Alternativa bez šancí? – Divadelní noviny\nAlternativa bez šancí?\nOlomouc – zakleté město bez divadelní budoucnosti, město konzervativního publika. I tak by mohl být nadepsán článek, v němž se – už poněkolikáté – zabývám těžce pochopitelnými okolnostmi, jež s železnou pravidelností zmaří každý sebemenší pokus o vytvoření stálé alternativní divadelní scény v univerzitní Olomouci. Že je nanejvýš potřebná, žádoucí a opodstatněná, o tom svědčí divácký zájem při festivalu Divadelní Flora Olomouc, který se v posledních dvou letech stal přehlídkou orientovanou na současné divadlo a jeho vývojové trendy.\nZ klasických činoherních produkcí jsou většinou zastoupeny ty, které v dané sezoně reprezentují to nejdynamičtější a nejkontroverznější v českém divadle, letos např. inscenace Jana Mikuláška, Daniela Špinara, Jana Antonína Pitínského. Námitka, že festival je jednorázovou záležitostí zejména pro studentské publikum (jen vysokoškoláků je v Olomouci přes 20.000), neobstojí! Představení Divadelní Flory navštěvuje publikum střední i starší věkové kategorie, publikum, které chce mít kontakt s progresivní linií divadla, s jeho vazbou na evropské tendence. V deseti festivalových dnech se Olomouc promění na kulturní město s nejrůznějšími divadelními prostory. Ale po skončení Flory se vše vrátí do kolejí divadelně nevzrušivého provinciálního maloměsta. Zájem v těch několika málo dnech však dokazuje, že divácký potenciál ve městě je mnohonásobně vyšší (abonentské publikum tady tvoří vlastně minoritu!) a že tento okruh publika je vstřícný k současným podobám divadelního umění, které dávno překročilo úzké druhové ohraničení činohry, opery či baletu. Je naprosto nepochopitelné, že zastupitelé města a kraje, kteří každoročně přehlídku Divadelní Flora finančně podporují, a ne malými částkami, už dávno nezareagovali na proměnu ve složení publika i na pohyb v současném divadle. Bez ohledu na změny v zastupitelských funkcích má jít přece o veřejnou službu, která reaguje na to, co se děje v oboru, ne o laický předpoklad, že daná zakonzervovaná situace, opřená o kulturní potřeby před půl stoletím(!), je dostačující a není třeba na ní nic měnit. Z iniciativy studentů a pedagogů olomoucké katedry divadelní vědy se v uplynulém roce uskutečnila dvě setkání, příznačně nazvaná Společně o divadle, kterých se zúčastnili vedle zástupců Magistrátu města Olomouc, Olomouckého kraje a jednotlivých divadel také organizátoři divadelních přehlídek, zástupci amatérských seskupení, studenti a olomoucká veřejnost.\nJak daleko je Tramtarie\nTěsně před začátkem prázdnin se tak otevřel i problém neuspokojivého financování jediné poloprofesionální olomoucké alternativní scény, Divadla Tramtarie, pro nějž, jak zaznělo od zástupců města i kraje, se nenajde v rozpočtu dostatek prostředků a hrozí tedy jeho zánik.\nV posledních letech lze v Olomouci pozorovat velmi progresivní pohyb divadelních aktivit, který mimo jiné vypovídá o nespokojenosti, potřebě změny, o proměně nároků na divadelní provoz a jeho reflexi. Týká se to mimo jiné i absence druhé divadelní scény ve městě, která by zrušila monopolní postavení Moravského divadla a vytvořila regulérní konkurenční prostor a možnost profilace dramaturgické, inscenační i divácké. V Olomouci to ovšem není situace nijak nová. Když se ohlédneme do nedávné minulosti (opomineme šedesátá a sedmdesátá léta minulého století s pokusy malých kabaretních divadel jako Radionka nebo alternativy v podobě Studia Forum), musíme připomenout především největší promarněnou šanci. Před sedmi lety skončil ambiciózní projekt jediné alternativní scény v Olomouci – Studia Hořící žirafy. Po deseti sezonách (premiéra hry Hořící žirafy byla v roce 1993), v nichž se z generačního studentského souboru vytvořilo autorské divadlo složené z profesionálních herců Moravského divadla, studentů a amatérských divadelníků, se Studio změnilo na divadlo se svébytnou provokativní poetikou i dramaturgií s vlastním prostorem (Hořící dům) a publikem. Studio disponovalo osobnostmi se zárukou tvůrčí kontinuity – Davidem Drábkem (současný umělecký šéf Klicperova divadla v Hradci Králové) a Darkem Králem, bylo aktuální v dramaturgickém i interpretačním smyslu. Získalo značnou prestiž mezi profesionálními nekonvenčními scénami (v rámci projektu Nová osa hostovalo v Činoherním studiu v Ústí nad Labem, v ostravském Divadle Petra Bezruče, v brněnském HaDivadle). Pokus o osamostatnění provázený snahou získat statut druhého profesionálního divadla v Olomouci (Studio bylo od roku 1997 scénou Moravského divadla) narazil na nechuť tehdejších magistrátních úředníků změnit systém dotací. Narazil také na nevůli uměleckého vedení Moravského divadla, které by se muselo zříct několika milionů svého příspěvku od města. Nehledalo se řešení, v tichosti byla vypovězena smlouva Davidu Drábkovi a soubor ze dne na den zanikl (2003).\nKratičká se jeví epizoda brněnských absolventů JAMU, kteří získali od města slib podpory pro své nově založené Divadlo Tramtarie (působili od září 2004 v bývalém prostoru Hořícího domu v Hodolanech) a po půl roce marného čekání na slíbenou podporu od města odešli do brněnského HaDivadla. Značku Divadla Tramtarie převzala skupina studentů Katedry divadelních, filmových a mediálních studii FF UP. Přes několikeré stěhování (z Hořícího domu do Divadla hudby a posléze do komorní scény v bývalém Slovanském domě) se z původně studentské scény vyprofilovalo nezávislé divadlo s vlastním prostorem, se svébytnou multižánrovou dramaturgií a s okruhem velmi početného a pravidelného(!) publika. V tomto roce Divadlo Tramtarie uzavřelo pátou sezonu své činnosti! Repertoár zahrnuje jak autorské projekty (adaptace inspirované kultovními filmovými tituly, dramatizace literárních děl, inscenace současné české i světové dramatiky), tak tvorbu pro děti (pohádky), komponované večery, scénická čtení, koncerty nebo filmové projekce. Ovšem statut Divadla Tramtarie je stále amatérský – soubor tvoří proměnlivá skupina studentů, kteří hrají bez nároků na honorář. Divadlo ze získaných dotací a zisků uhradí nejnutnější provozní náklady, na umělecký rozvoj nejsou vytvořeny ani základní podmínky. Po ryze amatérských začátcích vykazují inscenace v Tramtarii zvyšující se uměleckou kvalitu, k tomu přispívá nepochybně i započatá spolupráce s herci Moravského divadla. Do adaptovaného prostoru se naučilo chodit početné, zejména mladé publikum. Přes 200 představení v sezoně znamená téměř každodenní hraní, a to nejen v Olomouci, ale i na zájezdech, na festivalech a přehlídkách (paradoxně nejen amatérských). A historie se opakuje – už druhým rokem usiluje Divadlo Tramtarie o profesionalizaci, která by zajistila základ hereckého souboru i možnost angažmá pro dramaturga a režiséra, tedy nezbytnou kontinuitu a kvalitu tvorby. Pro Olomouc představuje iniciativa tohoto nezávislého divadla další šanci na vznik druhé profesionální scény. V kulturní koncepci města i kraje totiž Tramtarie sanuje neexistenci samostatné scény pro děti a mládež, linie dětských titulů tvoří polovinu autorských projektů a oceňují ji jak rodiče s malými dětmi, tak mateřské školky a školy v Olomouckém kraji. A její dramaturgie se orientuje na současnou dramatickou tvorbu, která je pro Moravské divadlo rizikem.\nPo neúspěšném pokusu o transformaci činoherního souboru Moravského divadla pod vedením Romana Groszmanna přichází Michael Tarant s vizí vytvořit činohru evropského typu – ovšem bez aspektů generačně orientované tvorby, bez provokativních a experimentálních titulů. Diváci, kteří vděčně vítají nekonvenční tituly v rámci Divadelní Flory a akceptují novou divadelní poetiku ve smyslu mezidruhových a mezižánrových produkcí, opět zůstanou bez šancí divadelního zážitku. Přitom Divadlo Tramtarie není jedinou příležitostí zbavit Olomouc nechtěného znaku města bez divadelní budoucnosti – více než pět let zde působí také soubor Divadla na cucky. Jeho produkce oscilují mezi happeningy, pouličními projekty site specific a autorským poetickým stylem, který propojuje fyzické divadlo, mediální postupy, divadlo poezie i novodobý kabaret. Po dlouhém hledání našel soubor prostorové zázemí v Divadle K3 v Uměleckém centru UP, často hostuje také v komorním sále Divadla hudby. Jeho produkce mají charakter generačního divadla s nekomerční a neotřelou dramaturgií. Umělecká kvalita vykazuje vzestupnou tendenci, v tomto případě se pozitivně projevuje spolupráce s profesionálními herci Moravského divadla. I tady je výhodou, že má soubor ve svém středu kmenové autory a tvůrce napojené na současné evropské divadelní trendy (Jana Žůrka či Jána Mikuše).\nZmíněné dva soubory – Tramtarie a Divadlo na cucky – signalizují politickým zástupcům města a kraje, že daný stav divadelní kultury je neudržitelný, přichází totiž nová generace tvůrců. Zastupitelé by měli změnit myšlenkové stereotypy a měli by urychleně včlenit do koncepce kulturního rozvoje vizi alternativní profesionální divadelní scény a najít způsob její adekvátní podpory. Nemůže jít jen o mechanické přerozdělování financí mezi stávajícími subjekty různých kulturních iniciativ a divadelních aktivit, ale o zásadní změnu, která by zohlednila novou situaci.\nStejně jako byla olomoucké veřejnosti prezentována naprostá nezbytnost investice do aquaparku – v zájmu všech občanů města a kraje(!), tak je třeba přemýšlet i o divadelním dění. Ani jedna z těchto investic totiž není výdělečná. Ovšem z dluhu aquaparku, který se letos počítá na 29 milionů a zaplatí jej město, by profesionálnímu Divadlu Tramtarie na celoroční provoz stačila desetina, Divadlu na cucky pak ještě méně.\nKomentáře k článku: Alternativa bez šancí?


Zdeněk Raboch | Karlovy Vary\nPoslední koncert nejslavnější kapely\nVidět koncert nejslavnější kapely všech dob, legendárních The Beatles, zadarmo, a to ještě v době, kdy už několik let odmítali veřejně vystupovat, to se jen tak nepovede.\nPrvní slavné nahrávky Elvise Presleyho\nLeden se stal v životě nejslavnějšího zpěváka naší doby významným měsícem, nejen díky umělcovu narození, ale i dalším důležitým událostem, jedna z nich je opravdu věhlasná\nZdeněk Raboch vybral písničky bratrského dua, o kterém Jiří Černý napsal: Má-li populární hudba nějakou nadčasovou klasiku, tak do ní bezesporu patří jejich rané nahrávky.\nZnovuobjevené písně - rok 1959\nV historii populární hudby se občas stane, že se starší skladba, mnohdy už zapomenutá, vyhoupne na špičku popularity o desítky let později.\nPísničky o světě\nJak je ten svět nádherný, se zpívá v jedné z písniček, které vybral Zdeněk Raboch do Hvězd, hitů, legend, které jsou věnovány právě skladbám o světě.\nJak probíhalo nahrávání druhého alba With The Beatles, o tom vám poví Zdeněk Raboch.\nVánočních písniček se v průběhu staletí „narodilo“ úctyhodné množství. Poslechněte si, jaké do tohoto pořadu Hvězdy, hity, legendy vybral Zdeněk Raboch.\nMálokomu v populární hudbě se povedlo stát na vrcholu popularity v průběhu několika desetiletí. Bezesporu se to povedlo skupině Bee Gees...\nOriginál a česká verze\nPředstavitelé odlišných hudebních žánrů si mohou rozumět, pokud se setkají v nahrávacím hudebním studiu a v duetu nazpívají písničku. Jak se jim to povedlo? Posuďte sami!\nPísničku Pretty Woman zná asi každý, když ne z poslechu rádia, tak díky filmu. Něco o osudech zpěváka, který tuto písničku nazpíval, vám poví Zdeněk Raboch.


Další černá skládka, tentokrát u Vojtíškova. Policie hledá svědky | Šumperský REJ\nDalší černá skládka, tentokrát u Vojtíškova. Policie hledá svědky\nVOJTÍŠKOV – Další případ bezohledného vandalismu šetří policie u Vojtíškova. Dosud neznámý pachatel tam do volné přírody vysypal 80 pneumatik. Událost připomíná nedávný incident v Lesnici, kdy tamní les zohyzdilo několik autovraků.\nHromada pneumatik vysypaná u Vojtíškova. Foto: PČR\n„K vysypání pneumatik došlo patrně někdy minulý týden ze středy na čtvrtek 8. července v prostoru bývalého zemědělského družstva,“ uvedla mluvčí policie Jiřina Vybíhalová.\nPřípad oznámila na policii žena, která byla ve Vojtíškově na procházce. Svědci, kteří by k popisovanému případu mohli poskytnout bližší informace, mají policii kontaktovat na lince 158 nebo čísle 974 789 201.\nČerné skládky vyrostly také v Lesnici a Sobotíně\nHromada autovraků, která letos na jaře zohyzdila okolí Lesnice, naštvala tamní obyvatele tak, že se rozhodli vypsat na dopadení pachatele několikatisícovou odměnu. Další černá skládka se před časem objevila také u Sobotína.


