Lužice, Jáchymov +420 222 539 539 Po - Pá: 8 – 22 hod., So - Ne: 9 – 22 hod\nPřehled Ceny Vybavení Mapa Kontakt Rezervace Památky v okolí - Lužice Památky\n(89) Přírodní zajímavosti\n(33) Lyžařské areály\n(14) Bazény a koupaliště\n(40) Rozhledny a naučné stezky\n(20) Muzea a galerie\n(9) Stará radnice Ostrov, 36301 (ve vzdálenosti 6,1 km od Lužice)\nPůvodně gotická stavba, což dokládají mohutná obvodová zdiva s podloubími. Středověkem dýchají také sklepy, jejichž původ sahá až do čtrnáctého století. Po požáru v šestnáctém století byl dům přestavěn v duchu renesance. Dodatečně vznikla hranolová věž s hodinami, znakem města a třemi reliéfy, znázorňujícími Šalamounův soud, Spravedlnost a Zuzanu v lázni. Zhruba za tři století nato dostal dům po dalším požáru novogotickou podobu. Dnešní obřadní síň se pyšní dochovaným fragmentem původní renesanční malby. Prostor půdy je celoročně využíván pro pořádání výstav. Horní hrad - Hauenštejn Horní Hrad 1, Ostrov, 36301 (ve vzdálenosti 6,2 km od Lužice)\nHrad Hauenštejn (Horní hrad) byl založen v půli 13.století králem Přemyslem Otakarem II. k ochraně obchodních stezek vedoucích údolím Ohře a důlní činnosti v okolních Krušných horách. Nejranější písemná zmínka je z roku 1320, kdy se hrad nachází v držení Mikuláše Winklera. Původně se jednalo o maličký hrádek s obrannou kamennou věží a patrně dřevěnou strážnicí, vystavěný na nevelkém čedičovém ostrohu uvnitř horského údolí, které jej cele chránilo před zraky kohokoli. Hrad vystřídal v průběhu staletí desítky majitelů, kteří byli příslušníky významných rodů Českého království, např. Sasko-Lauenburští, Satanéřové či Šlikové. Několikrát se také dostává zpět do rukou krále. V období pozdní gotiky, renesance i baroka je vždy stavebně upraven a také rozšířen. V roce 1839 jej za 400 tisíc zlatých získává Gabriela Buquoy-Longueval, příslušnice tehdy velmi významného rodu, jenž zastával jedny z nejvyšších funkcí v císařské správě Rakouska-Uherska. Ihned započíná s nákladnou přestavbou a po 10 letech zde na bývalém místě nevelkého a strohého strážního hradu vzniká prostorný zámek inspirovaný anglickou neogotikou, velmi umně zasazený do zdejšího horského plenéru. Vznikl tak krajinně-architektonický skvost nemající u nás ani v celé střední Evropě obdoby. Jedná se o unikátní, mnoha věžičkami a cimbuřím „,naježenou“, horskou neogotiku, svébytnou i v rámci zdejších slavných zámeckých adaptací. V 80. letech 19.století je zámek ještě v druhé etapě restaurován a doplněn jeho neogotický vzhled. Rod Buquoyů sedí na Hauenštejně až do konce 2.světové války. Po jejím skončení je zámek v roce 1945 zkonfiskován a postupně předán do státní správy. Rozsáhlé sbírky umění, obrazů a ostatního mobiliáře podléhají postupnému drancování. Na zámku je zřízena ubytovna Jáchymovských dolů a posléze dětský záchytný domov. Ten se na počátku 60.let stěhuje blíže k zásobovacím centrům a civilizaci a ve vylidněných horách zůstává Hauenštejn ponechán svému osudu. Plných čtyřicet let je zámek bez dozoru, přístupný komukoli, a také proto přiveden až na hranici životu nebezpečné zříceniny bez stropů, střech a s pomalu se hroutícími zdmi. V 80. letech se uvažuje o jeho demolici. Přichází však „,sametová“, revoluce a zcela rozvrácenému zámku svítá malá neděje. Ta se však stává skutečností až za dalších 10 let, kdy na sklonku roku 2000 přechází zcela zubožený zámek do soukromých rukou. Ihned se započíná se záchrannými činnostmi a po čtyřech letech nelehké práce je již celý areál staticky zajištěn, plně obnovena a zpřístupněna vyhlídková gotická věž, vstupní objekt brány se nachází před dokončením celkové rekonstrukce a celé romantické údolí v rozpracovaném stupni obnovy. Vzniká zde nadregionální kulturní centrum s budoucími rozsáhlými aktivitami. Projekt záchrany a obnovy Hauenštejna se těší mimořádné pozornosti veřejnosti i médií a podpory státních i regionálních institucí a soukromých přispěvatelů. Prostor pro individuální spolupráci je zde však stále otevřen. Přijeďte se na vlastní oči přesvědčit, jak se daří vzkřísit jednu z mnoha téměř beznadějných křivd minulosti. Kulturní program na Hauenštejně probíhá již třetím rokem. Prohlédnout si můžete celý areál hradu s tištěným průvodcem, navštívit patrová gotická sklepení, Rytířský sál s původním dřevěným vyřezávaným stropem, vystoupat na hradní věž, navštívit zámeckou kapli, zhlédnout výstavu dřevěných plastik v hradní galerii, projít se rozlehlým zámeckým lesoparkem, odpočinout si ve vyhlídkovém altánku. Zakoupit u nás můžete Turistickou známku, publikaci o hradu, pohledy, grafiky, trička, sazeničky okrasných dřevin a alpinek ze zámeckého arboreta a další suvenýry a drobnosti. Návštěvní doba\nVelikonoce až říjen: víkendy a svátky 10-17 hodin červenec a srpen: denně (i pondělí) 9-20 hodin (nebo po domluvě na tel. 777028820) Poznámka: Hrad se nachází v osadě Horní Hrad v katastru obce Krásný Les, ale pošta a poštovní směrovací číslo je na poštu Ostrov Klášterní areál Ostrov - Posvátný okrsek Klášterní 141, Ostrov, 36301 (ve vzdálenosti 6,5 km od Lužice)\nNa západním okraji historického Ostrova v sousedství slavného Zámeckého parku (nazývaného kdysi Osmým divem světa) s barokním Letohrádkem se rozkládá rozsáhlý klášterní areál, odedávna známý jako Posvátný okrsek. Od padesátých let 20. století zde sídlil vojenský útvar, za jehož trvání zchátral a byl téměř zničen. Nedávná rozsáhlá rekonstrukce klášterního areálu a Zámeckého parku obnovila vzhled těchto památek do takové míry, že to mnozí návštěvníci přirovnávají k zázraku. Součástí klášterního areálu je nyní také nově vystavěné Ekocentrum s více než dvěma stovkami zvířat. Zámek Ostrov Ostrov, 36301 (ve vzdálenosti 6,7 km od Lužice)\nRozlehlý zámecký areál se nachází ve městě Ostrov na Karlovarsku. Zámecký