Jantarová okna do minulosti - Časopis Vesmír\nInkluze v jantaru vyprávějí o dávné přírodě Země\n| Vesmír 82, 682, 2003/12\nFosilní pryskyřice, zkamenělé rostlinné šťávy dávných stromů zachované v různých sedimentech, jsou souhrnně označovány jako jantar. 1) Výjimku tvoří pouze stratigraficky mladší, tj. kvartérní až recentní pryskyřice, pro které bývá užíván termín kopál (ze špaň. copal, převzatého z aztéckého názvu pryskyřice copalli). Kromě stáří tento termín vyjadřuje také vyšší stupeň polymerizace pryskyřice směrem k jantaru a představuje tak přechodovou formu zrání.\nKrásou jantaru byl člověk odedávna fascinován, mimo jiné mu také přisuzoval kouzelnou moc. Používal jej k výrobě šperků i jako platidlo při obchodu. Nejstarší amulety a ozdoby jsou staré 37 tisíc let. Z magdalénienu (koncem mladšího paleolitu) ve Francii a Španělsku pocházejí jantarové korále, které jsou datovány do doby 15–10 tisíc let před Kristem. Pojmenování jantaru odvozovaly evropské národy různě, např. Římané mu říkali succinium (kamenná šťáva), Řekové elektron (pro vznikající statickou elektřinu na povrchu), Germáni bernstein (hořící kámen) a Angličané amber (ambra, má původ v arabském anbar).\nOd neolitu, a zvláště v době bronzové, se jantar stal v oblasti střední a severní Evropy důležitým obchodním artiklem. Utvářely se obchodní cesty mezi Evropou a Asií a jantar, především baltský, hrál v kulturním životě té doby důležitou roli. Nálezy však pocházejí i z dalekého Řecka, Egypta, severního Irska, Mezopotámie a dalších zemí. Slavný německý objevitel Heinrich Schliemann uvádí bohaté nálezy šperků z jantaru v bájných Mykénách či Tróji. K nejznámějším dílům patří jantarová komnata z Kateřinského paláce v Carském Selu u Petrohradu, jíž byl obdarován car Petr Veliký. Tato komnata byla za druhé světové války demontována a skrývána, nacisté ji však objevili a několikrát ji přemístili, až nakonec záhadně zmizela. V nedávné době byla rekonstruována podle původní dokumentace a je právem označována za osmý div světa.\nK nejznámějším patří jantar baltský, a to již z období neolitu. Baltský se nazývá podle místa nejčastějšího výskytu při pobřeží Baltského moře, nejhojněji na Samlandském poloostrově (v Kaliningradské oblasti Ruska). Jako rostlinný produkt byl jantar rozpoznán ve starověku, kdy Aristoteles, Plinius Starší a Tacitus popsali jeho fyzikální a chemické vlastnosti. Od středověku do 18. století byly tyto znalosti téměř zapomenuty. Baltský jantar, jak těžený, tak sbíraný na mořských plážích, se komerčně využíval po staletí. Jedna z větví jantarové obchodní stezky, po níž byl jantar dopravován v surovém i leštěném stavu, vedla ze Samlandské oblasti k Středozemnímu moři (tam je jantar znám z mnoha archeologických nalezišť). Baltský jantar pochází z vymřelého druhu jehličnanu původně popsaného jako borovice Pinus succinifera, který zde rostl v období raného terciéru (před 50–35 miliony let). Pravděpodobně však nejde o borovici (Pinus, Pinaceae), jak by se dalo očekávat podle latinského rodového jména. Chemickými a fyzikálními metodami byla potvrzena nejbližší podobnost této rostliny se současnými damaroněmi rodu Agathis (Araucariaceae), což se rozchází s původními představami, které vycházely z morfologické podobnosti s borovicemi. Háček byl však v tom, že se v baltském jantaru dosud nenašly žádné části ani pyl rostlin, které by se podobaly damaroním. Jediný jehličnan příbuzný damaroni a známý ze severní polokoule (rod Doliostrobus, Doliostrobaceae) nebyl u jantaru prokázán. Naopak častá přítomnost borovicových pylových zrn potvrzuje původní domněnky. Klíčem k rozluštění může být jiný primitivní zástupce borovicovitých, který prošel silnou evoluční radiací na počátku terciéru a jehož pryskyřice se podobá právě pryskyřici rodu Agathis. Nedávno byl totiž objeven v horách východní Číny nový druh pamodřínu (Pseudolarix) 2) patřící do čeledi borovicovitých, který jako jediný obsahuje jantarovou kyselinu, a navíc svými ekologickými nároky odpovídá představám o zdroji baltského jantaru. Zmíněnou představu podporuje i přítomnost šištic tohoto rodu ve fosilních pryskyřicích z ostrova Axel Heiburg v Kanadě, které také obsahují jantarovou kyselinu. Vše tedy nasvědčuje tomu, že právě pamodřín je nejpravděpodobnějším producentem baltského jantaru.\nVznik jantarových nalezišť\nOblast, odkud baltský jantar pochází, byla zaplavena v pozdním eocénu až raném oligocénu a pryskyřice byly spláchnuty mořem nebo dávnými řekami. Dnes jsou nejbohatší vrstvy jantaru sdruženy s původně mořským sedimentem nazývaným „svrchní modrá země“. 3) Na tyto usazeniny stále působí erozní pochody a jsou opakovaně přemisťovány a ukládány ve vzdálených místech. Asi 15 m pod nimi leží spodní modrá země, která je již na jantar chudá.\nBaltský jantar se nachází téměř výhradně na druhotných (alochtonních) nalezištích. Pryskyřice se někdy díky své vysoké odolnosti k chemickým, fyzikálním a biologickým degradačním procesům nahromadila v půdě okolo stromu, z nějž pochází. V prostředí bez přístupu vzduchu (tzn. za redukčních podmínek) se pryskyřice koncentrovala během vzniku rašelinného močálu (obzvláště pak v subtropickém a tropickém klimatu) a její koncentrace ještě mohla vzrůstat při tvorbě uhlí. Hlavním dějem v místech, kam měl vzduch přístup (tzn. za oxidačních podmínek) je rozklad nebitumenních 4) složek. Tyto vrstvy se dochovaly ještě lépe, když byla pryskyřice takto koncentrována a následně nastoupily anaerobní podmínky. Zatímco původní (autochtonní) uložení pryskyřic je vázáno na uhlonosné sedimenty, druhotné uloženiny se vytvářejí v různém prostředí a rozhodující je transportní mechanizmus; záleží na hydrodynamických vlastnostech sedimentujících jantarových částic (resp. na jejich hustotě, velikosti a tvaru). Největší kusy jantaru mohou mít hmotnost až 10 kg. Jantarová naleziště známe z kontinentálních pánví, oblastí říčních náplavů, delt, estuárií, z blízkosti jezerních a mořských proudových linií, klidných zátok nebo podmořských depresí.\nJak pryskyřice zkamení?\nJantar může fosilizovat buď jako vyloučený produkt stromové kůry, nebo nevyloučený, uvnitř stromu. Pryskyřice uzavírá jizvy (praskliny) v kůře, je antiseptická, což strom chrání před chorobami a díky lepivosti i před útoky hmyzu. Některé stromy vylučují velké množství pryskyřice z trhlin v kůře nebo v místech oddělujících se větví.\nJednotlivé druhy stromů produkují odlišné typy pryskyřic v různém množství. Jehličnany a některé kvetoucí rostliny tvoří nejvíce pryskyřice za teplého počasí, při němž je pryskyřice tekutější a snadněji odkapává. Ne všechny typy pryskyřic však dobře fosilizují. V současné flóře existuje několik druhů dřevin s velmi stabilním složením pryskyřice, která umožňuje fosilizovat v jantar:\nnovozélandská damaroň australská (Agathis australis, Araucariaceae),\nvýchodoindická kopáloň indická (Vateria indica, Dipterocarpaceae),\njihoamerický kurbaryl obecný (Hymenaea courbaril, Caesalpiniaceae).\nNejstarší fosilní pryskyřice pocházejí vzácně již ze svrchního paleozoika. Skutečný „boom“ ovšem nastává až od spodní křídy a obzvláště pak během třetihor.\nRozmanitost a způsob zachování hmyzu v různých jantarech a souběžně v sedimentárních horninách se značně liší. Oba typy tafocenóz 5) se spíše vzájemně doplňují, než aby umožňovaly srovnání. Naleziště jantaru jsou na celém světě a lze je rozdělit podle stáří na druhohorní (248–65 milionů let) a třetihorní (65–2 miliony let). Prvohorní, tzn. karbonský jantar (360–286 milionů let) se vyskytuje výlučně v malých zlomcích, které doposud nikdo podrobně nestudoval. Nálezy mladší než terciérní (méně než 2 miliony let) patří do kategorie kopálů.\nDruhohorní (mezozoická) naleziště jantaru jsou stratigraficky omezená na období křídy (144–65 milionů let), kdy na souši vládli dinosauři a v mořích hlavonožci. Jantar z tohoto období je obzvláště zajímavý, protože dokládá vymřelé hmyzí formy výrazně odlišné od současných, a to až na úrovni čeledí. Zároveň v této době docházelo k bohatému rozvoji kvetoucích rostlin. Mezi nejznámější naleziště patří Cedar Lake v Kanadě, jehož jantar je v infračerveném spektru podobný pryskyřici damaroně australské. Analýzou izotopu 13C nukleární magnetickou rezonancí byla prokázána podobnost se sevoroamerickými jantary z Atlantské nížiny, Aljašky a Washingtonu. Aljašský nebo také arktický jantar nacházený v uhlonosných aluviálních vrstvách delty Yukonu je svrchněkřídový a produkovaly ho rostliny příbuzné buď současné damaroni australské, nebo zástupcům čeledi tisovcovitých (Taxodiaceae).\nV oblasti Středního východu nacházíme dnes vůbec nejstarší jantar, datovaný do spodní křídy (135–120 milionů let). Naleziště – primární i sekundární – jsou především v Libanonu. Výsledky infračervené spektroskopie ukazují (podobně jako u baltského jantaru) na blahočetovité rostliny (Araucariaceae).\nJiným významným nalezištěm je severosibiřský poloostrov Tajmyr. Zdejší jantar je obzvláště bohatý na hmyzí inkluze, jeho botanický původ však není znám.\nNálezy ze svrchní křídy Atlanské nížiny pocházejí z několika nalezišť odlišných stratigrafických úrovní. K nejstarším patří Cliffwood v New Jersey, který je znám ojedinělým nálezem vůbec prvního druhohorního mravence. V těchto sedimentech byla také objevena nejstarší fosilní včela, nejstarší fosilní představitel čeledi pakomárcovitých (Diptera: Ceratopogonidae) a řádu kudlanek. Producentem pryskyřice byly pravděpodobně také blahočetovité rostliny, ale analýzy některých vzorků prokázaly i jiné druhy, např. ambroň (Liquidambar, Hamamelidaceae) nebo metasekvoji (Metasequoia, Taxodiaceae), což by naznačovalo, že se zde tenkrát rozkládal smíšený les.\nK dalším význačným typům patří barmský jantar, který byl dříve datován podle doprovodných mořských mikrofosilií jako eocenní. Novější studium však ukázalo přítomnost druhohorních pylových spekter a amonita rodu Mortoniceras, což stáří tohoto jantaru posunulo do spodní až svrchní křídy.\nKřídový jantar s množstvím pyritizovaných inkluzí pochází z oblasti Akvitánské pánve. Jeho primárním zdrojem jsou podle infračervené spektroskopie také blahočetovité rostliny, stejně jako na nedávno objeveném nalezišti Alava v severním Španělsku, jehož jantar je bohatý na inkluze hmyzu.\nU nás z křídového období známe pryskyřice označované jako valchovit, 6) jež pocházejí ze sladkovodních cenomanských vrstev, vyskytujících se mezi uhelnými vrstvami. Fosilní inkluze se ve valchovitu doposud nenalezly, což má na svědomí i neprůhlednost jednotlivých nodulí. Jedno z možných vysvětlení je vznik pryskyřice uvnitř dřeva a jeho následná impregnace.\nJantary z období třetihor patří bezesporu k nejrozšířenějším a představují i doposud nejucelenější zdroj informací o životě v dávných ekosystémech. Po baltském jantaru je druhým nejznámějším třetihorním nalezištěm ve vztahu k počtu inkluzí jantar dominikánský. Jeho zdrojem byl kurbaryl Hymenaea protera (Caesalpiniaceae). 7) Pochází ze svrchního oligocénu až spodního miocénu (25–30 milionů let) a svým obsahem fosilií se řadí k nejbohatším. Mexický jantar pochází přibližně z téže doby (22,5–26 milionů let) a měl pravděpodobně i totožného nebo příbuzného producenta pryskyřice.\nZ našeho území je třetihorní jantar znám z paleocenních až eocenních hlubokomořských sedimentů bělověžského souvrství flyšového pásma Bílých Karpat. Podle výsledků chemických a palynologických analýz by pravděpodobný producent pryskyřice mohl pocházet ze skupiny krytosemenných rostlin.