dělám ale málo kdy . Klik je vám let Jirko a Lucko ? Jestli jsem zapoměla na něco odpovědět tak klidně dejte vědět . Ahoj.\n22. Leden 2009 - 16:21\nTady Lara . Už jste si četli tu diskuzi na téma "vzrušuje mě moje vlástní váha" ? Já jo , taky velmi zajímavá úchylka .\n22. Leden 2009 - 16:24\nLaro dej si jinej nick cvoku.Děláš ostudu Laře Croft.Dojdi si k doktorovi..ten ti pomůže.Tohle není úchylka,to je porucha mozku.\n22. Leden 2009 - 16:33\nPro anonyma,přestan tady nadávat do cvoků,Lara má akorát specifické praktiky samotné se sebou,nepotřebuje cvokaře...bože,kam ten svět spěje,když se všichni lidi budou posílat ke cvokařovi... Laro,já v práci nechávala kolovat jen porna,která mi přišla od jinud,no taky docela drsné záběry z různých nehod a tak,rozmašírovaná těla atd. posílala jsem to jen specifickým lidem,o kterých jsem věděla,že se nebudou tím pohoršovat,ale že je to zaujme...posílali jsme si to vzájemně...No,co se týče toho mého přítele,on se koukal spíš na taková normální porna,čas od času se podíval i na to,co jsem našla já,ale že byy vyloženě hledal ty perverzní stránky jako já to ne,alespon jsem ho u toho nikdy nepřistihla...jo,uznávám,asi jsem byla větší úchyl než on,ale navadí mi to,beru to,jako normální sexuální fantazie,no řekni,úchylní jsou třeba lidi,kteří při sexu na sebe kálejí a ještě to jedí,nebo na sebe močí...to jsem sice taky sledovala,ale tohle se mi hnusilo...oproti tomu ubližování a sadomasochismus se mi líbil...nebo strkání nějakých obrovských předmětů do ženský...to bylo taky fajn,tak jsem to pak zkoušela taky,ale je fakt,že já zas takovou výdrž neměla,abych si tam dovedla strčit takový veliký předmět,jaký byl třeba v pornu,no někde jsem dokonce viděla,že tam strkali hlavu...no,já osobně nevím,jestli by se tam hlava vešla,ale vypadalo to docela věrohodně,ale tohle jsme nezkoušeli...Jaké ty máš mimo toho pupíku Laro fantazie?\n22. Leden 2009 - 17:17\nAhoj , tady Lara . B , pokud pokud máš na mysli sexuální fantazie , tak žádné jiné úchylné sexuální fantazie nemám , kromě těch které se týkaj pupíku . Mimo těch fantazijí o pupíku jsou ty další sexuální fantazie normální - představa o líbání ( které jsem ještě nikdy v životě nedělala , ale chci ) , a prostě úplně normální sexuální dovádění s klukem , popřípadně holkou , holka je ale mnohem méně pravděpodobná , musela by se mi hodně líbyt . Takže do mích vyloženě úchylných fantazií patří jen ty o pupíku , jinou úchylnou představu nemám . Ani trochu by mě nevzrušuje když člověk cítí jakoukoli jinou bolest , než tu v břiše . Jakákoliv bolest mimo břicha mi vůbec nic neříká . Je pravda že mě sexuálně nevzrušuje nutně poue jen pupík , ale i okolní břicho . Pokud ale jde o bolest přímo v pupíku tak to mám suveréně nejradši . Prostě čím je ta bolest břich blíže k pupíku , tím je to pro mě více vrušující . Když by třeba šel ňákej kluk , uklouzl by na ňáké zamrzlé louži a ňák by spadl a uhodil by se do břicha o ňáké nízké zábradlí , tak by mě vzrušovalo koukat se na něj jak tu bolest prožívá . Šla bch za ním a začala se ho normálně ptát jestli nepotřebuje třeba ňák pomoct , moje hování by bylo normální . Ale v sobě bych pociťovala sexuální touhu mu tu bolest ještě zhoršit a čím víc by dával fyzicky najevo jak ho to bolí , tím víc by mě to vzrušovalo . Ale moje dobrá morálka a city by mi nikdy nedovolily abych todle udělala . Přitom když by se ten kluk bouchnul třeba do žeber , tak už by žádný sexuální vrušeí nebylo na místě , i když je pravda že je to blízko tý oblasti břicha , takže by ve mě možná něco trochu bylo ( toho vzrušení ) , ale to by spíš bylo jen takoví zklamání z toho že se nebouchl do břicha . Taky to se mnou bylo tak , že když jsem byla mladší ( né mladší než těch 12 let , kdy jsem si začala ubližovat )tak můj masochysmus nebyl tak nutně soustředěný vždy přesně jen do pupíku . Jak už jsem psala , tak jsem se častokrát mačkala i do větší části břicha ( třeba o to zábradlí ) , do břicha jsem si mačkala mnohem tlustší předměty jako je třeba násada od koštěte , řidítka kola apodobně . Taky jsem si i v té době mačkala i pouze pupík , ale mačkání větší části břicha bylo mnohem častější než dnes . Dnes se do větší části břicha než je přesně pupík téměř nikdy nemačkám . Ale je fakt že prostě ten pupík pro mě znamenal vždycky víc než zbytek celého břicha . Ale né že by mě břicho kolem pupíku nevzrušovalo . Jasně že jsem si mnohodesítekkrát představovala jak někoho mačkám do pupíku , ůpln celou svojí vahou , jak postupně křičí víc a víc , a představa toho že bych to fakt někdy někomu mohla dělat pro mě vždy byla tak krásná , prostě sexuálně krásná , stručně - vzrušující . Vím že se vlastně už opakuji , chci ale , když už jsem založila tudle diskusi , abych svojí úchylku vystihla co nejlépe a nejpřesněji . Taky je pravda že je pro mě asi více vzrušující když bych mohla takhle mučit kluka , který ba nebyl masochysta , tudíš by se mu to nelíbylo . Ještě to takhle nemůžu říct definitivně , protože sama neumím určit jak to přesně cítím , ale spíš bych řekla že je to tak . I jsem to někde četla na internetu , že sadisti dávají přednost mučení nemasochystyckým osobám , prtože při známkách velkého projevování odporu mučených je to pro sadisty prostě více vzrušující . Dnes jsem se taky do pupíku mačkala a zase tam mám nezahojenou krvavou trhlinu , spíše důlek . Krev z toho ale vyloženě neteče . Ty , B , jsi ve svém posledním komentáři zmínila , že se to líbyl sadomasochysmus . Dyť si ale psala že sadistka nejsi . Nebo tím myslíš , že se ti líbý sadomasochysmus sledovat , ale né být jeho fyzickým účastníkem ? Účastníkem toho sadismu ? To co jsi dělala v té práci , tomu už rozumím a nepovažuju to za blbý . Takže spřítelem pořád jsi a o je určitým způsobm teda taky úchylný , jak jsi psala . Musím sle taky říct , že jsem si nikdy neďála bolest v břiše ( pupíku ) ňák vyloženě hrozně velkou . Je fakt že ty rány pěstí do břicha , o kterých jsem psala , se můžou zdát jako hrozně moc bolestívé , jeomže je ty se svojí vlastní rukou nikdy nedokážeš bouchnout zdaleka tak silně , jako někoho jiného . Já bych i chtěl , ale v tom směru jakým tu ruku vedeš ( ke svému břicho ) nemáš zdaleka takovo sílu , jako ve směru od sebe . Nahrazovala jsem to sice více těma ranama , třeba i čtyřma , ale stejně se to zdaleka nedalo určitě srovnat s ránou , jakou by mi byl schopnej dát ňákej dotyčnej člověk stojící proti mě . To bych bolestí určitě nejméně křičela , což se mi nikdy nestalo při sebeubližování . Nikdy jsem si smama sobě nezpůsobila bolest tak velkou , žebych musela křičet nebo brečet . Kdybych chtěla , tak jsem si mohla způsobi i ještě mnohem větší bolesti , než jsem si kdy doposud způsobovala . Jenomže je to v tom , že já to ani nechci . Můj masochysmus není bez hranic , takže je rozhodně bolest , která je už moc velká a nechci jí . I kdyby mi někod nabídl že mi dá do břicha vší silou ránu pěstí , tak by neřekla jo . To uš prostě bolí moc . Je ale pravda , že kolikrát když jsem byla hodně vzrušeá , tak pro m bolest, kterou jsem si působila, byla nedostačující . Už jsem prostě neměla více íly na to , víc se do pupíku mačkat , ikdyž jsem si na tu tyčku jako lehla , na břicho . Mohla bych třeba vylízt na ňákou třeba lavičku a z výšky skočit břichem na ňáké zábradlí , ale to už neudělám , né jenom ze strachu vážnýho si ublížení , ale i ze strachu s tý ohromný bolesti . Musím jít , aohj.\n22. Leden 2009 - 18:44\nLaro,no mě ten sadomasochismus bavilo sledovat,to různé přivazování,mučení různýma nástrojema atd. bylo to fajn,nebo roztahování...pak jsem to zkoušela,ale to mučení těma nástrojema ne...zkoušela jsem to vzrušená z takového porna na sobě,ale na jiných nikdy,takže si spíš myslím,že jsem masochista,než sadista,mě by se nelíbilo ubližovat druhému,to by to musel nutně chtít,tak jako jsem to na příteli chtěla já...ale i přes to si myslím,že jsem byla normální,měla jsem jen živé fantazie a osobité praktiky...přítel vždycky fungoval normálně,byl moc citlivý na bolest,když dosáhl vrcholu,nemohla jsem ho třeba už dál stimulovat,protože byl pak tam dole hodně přecitlivělej a bolelo ho to,takže rozhodně masochista nebyl,já si chtěla užívat sexu tvrdého,ale pořádné fantazie,které jsem si představovala,když jsem si to dělala sama,jsem mu nikdy neřekla,otevřene o tom hovořím až tady,protože je to anonymní a nikdo nikdy nepřijde na to,že jsem to psala já...to by to jedině musel být nějaký skvělý detektiv,který by si dal všechny moje příspěvky dohromady,protože píšu i jinde,nejen tady...ale je fakt,že by mi ani nevadilo,aby se na to přišlo,nevidím na tom mém uspokojování nic tak nenormálního,aby se nad tím druzí museli pohoršovat... Ty tvoje praktiky jsou specifické a ještě jsem o tomhle neslyšela a je pravda,že jsem něco podobného ani neviděla na těch zvrhlých pornech...aby sis jednou do toho břicha opravdu neudělala díru...co se týče toho pupíku,je tam plno bodů,které zároven stimulují erotogenní zony,cítila jsem to,když jsem si pupík hladila,je mi ale divné,že se neuspokojuješ i jinak,ale třeba časem se to změní,mě se od školky dělání si to samotné taky změnily praktiky,spíš vygradovaly a vystupnovaly se jak jsem rostla a zkoušela to různě s chlapama a od té doby,co jsem měla net a našla jsem si freevideo,tak to pro mě bylo jako balzám na dušičku...krásné praktiky a já je zkoušela,bylo to úžasný...zato ted,tak ted jsem mrtvá jako stará panna a není mi platnýho nic,můžu se dívat na ta porna sebevíc a sebedýl si dělat ty svoje libůstky a nic,úplně mrtvá,ale ráda na to vzpomínám a docela o tom i ráda píšu...zajímaly by mne fantazie ostatních lidí,nevím,proč nemají ostatní takovou odvahu jako my dvě...není se za co stydět přeci...vždyt sex k nám patří a je krásnej...