areál tvoří zámek s Bílou bránou z roku 1690 a Bílým dvorem z let 1693 – 1696, dále Šlikovský zámek, ze kterého se dodnes dochovaly pouze zbytky dvoupatrové průčelní zdi a části příček. Zámecké objekty stojí na okraji udržovaného parku. Areál doplňuje raně barokní letohrádek, který je využíván jako galerie. V 15. století získali zdejší panství Šlikové. Ve 2. polovině 17. století byl na místě staršího objektu vybudován tzv. Šlikovský zámek. V letech 1685 – 1692 vznikl při zámeckém objektu nový tzv. Lauenburský zámek. V roce 1691 Šlikovský zámek vyhořel, později byl opraven a využíván jako vedlejší zámecká budova. Po roce 1918 sloužil zámecký areál jako sídlo školy, poštovního úřadu, lesní správy, část zabrala i armáda. V roce 1939 zde nacisté zřídili koncentrační tábor a po vypuknutí 2. světové války tady bylo vojenské skladiště. Dnes je zde Střední průmyslová škola. Židovský hřbitov Hroznětín Hroznětín, 36233 (ve vzdálenosti 7,3 km od Lužice)\nOd roku 1499 bylo v Hroznětíně židovské ghetto, jak o tom svědčí židovský hřbitov, který patří k nejstarším v Čechách.Hřbitov byl v pozdnějších dobách těžce poškozen nacisty. V současné době je po rekonstrukci. Hrad Himlštejn Stráž nad Ohří, 36274 (ve vzdálenosti 8,1 km od Lužice)\nZříceniny hradu Himlštejn stojí na čedičovém vrchu Nebesa (634 m) vysoko nad údolím řeky Ohře nedaleko Stráže nad Ohří na Karlovarsku. Himlštejn byl typickým představitelem hradů, které vznikaly za husitských válek. Do dnešních dnů se dochovaly zbytky zdiva dvou bran s obvodovou hradbou, pozůstatky hranolové věže a dalšího hradního objektu. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Hrad nechal postavit zřejmě Vilém z Illburka, který se jako majitel připomíná v roce 1434. Koncem 15. století patřil hrad Satanéřům, za kterých byl opraven. Po roce 1528 jej vlastnili Šlikové, za kterých hrad zpustl. Zámek Velichov Velichov, 82249 (ve vzdálenosti 10,5 km od Lužice)\nVelichov leží na břehu Ohře, nedaleko Ostrova. Zámek byl vystavěn po r. 1747, kdy zdejší statek koupil Jan František Hessler. Tento císařský rada a vlastník bohatých stříbrných a cínových dolů v Krušnohoří držel Velichov až do své smrti v r. 1770. Pozdně barokní zámek vybudovaný ve středu obce na pravém břehu Ohře v l. 1747-1755 byla jednopatrová stavba o dvou příčně situovaných křídlech obdélníkového půdorysu. Hlavní průčelí bylo zdůrazněno dodnes zachovaným zaobleným rizalitem a zahradní průčelí bylo členěno dnes částečně zachovalými korintskými pilastry. Tehdy zde byla také zřízena zámecká zahrada. Četné pozdější přestavby sice zachovaly základní dispozici původní zámecké architektury, ale téměř setřely její historický ráz. Zejména úpravy fasád a interiérů prováděné r. 1870 za tehdejšího majitele, karlovarského lékaře a lázeňského podnikatele Dr. Löschnera. Poslední adaptace zámku byla provedena v l. 1976-1977. Také zámecký park se zachoval v původní podobě. Železniční viadukt Pernink Pernink, 36236 (ve vzdálenosti 11,4 km od Lužice)\nV bývalém hornickém městečku Pernink založeném roku 1532 saskými horníky je technickou zajímavostí impozantní klenutý kamenný viadukt (viadukt – tedy římský most překračující údolí oblouky malého rozpětí, často o mnoha patrech, vzhledově podobný akvaduktu), který je nejmohutnější mostní stavbou železniční trati Karlovy Vary – Johangeorgenstadt. Je tvořen šesti oblouky o rozpětí 2×8 m, 2×10 m a 2×12 m a ve svém nejvyšším bodě dosahuje výšky dvaceti metrů. Jedná se o nejvýše položené dílo svého druhu v síti současných Českých drah (v nadmořské výšce 902 metrů nad mořem). Shodnou nadmořskou výškou se chlubí i železniční stanice Pernink, která je po šumavské Kubově Huti (ta má nadmořskou výšku 995 metrů nad mořem) druhou nejvýše položenou stanicí na území ČR. Tato železniční stanice se nachází na západě obce Pernink, asi sto metrů od zmíněného viaduktu. Na viadukt je výborný výhled ze sjezdovek nad i pod železniční tratí. Zřícenina Perštejn Perštejn, 43163 (ve vzdálenosti 12,7 km od Lužice)\nZřícenina hradu Perštejn stojí na zalesněném kopci nad stejnojmennou obcí na Chomutovsku v Ústeckém kraji. Z hradu se zachovaly zbytky hradního paláce, okrouhlá věž a zbytky hospodářských objektů. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Hrad vznikl zřejmě ve 2. polovině 13. století. Prvním skutečně doloženým majitelem hradu byl v roce 1344 Bedřich ze Šumburka. V roce 1451 byl hrad dobyt a pobořen vojskem pod vedením Jakoubka z Vřesovic. V 1. polovině 16. století se hrad připomíná již jako pustý. Dalovické Tvrziště Dalovice, 36263 (ve vzdálenosti 13,0 km od Lužice)\nAčkoliv je v pramenech připomínána dosti pozdě, víme na základě archeologických nálezů, že k založení místní tvrze došlo již na konci 12. století. Je pravděpodobné, že tvrz vznikla mimo jiné k ochraně sedlecké stezky. První písemné zprávy máme až z let 1457 a 1462, kdy je zmiňován jistý Arkl Tussel „de Stalticz“ či později „de Talticz“. Později získali dalovické léno příslušníci rodu Hýzrlů z Chodova. Jako první je jmenován k roku 1498 pan Albrecht, který se tehdy píše „zu Thelbicz“. Zajímavé zprávy pocházejí z let 1502 až 1503, kdy loketská lenní šlechta vedla spory se zástavními pány Loketska, se Šliky. Při nich byly Dalovice šlikovským vojskem 6. února 1503 obleženy a dobyty. Po té byla nejspíše stará tvrz opuštěna. Z tvrze se zachovalo sklepení. Kaple neposkvrněného početí Panny Marie Měděnec, 43184 (ve vzdálenosti 14,3 km od Lužice)\nVrcholovou rotundovou kaply Neposkvrněného početí Panny Marie dal postavit roku 1674 František Julius vévoda ze Sachsen-Laenbergu jako poděkování za výnosy ze zdejších dolů. V roce 1988 byla opravena zaměstnanci Rudných dolů Měděnec a v roce 1994 proběhla další rekonstrukce,kterou provedla obec.Ke kaply stále dochází procesí