Půjčka až 2 500 000 Kč Ušetřete a spojte své půjčky do jedné.\nVysoká finanční hranice pro konsolidaci\nRozsah půjčky 30 000 Kč až 2 500 000 Kč\nVětšina bankovních společností se pyšní produktem, s pomocí kterého lze provést konsolidaci úvěrů od jiných bank. Nejinak tomu je i v případě Komerční banky. U ní je to Optimální půjčka, s níž sloučíte závazky ve výši 30 000 Kč až 2 500 000 Kč.\nDíky tomu získáte jednu novou a mnohem výhodnější půjčku. Ta se bude vázat k maximálnímu splátkovému období 10 let. To je předpoklad toho, že za všech okolností ušetříte a snížíte si celkovou sumu měsíčních splátek.\nKonsolidace půjček od Komerční banky je přístupná všem solventním zájemcům. Lze ji obdržet poměrně jednoduše a ve velice krátkém čase. Bez zbytečného papírování a podobných obstrukcí. Zjistěte, jaká Optimální půjčka doopravdy je a jaké má možnosti.\nReprezentativní příklad: Představte si, že s pomocí konsolidace půjček od Komerční banky sjednotíte úvěry v celkové výši 600 000 Kč. Pokud si rozložíte dobu splatnosti na 10 let, získáte úrokovou sazbu 6,90 % a hodnotu RPSN 7,12 %. První splátka bude ve výši 2 185 Kč, druhá a všechny následující 6 977 Kč a poslední 6 6 833 Kč. Dohromady zaplatíte částku 832 304 Kč.\nKonsolidace půjček od Komerční banky je sjednávána zcela zdarma, včetně nulových poplatků za správu.\nNabízena je možnost bezpečného pojištění schopnosti splácet.\nSjednotit lze nejenom klasické půjčky, ale i kreditní karty nebo kontokorenty.\nOptimální půjčka je dostupná jak na pobočkách Komerční banky, tak prostřednictvím online žádosti.\nMinimální administrativní zátěž klienta.\nPo sloučení půjček do jedné nové můžete získat peníze navíc. Ty jsou upotřebitelné na cokoliv.\nOptimální půjčka je určena pouze pro nepodnikatelské úvěrové závazky, k ničemu jinému.\nBez důkladného doložení smluv o nezaplacených úvěrech nemůže být dokončena konsolidace.\nZákladem je platný občanský průkaz a jeden další. Obvykle je to řidičský průkaz či pas. Následně musíte doložit potvrzení o pravidelném příjmu. K tomu si připravte i smlouvy o konsolidovaných úvěrech.\nKolik peněz maximálně získám?\nOptimální půjčka neboli konsolidace od Komerční banky může dosahovat nejvyšší hodnoty 2 500 000 Kč. Pro její získání však musíte být dostatečně bonitní.\nJak lze vyřídit konsolidaci?\nVyužít můžete buď klientské linky, nebo navštívíte pobočku. Praktická je také možnost sjednání online.


Aktualne posolstvo : Vassula Ryden 19 listopad 2009 :: Aktuálne správy - NEWS\nÚvodná stránka > Aktualne posolstvo : Vassula Ryden 19 listopad 2009\nAktualne posolstvo : Vassula Ryden 19 listopad 2009\nJežiš Kristus povedal Vassule Ryden dňa : 19 listopadu 2009\n"Svědči, mé dítě, pro Mě a v Mém Jménu, mluv a řekni této generaci:\nUž více neposlouchejte falešné proroky, kteří vás chlácholí hezkými řečmi, říkajíc, že je vše v pořádku, a že jste se zlepšili, zatímco ti, kteří se nazývají křesťany, se podle toho vůbec nechovají, a sotva jednají podle Mého Slova v Evangeliu. Neboť Já vám říkám, že jestliže vaše spravedlnost, jakožto křesťanů, nebude větší než spravedlnost bezbožníků, Můj Otec Mě ve vás nerozpozná a nikdy vám nedovolí vstoupit do našeho království! Hněv Mého Otce na vás dopadne. Copak jste neslyšeli, že Má přísnost je stejně velká jako Mé milosrdenství? Vy, kdo se sami nabízíte svému okolí jako dobří křesťané a dáváte mu tak falešný obraz křesťanství, přičemž jste jeho opakem, budete odhaleni a váš hřích též. A vy, kteří svým jazykem nepřestáváte nespravedlivě soudit, váš hřích padne na vaše hlavy. Můj hněv plane proti vašemu rozdělování (kastování) a budu vás soudit za vaše jednání, jak si zasloužíte.\nVám, kdo nemůžete odpustit a zapomenout, jako já odpouštím a zapomínám, uchová i Můj Otec váš hřích!\nJahve je blízko, přichází rychle, tak Mi řekněte, kam se skryjete? Vést život v hříchu, znamená patřit ďáblu. Víte, jakým způsobem budete souzeni, když nejste ochotni se smířit s tím, vůči komu stále chováte zášť. Říkám vám, že za tento hřích neochoty přijít a domluvit se s tím, o kom se domníváte, že je na vině, zaplatíte do posledního haléře. Neřekl jsem, že máte milovat svého bližního jako sebe, ba co víc, že se máte učit milovat i své nepřátele? Ale nač hledí mé oči? Vidím, že těch, kdo skutečně následují mé cesty, je poskrovnu, ale většina žije v hříchu a dělá Satanovu práci. Neklamte sami sebe, neboť v těchto nastávajících dnech jste na cestě ke zkáze, protože nenásledujete Mé Slovo. 1 Pokud někdo do dnešního dne odmítá poslouchat Mé zásady, také Můj Otec mu odmítne příbytek v nebi. A na vás, kdo nesete Mé Jméno 2 , ale stále jednáte s násilím, hněvem a pýchou, dopadne ten samý bič, který váš ostrý jazyk užíval na vaše bratry, a váš hřích vás odsoudí. A vy, kdo ještě spíte ve své apatii a lhostejnosti, nemyslete si, že o vás nevím, budete rozptýleni mezi pohany a budete sklízet, co jste zaseli.\nCo se odpadlíků týče, ti okusí pekelný oheň! Hněv Mého Otce je provokován touto zlou a zvrhlou generací. Jak mohu déle zadržovat Jeho paži, aby na vás nedopadla? Naším neustálým záměrem bylo odvrátit vás od zla, ale dobří i zlí odmítají opustit svůj způsob života. Dobří, protože neberou vážně Má Slova v těchto poselstvích a nejednají podle nich, zlí, protože odmítají spásu, odmítají Mé milosrdenství, odmítají Mou Ruku. Řekněte Mi, co budete dělat v ten Den, kdy poznáte, že jste pouhá hlína, hlína, která je bez Mé přítomnosti nic než prach?\nZkáza už je velmi blízko a listoví uschne. Všichni změňte svůj postoj a jednání, nedovolte, aby vás stihla záhuba. Naberte správný kurs a zanechte svých ohavností a zvráceností. Upřete svá srdce na Mne, Svého Pána, jinak se rozpadnete v popel jako spálené město.\nNyní, i když jsem vás snad na chvíli vyděsil, a to jen z veliké lásky, kterou k vám chovám, vás chci vést k pokání a zachránit vás. Chci, aby rty, které jsou čisté, vzývaly Mé Svaté Jméno, zvláště v těchto dnech, kdy Mé Svaté Jméno bude znevažováno a zcela bezvýznamné, když mnozí slaví Mé Narození bez úcty a chvály. Všichni litujte a soustřeďte se na Mě. A modlete se, aby vina této generace nebyla příčinou vaší zkázy. Jinak Můj Otec donucen svým hněvem zvolá: Dost! A Jeho planoucí hněv zaplaví mnohé národy a svět se rozpadne. Šťastný člověk, který Mě nyní slyší a očistí se. Já ho podpořím.\nJá jsem Ježíš Kristus a jsem autorem těchto poselství a jsem známý tím, že vládnu shovívavě. Jsem známý tím, že vám dávám rozkvést, chcete-li, a když je třeba, zavlažuji vás Svými slzami. Jsem známý jako Dobrý pastýř, který nikdy neopouští Své ovce. Vedu vás na zelené pastviny, ale mohu mlčet, když jsou úmluvy porušovány, svědky, které posílám, se opovrhuje a jsou odmítáni? Když vím, že se řítíte do ohromující zkázy, nemám jednat? V Den Otcova hněvu se na Mne rozpomenou ti, kdo na Mě zapomněli, a podle toho s nimi bude naloženo.\nMnozí se ovšem táží, jaké hříchy? Hříchy, které jsem zmínil a hříchy vašeho rouhání proti Mému Svatému Duchu, hříchy vaší rebelie a vašeho rozdělení, hříchy zvrácenosti, které jsou odporné v mých očích, hříchy předsudků, hříchy pohrdání, korupce, domýšlivosti, pýchy, hříchy ponižování a lhostejnosti, svět je poskvrněn hříchem. Pochopte nyní, jak je Mé Nejsvětější Srdce uráženo a svíráno bolestí. Ovládejte své myšlenky a už více nehřešte. Nikdy na Mne nezapomínej, Vassulo, a ať se Moji lidé dozví o Mých varováních. Jsem tady. IC"\nPotom naše Paní (Panna Mária) řekla:\n"Následuj a zapiš všechno, co ti Můj Syn dal, nikdy se neboj."


Povídky obsahující 'misa'\n...jako puberťák jsem se zamiloval do jedné spolužačky, a jak asi tušíte, ona moje city neopětovala. Teda nikdy jsem neklesnul tak, že bych jí svoje city vyznával, otravoval ji nebo na ní snad něco vyžadoval. Ale trávili jsme spolu docela hodně času, chodili ven společně s dalšími kámoši nebo i sami a vždycky to bylo v pohodě. Tak trochu jsme spolu laškovali, ale ona to nikdy nenechala dojít dál, takže jsem srdnatě předstíral, že jsme přece jenom kámoši a přesně v těchhle mezích ji mám taky rá...\n...se tajemně usmívala a nechtěla Jirkovi prozradit, kam dnes večer mají namířeno. Rozhodli se, že půjdou ven, na procházku, protože doma neměli volno a restaurací už taky měli plné zuby. Ale Míša měla v hlavě výborný plán. Nechtělo se jí jen tak chodit po venku. Chtěla využít toho, že jsou s Jirkou sami. Začal už podzim, bylo však hezké a dlouhé babí léto a v teď večer se teplota pohybovala ještě kolem sedmnácti stupňů. To pořád šlo. A tak neomylně vedla Jirku směrem za město, kde se nachá...\n...den stál úplně za hovno. Ředitel ve firmě si mě pozval na kobereček a tam mě pořádně zjezdil, že jsem si připadal jako malý harant. Domů jsem přišel až za tmy, plácnul sebou na gauč a připadal si jak vymačkaná houba. Přemýšlel jsem, co by mi zase vrátilo trochu šťávy. Najedl jsem se, zacvičil si a cítil jsem se o něco líp, hlavně potom, co jsem si dal sprchu. Už pod vodou moje plány začaly dostávat jasné obrysy – nejlepší lék na všechny chmury je odjakživa sex. Jo, to je ono, kdybych tak ta...\n...dveře a hnedka to cítím – je tady nabito, vzduch přímo elektrizuje tou atmosférou a napětím… ve vzduchu se taky vznáší spousta vůní. Ta směs jde těžko popsat – něco z toho jsem lákavé vůně připraveného občerstvení, ty se mísí se svůdnými vůněmi dámských i pánských parfémů. A do toho ještě něco, čeho si na první zamyšlení ani moc nevšimnete. Dám ruku do ohně za to, že to jsou feromony, ty omamné hormony, které kolem sebe šíří těla přístupná milostným hrátkám. A těch je tady víc než dost...


1. překladatelská s.r.o.\n1. překladatelská s.r.o.\nRozumíme tomu, co překládáme\nVolejte: +420 776 115 667 Pište na: info 1prekladatelska.cz © 1. překladatelská s.r.o. 2014\nPotřebujete překlad a nechce se Vám za něm platit?\nMáte cizojazyčný text a potřebujete vědět, co obsahuje a přitom nechcete za toto zjištění platit. To je pochopitelné, možná až na základě této informace se budete rozhodovat, zda text vůbec potřebujete. Pro tyto účely můžete zdarma využít některý z internetových překladačů, např. Překladač Google nebo Překladač vět.\nZajímá Vás, co si myslíme o kvalitě překladů v překladačích? Určitě Vám takto získaný překlad poskytne vodítko a základní informaci o obsahu dokumentu. Záleží na směru překladu. Pokud použijete překladač k překladu z cizího, Vám neznámého jazyka do češtiny, s trochou tolerance a možná i fantazie a s odhlédnutím od uspořádání věty a syntaxe určitě pochopíte obsah. Když si dáte trochu práce, navržený překlad uvedete i do použitelné textové podoby. Pro kvalitu výsledku je určující míra odbornosti textu. Obecné překlady typu objednávka, sdělení, dotaz a podobně, zvládají překladače celkem dobře. S rostoucí odborností textu však úroveň překladu obvykle klesá. Pro speciální texty jsou překladače prakticky nepoužitelné.\nPřeklad z češtiny do cizího jazyka, zvlášť pokud jej neznáte, například pro oslovení zahraničního obchodního partnera, známého nebo prostě potřebě cokoli vykomunikovat v cizím jazyce, doporučujeme obezřetnost. Určitě takto zpracovaný překlad není přímo použitelný. Nesprávně použité slovo, odchylka od větné stavby apod. může být příčinou nedorozumění. Zkuste se poradit s někým, kdo ovládá alespoň základy tohoto jazyka.