\nJantar a hmyz\nFaunu baltského jantaru tvoří z více než poloviny dvoukřídlý hmyz, zatímco v ostatních pryskyřicích, které vznikaly v tropickém klimatu, nacházíme vyvážené zastoupení dvoukřídlého a blanokřídlého hmyzu. V baltském jantaru jsou blanokřídlí zastoupeni pouze 5 %. Podle odlišných klimatických nároků jednotlivých hmyzích skupin z baltského jantaru – vzhledem k současným druhům – lze usuzovat nejen na geograficky širší snosovou oblast a stratigraficky delší časový interval ukládání, ale i na odlišné ekologické nároky dávného hmyzu. Liší se tím od mexického a dominikánského jantaru, v němž jsou zality rostliny a živočichové, kteří se dnes jen velmi vzácně vyskytují mimo tropy a subtropy.\nPříznačný je ekologický výběr hmyzích inkluzí. Skládá se téměř výhradně z pozemních skupin hmyzu, zastoupených především druhy, které obývají kmeny a větve stromů produkujících pryskyřici, popřípadě občasné návštěvníky těchto stromů. Vodní skupiny zastupují letuschopní dospělci či svlečky skupin, jejichž poslední larvální stadium se kuklí u vody. Tato hmyzí společenstva poukazují na původ lesního pokryvu (např. příbřežní lužní les, bažinný močál). Proces zachování souvisí také s velikosti objektů a týká se jen těch malých (např. z mexického a dominikánského jantaru známe i obratlovce, maximálně však do 10 cm délky těla).\nJantar nás seznamuje nejen s dokonale zachovanými jedinci, ale vypráví i o vzájemných vztazích v pravěkých ekosystémech. Ukázkou třetihorního parazitizmu je dominikánský jantar, v němž je zalita larva majkovitého brouka 8)přichycená na těle včelí dělnice. Řada příkladů dokládá parazitizmus: dochovaly se parazitické hlístice a roztoči na larvách pakomárů (Diptera: Chironomidae). Na některá dospělá stadia parazitických skupin se usuzuje podle existence podobných vztahů v dnešní fauně. Jde např. o rané stadium larvy lumka přichycené k bázi zadečku pavouka z čeledi zápředníkovitých – současné druhy kladou vajíčka na bázi zadečku pavouků a larvy se živí pavoučí hemolymfou.\nExistenci některých minuciózních hmyzích řádů ve fosilním záznamu, např. drobnělek a blech, dokládají výhradně fosilie z jantaru. Nálezy jiných skupin hmyzu, např. snovatek 9) a řásnokřídlých 10) , zase představují dosud nejstarší doklady z minulosti. Byla potvrzena i nejstarší existence sociálních skupin hmyzu, jako jsou včely a mravenci.\nJantar a studium evoluce\nAnalýza společenstev fauny a flóry v jantarových inkluzích hraje důležitou roli především při detailním srovnávání fosilních a současných příbuzných forem. Jejich variabilita v rámci jednotlivých taxonů poskytuje informace přispívající ke studiu evoluce. Jednotlivé lokality představují časové horizonty až 135 milionů let staré, ukazují na rozšíření organizmů v čase a prostoru a slouží k pochopení jejich biogeografie.\nD. A. Grimaldi: Amber – Window to the Past, Harry N. Abrams 1996\nS. G. Larsson: Baltic Amber – A Paleobiological Study, Entomonograph 1, 1978\nG. R. Poinar (Jr.): Life in amber, Stanford University Press 1992\nW. Weitschat, W. Wichard: Atlas of Plants and Animals in Baltic Amber, Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Mnichov 2002\n1) Jantar je „přírodní polymer“, organická sloučenina s různým zastoupením některých biogenních prvků (67–87 % uhlíku, 15 % kyslíku, 8,5–11 % vodíku, 0,3 % síry). Jeho barva zahrnuje škálu odstínů, nejčastěji žluté nebo oranžové s různým stupněm zakalení. Lze ho snadno řezat, brousit či leštit (tvrdost v Mohsově stupnici odpovídá 1,5–2,5), což jej již tisíciletí činí oblíbeným materiálem pro šperkařství. Při náhlých změnách teploty a nízké relativní vlhkosti je nestálý a zvláště destruktivně na něj působí vystavení přímému slunečnímu záření. Český název je přejat z ruštiny, ale pochází patrně z nějakého ugrofinského jazyka, jehož pravěcí uživatelé se zdržovali u Baltského moře.\n2) Nejstarší nálezy jsou ze spodní křídy Sibiře, Mongolska a Číny.\n3) Svrchní modrá země je tvořena písky obohacenými glaukonitem a dále obsahuje množství mořských fosilií. Indexovou fosilií pro spodně oligocenní stáří je ústřice Turkostrea ventilabrum.\n4) Bitumenní látky jsou hořlaviny přírodního původu, a to všech skupenství (uhlí, ropa, zemní plyn, rašelina ad.).\n5) Tafocenóza je zachované fosilní společenstvo organizmů.\n6) Podle jednoho z míst původu – Valchova u Boskovic.\n7) Rostlina je blízce příbuzná s recentním druhem Hymenaea verrucosa rostoucím na ostrovech v blízkosti východní Afriky.\n8) Čeleď Meloidae. Brouci této čeledi prodělávají tzv. nadproměnu (hypermetabolii). Larva zprvu žije jako triungulin na květech, odkud se nechá přenést do hnízda včel, kde změní tvar a stává se parazitem.\n9) Druh Burmitembia venosa, barmský jantar.\n10) Druh Mengea spp.\nULTRATENKÉ ŘEZY HMYZÍ KUTIKULOU Z JANTAROVÝCH INKLUZÍ\nFosilní hmyz v jantaru lze také studovat v elektronových mikroskopech. Mechanickým otevřením jantaru s fosilní inkluzí obnažíme povrchové nebo i lomové (např. na obrázku 6) struktury, které pak můžeme dobře zkoumat v rastrovacím elektronovém mikroskopu. Pryskyřice přetvořená v jantar zachovala i části tkání. Nejsou sice zachovány ideálně, ale některé jejich komponenty lze zřetelně rozeznat. Obrázky 2 a 3 představují část kutikuly s epidermis v transmisním elektronovém mikroskopu – rozeznatelné jsou vakuoly dvou typů a tubulární struktury, které by mohly představovat drsné endoplazmatické retikulum.\nDATA A SOUVISLOSTI - Staré stezky na území Čech a Moravy [2,31 MB]\nČlánek ve formátu PDF [980,72 kB]\nRNDr. Jakub Prokop, PhD., (*1973) vystudoval Přírodovědeckou fakultu UK v Praze. Na Katedře zoologie Přf UK se zabývá paleoentomologií se zřetelem na paleopterní skupiny hmyzu a studiem terciérních hmyzích tafocenóz.


Protiprávní uplatnění svépomoci a náhrada takto vzniklé škody | JINÉ PRÁVO\nObecně podle mne není žádný důvod, aby se odškodňovalo jen bezdůvodné zadržení: do práv člověka zasahuje například již jen bezdůvodná a šikanózní žádost „černého šerifa“ o prohledání kabelky, jejíž neuposlechnutí bude sankcionováno zadržením a přivoláním policie.\nMoc dobře z argumentace nechápu, proč by se zadostiučinění mělo rozlišovat podle toho, zda jde o omyl anebo o preventivní záměr s prvky rasové selekce. Důsledky pro obě osoby v případě zbytečného zadržení jsou naprosto stejné. Doporučím právnímu teoretikuovi návštěvu severních Čech.\n14. 5. 2013 21:02:00\nUž u minulého postu jsem psal úvahu, která tady vynikne ještě víc - jestliže někdo protiprávně uplatňuje svépomoc, pak protiprávně zasahuje do mých práv. Takový zásah si však nemusím nechat líbit a mohu se mu bránit - žádný právní předpis mi např. neukládá, abych se podrobil omezení osobní svobody ze strany ochranky v supermarketu, když jsem nic neukradl a nic nespáchal. Pak se tedy protiprávnímu zadržení mohu bránit, a to takovou intenzitou, abych převýšil intenzitu útoku. To si myslím, že může v praxi způsobit víc problému, než následná náhrada škody...\n15. 5. 2013 11:28:00\nPřesně tak, úvaha o náhradě škody je v českých podmínkách víceméně akademická: pochybuji, že by se o ni ucházelo víc než 1 % neoprávněně zadržených nebo jinak šikanovaných osob.\nJeště o stupeň akademičtější jsou úvahy o zvýšení náhrady, pokud byla selekce diskriminační. A to se u soudu prokáže, prosím pěkně, jak?\nNa okraj, odpovědnost za zásah do práva na ochranu osobnosti je objektivní, takže např. u poškození pověsti neoprávněným zadržením v obchodě by se zavinění neposuzovalo.\n15. 5. 2013 13:05:00\nad Martin Bílý : pokud někomu přísluší právo svépomoci vůči druhé osobě, pak druhé straně přísluší povinnost takovou aplikaci práv strpět. Myslím, ýe to je celkem základní poučka z civilu v prvním semestru. Pokud by se tedy nevinný vzepřel a svépomocník by unesl důkazní břemeno, pak máte smůlu a radíte náhradu škody, protože protiprávního jednání jste se dopustil Vy.\nA mimochodem i kdyby to bylo exces ze svépomoci a tedy byl zásah protiprávní, pak vám doporučím ustanovení o krajní nouzi a nutné obraně. O převýšení intentzity úroky si můžete jenom nechat zdát. Raději se soustředte na pojem přiměřenost.\n15. 5. 2013 13:18:00\n"O převýšení intentzity útoku si můžete jenom nechat zdát."\nAby obrana měla smysl (byla dostatečně účinná na odvrácení útoku), tak její intenzita musí převyšovat intenzitu útoku. Čím jsou "síly" obránce a útočníka vyrovněnější, nebo čím je útok překvapivější, tím intenzivněji se musí bránit obránce.\nPřiměřeně se dokáži bránit útoku dítěte. Už při pokusu bránit se útoku mé partnerky (která váží o 30 kg méně než mám já) se jasně ukáže, že přiměřená obrana ve smyslu více méně vyrovnaného množství použité síly pouze prodlužuje dobu trvání konfliktu do okamžiku, než jedna ze stran udělá něco, proto čemu již nebude obrany.\nNa tatami v kimonu si tento luxus "přiměřenosti = vyrovnané intenzity" mohu dovolit. Na ulici při útoku cizího člověka to může být sebevražda.\nPožadavek na přiměřenosti obrany v té podobě, že intenzita obrany nepřevýší intenzitu útoku, je čirou fikcí justičního světa a s reálným světem to nemá nic společného. Zkuste někdy přijít na žíněnku v kimonu a zkuste si svou teorii v praxi. Máte dost značnou šanci, že prohrajete. Účelem obrany není riskovat (že prohraji), ale ubránit se útoku.\nSvépomocí, dle mého soudu, lze podezřelou osobu pouze zadržet na místě. Pokus o nedobrovolné prohledání osoby, nebo o její nedobrovolný transport do speciální místnosti je dle mého cítění excesem ze svépomoci a lze se tedy proti němu bránit. Rozsudek zmiňovaný v předchozím článku velmi správně podotýká, že prohledání nebo transport byl proveden se souhlasem zadržené osoby.\n15. 5. 2013 17:15:00\nOno to chce o té podle Vás pouhé teorii něco vědět, judikátů máte za století přehršel. Přiměřenost neznamená stejnost intenzit jak to sám nazýváte, jde jen o to, že automatické připuštění větší síly při obraně znamená, že pak když půjde proti Vám jeden s pěstmi, vy můžete střílet. Přiměřenost znamená, že když nejsem schopen zavolat pomoc, ani někoho pěstmi zarazit, tak ho střelím do nohy a ne do srdce.\n15. 5. 2013 23:23:00\nJde-li o nutnou obranu a praxi našich soudů, zaujaly mě tyto dva texty, vypovídající o tom, že law in action je zřejmě (aspoň v popsaných případech) jinde, než law in books. I v rámci krátké koncipientské praxe jsem byl poučen, že nutnou obranu ať vůbec nezkouším..:\n15. 5. 2013 23:45:00\nOceňuji ale, vrátím-li se k textu shora, že se autor pokusil domyslet téma do důsledků a min. otevřel diskuzi.\n15. 5. 2013 23:47:00\nPraxe soudů má dvě základní diference oproti teorii :\na) realita není soudu zjevná jak to vypadá v učebnicích, kde se už skutkový stav objeví jako objektivně danný neboli zjevený. Prostě to jestli někdo řezal vztekle nebo vyhrožoval atp. je předmětem dokazování a ne všechno se podaří prokázat a pak si obvinění stěžují na soud. Obecně se doporučuje útočníka dorazit, protože mrtvý se nemůže bránit a nemůže zpochybňovat vaši výpověď. Ale musíte předtím zkontrolovat, zda tam nemáte svědka, což je rada v reálné situaci poněkud k ničemu.\nb) české soudy se v rámci důkazní nouze (ne ohledně viny ale okolností skutku) uchylují k alibistickým znalcům, kteří dovodí prakticky vše dle objednávky.\nJako největší odchýlení teorie od praxe vidím ve studentské iluzi, že skutkové okolnosti jsou nějak dány, jsou zjevné, jasné atp. Většina profesorů se sešla s reálným procesem možná tak v nejlepším při studiu písemných rozhodnutí, že by viděli spis nebo dokonce byli u úkonů je úplná vzácnost. A teorizovat nad spisy umí snad každý.