vždy na Měděneckou pouť v září každého roku. Křížová cesta v Nejdku Nejdek, 36221 (ve vzdálenosti 14,5 km od Lužice)\nNedávno zrekonstruovaná a vysvěcená křížová cesta se 14 kapličkami. Kaple neposkvrněného početí Panny Marie -, Měděnec, 43184 (ve vzdálenosti 14,6 km od Lužice)\nPřírodní rozhledna s vrcholovou kaplí Neposkvrněného početí Panny Marie (910m.n.m) se nachází v Krušných horách nad obcí Měděnec. Kaple byla postavena v roce 1647 jako dík výnosům z Měděneckých dolů vévodou Julie Františkem ze Sachsen-Lauenbergu. Do kaple je možno nahlédnout v letní sezoně. Kostel Povýšení sv. Kříže v Karlových Varech Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 15,3 km od Lužice)\nKostel Povýšení sv. Kříže stojí v Karlových Varech – Rybářích. Byl postaven v pseudorománském slohu v letech 1904-1906. Hlavními architekty byli N. Sichert a K. Schaden. Hrad Šumburk Domašín, 43151 (ve vzdálenosti 15,4 km od Lužice)\nZříceniny gotického hradu Šumburk se ukrývají na výrazném kopci nad levým břehem řeky Ohře poblíž Klášterce nad Ohří na Chomutovsku v Ústeckém kraji. Z hradu, který byl postaven na půdorysu protáhlého lichoběžníku, se dochoval zbytek hranolové věže, původní vstupní brána, zbytky zdí výstavného paláce a dalších objektů. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Hrad, který se původně nazýval Nový Šumburk, vznikl za Viléma ze Šumburka v 1. polovině 15. století. V roce 1449 koupil hrad Vilém z Illburka, poté jej získali Fitzhumové, za kterých byl hrad na začátku 16. století výrazně přestavěn. Ve 2. polovině 16. století však hrad vyhořel, majitelé jej opustili a během 17. století hrad zpustl definitivně. Kostel sv. Ondřeje v Karlových Varech Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 15,5 km od Lužice)\nHřbitovní kostel sv. Ondřeje je nejstarším karlovarským kostelem, původně pozdně gotickým. Byl postaven na konci v 15.století, ale dnešní podoba je výsledkem přestavby z roku 1841. Přilehlý hřbitov byl zrušen r. 1911a přeměněn na Mozartovy sady, ale pochována tu byla řada slavných osbností, např. dr. David Becher, dr. Jean de Carro nebo architekt F. Gilly. Kostel sv. Urbana v Karlových Varech Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 15,6 km od Lužice)\nNejstarší dochovaný objekt v Karlových Varech, kostel sv. Urbana, stojí v městské části Rybáře. Vznikl patrně ve 2. pol. 13. stol. v rámci kolonizace. Do dnešní doby se stavba dochovala spíše v podobě zříceniny. Kostel sv. Lukáše v Karlových Varech Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 15,8 km od Lužice)\nDíky finanční podpoře anglických návštěvníků lázní byl v Karlových Varech na konci 19. století (1877) vybudován novogotický kostel zasvěcený sv. Lukáši. Stojí na Zámeckém vrchu v centru města, má křížový půdorys a je neomítnutý, přičemž právě holé zdivo dodává kostelu cizokrajný nádech. Pravoslavný kostel sv. Petra a Pavla Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 15,9 km od Lužice)\nPravoslavný kostel sv. Petra a Pavla - pětikopulová stavba v centru Karlových Varů. Byl postaven architektem G. Wiedermannem dle vzoru byzantsko-staroruského kostela v Ostankinu u Moskvy za přispění ruské šlechty. Reliéf sochaře M. Hillera zpodobňuje ruského cara Petra I. při stavbě domu U páva r. 1711. Stavební práce probíhaly mezi lety 1893 – 1897. Kostel sv. Máří Magdalény v Karlových Varech Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 15,9 km od Lužice)\nBarokní chrám sv. Máří Magdaleny je nejvýznamější karlovarskou sakrální památkou. Stojí na náměstí Svobody, přímo v centru Karlových Varů. V interiéru můžete spatřit dvě gotické madony, barokní oltářní plastiky (J. Eberl), oltářní obraz (E. Dollhopf) a postranní oltářní obraz sv. Máří Magdalény (J. Kramolín). Stavba je dílem známého architekta K. I. Dienzenhofera a pochází z let 1732-1736. Původně na tomto místě stál gotický kostel ze 14. století. Tunelová lanovka Imperial Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 16,0 km od Lužice)\nNejstarší karlovarská lanová dráha byla uvedena do provozu 18.5.1907. Její zvláštností je především to, že po celé délce je ukryta v tunelu. V Evropě je to nejstarší lanová dráha tohoto typu. Od samého počátku byla stejně jako další lanovky v Karlových Varech poháněna elektromotorem. Ze všech českých pozemních lanovek má největší sklon trati. Délka tratě 127 m Maximální sklon tratě 495 promile Nadmořská výška dolní stanice 381,44 m Nadmořská výška horní stanice 436,63 m Výškový rozdíl 55,19 m Evangelický kostel sv. Petra a Pavla v Karlových Varech Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 16,4 km od Lužice)\nEvangelický kostel u Císařských lázní byl postaven v polovině 19. století v novorománském slohu s některými pseudogotickými a pseudorenesančními prvky. Roku 1864 k němu byla přistavěna věž, jejímž architektem byl J. Zeissig. Do roku 1946 byl kostel zasvěcen pouze sv. Petru. V současné době patří Československé církvi husitské. Japonská zahrada Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 16,5 km od Lužice)\nZahrada vznikla podle návrhu japonského zahradního architekta Kanji Nomura v Karlových Varech. Byla postavena Japonkou žijící v Mnichově, paní Masumi Schmidt - Muraki. Je postavena do kruhu symbolizující jin a jang. Slouží k meditaci a očistění mysli. Stala se kuriozitou evropského formátu, na kterou se chodí podívat mnoho návštěvníků města. Myšlenka na zřízení japonské kamenné zahrady vzešla od paní Masumi Schmidt-Muraki. Japonské inspirace a ohlasy mají v Karlových Varech více než stoletou tradici.\nTuto kamennou zahradu navrhl přední mistr svého oboru, Doc. Kanji Nomura. Jedná se o speciální zenovou zahradu, která má sloužit meditaci . Bez využítí vody má vyjadřovat element vody. Ve světě Zenu jde o to, vytvořit z Prázdnoty cosi hmatatelného, tedy z duše hmotu. Kruhový tvar zahrady s vnitřním obloukem vyjadřuje principy JIN a JANG – sjednocení kladu a záporu v harmonický celek, nebo Evropu a Asii, nebo ostrov muže a ostrov ženy.