© new Zima's psychedelic orchestra\nJak jsme rozčísli dočesnou\nNa žatecké dočesné jsme byli přijati jako umělci z Prahy. Na jedničku jsme s Méďou popojížděli mezi stánky obklopenými spoluobčany. Policie s pořadateli nám dělala uličku. Všude bylo neuvěřitelně lidí. Když jsem pak z dálky zahlédl pěkně nasvícené a jak se později ukázalo i profesionálně zvučené pódium, trochu jsem znejistěl. Napadlo mne, jestli jsme to jen ve třech trochu nepřehnali. Na židli uprostřed pódia ale seděl Wabi Daněk, a sám, což mne trochu uklidnilo. Ochotní mladíci otevřeli bránu pro boční příjezd k pódiu, po otevření kufru zase jiní rychle spěchali k nám, brali nám z rukou naše nástroje a odnášeli je k pódiu. Uvědomili jsme si s Ondrou, že jsme tento večer něco jako rockové hvězdy a šli mezi prostý lid na pivo a na párek, abychom si ten pocit trochu vychutnali. Jak se později ukázalo, v publiku byli ortodoxní countristé, což nikdo k nás tří nečekal. Mám pocit, že nestrávili nejen naše digitální bicí, ale ani Spáleného Šedesátý léta a to už ani nemluvím o Zvířátkách, která vyloženě nepadla na úrodnou půdu. Nám se tam s Ondrou přesto líbilo. Osvětlení i oddělené zvučení pódia a hlediště bylo dokonalé a ta dokonalost, ti ochotní hoši, ta boční projekce, to vše dohromady budilo dojem, že jde o nějakou velkolepou šou někde úplně jinde, někde daleko ve svobodném světě, kde už se ani nelže a kde se nekradou víka od kanálů.\nDohráli jsme pak ještě Františkánské léto, zahráli si opakovaně v překrásné hospodě ve Františkových lázních, na jednom sudetoněmeckém večírku v Plzni, v klášterecké palírně a pak ještě 10. prosince v Rašovicích na Juliánské veselici. A nikdo z nás tehdy netušil, že v tomto složení hrajeme ten večer naposledy…\nOnu sobotu mne budík vzbudil v pět hodin ráno. V šest už jsem byl u Ondry a krátce po šesté jsme vyrazili směrem na jih. Čas od času totiž musíme vyhovět Mírovým zvrhlým touhám zahrát si někde daleko, co nejdále od domova, nejlépe pak na Šumavě. Snad proto, že cesta na Plzeň patří k těm nejhorším a je tak velmi vhodná k prověření oddanosti společné věci a ochoty přinášet oběti. Po desáté hodině jsme tak zahráli pár písniček na klatovském náměstí a po třetí hodině zase na jakési obecní slavnosti v nějakých Chlumčanech. Počasí nám přálo, bylo hezky. Zvukaři v Klatovech byli dva příjemní starší fotříci, znalci terénu. Nazvučeno měli během minuty, zvuk jako prase. Značku Mackie si budu dlouho pamatovat. V Chlumčanech se žádné překvapení nekonalo, zvukaři byli taková normální vemena jako kdekoliv jinde..\nHorší bylo, že jsme v neděli museli s Ondrou vzdorovat vyčítavým pohledům našich sekaček a jiné zahradní techniky, neboť boj s vegetací právě vrcholil a na nějaké celodenní lelkování nebyl čas.\nJen málokde se nám dostane tak vlídného přijetí jako ve Františkánském klášteře. Ještě jsem letos neviděl Jana Milotu. Setkáváme se pouze s jeho družinou. Zatímco my, co jej známe, považujeme jeho letošní letní putování a s ním spojenou klášterní nepřítomnost za sice poněkud výstřední, ale možnou, mohl by jiným připadat stejně záhadný, virtuální a nepolapitelný jako Columbova manželka. Je však spousta svědků a jeho existenci lze kdykoliv spolehlivě doložit.\nNa venkovním pódiu jsme toho letos moc nenahráli. Podnikli jsme sice pár pokusů odehrát koncert venku, ale zatím všechny ztroskotaly na nepřízni počasí. Zastřešení vypadá sice fortelně, plachta je celistvá a dobře ukotvená, ale má potíže s udržením vody. Po několika kapkách se voda objeví i na vnitřní straně plachty a tak jsme jednou museli přerušit hru a narychlo přesouvali naše zesilovače na rychle mizící suché ostrůvky. Nejsem nijak zvlášť nakloněn přemisťování kapely na jiné místo v průběhu koncertu, naše hudební těleso není uzpůsobeno k hudební produkci za pochodu. Musím se ale přiznat, ač mívám z podobných dýchánků spíše smíšené pocity, že stále více přicházím na chuť komorním koncertům v plně obsazené konírně.\nLetošní léto je chladné. Pokud přece jen na chvíli vysvitne sluníčko, je toto vzápětí draze vykoupeno delším studeným deštěm a vytrvalým vichrem, který spolehlivě odnese příjemné rozpoložení ze slunného letního půldne. V kladensnkém vodoparku, kde jsme hráli posledního dubna, bylo poměrně chladno a všichni se tak zahřívali u ohromného ohně. Byl ale duben a tady se ještě nechají nějaké ty nižší teploty přežít. Tato akce však spustila řetězec prochladlých her, které nás měly v budoucnu čekat. Jedna stíhala druhou. Dovolil bych si snad vytrhnout jeden takový obraz…\nV Kyselce u Bíliny, asi tak padesát metrů od železničního přejezdu přes poměrně značně vytíženou trať, stojí poměrně rozlehlá hospůdka s tábořištěm. Je pátek, večer, již se sešeřilo. Hospůdka praská ve švech. V jedné místnosti se naplno oslavuje, podle všeho nějaké setkání dívčí třídy po letech. V ostatních místnostech je také živo, z kuchyně voní dobrůtky, pivo teče potokem. Venku je chladno, fouká vítr a drobně prší. V zahradní restauraci stojí improvizované jeviště. V přestávkách mezi projíždějícími vlaky je slyšet jakási hudba a ve světle jediné žárovky lze na jevišti rozeznat temné postavy. Hudba dohrála. Ze tmy se ozval potlesk a volání. Zdá se, že tam sedí nějací lidé. Jeden z hudebníků usedá ke stolku a zbylí dva odcházejí s rozpitým pivem směrem k restauraci. Po cestě si o něčem povídají, ale jejich hovor přerušil další projíždějící vlak. Zastavují se u okna a zpola zarosenými okny závistivě nakukují do vyhřáté hospůdky. Dešťové kapky jim pleskají o tváře a prostřelují dírky do pivní pěny. Někdo ve tmě pod stromy, kde lze tušit lavičky a stolky, se loučí a odchází…\nJak jsme čekali na kolotoč\nNikdy by mne nenapadlo, že by také někdy mohl hrát Ondra vleže. V jirkovském Áčku se však toho dubnového večera natolik rozparádil, že si z publika udělal mateřskou školku, z nás křoví a hudební produkce se stala jeho vlastní exhibicí. Byl tam s námi shodou okolností jeden šikovný fotograf, takže je celá akce pěkně obrazově zdokumentovaná.\nHráli jsme také v Račeticích na pouti, ale moc jsme toho nenahráli. V obci nešel elektrický proud, a tak jsme seděli u stolku a pozorovali, kdy se konečně roztočí dětský kolotoč. Když se pak nakonec konečně roztočil, pustili jsme se do hraní. Za našeho hudebního doprovodu hasiči skládali a odnášeli lavice a stolky, trhovci balili své stánky a my jsme na račetické návsi velmi rychle osiřeli. V určenou hodinu jsme pak zabalili a přesunuli se do Nového Strašecí, kde nás čekal večerní koncert v tuze pěkné hospodě Na růžku.\nSandra, Luděk a spadlý řemen\nMám nové sousedy, Sandru a Luďka. Chodí s námi na zkoušky, popíjejí s námi pivo a tak. Vlastně i díky jim jsem počátkem roku udělal další zápis do své osobní knihy rekordů, když jsem po obědě vyrazil na zkoušku a domů se vrátil k ránu. Byla to moje dosud nejdelší zkouška. Také občas přijdou ke mne ke kotli, dáme si pivo, popovídáme. Dlouho se však teď v topné sezóně nezdrží, neboť i oni stejně jako já jsou sami sobě topiči a vědí, že stačí malé zakolísání, tepelný reaktor se octne v nestabilním stavu a často to celé skončí opětovným najížděním ze studené zálohy. Jinak se také musím přiznat, že po letošní předlouhé zimě jsem vůči teorii o globálním oteplování značně skeptický.\nTaké jsem ze zapomněl pochlubit, že nám v létě na festivalu v Březně spadl řemen. To je moc hezký hudební termín, používají jej symfonici. Do skladby vlastně hudebníci vyrážejí všichni současně a naslepo. Teprve na základě výsledného souzvuku dochází k rychlým drobným korekcím vlastního tempa, hlasitosti a výšky tónu. Čím je tato doba kratší, tím spíše se jedná o zkušené umělce. Stává se přesto, že je prvotní výsledek natolik rozporuplný, že někteří muzikanti v panice vyhodnotí situaci jako nezvládnutelnou, ztišují a posléze přestávají hrát úplně. Absence jejich nástroje ve výsledném souzvuku pak jen urychlí odpadání dalších umělců a nakonec ztichne hudba zcela. To spadl řemen. Příčinou nejčastěji bývá, že se hudebníci navzájem neznají nebo některý z nich začne hrát příliš rychle, příliš pomalu, v jiné stupnici nebo dokonce začne hrát docela jinou skladbu. U nás tehdy nastal ten druhý případ.\nV únoru jsme toho sice moc nenahráli, ale moc se nám vydařila zábava ńa Panorámě. Přišla nám spousta kamarádů a kamarádek, s Ondrou přišla i jeho Janička a přijeli dokonce i Heike s Frankem, které jsem už léta neviděl. Bylo tam hezky. Přivezl i odvezl mne můj Martínek, takže jsem si nijak neutrhoval.\nVliv country hudby na mladou generaci\nNení to tak dlouho, co jsme s Ondrou u piva přemýšleli, jestli hrajeme ten správný druh hudby. Co nás k tomu přivedlo? V zimě jsme hráli v jednom velikém country podniku v Krásném Březně u Ústí nad Labem. Dříve to býval Prior. Krutě mrzlo. Když jsme s Ondrou hledali místo na zaparkování, spatřili jsme Míru, jak nás ještě s nějakým dalším spoluobčanem směruje do vrat, která byla otevřena. Vjeli jsme do celkem obrovitých podzemních garáží, řekl bych až zbytečně obrovitých. Připadali jsme si jako nějací velmi důležití aparátníci. Cesta od aut k pódiu byla pěkná procházka. Procházeli jsme rozlehlými a zjevně nevyužitými ratejnami, až jsme dorazili na místo. To jsem ale odbočil. Zábava se celkem pěkně rozjížděla a všech šest hostů, z nichž jeden byl náš kamarád Pepa Joe Harmonika a druhý jeho žena, se dobře bavilo. Krátce před půlnocí se však stalo něco nečekaného. Zničehonic došlo k docela pěkné rvačce. Nedlouho poté jsme měli zkoušku v pivním klubu u Jiřího Mareše. V závěru zkoušky se jeden náš kamarád zcela nečekaně a bez zjevného důvodu pokusil vyprovokovat rvačku. Když jsme tyto dvě události s Ondrou analyzovali, vtírala se nám myšlenka, jestli naše hudba není přece jen příliš agresivní. Jestli to není naše vina, že příjemný a usměvavý návštěvník se pojednou promění ve lstivou a úskočnou šelmu. Nebylo by divu. V textech našich písní se to hemží rvačkami, střílením, vraždami a krádežemi. Hlavními a bohužel kladnými postavami bývají často zloději a vrazi. Aby mohl být řadový občan opěvován v country písni, musí zcizit alespoň koně. To není příliš výchovné. Pravda, do restaurací chodí většinou dospělí lidé, kteří se textům věnují spíše okrajově a jejíchž pozornost navíc strmě klesá s časem a stupněm intoxikace. Ale co děti na festivalech, v parcích, na promenádních koncertech či na různých soukromých oslavách? Nemůže naše hudba nějak negativně ovlivnit jejich názory a postoje? Nemůže nějak zvrátit výchovný proces? S Ondrou jsme k žádnému rozumnému závěru nedospěli. Nabízí se sice několik řešení, ale všechny, od přísné autocenzury přes nasazení cizojazyčných, nejlépe anglických textů, kterým prakticky nikdo nerozumí, až po přebásnění stávajích textů, v sobě skrývají nebezpečí nepochopení chvályhodného záměru a následného zavržení.\nMalé předvánoční pozastavení\nTlustá sněhová přikrývka přikryla dávno již vyhaslé táboráky, zima je až bůh brání a denně připadne několik centimetrů nového sněhu. Už zase se brodím hustým sněhem cestou podél potoka, abych s co nejmenším zpožděním dorazil na zkoušku našeho hudebního tělesa. Posledně mi do holínek napadal vrchem sníh.\nZkoušíme na novou sezónu a Míra, který si v práci poranil pravou paži umělcovu, nosí nové kousky k nastudování a s bolestným výrazem ve tváři je pak bolavou paží drnká na svoji dvanáctku. V přestávkách mezi skladbami nám předčítá ze svého notýsku nově sjednané termíny našich budoucích koncertů, které s Ondrou s lehkým srdcem vzápětí zapomínáme, neboť není v našich silách si byť jen jejich pouhou část zapamatovat. Hospodský Jiří vylepšil během léta svůj topný systém a teplotní poměry v hospůdce se zlepšily do té míry, že se větrá i když to kolikrát ani není potřeba. Pivo si drží svoji standardní kvalitu a činí z našich zkoušek příjemné pivní dýchánky.\nPolitická situace v kapele se nejen uklidnila, ale řekl bych, že zásadně vylepšila. Ondrovi koupila jeho Janička pod stromeček novou kytaru Ester Smetanovou a Janiččina maminka, potažmo Ondrova panímáma, pěkně vypolstrovaný kytarový futrál, z čehož lze vyvodit, že má tento mladý umělec v rodině silnou podporu. Já jsem si pod stromeček nadělil poměrně nazajímavý bezdrátový systém pro basu, protože ten předchozí mi Ondra strhal natolik, že jsem se jej už ostýchal brát s sebou mezi lidi. Míra si nadělil několik ještě méně zajímavých drátů. Vánoce sice ještě nebyly, ale přesto pochybuji, že by nás Ježíšek mohl pokud jde o nástrojové vybavení ještě nějak překvapit. Přesto se na Ježíška těšíme, protože člověk nikdy neví, strun není nikdy dost a pořád je co vylepšovat.\nKoncertní činnost byla až do Mírova úplného vyléčení pozastavena, a tak se každým dnem o něco více těšíme na novou hru. Svým četným příznivcům přejeme, aby se jejich vánoce nesly ve staročeském duchu, aby byly plné rodinné pohody a křesťanské pokory, aby si popřáli skromného blahobytu v podobě vánočního cukroví a dobrůtek jindy odpíraných, aby jim Ježíšek něco hezkého přinesl a aby se jejich domovům obloukem vyhnul opilý děda Mráz, colou ulepený Santa Klaus a jim podobné kreatury.\nSezóna skončila. Uhasly táboráky, ztichly zpěvy osadníků, kytary svátečních hráčů se vrátily zpět do futrálů a opláchnuté ešusy a kotlíky čekají kdesi v šeru na svoji novou příležitost.\nPočátkem září jsme v Rašovicích pokřtili své první vypálené cédéčko. Publikum bylo nečekaně početné. Mne s Ondrou přivezl i odvezl můj syn Martínek, takže jsme se konečně mohli po delší době zase trošku uvolnit. Jednu chvíli měl dokonce Míra obavy, že jsme se uvolnili až přiliš, ale pak se to nějak samo srovnalo. Hráli jsme jako o život, Ondra se dokonce v jednu chvíli ocitl během hraní i na stole. Žateckou jedenáctku jsme prokládali bechery a šampaňským věnovaným paní hostinskou, byl to takový hezký, uvolněný podletní podvečer. Míra s Maruškou odjeli dříve, snad nějak kolem půlnoci, my jsme s Ondrou vydrželi asi do čtyř.\nV září jsme si opět zahráli v Lounech. Publikum bylo vynikající. Omámeni úspěchem jsme pak v hospodě v jakési bohémské bezstarostnosti s Ondrou zapomněli obě naše drahocenné bedny. Zjistili jsme to až po cestě domů, právě když jsme míjeli prunéřovské elektrárny, když mi přišlo divné, že jsme do kufru ukládali vedle sebe jen naše dvě kytary. Hned jak jsem přijel domů jsem proto volal do Loun, ještě tam byli. Měli z nás legraci a slíbili, že nám bedny někam schovají, abychom o ně neměli strach. Následující den nás Míra uklidnil, že Maruška stejně do Loun pojede k příbuzným a že nám tedy naše bedny přiveze, což nás vrátilo do stavu sladké bezstarostnosti. Přesto nám ale trošku vrtalo hlavou, co jsme to za hovada, když v hospodě zapomeneme vlastní aparát.\nDo Loun jsme se v říjnu vrátili ještě jednou, ale už to nebylo ono. Mírovi odcházely struny jedna za druhou a těsně před odjezdem došlo uvnitř našeho hudebního tělesa k historicky první závažnější roztržce. Druhý den, v sobotu, jsme hráli na narozeninách v Račeticích. Překvapilo mne, jaký má račetická hospůdka překrásný sál. Díky pouhým narozeninám byl ale poloprázdný až prázdný, což se nutně podepsalo na jeho akustice. Jinak se ale hrálo hezky, Míra dokonce vytáhl i harmoniku, abychom si společně mohli střihnout pár lidovek. Velmi jsem ocenil, že se už nikdo nevracel k páteční přeháňce a že jsme narozeniny odehráli pěkně v klidu jako nějací pražští profíci. O to víc mne ale překvapilo, že se situace po poslední lounské hře začala vyhrocovat přes ímejly, telefonáty a esemesky, aniž bychom se za celou tu dobu všichni tři někde sešli a u piva o všem si společně pokecali a dali vše do pořádku. Trochu by mne mrzelo, kdybych ve svém příštím příspěvku musel napsat, že skončila nejen country sezóna, ale i sezóna našeho tříčlenného Crazy Bandu.\nHrajeme jako čerti\nJe září a léto je, objektivně vzato, za námi. Dá se říct, že v létě jsme hráli tak často, že jsme ani nestíhali zkoušet. Hostovali jsme i na několika country festivalech. Zatímco my s Ondrou považujeme účast na festivalu za zbytečné veřejné odhalování nedostatků a ještě zbytečnější vydáváni se napospas zvukařským samoukům, považuje Míra účast na festivalu za něco naprosto zásadního. Zdá se, že již pouhá účast na festivalu rozděluje country kapely na ty obyčejné, hospodské, a na ty, které rozsévají umění a přestože hrají po hospodách stejně jako ty prvně jmenované, mají vyšší cíle a hraní v hospodě je pro ně buď pouhou kratochvílí či veřejnou zkouškou. My to ovšem Mírovi nezazlíváme, protože se již několikrát ukázalo, že vidí o něco dále než my a pohybuje se na rozdíl od nás v country terénu mnohem, mnohem déle.\nNěkolikrát jsme zahráli i v lounské restauraci U pana Pavla, kde se sice během léta několikrát změnila odpovědná osoba, ale kde se pořád stejně dobře hraje a kam chodí extraliga lounského country publika. Během léta se zde, zdá se, změnil i sortiment piv, takže jsem se naposledy sice marně sháněl po ústeckém Zlatopramenu, ale zato jsem okusil velmi slušnou lounskou desítku. Byli jsme i na Šumavě v jedné noblesní country hospodůdce. Seznámili jsme se také i s jejími majiteli, temperamentní tmavovláskou (Palermo, jak ji popisuje Ondra) a s přivětivým šumavským chasníkem.\nZahráli jsme nejednou i v zámeckém parku, nezapomenu však na Eurokov 2010. Kováři z rozličných koutů evropy mydlili do rozžhaveného železa dlouho do noci, do tmy sršely jiskry z výhní a občas nám po nečekaném zaúpění proklouznuvšího řemenu zakonkuroval hlučný buchar. Bylo o nás vzorně postaráno. Dvakrát jsem měl gulášek s trojitou cibulí, také jsme tam s Ondrou zvrhli několik piv i becherů.\nTo nejlepší jsem si ale nechal až na konec, Františkánské léto v kadaňském klášteře. Korálky poetických odpolední, večerů a nocí navlečené na šňůrce času. Publikum bylo vybrané. Ti, kterým bylo líto několika kroků navíc až na konec Kadaně a navíc do kopce, odpadli a zůstal jen opravdový výběr. To se to potom hraje. Ještě teď slyším, jak přesladce trojhlasně jsme pěli a jak jsme mazlili každý tón vypuštěný do těch posvátných míst. A kdybychom to chtěli, třeba na zkoušce, zkusit ještě jednou zrovna tak, už se nám to nepovede. Nebo alespoň ne tak hezky. Pro mne to byl jiný svět. Nepochybně je to tím, že má klášter a tím i jeho léto pod palcem Honza Milota. Herec, u kterého nikdy nevím, co je role a co Honza, takže se usadím v takové mezipoloze, nechám čas i řeč zvolna plynout a přestávám rozlišovat co je skutečnost a co pouhé zdání. Navíc, a na to bych málem zapomněl, jsem si tu jednu neděli po nějaké probdělé noci zgruntu napravil chuť čerstvě opečenou sekanou, pročež mám ke klášterní hospůdce i silné citové pouto.\nJaro a hry s ním spojené\nNěkdo by si mohl myslet, že jsme se celý měsíc flákali, leč pravda je toho opakem. Pominu-li skutečnost, že jsme usilovně zkoušeli v prostorách MPS (Marešův pivní spolek v Kotvině, přece to nebudu pořád rozepisovat…), odehráli jsme jednu minisvatbu a v Klášterecké Jeseni jsme se aktivně zúčastnili pálení čarodějnic, na něž jsme následující den navázali prvomájovým koncertem v kláštereckém parku. Následoval další hudební dýchánek v Rašovicích a další vydařená zábava ve stylové lounské hospůdce U pana Pavla.\nZatímco rašovický dýchánek měl v podstatě standardní průběh, Louny nás znovu překvapily. Účast byla opět o něco větší než minule a počet posluchačů se už blíží ke stovce. Při sledování příchozích si nešlo nevšimnout jejich červených deštníků. Venku bylo jasno a na déšť to nevypadalo ani v nejmenším. Pravý důvod jsme se dozvěděli až při Berušce. Tanečníci se chopili svých deštníků, tyto roztáhli jako roj berušek své krovky a za hlasitého zpěvu s nimi kývali ve vzduchu. Nadšený Ondra přidal k Berušce již minule úspěšně provedenou skladbu Budem spinkat jak zvířátka tralala a aby všeho nebylo dost, překvapil všechny, včetně Míry a mne, novou písní o zvířátkách. Naučil ji během dvou minut publikum i nás a hned jsme se do ní pustili. Hudební nahrávku jsem sice pořídil, ale vzhledem k pohnutým okolnostem okolo stahování Berušky se tuto ani neodvažuji zařadit do nabídky.\nZatím posledními oběťmi naší hudební produkce byli účastníci minifestivalu Country kůzle v klášterecké Satance. Do Satanky jsem se dost těšil, přestože mne Ondra varoval, že hrajeme venku a na cizí aparaturu, a že je tutíž velmi pravděpodobné, že to bude hrozné. Moc jsem mu sice nevěřil, ale jeho věštba se naplnila. Aparatura byla na venkovní použití slabá, řekl bych až slaboučká. Při prvním rozmáchnutí Míra přetrhl strunu. Na nějaké vyměňování nebyl čas, ve frontě už stály další kapely, a tak to odehrál na vypůjčenou šestistrunnou kytaru. Nebýt ale té poddimenzované aparatury, prasklé struny, němých odposlechů a toho psího počasí, mohla to být velmi hezká akce. Na příští Country kůzle už se opět těším.\nLounská hospoda U pana Pavla\nVlastně jsme se tu octli zcela nečekaně. Míra nám prostě oznámil, že hrajeme v Lounech a že je to naproti budově Tmobileho. Překrásně v country stylu vyšňořená hospůdka je nesmírně inspirativní. I ten, kdo se na kytaru stihl naučit jen dva akordy, tam ze sebe vydá naprosto vše a ještě o trošku víc. Na poslední hře jsme navíc dostali i lahodnou večeři, kterou jsem si rozložil na dvě pauzy, protože jsem ji za jednu přestávku nestihl sníst. Ondra byl v ráži a ke své Berušce přiřadil i song Budem spinkat jak zvířátka tralala, který by nám jistě záviděla nejedna věhlasná kapela. Při Šenkýřce, na kterou Míra pro jeji nulovou uměleckou hodnotu odmítl v průběhu večera několik objednávek, ale kterou byl nakonec stejně donucen zahrát, dokonce šenkýřka vyskočila na stůl a přesně podle scénáře se začala svlékat. Do Loun pojedene brzy zase a už se dost těším. Zítra jedeme na svatbu. Nevím kam a nevím komu. To je další půvab Crazy bandu. Jako šéfdirigent České muziky jsem se s ženichem většinou v předstihu setkal osobně, znal jsem většinou i několik svatebčanů, několik dní předem jsme si upřesňovali podrobnosti, čas příjezdu, úvodní skladby, ale teď je vše mnohem snazší a samozřejmější. Trošku mi tedy vadí jízdy autem a s nimi spojená abstinence. To je trošku vada na kráse. Ideální je nastoupit s basou přes rameno před domem do dodávky, nechat se někam odvézt, tam povrzat a nechat se zase odvézt zpátky. To se mi ale v poslední době podařilo jen jednou, a to když jsem hrál jako záskok se Sonetem. Pěkně jsme si s Milanem Němečkem a Mírou Bartoníčkem zahráli, pojedli, popili, hezky se uvolnili a dodávkou pěkně zpátky domů. Často na ten večer vzpomínám. Přijeli jsme pozdě, další hodinu stavěli, pak nějaké to pivo, frťánek a pak jsme se do toho pustili a kdyby bylo komu, hráli bychom tam ještě teď. To se ovšem nastává každý den a proto musíme vzpomínku na takové večery nosit v srdci tak jako v památníku vysušenou sedmikrásku.\nZkoušky a občasné výlety do terénu\nZima je, zdá se, za námi. Úporně jsme zkoušeli u Jirky Mareše. Ten nás hýčkal trpělivým a pozorným publikem, chlazeným gambrinusem a topením úhlednými světlými a do hladka ohoblovanými bukovými hranolky, které léta schraňoval v kůlničce, až nakonec dospěl ke zjištění, že svými rozměry se nehodí k ničemu jinému než k tomu topení. Cvičili jsme a cvičili, abychom na následných hrách opět nasekali chyby na stejných místech a ve věcech dobře procvičených. Těžko odhadnu, zda si takových zaškobrtnutí případný tanečník povšimne. Já bych si jich určitě po několika pivech a v chumlu známých tváří povšiml jen stěží. Leč cvičené ucho kapelníkovo zachytí i chybu slušně zamaskovanou a z hýčkané hvězdy večera se rázem stává nedouk, šumař a kurvič.\nHudebních produkcí jsem za zimu odvedli jen pár. Nelze ale nevzpomenout zábavu v Rašovicích, která se odehrála za velmi kuriózních teplotních a zejména pak vlhkostních poměrů, nebo oslavu narozenin mé tchýně, která se odehrála tamtéž, ale za poměrů nesrovnatelně příznivějších. Takovou dvojtečkou za letošní zimou pak byla příjemná Josefovská zábava v hospůdce na kláštereckém hřišti a podobně rozevlátá zábava v lounské restauraci U pana Pavla. Zima je ale snad už pryč a z plnícího se kapelníkova notýsku lze usuzovat, že konečně přichází vytoužená sezóna.\nPoezie veřejných zkoušek\nPřes svůj počáteční zdrženlivý postoj ke zkouškám v hostinci za plného provozu musím přiznat, že tyto mají své kouzlo. Hodnotím je dnes dokonce mnohem lépe než instantní zkoušky ve zkušebně. Hostům, jak jsem zjistil, vůbec nevadí, že se několikrát po sobě hraje jedna a tatáž píseň, sloka, refrén či jen pár taktů. Nevadí jim, že jedna a tatáž píseň opakovaně skončí, aniž se rozjede. Povídají si, jedním uchem naslouchají a pokud se do programu vloudí celá skladba, rádi si zazpívají. Možná je to tím, že asi každému je příjemné, pokud může odpočívat, popíjet a vykuřovat tam, kde někdo jiný pracuje. Další nespornou výhodou hospodského zkoušení je plný restaurační servis. Vaří se kafe, točí se pivo, občas je i něco k sezobnutí. A tak se už zase těším na další veřejnou zkoušku.\nPředvánoční besídka v Rašovicích\nPaní hostinská olepila vlastnoručně vyrobenými plakáty co šlo. Jak jsem se později dozvěděl, byly plakáty vytištěny po částech na papír velikosti A4, což později vyžadovalo poměrně pracný soulep. Zvědavost mi nedala a byl jsem prozkoumat jeden z plakátů visící na dveřích samoobsluhy na klášterckém náměstí a opravdu. Byl slepen ze čtyř archů. Precizní práce. Vábnička běžela také v kabelové televizi a tak se v Rašovicích sešlo dost lidí.\nNemohu nevzpomenout, že hned u stolu vedle dveří toho předvánočního večera oslavovala moje žena se svým příbuzenstvem své čtyřicátiny. Je proto jasné, že jsem se mimořádně snažil. Také Gejza hrál jako o život. Jsme přece jen nová košťata. Mírové se tvářili spokojeně a snažili se maskovat naše nepřesnosti širokými kytarovými akordy a drnkáním na dobro, což se jim dost dařilo. Paní hostinská nám přinesla něco řízečků, něco kávy, pivo teklo potokem. Toho jsem ale toho večera příliš neokusil, neb jsem přijel vlastním vozem.\nGejzu, ve vyšších kruzích známého spíše pod jménem Ondra Bláha, jsem znal. Měl v Klášterci kapelu a hrál v ní na sólovou kytaru. Na jednom vystoupení v kláštereckém kulturáku, kde jsem tehdy hrál na saxofon, mne oslovil a pozval na zkoušku. Na zkoušce jsem sice byl, ale oni zkoušeli dost často a já jsem měl tehdy dost blbou práci a chtěl jsem být taky občas doma, takže z naší hudební spolupráce nakonec sešlo.\nPrvní veřejná zkouška s Gejzou proběhla za plného provozu v prostorách pivního spolku u Jirky Mareše. Přišel i Míra Jílek. Sesedli jsme se kolem stolku, zapojili kytary, vypili pivo a kafe a naladili nástroje. Gejza jen prohrábl struny a hned bylo jasné, že do další akce vyrážíme s čerstvou posilou. Ta na sebe nenechala dlouho čekat. Byla naplánována na 11. prosince v rašovické restauraci Na vyhlídce.\nKomorní duo v Rašovicích a ve Slávii\nObě tyto akce mají jeden společný rys, a to ten, že jsme je odehráli s kapelníkem sami. Do Rašovic jsem se 14. listopadu dostavil v dostatečném předstihu a natěšen. Za chvíli dorazil i kapelník. Sám. Řekl mi, že Míra Jílek je někde na Slovensku, Jarda Šupík má nějakou chlastačku se spolužáky, Pepa Joe že taky nepřijede a že jsme tím pádem kompletní a můžeme se do toho pustit. Přestože mi zprvu připadalo nástrojové obsazení poněkud chabé, rychle jsem přivykl a docela hezky jsme si zahráli. Publikum se tvářilo spokojeně a tak to vlastně dobře dopadlo.\nZatímco v Rašovicích se jednalo o akci předem plánovanou s plakáty a okázalou inzercí v kabelové televizi, oslavovaly se ve Slávii narozeniny v rodinném kruhu Mírovy spolufárající ze šachty a se hrou v oslabení se předem počítalo. Příjemné rodinné prostředí, teploučko, to se to hrálo. Na obou těchto akcích jsem dokonce i zpíval. Kapelník můj zpěv nijak nekomentoval, z čehož usuzuji, že jsem nebyl slyšet.\nDny asijské kuchyně v hotelu Rual\nNa Šumavu jsme vyrazili dvěma auty. Zatímco náš kapelník s aparaturou dorazil do Bezděkova s velmi slušnou rezervou, my s Mírou Jílkem jsme přijeli na poslední chvíli. Přesněji krátce po osmé. Hotelová restaurace byla plně obsazena milovníky asijské kuchyně. Moderátor asijských hodů byl, jak se ukázalo, opravdový znalec asijské kuchyně a svým vyprávěním o různém koření a úpravách pokrmů na asijský způsob byl sto vyplnit mezeru jakkoli dlouhou. V klidu jsme tedy sestavili aparaturu a v krátkých přestávkách mezi přednáškami občas něco zahráli. Hosté inspirovaní novými poznatky si objednávali nové a nové pokrmy a pojídali asijské speciality v neuvěřitelné míře. Na přednášky navázaly znalostní soutěže a na ně pak volná zábava. Hrálo se hezky, do zad nám sálala krbová kamna, podával se Gambrinus. Bylo mi trochu nápadné, že náš kapelník pije pouze nealkoholické nápoje. Řekl nám, že musí hned po hře vyrazit zpět k domovu, ale že my s Mírou máme v hotelu zajištěný pokoj. Spokojil jsem se tedy s tímto vysvětlením a už jsem tomuto jevu dále nevěnoval pozornost. Volná zábava přijemně plynula, hrálo se hezky. V závěru jsme ještě krátce poseděli a pohovořili s domorodci a pak už si šel každý po svém.\nJeště před svým ulehnutím mne Míra upozornil, že má poněkud hlučnější spánek. Uklidnil jsem jej, že já také a že se tedy ještě uvidí kdo z koho. Míra usnul okamžitě. Po několika krátkých sekvencích intuitivně přeladil na rezonanční kmitočet místnosti a spustil. Zprvu jsem si myslel, že jen žertuje, ale po chvíli bylo patrné, že opravdu spí. S každým jeho mocným nádechem se rozechvěly zadní stěny skříní. Následné cyklické stlačování a rozpínání vzduchu uvnitř skříní se přenášelo na jejich přední stěny, které se chvěly a klepaly o sebe za tichého zvonění uvolněných klíčků. Také s nedovřenými dveřmi do koupelny, vedle kterých jsem spal já, si pohrávaly tlakové vlny a lehce v nich zvonil zámek. Tehdy jsem pochopil, že Míra je skutečný profesionál. Musel jsem si příznat, že mu nemohu ani v nejmenším konkurovat. Leč i já snadno usínám a tak jsem brzy upadl do hlubokého spánku. Při každém nočním obracení jsem však na chvíli procitl a závistivě obdivoval ten přírodní úkaz.\nVeřejná zkouška u Jirky Mareše v plné sestavě\nAniž bychom mezitím nějak zvlášť zkoušeli, byla dohodnuta veřejná zkouška v plné sestavě, tedy Míra Zíma, Míra Jílek a já. Jejím hlavním účelem bylo trošku se trošku sehrát před následným sobotním vystoupením na Šumavě. Všechna místa ve velkém sále kotvinského pivního spolku byla obsazena. V průběhu zkoušky si nově příchozí odkudsi přinášeli další židle, některé páry se přesto musely spokojit pouze s jednou. Podával se ovárek s hořčicí a křenem a jedenáctka Gambrinus. Jsa mezi svými, pil jsem jedno za druhým, což se brzy podepsalo na mém uměleckém výkonu. Zkouška se mi líbila, zbylí členové se k ní nijak nevyjádřili. Míra Jílek pouze stroze poznamenal, že ty písničky je třeba znát, což je fakt.\nStručné dějiny Crazy bandu\nPopravdě řečeno toho o Crazy bandu nemohu moc napsat. Existoval, řečeno slovy klasika, nezávisle na mém vědomí. Náhodou jsem se potkal s kapelníkem Mírou Zímou. Svěřil se mi, že sháněl basáka a na mne přitom úplně zapomněl. Vyčítat mu to nemohu, v country vodách jsem se nikdy nepohyboval a ani je nevyhledával. Řekl mi tehdy, že se mi ozve a to bylo vlastně všechno. Trošku jsem pogooglil a nalezl hezkou kapelníkovu zpověď. V předtuše své nové hudební epochy jsem si opatřil staršího Marsalla, basu osadil novými strunami s teflonovým kabátkem a vyměnil kabely. Když se mi Míra po nějakém čase ozval, dozvěděl jsem se, že už zase shání basáka a že si půjdeme zahrát. První vystoupení s Jardou Šupíkem a s Pepou Joem Harmonikou v Rašovické hospůdce Na vyhlídce mne naplnilo nadšením. Pak už jsem jen ve skrytu duše doufal, že si mne v sestavě ponechají.\nAle abych se ale vrátil k těm dějinám. Z dývek zapůjčených Mírou jsem vykutil dvě písničková avíčka, která rozhodně stojí za shlédnutí, jmenovitě Blues folsomské věznice (32 MB) a Všichni jednou zaklepem na nebeskou bránu (72 MB). Pár odkazů, přesněji tento, tento, tento, tento a ještě tenhle, jsem objevil i na YouTube. Ta videa toho o historii řeknou asi víc než několik odstaců textu. Shrnul bych to asi tak, že je na čem stavět, laťka byla nasazena dost vysoko, teď jde o to neztratit krok nebo alespoň neztratit stopu.\n© Crazy Band. Powered by WordPress and Pyrmont V2, úpravy a překlad šablony Jaroslav Novák, Crazy band, pro archívní účely převedeno do HTML