\n23. Leden 2009 - 13:38\nTady Lara , ahoj . Souhlasím s posledním kometářem B . Jak bych se jinak měla uspokojovat , než tak jak jsem o tom již psala a taky klasickou masturbací , kterou jsem si již mnohokrát ďála . Svůj první orgasmus jsem zažila teď ve čtrnácti letech , je to pár měsíců . Je to z mého hlediska docela velká životní událost , zažít svůj úplně první orgasmus , zažít tu největší fyzickou nádheru která se ti v životě může nabídnout . Jo , orgasmus je moc krásnej , samozřejmě že do té doby , než jsem ho sama poznala , tak jsem si vůbc neuměla představit jaké to je . V kolika letech jsi zažila svůj první orgasmus ty , B ? Já jsem ho prvně zažila ve vaně , byla jsem z toho úplně hotová , prostě překvapená , kdo by nebyl . Hrozně ráda bych ale zažila nkolikanásobný orgasmus , o němž jsem se dozvěděla na internetu . Ty jis ho někdy zažila , B ? Slyšela jsi o nervové poruše zvané PSAS ? Je to velmi vzácná nervová porucha a taky velmi velmi zajímavá , a to hlavně v tom , že po zatouží zpousty lidí , řekla bych že aspoň na chvíli po ní zatouží skoro kždý . Je to porucha která u spustí orgasmus i naprosto bez jakéhokoliv vzrušení . Spustí ho pokaždé , když se vystavíš i malím vybracím , a platí to nonstop . Ženy , které tuto poruchu mají , mají každý den desítky orgasmů . Když jdou ze schodů , prudčeji si se posadí , při jízdě v autobuse , prostě stačí malí otřes a začne mít orgasmus dlouhý 15-30 sekund . Jedna že na uvedla že měla za jeden den 200 orgasmů , jiná žena uvedla že jich jednou měla za jeden den 300 . Je to naprosto neuvěřitelné . Tadle porucha se ale člověku brzy zhnusí , protože prožívat tolik orgasmů deně je prej velmi vyčerpávající . Přece bych ale chtěla mít utdle poruchu aspoň na pár dní :) . Tadle porucha postihuje pouze ženy . Četla jsi si teda tu diskusi na téma "Vzrušuje mne moje vlastní váha" , B ? To je úchylka o které taky slyším poprvé . Ahoj.\nTady Lara , kde jsi B ?\n30. Leden 2009 - 22:29


Rajcovní podívaná: Zpěvačka Tereza Kerndlová jen v prádle nafotila nejsmyslnější fotky své kariéry - Super.cz\nTereza Kerndlová Foto: Lukáš Dvořák\n4. listopadu 2011 19:55\nPětadvacetileté zpěvačce Tereze Kerndlové měl její novou desku Schody do nebe původně pokřtít kolega Richard Müller. Náhle však zkolaboval a Tereza z úcty k němu jiného kmotra nehledala. "Nechtěla jsem žádného náhradníka. Pokřtila jsem si desku sama s lidmi, kteří mi pomáhali," řekla Super.cz.\nTereza vypadala téměř nádherně jako na kolekci fotografií, které k albu nafotila. "Připravovala mne Ivana Tokárská, která mě líčí i na klipy nebo na focení. Byla u mě asi tři hodiny, ale u toho jsme ještě plkaly," smála se Tereza. Navléknout se do blyštivé róby pro ni není žádné utrpení. "I ve vysokých podpadcích chodím normálně i v civilu. Pomalu v těch dvanácti centimetrech i spím," tvrdí.\nTereza si musí udržovat i velmi štíhlou postavu. Zvlášť vystoupení na obrazovce její figuře totiž neprospívá. "Hrozně často se mi stává, že mi lidé při osobním setkání říkají: Jeee, vy jste taková hubená. V televizi vypadáte hrozně tlustá. A jste malinká. Lidé si myslí že jsem obrovská a robustní," svěřila Tereza.\nZpěvačka se rozpovídala i tom, co mohou posluchači od její desky čekat. "Předchozí deska byla v retro stylu. Byly to staré písničky v novém kabátě. Tahle je čistě popová, s melodickými písničkami, je celá v češtině. Je to moje nejlepší dosavadní deska a za tím si stojím," uzavřela Tereza. ■\nTereza Kerndlová na houpačce ■\nTereza Kerndlová je velmi sexy. ■\nTereza Kerndlová nafotila pro nové album Schody z nebe sexy fotky ■\nTereza ka křtu své desky. ■\nTereza s přítelem Reném Mayerem. ■\nTereza při natáčení. ■\nTereza Kerndlová si potrpí na sexy image. ■


České TV pořady – a proč, prosím vás? | NWOO.ORG\nTo už se ovšem připravoval nástup pořadu zřejmě nejzářivějšího. Poněkud zamračeně vstoupil 30. srpna 2015 na naše obrazovky Doktor Martin coby česká odrůda britského televizního seriálu Doc Martin, který se v Británii začal vysílat už v r. 2004, a v české verzi se dodneška natočilo 30 jeho dílů. Čímž seriál na ČT ovšem nekončí a bude pokračovat dál pod novým názvem Strážmistr Topinka s počtem dílů zatím neoznámeným. Přerod seriálu Doktor Martin v seriál Strážmistr Topinka se dle britského vzoru udál tak, že zatím vedlejší postava strážmistra Topinky se mění v postavu hlavní, a naopak doktor Martin se přesunuje do pozadí. V jazyce anglickém jde o tzv. „spin off“, kdy postava vedlejší se odštěpuje (spins off), od souboru postav vedlejších a stává se novým nastupujícím hrdinou – a to včetně nového názvu seriálu. Nu a jelikož tento soubor může sestávat i ze stovky postav vedlejších a z každé z těchto vedlejších postav lze vytvořit další nový seriál, což v souhrnu umožňuje vznik celé stovky zbrusu nových seriálů, je jasné, že u nás už žádné skutečně české dramatické dílo či seriál v dohledné době na TV nespatříme.\nVydáno:\t14.1.2019 v 18.49 Autor: Lubomír Man Přečteno: 1 061 x\n« « Předchozí: Přehled zpráv – RusVesna, RusNext 13.1.2019\nNásledující: Otázka – Odpověď V.V. Pjakina ze dne 05.01.2019 » »\n17 Komentářů k České TV pořady – a proč, prosím vás?\nKoncese pro Čt už taky nepatří nám?\nNemáš vliv na bankocetle\nNemáš vlib na učení\nKaždá picca tě může arbitrážovat\nDluhů prostřednictvím předsedajícího je něúrekom\nPlán do budoucna žádnej\nCopak tohle se dá nazvat slovem stát?\nAty, voe marníš čas nad programem televize, kerá není a vlastně nigdy nebyla naše?\nMY Z TRIKA TŘI HWĚZD TRNEME STRACHEM,ŽE NĚKOHO NAPADNE SERIÁL\no našem vzniku tady dát do tv.\nDoufejme,že to bude až umřem,nebot by se misto tv čučeli všichni tady na hlavni postavy jako el comandante Nowak alias Kowak,národni hrdina ten hrozný pes combatero Krtecek dále pan combatero Petero Wikingero, demokrad Sasin,obyvatel koziho chlívku pan PROUD,ekoterorista HUMWEE,indian Geronimo,pan hrdina národa Šwejk,lak,pan MROŽ,JOP se svým DŽOPOVÝM PLÁNEM,radio Lcemburg a dalši a dalši členové nepolitické Společnosti voličů se svým skvělým programem zvaným NPV tu a hned tvoři\nNOVÉ DĚJINY NAPOLOVIC CHCIPLÝCH DOMORODCŮ české republiky!\nPan Werich si mentality v budoucím ČEZku všiml již před mnoha lety - "To je blbý, to se bude líbit." I známému Adolfovi neuniklo, že Češi umí dobře šlapat. Dnes bychom mohli parafrázovat - umí napjatě čučet do mobilů - ty jsou už tak levné, že si je může dovolit každý debil. V "demokracii" je povoleno vše, co není zakázáno, takže i blbnutí.\nA dále nemáš podíl na nezcizitelné půdě po předcích, nemáš podíl na rozpočtu, chápej voe, na vejvaru z celé země a nemáš právo psát své vlastní potřeby do sečítání jako každej zlo děj u koryta. Místo teho máš blboňa na hradě, kerej si myslí, že je moudřejší jak celej národ a v podhradí tlupy prasat, keré se při přežírání ani nestačej ohlížet kolem sebe. Jediné co ti nechali je sledovat nepřetržitý nesmyslný a přizdisráčský peloton přehledů zpráv, no to je neuvěřitelné, fantastické. Heh\nKdyž sem nikdo nevrazí koninu tak co s tím mám dělat lordi. https://www.youtube.com/watch?v=R35txSnGiN4\nTyto porady jsou take poucne , propagandisticke aby lide vedeli jak se maji chovat a co se smi a co se musi !!\nherci a autori jsou pak zaroven ucitele a dostavaji odmeny milionech,co v miliardach...\nDale jsou porady , kde vystupuji celebrity /jako ty tanecky/ ty jsou velmi levne, lacine na vyrobu,opakuji se vsude na svete a z toho jeste ziji mnozstvi zenskych casopisu, ktere dopodrobna pak informuji ze zivota tech popularnich. Jsou jich take plne noviny , zpravy atd.\nKazda cast ze zapadu okopirovaneho giganticke zapadni kultury poradu , pak stoji CS . Televiizi miliony. Ty ceska televizw zaplati rada a ochotne...Nebot nas vedou tam kam nas chteji dostat. Jedna co vari ,dcera byvaleho ministra/si v kratke dobe vydelala pres 260 milionu...Zaroven se propaguji jidla tech co jsou v planu aby pribehli do EU a meli zde svoje jidla v vhodne jiz obchodech. A my abychom si take zvykali na jejich stravu...Tech duvodu je tedy hodne na zmeny do afroarabskeho rezimu ..\nGosspodi~ne po.. Nyluj ně !\nHe he - učim se Staro.. stou ww wše-slawjanský-ho .. TO ho..\n.. Du sspát.\nZejtra je ta-ky den...\nSory.. Sasíne - za-se ssme ti Zooo sra-li diskuzy .. wo\npodílech , kur-wa.. je-nom že\nNeklikej.te brzy ROBOTI na wod.KAZy .laka !!!\nMá zawirowaný sajtny.\nKRTek mi to tu-hle ři.kal.. mezi melounama - ja wohl ..\nTo bilo mezy elypsamy f tačvůdu.\nNem zzeher TATER Balaton - Johny..\nLaď RADIO 911 , ale až ww wečer do pi-či - zachowej\nReplay .. Mroži ( milá mo-ja )\nBardzo na pič - nedělej ZAGORKU - Slowane !\nSnazej se s nekonecnejma serialama a picovinama(napriklad letosni silvestr,ostudy mama)opicit,ale zapominaj ve svejch mindracich,ze mame uplne,ale uplne jinou mentalitu a i kdyz uz jsme casto taky vypatlani systemem,nejsme na tom jeste zdaleka v tom smeru tak spatne jako tam!\nTo mate pravdu. Je viditelny rozdil v mentalite narodu a hl. mezi tkz. Zapadnimi narody a Slovanama. At jsou Slovani jac jsou, nikdo jim nemuze uprit pohostinnost a jiny pristup k zivotu.\nVíte jaký rozdíl štoudef a putnna? Von tam vzniknul než vygradoval. A jedno je kolečko od trakaře a ne že je vám to putna, děti.\nJinak mystifikace bych čekal na ezoterickém webu staré blažkové se sdružených domovních důvěrnic a jebtišek po seanci s žen tourem zas a znovu do zblbnutí boriše po skalinách jen tak. Tak švejku kdy byl naposledy klystýr. https://www.youtube.com/watch?v=_Tb5xD2SPQk\ntvl. furt hledate pravdu a přitom věříte lžím, z toho jaksi logycky plyne, že vase prodloužená mícha tu pravdu nikdy nezří, milí pro údi ( vyjimka Sasin potvrzuje pravidlo )\nSasin si podobne jako ty bleje do vlastni kapsy.:-).Chtel by aby si lidi samiovsem nikoliv ve vlasti,ale jen na dvorecku sepisovaliale prachy mu nesmrdej a nechape ze pravdu vzdycky velky prachy,znamenaji moc,ale spisovat picoviny a nechavat rozhodovat lid co ma hovno proti velkejm prachum by chtel.Koukam ze jste oba stejni curaci mozkove co nechapou co je cim a jak s cim :-)))))))))))))))))))))))))))))))))\nKua pica klabosnice...............nj,chytrej pochopi a sesumiruje si to,u kretena to je stejne jedno:-)))))))))))))))\nTeď se na ČT1 každé Po vysílá Most, taky hvězdný seriál. Je tam opravdu všechno, takže příště už zřejmě dojde i prznění dětí.