\n16. 5. 2013 7:30:00\nJudikáty jsem četl, leč bohužel jsem v posledních letech četl také několik rozsudků, které ony velmi rozumné judikáty skandálním způsobem ignorovaly - argumentace se vinula v tom smyslu, že intenzita obrany převýšila intenzitu útoku a tedy byla zcela zjevně nepřiměřená.\nBohužel, váš další výrok\n. Přiměřenost znamená, že když nejsem schopen zavolat pomoc, ani někoho pěstmi zarazit, tak ho střelím do nohy a ne do srdce.\nje postaven na tradičních mýtech o sebeobraně.\nOdhlédneme-li od zadržení v obchodě, kdy je šance (nikoliv jistota), že vám ochranka umožní zavolat policii, tak v obecné rovině sebeobrana vypadá jinak.\n1) Volat o pomoc vám při napadení příliš nepomůže, protože se musíte bránit, musíte se plně soustředit na obranu a šance, že vám pomohou kolemjdoucí, je poměrně malá. Mnohdy vám nepomohou ani vaši přítelé, protože budou v šoku.\n2) Pokud se vám útočníka nepodařilo "zarazit pěstmi", tak to nejspíš znamená, pěstmi on "zarazil vás" a vaše obrana tím v podstatě skončila a jdete k zemi. Po jediném úderu pěstí do hlavy či krku již, můžete být defacto mrtvý nebo zmrzačený.\n3) ...tak ho střelím do nohy a ne do srdce.\nTak toto už je úplné scifi a hned z nekolika důvodů:\n- trefit během konfliktu nohu útočníka není vůbec tak jednoduché, jak si myslíte vy i mnozí konzumenti filmové produkce.\nPro ilustraci - když v New Yorku střílí policisté, tak pouze cca třetina střel zasáhne útočníka a ostatní střely zcela minou. A to tamní policie nestřílí na nohy, ale na trup, který je mnohem lepším cílem.  Zkuste někdy zajít na střelnici a zkuste si tam zastřílet pod stresem a pak si představte, že máte trefit pokybující se nohu ...\n- je dost velká pravděpodobnost, že si útočník zásahu nohy vůbec nevšimne (hladký průstřel prý člověk mnohdy během konfliktu vůbec nenvnímá);\n- Existuje nenulová pravděpodobnost, že v noze zasáhnete některou z tepen a útočník na místě vykrvácí. Přednosta Ústavu soudního lékařství prof. Hirt: pravil: "Na lidském těle prakticky není žádné místo, při jehož zásahu střelnou zbraní by nebylo možné zemřít." Ilustroval to zrovna na příkladu člověka, kterého jen tak trochu postřelili do nohy (tuším že do kolene) a postřelený během pár minut vykrvácel.\nOsobně jsem přesvědčen, že útok pěstmi je útok ohrožující nejen zdraví, ale i život. Doložit to lze celou řadou případů, kdy po jedné ráně pěstí, nebo i facce, oběť zemřela ať už přímým následkem úderu, nebo při následném pádu na zem a úderu hlavou o nějakou pevnou překážku.\nObránce má v případě útoku pěstmi právo volit tomu adekvátní (tedy téměř libovolné) prostředky, protože mu skutečně jde o život.\nÚtočník by si navíc měl být vědom, že o zdravotním stavu napadeného neví vůbec nic a tedy že i útok, který by zdravý člověk nejspíš přežil, může být pro náhodně zvolenou oběť smrtící. Útočník je s tímto smířen, respektive je mu to jedno - útočníkovi, který útočí pěstmi, ve skutečnosti na životě a zdraví oběti vůbec nezáleží. Tuto bezohlednost je potřeba zohlednit při posuzování "přiměřenosti" obrany.\n16. 5. 2013 12:39:00\nK disukusi o nutné obraně:\nJe vždy lepší, když vás tři lidé soudí, než když vás šest lidí nese, nicméně nad rozhodovací praxí našich soudů zůstává mnohdy rozum stát.\nKdyž někomu dám ránu pěstí, ten člověk upadne, uhodí se do hlavy a zemře, budou mě pravděpodobně soudit za vraždu, protože jsem přece musel vědět a předpokládat, že taková rána může způsobit smrt, ergo jsem přece musel onu smrt způsobit úmyslně.\nKdyž oproti tomu někdo buší pěstí do mě, tak naopak musím předpokládat, že je to z jeho strany zcela neškodná zábava a nesmím se mu silou bránit, protože mi přece nic nehrozí. Rád bych v tom viděl nějakou logiku...\nJá jsem docela zkušený šermíř. Jako takový vím, že ubránit se vážně míněnému útoku, je bez použití opravdu razantních a agresivních protiakcí spíše otázka náhody, i když má člověk nůž a umí ho velmi\ndobře použít. Nutnou obranu nelze prostě realizovat ve stylu sportovního klání, jak si to mnozí soudci představují. Konečně pak představa, že když se umím prát, tak přece musím být schopen spolehlivě zneškodnit útočníka, aniž by se mu něco stalo, je vcelku tragikomická.\n16. 5. 2013 13:41:00\nProsím, ten řetěz možností obrany berte, že se odehrává v hlavě toho napadaného. Samozřejmě, že nemusí volat pomoc, když tam nikdo není anebo se pokoušet vrátit ránu pěstí. Považoval jsem to za učebnicový případ, ke kterému netřeba dalších detailů. Mohl bych citovat klasické juikáty, kde se střelba do těla akceptovala i při napadaní pěstmi.\nJinak souhlasím, že lidé se stěžují hlavně proto, že jejich tvrzení policie neprokáže. Bohužel vina je také v tom, že se dnes každý díky televizi všeho bojí a myslí si, že normální rána pěstí ho zabije a ža každé vyhrožování končí smrtí. Znalec mu napíše, že nezabije, tedy pravdu, a dotyčný se diví.\n16. 5. 2013 15:48:00\nTo je hezká teorie, ale pokud Vám někdo bude chtít skutečně ublížit, a Vy se budete snažit svou obranu promyslet podle toho Vašeho "řetězu", tak můžete být snadno mrtvý dříve, než si vůbec rozmyslíte, co budete dělat.\nSkutečně jde o totiž učebnicový příklad, ale o učebnicový příklad někoho, kdo se z tepla a pohodlí kanceláře snaží vymyslet, jak mají jiní lidé na ulici bránit svůj život a zdraví. Zkuste si představit, že na té ulici stojíte Vy, nebo ještě lépe, vyražte do tělocvičny a zkuste to v (simulované) praxi. Velice rychle zjistíte, že ani při tréningu, v takřka laboratorních podmínkách, kde nejste ve stresu, nebojíte se, víte, co Vás čeká a jste perfektně fyzicky i psychicky připraven, na takové věci není jednoduše čas.\nNemůžete vyhodnocovat, co přesně Vám hrozí za zranění a na základě toho složitě spekulovat nad tím, jakou silou můžete odpovědět a jaké zranění by to mohlo způsobit útočníkovi. Znalci v oboru medicíny na takovou úvahu v klidu a bezpečí potřebují týdny i měsíce, napadený laik to má snad vyhodnotit ve zlomku sekundy?\nNapadený člověk má reálně možnost poznat jen to, že jeho zdraví je v nebezpečí a může se bránit jen tak, jak to nejlépe umí. Nic více od něj není možné požadovat. Právo nemůže přikazovat nemožné. Toť stránka faktická.\nPo právní stránce pak subsidiarita není podmínkou nutné obrany. Z hlediska zákona by tedy mělo být irelevantní, zda může napadený řešit situaci voláním o pomoc, útěkem, nebo ránou pěstí, pokud je dodržena proporcionalita obrany. Máte právo útoku čelit, nemusíte utíkat. Nemáte povinnost volit nejšetrnější postačující obranu, takovou povinnost zákon u nutné obrany neukládá.\nZde si také všimněte, že zákon nemluví o nepřiměřené obraně, ale o zcela zjevně nepřiměřené obraně. Stačí zde prostý jazykový výklad. Nutná obrana může být nepřiměřená, může být dokonce i zjevně nepřiměřená. Nesmí být pouze zcela zjevně nepřiměřená způsobu útoku. Do roku 1994 přitom v trestním zákoně stálo, že nutná obrana nesmí být zřejmě nepřiměřená povaze a nebezpečnosti útoku. Nemyslíte, že tím chtěl zákonodárce něco říci?\n16. 5. 2013 22:01:00\n" že normální rána pěstí ho zabije a ža každé vyhrožování končí smrtí. Znalec mu napíše, že nezabije, tedy pravdu..."\nZnalec mu v tomto případě napíše absolutní nesmysl. Jaké budou při potyčce následky rány pěstí závisí na mnoha okolnostech. Největší váhu má obyčejné štěstí/náhoda. Zjednodušeně řečeno, pokud se váš protivník náhodou...kterou vy ani on nejste schopen nikterak významně ovlivnit..."trefí", jsou vážné, a někdy i trvalé, zdravotní následky velmi pravděpodobné, ba téměř jisté. A i pokud to štěstí mít budete, a dojde například "jen" k vašemu sražení na zem, tak se rázem ocitáte v pozici pro další obranu extrémně nevýhodnou. Pravděpodobně jste rovněž otřesen, čímž je vaše obrana opět významně omezena. Znovu zjednodušeně řečeno...že vás ta první či druhá rána pěstí "jen" srazila na zem, a jinak vám nezpůsobila vážnější poranění, vám bude celkem dost houby platné, když vám útočník způsobí vážná a četná zranění tím, že do vás bude následně na té zemi kopat. Což vám u soudu samozřejmě útočník nepřizná, ale v té reálné situaci to absolutně nemůžete vyloučit. Spíše naopak, je zcela rozumné počítat s tím, že k tomu dojde.\n16. 5. 2013 22:09:00\nPane Vrchoto, tedy nic zlého vám nepřeju, ale kdybyste svoji teorii otestoval na vlastní kůži, tak byste příště nemlel podobné s odpuštěním blbiny. Abych to přiblížil, to jsem vám takhle chytil jednu ránu pěstí, upadl na zem a pak již jen chytal jeden kopanec do hlavy a do žeber za druhým. Od dvou nemyslících jedinců, co se rozhodli přilepšit si loupeží mobilu. Jediné, co jsem zvládal, bylo kopat kolem sebe a krýt si hlavu, takže mi neprokopli lebku, ale pouze zlomili čelist a nos. Za odměnu si dotyční odnesli od soudu tří-, resp. dvouletou podmínku (!!!), patrně s přihlédnutím k polehčující okolnosti, že se ve věku blízkém věku mladistvých jednalo již o zkušené redidivisty. Je to cca 12 let zpátky.\nKdybych měl u sebe střelnou zbraň, tak vás ubezpečuju, že bych absolutně neměl ani zlomek sekundy na uvažování o tom, jestli dotyčné trefím do nohy, do hlavy nebo do srdce, byl bych rád, že bych ji zvládl ještě vůbec použít a trefit je vůbec někam. A především, v situaci, kdy už tu ránu nebo dvě pěstí schytáte, může být (a zpravidla taky je) na použití zbraně beznadějně pozdě.\n17. 5. 2013 8:57:00\nPan Klein to vystihl velmi přesně. Pokud obránce začne přemýšlet, tak je v boji ztracený. Obránce se musí bránit instinktivně (reflexivně), na nějaké přemýšlení není většinou čas. A s intenzivní obranou musí začít včas, tedy dokud je jí reálně schopen.\nVezmeme-li mediálně aktuální případ, zde je hezké video jak takový „boj“ probíhá v pouliční praxi:\nLikvidace napadeného trvala cca 4 sekundy (od prvního kopu do rozkroku, do finálního kopu do hlavy), přičemž hned prvním kopem byl obránce vyřazen z boje.\nA teď tři zásadní otázky mající cenu vašeho zdraví, života a pobytu na svobodě:\n1) Ve kterém okamžiku byl napadený mladík oprávněn použít obranu takové intenzity, že by potenciálně mohla ohrozit život útočníka ?\n2) Byl v daném okamžiku ještě reálně schopen obrany ?\n3) Jak by včasnou obranu posoudil soud, kdyby na místě zůstal ležet útočník a ne obránce ?\nDoufám, že se zde nedozvím, že finální kopnutí do hlavy není aktem, který by mohl ohrozit život napadeného.\nCo se týče znalců, viděl jsem „znalecké posudky“, které od obránce požadují schopnosti zkušeného trénovaného bijce. Viděl jsem posudek, kde znalec nevěří v nefunkčnost pepřového spreje aplikovaného na agresivního opilce. Přitom instruktážní příručka pro americké policisty upozorňuje, že sprej na třetinu útočníků nemá téměř žádný účinek. Příručka v tomto kontextu výslovně zmiňuje útočníky pod vlivem alkoholu a drog. Viděl jsem znalecký posudek, kde znalec tvrdil, že se každý při útoku kryje a pokud se obránce prvním ranám dle vlastních slov nekryl, tak to znamená, že útok neproběhl. Ve stejné době jsem viděl video z pražského metra, kde se obránce začal (už jen velmi chabě) krýt až po druhé ráně pěstí, protože byl z útoku v šoku. I takové video hezky dokládá, že renomovaný znalec plácal totální nesmysly – netrénovaný jedinec se reflexivně krýt neumí. V jiném posudku se trénovaný jedinec ranám pěstí kryl, na hlavu jich tedy dopadlo minimum a ty co dopadly, byly hodně ztlumené. V posudku znalec a následně v rozsudku soudce dospěli k závěru, že když na trénovaném obránci nejsou stopy po brutálním násilí, tak útok nemohl být natolik intenzivní, aby měl obránce právo se bránit „smrtící silou“. Že je pouze otázkou času, kdy nějaká z ran skrz kryt projde a bude mít potenciálně devastující účinky, je jasné každému, kdo se někdy zkusil bránit byť simulovanému útoku.