Jak vychovat sebejisté dítě, aby z něj nevyrostl arogantní fracek? | Supermámy\nKterý rodič by nechtěl, aby jeho potomek vstupoval do života se zdravým sebevědomím, zároveň ale také vybaven správnou dávkou čestnosti, poctivosti a upřímnosti? Sebedůvěra totiž není to stejné jako sebestřednost a přehnaná suverenita! Všechno záleží na přístupu, a to už od nejútlejšího věku. Jděte na to chytře!\nV podstatě od okamžiku, kdy se dítě narodí, stále se učí a rozvíjí celou řadu nových schopností a dovedností a potřebuje vaši důvěru k jejich procvičování. Pláče. Směje se. Otáčí se. Samo se postaví. Začíná chodit a mluvit. Poprvé se rozběhne. A tak dále. Čím je starší, tím jsou na něj kladeny stále větší a větší nároky, musí překonávat těžší překážky, stojí před ním náročnější úkoly a výzvy a k jejich zvládnutí potřebuje získat dostatek víry samo v sebe.\nPostupně si začne uvědomovat své silné a slabé stránky a pochopí, jak co nejlépe zvládat životní situace a problémy, se kterými se denně setkává. Vytváření zdravé sebedůvěry je pro vývoj dětí naprosto nezbytné a od vás, rodičů, to vyžaduje obrovskou míru empatie, trpělivosti a hlavně správný styl komunikace.\nDítě musí mít pocit, že mu plně důvěřujete, potřebuje cítit vaši podporu. Měli byste ho naučit, aby dokázalo o sobě a svých schopnostech pozitivně mluvit, mělo by vědět, v čem je skutečně dobré a co se mu povedlo. Čím silnější se totiž cítí, tím rychleji a s větší chutí se bude zlepšovat i ve věcech, které mu třeba zatím zrovna moc nejdou. Nechvalte ho a nestavte na piedestal jen pro to, aby se necítilo zklamané, nebo kvůli tomu, že víte, že v opačném případě se naštve nebo začne vztekat.\n„Povzbuzujte děti, aby dokázaly na rovinu a bez pocitu studu, že se nepatřičně vychloubají, říci: V tomhle si věřím, toto umím, protože jsem na tom pilně pracoval, hodně jsem se učil a jsem na sebe pyšný. Ať už jde o fotbal, matematiku, psaní nebo třeba hraní na klavír. Odmalička by si děti měly vážit samy sebe za to, co zvládly,“ říká Roseanne Lesacková, dětská psycholožka a ředitelka dětské kliniky Unicorn Foundation na Nova Southeastern University na Floridě.\nKdy začít učit sebedůvěře?\nHned, jakmile začnou rozum brát a mluvit. „Ve chvíli, kdy je dítě schopné verbálně vyjádřit, v čem je dobré, co se mu podařilo a proč se mu něco nelíbí, můžete začít pracovat na budování jeho zdravého sebevědomí,“ uvádí dr. Lesacková. Jak? Často a hodně si s ním povídejte o tom, co se mu povedlo, a co naopak příliš nezvládá, ptejte se, co si myslí, o čem uvažuje, chvalte ho za úspěchy, hodnoťte společně věci, ve kterých je dobré, i ty, kde pokulhává, poraďte, co je třeba vylepšit nebo změnit. To všechno mu pomáhá naučit se mluvit o sobě, nebát se složit si kompliment a upřímně nahlížet na své klady i nedostatky.\nChvalte často, ale buďte konkrétní!\nPochvalou nešetřete, ale nepřehánějte to. Není to jen o tom, nadšeně na potomka pokřikovat „ty jsi úžasný, skvělý, nejlepší“, tím ho zdravé sebedůvěře nenaučíte. Komplimenty jsou na místě a jsou důležitým nástrojem, jak motivovat a vyzdvihnout silné stránky, pokud jsou ovšem pronášeny moudře a s rozvahou. „Není vhodné chválit dítě tak, že mu budete denně vtloukat do hlavy, jak je chytré, dokonalé, šikovné. Cílem pochvaly by mělo být, aby se snažilo být ještě lepší a úspěšnější, takže na to jděte jinak.\nPokládejte cílené a zcela konkrétní otázky, například: Ten úkol jsi vyřešil naprosto bravurně, vysvětlíš mi, jak jsi postupoval a došel k výsledku? Tentokrát to bylo bez chybičky, dělal jsi to jinak než minule? Nebo: Ten gól se ti vážně neuvěřitelně povedl, půjdeme zítra spolu na hřiště a ukážeš mi trik, jak jsi to dokázal? Zahrajeme si spolu a já ti na oplátku předvedu, co jsem se jako kluk naučil při fotbale já. – Zvýšíte tím dětem sebevědomí, ale zároveň jim nedáváte falešnou iluzi, že jsou dobré a nepřekonatelné úplně ve všem,“ radí dr. Lesacková.\nMluvte o vlastních úspěších\nDěti jsou zrcadlem svých rodičů, takže ti by se měli chovat tak, aby jejich potomek viděl, že sami mají zdravé sebevědomí, věří vlastním schopnostem a všemu, co dělají. Diskutujte, třeba u rodinné večeře, nahlas si povídejte, co se komu ten den podařilo, nebo naopak co třeba pokazil a chtěl by udělat jinak. Nestyďte se složit sama sobě kompliment za výbornou večeři nebo velký nákup, partnerovi zase za uklizenou koupelnu.\nUkazujte zkrátka svými vlastními činy, že sebeláska je v pořádku, pokud nepřekračuje hranice směrem k povýšené sebestřednosti. Nezapomeňte také zdůrazňovat, co dělají podle vás dobře ostatní lidé, ať už přátelé, sousedé nebo babičky. Podporujte děti, aby uměly uznat a pozitivně ohodnotit úspěchy svých kamarádů, spolužáků a podobně, povzbuzujte v nich týmového ducha. Musí pochopit, že k úspěšnému splnění některých úkolů a dosažení vytoužených výsledků potřebují mnohdy pomoc a přispění ostatních, bez kterých by to zkrátka nešlo. Měly by umět tento fakt ochotně přijmout a poctivě přiznat.\nNa otázku, co by nejvíce přáli svým dětem, odpoví většina rodičů: aby byly šťastné. A k tomu vlastně směřujeme celou svou výchovu. Řešíme, jestli nenastupují…celý článek\nsupermámy, dítě, děti, rodiče, rodina, výchova, sebevědomí, sebedůvěra