VIDEO: Nejkrásnější polibky, podívejte se | Týden.cz\nVIDEO: Nejkrásnější polibky, podívejte se\n01.05.2012 13:42 Původní zpráva\nUž jste se dnes líbali pod rozkvetlým stromem? Pokud nemáte s kým, na podobné romantické nesmysly nevěříte nebo prostě jen nestíháte, můžete se aspoň podívat na výběr nejkrásnějších polibků ze serveru YouTube. Třeba se ve vás po jejich zhlédnutí něco zlomí a k nějakému kvetoucímu stromu nakonec ještě zajdete.\nPrvní pusa je vždycky nejsladší. Sotva pětiletý kluk z následujícího videa by mohl vyprávět. "Dala mi pusu na rty! Dala mi pusu na rty," křičí nadšeně poté, co ho políbila o pár let starší kamarádka. A nestačí mu to, rošťákovi, chtěl by ještě.\nPolibky jsou projevem lásky, a nejen té lidské. Tahle psí dvojice by se v soutěži o nejvášnivější polibek určitě umístila hodně vysoko. Jak zpívá Marie Pojkarová: Pejskové se koušou!\nV dalším z videí uvidíte doslova polibkovou smršť. Někdo si dal vážně hodně velkou práci a na YouTube umístil sestřih svých oblíbených líbacích scén z filmů a seriálů. Video můžete pojmout i jako malý test a hádat, v jakém filmu se ten který polibek objevil. Správnou odpověď se dozvíte po prokliknutí na originál videa na YouTube.\nNa závěr se podívejte na pár vřelých soudružských políbení. Vynikal v nich zejména Leonid Iljič Brežněv, i když i ostatní komunističtí funkcionáři se taky činili. Kdy jindy si tu krásu připomenout, než na 1. máje.


17.5.2007 RUBRIKA: Články v médiích\nEurovize: na Bělehrad\nČeská televize si může oddechnout. Česká rocková skupina Kabát letos v písňové soutěži Eurovision Song Contest nezvítězila. Mimořádné výdaje a problémy s organizací příštího 53. ročníku bude mít srbská televize RTS, neboť vítězem písničkového klání v Helsinkách se stala srbská zpěvačka Marija Šerifovičová.\nDlouholetá absence České televize na události, organizované od roku 1956 Evropskou vysílací unií EBU, se projevila i v tápání českých médií, jak se k této show postavit. Česká televize jako spoluorganizátor písňového soutěžení, které jí naplnilo tři programové večery, pochopitelně zdůrazňovala evropský rozměr a lepší minulost soutěže, a snažila se Song Contest vydávat za významnou kulturní událost.\nBylo tedy na ostatních médiích, aby vysvětlila, že význam eurovizního soutěžení spočívá především v tom, že ho simultánně přenáší přes 50 zemí, a že právě tato skutečnost, a nikoli nějaké hudební kvality, mu dodává lesk a slávu.\nKdyby média čtenářům vysvětlila, jak se rozhoduje o vítězi, ušetřila by je zklamání, které mohlo vyvolat nesplněné očekávání vyvolané titulky o tom, že "Kabáti jdou dobývat Evropu." Mohla je informovat, že o počtu bodů, které dříve obstarávaly odborné a divácké poroty, dnes rozhoduje SMS hlasování, při němž se škrtají hlasy pro píseň vlastní země.\nHlasování nikoli poprvé ovládl tzv. východní blok. Jestliže vezmeme úvahu, že Německo, Británie, Francie a Španělsko mají finále "propachtované" statutem, pak ze zbývajících dvaceti finalistů jich patnáct bylo z bývalého tábora socialismu a Jugoslávie.\nVýsledky hlasování zveřejněné na www.eurovision.tv vypovídají spíše o migraci národů v Evropě, než o převažujícím vkusu evropského publika. Například Česká republika dala ve finále na první tři místa Ukrajinu, Arménii a Srbsko. I když nelze vyloučit, že ukrajinský transvestita zaujal i české publikum, pravděpodobnější bude, že z českých mobilů hlasovali občané těchto zemí žijící v ČR.\nKabáti se umístili na posledním místě. Jediný bod, který dostali, přišel z Estonska.\nPop music a politika\nVladimír Špidla, komisař EU pro zaměstnanost, sociální věci a rovné příležitosti, se rozhodl využít eurovizní písňové soutěže v Helsinkách k propagaci Evropského roku rovných příležitostí pro všechny. Tisková zpráva zdůvodňuje sponzorství EU slovy: "pěvecká soutěž je vynikající příležitostí k informování občanů o jejich právech." Špidla nebyl jediný politik, který využil popularity Eurovision Song Contest. Soutěžící přijel do Helsinek pozdravit estonský prezident Thomas Ilves, prezidentským telefonátem se na tiskovce chlubila gruzínská zpěvačka Sopho a vítězce Marije Šerifovičové gratuloval srbský premiér Vojislav Koštunica.\nSměrnice do finále\nNovelizace směrnice EU "Televize bez hranic" má naději na to, že ještě letos spatří světlo světa. Protože ji Evropský parlament vloni v prvním čtení neschválil, podle "procesu spolurozhodování" se její text vrátil do Komise EU. Ta připravila kompromisní návrh, který minulý týden kulturní a vzdělávací výbor EP odsouhlasil. Jestliže souhlas potvrdí plénum EP a také ministři členských zemí v Radě EU, která zasedá 24. května, cesta k tomu, aby padl zákaz tzv. product placement v televizní tvorbě, bude otevřená. Tento způsob umisťování produktů do televizních pořadů však bude i nadále zakázán ve zpravodajství a publicistice, v dokumentech a dětských pořadech.\nMediaprojekt bez senzací\nČtvrtletní výsledky Media projektu monitorující tisková média nepřinesly žádná překvapení, nicméně některé drobné přesuny stojí za pozornost. Rytmus života (čtenost 1 002 000) předehnal Nedělní Blesk (976 000), ve svém vzestupu pokračuje měsíčník 21. století (335 000), který se dostal před populární týdeník Reflex (277 000), a v ženských časopisech týdeník Chvilka pro tebe (739 000) vydavatelství Bauer dostihl Blesk pro ženy (729 000). Příchod nových bezplatných deníků Metropolitní Expres a 24 hodin zatím neohrozil výsadní postavení Metra, které se rozdává i mimo Prahu, ve více než 40 městech.\nBulvár: zpět k normálu\nSebevražda hudebního skladatele Karla Svobody a následné spory jeho dědiců zvýšily v únoru nebývalým způsobem prodej bulvárních deníků. Blesk prodával o 60 tisíc výtisků denně více než v lednu, Šíp navýšil prodej o 68 tisíc a deník Aha! o 28 tisíc prodaných výtisků denně. Výsledky auditu prodaných nákladů za březen, zveřejněné minulý týden, ukazují, že nárůst byl dočasný. Prodej všech tří titulů v březnu opět poklesl, i když se drží nad lednovou úrovní. Čísla březnových úbytků korespondují s předchozími nárůsty: Blesk - 55 tisíc, Šíp - 65 tisíc, Aha! - 19 tisíc výtisků.\nPrůměrné prodané náklady bulvárních deníků - leden-březen 2007\nBlesk 450 573 511 217 456 407\nŠíp 102 245 170 843 105 543\nAha! 109 545 137 504 118 437


Samonosná schodiště v obytných zónách | papko.cz\nSamonosná schodiště v obytných zónách\nSchodiště bývají nejzajímavější částí obytných prostor, je to asi tím, že propojují jednotlivá patra mezi sebou a tím rozšiřují využívání celého objektu do svého maxima. Druhů schodišť je mnoho, mohou být rovná i točitá, připevněná k nosníkům i samonosná, mohou obtáčet vnitřní i vnější prostor, mohou být konstruována z oceli, slitiny hliníku, z kamene, ze dřeva, ze skla či z betonu. Mohou se využít jako úložný prostor nebo vytvořit samostatný designový prvek. K těm nejzajímavějším patří bezesporu schodiště samonosná.\nVlastnosti samonosných schodišť\nPoměrně rychlá montáž – montáž na straně zákazníka trvá kratší dobu, než u jiných typů schodišť, zejména těch, jejichž základ tvoří betonový odlitek. Většinou se jedná o dva dny práce, což také snižuje i celkové náklady na výstavbu. Celková cena těchto výrobků tedy nutně nemusí být příliš vysoká, záleží hlavně na použitém materiálu, velikosti a výšce schodiště.\nDesign – samonosné schodiště neunikne pozornosti a stává se obvykle dominantou. Může tvořit základní koncepci stylu bytového designu, podle níž se přizpůsobuje nábytek a bytové doplňky. Výhodou je možnost vytvářet roztodivné tvary nosné konstrukce i jednotlivých stupňů, využít kovu, dřeva, skla, betonu, kamene či dlažby tak, jaké jsou prostorové možnosti a dostupná designová a technická řešení .\nÚložný prostor – ten je u schodišť tohoto typu možno využít beze zbytku tehdy, jestliže se schodovky uzavřou a prostor zakryje vestavěnou skříní na míru, posuvnými či pevnými regály, sádrokartonovými deskami, dřevěným obkladem atp. Úložný prostor pod schody je ideálním řešením v domech, kde je záměrem více otevřít prostor v obytných zónách, zejména v obývacím pokoji a ložnici. Samonosná schodiště se mohou umístit do prostoru prakticky kamkoli a přizpůsobit celou koncepci prostředí požadavkům klienta.