\n17. 5. 2013 11:08:00\n… každý díky televizi všeho bojí a myslí si, že normální rána pěstí ho zabije a ža každé vyhrožování končí smrtí.\nNetrénovaného jedince může zabít i dobře umístěná facka - po dobře provedené facce například hrozí protržení obratlové tepny (arteria vertebralis) a smrt.\nKdyž jsem chodíval 3x týdně na tréninky, tak jsem byl jako z gumy - nebyl problém udělat bezbolestně kotoul letmo na betonu, náraz do zdi nebo pády na zem mé tělo zvládalo poměrně lehce a nějaká facka by mě asi nevykolejila. Po pár letech bez tréninků jsem jako všichni běžní lidé – při pádu na zem se praštím do hlavy, což by se mi dříve nestalo, šíjové svaly zmizely a při úderu do hlavy má můj krk problém hlavu udržet. Rozdíl, mezi trénovaným a netrénovaným jedincem je obrovský.\nNěkteří znalci konflikty posuzují, jako by šlo o souboj dvou trénovaných sportovců.\nV drtivé většině případů útočník útočí, protože si je vědom své fyzické převahy, kterou hodlá zneužít. Obránce mnohdy nemá jinou možnost, než se začít bránit nepřiměřeným způsobem, protože přiměřený způsob de facto neexistuje.\nViděl jsem pěstní souboj trénovaného jedince s netrénovaným, leč sportovně založeným jedincem s trochou praxe v bojovém umění. Váhová kategorie byla vyrovnaná, ten trénovaný jel tak na 10% svého výkonu. Netrénovaný sice dělal co mohl, ale i tak byl velmi rychle zahnán ke zdi a definitivně „umlácen“. A potvrdilo se to, co trénovaný „útočník“ na obránce celou dobu křičel: „Nechoď ke zdi, jakmile tě dostanu ke zdi, tak seš mrtvej“. Vidět, co se stane, když se obránce nechá zatlačit ke zdi, bylo poměrně děsivé „divadlo“\nad Simon Klien > máte pravu, že právní věty se vyslovují v teple soudní místnosti anebo školní účebny. Ale tak je to i u dokazování. Zato já opravdu nemůžu, že se nedokazuje hned na místě a i s oživlým mrtvým utočníkem :-) Prostě v určitém odstupu se většině při hodnocení jednání "obránce" jeví věci jinak než obránci a jemu se nepodaří prokázat jiný skutkový stav než který odpovídá např. zprávy z pitevní zprávy a pocity se dokazují špatně (nejsou nakonec také "zjevné") . Zjevnost přiměřenosti pak odpovídá ekvivalentu dokazatelné přiměřenosti).\nad Pefi : že facka může zabít je pravda, ale to není běžná facka. To, co se považuje, za facku v běžném významu slova Vás zabít nemůže. Nakonec proto se vrazi hájí tím, že dali jen facku. Takže ano máte pravdu, ale jen proto, že čeština nemá jiný výraz pro stejný typ pohybu ale daleko vyšší razance a síly než facka běžná (viz. případ syna paní Čáslavské).\nMohu se zeptat, zda studujete nebo se právem živíte, protože nezlobte se, ale podobné diskuse jsme vedli naposledy při cvikách z tresta u Jelínka.\n17. 5. 2013 15:11:00\nTo jste si ale, nezlobte se na mě, z těch diskusí s Jelínkem moc neodnesl. Pokud totiž vím, má Jelínek na nutnou obranu poměrně dosti liberální názor, velice podobný tomu mému.\nJá se sice trestním právem neživím, ale pokud si dobře pamatuji, je trestní právo postaveno na odpovědnosti za zavinění. Změnilo se snad v tomto ohledu v poslední době něco? Ne-li, pak by především obránce sám měl být schopen seznat "zcela zjevnou nepřiměřenost" svého jednání. Je-li k závěru o "zcela zjevné nepřiměřenosti" třeba pitevních zpráv a znaleckých posudků všech možných vědeckých disciplín, pak asi ta nepřiměřenost nebude zrovna zjevná, nemyslíte? Jistě, máte pravdu, že s určitým odstupem věci jeví jinak. To by ovšem právě měl soud vzít v potaz a nestavět se do role generála po bitvě.\nCo se otázky dokazování týče, omluvte mou neznalost, ale není to náhodou tak, že by měla obžaloba dokázat vinu obviněného? Protože Vy ve svých příspěvcích opakovaně operujete spíše s tím, že se obviněnému nepodaří prokázat svou nevinu.\n17. 5. 2013 16:22:00\nAd Jan Vrchota: (ostatním se omlouvám za rozsáhlý off-topic)\nProfesně se zabývám mj. bezpečností technickcýh systémů, takže se k právu a bezpečnosti dostávám ze zcela jiného úhlu, než právníci a sebeobrana je pro mě zcela okrajové téma.\nNa bezpečnost osob z hlediska útoku jiné osoby však aplikuji zcela stejnou metriku, jaká je legislativou a normami požadována v technických oblastech. Ve výsledku je totiž jedno, jestli se se mnou utrhne kabina výtahu, nebo jestli mě někdo v kabině výtahu umlátí. V obou případech budu mrtev.\nJsem znechucen skutečností, že se ve znaleckých posudcích i v rozsudcích vyskytují stanoviska, která odporují zahraniční i domácí odborné literatuře, informacím poskytnutými skutečnými experty v oblasti sebeobrany (mj. instruktor odborné přípravy policistů, který sice není držitelem znaleckého razítka, zato nám však vždy důsledně nabízel, že kdo mu nevěří, ten si to může vyzkoušet.). Stanoviska ve spisech občas odporují i skutečnostem, které si každý může sám na sobě ověřit v tělocvičně.\nV mém světě existuje jasně tabelovaná míra rizika, která je pro jedince přijatelná. Kdyby rvačka či násilné napadení představovaly přijatelné riziko (jak tvrdí vaše školní právo), tak bych měl mít problémy najít v ČR případ, kdy při rvačce někdo zemře, nebo má těžké zranění či trvalé následky. Jelikož takových případů proběhne každoročně českými médiemi několik, tak nutně musím vyvodit, že riziko úmrtí nebo vážného zranění při rvačce nebo napadení přesahuje míru rizika, kterou lze označit za přijatelnou (tolerovatelnou).\nVaše školní právo po mě (slovy některých rozsudků) v sebeobranné situaci vyžaduje, abych toleroval míru rizika, která je pro mě z racionálních důvodů netolerovatelná. Je hezké, že jste o podobných věcech naposledy diskutovali na hodinách práva.\nPokud vaše diskuse, jako podklad neměla analýzu rizik (jako že asi neměla), tak jediným možným závěrem diskuse bylo, že právdu má ten, kdo je zrovna výřečnější. V prostředí VŠ předpokládám, že zkušený pedagog dokázal obhájit tradiční stanovisko, bez ohledu na jeho faktickou nepodloženost.\n17. 5. 2013 18:43:00\nNeznám na věc názor Jelínka a ani mě nezajímá. Po nás chtěl při klauzuře znalost judikátů, resp. schopnost je najít a aplikovat. Na názory se v trestním právu moc nedalo, na to byly jiné hodiny.\nOhledně dokazování je věc jednoduchá : máte toho, kdo zabil nebo přizabil, mrtvolu nebo mrzáka a těžko budete míru zavinění dovozovat z výpovědi podezřelého, to by u nás nebylo vražd. Zásadně tedy máte dokázanou vinu a de facto musíte dokázat vlastní nevinu. Nevěřte všem poučkám ze základů tresta :-)\n17. 5. 2013 19:35:00\nOno bude nejlepší přečíst si pár spisů. V drtivé většině případů v tom není hodný A a zlý B, příp. zlí B, ale dva opilci se někde na diskotéce poperou nebo kriminálník navštíví jiného kriminalníka a dojde na nože .... těch pár případů z novin nelze brát jako věrný obrázek skutečnosti ..\n18. 5. 2013 8:43:00\nNarozdíl od autora se nemyslím, že je důležité, zda půjde o objektivní s možnosti vyvinění nebo subjektivní odpovědnost. Dovedu si představit smyluplné argumenty v obou případech a evidentně obě koncepce fungují dobře. Hlavním problémem českého práva bude opět sebeprezentace některých soudců, kteří budou sundání baťohu nebo osobní prohlídku v obchodě prezentovat div ne za součást holocaustu. Soudce to nic nestojí, jen si udělá reklamu. Něco podobného se děje už v medicínských kauzách na některých soudecnh běžně, kdy soudce určuje odškodně z věšťecké koule a ještě se pod to podepíše. Sice vůbec nerozumí medicíně ani psychologii, ale škodu si určit sám troufá :-) V tom je výhoda těch nevzdělaných, že svoji hloupost nevidí.\n19. 5. 2013 10:06:00\nAd Jan Pokorný:\nSpisů jsem pár četl a jímá mě hrůza, že by takto kvalifikovaní soudci posuzovali případ, kdy bych se já bránil.\nOpilost má svůj vliv, ale rozsudkz nejsou špatné v tom, že kladou opilcům za vinu, že se opili, ale špatné jsou v tom, že kladou na obránce zjevně nereálné či nesmyslné nároky. Zjevné je to bohužel pouze těm, do kdo se někdy museli bránit nečekanému a kvalitně vedenému útoku (ať už na žíněnce, nebo na ulici).\nCo se týče médií, tak z médií si neberu průběh, ale pouze skutečnost, že ke konfliktu došlo.\nKdyby rvačky a napadení s vážnými nebo potenciálně vážnými následky byly stejně časté, jako pády výtahových kabin či jiné nehody související s výtahy, tak bych neměl jen z jednoho běžného okresního města v médiích několik případů jen za tento rok.\nAd Michal Hladík: Doporučení útočníka dorazit plyne ze dvou úhlů pohledu:\n1. Oprávněná nedůvěra v českou justici.\n2. Opakovaná životní zkušenost mnoha osob, že útočník, když jej spolehlivě nevyřadíte, zaútočí znovu, neboť ukončení násilí z vaší strany nebude brát jako galantnost či občanskou povinnost, ale bude to interpretovat jako slabost. Čím křehčí je vaše pozice (žena vs. muž, osamělý obránce vs. útočník s početní převahou kamarádů, drobný obránce vs robustní útočník), tím větší je pravděpodobnost opakovaného útoku.\n21. 5. 2013 13:07:00\nNo, diskuse se od svépomoci odklonila k jejímu speciálnímu případu, tj. k nutné obraně. Někdy jsou to takové názory jak z TV NOVA. Předně podmínkou nutné obrany není ani proporcionalita ani subsidiarita, jak se zde s nimi mnohdy operuje. Tedy obrana nemusí být přiměřená útoku, platí pouze, že způsob obrany nesmí být zcela zjevně nepřiměřený způsobu útoku. Čili nesmí jít o nějaké křiklavé případy, kdy např. budete střílet z brokovnice na děti, které kradou třešně, nebo vypálíte na vetchého staříka, který se vám snaží dát facku. Jinak se stačí podívat do každé učebnice trestního práva, kde se píše, že obrana naopak musí být důraznější, aby vůbec mohla útok odvrátit a že se přihlíží i ke stresu obránce, jeho subjektivnímu vnímání, době a místu útoku atd. Poměřování následků, které obranou vznikly a následků, které hrozily z úspěšného útoku, je jen jedním z mnoha kriterií, které není nijak absolutizováno. Také je dobré si přečíst pár judikátů z posledních 20 let a zjistíme, že to, že se u nás nelze legálně úspěšně bránit, není tak docela pravda. Jde o to, že televize raději podporují všeobecnou naprdnutost, takže některé případy trochu přifouknou a překroutí a snaží se dělat nutnou obranu i z případů, kdy o ni evidentně nešlo (vzpomeňme nedávno probíraný případ chlapíka, který střelil zblízka z brokovnice po lidech, kteří mu ukradli za dva tisíce železného šrotu a snažili se ujet v autě, přičemž trefil spolujezdkyni pachatelů do obličeje, nebo chlapíka který pálil z kuše na Romy, kteří utíkali z jeho dvora, který byl v areálu nějaké fabriky, kam šli hledat sběr, a jednoho usmrtil). Takže k těm pozitivním případům Opočenský, který bodl skinheada a ten pak zemřel. Dále, chlapíka se agresivní útočníci snažili vytáhnout z auta, ten do jednoho z nich vypálil celý zásobník. U soudů nižších stupňů nepochodil, protože mu vytýkali, že stačila jedna dvě rány, že nemusel hned celý zásobník, ale nakonec soud (snad NS) rozhodl, že se takto to nelze brát, že se také musí přihlížet k rozpoložení obránce (1 Tzn 25/97). Nebo z poslední doby jde o přípach člověka, kterého chtěli oloupit nějací romští výrostci a ten je zastřelil (nebo postřelil?). Dále k subsidiaritě - "tak ho střelím do nohy a ne do srdce", jak tady někdo píše. Označení obrany jako nutné je trochu zavádějící, protože to navozuje dojem, jakoby se bylo možno bránit, až když není zbytí, popř. že je nutné bránit se vždy tím nejmírnějším prostředkem, ale žádná taková podmínka v zákoně není. Takže není pravda, že pokud mohu utéci nebo zavolat pomoc, tak jsem povinen dát takovému řešení přednost. I v tomto směru tu byl judikát, chlapíka pronásledovali z hospody a chtěli ho napadnout kulečníkovými tágy a noži, ten jednoho z pronásledovatelů střelil do břicha, ač mohl utéct nebo střílet na nohy (4 Tz 284/2001). Nebo jiné zajímavé rozhodnutí, tantokrát ÚS (II Ús 317/01), kde bylo konstatováno, že i při útoku na majetek a domovní svobodu je v obraně možné způsobit útočníkovi i újmu na zdraví. Z toho je vidět, že meze nutné obrany jsou u nás poměrně široké. Je ale fakt, že člověk musí mít často nervy přežít to u nižších stupňů, kde se s tím moc nemalují.