\nObjekt zahrady má schopnost působit coby „přijímač“ a „vysílač“ kladných vln a vibrací z kosmu a za zemského magnetismu. Těmito energiemi se kameny „nabíjejí“ a mají schopnost předávat je vnímavým lidem. Kameny mají harmonizovat lidskou mysl a zdraví.\nZahradu je možno považovat za přírodní chrám.\nNěkteré vertikálně situované velké kameny jsou analogií k evropským menhirům – mají sloužit jako příbytek bohů. Je pozoruhodné, že zahrada vznikla na konci tzv. vřídelní linie, jež protíná Karlovy Vary a na jejíž ose vyvěrají všechny thermy. Mistr Nomura zahradu lokalizoval v krásné přírodní poloze, jež má silné magnetické vyzařování.\nDostupné autem po celý rok Hvězdárna Karlovy Vary K letišti 144, Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 16,5 km od Lužice)\nHvězdárna v Karlových Varech se vedle vědecké činnosti věnuje popularizaci astronomie se zaměřením převážně na mladší generaci. Organizuje nejrůznější astronomické kouržky, s nimi spojené letní a zimní tábory a spoustu jiných akcí. Díky robotizovanému teleskopu nabízí on-line pozorování různých astronomických objektů. První astronomický kroužek byl v Karlových Varech založen roku 1954. V roce 1959 začala stavba hvězdárny, na které se podíleli převážně členové astronomického kroužku a později jim byla nabídnuta pomoc od podniku Pozemní stavby Karlovy Vary. Hvězdárna byla dokončena roku 1963. V roce 1971 zasáhl hvězdárnu požár a z velké části ji poškodil. Budova byla dána do stavu vyhovujícím všem kriteriím až po roce 1993. Zámek Klášterec nad Ohří Domašín, 43151 (ve vzdálenosti 17,1 km od Lužice)\nPseudogotický zámek se nachází na okraji stejnojmenného městě na levém břehu řeky Ohře. Byl postaven na počátku 16. století Volfem Dětřichem Fictunem. Byl postupně opevňován a rozšiřován. Poslední přestavbu prodělal v druhé polovině 19. století. Před zámkem se nachází zámecká kašna zdobená sochou Tritóna od sochaře Brokoffa. Socha pochází z druhé poloviny 17. století. Zřícenina Andělská hora Andělská Hora, 82231 (ve vzdálenosti 17,6 km od Lužice)\nHrad, původně zvaný Engelsburg, vznikl zřejmě až koncem 14. století. Poprvé je připomínán roku 1402, kdy se po něm píše Boreš z Oseka. V dalších letech se majitelé často střídali. V letech 1406-14 patřil Oldřichovi Zajícovi z Házmburka, po jeho smrti připadl králi. Od roku 1430 byl majetkem Jakoubka z Vřesovic, roku 1437 přešel na Šliky, v 60. letech patřil Zbyňku Zajícovi z Házmburka a od roku 1466 pánům z Plavna. Poslední tři rody hrad upravovali , zejména páni z Plavna po jeho dobytí královským vojskem roku 1468. Po roce 1565 se majitelé opět střídali a v 17. století přestal být rezidenčním objektem. Roku 1621 byl konfiskován a prodán Heřmanu Černínovi z Chudenic. Roku 1635 byl dobyt Švédy a poté již byl udržován pouze nouzově. Definitivně opuštěn byl po požáru roku 1718. Zřícenina hradu je dnes ve vlastnictví obce Andělská Hora. Přístupová cesta vede podél jižního boku strmé skály, na jejím západním konci se stáčí obloukem zpět k východu. Tam ji přehrazuje první brána krytá hradbou se střílnami a polookrouhlou baštou. Cesta dále pokračovala nepravidelným trojbokým púředhradím krytá pouze dřevěnou stěnou ke druhé bráně a do nádvoří jádra. Zpočátku jednoduchá druhá brána byla v pozdější fázi přestavěna do podoby průjezdu dvouprostorového věžovitého stavení se složitějším vývojem. Průjezd brány byl dodatečně zaklenut třemi poli cihlové křížové klenby. V zadní části nádvoří stál dvoutraktový lichoběžná palác, v jehož patře byly použity sklípkové klenby. V těchto místech podle archeologického výzkumu stála nějaká starší zděná stavba. Od paláce stoupá hradba s dnes zaniklou polookrouhlou baštou k nejvyššímu bodu skály, kde stával čtverhranný mírně lichoběžníkový donjon. Skalní za ním hřeben pokračuje dále k západu, kde nad vstupem stála další podsklepená stavba. Nejstarší fázi náleží nejspíš donjon spolu s budovou nad vstupem. Další fázi z 60.-80. let náleží opevnění nádvoří a první brány. Východní palác je dílem mladší stavební fáze za pánů z Plavna. Zřícenina kostela sv.Linharta Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 17,9 km od Lužice)\nNa Sovově stezce se nachází kaplička sv. Linharta a několik desítek metrů nad ní v lese je torzo původně románského kostela sv.Linharta. Patřil do obce Obora, která byla staršího založení než Karlovy Vary, ale zanikla s rozkvětem města v 16.stol. Archeologický výzkum prováděný zde od r. 1989 Karlovarským muzeem odkryl dlažbu románského kostela a celou řadu architektonických detailů této památné stavby. Za palouky vpravo od cesty je lesní restaurace Linhart pověstná podáváním pstruhů a jablkového závinu, samožřejmě vedle dalšího výběru jídel a nápojů. K restauraci je také možný příjezd autem z opačné strany od silnice u žst. Březová. Hrad Egerberk Domašín, 43151 (ve vzdálenosti 17,9 km od Lužice)\nZřícenina hradu Egrberk stojí na zalesněném vrchu nedaleko Klášterce nad Ohří na Chomutovsku v Ústeckém kraji. Z hradu se dochovaly zříceniny obdélného vstupního paláce s průjezdem v části přízemí a drobnou arkýřovou kaplí ve 2. patře. Hromady kamení připomínají někdejší hospodářské budovy. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Hrad byl založen koncem 13. nebo spíše na počátku 14. století. Vystřídalo se tady několik majitelů. V 80. letech 14. století hrad přestavěl Jindřich Škopek z Dubé. Poté, co si další z majitelů Bohuslav Šťastný z Lobkovic a Hasištejna vybudoval jiné sídlo, byl Egrberk ponechán svému osudu a postupně se proměnil ve zříceninu. Dobu vzniku ani zakladatele hradu Egerberku neznáme. První zmínky o něm jsou z let 1317 a 1322, kdy se po něm psali bratři Vilém z Egerberku (stoupenec krále Jana Lucemburského) a Fricek z Chyší a Egerberku. Kolem roku 1350 prodali Egerberkové své statky německým pánům ze Šumburku a zprávy o nich mizí. Šumburkové již tehdy na Klášterecku vlastnili značné majetky s centrálním hradem Perštejnem. Egerberk proto prodali roku 1384 Jindřichu Špačkovi z Dubé, členu dvorské rady krále Václava IV. Jindřich Špaček hrad do konce 14. století velkolepě přestavěl. Po roce 1411 koupil Egerberk od pánů z Dubé Mikuláš Augustinův (zemř. 1416), nejvyšší písař zemský, který se roku 1409 zasloužil o vydání Dekretu kutnohorského. Za husitských válek držel hrad Wend z Ilburku, straník císaře Zikmunda. Pro dluhy se však dostal Wend do sporů se svým věřitelem, bojovným Vilémem ze Šumburku. A to se mu stalo osudným. Roku 1443 obsadil Vilém ze Šumburku v nestřeženém okamžiku nechráněný hrad Egerberk a Wenda poté, co se pokusil svůj hrad dostat zpět, zajal a nechal krutě umučit v egerberské hladomorně. O hrad se poté vedly spory a jeho majitelé se rychle střídali: Ilburkové, Jakoubek z Vřesovic (po roce 1450 – 1455), znovu Ilburkové a od roku 1460 páni z Fictumu. Fictumové podnikli na Egerberku poslední stavební úpravy v jeho historii. Drželi hrad bezmála sto let, do roku 1557, kdy jej od nich koupil Bohuslav Felix Hasištejnský z Lobkovic. Roku 1591 byl hrad opět prodán – Štampachům. Těm byl majetek po Bílé hoře zkonfiskován a roku 1623 prodán Thunům. Ani Lobkovicové, ani další majitelé již Egerberk nevyužívali, protože preferovali jiná svá sídla – zejména zámek Felixburk a zámek v Klášterci nad Ohří. Neudržovaný hrad chátral a v průběhu 17. století se změnil ve zříceninu. Exteriér, stavební vývoj: Hrad Egerberk stával na výrazném kopci nad vsí Lestkovem jihojihozápadně od Klášterce nad Ohří. Vznikl ve třech stavebních etapách, z nichž ta z konce 14. století byla tak zásadní, že téměř setřela podobu původní stavby. Úpravy z konce 15. století již byly významné méně. Hrad má půdorys velmi ostrého, téměř rovnoramenného trojúhelníku s výrazně ztupenými vrcholy na jihu a severovýchodě a nejkratší odvěsnou na jihozápadě. Z této strany vedl také vstup. Celý areál byl obehnán okružním příkopem a před ním vyhozeným valem, který na jihozápadě nese na koruně první kamennou bránu s opevněným předbraním. Na bránu navazoval most přes příkop ústící do hranolové, dovnitř otevřené věže druhé brány. K ní byla na konci 15. století přistavěna vrátnice. Branská věž byla vetknuta do obvodové hradby vymezující areál celého hradu, ten byl rozdělen ještě jednou hradbou, stoupající po svahu od věže severovýchodním směrem a přiléhající k hradbě výše položeného hradu středního. Mezi touto hradbou a horním hradem se vytvořil úzký koridor, kterým stoupala cesta ke třetí bráně. Ostrahu cesty ještě zlepšovala polygonální věžice vystupující z jinak hladkého průběhu obvodové hradby jádra, jejíž flankování na severozápadě zároveň zajišťovala. Třetí, kulisovou bránou se vcházelo do středního hradu tvaru ostrého rovnoramenného trojúhelníku se zaobleným severovýchodním vrcholem, který od většiny nádvoří oddělila příčná podsklepená hospodářská budova. V nádvoří středního hradu se cesta lomila do protisměru aby dosáhla horního hradu, jehož severovýchodní čelo tvoří většinu krátké, jihozápadní stěny středního hradu. Hradní jádro téměř obdélníkového půdorysu bylo vymezeno silnou plášťovou zdí s jihozápadním zaobleným čelem. Ke kratším stranám na jihozápadě a severovýchodě přiléhaly hradní paláce, delší strany představovaly pouze spojovací hradby. Severozápadní s již zmíněnou polygonální věžicí kontrolovala přístup do středního hradu. Mladší z obou paláců, severovýchodní, lze spolehlivě datovat podle bosovaných nároží typických pro dvorskou stavební huť krále Václava IV. Je to obdélníková plochostropá budova s průjezdem do nádvoří v přízemí, velkým sálem a kaplí ve druhém patře. Starý jihozápadní palác, pocházející ještě z první vývojové fáze hradu, má půdorys kruhové úseče. Tento tvar mu dalo jihozápadní oblé čelo plášťové hradby, ještě zesílené na konci 15. století. Z této doby pochází i přístavba na severní straně. Hradní paláce byly spojeny pavlačemi, které v úrovních prvního a druhého patra obíhaly nádvoří. Zámek Doubí Karlovy Vary, 36001 (ve vzdálenosti 18,5 km od Lužice)\nPrvní písemná zmínka o zdejší tvrzi pochází z roku 1369, kdy Doubí patřilo mezi královská léna hradu v lokti a působil zde loketský man. rytíř Frencl z Dubu. V období husitských válek zde pobývali loupeživí rytíři. V 16. století byl hrad propuštěn z loketského manství a přestavěn na renesanční zámek. R 1700 byla do půlkruhové bašty vnější parkánové zdi vystavěna původně barokní kaple, která byla v roce 1865 rozšířena a upravena v novorománském slohu. Podle projektu arch. Franze Maděra byl v letech 1868-85 na severní straně nádvoří vybudován „salón“ ve stylu maurské architektury a vystavěna nová neorenesanční budova. Rokem 1945 nastala postupná devastace celého objektu, změnu nepřinesl ani rok 1989. Ta nastala až v r. 2000 příchodem současného majitele Karla Holoubka, který chátrající ruinu zámku koupil a s velkým úsilím zrekonstruoval do současné podoby. Zámek Stružná Stružná, 36472 (ve vzdálenosti 20,6 km od Lužice)\nZámek Stružná (v obci Stružná) se nachází v těsné blízkosti mnohem známější a často navštěvované zříceniny hradu Andělská Hora, ležící na silnici č. 6 ( E48 ) z Prahy do Karlových Varů. Historie zámku ve Stružné je spjatá s Andělskou Horou, kdy jeden z jejich vlastníků Linhart Colona z Felsu nechal kolem roku 1598 vystavět nový zámek v Kysiblu. V roce 1622 zámek i s Andělskou Horou přechází do majetku Heřmana Černína z Chudenic. V letech 1734 - 1794 je ve vlastnictví rodu Hartigů. Do opětovného vlastnictví Černínů přechází zámek a jeho okolí v roce 1868 a patřil jim až do roku 1945, kdy jim byl zabaven. Po roce 1948 přechází zámek do majetku armády, která jej silně zdevastovaný prodala do soukromých rukou. V minulých letech prošel zámek částečnou rekonstrukcí, ale interiéry jsou silně zdevastovány činností armády a napadeny dřevomorkou. Objekt je veřejnosti nepřístupný. Vodní nádrž Kadaňský stupeň Kadaň, 43201 (ve vzdálenosti 22,8 km od Lužice)\nVodní nádrž Kadaň s celkovou plochou 67,2 ha byla vybudována na řece Ohři v roce 1972. Spadá do vodohospodářské soustavy Kadaň - Klášterec. Kromě energetického využití tohoto vodního díla se zde nabízí možnost rekreace a provozování vodních sportů. Betonová hráz je přístupná pro pěší. K dispozici je nedaleký autokemp U jezu. Vodní nádrž těsně přiléhá k jihozápadnímu okraji města Kadaň, které upoutává návštěvníky řadou historických a kulturních památek. Na vyvýšenině vedle hráze si můžete prohlédnout Františkánský klášter. Hrad Loket Zámecká 67, Loket, 35733 (ve vzdálenosti 23,3 km od Lužice)\nLoket je románský hrad s expozicí stavebního vývoje hradu, muzeem historického porcelánu a historických zbraní. Je zde k vidění torzo nejstarší románské rotundy se čtřyřpatrovým vězením, románská věž s vyhlídkou, obřadní síň, rytířský sál. Jeho stáří je více jak 800 let. Byl založen v 2. pol. 12. století pravděpodobně králem Vladislavem II. V roce 1319 byl zde vězněn 2 měsíce tříletý kralevic Václav, pozdější Karel IV., přesto na Loket nezanevřel a zařadil ho mezi královská města.V roce 1434 zastavil císař Zikmund Loket svému kancléři Kašparu Šlikovi. Šlikové zde vládli více než sto let a zasloužili se o jeho přestavbu na reprezentační sídlo.Na počátku 19.století byl zchátralý hrad přestavěn na městskou věznici, která byla zrušena až v roce 1948. V roce 1992 byl hrad navrácen městu a od roku 1993 je zpřístupněn veřejnosti.\nlistopad - březen 9.00 - 16.00h\nduben - říjen 9.00 - 17.00h\ns průvodcem : dospělí 80,-Kč\nděti, studenti, důchodci,ZTP 50,-Kč\ndospělí 70,-Kč děti,studenti ,důchodci,ZTP 40,-Kč Naše hradní nabídka je rozšířena o prohlídky mimo návštěvní dobu, pořádání svateb, pronájem reprezentačních prostor, středověké hostiny. Kadaňský hrad Kadaň, 43201 (ve vzdálenosti 23,8 km od Lužice)\nHrad Kadaň je pravidelný čtyřhranný hradní objekt s věžemi v rozích. Do dnešních dnů se zachovala jedna věž dosahující výšky 2. patra a základy dalších, dále palác a vedlejší stavení. Hrad byl zapojen do městského opevnění. I přes všechny přestavby si hrad dobře zachoval původní gotickou dispozici, je jednou z ukázek typu středoevropského kastelu. Kolem poloviny 13. století založil Přemysl Otakar II. společně s městem i královský hrad, první písemná zmínka je z roku 1261. V roce 1362 město vyhořelo, poškozen byl i hrad, poté byl však rychle obnoven. V roce 1421 dobyli hrad husité. Na přelomu 15. a 16. století se uskutečnila významná přestavba. V roce 1595 získalo hrad město, od té doby začal úpadek hradu. Objekt hodně utrpěl za třicetileté války a v letech 1750 – 1755 byl přebudován na kasárna. V roce 1811 město znovu vyhořelo, nevydržel ani hrad – kasárna. Hradní areál byl obnoven v letech 1816 – 1818. Nedávno byl hrad částečně rekonstruován je staticky zajištěn, má novou střechu a fasádu. Ve východním křídle je městská knihovna s internetovou kavárnou a obřadní síň. Od roku 2000 je v provozu galerie Josefa Lieslera. Další část hradu je využívaná jako dům s pečovatelskou službou. Kadaňská radnice Kadaň, 43201 (ve vzdálenosti 23,9 km od Lužice)\nŠtíhlý osmiboký kužel zářící do daleka novou bílou fasádou je symbolem Kadaně. Zakončuje 54 metrů vysokou radniční věž, která se stala součástí budovy radnice kolem roku 1500 po ničivém požáru. Ještě předtím zde stála gotická městská tržnice, ve 14. století zvýšená patrem, doplněná o kapli a upravená pro potřeby radních. Dnešní podoba pochází převážně z let 1719-21, kdy byla provedena barokní přestavba, po požáru v roce 1811 provedl další úpravy stavitelský mistr Rott. Mezi lety 1992-94 byly obnoveny interiéry a v roce 1997 také fasáda a krov věže. V budově má své sídlo městský úřad a také informační centrum a galerie. Zámek Favorit Rotava, 35702 (ve vzdálenosti 24,2 km od Lužice)\nZámek Favorit stojí uprostřed rozlehlé obory mezi Jindřichovicemi a Šindelovou na Sokolovsku v Karlovarském kraji. Zámek je trojkřídlá budova, postranní křídla uzavírají čestný dvůr s předsunutým prostorem na sloupech. Před zámkem stojí barokní kaple a socha sv. Huberta. Zámecký areál doplňují hospodářská stavení a hájovna. K zámku vede dlouhá modřínová alej. V okolí loveckého zámečku je velmi pěkná Krušnohorská příroda. Pod zámkem protéká říčka Skřiváň. Cesta od zámečku k obci Šindelová lemuje alej památných stromů. Kterou tvoří kolem 80 modřínů. Zámeček nechal postavit hrabě František Antonín Nostic pro svou manželku Marii Alžbětu. Původní zámeček byl v roce 1898 zbourán a na jeho místě byl vybudován pseudobarokní lovecký zámeček a kolem něj byla vybudována obora. V okolí zámečku rostou převážně domácí dřeviny a mezi mimi se také daří jedlovci kanadskému. Ve 2. polovině 18. století nechal hrabě František Antonín Nostic pro svou manželku Marii Alžbětu postavit rokokový lovecký zámeček, nazvaný „Mes idées“, brzy se však ujalo pojmenování Favorit. Původní zámecký objekt byl v roce 1898 stržen a Jan Nostic nechal na stejném místě vybudovat nový pseudobarokní lovecký zámek. Kostel Archanděla Michaela v Bochově Bochov, 36471 (ve vzdálenosti 24,6 km od Lužice)\nPrameny z r.1384 uvádí, že bochovský kostel patřil v té době pod žlutický děkanát. Prvním farářem byl zde Wolfhart, který zemřel roku 1356. Bochovský kostel byl vícekrát poškozen. Za