Květen 2015 « Archiv | CONSUMMATE\n31. května 2015 v 18:24 | pan Nedostižný | mé myšlenkové pohnutky\nPoslední semestr jako tornádo zážitků\n21. května 2015 v 12:33 | pan Nedostižný | mé myšlenkové pohnutky\nKvěten ukončil poznávání nových lidí. Naopak se z opravdových kamarádů stávají sourozenci, vnímám je jako bratry a sestry. Příjemný prosluněný příchod jara se změnil v deštivá, zatažená odpoledne, u kterých sedím v županu s nekvalitní kávou a dělám něco do školy a do práce. Bez apetitu, myšlenkama jenom v kariéře. Při pomyšlení na léto vidím dva slepé měsíce. Šetřit, vypadat dobře a zbavit se křečovitosti.\nVíkend s Tymisem se mi strašně zaryl do paměti. Nvm jestli to bylo tou trávou, která na mě nezapůsobila, ale bylo to s ním skvělý a jemu se to taky líbilo. Začal jsem sledovat seriál House of Cards a mimo jiné mě šokuje vztah, který má Frank s Claire. S Tymisem jsme na tom dosti podobně. Zase si říkám, že bych s ním žil, nemuseli bychom spolu spát a všechno dělat spolu, ale máme se strašně rádi, veříme si, dokonale se známe, fungovalo by to.\nOproti hřejivému vztahu s nejlepším kamarádem stojí další magická noc s Dýnem, která se mi taky strašně zaryla do paměti. Jeho bohémský způsob života a má opilost jsou snad dostatečnou ochranou proti zničení našeho přátelství. My dva si po našem friends with benefit už nikdy tak nepsali. Je to spíš kámoš, se kterým dvakrát do měsíce zapařím, což se s 2015 rozšířilo o "šťastný noční konec". Nemám s tím problém, čas strávený s ním mi dává to co potřebuju, zábavu, pocit mladosti, užívání si života a nově i sex. Nechci to řešit, ale myslím na to.\nTa nerozhodnost z toho, na jakou školu půjdu a jak bude pokračovat má práce v agentuře, se stala tématem, které jsem každému na potkání vyprávěl. Je to celkem osobní problém, k jehož vyřešení musí každý znát bohatý backround, který zasahuje do mých rozhodnutí. Najednou jsem to sobecky všem cpal bez ohledu na to, zda je to opravdový kamarád nebo jen známý. Zase jsem si říkal, jak moc mluvím, jak se nehlídám a jak je to vlastně zbytečné. Chci být mladý, spokojený muž, který nemá potřebu se všem svěřovat. Jenže i díky tomu seriálu zjišťuju, jak si lidé opravdu nic neříkají, jsme všichni strašně sami. Hledám rovnováhu mezi svou upřímností a cestou za mým lepším, dokonalejším já. Na vejšky se přihlásím a rozhodnu se na konci léta.\nJe zvláštní, jak se dívám na svůj život. Pořád jsem v modulu - bydlení u rodičů, studium a práce v oboru. Najednou se do toho vmísila potřeba žít a užívat si. Na jednu stranu nechci strávit mládí v knihách u počítače, ale rozhodně si nemůžu dovolit nevázanou drahou zábavu. Trochu se to zlepšilo, vydal jsem se správným směrem. Mám potřebu pomáhat, dělat dobré skutky a být dobrý člověk. Why not, ale nedělám nic špatnýho, aby mě mé svědomí takhle hnalo.\nNajednou přemýšlím nad tím, jak jím, jaký vzduch dýchám, jak moc relaxuju, v myšlenkách jsem na zahradě, řeším zdraví a poměr práce, školy, zábavy. Prohlížím si diář a říkám si, že tenhle semestr byl nabitý, skvělý, zábavný a takový "hodnotný". Spousta schůzí, obědů, pracovních káv, výletů na zahradu, náplavku a s každým nočním výletem jsem poznal nové místo, nového kámoše nebo něčí postel. Na co si kurva frut stěžuju?\nNedostižný víkend a výlet s kámošem\n17. května 2015 v 22:14 | pan Nedostižný | mé myšlenkové pohnutky\n"To jméno, mi je nějak povědomé," říká Tymis a na můj rozkaz típá telefon. Jedem po dálnici, je mu vedro, otevřel všechna okna, drží mi navigaci. Jsem trochu rozlámaný, přejedený a peru se s autem. Volal ten, se kterým jsem měl poprvé sex.\nZatímco si šéfová užívala na italském designbloku, hlásil jsem průšvihy plánované konference z Prahy. Ve čtvrtek jsem měl poslední schůzku ohledně filmového festivalu a se Skromnou šli na Náplavku, bylo to fajn, užil jsem si sluníčko. V pátek ráno jsem trochu stresoval kvůli fakturám, DPH a platbám a taky kvůli tomu, že kdybych bakalářku odevzdal o hodinupozději, žádný titul bych nedostal. Nicméně sem se i tak těšil na akci s lidmi ze školy, pod dlouhé době.\nNejdříve jsem povečeřel s Venkovankou a jejím novým přítelem a rozebral své starosti. Ten její blonďák mi celkem poradil. Pak jsme se odebrali na akci, kde bylo asi deset lidí a půlku z toho jsem neznal. Studenti veteriny jsou strašně příjemní, ale jsou taky ustrašení šprti, což je to poslední co má nedostižná povaha v pátek večer potřebuje. Sebrali jsme se a šli dál. U vody na mě čekala Ála a další holky ze školy, cestou jsem nabral Dýna, který se doma nudil. Byl unavený a pozval nás s Venkovankou a jejím do jeho bytu. Zase sedím na černé židli, poslouchám jeho Spotify, piju víno a vidím ty černé závěsy, které mi tak moc připomínají naše léto 2013. Jdeme za nima, ale Ála je opilá a její upřímné řečičky plné amerických úsměvů mě najednou nebaví. Ano, už zase to dělám, vždy, když s ní chci jít pařit mě přestane bavit a já jdu dál. Pár pohledů, pár gest a s Dýnem nám to bylo jasné. Sebrali jsme se a šli dál. Mířili jsme ke Kotvě a cestou se hezky připili, potkali jsme jeho kolegy, pili s nima, kecali a chvilku byli v tom klubu, pak nás i oni přestali bavit. Sebrali jsme se a šli dál. Najednou jedu taxíkem na Vinohrady. Tymis? Ne, teď poprvé jedu s Dýnem. Zlepšená pleť, stylový Dýn a alkohol v krvi mi navodili příjemnou náladu a já se v klubu cítil dobře. Najednou jsme dělali kraviny, začal být přítulný a v největší nadrženosti, kdy si o nás všichni museli myslet, že jsme pár, přišla Bisexuálka. Překvapila, fakt hodně. Jediná holka v klubu, ve kterém byla poprvé. Zatančili jsme parádně. ,,Haha a pak, že spolu nic nemáte," prohodila Bisexuálka mezi řečí, když viděla "jak" spolu s Dýnem tančíme. Je neuěřitelné, jak jsem naučil "nemyslet". Díky Dýnovi se aspoň večer dokážu uvolnit a užívat si. A teď s ní a s nim ve čtyři v noci v centru jsem nemyslel na to, co bude, jak noc skončí. To až tahle její narážka mi připomněla, že pařím s tím, se kterým jsem měl nejvíc sexu, nejintenzivnější vztah, s tím, se kterým jsem před měsícem spal. A ano, tentokrát se stalo zas. Bylo to zvláštní a moc se mi to nelíbilo, ani si moc nevzpomínám, jak přesně to probíhalo. "Co děláš?" řekl, chvilku nic nedělal a pak si se mnou dělal, co chtěl.\nDokonalé ráno se nekonalo. Plánoval jsem se do oběda učit a pak jet s Tymisem na letní sídlo. Najednou je 11:23 a já ležím s mobilem v ruce vedle Dýna. Jedu dom, stíhám koupel a oběd. Do hlavy se mi ženou pracovní a studijní starosti, ale taky si říkám, jak skvělý život mám. Stačí dva kámoši, ale když je vztah hluboký, stojí to za to. O dvě hodiny později vyzvedávám Tymise a děláme rodinný nákup, řešíme, co budeme vařit a snídat, je mi dobře. Vždy jsem chtěl mít někoho, s kym prostě vypadnu, odreaguju se, budu sám sebou, nic neřešit. Přesně takový byl víkend s Tymisem. Na procházce jsme řešili stavby, venkov a slepice, dokonalost. Pak jsme si udělali jídlo, on balil trávu a cejtil neuvěřitelně důležitě, měl radost a já měl radost, že on má radost. Kouříme, jíme, pijeme a sledujeme film. Je strašně fajn, bavím se o jeho milých a lehkých tématech a baví mě to. Jsme sami sebou. Vnímám ho jak své dítě. Nechává rozsvíceno, nedotahuje kohoutky a nechává otevřené dveře. Ale je to můj Tymis.\nPřijíždím do Prahy, za krásného slunečného počasí vycházím z auta, s báglem, brýlemi a klíčkama jdu přes celé parkoviště. Užil jsem si víkend, nedostižně.\nMůj House of Cards aneb, jak spojit byznys a školu\n13. května 2015 v 20:59 | pan Nedostižný | mé myšlenkové pohnutky\nMá kamarádka Ká. tvrdí, že člověk se neustále ocitá v určitém životním období. Vždy mě tato slova zachrání, protože jsou plná naděje na to, že přijde období, které bude jiné, bude lepší. Čas strašně letí, je už květen 2015, ale já sem myšlenkama někde v únoru, kde jsem se rozcházel s Danielem. Nový semestr, nová práce, nové příležitosti, bakalářka, státnice, přihlášky na další školy, loučení se, letní počasí, prázdniny, důležitost, krutost firemního světa a byznysu - to všechno zamícháme, přivedeme k varu, okořeníme špetkou křečovitosti, trochu pepře na akné a hodně oleje a másla, ať jsou ty nervy pěkně obalené! Dobrou chuť, podává se hlavní chod poslední večeře v tříletém bloku nedostižnosti.\nV březnu a dubnu jsem byl ošálen tím, jak moc jsem si vlastně užíval. Ve srovnání s ostatními jsem se všemi důležitými kamarády stíhal celkem vídat a téměř každý pátek jsem pocítil alkohol v krvi a sám sobě tak dovolil se chovat jako děsně šukézní osoba v né už tak šukézním prostředí pražských klubů. Po přežití monstrózního galavečera mi trochu opadl stres spojený s prací v agentuře a měl jsem dost času stát se hvězdou školního filmového festivalu. Rozhovory, natáčení, focení a reportáže a také příjemné vyhodnocení doprovázené pocitem zadostiučinění, ze kterého pořád čerpán energii. Reporty ze sociálních sítí jasně dokazují to, jak se o mě začali zajímat dávno zapomenuté osoby, kterým najednou ve stínu velkých akcí připadám zajímavý. Přestávám být osobní a schovávám se za výstupy, reporty, slavnostní vyhlášení, meetingy, uzavřené smlouvy, dohody a strategická partnertsví. Celou dobu jsem okouzlen jarem a s pomalým nástupem května se má neřízená zábava začíná chýlit ke konci.