\n24. 5. 2013 9:05:00\nAd Vít Klapal:\nV zásadě máte pravdu - domnívám se, že legislativu míme velmi dobrou a jsou k dispozici i vynikající judikáty. Bohužel v četných rozsudcích se již existující judikáty téměř vůbec neodráží. NS a případně i ÚS to svými verdikty sice většinou zachraňují. Justiční systém by ale neměl být nastaven tak, že NS a ÚS by neměly být první instancí, kde někdo použije rozum.\nAd "člověk musí mít často nervy přežít to u nižších stupňů, kde se s tím moc nemalují."\nNezlobte se, ale to je velmi optimistický pohled na věc.\nČlověk potřebuje nejen "nervy", ale také statísíce na kontě a vynikající rodinné zázemí. V případě Pavla Plisky, který se bránil útoku opilce nožem, byl Pliska zcela nesmyslně držen ve vazbě a následně odsouzen za vraždu. Sedmi mělkými bodnořeznými ranami se marně pokoušel odvrátit trvající útok. Až osmá rána byla smrtelná, dle soudu však byl prokázán úmysl usmrtit a tedy rozsudek zněl vražda.\nPliska strávil více, než rok ve vazbě, přišel o práci, protože s ním zaměstnavatel neprodloužil pracovní smlouvu, díky velmi dlouhému pobytu ve vazbě nebyl schopen splácet hypotéku. Komerční cena nákladů na obhajobu by se blížila 500 000 Kč, takže navíc obrovský dluh na krku. Po seznámení se s případem jsem posílal jeho rodině (pro mě zcela cizí lidé), peníze - moje první dobročinnost, která svou výší překročila měsíční plat mnoha lidí, protože nespravedlnost byla od počátku zcela zjevná.\nNekompetentní soudci, kteří samozřejmě soudí dál a jsou za svou mizernou práci královsky placeni, zničili zcela beztrestně jednu fungující rodinu se třemi dětmi.\nOsvobozující rozsudek: http://www.advokati-zlin.cz/download/rozsudek2.pdf\nRelevantní k tématu svépomovi je mj. i to, že Pliska jako revizor dopravního podniku měl "škraloup" za zadržení černého pasažera za použití násilí, což mu soudy přičetly k tíží a malovaly jej jako recidivistu.\nJiný případ, kdy se k práci běžných soudů nevyjadřuje TV Nova, ale ÚS si můžete najít zde:\nII.ÚS 3395/10 ze dne 18.09.2012\nDalší případ, aneb "Krušnohorská balistická křivka" je popsán zde: http://chabr.blog.idnes.cz/c/329053/Spravedlnost-po-cesku-soudce-a-znalci.html\nRozsudky i kompletní spis jsem četl, blogger Chabr si rozhodně nevymýšlí.\nKdybych měl ASPI, tak vám bez problémů dohledám další podobné kauzy. Co jsou nám platné kvalitní judikáty a zákony, když soudci ani za mimořádně nekvalitní práci nenesou absolutně žádnou zodpovědnost.\nSvou vinu na tom mají i znalci, kteří jsou podobně beztrestní. V jednom z případů znalec Náchodský mj. nevěří tomu, že pepřový sprej nemusí fungovat (zastavit útok) a tím podpírá svůj posudek. Možná by si pan znalec měl o problematice něco zjistit. V zahraniční odborné literatuře by se totiž dočetl, že v cca jedné třetině případů ani zcela správně aplikovaný sprej nepostačuje k zastavení nebo odvrácení útoku, zejména je-li útočník pod vlivem drog nebo alkoholu. Zahraničí odborná veřejnost to ví minimálně od druhé poloviny 90 let minulého století (http://www.nyc.gov/html/ccrb/pdf/pepper1997.pdf).\n25. 5. 2013 14:07:00\nPrávě k tomu, jak by (ne)měl soud vymezovat své zadání znalci a že by v něm rozhodně neměl chtít "vyhodnocení způsobu, případně přiměřenost a správnost použití hmatů, chvatů či dalších donucovacích prostředků příslušníky Policie ČR" se vyjádřil KS v ČB ve věci 4 To 755/97.\n25. 5. 2013 22:25:00\nad Klapal : nemáte pravdu. proporcionalita i subsudiarita je vyžadována. Samožřejmě můžete použít silnější obranu než je útok (ono to ani nejde moc meřit) , jinak byste skončil a ustanovení nemá smysl, ale pokud můžete přivolat policii, máte tam další nestranné lidi atp., tak se ozvat musíte. Pokud můžete z místnosti odejít, utéct atp. do bezpečných prostor, tak to platí podobně. Stejně tak přiměřenost je jen odrazem cizého výrazu proporcionalita. Možná si nerozumíte v kontextu. Ta obrana musí být prostě NUTNÁ, jinak by obranou byla každá rvačka.\nNebudu bránit krajské a vrchní soudce, protože někteří z nich by opravdu neměli soudit dávno, běžně přijímají úplatky, byli vzati do justice v divokých 90.letech, kdy stačilo uplatit psychologa nebo úředníka na ministerstvu a pak to vysedět na soudě, dnes jejich práci nikdo efektivně nekontroluje ani je nestíhá pro úplatnost, ale představa že někoho zabijete bnez svědků a neprojde to soudem je myslím stejné zvěrstvo. Na účelových znaleckých posudcích se shodneme, nakonec jejich pluralita s rozdílními závěry dokazuje jejich nehodnověrnost, ale ti jen slouží soudu a vina leží na neschopných a hloupých sudích.\n26. 5. 2013 8:23:00\nad Michal Hradílek\n"nemáte pravdu. proporcionalita i subsudiarita je vyžadována. Samožřejmě můžete použít silnější obranu než je útok (ono to ani nejde moc meřit) , jinak byste skončil a ustanovení nemá smysl, ale pokud můžete přivolat policii, máte tam další nestranné lidi atp., tak se ozvat musíte."\nUznávám, že s proporcionalitou je to možná problém definice, a ne zrovna šťastně jsem to napsal. Jistě se i v rámci posuzování podmínek nutné obrany porovnává i následek hrozící z útoku a následek, který nastal z nutné obrany, ale je to jen jedno z mnoha hledisek a jak se už napsal platí pouze, že nesmí být dán hrubý nepoměr (usmrcení zloděje při krádeži jízdního kola). Rozhodně se ale nevyžaduje proporcionalita v tom smyslu, jak je chápána u krajní nouze.\nZcela jistě se však nevyžaduje subsidiarita. Doma mám sice jen vydání učebnice z roku 1995, ale není mi známo, že by se od té doby něco změnilo, klidně to mohu ověřit zítra v práci. Ocituju: "Podmínkou nutné obrany není ta okolnost, že nebylo možno vyhnout se útoku jinak, např. útěkem nebo přivoláním policie. Nežádá se tu tedy tzv. subsidiarita". Novotný, Dolenský, Jelínek, Vanduchová: Trestní právo hmotné, I. Obecná část 2. přepracované vydání. Codex, Praha 1995 (tzv. pražská učebnice trestního práva, studoval jsem v Brně takže vím, že zrovna v tomto se neliší ani brněnská). Čili zajímalo by mne, z jaké učebnice čerpáte opačný názor.\n26. 5. 2013 16:01:00\nAle chtěl jsem o něčem jiném. Ve své policejní praxi jsem se setkal s případy, kdy jde sice o nedovolenou svépomoc (vlastně to už pak není svépomoc, ale svémoc), ale nejde o trestný čin ani jiný veřejnoprávní delikt. Abych to uvedl na příkladu. Vykutálený synáček nakukal své matce, že pro svou přítelkyni potřebuje půjčit prsten, neboť prý chce, aby působila dostatečně reprezentativně na nějaké oslavě. Matinka mu tedy prsten půjčila a synáček ho šel samozřejmě prodat do nejbližšího bazaru. Matka se nakonec vše domákla a šla do bazaru, kde řekla, ať jí prsten ukáží, když se tak stalo, vytrhla ho bazarníkovi z ruky a utekla. O trestný čin ani přestupek jít nemůže, neboť se nezmocnila cizí věci (nemo plus iuris atd.). Současně ale nelze říci, že by její jednání bylo v souladu s právem (podmínkám svépomoci to zjevně nevyhovuje). Je matka vůbec nějak postižitelná? Nebo jiný případ. Člověk odjede na delší dobu do zahraničí ve svém bytě zanechá svou družku. Až se vrátí, zjistí, že ohledně bytu došlo k nějakým čachrům a že mu tam už bydlí někdo jiný. Vše je ovšem právně velmi složité a případ se vleče. Ten člověk násilím do bytu vnikne, když tam nikdo není, vymění zámky a už tam vykutálence nechce pustit (jejich věci jim vrátí). Po letech civilních sporů se ukáže, že byt byl po celou dobu opravdu jeho. Šlo tedy o oprávněnou svépomoc (nemyslím si to)? Pokud ne, je nějak postižitelný (porušování domovní svobody se dopustit nemohl, ti lidé tam byli neoprávněně). Vím jen, že byl kárně postižen advokát, který své klientce něco takového poradil, protože ji nabádal k něčemu, co není v souladu s právem. Klientka sama však postižena nebyla. A další otázka, jak má v dané věci postupovat policista obvodního oddělení, kterého si k celé věci zavolají. To, co se u civilních soudů vleče léta, má on náhle řešit jako předběžnou otázku (pokud nejde o věci osobního stavu - nejsou policisté vázáni rozsudkem civilního soudu, nejsou dokonce ani vázáni výší výživného určenou civilním soudem). Když něco udělá - špatně. Když nic neudělá taky - špatně. Něco podobného proběhlo nedávno na Primě. Rodinu nějací podvodníci připravili o dům. Ten vzápětí přeprodali Vietnamcům. Soudy nakonec daly za pravdu podvedeným a nařídili Vietnamcům dům vyklidit. Ti se k tomu nemají. Čeká se až proběhne exekuce. Ale už s právní mocí rozsudku oprávnění žádali policii, ať zakročí proti Vietnamcům, kteří se neoprávněně zdržují v domě. Na Primě se rozčilovali, jak je Policie k ničenu, když nedokáže pomoci.\n26. 5. 2013 19:33:00\nDržel bych se slovních výkladu, pokud je vyžadována NUTNÁ, tak musí být nutná :-) a pokud mohu odejít nebo utéci, pak taková obrana nutná není.\nOhledně krádeže vlastní věci je zjevné, že jen poškodila cizí právo držby, tj. trestně poškození cizích práv a civilně náhrada ušlého zisku (marže) plus nějakých 5 mil za morálnmí újmu spojenou s uchopením prstenu a násilným záchvěvem v ruce, jak je dnes obvyklé ....\n27. 5. 2013 9:25:00\nSubsidiarita není vyžadována v učebnicích, ale v rozsudcích. Jen si ty rozsudky přečtěte a požadavek na subsidiaritu uvidíte občas buď přímo, nebo (a to mnohem častěji) "mezi řádky".\nNapř. v jedné z mnou výše uváděnách kauz, viz spis. zn. 4T 134/2007, str. 15 se dočtete zhruba toto:\n"Obžalovaný mohl a měl v každém případě pozemek opustit, nadto při vědomí, že je ozbrojen se měl z právního i lidského hlediska vystříhat jakéhokoliv incidentu".\nUvedený výrok v rozsudku interpretuji tak, že když mám u sebe zbraň, tak podle soudkyně nemám právo trvat na svých případných právech, protože jakožto ozbrojená osoba mám apriorní povinnost ustupovat.\nV kontextu rozsudku mám povinnost ustupovat všem a všude, kde si nejsem jistý, kdo je majitelem pozemku - tedy podle rozsudku platí subsidiarita na cca 99,999% území ČR.\nNebo 28T 13/2009, str. 18, kde obránce použil nůž, je zdůvodnění proč byla obrana zjevně nepřiměřená uvedeno zhruba toto:\n"Obžalovaný si musel být vědom, že jejich šance ve rvačce jsou vyrovnané, tedy za předpokladu, že někdo z nich neužije zbraně, ... Obžalovaný věděl, že je napaden údery pěstí, nikoliv nějakým předmětem, nožem nebo zbraní."\nSoud si je sice vědom, že subsidiarita není vyžadována, ale i tak požaduje, aby obrana byla pouze přiměřená a to nejen v možných důsledcích, ale dokonce i v použitých prostředcích.\n27. 5. 2013 12:32:00\nObecně je asi lepší utéci a pak to řešit, než se postřílet a neřešit nic. Nutná obrana nastupuje, až když utéci nemohu, a proto mi nic jiného nezbývá než se NUTNĚ bránit, např. když je útočníku více, takže by mě obklíčili nebo dostihli, nebo jsem v uzavřeném prostoru. Mně to smysl dává.