husitských válek v r.1437 vyhořel. Prostředky na obnovu poskytlo město Cheb. Tehdy byl kostel zasvěcen Panně Marii. Znovu vyhořel roku 1445 a v roce 1469 byl spolu s městem vypálen vojskem krále Jiřího z Poděbrad. Roku 1666 znovu lehl popelem. Při tomto požáru se žárem roztavily zvony. Nové zvony ulil zvonař Lowy z Prahy. Bochovský kostel je tvořen více stavebními slohy. Vnější stěny a klenba presbystáře nesou stopy gotiky, oválná okna, točené sloupy a kazatelna jsou barokní. Vchod je ve stylu renesančním a ze stejné doby pochází i náhrobky Steinsdorfů a Pollenhoferů. Kostel je římskokatolický, avšak v letech 1556 až 1623 byl využíván evangelíky. Hrad Hasištejn Místo, 43158 (ve vzdálenosti 24,7 km od Lužice)\nNa úzkém ostrohu, vymezeném na západě hlubokým údolím Prunéřovského potoka a na východě proláklinou jeho horského přítoku, byl na počátku 14. století založen hrad Hasištejn z německého Hassenstein. Doba vzniku není sice písemně doložena, ale zato ji dostatečně dokumentuje jak skladba hradu, tak jeho architektonická forma. Hrad měl velký strategický význam pro obranu země, neboť chránil horské průsmyky, jimiž přicházeli do Čech důležité dálkové cesty z Německa. Syn zakladatele Oseka u Duchcova, Bohuslav Boreš měl za manželku Agátu, dceru Fridricha I. ze Šumburka, který hrad postavil pro krále Jana Lucemburského. Roku 1306 získal Fridrich do zástavy kraj kadaňský a tím i hrad Hasištejn. Po smrti Boršově r. 1341 se bratr Agáty, také Fridrich II. stal dočasným držitelem hradu a poručníkem jeho syna. Fridrichovi synové r. 1351 dostali hrad od Karla IV. v léno, byly mu tak povinni věrností a vojenskou službou. Pánům ze Štumburka zůstal hrad až do r. 1418, kdy byl po tříměsíčním obléhání dobyt Mikulášem Chudým z Lobkovic, ten poté dostal hrad od krále Václava IV. do zástavy za pomoc a jiné služby královské koruně. Smrtí Václavovou zůstal hrad v držení Lobkoviců. Jelikož došlo při obléhání k poboření i částečnému vypálení hradu, vyžadoval opravy a stavbu nového opevnění. Proto byla postavena na východě půlkruhová a vpředu čtverhranná bašta se zaoblenými rohy. Svah k Prunéřovskému potoku byl vyrovnán sklepem, předhradí dostalo nové opevnění, byla také postavena čtverhranná věž s branou, přístupnou po padacím mostě a palác byl rozšířen až ke kapli s jejíž tribunou se spoji schodištěm o síle zdi. Po smrti Mikuláše r. 1435 pokračoval v přestavbě hradu jeho syn Mikuláš II., který získal v krátkém čase veliké jmění a r. 1459 povýšení do panského stavu. V r. 1452 položil Mikuláš II. první základy ke stavbě budoucího františkánského kláštera v Kadani, kde byl r. 1462 také pohřben. Po Mikuláši II. zůstali čtyři nezletilý synové a tak se správy hradu ujal jeho bratr Jan Popel, který tu hospodařil až do r. 1466, kdy dosáhl nejstarší ze synů Jan 16 let. Ostatní bratři se panství ujali v r. 1478 a r. 1490 se o dědictví podělili, jen Hasištejn zůstal společný. Trvale však tu sídlil jen nejmladší z nich, později známý humanista a básník, Bohuslav Hasištejnský z Lobkovic. Až do r. 1491 hodně cestoval, Itálie, Řecko, Palestina, Egypt a po návratu se chtěl věnovat církevní dráze. Když se však nestal, jak doufal, olomouckým biskupem, vrátil se r. 1503 trvale na Hasištejn, kde se věnoval svým zálibám, knihám, správě statků a přestavbě hradu. Vladislavská doba přinesla významný pokrok v dělostřelbě a tak Bohuslav uznal, že staré hradní opevnění už nestačí. Starší parkanové bašty dal doplnit dvěma otevřenými patrovými věžemi s dělovými střílnami, čelo hradu bylo zajištěno dalším užším předhradím, uzavřeným na severu příkopem a hradební zdí. Prostor před hradem se tak zůžil a aby bylo možno napadnout nepřítele i z týlu, byla na výšině proti hradu postavena samostatná pevnost s valy a příkopy. Uprostřed na nejvyšším místě byla postavena nová okrouhlá věž, opatřená dělovými střílnami a vstupem v 1. patře. Po bezdětné Bohuslavově smrti začal hrad chátrat, bratři si panství rozdělili, ale většinu z něj do r. 1606 získala konfiskací královská komora. Když se o hrad nikdo nestaral, stal se po svém zániku vydatným zdrojem stavebního materiálu pro okolní osadníky. Na konci 19. století se dostal hrad do vlastnictví Emanuela Karsche. Ten nechal odstranit suť a zpevnit zdi. Z bývalé palácové budovy udělal restauraci a nejvyšší věž upravil na rozhlednu. Avšak nic nevydrží věčně, a tak restaurace v 70. letech do základů vyhořela. Chronologické shrnutí vlastníků hradu Fridrich I. ze Štumburka ( 1306 - 1341 ) Fridrich II. ( 1341 - 1351 ) synové Fridricha II. ( 1351 - 1417 ) Jindřich ml. Reusso z Pavla ( 1417 - 1418 ) Mikuláš Chudý z Lobkovic ( 1418 - 1435 ) Mikuáš II. syn Mikuláše Chudého ( 1435 - 1462 ) Jan Popel bratr Mikuláše II. ( 1435 - 1466 ) Jan nejstarší z bratrů ( od r. 1466 ) ostatní bratři ( od r. 1478 ) Bohuslav Hasištejnský z Lobkovic ( 1490 - 1510 ) Hasištejn je přístupný od března do října 10:00 - 18:00, vstupné činí 10 Kč (děti 5 Kč). Na hradě se nachází i stylová restaurace. Zajímavostí také je , že hlavní hradní věž slouží zároveň jako rozhledna. Bochovská radnice Bochov, 36471 (ve vzdálenosti 24,8 km od Lužice)\nBudova radnice se nachází na severozápadě náměstí v Bochově. V květnu roku 1818 byl položen základní kámen pro stavbu budovy radnice. Do kamene bylo vloženo šestnáct tehdy platících mincí. Této významné události se zúčastnilo mnoho dospělých i dětí z obce. Každé dítě tehdy dostalo jednu housku (jako projev péče městské rady o své občany) a mírný políček (jako připomenutí poslušnosti). Při stavbě radnice odpracoval každý občan dvacet dní práce zdarma. Občané také přispěli na stavbu částkou 28 000 zlatých. Barokní radnice byla upravena na počátku 19. století. V současné době je v budově sídlo obecního úřadu obce Bochov a restaurace. Zámek Vintířov