Na Sabre Awards bodují Ogilvy PR a Ewing PR | MediaGuru\nNa Sabre Awards bodují Ogilvy PR a Ewing PR\npondělí, 25. května 2015, 01:24 Aktuality, PR MediaGuru\nČeské agentury získaly dvě zlaté ceny na mezinárodní soutěži EMEA Sabre Awards. Agentura Ogilvy PR bodovala se svou kampaní pro společnost AbbVie „Céčko není jen trasa metra“ v kategorii Consumer Health, agentura Ewing PR zvítězila v kategorii Healthcare Providers se svou kampaní „Zdraví národa“ pro laboratorní skupinu synlab.\nProjekt „Céčko není jen trasa metra“ propojil trasu metra a hepatitidu typu C. „Tímto spojením se nám podařilo velmi rychle lidem přiblížit hlavní atributy nemoci a spustit osvětovou komunikaci, která bude mít další pokračování,“ přiblížila Barbora Šumanská, account manager agentury Ogilvy PR.\nKampaň agentury Ewing PR podpořila preventivní program „Zdraví národa“, který nabízí všem lidem možnost bezplatných vyšetření zaměřených na specifická témata. „Chtěli jsme především podnítit větší zájem o prevenci, která je bohužel dle našeho názoru stále opomíjená a nedoceněná stejně tak, jako význam a role kvalitních laboratorních vyšetření,“ uvedla Kateřina Štolcová ze společnosti synlab czech.