\n28. 5. 2013 7:14:00\nad Michal Hradílek a Jana Kovářová:\nK subsidiaritě jako podmínce NO. Tak já už fakt nevím, jak to vysvětlit. Ta subsidiarita prostě nemá oporu v zákoně. Lze se dočíst ve všech komentářích. Ocituji tedy z černého Beckova komentáře. Snad už mi dáte za pravdu. Jestli máte nějakou odbornější autoritu, sem s ní. Takže: "Podmínkou § 29, o nutné obraně, není skutečnost, že útok nebylo možno odvrátit jinak. U nutné obrany není tedy podmínkou její subsidiarita. Obranu proti útoku přímo hrozícímu nebo trvajícímu nelze tudíž považovat za nepřiměřenou jenom proto, že napadený se útoku nevyhnul útěkem, i když byl útěk možný (srov. R 19/1958). Jednání v nutné obraně je právem občana a je na něm, zda se rozhodne pro obranu nebo pro jiné východisko (např. přivolání policie, přivolání pomoci dalších osob – srov. k tomu R 25/1976). Okolnost, že obránce přestal před útočníky utíkat, zůstal stát a začal se trvajícímu útoku bránit, nevylučuje možnost splnění všech podmínek nutné obrany (srov. R 8/1988).\nObránce není povinen ustupovat před neoprávněným, přímo hrozícím nebo trvajícím útokem na zájem chráněný trestním zákonem (R 47/1995). Obrana se proto nemusí omezovat na tzv. pasivní obranu (odrážení ran, ustupování apod.), nýbrž může být i aktivní; nepřekročí-li obránce meze nutné obrany, nestává se tím z něho útočník. O tom, kdo je obráncem a kdo útočníkem, rozhoduje zásadně iniciativa na počátku střetnutí, nikoli jeho další průběh."\nŠámal, P. a kol. Trestní zákoník, 2. vydání, Praha: C.H.Beck, s. 408.\nAd Pefi: "Subsidiarita není vyžadována v učebnicích, ale v rozsudcích. Jen si ty rozsudky přečtěte a požadavek na subsidiaritu uvidíte občas buď přímo, nebo (a to mnohem častěji) "mezi řádky"."\nTo máte naprostou pravdu, bohužel to tak je. Ale já tady píšu jak by to mělo být správně, ne jak se to dělá blbě. K Vámi uváděné věci spis. zn. 4T 134/2007 bych uvedl, že toto je zrovna hodně zamotaný případ a pokud se soud přiklonil k tomu skutkovému stavu, k jakému se přiklonil, tak bych se sám přikláněl k tomu, že o nutnou obranu nešlo, i když to zdůvodnění subsidiaritou bylo nepřípadné a Nejvyšší soud to měl nižším instancím v rámci rozhodování o dovolání vytknout alespoň v nějakém obiter dictum. Tuším, že ve věci rozhodoval i ÚS a ústavní stížnost zamítl, ale nečetl jsem to, takže nevím, jak ten se s tím vypořádal. Jsem rád, že jsem v dané věci nemusel být v kůži soudce, sám bych ale váhal mít skutkový stav za jednoznačně prokázaný a asi bych se přiklonil k in dubio pro reo. Je to takový typický příklad, kdy ani jedna ze stran konfliktu není zcela bez viny. Jak už tady někdo psal, tak takových je asi většina posuzovaných případů NO. Málokdy je to tak, že hodná babička střelí po lupiči, který na ni skočí zpoza popelnic, ale často je to konflikt darebáka s ještě větším darebákem.\n28. 5. 2013 9:35:00\nAd Michal Hradílek a Jana Kováčová:\nAby společnost mohla rozumně fungovat, tak jedinec musí mít právo bránit nejen svůj život a zdraví, ale také své svobody, práva a majetek. Nutná obrana se týká tedy musí týkat i majetku a dalších práv a svobod. Paradoxně pokud by tomu tak nebylo, tak by ve společnosti do značné míry platilo "právo silnějšího" - policajt nemůže být na každém rohu a kde by nebyl policajt, tam by např. zloději mohli krást naprosto nerušeně, beztrestně a vlastník by mohl jen přihlížet.\nV celé řadě lokalit v ČR je reálný dojezdový čas policie přes 15 minut, tento čas se dále prodlužuje, protože oběť často není schopna policii nasměrovat na správnou "adresu" - adresa není zjevná, nebo nenexistuje, nebo s danou formou adresy policie neumí pracovat. Prakticky jsem si bohužel ověřil, že parcelní číslo v katastrální mapě je při volání na tísňovou linku naprosto k ničemu a jiná adresa v lokalitě není. Dle hlídky PMJ PČR byl jejich teoretický dojezdový čas 5 minut, reálně jsem je tam donavigoval za 30 minut - tři zadržení zloději se přitom motali kolem mě, bylo to mimořádně nepříjemné, protože jsem nikdy nevěděl kdy mě a mého nemocného otce napadnou.\nV takových situacích je bez možnosti svépomoci vymahatelnost práva nulová - pachatel neznámý, šetření odloženo. Vymahatelnost práv a svobod si v mnoha případech musí zařídit občan svépomocí, policie v reálném světě většinou pouze dokumentuje. Objasněnost TČ uváděná oficiálními statistikami je platná tak možná u vražd a těžkých případů ublížení na zdraví. Celá řada méně významné TČ se do statistik vůbec nedostává, protože občané ví, že je zbytečné ji hlásit a policie si nechce kazit statistiky.\nZkušenost ze zemí, kde z nějakého důvodu došlo k zhoršení bezpečnostní situace (např. po živelných katastrofách, politických bouřích, nebo i běžnou pomalou degradací bezpečnostní situace v důsledku ekonomického nebo policitkého vývoje) ukazuje, že tamní policie k mnoha oznámením už vůbec nevyjíždí. V kontextu ČR v případě "nutné obrany ve vašem pojetí" např. v době rozsáhlách povodní budou mít sociálně nepřispůobiví občané zcela volné ruce.\nJak by se vám líbilo, kdybych v noci vykopl dveře vašeho bytu, zahnal vás třeba do koupelny, zamkl vás tam, vyválel se ve vaší posteli, hezky si prohlédl co kde máte a odnesl bych co by se mi líbilo. Přesně toto je "Duty to retreat" dotažené do úspěšného konce. Anglosasských zemích, kde "Duty to Retreat" mají, je to v případě zhoršené bezpečnostní situace (např. z důvodu přistěhovalectví nebo ekonomické krize) poměrně slušné fiasko. V mnoha státech USA, kde měli nebo mají "Duty to Retreat" napřed zavedli nějakou formu "Castle Doctrine" pro ochranu obydlí, protože se ukazuje, že to nestačí, tak jsou tam tendence k zavedení "Stand Your Ground", tedy práva na aktivní obranu svých práv i na veřejném místě (tak jak to umožňuja např. naše legislativa a judikatura).\nDuty to Retreat je z hlediska bezpečnosi mimořádně kontraproduktivní opatření, které vede ke zvyšování majetkové i násilné kriminality, je to princip, který škodí slušným lidem a ze kterého benefitují pouze zločinci a agresivní lidé.\nVe státech a zemích, kde se oběti nesmí příliš bránit, je počet vloupání do obydlí v době, kdy jsou obyvatelé doma, násobně vyšší, než v těch státech, kde obyvatelé mají zbraně a mohou je legálně použít. Právo aktivně bránit svůj majetek a práva má značný význam v oblasti prevence všech druhů kriminality.\n28. 5. 2013 11:26:00\nAd Jana Kováčová:\n"Obecně je asi lepší utéci a pak to řešit, ..."\nTomuto se říká appeacement a kdy v historii vedl k něčemu dobrému ?\nZda budete utíkat, nebo se bránit, je jen na vás. Podle mě byste měla mít obě možnosti. Měla byste počítat s tím, že ústup bude často interpretován jako slabost a vy můžete být vyhodnocena jako kořist.\nMohu se zeptat, kolikrát už vás napadli, přepadli, nebo zkusili na ulici okrást ? Mluví z vás reálná životní zkušenost, nebo jen knihy ?\nMé sestře na nádraží zloděj sebral kufřík se studijními materiály (hromada bezcenných papírů a k tomu obtížně sehnatelní skripta v nákupní ceně cca 1500 Kč). Kdyby ho nechala utéct, neudělala by zkoušky ve škole - v lepším případě by opakovala ročník (ekonomická škoda formou nákladů příležitosti přepočtená na dnešní dobu cca 200 000 Kč), v horším případě by ji ze školy vyhodili.\nMoje sestra zloděje dostihla, přemohla ho za použití zcela minimálního násilí (poměrně jemná sebeobranná technika), sebrala mu kufřík a pokusila se odejít zpět. Dosáhla pouze toho, že ji zloděj znovu napadl a ona se musela opět bránit.\nKdyby zloděje nechala utéct, moc by si nepomohla. Neúspěšná krádež se následně změnila v loupež - zloděj si nedostatek násilí z její strany vyložil jako slabost a napadl ji.\nFormálně to policii hlášeno nebylo - popis útočníka nebyl k dispozici, svědci nebyli, škoda nebyla a místně příslušná nádražní policie, když byla tehdy kontaktována, dala jasně najevo, že je obtěžujeme.\nMoje zkušenost je podobná - má slušnost a nekonfliktnost byla vždy útočníkem/agresorem interpretována jako slabost a agrese se vždy jen stupňovala.\nNaopak pomohlo, že jsem se naučil přejít rychle ze stavu "slušný a nekonfliktní" do stavu "nehrejte si se mnou, nemám to v hlavě v pořádku, jsem ozbrojený a nebezpečný".\n28. 5. 2013 12:10:00\nJeště k tomu, že soudy subsidiaritu vyžadují. Není to zas tak hrozné. Stačí si třeba v ASPI zadat do vyhledavače "nutná obrana subsidiarita" a vyjede dost rozsudků a stanovisek svědčících o opaku.\n28. 5. 2013 13:53:00\nJako dost závažný problém vidím přesně to, o čem mluví Pefi: otočit se zády k útočníkovi znamená (pro tu chvíli) rezignovat na obranu. Pokusit se odejít znamená, že obětuji příležitost se bránit (často v podstatně výhodnějších podmínkách, než jaké budu mít, pokusí-li se mne útočník na odchodu zastavit).\nProč bych k tomu měl být povinen, pokud jsem v pozici obránce? Proč mám mít povinnost dát útočníkovi šanci na mne zaútočit?\nTa logika mi přijde do jisté míry podobná tomu, že bychom oběti přepadení řekli, že mohla útok zastavit tím, že by vydala své cennosti, jak po ní útočník chtěl... Obětuji jedno právo (ať již právo bránit se bezprávnému útoku nebo právo majetkové), abych se pokusil nevytvořit situaci, kdy bych mohl být nucen útočníkovi ublížit.\n28. 5. 2013 14:10:00\nDiskuse o nutné obraně de lege ferenda je možná, ale je poněkud naivní ve svých příkladech, zavání opravdu druhákem na právech. Trestní právo není obecným návodem, jak někoho zabít, jak někomu utéci a jak se někomu bránit. Prostě zde máme situaci, že někdo v sebeobraně někoho zabil a stejně jako v případě vraždy musíme vycházet z reálných důkazů (které samozřejmě nepopisují celou realitu nebo ji přímo zkreslují) a tyto důkazy nějak smysluplně hodnotit. Nutné obrana není nic jiného než fatální útok, byť vyprovokovaný a hodnitit je tak přikče jako to zde dělají někteří blogeři, mi připomíná hlášky z posilovny na Větrníku.\nKonkrétní situace je nerelevantní, protože je vždy odlišná od jiné ale právo musí platit obecně. Jestli je lepší při každé obraně útočníka zastřelit nebo je lepší utíkat, nevím.\n28. 5. 2013 16:34:00\nAd Vít Klapal a 4T 134/2007:\nAno případ byl zamotaný, ale spis jsem četl poměrně pečlivě. Jelikož postřelený připustil, že obžalovaného z pozemku "vykazoval údery pěstí", tak se obávám, že je zcela jasné kdo jako první přistoupil k násilí, aniž by toto násilí bylo v danou chvíli legitimní.\nObžalovaný byl na pozemek pozván dcerou majitele, postřelený neinformoval obžalovaného, že je majitel pozemku. Obžalovaný se, co se týče jeho legality pobytu na pozemku, byl ve stavu skutkového omylu. Ve spisu jsem nikde nenašel kolik času asi uplynulo mezi výzvou k opuštění pozemku a zahájením násilí, ale získal jsem pocit, že postřelenému se zdálo, že obžalovaný pozemek neopouští dost rychle.\nK násilí došlo pouze z vůle postřeleného, který od počátku zvolil k zajištěný svých vlastnických práv formu, která byla zcela zjevně neadekvátní.\nPostřelený sice možná jednal v nutné obraně, když bránil svůj pozemek, ale údery pěstí v daném případě byly zcela zjevně nepřiměřené vzhledem k hrozbě a formě útoku na zájem chráněný zákonem.\nPřeci když někoho najdu u sebe na pozemku, tak jej nemohu jen tak začít tlouct pěstmi, ale jako první se jej zeptám co a proč tam dělá a nejsem-li spokojen s odpovědí, tak jej vyzvu k odchodu.\nA když se jej pokusím vyvést, tak jej nezačnu hned tlouct pěstmi!