\nPříjemně strávený duben byl doprovázen nezávazným flirtováním s Beranem, se kterým jsem měl pár malých příjemných úletů. Najednou se z toho stal měsíc a pan "zvláštní" měl potřebu to rozseknout. Začal rozebírat to, co bude dál s tím, že vztah se mnou nechce. Jasně jsem dal najevo, že další kámoš je to poslední, co teď potřebuju. O den později se omlouvá, lituje toho, co řekl a chtěl mě zpátky. Nic z toho nebylo, akorát třídenní zbytečné nasrání. Důležité je ale to, že mě to přivedlo na myšlenky, že po získání titulu přijdu úplně o všechno. Jasně, mám tu kamarády, ale s těmi se vídám nepravidelně a spřízněnou duši nenahradí. Největší jistota je teď ve škole a její letní, pro mě poslední, semestr zítra končí. Neustálá nervozita plynoucí z drsné šéfové mě nutí přemýšlet o tom, na jakou VŠ půjdu, jaký úvazek si dám a zda vůbec ještě budu dělat v Designbloku, který už delší dobu stojí na třetím místě, aniž bych si to uvědomil. Obrovská zodpovědnost a plánování další konference mě přinutilo být od rána do večera u počítače a rozesílat velkým zvířatům celkem drsné názory, které ovlivní rozpočty v řadě českých firem. Kamarádi jsou nadšení a mluví o příležitostech, ale já jsem se na práci začal dívat trochu rodičovským pohledem. Jakou cenu má můj čas? Začal jsem toužit po jednostranné, měřitelné a jisté práci, která mě bude zároveň naplňovat. Tato agenturní práce je dokonalá imitace seriálu House of Cards a já v tom prostě neumím chodit. Ano, chce to čas, třeba si zvyknu, ale mé pohodlné já má najednou velmi silný hlas. Dýn mě naučil užívat si života a tato potřeba se u mě celkem rozrůstá do zajímavých názorů a pohledů na věc, které mi sedí v hlavě a nadávají na to, že pořád všechno řeším, že si každému stěžuju na svoje posraný problémy a že se ze mě stává někdo, kým jsem nikdy nechtěl být. Jsem na rozcestí a nemůžu se rozhodnout. Nikdo mi nedokáže poradit a já si sám si svou situaci nedokážu uvědomit, nedokážu to celé pořádně uchopit.\nNajednou jsem tři týdny nebyl v lihu a mam pocit, že sem strašnej šprt, přitom takhle žije většina lidí. Vím, že si stěžuju na blbosti, že maj lidi mnohem větší problémy a že bych měl bějt šťastnej, protože tohle jsem vždycky chtěl. Vždycky jsem chtěl mít otevřený vrátka a možnost výběru. Nikdy jsem se vlastně nedokázal za něco postavit tak, abych si tim byl 100% jistej a při nakládání s budoucnosti, dalším obdobím, to nebude jinak.\nŽivelný duben plný sexu a velkých jmen\n1. května 2015 v 14:22 | pan Nedostižný | mé myšlenkové pohnutky\nKonec dubna 2015 se nesl v atmosféře připomínající končící film. Je jedno, zda mluvím o jednom z projektů, vztahu, přátelství, práci atd. Všechno mělo končící, rekapitulující ráz a zjišťuju, jak moc jsem žíznivý po životě, zážitcích, vzrušení a lidech. Čím více se mi daří na straně jedné, tím víc skřípu zuby a mačkám mobil na straně druhé, protože se vždy něco sere. Tak moc jsem oslavoval příchod jara až jsem si nevšiml, že za chvíli je tu bude léto. Má největší noční můra, totiž že možná neumím být sám, se s opouštěním randění s Beranem stává skutečností. Tymis je zase ve sračkách, práce v agentuře mi pořád nedodává jistotu a na státnice se pořád neučím.\nV Designbloku se na mě hrne velká spousta úkolů. Baví mě to, chci tam být, ale je neuvěřitelné že zrovna z Designbloku se stalo něco, co mě na třetím místě v prioritách tak trochu otravuje, ale příjemně. Práce v reklamce je pořád zvláštní, šéfka je dost špatný manažer a i když jsem rád pánem, nějaká zpětná vazba by se hodila.\nBeran se chtěl ve středu vidět. Jsem pořád tak naivní. Za zvuku Madonny jsem se čančal, jak kdybych měl rande s prezidentem. Těšil jsem se na jeho nadržený pohled, energii a vzrušení. Vážně jsem si říkal, že se opijem a skončím u něj. Směju se sám sobě. Beran řekl, že si nedokáže představit, že by mezi námi bylo něco víc, že to k ničemu nevede a protože jsem mu řekl, že to poslední o co stojím, je další polo-kamarád, rozloučili jsme se. Jsem rád za jeho upřímnost, ale udělal nesmyslný krok, kterého do teď lituje a brečí mi do zpráv. Nicméně v tu chvíli jsem stál uprostřed Václaváku a s mobilem v ruce volal s Tymisovi, kterému dali hodinovou výpověď. Neměl čas a tak jsem si našel číslo na Dýna. Vždyť jsem s ním spal! - proběhlo mi hlavou. Kašlu na to, volám. Dělám smutného a protože je strašně hodný, zve mě k němu do práce, dává mi jídlo a jdeme s jeho kolegyní pařit. V klubu potkávám asi pět bývalých kolegů Daniela. Strašně rád je vidím, mám radost a bavím se. Jdeme domů a je zase nadržený, má zlomená naivita si už ani nemůže zamýšlet se s ním znovu vyspat, ale samozřejmě je to to jediné, na co v tu chvíli myslím. Tma, závěsy, postel. Nic není a mě to díky bohu nevadí. Ráno je skvělé, strašně se smějem a vzpomínáme na zažitu noc. Jdeme do ultra-nového podniku a dáváme si skvělý oběd. Velmi šikovná servírka mi říká, že mě zná. Je to mi to celkem nepříjemný.\nS doznívající opilostí jdeme prosluněnou Prahou a potkáváme kamarády ze školy. Mám pocit, že mi to město patří, že každého znám. Domů jedu s Čertem. Po konzultaci jedu do rádia a jdu ven s Milanem z první práce, kterého jsem tři roky neviděl. Filozofujem, mluvíme o tom, jak skloubit VŠ a práci, jak hledat hodnoty a jak nesnášíme velké korporace. Milan je velmi inteligentní, sympatický a spolehlivý kluk, který je o pár let starší a beru ho jako Diesela, staršího bráchu, co mi poradí. Byl rád za to, co dělám, prej je dobře že jsem "nespokojený". Klid by znamenal stagnaci a takhle mě můj postoj nutí být lepší. Souhlasil jsem, ale jde o to, jakým tempem jedeme a za jakou cenu.\nMěl bych se vážně učit na státnice, bakalářka není stále hotová. Pořád nejsem rozhodnutý, na jakou další VŠ půjdu, co bude v létě a jak to všechno dopadne? A dotoho to hnusný počasí ..


V pondělí 22. září slavnostně otevíráme pražské Mamma HELP centrum v nových prostorách, Koněvova 150, Praha 3 (stanice tramvaje Vozovna Žižkov). Milé mammahelpky, jste zvány od 16 hodin. Těšíme se na vás.\nLetošní ročník je bohužel zrušen ze zdravotních důvodu MUDr. Neumanové. Prosím, kontaktujte nás ohledně vrácení účastnického poplatku. Více >>\nPochod pro Mamma HELP 2014 - 4. října\nVyšlápněte si pro zdraví s mammahelpkami a růžovou stužkou. Pozvánka na pochody v Praze, Brně, Olomouci, Hradci Králové a Plzni Více o pochodu pro Mamma HELP >>\nBenefiční představení: Amazonie - z džungle do džungle\nOlomoucké Mamma HELP centrum Vás zve na benefiční představení, které se bude konat 9. října od 19 hodin v Divadle hudby Olomouc. Lístky v ceně 180 korun můžete zakoupit v olomouckém centru. Děkujeme za Vaši podporu. Více >>\nBěh na 10 km - jednotlivci (muži, ženy)\nadidas Týmový běh pro ženy 5 km Více >>\nProjekt „Návrat do zaměstnání po onkologické nemoci“ 2014\nVeletrh se koná již ve čt 28.8.2014 na Praze 10. Více >>\nPozvánka na zahradní slavnost pro členky Mamma HELPu\nDejte nám prosím do 20. srpna vědět že s vámi můžeme počítat. Nocleh po dohodě objednáme.\nčervenec - srpen ke stažení Více >>\nBohemian GRAN FONDO bude otevírat Říjen v růžové 4. října\nMáte natrénováno? A máte rádi výzvy? Přihlaste se!\nčervencové číslo ke stažení Více >>\nDen krásy a představení Mamma HELP centra v Českých Budějovicích\nPozvánka na Den krásy s Mary Kay, který se bude konat v pondělí 23. června od 14 - 19 hodin. Kromě ukázek nejnovějších trendů líčení budeme mít možnost představit naše nové Mamma HELP centrum. Výtěžek ze vstupného bude předán mammahelpkám na podporu naší činnosti. Více >>\nMammahelpka Pauline je nominována do celostátní soutěže cena Ď. Pomáhá nezištně v brněnském Mamma HELP centru. Pokud Vás její profil zaujal, děkujeme za Váš hlas.\nPro naší Pauli můžete hlasovat zde: (vpravo je ANKETA - Kdo bude vítězem Ceny Ď Dvojky Českého rozhlasu? Rozhodnete pouze vy)\nLetos bude náš „Říjen v růžové“ otevírat zcela unikátní cyklistický závod, Bohemian Gran Fondo. První cyklistické GRAN FONDO v Čechách. 3 aktraktivní, ale velmi náročné trasy.\nDíky lidské solidaritě se každoročně koná růžový AVON Pochod, kterého se účastní miliony lidí ve více než 50 zemích světa na důkaz podpory ženám s rakovinou prsu. 14. ročník AVON Pochodu se letos uskuteční 14. června v Praze a startovat se bude ve 12:00 ze Staroměstského náměstí. Cílem budou již tradičně Žluté lázně, kde se můžete těšit na program. Více >>\nKřest CD Deset tanců na hraně\nMilé mammahelpky a přátelé, dovolujeme si vás pozvat ke křtu alba, které je jedním z dárků k našim patnáctým narozeninám. CD s názvem Deset tanců na hraně pokřtí dnes 10. června v 17.00 herečka Eva Holubová. Přijďte se podívat a poslechnout si prima swing. Více >>\n21.6.2014 Mattoni 1/2 Maraton Olomouc - štafety\nPOSLEDNÍ VOLNÉ REGISTRACE: 1 ŠTAFETA A 5 INDIVIDUÁLNÍCH Více >>\nVyhráli jsme celostátní soutěž Kalendář roku 2014\nNyní za cenu 120 Kč\nS radostí oznamujeme, že náš kalendář Babičky a holčičky s růžovou mašlí pro rok 2014 se umístil na 1. místě v celostátní soutěži Kalendář roku, v kategorii Vyjádření sociální role.\nVýtěžek z prodeje kalendáře nám umožní otevřít už osmé MAMMA HELP CENTRUM, kde můžeme pomoci dalším pacientkám s rakovinou prsu i jejich rodinám. Více >>\nAVON Pochod v Přerově 25.5.\nUkaž se v tričku proti rakovině prsu v neděli 25.5.2014 na 2. ročníku AVON Pochodu v Přerově. Začátek akce: 13.00. Start: 14.00 hod z parku Michalov. Cíl: park Michalov Více >>\nVe Znojmě o kůži\nAukcí ve prospěch sdružení pacientek s nádorovým onemocněním prsu Mamma HELP vyvrcholil první den interdisciplinární konference lékařů a zdravotních sester, která se konala v hotelu Savannah ve Znojmě. Více >>\nJune 21st, 2014: Mattoni Half Marathon Olomouc – Individuals\nJune 21st, 2014: Mattoni Half Marathon Olomouc – Relay\nGet your registration for one of the many races of the PIM with us and support the breast cancer patients! More information >>\nProstřednictvím Koalice pro zdraví budeme mít možnost jednat s vedením VZP o konkrétních problémech pacientů. Máte-li nějakou osobní negativní zkušenost, nevyřešený problém, nezodpovězený dotaz, nebo námět do diskuse, prosím, napište nám! Své e-maily posílejte na adresu asistentka@mammahelp.cz a označte je v předmětu zkratkou VZP. Neostýchejte se a neotálejte.