> E-shop>Aromaterapie ALTHO>Rostlinné oleje BIO>Světlicový - Rostlinný olej BIO, 50 ml\nPanenský rostlinný olej Světlicový - původ Německo.\nSvětlicový olej je vhodný jak do kuchyně tak do koupelny. Vhodný k přímému užití, jako přísada při přípravě salátů, pokrmů, ale i k péči o pleť s rosaceou (růžovka) nebo o pokožku náchylnou k výskytu vyrážek.\nSvětlicový - Panenský rostlinný olej, 50 ml\nPanenský rostlinný olej ALTHO získávaný lisováním za studena ze světlice neboli bodláku také nazývané nepravý šafrán je vhodný do kuchyně i k péči o pleť.\nSvětlicový olej ALTHO obsahuje velké množství nenasycených mastných kyselin (zejména kyseliny linolové), vitaminu E a K. Doporučuje se zařazení do jídelníčku, můžete užívat ze lžičky nebo přidávat do pokrmů či salátů. Podílí se na snižování cholesterolu v krvi i jako prevence kardiovaskulárních onemocnění.\nVysoký obsah vitamínu E bojuje proti předčasnému stárnutí způsobeného vnějšími vlivy okolního prostředí - antioxidační efekt.\nSvětlicový rostlinný olej díky výživným, antioxidačním, podporujícím hojení schopností je vhodný k péči o pleť s rosaceou (růžovkou) nebo pokožce se sklonem výskytu vyrážky.\nSvětlicový panenský rostlinný olej obsahuje:\nCarthamus tinctorius / SVĚTLICOVÝ BIO (Německo)*\nCarthamus tinctorius * - původ: Německo.\nPath: Home > E-shop > Aromaterapie ALTHO > Rostlinné oleje BIO > Světlicový - Rostlinný olej BIO, 50 ml


Dřevostavby Praha: Kdo vám postaví dřevostavbu v Praze? | ČTUSI.INFO\nTýden Živě: Google One, děsivá státní správa, Revolut a další novinky (42x)\nHledáte v Praze firmu na dřevostavby? Připravili jsme interaktivní databázi firem, které se dřevostavbami v Praze zabývají. Jaké mají hodnocení a reference? - www.drevostavitel.cz\nDiskuze k článku Dřevostavby Praha: Kdo vám postaví dřevostavbu v Praze?


Puky Pukylino odrážedlo - jako nové - Břeclav - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Děti > Odrážedla > Inzerát č. 105895438\nPuky Pukylino odrážedlo - jako nové\nPuky Pukylino růžové - [7.7. 2019]\nProdáme krásné a zachovalé odrážedlo. Po prvním dítěti. Ježděné pouze doma. Odrážedla Pukylino mají čtyři kola pro maximální stabilitu malých dětí. Řídítka obsahují bezpečností koncovky. Řídítka se otáčejí pouze o třicet stupňů. Dítě tak nemůže nebezpečně a rychle změnit směr. Pro děti od 1 ...


Poslední: 12.2.2018 0:23\nHm trochu si odporuje...\nBouralo se a bourá se pořád a je jedno jestli bolševik nebo kapitalista,půjde k zemi perla brutalismu Transgas a bouří se architekti? Přál jste si ,aby se zboural ten barák na vaclaváku a stavělo se tam t oskleněné peklo ...a staví se. Blob úžasný nápad ale kolik by to přineslo stavebních problémů a nakladů,škoda hovořit. Měl byste respektovat,že ten projekt vyhrál podvodem a soud tomu dal za pravdu. Tančící dům nádherná stavba ,ale na provoz naporosto nerentabilní a proto se tak často prodává,narozdíl od nádhernýc h domů z dob funkcionalismu,apod. Díky vám jsem se naučil mít rád Prahu 19. a 20. století ale na moderní stavby v praze se dívám velice kriticky.\nJezdit někam kde se stále něco překopává mě nezajímá. A může to být i Praha.


za školní rok 2006/2007\n(Projednána na poradě pracovníků školy dle zák. 561/2004 Sb. v pozdějším znění, dne 29. 8. 2007)\nV Děčíně dne: 29. 8. 2007\nŠkola měla ve školním roce 2006/2007celkem 26 tříd s 564 žáky, mateřská škola Školní 120 dětí a mateřská škola Weberova 84 dětí.\nPo stránce materiální je škola vybavena vcelku dobře. Byla vybudována 2. počítačová učebna, kde je 16 počítačů a dataprojektor. Dalších 6 počítačů bylo umístěno i do školní družiny, počítačem byla vybavena sborovna pavilonu A, kabinet chemie. O prázdninách se rekonstruovala odborná učebna fyziky, zde je k moderní výuce fyziky připraven nový dataprojektor s počítačem. Všechny počítače jsou připojeny k internetu. Ve škole je celkem 53 počítačů – z toho 5 pro administrativu, 36 pro žáky a 12 pro učitele /ve sborovnách a v kabinetech/, dále 3 dataprojektory a 2 tablety.\nPředseda: Mgr. Dagmar Pospíšilová, místopředseda MUDr. Zbyněk Goldamer,\nčlenové: Dana Zárubová, Ivana Pikrtová, Mgr. Jana Roudnická,\nVe školním roce 2006/2007 základní škola vyučovala ve všech ročnících podle vzdělávacího programu a učebního plánu Základní škola, č.j. 16 847/96-2, schváleného 30. 4. 1996.\nV průběhu celého školního roku byl zpracováván všemi učiteli podle RVP náš školní vzdělávací program, který se začnel zavádět v 1. a 6. třídách od 3. 9. 2007.\nMgr. Jan Kmínek – od listopadu 06 za Mgr. Miroslava Samlera\nMgr. Zdeňka Snopková – od března 07 za Mgr. Radomíra Fořta\nPaeDr. Josef Karásek – od března 07 za Mgr. Šárku Mikelovou\nBc. Eva Doležalová\nMgr. Zuzana Hausenblasová\n1. ODDĚLENÍ - VYCH. RENATA VASILIAKOVÁ\nCelkový počet učitelů: 35\nCelkový počet pracovníků: 56\nZápis do 1. ročníku: celkem 71 dětí\nZ toho odklad školní docházky: 18 dětí\nDo 1. ročníku 3. 9. 2007 přijato 53 dětí\nVycházející žáci 2006/2007\nŽáci 5. a 9. tříd se zúčastnili projektu Hodnocení výsledků vzdělávání žáků 9. tříd ZŠ, který byl připraven Centrem pro zjišťování výsledků vzdělávání. Tento projekt byl připravován ve spolupráci s MŠMT a financován z prostředků Evropských sociálních fondů. Byly zadány 3 testy: test dovedností v českém jazyce, test dovedností v matematice a test studijních dovedností.\nV červnu se vybraní žáci osmých tříd účastnili ekologické výpravy – Krupský permoník\nO prázdninách bylo zrekonstruováno sociální zařízení ve druhém patře pavilonu B, ve všech čtyřech vchodech školy byly vyměněny staré dveře za plastové.\nByla zrekonstruována kuchyň školní jídelny.\nVe školním roce 2006/2007 byli všichni učitelé průběžně seznamováni s programem primární prevence na pedagogických radách včetně jeho průběžného hodnocení. Učitelé využívali svých předmětů k seznamování žáků s protidrogovou problematikou\nV červnu se žáci pátých tříd účastnili peer programu.\nŠkolní družina měla 4 oddělení, do kterých docházelo 100 žáků..\nVe školním roce 2006-2007 byla na škole provedena ve dnech 21. – 24. 5. a 28.5. 2007 inspekce.\n1. Zjištování a hodnocení formálních podmínek vzdělání.\n2. Prevence sociálně patologických jevů a uplatnování ochrany práv a svobod žáků.\n3. Zjištování HODNOCENÍ PERSONÁLNÍCH a materiálních podmínek v základním vzdělání a jejich uplatnování v průběhu vzdělání na 1. stupni.\nÚroveň všech oblastí byla hodnocena jako standardní.\nXII. Přehled zapojení do olympiád a soutěží ve školním roce 2006 / 2007\nsportovní den 2007\nHistorie Děčína - školní kolo\nekologická soutěž - Permoník\nmatematická soutěž - klokánek\nzeměpisná olympiáda A - okresní kolo\nzeměpisná olympiáda B - okresní kolo\nzeměpisná olympiáda C- okresní kolo\nolympiáda v zeměpise - kategorie A\nolympiáda v zeměpise - kategorie B\nolympiáda v zeměpise - kategorie C\nolympiáda v dějepise - okresní kolo\ntechnická soutěž - SPŠSaD Letná\nškolní kolo - olympiáda z němčiny\nškolní kolo - olympiáda z dějepisu


Tipy na dárek PRO PÁRY | Kondomshop.cz\n792 276 776 (PON-PÁT: 9:00 - 18:00)\n569 Kč 1 299 Kč\n119 Kč 389 Kč\n489 Kč 495 Kč\nTipy na dárek PRO PÁRY\nVyberte si z TOP 7 Žhavých dárku pro páry a potěšte se společně v kterýkoliv den roku.\nPop Blue Vibrační kroužek\nOkuste oboustrannou rozkoš s vibračním kroužkem na penis. Modrý prstýnek udělá z partnera pana ženských orgasmů, během pár minut. Každým zasunutím silné vibrace masírují partnerku přímo na jejím klitorisu a dráždí ji až do zbláznění. Díky Play Candi Pop ring bude každé milování vrcholným zážitkem pro oba partnery.\n✔ Posíláme obratem\n✔ Skvělý poměr ceny a kvality\n✔ Mimořádně oblíbená párová hračka\nOkuste rošťácky růžovou Candy erotickou sadu. Ukojí vaše roztoužené jazýčky výběrem těch nejdráždivějších dezertů. Smlsněte si na cukrátkovém vibrátoru, božských venušiných kuličkách či umělé vagíně. Candy vám připraví prvotřídní mileneckou hostinu. Ochutnejte společně všech 9 nemravných koláčků plněných čirou rozkoší.\n✔ Nejvíce prodávaná erotická sada\n✔ 9 hraček v jednom dárku\nVzrušuje vás představa spoutat partnera/partnerku? Sníte o roli sexuálního otroka? Podlehněte pokušení s přepychovou bondážní sadou a okořeňte si milování, scénářem jako vystřiženým z erotického filmu. Dominantní šéfka trestá podřízeného? Submisivní služebnice plní přání pana domácího? Oslavte vaši lásku nebezpečně sexy svazovacím setem Bad Kitty :)\n✔ Pro začátečníky i pokročilé\n✔ TOP Cena/Kvalita\nLuxusní párový vibrátor propojí vaše těla v dokonalém milostném tanci. Nová a vylepšená Tiani, třetí generace, reaguje na rytmus vašich pohybů a samostatně reguluje intenzitu vibrací. Tato hebká a poddajná kamarádka do trojky, maximalizuje vzrušení ze soulože obou partnerů. Pozvěte si k vám LELO Tiani 3 a užijte si milování na světové úrovni.\n✔ Dopravu máte zdarma\n✔ Luxusní produkt\nVychutnejte si to nejlepší od Durex kondomů v limitovaném balení. Podarujte si maxi balíček latexové rozkoše a užívejte si jako smyslů zbavení. Romantická večeře se bude nést ve znamení hojnosti. Předkrm Ultra tenké prezervativy. Hlavní chod vroubkované Pleasure me, pro plnochutné radovánky, a jako dezert slaďoučké jahodové Durex kondomy.\n✔ Dostupné jen u nás v Kondomshop.cz\nSmyslně modrý set rozvíří hladinu vašeho milostného rybníka. Hříšná krabička v sobě ukrývá syté tóny rozkoše. Objevte společně 9 zafírově modrých pokladů a podlehněte volání tužeb. Oslavte vaši lásku divokými půlnočními radovánkami s Midnight Blue erotickou sadou.\n✔ Oblíbený produkt - jde na dračku\nObjevte revoluční novinku ve světě kondomů - LELO Hex. Předvede vám jak se to dělá v 21. století. Inovativní hexagonální konstrukce vydrží i milostné zemětřesení a nepřetrhne se. Prezervativy Hex jsou tenčí než lidský vlas a zároveň extrémně pružné a pevné. Představují neviditelný ochranný štít pro absolutně nahý pocit z milování. Zkus to s Hex a už nebudeš chtít jiný sex :)\n✔ Prémiový produkt\n✔ Jeden z nejtenších prezervativů na světe\nNevybrali jste si? Nezoufejte a berte to s humorem. Překvapte pikantně žertovným dárkem. Porozhlédněte se po našich erotických humorných předmětech.\n© 2020 Generuje redakční systém BUXUS CMS společnosti ui42.


27 Cdo 5845/2017Usnesení NS ze dne 26.03.2019\n1/ Ke dni podání návrhu na zahájení řízení měla společnost dva společníky, a to navrhovatelku s podílem ve výši 33 %aH. N. s podílem ve výši 67 %. Oba podíly byly zastaveny na základě zástavní smlouvy ze dne 9. 2. 2001 ve prospěch E. (dále též jen „zástavní věřitel“) k zajištění úvěru poskytnutého společnosti.\n2/ Navrhovatelka (jako oprávněná) a H. N. (jako povinný) uzavřeli dne 8. 11. 2001 smlouvu o smlouvě budoucí, ve znění dodatku č. 1 ze dne 4. 3. 2004 (dále jen „smlouva o smlouvě budoucí“), v níž se H. N. zavázal, že po výzvě oprávněné uzavře nejpozději do 30. 9. 2004 smlouvu o převodu obchodního podílu (dále též jen „smlouva“) ve společnosti „ve výši 33 % v hodnotě vkladu do základního kapitálu 66.000 Kč“ za cenu 20.000.000 Kč s úrokem 8 % p. a.\n3/ Zástavní věřitel nedal souhlas s převodem zajištěného (obchodního) podílu.\n4/ Valná hromada společnosti konaná dne 7. 6. 2004 udělila souhlas s převodem (obchodního) podílu.\n5/ Navrhovatelka dopisem ze dne 19. 7. 2004 vyzvala H. N. k uzavření (realizační) smlouvy o převodu (obchodního) podílu.\n6/ H. N. dopisem ze dne 7. 9. 2004 navrhovatelce sdělil, že nastaly okolnosti, které v době uzavření dohody nemohl předvídat a které mu znemožňují uzavření smlouvy o převodu (obchodního) podílu ve společnosti.\n7/ Na jednání konaném dne 15. 2. 2005 v sídle navrhovatelky H. N. informoval přítomné, že jeho nepříznivá situace trvá, rovněž jako jeho zájem o „odkup“ (obchodního) podílu. Bylo dohodnuto prodloužení lhůty k uzavření smlouvy o tři týdny.\n8/ Valná hromada společnosti konaná dne 23. 1. 2007 rozhodla o zvýšení základního kapitálu společnosti o 20.000.000 Kč. Závazek ke zvýšení základního kapitálu v této výši převzal H. N. Pro přijetí rozhodnutí valné hromady hlasoval pouze H. N.\n9/ Valná hromada společnosti konaná dne 14. 2. 2007 zrušila usnesení valné hromady ze dne 7. 6. 2004 o udělení souhlasu s převodem podílu a rozhodla o neudělení souhlasu s tímto převodem. Pro přijetí usnesení hlasoval toliko společník H. N. Městský soud v Praze usnesením ze dne 20. 5. 2009, č. j. 81 Cm 144/2007-57, jež nabylo právní moci, vyslovil neplatnost tohoto usnesení valné hromady.\n10/ Městský soud v Praze usnesením ze dne 26. 3. 2007, sp. zn. F 30236/2007, C 33676, zapsal do obchodního rejstříku novou výši základního kapitálu 22.700.000 Kč a změnil výši vkladu společníka H. N. na 21.809.000 Kč. Dále vymazal dosavadní výši podílů společníků a zapsal u navrhovatelky novou výši podílu 891.000/22.700.000 (přibližně 3,9 %) auH. N. 21.809.000/22.700.000 (přibližně 96,1 %). U obou podílů soud zapsal zástavní právo ve prospěch zástavního věřitele.\n11/ Valná hromada společnosti konaná dne 11. 3. 2010 opětovně zrušila usnesení ze dne 7. 6. 2004 o udělení souhlasu s převodem podílu navrhovatelky a rozhodla o neudělení tohoto souhlasu. Městský soud v Praze usnesením ze dne 23. 3. 2011, č. j. 81 Cm 113/2010-37, jež nabylo právní moci, zamítl návrh navrhovatelky na vyslovení neplatnosti tohoto usnesení.