\nJádro pudla je v tom, že se údery pěstí bagatelizují jako něco běžného, z čeho neplyne významné riziko, které by obránci zakládalo reálný nárok na obranu života nebo zdraví.\nFatální v tomto případu je rovněž neprovedení rekonstrukce, která by prokázala nesmyslnost soudem akceptované verze (střely ve vzduchu opravdu nekličkují).\n28. 5. 2013 17:41:00\nTak jsem ten spis taky četl je to volně dostupné na http://www.mujglock.com/strelba-v-krusnych-horach-spis.\nA přiznám se, že z toho pořád nejsem moudrý.\nNa jedné straně to na mě dělá dojem, že spíš než o své zdraví a svůj život, trpěl klučina obavami o své poněkud přifouklé mladistvé ego. Je sice hezké, že ho na zahradu pozvala holka, ale ta má jen odvozené užívací právo, pokud tak pak příjde někdo s primárním užívacím právem a nechce mě tam, tak prostě vypadnu. Má dcera si také domů může pozvat kamarády, to není nic protiprávní, ale pokud se vrátím já a řeknu jim, aby už odešli, tak musí.\nS tím skutkovým omylem.\nPokud jdu na zahradu ke své holce a přijde tam starší chlapík, který mě začne vyhazovat, tak by ani podprůměrně inteligentní jedinec nepředpokládal, že je to jen nějaký podivín, který se baví tím, že chodí do cizích zahrad vyhazovat návštěvy. Jasně obžalovaný spolu s kamarádem tvrdí, že jim holka řekla, že je to jen opilý strých, ale to tvrdí jen oni a vsadil bych se, že je to šikovná rada obhájce.\nNa druhou stranu to, že nedošlo k zajištění saka poškozeného, to, že měl poškozený vysoké skóre lhavosti a to, že se odmítl podrobit paměťovému testu také pěkně smrdí. Navíc ten tzv. znalec z oboru sebeobrany a ty jeho motaniny typu co kdo měl udělat.\nTakže jak už jsem napsal měl bych dost pochbnosti. A v pochybnostech...\n29. 5. 2013 15:02:00\nAd Petr Sibere:\nVýše uvedené, dle mého soudu, není diskuse ad lege ferenda, neboť litera zákona i mnohé judikáty jsou formulovány mimořádně dobře.\nAd "Trestní právo není obecným návodem, jak někoho zabít, jak někomu utéci a jak se někomu bránit."\nZ principů "důvěra v právo" a "předvídatelnost právní jistoty" by mělo plynout, že trestní právo nastaví takové manitnely, aby obránce mohl z každé situace, kterou nevyvolal, vyváznout se "zdravou kůží", s čistým trestním rejstříkem, a to aniž by musel závažným způsobem rezignovat na svá práva.\nTrestní právo skutečně návodem není - návodem je odborná literatura z oblasti sindefendologie, kriminologie, balistiky, biomechaniky, traumatologie, ...\nProblém je v tom, že výklad trestního práva se dostává do rozporu s touto odbornou literaturou, protože se do výkladů promítají jednak mýty z holywoodské produkce, jednak intuitivní riziková analýza prováděná osobami s nulovou kvalifikací k jejímu provedení.\nK otázce, zda je lepší při každé obraně útočníka zastřelit (varianta A), nebo utéct (varianta B):\nPokud otázku (model) postavíte takto binárně, tak výsledkem modelu A je společnost, kde na sebe lidé neútočí, zatímco výsledkem modelu B je společnost, kde je pomalejší běžec vždy kořistí.\nPrávo je nástrojem regulace společnosti a když už jsme u toho "ad lege ferenda", tak já si přeji společnost dle modelu A.\n29. 5. 2013 15:16:00\nV podstatě nejsme ve sporu, až na to, že soudem akceptovaná verze obžalovaného vyžaduje, aby střela ve vzduchu kličkovala. Akceptujeme-li verzi obhajoby, která (na rozdíl od verze obžaloby)nevyžaduje porušování fyzikálních zákonů, tak musíme připustit, že zakleknutím a bušením pěstmi do někoho, kdo leží na zemi, nelze dosáhnout toho, aby ležící osoba opustila pozemek. Nutná obrana ze strany majitele pozemku nesměřovala ani k obnovení právního stavu, anik zadržení pachatele, ale směřovala k ublížení na zdraví.\nCo se týče přifouknutého ega, tak o přifouknutém egu pomocí pistole psal i Karel Čapek, jenomže to se týkalo první vycházky po ulici s pistolí v kapse. A i Karel Čapek zjišťuje, že přifouknuté ego končí s koncem první vycházky:\n"... A tu vy, muž se zbraní, docházíte domů poněkud zklamán: svět se nezměnil přes heroické možnosti, které máte v kapse; nestal se černým lesem, v němž číhají šelmy a bandité; je k vám stejně mírný a všední, jak býval k muži beze zbraně.\nNačež teprve shledáte, že jste si zapomněl koupit patrony."\nPokud zbraň měl čtyři roky, tak přifouknutému egu příliš váhu nedávám - přifouknuté ego vám vydrží nanejvýš do okamžiku, kdy zjistíte, že zbraň je krám, který vám zavazí a přemýšlíte, zda má smysl ho s sebou tahat.\nCelá Čapkova povídka je zde:\n30. 5. 2013 15:05:00\nAd Pefi. Jak píšu, nedokázal bych se s čistým svědomím přiklonit na něčí stranu. Je to prostě tvrzení proti tvrzení, posudky, které jdou dost proti sobě. Znalci, o jejichž závěrech se dá pochybovat. Jeden svědek kámoš obžalovaného, svědkyně, která je nevlastní dcerou poškozeného a radši jako nic neviděla (prý mlha z pepřáku, snad aby ji nikdo nemohl nařknout z křivé výpovědi nebo obvinění) a že by ji otčím neovlivňoval, tomu se také těžko věří.\nAle nechtěl bych se zaseknout na nějakém jednom sporném rozsudku, tvrdím, že konstantně judikatura kam až paměť sahá, docela důsledně zastává stanovisko, že se subsidiarita nevyžaduje, dnes jsem se na ty rozsudky zase díval. Ale pokud jsou i na tomto prestižním právnickém serveru mnozí přesvědčeni, že se subsidiarita u NO vyžaduje, tak se nedivím, že v tomto bludu setrvává i spousta soudců nižších soudů (tam mi to leckdy přijde spíš jako pravidlo).\nJak už jsem napsal, jako jednu z hlavních příčin (samozřejmě ne jedinou) vidím nešťastné pojmenování tohoto institutu, které tu subsidiaritu přímo evokuje (viz i v předchozích komentářích některých zde diskutujících poznámky o tom, že "nutná obrana musí být prostě nutná"). Možná by bylo vhodné ten název nahradit jiným, např. oprávněná obrana, důvodná obrana apod.\n30. 5. 2013 20:46:00\nZdravím, podporuji tvrzení p.Klapala - subsidiarita u NO není potřeba. Pokud se postupuje standardně, tak se opravdu nevyžaduje..a myslím, že se to tak majoritně učí i na policej.školách a práv. fakultách v ČR i jinde v EU.\nJak píše i beckovský Šámalův komentář - Pro jednání v nutné obraně není podstatná tzv. subsidiarita, tj. nevyžaduje se, aby se obránce snažil vyhnout hrozícímu nebo již probíhajícímu útoku nebo aby použil nejdříve mírnější způsoby obrany a jejich intenzitu případně stupňoval až podle způsobu útoku. Proto intenzivní exces z mezí nutné obrany nelze spatřovat jen v tom, že napadená osoba se útoku nevyhnula útěkem, i když byl útěk možný, anebo že nezvolila mírnější možnou obranu, pokud použitou (intenzivnější) obranu ještě nelze považovat za zcela zjevně nepřiměřenou způsobu útoku (srov. R 20/2008; shodně TR NS 35/2007-T 984.)...etc.\nZdravím JP crew :)\n31. 5. 2013 10:37:00\nNázor "Nutná obrana by měla být vyhrazena pro případy, kdy je skutečně nutná", vyžaduje výklad toho, kdy je tedy obrana skutečně nutná. A není problém dojít k závěru, že z celospolečenského hlediska sebeobrana jednotlivce vlastně není nutná nikdy - je principiálně nepřípustné, aby jednotlivec bral právo "do svých rukou" a sebeobrana není nic jiného, než vymáhání práv a to smí vymáhat pouze orgán k tomu zákonem zmocněné.\nTento pohled na věc je příznakem totalitního myšlení a v našich krajích možná i pozůstatkem dob minulých, kdy byl jedinec chápán jako státní majetek. Stát si uzurpoval monopol na vymáhání práva, na všechny formy násilí a také na Orwellovskou kontrolu nad osudem jedince.\nZjištění, že se někdo takto lehce nechá oklamat názvem paragrafu "Nutná obrana" a nedočte text daného paragrafu do konce, je mimořádně smutné. Je to podobně nesmyslné, jako prohlásit, že se TČ Opilství (§ 360) nelze dopustit jinak, než pitím alkoholu na základě toho, že\nslovo "Opilost" je odvozeno od slova pít a lékaři opilost definují jako stav vznikající působením alkoholu na CNS. Přitom dle litery se TČ Opilství lze dopustit i čicháním toluenu, což nesouvisí ani s pitím, ani s alkoholem.\n31. 5. 2013 11:32:00\nad Pefi : vláda zákona není předmět totalitarismu. Můžete klidně zákon změnit, pak se pojede po vašem, ale nevnucujte opakovaně své názory a chápání všem okolo.\n2. 6. 2013 12:14:00\nAd Michal Hezina:\nJiný argument, než Straw Man, byste neměl ?\nS literou našeho zákona jsem spokojen, zkuste mi ukázat, kde tvrdím opak.\nChápu, že se některým lidem nelíbí mé vidění světa, když tvrdím, že by rozsudky neměly odporovat zdravému rozumu, fyzikálním zákonům a odborné literatuře. A toto svoje vidění světa hodlám svému okolí vnucovat i nadále, protože bych se jednou nerad dočkal toho, že když se někde já nebo někdo mi blízký nenechá útočníkem zabít nebo zmrzačit, tak bude odsouzen.\nSvé názory a „chápání“ jsem schopen odzdrojovat k uznávaným kapacitám v oboru (prof. Hirt, Doc. Komenda, Doc. Reguli, JUDr. Náchodský) a pokud s Náchodským v něčem nesouhlasím (účinnost pepřového spreje a představy o tom, že i laik se instinktivně kryje), jsem schopen buď doložit poměrně kvalitními zahraničními podklady, nebo videem z přepadení, které vyvrací Náchodského zkreslenou představu o takticky správné obraně netrénovaným jedincem. O tom, že netrénovaný obráce bývá útokem paralyzován, psal v některém ze svých textů i Z. Reguli a já jsem si paralýzu prakticky sám na sobě ověřil na tréninku a ztrátu jemné motoriky jsem si ověřil i v pouliční praxi.\nSvé názory na průběh konfliktu a možností reálné sebeobrany jsem získával na ulici, kdy jsem byl v dětství a mládí asi 5x oloupen pod pohrůžkou použití nože, opakovaně jsem čelil majetové trestné činnosti, několikrát jsem se vyhnul konfliktu způsobem, který byl v danou chvíli přiměřeny, což zahrnuje jak extrémní submisivitu a rezignaci na svá práva, tak okamžitý přechod k zdánlivě nepřiměřenému verbálně-agresivnímu chování a hrozbu použití (v danou chvíli neexistující)zbraně. Osobně jsem zadržel a předal PČR tři zloděje, po jejich zadržení jsem si dal závazek, že s "holýma rukama" už na svou zahradu nevkročím.\nPolicii jsem pod návalem adrenalinu zkoušel přivolat několikrát, takže mám slušnou představu jaké jsou možnosti oběti v případě extrémního stresu a jak oběť reaguje v situaci, kdy cítí totální bezmoc. Opakované, policií příliš neřešené "přestupky" ze strany sběračů kovů, momentálně napravuji nákladem téměř 100 000 Kč. Proto mám pochopení jak pro pana Baštu (střelba z brokovnice), tak pro pana Šebestu (střelba kuší). Tito lidé měli jedinou jistotu - že se zloději vrátí, přijedou krást jindy a policie opět pachatele nevypátrá. Tolik praktické pouliční zkušenosti.\nCo se týče „teoretických znalostí“, tak kromě studia domácí i zahraniční odborné „literatury“ jsem v pozdějším věku chodil na tréninky vedené kvalitními instruktory, jeden z těch nejlepších je momentálně ve funkci instruktor instruktorů odborné přípravy policistů. Mezi onu odbornou zahraniční "literaturu" zahrnuji dokumenty s afiliací autorů FBI, instruktážní příručky pro americké policisty, hasiče a záchranáře, armádní příručky, texty autorů jako je Massad Ayoob a Mark MacYoung, ale také literaturu v oblasti zvládání a prevenci rizik technických a přírodních systémů.\nA jakou kvalifikaci, kromě případného titulu z právnické fakulty, máte vy ?\n3. 6. 2013 11:51:00\nPefi nechte se zvolit do PSP a udělejte nám lepší zákony, tady na tom foru to nevytrhnete :)\n5. 6. 2013 15:13:00\n"Pefi nechte se zvolit do PSP a udělejte nám lepší zákony, tady na tom foru to nevytrhnete :)"\nNení třeba hned měnit zákony. Raději se podržíme základních zásad, na kterých stojí trestní právo. Zatím tu byly nastíněny - rubrika bere, rvačka hospodská jako nejvyšší hodnota a zákaz úniku trestu.