\nPřečtěte si výroční zprávu za rok 2013 Více >>\nWobenzym - 2 dárky za cenu jednoho pomůžou a potěší\nDoporučujeme zajímavou předvánoční akci: při nákupu Wobenzymu dostanete nyní poukaz na dárek - pleťové mléko Welleda. K dostání ve všech dobrých lékárnách nebo online u vybraných prodejců. Pro členky Mamma HELPu dále platí slevy v internetové lékárně www.docsimon.cz, která také poskytuje poukazy na dárek. Více >>\nV našem charitativním Mamma SHOPu jsme přidali výrobky s vánočním motivem.\nAdvent plný andělů - Ostrava 28.11.\nBenefiční večer představující neziskové organizace. Přijďte se podívat na náš stánek...\nMOJE PSYCHOLOGIE a Mamma HELP vás zve na aukci děl českých návrhářů a designérů - 27. listopadu\nV rámci říjnového růžového čísla jsme oslovili přední české návrháře a designéry, aby se s námi zapojili do boje proti rakovině prsu. Každý z nich vytvořil jeden originální model či dílo inspirované bojem proti rakovině prsu a věnoval ho do aukce, jejíž zisk půjde na konto sdružení Mamma HELP.\nDo aukce věnovali své modely: Maxim Velčovský, Jakub Polanka, Lucie Koldová, Lucie Trnková (značka LOW), Marcel W. Holubec, Miro Sabo, Martina Malá a Andrea Lojkásková (značka Belka) a Klára Šípková Více >>\nV čtvrtek 14. listopadu skončila aukce růžových dresů, v kterých lvi odehráli domácí zápas proti CSKA Moskva. Výtěžek z aukce dresů činí 127 000, které LEV pošle na konto občanského sdružení Mamma HELP, které dlouhodobě podporuje boj proti rakovině prsu. Všem dražitelům děkujeme za podporu.\nZveme vás na aukci děl českých návrhářů a designérů - Kalendář 2014: Babičky a holčičky s růžovou mašlí Více >>\nOnline aukce růžových dresů pro Mamma HELP - konec je ve čtvrtek 14. listopadu ve 14:00\nV aukci jsou speciální růžové hrané dresy ze zápasu Lva proti CSKA Moskva. Z vybraných peněz klub přispěje na konto občanského sdružení Mamma HELP. Pokud tedy budete úspěšným dražitelem, získáte domů unikátní hokejovou památku a zároveň přispějete na boj proti rakovině prsu.\nKalendář na rok 2014 z Mamma HELPu\nJako když se díváte na fotky svých prababiček, ze začátku minulého století… I ten vlídný, mírně poetický titulek mu sluší: Babičky a holčičky s růžovou mašlí.\nDita Pepe, autorka portrétů, naše hluboko ukryté pocity i symboliku růžové stužky ztvárnila s ženským pochopením, láskou i taktem, velmi jemně a decentně. Přesto snad nebude ani pro nezainteresované publikum obtížné odhadnout, co se nám občas honí hlavou, když houpáme na klíně či v náručí své vnučky. Když jim češeme vlasy, když se nám svěřují, když je vedeme za ruku, když ony drží za ruku nás… Děvče moje, máš celý život před sebou, buď šťastná a hlavně, hlavně zdravá! Více >>\nV neděli 20. října měli všichni návštěvníci obchodního centra Letňany příležitost seznámit se s informacemi, které se týkají vážného ženského onemocnění, rakoviny prsu, i trochu netradiční formou. Součástí čtyřtýdenní akce Měsíc v růžové, kterou se OC Letňany přihlásilo k celosvětové říjnové kampani, byl totiž nedělní program doslova pro celou rodinu. Na pódium se střídaly známé osobnosti – Veronika Freimanová, Štěpánka Duchková, Karolína Ruppert, zpíval Pavel Callta i Ben Christovao, soutěžilo se i cvičilo, celé odpoledne se na molu předváděly modely známých značek, které lze v obchodním centru zakoupit, a spousta lidí využila možnosti vyfotit se a poslat vzkaz všem ženám, které s rakovinou prsu bojují.\nPeníze, které od všech, kdo nás v letošní říjnové kampani podpořili, na konci měsíce získáme, by nám měly umožnit otevřít brzy další, již osmé MAMMA HELP centrum, tentokrát v Českých Budějovicích. Více >>\nDovedete si představit, jaké bariéry a těžkosti musí ve svém životě překonávat handicapovaní lidé? Přiznám se, že já sama ani zdaleka ne. O tom, aby se jejich obtíže alespoň trochu zmírnily, byla výstava s názvem Život bez bariér, která se konala ve dnech 18. – 20. 10 2013 v prostorách Výstaviště Černá louka v Ostravě. Více >>\nČasopis MOJE PSYCHOLOGIE věnoval své říjnové vydání boji proti rakovině prsu. A věnoval také 10 procent z placené inzerce v tomto čísle, a to ve prospěch onkologicky nemocných žen. Šek se 170 000 Kč předala obchodní ředitelka Lenka Benetková a šéfredaktorka Simona Matásková Janě Drexlerová ze sdružení Mamma HELP. Jako doprovodný program připravil časopis akci POŠLI PUSU DÁL! Návštěvníci se mohli vyfotit ve Smileboxu a poslat tím vzkaz nemocným ženám. Odměnou za fotku jim byla rtěnka od Astoru.\nVe čtvrtek 17.10. se ve zlínském městském divadle uskutečnilo benefiční představení pro Mamma HELP centrum ve Zlíně. Představení s názvem Vzpoura nevěst bylo hodně moderní – protkané muzikou i fotografiemi na promítacím plátně za scénou samotnou a každý se v ní mohl alespoň z části najít. Více >>\nPošlete nám stejně vtipnou růžovou momentku? Nejlepší odměníme lahví růžového sektu! Fotky posílejte do neděle 3. listopadu, zveřejníme je na www.rijenvruzove.cz Více >>\nNewsletter mammahelpek - III. říjnový speciál\nŘíjen v růžové - LVI proti CSKA nastoupí v růžovém - Poděkování časopisu MOJE PSYCHOLOGIE - na konto Mamma HELP putuje 170.000 Kč - Růžová inspirace - TV METROPOL se zapojila do podpory Října v růžové - Oblékneme vás, nejen do růžové - Módní přehlídka v Obchodním centru Letňany - Aukce pro Mamma HELP Více >>\nMěsíc říjen je vnímán jako měsíc boje proti rakovině prsu a podpory nemocných žen, a proto se i televize Metropol připojila k projektu Růžový říjen. Pusťte si reprízy pořadů Cukrárna Metropol a City Look, které TV METROPOL odvysílala v rámci růžové kampaně. Více >>\nLvi proti CSKA nastoupí v růžovém - 19. října\nLev Praha odehraje sobotní zápas v O2 areně proti CSKA Moskva v růžových dresech a štulpnách, podpoří tak boj proti rakovině prsu. Pražský celek se účastní akce Měsíc v růžové, kterým se společně s OC Letňany připojuje k celosvětovému boji proti rakovině prsu. Lev následně přispěje na konto občanského sdružení Mamma HELP penězi z aukce dresů a také jednou korunou z každé prodané vstupenky.\nHráče a fanoušky Lva čeká v sobotu od 19. října od 17:30 v O2 areně zcela ojedinělý zážitek. Dresy vyrobené speciálně pro jediný zápas v moderním vysočanském stánku poputují poté do dražby a každý fanoušek si bude moct domů pořídit unikátní památku a zároveň přispět na dobrou věc. „Je to skvělá akce. Tím, že budeme hrát zápas proti CSKA v růžových dresech, pomůžeme dobré věci a finančně přispějeme na boj proti rakovině prsu,“ říká kapitán Lva Jiří Novotný. Více >>\nSrdečně vás zveme v neděli 20. října od 13 do 19 hod. na módní přehlídku podzimních a zimních kolekcí 2013.\nDo Měsíce v růžové se zapojili partneři a obchody v OC Letňany, a to formou slev na vybrané zboží či aktivním příspěvkem do sbírky pro sdružení Mamma HELP.\nZdraví pro zdraví, 19. října\nSrdečně Vás zveme na 2. ročník charitativní akce ZDRAVÍ PRO ZDRAVÍ. Akce proběhne 19.10.2013 od 10:00 -15:00 hod. Výtěžek akce je určen sdružení Mamma HELP.\nPřidejte s k nám a pomozte vytvořit Český rekord v počtu cvičících na míčích. Pokus proběhne v rámci 2. ročníku charitativní akce Zdraví pro zdraví 2013 ! Více >>\nO víkendu se budeme účastnit veletrhu Život bez bariér v Ostravě na Výstavišti Černá louka. Můžete nás zastihnout na stánku (u vstupu doleva, číslo stánku 126), kde vás např. naučíme správnému samovyšetřování prsů. V rámci doprovodných programů nabídneme veřejnosti sérii preventivních přednášek.\nV úterý 15. října, kdy v celém světě probíhají akce upozorňující na problematiku rakoviny prsu, se na výstavě s názvem PINK OCTOBER: Když něco chceš, tak to miluj, konala dražba jednoho z vystavených obrazů. Autorka Renáta Drábková svou fantaskní variaci na růžovou stužku, jenž je symbolem boje proti rakovině prsu, rozdělila na devět dílů, a věnovala je pacientské organizaci Mamma HELP. Více >>\nVe Zlíně se uskutečnil první ročník akce Plaveme prsa. Spolu s Onko klubem Zlín jsme se společně podíleli na této akci a učili správnému nácviku samovyšetření prsou. Více >>\nPlavali jsme prsa Aquacentru Lagoon Letňany v Praze\nSpolu s mammahelpkami plavalo ve vyhrazené dráze celkem 115 lidí. Kromě 29 dětí jsme všechny ostatní – ženy i muže – naučili správné technice samovyšetřování, za odměnu si odnesli tři růžové korálky s mašličkou (děti, aby jim to nebylo líto, dostaly barevné vánoční prskavky). Nejmladší plavkyni, Aničce z Líbeznic, bylo dva a třičtvrtě roku, nejstarším byl 74letý pan Jaroslav. Podpořit nás přišla zpěvačka Markéta Jakšlová z dua Verona, a také Jakub Bína – Jacob MC. Více >>\nPlavali jsme prsa na koupališti ve Slavkově u Brna\nJedním z měst, ve kterých se letos pořádala akce „Plaveme prsa“, byl Slavkov u Brna. Bazén zdejšího koupaliště byl místem, kde se v sobotu 12. října 2013 sešli otužilci z různých koutů České republiky a Slovenska, aby zde zahájili svoji plaveckou sezónu a současně symbolicky podpořili ženy, které onemocněly rakovinou prsu. Výzva ke kampani evropské koalice EUROPA DONNA zněla „Dělej správná rozhodnutí“. Více >>\nČíše vína u příležitosti dražby speciální mozaiky sítotisků Renáty Drábkové - 15.10.\nObčanské sdružení MAMMA HELP si Vás dovoluje pozvat v rámci měsíce národního povědomí o rakovině prsu na Číši vína u příležitosti dražby speciální mozaiky sítotisků Renáty Drábkové, věnovaných ve prospěch žen bojujících s karcinomem prsu.\nVečer se koná v úterý 15. 10. 2013 v atriu Paláce Křižík, Radlická 2, Praha 5, kde až do konce října probíhá výstava PINK OCTOBER – Když něco chceš, tak to miluj. Spolu s autorkou se na Vás těšíme od 18.00 hodin. Více >>\nBenefiční představení Vzpoura nevěst - 17.10.\nPředstavení „Vzpoura nevěst“ se koná 17. října, v měsíci, který je všude ve světě vnímán jako měsíc boje proti rakovině prsu.