Aplikace Pozor tramvaj! funguje ode dneška i v Brně, zatím na lince 4 - Seznam Zprávy\nZprávyRegionyJihomoravský krajAplikace Pozor tramvaj! funguje ode dneška i v Brně, zatím na lince 4\nBrněnský dopravní podnik (DPMB) bude aplikaci do června testovat na lince číslo 4 projíždějící centrem. Výsledky následně vyhodnotí a rozhodne o dalším použití, řekl dnes novinářům ředitel DPMB Miloš Havránek. Podnik má v pilotním projektu vše potřebné k dispozici zdarma.\n„Ročně se v Brně stanou desítky střetů tramvají s chodcem, a právě nepozornost pěších je jednou z hlavních příčin. Přála bych si, aby tato aplikace nebyla potřeba a všichni účastníci aby se plně věnovali tomu, co se děje v jejich okolí, ale bohužel realita je taková, jaká je,“ uvedla primátorka města Markéta Vaňková (ODS).\n6. 4. 2021 11:52\nVšechny tramvaje na lince 4, tedy 22 vozů, jsou vybavené speciálním zařízením o velikosti dlaně, které přes bluetooth vysílá signál do mobilních telefonů. „Pokud je chodec, řidič či cyklista aktivní na svém mobilu, tedy píše zprávu, telefonuje, využívá sociální sítě nebo poslouchá hudbu, vyšle mu aplikace důrazně upozornění o blížící se tramvaji nejen zvukově varovným zvoněním, ale i zobrazením varovné notifikace na displeji mobilu,“ řekl radní města pro dopravu Petr Kratochvíl (ODS). Při poslechu aplikace ztiší skladbu, přeruší ji a překryje varováním.\nVyužijí ji nejen chodci, ale i cyklisté nebo řidiči osobních aut. Pokud mají například zapnutou navigaci, přes displej se jim zobrazí výstraha včetně zvukového signálu. Upozornění na blížící se tramvaj se automaticky spustí, jakmile se vůz ocitne 100 až 120 metrů od uživatele. Tato vzdálenost se s ohledem na typ mobilního telefonu a sílu signálu může lišit. Pokud člověk svůj telefon nevyužívá, žádný signál nezazní. Je však možné nastavit i takzvaný dětský režim, který hlásí blížící se dopravní prostředek bez ohledu na aktuální využívání telefonu.\nAplikaci vyvinula společnost Safe Public Transport, která ji v Praze testuje rok. „Tam jsme již v pokročilejší fázi, kde testujeme pohybové módy a pracujeme na tom, aby byla aplikace v poslední fázi zaměřená na každého účastníka. Zařízení má 97 vozidel na třech linkách a aplikaci si jen za první měsíc stáhly 4000 uživatelů. Odezva byla příjemná a dostali jsme spoustu nápadů na vylepšení,“ uvedl za společnost Radek Bittner.


Podnikání krok za krokem - Otázky a odpovědi pro podnikatele\n> Podnikatelskyportal.eu - úvodní stránka > Otázky a odpovědi\nPro Vaše diskuse jsme vytvořili nové forum podnikání krok za krokem.\nNavštivte a debatujte ZDE\nZde můžete přidat Váš postřeh či otázku nebo odpověď\nTitulek: ZP a SP komanditista\njakým způsobem odvádí komanditista zdravotní a sociální pojištění? z jakého vyměřovacího základu? Je pro něj výhodnější když je ve společnosti zaměstnán nebo když vystupuje pouze jako společník? Díky za odpověď\nTitulek: příhlášení na sociálku a zdr.pojl\nDobrý den, založila jsem v prosinci živnost na vedlejší úvazek. Vůbec jsem ale nezačala podnikat a po 2 měsícíh jsem podnikání pozastavila. Jak jsem zjistila živnost. úřad mě ale nikde nehlásil na soc.zabezp. ani na pojišťovnu. Zřejmě jsem tak měla udělat sama. Jak teĎ zpětně mám přihlášení provést.\nděkuji za info Stáňa\nTitulek: rada k začátku podnikání\nChtěla bych podnikat v aranžování květin a věnečků a nejsem vyučena v oboru.Co budu potřebovat,abych mohla začít děkuji za odpověd\nTitulek: velikost trhu\nJsem začínající podnikatel a chci zjistit velikost svého potencionálního trhu. Jak to mám udělat? Kde to zjistím?\nProsím slečny,které dělají na sebe se živ. listem aby se me ozvaly na boruvkaa@centrum.cz ,potřebovala bych poradit. děkuji\nChtěl bych podnikat v oboru, Chov drůbeže za učelem produkce vajec a jejich následný prodej. Otázka zní : nemám pro takové podnikáni potřebné vzděláni , ikdyž prakxi v tomto oboru mám, jak dál abych nemusel hledat někoho kdose za mé podnikáni bude muset zaručit. Děkují.\nDobrý den,chci se zeptat mohl by mi někdo poradit jak začít podnikat ?chci si udělat salon kde bude liposukce 3.generace,prodlužování řas a další podbné strje na omlazení pleti...potřebuji pro tuto práci garantku?a co vše musím udělat.\nTitulek: zivnostestensky list\nhtel bych se zeptat byl jsem si zazadat o zivnostensky list a oni miho udelaly ale protoze jsem v minulosti byl soudne trestanej tak miho zrusily ale 1000 korun mi nevratily i kdyz moje chyba to nebyla chtel jsem se zeptat jestly mam narok na vraceni penez dekuji\nTitulek: Ambice jsou, ale ..\nMám ambice postavit na internetu stránky, které by věrně kopírovaly systém lifeclickz.com, nebo lockerz.com. (přiblížím)\nBohužel jsem bez finančních prostředků, které bych mohl pro začátek investovat.\nPrincip je v placené mediální reklamě, kdy mi inzerent zaplatí za to, že budu na svém webu publikovat jeho promoční materiál, který si se zájmem shlédne na 99,9% každý člen toho mého webu. Díky celkem velké návštěvnosti budu moci web dále rozvíjet, nebo't cena za inzerci bude úměrně stoupat s počtem nových členů.\nOtázka : Je možné tento svůj podnikatelský záměr v detailní podobě někomu předložit a dohodnout se s ním jakožto s investorem? (kupříkladu bych oslovil třeba seznam.cz)\nHledám někoho kdo by na základě mého plánu poskytl počáteční vstupní kapitál - dohoda by byla ve smyslu rozdělení podílů ze zisku.\npodníkám v kamenictví (zpracovaní kamene).Chtěl bych koupit starou hasičarnu a pilu. A v tomto domě zpracovavat kámen (řezaní,broušení leštění).Kdybych nedal dům ani pilu do nakladu, musím nahlasit tento dum jako dílnu nebo můžu v něm bez problemu pracovat, jestli ne kde bych měl začít a co to obnaší. Zaměstnance nemám.\nTitulek: Veřejná obchodní společnost\nchci přejít z v.o.s. na s.r.o., ale potřebuju nějakým způsobem navýšit ZK. Nemáte s tím někdo zkušenost jakým nejjednodušším způsobem to provést, hlavně jak se o tom správně účtuje?\nsom sr prislušnik pracujem v čr ako kmenovy,chcem este spravit živnost v sr a podnikat na vedlajšiu činnost,zatial mam pracovny uraz a do tej doby kym nenastupim doprace by som chcel odštartovat živnost v sr ,DA MI\nNIEKTO RADU AKO MAM POSTUPOVAT mozem spravit zivnost kym som na marodke alebo mam počkat kym nastupim doprace\ndiky za pomoc kkalino@seznam.cz\nTitulek: Re: zlozitost\nDobrý den, chtěla bych si založit soukromou školku, nyní jsem učitelka v MŠ.\nCo všechno je pro to potřeba a musím do toho vložit nějaké své finance?Předem děkuji za odpověď.\nTitulek: AKCE PRO PODNIKATELE\nPro vsechny zivnostniky tu mame slevu na pohonne hmoty. Je to slevova palivova karta, na ktere budete mit 50hal. /Litr co nacerpate na Vami vybrane cerpaci stanici Shell. Vsechny sluzby, ktere od nas ziskate jsou ZCELA ZDARMA, vcetne vedeni ucetnictvi za pohonne hmoty. Neni podminka cerpat stale na stanici shell, ale vyuzit i jen 1x za mesic, na procisteni vaseho motoru. Potreba je : okop. ZL, a jste-li platce DPH okop.registr. Pokud mate zajem kontaktujte mne pro blizsi info na tel : 603 550 654 nebo email mshell@seznam.cz PROC NEVYUZIT NECO, KDYZ JE TO ZDARMA.\nZáznamy: 16 - 30 ze 79\nPodnikání, podnikatel, podnikatelská příležitost, rady a nápady na podnikání, výdělek na internetu, jak vydělat peníze,profit, zisk, sms zdarma, smlouvy a dokumenty, živnost, živnostenský list, sro společnosti, zakládání společností, založení živnosti, fiktivní firma, Definice podnikání, právní formy podnikání, živnostenský list, postup při zakládání živnosti, daně, postupy účtování pro podnikatele, slogany a citáty\nPro další diskusi pro podnikatele navštivte nové forum podnikání krok za krokem\nDiskuze - Firmy\nKatalog Najdi stránku


účetní – Bytové družstvo Svitavy, Svitavy\nHlavní strana\t/\tVolná místa\t/\tSvitavy\t/\túčetní\nBytové družstvo Svitavy nabízí volné pracovní místo na pozici účetní. Práce na zkrácený úvazek v jednosměnném provozu. Pracovní poměr na dobu neurčitou s ohodnocením 24 000 Kč/měsíc. Minimální požadované vzdělání je ÚSO s maturitou (bez vyučení). Místem pracoviště je Bytové družstvo Svitavy, okres Svitavy. Nástup možný od 1.1.2022. Další informace Vám poskytne Monika Hladká.\nZaměstnavatel: Bytové družstvo Svitavy\nNÁPLŇ PRÁCE: samostatné účtování dokladů (zadávání účetních dat do systému, účtování, párování), vyúčtování služeb spojených s bydlením pro naše klienty, vedení účetnictví pro externí klientelu (SVJ)\nDALŠÍ POŽADAVKY: znalost podvojného účetnictví, minimálně 8 letou praxi v oboru účetnictví,\nNABÍZÍME: odpovídající mzdové ohodnocení, zaměstnanecké benefity (5 týdnů dovolené, příspěvek na stravu, příspěvky z programu sociálního fondu družstva), pravidelnou pracovní dobu, pracoviště ve Svitavách, zázemí stabilní společnosti\nKontaktní osoba: Monika Hladká\nTelefon: 461 533 529\nReferenční číslo ÚP: 22957320771


O nominaci na Erasmus+ se můžete ucházet i nyní | 2. lékařská fakulta Univerzity Karlovy\nNa Erasmus pobyty – studium či stáže v zahraničí – v akademickém roce 2020/2021 se můžete stále hlásit. Vaše požadavky a přihlášky budou řešeny individuálně. Zasílejte je referentce pro vyjíždějící studenty Ing. Daně Basařové na e-mail: @email.\nO nominaci na zahraniční pobyt se mohou ucházet studenti denního i kombinovaného studia bakalářského, magisterského i doktorského programu. Hlásit se mohou i studenti, kteří nebyli na zvolené Erasmus pobyty v předchozích výběrových řízeních nominováni či ti, jejichž pobyt se z nějakého důvodu neuskutečnil. O nominaci na pobyt v zahraničí rozhoduje komise jmenovaná děkanem fakulty.\nStudenti musí splňovat kvalifikační kritéria stanovená Rektorátem Univerzity Karlovy – výborný studijní prospěch, jazykové znalosti a kvalitní studijní záměr / náplň praxe. Podrobnější informace a popis celého vyřízení Erasmu naleznete v prezentaci pro vyjíždějící. Prosíme studenty, aby si tyto pokyny pečlivě prostudovali.\nŽádost o zahraniční studijní pobyt / praktickou stáž Erasmus+. Formulář najdete zde.\nStudijní záměr. Podrobně uveďte, které předměty budou nahrazeny studiem v zahraničí. Pokud se hlásíte na praktickou stáž, popište její náplň a ideálně doložte předběžný písemný souhlas hostitelské instituce s uvedením předpokládané doby pobytu.\nStručný životopis. Uveďte, pokud jste pomáhali přijíždějícím studentům programu Erasmus a případnou studentskou odbornou a vědeckou činnost. Vše je nutno doložit písemně.\nNezbytné je zároveň založit a vyplnit elektronickou přihlášku v on-line aplikaci UK https://is.cuni.cz/webapps/.\nVyberte si z volných míst na partnerských univerzitách naší fakulty. Aktuální stav najdete na fakultním webu. Praktickou stáž je možné uskutečnit i na jiné odborné instituci (např. výzkumný ústav, akademie věd, fakultní nemocnice), se kterou se sami domluvíte, a předložíte její předběžný písemný souhlas. Termín vašeho pobytu, který zadáte do přihlášky, je orientační. Potvrdí ho hostitelská instituce podpisem přihlášky, formou akceptačního dopisu.\nJazykovou způsobilost doložte maturitním vysvědčením nebo odpovídajícím certifikátem. Pro potřeby znalosti angličtiny dostačuje zkouška z anglické lékařské terminologie vykonaná ve 2. ročníku. V tomto případě stačí doložit záznamem v indexu.\nVydáno: 1. 6. 2020 / Upraveno: 21. 4. 2021 / Odpovědná osoba: Ing. Pavla Byrne