\nPS: Zoufale doufám, že to se tu jen studenti podepisují jmény svých neoblíbených pedagogů.\n5. 6. 2013 20:50:00\nPřečetl jsem si komentáře a nestačil jsem se divit, jak se od náhrady za protiprávní svépomoc, diskutující dostali k akademickému řešení rvaček, napadení, dokonce použití střelné zbraně. Přátelé věnujte se tomu v čem jste dobří a nepouštějte se do věcí kterým nerozumíte. Viz. komentování míst zásahu na lidském těle. Ještě že tam diskutující napsal " prý" takže to má asi z doslechu. Nebudu uvádět jak jsem získal znalosti a zkušenosti v tomto oboru, ale vím z praxe naprosto jistě, že když na někoho vystřelím, tak jeho reakce bude taková že se bude snažit skrýt, schoulit nebo si lehne na zem. To není akční film, kdy hrdina jde proti tomu co po něm střílí. Nakonec si to můžete vyzkoušet. Požádejte někoho kdo má zbraň a slepé náboje, aby na vás vystřelil v době, kdy to nebudete čekat. Tedy že on si zvolí čas a místo. Svojí reakcí budete velmi překvapeni. To za prvé. Za druhé bránit se aktivně zadržení je nesmysl, je to extrém. Pokud jsem nic neudělal a nic jsem neodcizil, tak nemám důvod proč bych ochrance nevyhověl a neukázal jim tašku apod. Také by tu měl někdo uvést co to je náhrada za protiprávní svépomoc. Pokud jde o ukázání tašky tak je v řádu vteřin, pokud by snad měla být přivolána policie, tak minut. Takže co je obsahem takové náhrady? Ušlý zisk ? Ochrana osobnosti ? Jsem přesvědčen že je to tak malicherná záležitost, že bych ani neuvažoval o tom se o nějakou náhradu soudit. Osobní svoboda má úplně jiný rozměr a je nutno jí chránit, ale chápu že proti některým autoritám to jde velmi těžko, tak se někteří zaměřují na snadnějšího soupeře. Jinak přátelé, pokud to neumíte neperte se. Dopadnete špatně. Karel Prouza\n2. 3. 2014 12:46:00


Rýmy na slovo Zozulič - Rýmovač\nPoslední hledání: mít Gaďůrková hasičské Mamageng Dál Kavik Vedro Stále Dorotovič Geng pošeptat Kreslíš Turus Solčányiová Kytka Holka Sakellariu Blaštík Cigi Ráztokayová\nRýmy na slovo Zozulič:\nRým Zozulič-ulic se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-ulic se vám nelíbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Nalezeno 2570 krát.\nRým Zozulič-tulíc se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-tulíc se vám nelíbí\nRým Zozulič-ulič se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-ulič se vám nelíbí\nRým Zozulič-choulíc se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-choulíc se vám nelíbí\nRým Zozulič-poulič se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-poulič se vám nelíbí\nRým Zozulič-špulíc se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-špulíc se vám nelíbí\nRým Zozulič-ulíc se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-ulíc se vám nelíbí\nRým Zozulič-mhouríc se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-mhouríc se vám nelíbí\nRým Zozulič-kulič se vám líbí\nDěkujeme, že se podílíte na Rýmovači. Rým Zozulič-kulič se vám nelíbí


Polohovací TV křeslo TV-333 Šedá,Polohovací TV křeslo TV-333 Šedá | FatboyShop.cz\nPolohovací TV křeslo TV-333 Šedá,Polohovací TV křeslo TV-333 Šedá od společnosti s úžasnou pověstí Autronic je momentálně za bezkonkurenční cenu. Rychlý a bezpečný nákup u nás. Polohovací TV křeslo TV-333 Šedá,Polohovací TV křeslo TV-333 Šedá - zboží máme ted u nás za 6990 Kč\nElegantní a velmi pohodlné polohovatelné TV křeslo z kolekce Comfort Artium, použitelné i jako doplněk k sedací soupravě ASD-322. Potah je z látky ve dvou barevných variantách: šedá a hnědá (dekor kůže). Kostra z masivního dřeva, boky jsou z překližky. Mechanická konstrukce je kovová, černě lakovaná. Výplň z PU pěny 28D na sedacích plochách, 22D na bocích a 3 vlnovcových pružin v místě sedáku. Křeslo má řadu skvělých a nadstandardních funkcí - polohování ve dvou pozicích s aretací, ale je také otočné o 360°a navíc ještě i houpací. TOP relaxace ve všech polohách. Nosnost křesla je 130 kg.Barva:šedá / černáhnědá (dekor kůže) / černáVýběr barvy zvolte ve variantách produktu. Pokud Vámi vybraná varianta není ve výběru, je dočasně nedostupná.Materiál:látka 100% polyester / kov / masiv / překližka (boky) / PU pěnaRozměry:šířka: 80 cmhloubka: 90 / 163 cm (při rozkladu)výška: 100 cmšířka sedu: 40 cmhloubka sedu: 55 cmvýška sedu: 50 cmNosnost:130 kgHmotnost:39 kgDodáváno v demontu.,Elegantní a velmi pohodlné polohovatelné TV křeslo z kolekce Comfort Artium, použitelné i jako doplněk k sedací soupravě ASD-322. Potah je z látky ve dvou barevných variantách: šedá a hnědá (dekor kůže). Kostra z masivního dřeva, boky jsou z překližky. Mechanická konstrukce je kovová, černě lakovaná. Výplň z PU pěny 28D na sedacích plochách, 22D na bocích a 3 vlnovcových pružin v místě sedáku. Křeslo má řadu skvělých a nadstandardních funkcí - polohování ve dvou pozicích s aretací, ale je také otočné o 360°a navíc ještě i houpací. TOP relaxace ve všech polohách. Nosnost křesla je 130 kg.Barva:šedá / černáhnědá (dekor kůže) / černáVýběr barvy zvolte ve variantách produktu. Pokud Vámi vybraná varianta není ve výběru, je dočasně nedostupná.Materiál:látka 100% polyester / kov / masiv / překližka (boky) / PU pěnaRozměry:šířka: 80 cmhloubka: 90 / 163 cm (při rozkladu)výška: 100 cmšířka sedu: 40 cmhloubka sedu: 55 cmvýška sedu: 50 cmNosnost:130 kgHmotnost:39 kgDodáváno v demontu.\nKřeslo AMEDIA Hořčicová,Křeslo AMEDIA Hořčicová\nPolohovací křeslo FOREST látka Čokoládová,Polohovací křeslo FOREST látka Čokoládová\nTaburet miniZOO kůže / dřevo / MDF Nosorožec,Taburet miniZOO kůže / dřevo / MDF Nosorožec


Jméno Tereza Patricie Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Tereza Patricie mají 4 lidé, je na 6522. místě a věkový průměr je 10 let.\nJméno Tereza Patricie je složeno z více jmen. Jméno Tereza nosí 83692 obyvatel ČR, svátek slaví 15.10., má význam: záštita, ochrana a původ řecký. Jméno Patricie nosí 3477 obyvatel ČR, svátek slaví 2.7., má význam: urozená a původ latinský.\nDiskuze na téma: Jméno Tereza Patricie Ostatní diskuze:


Tripond Jumbo pro jezírka 35 - 100 m3 | SOSjezirka.cz\nTripond Jumbo pro jezírka 35 - 100 m3\nVyberte Tripond Jumbo 3 komorový filtr bez médií Filtrační média pro Jumbo 3 komorový filtr\ncena od 28 339 Kč bez DPH\nOsvědčená konstrukce filtru s kvalitními médii zaručuje krásnou vodu s minimální a snadnou údržbou. Komory jsou řazeny za sebou a přes média voda protéká vždy zdola nahoru. Čištění je velmi snadné, stačí pouze otevřít velký ventil a kal rychle bezezbytku odteče, protože je každá komora vyspádovaná. Filtr pro zahradní jezírko může být zapojen gravitačně i čerpadlově. Vtok a výtok je PVC trubkou 100 mm. Dodávka je kompletní včetně roštů, filtračních médií,odkalovacích ventilů a víka. Každá komora má svůj 63 mm odkalovací ventil. Jezírkový filtr je vyroben ze silného laminátu. Je testován na vodotěsnost a každý má své výrobní číslo.\nUž na první pohled je vidět, že filtry pro zahradní jezírka od firmy Tripond nejsou žádné hračky. Konkurenční výrobky mají podstatně menší velikost, i když uvádějí stejný filtrační výkon, praxe však brzy ukáže, kde je pravda. Ve skutečnosti je na jezírkovém filtru nejdůležitější biologická filtrační plocha pro usídlení filtračních bakterií. Čím větší je objem filtračních náplní, tím je lepší voda v zahradním jezírku. Tato přímá úměrnost se nedá ničím nahradit ani ošidit. V malých jezírkových filtrech dochází k neustálému ucpávání filtračních medií, jezírkový filtr přeteče nebo je už neprůchodný a tím pádem nefunguje,musí se vyčistit a to ubližuje filtračním bakteriím. Vás pochopitelně asi nebude bavit pořád dokola čistit jezírkový filtr, místo klidných chvil strávených u zahradního jezírka. Proto u filtru pro zahradní jezírko platí, že nikdy není dost velký.\nVelmi důležitá ve filtraci na jezírko je také tzv. mechanická část - ta má za úkol zbavit vodu všech hrubších nečistot před vstupem do biologické části jezírkového filtru.V těchto filtrech toto zajišťuje kartáčová komora nebo můžete ještě předřadit štěrbinový filtr. Nepostradatelné v kvalitních filtrech pro zahradní jezírka je také odkalování každé komory samostatně a navíc tyto filtry pro jezírka mají komory s vyspádovanými dny a proto se odkalují bezezbytku. Ve filtrech pro jezírka s rovným dnem tohoto výsledku nemůžete docílit.\nVelikost filtru : 225 x 100 x 100 cm\nMaximální průtok: 25.000 litrů/hod.\nPro Pro jezírka s malým počtem: 65.000 litrů\nPro jezírka s Koi kapry: 35.000 litrů\nZpůsob čištění: odkalování - 3 ventily 63 mm\nPřívod/vývod: 2 x KG potrubí 110 mm, běžné


Akční letenky - List 112\n3 akční letenky do Japonska od 9190 Kč\n20. 10. |Právě teď je tu úžasná akce na letenky do Okinawy, Tokia a Osaky od devíti do devíti a půl tisíc. Hned tři Japonská města za cenu výrazně pod deset tisíc s odletem z Prahy a můžete si vybrat. Akční letenky do Japonska nabízí ... Podrobnosti\nSrí Lanka za 15590 Kč\n19. 10. |Austrian Airlines nabízí letenky do hlavního města Srí Lanky, Colomba za šestnáct tisíc. Letenka je s jediným přesedáním ve Vídni. Letenka není nejlevnější ze všech možností, let je však ... Podrobnosti\nSeverovýchod Číny - Dalian za 10790 Kč\n18. 10. |Daleký Dalian je přístavní čínské město ležící, co by kamenem dohodil od Severní Korey. Nejedná se o ryze turistické město, proto vás varujeme, může se stát, že zde poznáte skutečnou Čínu! Severní Korea ... Podrobnosti\nPetrohrad a Moskva za 3990 Kč\n18. 10. |Letecká společnost KLM nabídla akční letenky z Prahy do Moskvy a Petrohradu. V této akci stojí letenky necelé čtyři tisíce a jsou s přestupem mateřském letišti Amsterdam. Petrohrad i Moskva rozhodně jsou dvě největší města Ruska a ... Podrobnosti\nMalta z Prahy za 2999 Kč, z Vídně 3199\n17. 10. |Dnes přinášíme přehled akčních letenek na Maltu. Pokud nejste rovnou z Prahy, nesmutněte. Máme Letenky na Maltu z Vídně i Katovic. Letenky z Prahy a Vídně nabízí letecká společnost Air Malta Company. Jedná se o přímé ... Podrobnosti\nPeking a Šanghaj - Přehled akčních letenek od 9990 Kč\n16. 10. |Číná láká našince nejvíce svou kulturou a historií. Šanghaj a Peking jsou dvě nejnavštěvovanější Města. Peking je hlavním městem Číny a Šanghaj je se svými 27mi miliony obyvatel nejlidnatějším ... Podrobnosti\nChicago - zpáteční letenka z Prahy za 9890 Kč\n15. 10. |Dnes se podíváte do amerického Chicaga za velkou louží pod deset tisíc přímo z Prahy. Tuto možnost nabízí aerolinky KLM směrem do Chicaga a Air France na zpátečním směru.Přestupovat se bude v každém směru pouze jednou. Nejprve na ... Podrobnosti\nTokio z Prahy za 12990 Kč\n14. 10. |Za krásných 13 tisíc můžete letět do hlavního města Japonska - Tokia s akčními letenkami od společnosti All Nippon Airways. Odlet je z Prahy a jediné přesedání hostí německé letiště Dusseldorf. Další letenky do Japonska ... Podrobnosti\nThajsko za 11490 Kč - Chiang Mai a Bangkok\n13. 10. |Dnes (pátek 13.) na tyto letenky můžete mít pojištění storna zdarma! Chiang Mai je turistické město na severu Thajska. Jedná se o výchozí bod pro cestování po památkách a přírodě severního Thajska. Chiang Mai je ... Podrobnosti\nNa Kajmany s akční letenkou za 13390 Kč\n13. 10. |Kajmanské ostrovy jsou perlou Karibiku. Jedná se o krásné ostrovy poblíž Kuby a Jamajky v Karibském moři. Akční letenky na Kajmany můžete mít od leteckých společností KLM a Delta Air Lines s přesedáním v Amsterdamu a v Atlantě. ... Podrobnosti\n<<< << < Novější letenky 1111-1120 Starší letenky > >>