\nNaše pacientské sdružení se osvětou na toto téma zabývá již řadu let a chceme takto přispět i ke zviditelnění celosvětové říjnové kampaně. Benefičním představením, které pořádáme spolu s Městským divadlem ve Zlíně, chceme mimo jiné upozornit na význam prevence tohoto velmi rozšířeného ženského nádorového onemocnění. Více >>\nPlaveme prsa! v sobotu 12. října\nPřijďte pro nás plavat v sobotu 12. října do Aquacentra Lagoon Letňany Praha\nVíce o pochodu pro Mamma HELP >>\nŘíjen v růžové - OC Letňany se připojuje k celosvětovému boji proti rakovině prsu - Plaveme prsa - Zapojte se s časopisem MOJE PSYCHOLOGIE - Pošli pusu dál! Více >>\nMOJE PSYCHOLOGIE oslovila přední české návrháře a designéry, aby se s nimi zapojili do podpory Mamma HELP. Návrháři vytvořili vždy jednu věc, s tématem rakoviny prsu. Fotografie a rozhovory s nimi najdete v říjnovém vydání MOJE PSYCHOLOGIE.\nVěci si můžete naživo prohlédnout od 1.10. – 31.10. v Moravské galerii v Brně. Tímto děkujeme Moravské galerii, která s námi výstavu připravila. Designéři své výtvory věnovali Mamma HELP. Časopis MOJE PSYCHOLOGIE bude partnerem aukce, na níž se budou modely od návrhářů dražit. Výtěžek z dražby půjde ve prospěch účtu Mamma HELP. Víc o dražbě vás budeme informovat. Více >>\nTelevize METROPOL se připojuje k boji proti rakovině prsu\nV úterý 8. 10. se TV Metropol převlékla do růžové barvy, symbolu boje proti rakovině prsu. A to doslova – moderátorky, ale i hosté pravidelných pořadů, zaměstnanci televize i lidé z časopisu Moje psychologie, lékaři, všichni nám pomáhají upozornit na naše téma. Podívejte se, co všechno vymysleli a kolik entuziasmu do toho vkládají! Více >>\nPodpořte sdružení Mamma HELP koupí skleněného slona s růžovou mašličkou nebo originální nákupní tašky během celého října 2013.\nKoupí sloníka nebo tašky přispějete na provoz Mamma HELP center, kde pomáháme ženám s rakovinou prsu a jejich rodinám; preventivní, edukační, motivační, relaxační a další odborné projekty; projekty na zlepšení kvality života onkologických pacientů. Více >>\nŘíká se, že ho nosí slon s chobotem nahoru. A tak ho pro nás vyrobili v nižborských sklárnách Rückl Crystal, a přidali mu navíc i malou růžovou mašličku.\nSloníci i tašky jsou na prodej od 1. října v Mamma HELP centrech, za 99 Kč. A kdo to má daleko, může si slona i tašku pro sebe i své přátele objednat v našem Mamma SHOPu. Moc nám to pomůže! Děkujeme vám za váš zájem! Více >>\n3. ročník Pochodu pro Mamma HELP se koná v sobotu 5. října - v Praze, Brně, Plzni, Hradci Králové, Zlíně a v Olomouci. Pochod je vhodný pro celou rodinu. Zdarma vás naučíme správné severské chůzi s hůlkami - hůlky každému zapůjčíme. Ve všech městech vás na startu i v cíli čeká doprovodný program, něco na zahřátí a odměny pro nejpočetnější rodinné týmy. Nenechte nás v tom samotné! Více >>\nVýstava PINK OCTOBER: 3. října, Praha\nDovolujeme si vás pozvat na vernisáž celoměsíční "růžové" výstavy, kterou pro nás pořádá výtvarnice paní Renáta Drábková.\nVýstava v Paláci Křižík je spojena s myšlenkou boje s rakovinou prsu, jíž je celosvětově zasvěcen měsíc říjen. I my chceme na toto naše téma upozornit. Potěší nás, když přijdete. Více >>\nPodpořte nás na pochodu... již za pár dní! Měsíc v růžové - Výstava Pink October - Běželi pro nás - V říjnu zrůžoví i náš Mamma SHOP - Pomáhejte s námi ženám s rakovinou prsu Více >>\nDovolujeme si Vás pozvat na výstavu Hedviko, můžu k vám přijít?, která se koná od 1.10. do 14.10.2013 ve vstupní hale Magistrátu města Hradce Králové.\nSpolu s Hedvikou vás provedeme našimi Mamma HELP centry, kde se snažíme nejrůznějšími způsoby dodat naději, odvahu a sílu ženám s rakovinou prsu. Více >>\nPo celou dobu měsíce října všem ženám poskytujeme slevu 5 % na nákup šperků. Ženy Mamma HELPu mají u nás slevu 10%. Více >>\nSledujte naše nové stránky k projektu Říjen v růžové\nMamma HELP se k této kampani připojil již v roce 2011, a od té doby se významně rozrostl počet akcí a také okruh spolupracujících partnerů. Říjen 2013 je tu také pro Vás! Vyberte si z naší letošní nabídky a připojte se k nám! Více >>\nProgram Měsíce v růžové - začínáme 1. října v OC Letňany\nPřijďte s námi zahájit kampaň Měsíc v růžové do OC Letňany - 1. října od 16 do 19 hod\nModerátoři: Karolína Ruppert, Pavel Callta\nHosté: Jana Drexlerová – Mamma HELP, Veronika Freimanová, Chantal Poullain, MUDr. Renata Koževnikovová – vedoucí lékařka Onkocentra Zelený pruh\nProgram: ukázka výuky Nordic Walking s trenérkou Lenkou Kaprhálovou, ukázka cvičení na gymnastických míčích – Eva Novotná Více >>\nOC Letňany spolu se sdružením Mamma HELP a Nadačním fondem Tesco umožní návštěvníkům dozvědět se co nejvíce informací a připraví jim příležitosti k diskuzím s odborníky i lidmi, kteří mají s nemocí vlastní zkušenosti. Do řady iniciativ se budou moci zájemci sami aktivně zapojit, a tím boj proti rakovině prsu podpořit osobně. Do projektu se zapojily i jednotlivé obchody. Více >>\nObchodní centrum Letňany zahajuje měsíc boje proti rakovině prsu. Se svými partnery sdružením Mamma HELP, lékaři z Onko Centra, Nadačním fondem Tesco a řadou známých osobností se centrum připojuje k celosvětovým projektům, které šíří povědomí o této problematice a vyzdvihují důležitost prevence a význam včasné diagnostiky Více >>\nPodpořte s námi Mamma HELP! Svatováclavský pivovar se zapojil do projektu Říjen v růžové!\nZ každého menu přispějeme 10 % z ceny na podporu boje proti rakovině prsu. Více >>\nPřiďte k nám do Carmelity a ochutnejte vybrané speciality. My dáme 20% z ceny na boj proti rakovině prsu. Pojďme spolu podpořit dobrou věc!!!\nAkce trvá celý říjen a pořádáme jí se sdružením MAMMA HELP. Děkujeme a těšíme se na Vás. Více >>\nRestaurace DolceVita se zapojila do projektu Říjen v růžové.\nVýběrem pokrmu označeného růžovou stužkou přispějete dobré věci. 20 % z ceny pokrmu odevzdáme sdružení Mamma HELP, které pomáhá ženám s nádorovým onemocněním prsu. Více >>\nKavárna Opera se zapojila do projektu Říjen v růžové.\nOd 7. do 20. října přispějete 30 % z ceny každého zákusku označeného růžovou stužkou na provoz Mamma HELP centra v Olomouci. Více >>\nMěsíc říjen je celosvětově považován za měsíc boje proti rakovině prsu. Již několik let se do projektu Říjen v růžové připojuje i firma JB COSMETICS.\nZ prodeje růžových produktů věnuje firma JB COSMETICS na konto Mamma HELPu 50 Kč. Více >>\nJako každoročně se i letos připojuje k celosvětové akci Říjen v růžové. Vedení firmy rozhodlo, že v tomto měsíci označí balení stěrky AERO-THERM růžovou stužkou a z každého prodaného balení odvede 4 Kč na účet Mamma HELPu.\nTHERMO INDUSTRY už čtvrtým rokem finančně i mediálně podporuje sdružení Mamma HELP. Velice si vážíme sociálního cítění firmy a snahy pomáhat tam, kde je to potřeba. Upřímně děkujeme. Více >>\nUdělejte si radost a zároveň podpořte boj proti rakovině prsu nákupem krásné pinzety Tweezerman SLANT se symbolem růžové mašličky a bílými křišťály Swarovski v prodejnách zubní péče a kosmetiky Profimed.\nZ každé prodané pinzety Profimed věnuje Mamma HELP 50 Kč (pinzeta stojí 599 Kč). Tweezerman a Profimed podporují Mamma HELP prodejem této pinzety tradičně již několik let. Více >>\nPro projekt Růžová vlnka pomáhá jsme vybrali kvalitní produkt, Gynekologickou sůl pro ženy DERMAPRO. Neobsahuje žádný chemický element, je vhodná pro ženy a dívky jakéhokoli věku. Pomáhá při mykózách, hemeroidech, v pooperační léčbě, i po porodu.\nZ každého prodaného produktu označeného růžovým symbolem, (prodaného na našich internetových stránkách, u lékaře, nebo ve vybraných prodejnách zdravotnických potřeb), bude pevná částka z ceny věnována sdružení Mamma HELP. Více >>\nDovolujeme si Vás pozvat na výstavu Hedviko, můžu k vám přijít?, která se koná od 1.10. do 10.10.2013 ve dvoraně hranického zámku v Hranicích.\nKvětinářství NERINE v Brně\nPodpořte s námi Mamma HELP - květinářství NERINE v Brně se zapojilo do projektu Říjen v růžové.\nZakoupením květin označených růžovou stužkou přispějete na boj proti rakovině prsu. Více >>\nPodpořte s námi Mamma HELP - kavárna Tři ocásci v Brně se zapojila do projektu Říjen v růžové.\nVýběrem produktu označeného růžovou stužkou přispějete na boj proti rakovině prsu. Více >>\nPodpořte s námi Mamma HELP - TIVOLI CAFEÉ se zapojil do projektu Říjen v růžové.\nVe dnech 14. - 15. 10. proběhne v přízemí budovy RCO - (regionální centrum Olomouc) v rámci akce "Říjen v růžové" prezentace sdružení Mamma HELP, které pomáhá ženám s rakovinou prsu.\nChceme tak veřejnosti přiblížit naši práci, seznámit ji s pojmem "Říjen v růžové" a zároveň ukázat na fakt, že v České republice žije více jak 70.000 žen s tímto onemocnění. V těchto dnech nás také můžete podpořit svým nákupem výrobků z našich arte dílen, převážně v růžové barvě. Více >>\nUž jste ochutnaly růžový burčák? Jestli ne, tak honem – rozlévá se jen pro nás! Kde? Ve vinotéce VINO PORTUGAL, v Praze 8 Na Invalidovně, na dohled od Metra B Invalidovna.\nZve nás paní Kateřina Kročilová, která je naší spojenkyní v projektu Říjen v růžové. A máme poslední možnost osladit si život právě tímto růžovým mokem, protože už za pár dní nebude! Tak přijďte, sejdeme se ve čtvrtek 26. září v 17.00 hodin a připijeme si společně NA ZDRAVÍ. Více >>\nV sobotu 21.9. se konal již 4. ročník turnaje v anventure golfu s názvem „BABÍ LÉTO“, který je určen výhradně ženám.\nTurnaje jsme se zúčastnily již potřetí a pokaždé nás pohoda a vstřícná atmosféra nadchne. Hřiště je v krásném prostředí Horního Bezděkova nedaleko Unhoště a Kladna. Celý program této akce byl výborně připraven i počasí celkem vydrželo. Více >>\nCukrárna Kolbaba v Brně podpoří Mamma HELP\nCukrárna Kolbaba v Brně se zapojila do projektu Říjen v růžové.