Recept na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem | Recepty online\nRecept na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem\nRecepty, vaření, online kuchařka, Recept na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem, recepty Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem, Kuře, na, česneku, se, smetanou, zapečené, sýrem\nRecept na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem je zařazen v kategorii drůbeží maso. K přípravě Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem budete potřebovat níže uvedené suroviny, které si dopředu nakupte a nachystejte.\n1 celé kuře jedna palička česneku sůl 1 až 2 smetany na vaření (záleží, kolik chcete mít potom omáčky k polívání, ale čím víc, tím líp :) ) 400g tvrdého sýra ( Eidam).\nRecept na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem:\nKuře celé stáhneme z kůže ( kdo má rád, může nechat, ale křupavou kůrčičku mít nebude) a rozpůlíme, aby se nám lépe upeklo. Celé jej osolíme a dáme na něj prolisovaný česnek. Vložíme do vymazaného pekáče a zalejeme smetanou. ( já přidávám do smetany i nakrájený česnek). Nakonec kuře posypeme bohatě nastrouhaným sýrem a dáme péct do trouby při teplotě cca 180°C. Pečeme do té doby, než je kuře měkké a sýr do zlatova upečený. Během pečení kuře políváme smetanou. Když by to bylo husté, lze dolít trochou mléka.\nPoznámka k receptu na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem:\nDoporučujeme navštívit diskuzi receptu Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem, kde se můžete zeptat na detaily přípravy, uvést své vylepšení receptu nebo pochválit autora za kvalitní ispiraci.\nAutor receptu: Verutynka (Veronika V.)\nSuroviny: 1 celé kuře jedna palička česneku sůl 1 až 2 smetany na vaření (záleží, kolik chcete mít potom omáčky k polívání, ale čím víc, tím líp :) ) 400g tvrdého sýra ( Eidam)\nChcete-li recept vylepšit, máte-li podobný nebo jiný zajímavý recept na kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem, pochlubte se s ním v diskuzi. Děkujeme\nOtázky a odpovědi týkající se receptu na Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem - diskuse je zatím prázdná - vložte svůj příspěvek jako první\nVložit nový komentář/dotaz/odpověď Kuře na česneku se smetanou zapečené sýrem


„MÁM MLADICKOU DRZOST I ELÁN!“ Otaslavický rodák David Gerneš je i přes svůj věk už druhým rokem ředitelem Moravského divadla v Olomouci - Prostějovský Večerník\n„MÁM MLADICKOU DRZOST I ELÁN!“ Otaslavický rodák David Gerneš je i přes svůj věk už druhým rokem ředitelem Moravského divadla v Olomouci\nV devatenácti letech opustil David Gerneš (na snímku) pohodlí domova a vydal se studovat do hlavního města České republiky. V matičce Praze do sebe načerpal základy ekonomie, ale stále jej to táhlo k divadlu. A když na druhý pokus uspěl v přijímačkách na DAMU, podařilo se mu úspěšně dokončit obě školy. Po studiu mělo vše velmi rychlý spád. Jelikož preferoval návrat ke svému domovu, stal se první mezizastávkou post ředitele v Mikulovské rozvojové, kde měl na starost spoustu významných akcí včetně té nejvýznamnější Pálavské vinobraní. Před necelými dvěma lety vyhrál konkurz na ředitele Moravského divadla Olomouc a od sedmadvaceti let tak vede největší divadlo Olomouckého kraje.\n* Po absolvování prostějovského reálného gymnázia jste se rozhodl pro vysokou školu v Praze. A nakonec vystudoval dvě školy. Byl to plán?\n„Zprvu určitě ne. Až do konce střední školy jsem hrál hokej v Prostějově za Jestřáby a do určitého věku jsem si myslel, že bych se mohl živit jako profesionální hokejista. Jak šel čas a já se dostával do dorostu a juniorů, tak jsem pochopil, že ze mě profesionální hokejista nebude a začal jsem přemýšlet, co budu dělat dál. Při výběru školy pak vyhrála Vysoká škola ekonomická v Praze, ale celou dobu jsem koketoval s myšlenkou, že půjdu k divadlu, což se pak i stalo, když jsem se dostal na produkci na DAMU.“\n* Nepřemýšlel jste i nad herectvím?\n„Velmi dlouho ano. Snažil jsem se stále zdokonalovat, bylo to pro mě důležité. Poprvé jsem se na DAMU přihlásil, když jsem byl v prváku na ekonomce. Přihlášku jsem si podal na alternativní a loutkové herectví. Zpětně hodnotím jako velkou chybu, že jsem se na to připravoval přesně půl dne... Zaslouženě jsem tedy po prvním kole letěl. Během prváku jsem se ale dostal do divadla Rokoko, kde jsem dělal uvaděče a tam jsem přičichl nejen k divadlu, ale i k zákulisí. Další rok jsem propásl přijímačky na herectví. Tak jsem si podal přihlášku na produkci.“\n* Nakonec tedy ani nelitujete, jak vše dopadlo?\n„Rozhodně ne, já jsem za to hrozně rád. Jednak jsem pochopil, že míra mého talentu není zase tak vysoká, abych se herectvím živil. A za druhé jsem si uvědomoval, jak se ty dvě školy navzájem krásně doplňují. Ekonomický základ a na druhé straně přesah do divadelního prostředí.“\n* Kdy jste začal tyto znalosti uplatňovat?\n„Je otázka, zda jsem hned uplatňoval znalosti. (úsměv) Spíš bych řekl, že jsem začal teorii přetavovat v praxi a zároveň jsem se tím hodně učil. Měl jsem velké štěstí na lidi, které jsem potkal v prvním ročníku na DAMU. Při realizaci inscenace Expérience Grand-Guignol jsem se seznámil s lidmi, kteří mi pak nabídli spolupráci s Geisslers Hofcomoedianten. To byl velký zlom, kdy jsem přičichl k opravdovému divadlu. A zanedlouho jsme společně se souborem Tygr v tísni otevírali naše první divadlo VILU Štvanice. Pak už se to na sebe nabalovalo a každá akce mi předávala hodně cenné zkušenosti.“\n* K herectví jste se tedy v Praze dostal, nebo vůbec ne?\n„Ale jo, hned když jsem přijel do Prahy, tak jsem začal hrát v souboru na VŠE s názvem S bojkou v zádech. Mimo to jsem v Rokoku začal organizovat prohlídky v zákulisí, což byla také velká škola. Ale jak jsem říkal, čím dál tím víc jsem si začal uvědomovat, že místo bude v divadle trochu jinde než na jevišti. Díky práci v Rokoku a ve VILE jsem měl možnost se potkávat se zajímavými lidmi a účastnit se spousty projektů, za což jsem nesmírně rád.“\n* Po vystudování přišel návrat na Moravu.\n„Hodně jsem přemýšlel, jestli budu pokračovat v dráze, kterou jsem měl během studia, nebo se vydám jiným směrem. Nakonec jsme se - teď už se současnou manželkou Janou - rozhodli přiblížit k domovu. Nejdříve jsme měli v plánu, že zakotvíme v Brně. V Mikulově se ale objevila pracovní nabídka na pozici šéfa Mikulovské rozvojové, kam jsem se rozhodl přihlásit. Výběrové řízení se mi podařilo vyhrát, tak jsme se stěhovali.“ (úsměv)\n* Jaká to byla pro vás práce?\n„Neuvěřitelně zajímavá, při které jsem poznal spoustu zajímavých lidí. Pořádali jsme tam spoustu nádherných kulturních akcí, provozovali kino i letní kino, starali se o penzion a v neposlední řadě i o dietrichsteinskou hrobku. Vrcholem roku bylo vždy Pálavské vinobraní. Kromě pokračování zavedených tradičních akcí jsme se snažili i vytvářet nové. Bylo to opravdu vynikající období, kde jsem získal spoustu zkušeností.“\n* Přibližně po roce a půl v Mikulově jste se rozhodl přihlásit o místo ředitele Moravského divadla v Olomouci. Proč?\n„Jednak jsem si ten návrat na Moravu představoval blíže domovu. A za druhé jsem stále cítil, že mě to táhlo více k tomu divadlu.“\n* Neříkal jste si, jestli na takovou funkci ještě máte čas?\n„Věk je relativní číslo a není zásluhou ani jedním směrem, já si říkal, že mohu pouze svojí prací ukázat, zda na to mám, nebo ne. Šel jsem do toho s maximální pokorou a vědomím, že vést takovou instituci, jako je Moravské divadlo, je velký závazek, ale říkal jsem si, že zkušenosti jsem již nějaké posbíral a určitě by byla škoda to nezkusit. A ono to vyšlo.“ (úsměv)\n* Díky čemu si myslíte, že právě vy jste byl tím pravým kandidátem?\n„To těžko říct, to by spíše měla říct odborná komise a poté rada města, která mě nakonec jmenovala. (směje se) Ale asi to mohlo být způsobeno dvěma faktory. Jednak mojí lehkou mladickou drzostí a elánem, a za druhé předloženou koncepcí, kterou jsem dokázal obhájit.“\n* Jaké jsou plány pro rok 2020 Moravského divadla?\n„Velkolepé. (směje se) Letos slaví Moravské divadlo výročí sta let českého divadla. Navíc zároveň slavíme sto devadesát let od otevření historické budovy. A slavit budeme prakticky celý rok. Devatenáctého ledna proběhl Den otevřených dveří, nyní chystáme výstavu v Senátu a ve Vlastivědném muzeu. Vrchol oslav by pak měl nastat v letních měsících, kdy nejprve budeme kočovat po Olomouckém kraji, kdy nabídneme divákům v celém kraji letní open air představení. V rámci Prostějovska pojedeme s největší pravděpodobností do Brodku u Prostějova. V srpnu pak proběhne Letní Flora věnována našemu divadlu a při té příležitosti v parku u výstaviště vyroste prozatímní scéna. V rámci sezóny 2020/2021 pak budeme mít speciálně upravený dramaturgický plán, v rámci něhož budeme jednak vracet hry z první sezóny zpátky na repertoár a zároveň u nás budou hostovat zajímaví režiséři. Už teď můžu prozradit, že se bude jednat o Miroslava Krobota, Petra Zusku nebo Jiřího Stracha. Zároveň bychom dali divadlu rádi dárek v podobě návratu slavnostní opony a nasvícení budovy.“\n* Jakým způsobem funguje spolupráce s prostějovským regionem?\n„S mým rodným okresem si spolupráci nemohu vynachválit. (úsměv) Velmi často jezdíme do prostějovského divadla, v probíhající sezóně jsme tu byli už se čtyřmi inscenacemi. Starci na chmelu, Princezna koloběžka první, Splašené nůžky a také v rámci festivalu Aplaus s představením Když se zhasne. Vždy nás tam čeká vřelé přijetí a jezdíme na Prostějovsko moc rádi.“\n* A jaké další akce jsou v plánu pod záštitou Moravského divadla v prostějovském regionu?\n„Nejčastěji probíhá spolupráce právě s prostějovským divadlem, kde doufáme, že nás paní ředitelka a dramaturgyně bude zvát i v následující sezóně. Zároveň chystáme již zmíněný projekt letního představení v Brodku u Prostějova. Dříve jsme spolupracovali i se zámkem v Čechách pod Kosířem. Tuto spolupráci se nyní snažíme obnovit.“\n* Loni byl velice kladně hodnocen baletní galavečer v Plumlově. Můžete nastínit, co na něj chystáte letos?\n„Za spolupráci s paní Lachmanovou jsem velice rád. Momentálně intenzivně jednáme o tom, jak to bude probíhat letos, abychom celou akci ještě povýšili a udělali ji ještě zajímavější.“\n* Jak byste vůbec z vašeho pohledu hodnotil náhled na kulturu na Prostějovsku?\n„Já asi úplně nejsem ten, kdo by tohle měl a mohl hodnotit. Prakticky celý profesní život jsem trávil jinde než v mém rodném kraji, takže si netroufám jít do hlubšího zkoumání. Jediné, co mohu říci, že v Prostějově mají divadlo opravdu rádi, což je vidět nejen na ohlasech na našich představeních, ale i třeba na tom, jak je prostějovské divadlo krásně zrekonstruováno. Co se týče kultury obecně, tak na Prostějovsku probíhá každý rok spousta velmi zajímavých akcí a lidé si k tomu každým rokem vytváří větší vztah, což je jen dobře.“\n* Jaký divadelní žánr podle vás dokáže nalákat nejvíce diváků a který získává největší obdiv?\n„To je opravdu složité vybrat. Spoustu návštěvníků přiláká dobrá komedie. My se ovšem snažíme, aby divák chodil i na vážnější žánry. Poslání divadla není jen člověka bavit, ale také otevírat některé otázky nebo i esteticky hladit po duši. Jsme rádi, že si diváci v hojném počtu najdou cestu na všechny žánry a druhy divadla, které nabízíme, ať už se jedná o balet, činohru nebo operu a operetu. Pro mě a pro všechny mé kolegy je pak závazkem, aby odcházeli diváci z divadla s příjemným kulturním zážitkem.“\n* Na jaké představení byste diváky pozval?\n„Ideálně na všechna, naše nabídka je podle mě pestrá. Určitě bych pozval na drama Dům Bernardy Alby, které mělo premiéru v pátek. Poté nás čekají premiéry muzikálu Donaha!, baletu Krvavá svatba nebo operety Cornevillské zvonky. Nabídka je široká a nerad bych vypichoval pouze určitou věc. Každý divák má rád něco jiného.“\n* Dalo by se říci, že jste dosáhl svých cílů, nebo je ještě něco výše?\n„Já tady nad tím upřímně nikdy nepřemýšlel. Jsem hrozně šťastný, že mohu dělat práci, která mě naplňuje a kterou mám rád. Přijímám i tu zodpovědnost, že tato instituce funguje už sto let a chci to jen a pouze posouvat dobře, abych nebyl tím ředitelem, na kterého budou neradi vzpomínat nebo nedejbože, abych byl posledním ředitelem...“\n* U čeho nejraději zaneprázdněný ředitel divadla vypíná hlavu?\n„Nejraději u sportu. Aktivně hraji fotbal, rád se jdu i proběhnout a vyčistit myšlenky. A i když trávím většinu času v divadle, rád se chodím dívat na představení jak u nás, tak i v jiných divadlech. Jediný problém je, že se na většinu představení dívám i z té provozní stránky a nevychutnávám si je jako divák.“\n* narodil se 17. ledna 1991 v Otaslavicích\n* vystudoval Národohospodářskou fakultu VŠE a produkci na DAMU v Praze\n* člen pražského divadla S bojkou v zádech\n* spolupracoval také s divadelním spolkem Geisslers Hofcomoedianten\n* absolvoval stáž na ministerstvu zahraničí v oblasti ekonomické diplomacie\n* manažersky se podílel na přípravě nebo realizaci projektů jako Pražské Quadriennale, Cirkus na lodi, Theatrum Kuks, otevření VILY Štvanice v Praze nebo Colours of Ostrava\n* v roce 2016 se stal ředitelem Mikulovské rozvojové\n* od roku 2018 je ředitelem Moravského divadla v Olomouci\nzajímavost: až do juniorské kategorie brankářem LHK Jestřábi Prostějov