\nTisková zpráva - Pochod pro Mamma HELP\nBěžíme na dlouhou trať! - sloník pro štěstí\nProsíme běžce, kteří běželi pro Mamma HELP při běhu Grand Prix Praha a nevyzvedli si od nás skleněného sloníka pro štěstí - napište Hance Jírovcové na praha@mammahelp.cz, sloníka pošleme. Více >>\nPochod pro Mamma HELP: Vyšlápněte si pro zdraví s mammahelpkami a růžovou stužkou\nV dnešní době je osvětlení moderní trend, který nabývá nových rozměrů. Zákazníci již nejsou vázáni úzkým výběrem osvětlení. Otevírá se jím brána úspor které může využít již každý. Lidé přemýšlejí každý den jakým způsobem ušetřit. Nyní se naskytla možnost úspory se slevou a zároveň pomoci potřebným. Firma LedBerger se rozhodla podpořit sdružení Mamma HELP a v období od 18. 9. do 18. 10. 2013 věnuje 20 % tržby ve prospěch našeho sdružení. Chcete-li ušetřit náklady za el. energii a současně podpořit Mamma HELP, zakupujte produkty na e-shopu www.nahradazarovek.cz Více >>\nČeský internet – strašák onkologických pacientů. První rok Onkoportálu a význam poskytování ověřených onkologických informací\nKaždý, komu bylo diagnostikováno onkologické onemocnění, si o něm instinktivně snaží vyhledat informace z veškerých dostupných zdrojů. V dnešní době tak lidé nejčastěji usedají před počítač s internetovým připojením a začínají svůj „boj“ s bludištěm stránek nabízejících nejrůznější rady, jak se před tímto zákeřným život ohrožujícím zdravotním problémem chránit, či jak se jej dokonce zbavit. Po chvíli „surfování“ se ale ve většině případů dostavují pocity marnosti, bezradnosti a zmatenosti, které jsou dány množstvím matoucích informací, které na českém internetu kolují. Může zde totiž publikovat kdokoli, tedy i osoba, která nemá patřičné vzdělání ani zkušenosti pro daný obor. Málokdo se tak dokáže v kvantu často protichůdných informací a léčebných rad orientovat. Více >>\nValná hromada sdružení Mamma HELP schválila 22. dubna Výroční zprávu za rok 2012, předloženou výkonným výborem a zprávu dozorčí rady. Ve volbách byl znovu zvolen výkonný výbor ve stejném složení jako dosavadní, stejně tak i dozorčí rada zůstala se starém složení. Více >>\nReportáž o činnosti Mamma HELP center ve spolupráci s TVSENIOR.cz\nNejlepší nemocnice ČR 2012\nVyhlášení žebříčku českých nemocnic v 7. ročníku celorepublikového komplexního hodnocení českých nemocnic "Nejlepší nemocnice ČR 2012". V projektu byly nemocnice komplexně hodnoceny ze čtyř klíčových hledisek: Spokojenost hospitalizovaných pacientů, Spokojenost ambulantních pacientů, Spokojenost zaměstnanců nemocnic a Finanční zdraví nemocnic. Více >>\nUž několik let se Mamma HELP jako jeden z partnerů účastní projektu celostátního sledování spokojenosti pacientů v nemocnicích. Nemocnice ČR 2013 je již 8. ročníkem, průzkumu se v uplynulých letech zúčastnilo více než 217.000 respondentů.\nMilé mammahelpky, rodinní příslušníci, přátelé, sympatizanti. Vyzýváme vás k vyplnění následujících dotazníků. Více >>\nPřes všechny poplašné zprávy je lázeňská léčba pro onkologické pacienty zatím stále dostupná, i když za změněných podmínek. Vše, co potřebujete vědět, najdete na stránkách Svazu léčebných lázní České republiky. Využijte tuto možnost, dokud existuje. Více >>\nOd 13. března mohou klienti GE Money Bank poslat sdružení pacientek s nádorovým onemocněním prsu – Mamma HELP, o. s., finanční dar přímo z bankomatů GE Money Bank. Na konto Mamma HELP přitom bude přeposlána 100% výše částky, kterou klient GE Money Bank určí na displeji bankomatu.\n„Už 300 korun nám umožní dodat jedné rodině odvahu a naději. Náklady na hodinu bezplatné terapie či poradenství pro jednu klientku totiž v průměru vycházejí právě na 300 Kč,” vysvětluje Mgr. Jana Drexlerová, ředitelka sítě Mamma HELP center.\nPřečtěte si odborné lékařské články a vše, co potřebujete vědět o rakovině prsu - diagnóza, léčba, doporučení. Využijte naši lékařskou poradnu nebo nám zavolejte. Rubrika rakovina prsu >>\nZhoršila se vaše rodinná finanční situace vlivem Vaší nemoci? Obraťte se na nadační fond Dobrý anděl.\nPomáhá pravidelnými měsíčními finančními příspěvky rodinám s dětmi, kde otec, matka nebo některé z dětí trpí rakovinou, důsledkem čehož se rodina dostala do finanční nouze.\nCílem Systému DOBRÝ ANDĚL je, aby rodiny nemocných dostávaly pravidelnou měsíční finanční pomoc ve výši 1 – 5 tis. Kč. Tímto způsobem umožníme Dobrým andělům, tedy dárcům, navýšit měsíční příjem rodin s dětmi, které přivedla těžká nemoc do finanční tísně, v průměru o 20 %. Celý článek >>


5 kroků, jak si předplatit Forbes\nNa papíře i v mobilu za jednu cenu.\nKoupí předplatného ušetříte 21%, cena na stáncích je 1761 Kč.\n1 399 Kč/rok\nKoupí předplatného ušetříte 7 %, cena na stáncích je 1188 Kč.\nPro studenty (ISIC)\nForbes i Forbes NEXT můžete číst, kdykoliv a kdekoliv chcete. Za jednu cenu získáte tištěný magazín i jeho digitální verzi. Vždy dostanete do schránky papírový časopis a zároveň máte po celou dobu trvání předplatného v mobilní aplikaci přístup ke všem vydáním, která jsme od listopadu 2011 vydali.\nPředplácíte si Forbes poprvé? Vyplňte krátký formulář, kde zadáte osobní údaje a způsob platby. Nejlepším řešením je platit kartou, díky tomu totiž získáte přístup k elektronické verzi magazínu ihned.\nPoté, co zaplatíte, vám pošleme e-mailem číslo předplatného. Má podobu desetimístného čísla 1234567890. Toto číslo je v kombinaci s vaší e-mailovou adresou něco jako váš klíč k digitální verzi. Díky němu se v aplikaci přihlásíte a můžete stahovat jednotlivá vydání. Nemůžete kód najít? Nezoufejte – přímo v aplikaci najdete i instrukce k jeho obnovení (viz bod 4 na této stránce).\nPokud máte iPhone či iPad, vyhledáte si v App Storu Forbes Česko a aplikaci nainstalujete. Obdobně si aplikaci stáhnete v Google Play pro telefony či tablety se systémem Android: Forbes Česko 2019.\nV aplikaci klikněte na ikonu hlavy v pravém horním rohu. Jako uživatelské jméno použijte vaši e-mailovou adresu, pod kterou jste objednávali vaše předplatné. Jako heslo použijte 10místný kód z kroku č. 2 na této stránce. Pokud jste kód ztratili, žádný strach. Mezi digitálními vydáními přímo v aplikaci najdete i položku „Vítejte v nové aplikaci Forbes Česko“. Na tu klikněte a v rámci ní swipem přejděte na třetí stránku. Tam najdete instrukce k obnovení vašeho kódu.\nSamostatný Forbes All You Can Read Forbes NEXT


JXD u brněnských šarlatánů: Po měření aury a čaker si omotal hlavu alobalem. Proč? | Reflex.cz\nJiří X. Doležal, Martin Bartkovský 6. prosince 2018 • 16:30\nJXD si omotal hlavu alobalem před léčitelem čaker\nV tomto díle seriálu Prodavačů vzduchu jsem se rozhodl především chránit své kolegy, kameramana a fotografa, před účinky mé špatné aury. V brněnském podvodnictví, kde (neexistující) aury komerčně měří, mně totiž naměřili tak špatné hodnoty, že jsem se na cestu zpět vydal s hlavou zabalenou do alobalu, abych je svou negativní bioenergií nepoškodil na zdraví. Na celou reportáž se podívejte ve videu v úvodu článku.\nZaklepali jsme na dveře prosperujícího brněnského šarlatánství Centrum zdraví pro všechny. Otevřel muž, pozdravil nás s těžkým východoslovanským přízvukem a já zajásal. Jen na východ od nás mohl být totiž (byť ještě za cara) léčitel Rasputin klíčovým hráčem vnitropolitického dění. Takže bylo celkem jasné, že mi bude měřit auru šarlatán z nejkompetentnějších.\nNení asi třeba příliš zdůrazňovat, že nikdy žádný vědecký výzkum existenci něčeho jako aura nepotvrdil. Přesto se dnes v Brně na jejím měření vydělává. „Jsme nové brněnské zdravotnické a terapeutické centrum, které se zaměřuje na alternativní způsoby léčby. Naší snahou není pouze uzdravit, ale především vyloučit možnost vzniku nemoci,“ uvádí o sobě Centrum zdraví pro všechny na webu. Tak jsme se do centra vydali, aby nám změřili něco, co neexistuje – a on hned ve dveřích Rasputin!\n„Diagnostika energetického stavu 800 Kč/hod. Prostřednictvím přístroje na diagnostiku energetického stavu člověka zjistíme aktuální stav celkové energetické úrovně, včetně vyobrazení velikosti a barvy bioenergetického pole (aury). Dále vyhodnotíme míru fyzického a mentálního uvolnění (stres/relaxace) a na závěr se zaměříme na stav bioenergetických center (čaker), které rozvádějí bioenergií do našich orgánů,“ píší na svém webu.\nRasputin (jednalo se dle všeho o pana Kisse, ale vizitku mi nedal) mne usadil na židli vedle počítače stojícího na stole na nějaké elektrokrabici. Vyfotil si mě levnou starou webkamerou připojenou k počítači. Pak jsem dal ruku na jakousi podložku tvořenou řadami kovových kuliček, také připojenou k počítači. Po půl minutě bylo doměřeno a Rasputin si vytiskl pestrobarevný papír plný grafů a obrázků. Byla na něm moje (nekvalitní a rozmazaná) fotka, schematická kresba človíčka s řadou skvrnek v řadě uprostřed těla a řada grafů okolo.\nI Rasputin vysvětlil, že to všechno zjistil z kožního odporu, teploty a vlhkosti mé ruky a taky z té fotky pořízené webkamerou. Z podobných dat nedá cokoli kloudného dohromady ani renomovaný klinický psycholog – tak jsem se Rasputina zeptal, jaké má vzdělání. Vysvětlil mi, že je Maďar, ale pochází z Ukrajiny, kde také v osmdesátých letech minulého století vystudoval průmyslovku, na níž se naučil opravovat tehdejší (dnes již historické) televizory a radiopřijímače. Jiné školy nemá.\nNa dotaz, za kolik mi čakry spraví, vysvětlil Rasputin, že mi je nespraví, ale může mi v následných kursech poradit, jak si je spravím sám. Kurs – podobně jako naše vstupní vyšetření – stojí osm set korun za hodinu a podle paní šéfové jsou potřeba jedna, dvě či tři další placené hodiny – dle spolupráce klienta. Já prý spolupracuju blbě. Takže pokud dobře počítám, kdybych potřeboval od ukrajinského opraváře televizorů vysvětlit, jak si spravit něco, co neexistuje, stálo by mě to tři tisíce dvě stě korun.\nCelou reportáž najdete v Reflexu č. 49, který vyšel ve čtvrtek 6. prosince 2018.\nReflex 49/2018 • Foto Archív\nJiří X. Doležal 7. listopadu 2018 • 14:07\nParaziti se o Zemanovo volební vítězství zasloužili víc než podezřelí sponzoři, říká…\nKlíčová slova: jxd, Jiří X. Doležal, VIDEO, Brno, léčitel, šarlatán, prodavači vzduchu, aura, čakry