Radonice, 43155 (ve vzdálenosti 24,9 km od Lužice)\nZámecký areál se nachází v obci Vintířov na Chomutovsku v Ústeckém kraji. V roce 1403 se tady uvádějí 2 tvrze – jednu vlastnil Vlček z Vintířova a druhou Arnošt ze Šumburku. První tvrz vystřídala několik majitelů a v 60. letech 16. století ji Šlikové nechali strhnout a na jejím místě postavili renesanční zámek. Druhá tvrz později beze zbytku zanikla. V roce 1717 začal další z majitelů Jan Adam Losy z Losynthalu zámek bourat, aby vybudoval nový zámecký objekt – práce však byly zastaveny a jeho záměr postavit nový zámek uskutečnili až Windischgrätzové v letech 1816 – 1823, kteří také současně nechali opravit starý zámek. Za Lobkoviců došlo v 60. letech 19. století k novogotickým zásahům. Zámecký areál později sloužil jako učiliště a jako byty, v posledních letech však velmi chátrá a veřejnosti je nepřístupný. Starý zámek je obdélná patrová stavba se dvěma okrouhlými bastióny. Nový zámek je obdélná patrová budova s mansardovou střechou a se středním plochým rizalitem. U zámeckého areálu je rozlehlý park. Hartenštejn Bochov, 36471 (ve vzdálenosti 25,6 km od Lužice)\nHartenštejn je jeden ze zapomenutých hradů Karlovarského kraje. Byl pravděpodobně založen v 2. polovině 15. století Jindřichem z Plavy. Tento šlechtický hrad byl zároveň vojenským opěrným bodem, s velmi dobrou dělostřeleckou ochranou. Jako pustý je uváděn od roku 1609. Z hradu zbyly zbytky věží, příkopy s valem, sklepy a zbytky dalších staveb. Zámek Mašťov Mašťov, 43156 (ve vzdálenosti 26,9 km od Lužice)\nVelký barokní zámek, který stojí na Zámeckém kopci, je dominantou městečka Mašťov na Chomutovsku v Ústeckém kraji. Zámek je patrová čtyřkřídlá stavba s nádvořím s arkádou a věží na jižní straně a dvěma bastiony na západní straně. Na místě původního knížecího dvora byl ve 13. století vybudován hrad, který však v roce 1421 vypálila křižácká vojska. Poté byl hrad opraven a vystřídalo se tady několik majitelů. V roce 1571 byl hradní areál za Jana Valdemara z Lobkovic přestavěn na renesanční zámek. Za hrabat Goltzů, kteří vlastnili zdejší panství v letech 1661 – 1791, byl zámek barokně upraven. V 19. století sloužil zámek potřebám vrchnostenských úřadů, jako byty pro úředníky a v posledních letech byl využíván jako domov mládeže. Hornické muzeum Cínová ul. č. 408, Krásno, 35747 (ve vzdálenosti 29,1 km od Lužice)\nVstupné: dospělý 20Kč Zámek Sokolov Sokolov, 35601 (ve vzdálenosti 29,1 km od Lužice)\nPozdně renesanční a raně barokní sokolovský zámek se nachází ve středu města. Byl vystavěn na místě původní vodní tvrze ze 13.stol.a pozdně gotického hrádku Šliků. V roce 1622 po bitvě na Bílé Hoře získali zámek Nosticové, kteří jej přestavěli. Z této doby pochází i kašna na nádvoří. Zámek měl původně dvě brány a na věžích báně, obklopoval jej vodní příkop, park se sochami a obora s daňky a jeleny. V první polovině 18. stol. bylo upraveno okolí zámku na zahradu podle francouzského způsobu. V letech 1800-1805 nechal hrabě Bedřich Nostic opravit zámek v klasicistním stylu. V současné době zámek tvoří čtyřkřídlá budova s uzavřeným nádvořím a čtyřmi nárožními věžemi. Zajímavostí je, že jeho severní věže jsou válcovité a jižní věže hranaté s okrouhlou spodní části. Od roku 1960 se v zámku nachází muzeum se zaměřením na dějiny regionu, historii hornictví, geologii a ekologii. Zámek je veřejnosti přístupný sezónně. Hrad Hartenberk Josefov, 82881 (ve vzdálenosti 29,9 km od Lužice)\nZříceniny barokně přestavěného gotického hradu Hartenberk stojí na ostrohu nad osadou Hřebeny na Sokolovsku v Karlovarském kraji. Z původního hradu a mladšího barokního zámku se dochovala věž s hrazeným parkánem, torzo paláce, zbytky sklepů a dalších budov. Zajímavostí je ve skále vytesaná 40 metrů hluboká studna. Hrad založili ve 13. století páni z Hartenberka. Od poloviny 14. století byl hrad královským majetkem. V roce 1426 hrad dobyl husitský hejtman Jakoubek z Vřesovic. Pak tady sídlili Šlikové, v roce 1547 se hrad opět dostal do královských rukou. Poté se zde vystřídala řada majitelů – páni z Písnice, Bredové a po nich Auersperkové, za kterých zde v letech 1819 – 1823 pobýval německý básník J. W. Goethe. V 17. století byl hrad barokně přestavěn na pohodlnější zámecké sídlo. Po roce 1945 však objekt postupně chátral a kolem roku 1990 vyhořel. V současné době je Hartenberk soukromým majetkem a je veřejnosti přístupný. Zámek Valeč Valeč, 36455 (ve vzdálenosti 30,7 km od Lužice)\nAreál není přístupný veřejnosti z důvodů příprav na zpřístupnění objektu zámku v průběhu roku 2007. V současné době je přístupná zámecká zahrada. Kostel Nejsvětější Trojice ve Valči Valeč, 36455 (ve vzdálenosti 30,8 km od Lužice)\nVýznamnou památku Valče představuje zámecký kostel Nejsvětější Trojice, podstavený architektem G. A. Biana Rossou v letech 1710 až 1728. Dnes je to značně zbědovaná nepřístupná troska obehnaná dřevěným plotem, s poničenou omítkou i interiérem. Valeč je pravděpodobně jediným místem v Čechách, kde se dochovaly stavby Itala Antonia Bianna Rossa, jenž právě zde roku 1732 zemřel. Oválný půdorys kostela je zastřešen velkou kopulí (v 50. letech 20. století byla tato kopule zcela nevhodně opravena) s osmibokou lucernou. Celá fasáda je členěna pilastry z červeného pískovce a zdobí ji sochy světců. Interiér kostela je značně poškozen. Cenné jsou varhany, které byly roku 1994 opraveny. Před kostelem stojí sloup Nejsvětější Trojce z roku 1725 se sochami českých patronů. Sochařská výzdoba je završena sochami Madony, Krista a Boha Otce. Sloup je rovněž poškozen zubem času (a snad ještě více lidskou rukou) a čeká na opravu. Kostel sv. Jana Křtitele ve Valči Valeč, 36455 (ve vzdálenosti 30,9 km od Lužice)\nFarní kostel sv. Jana Křtitele je umístěn v pomyslném těžišti téměř trojúhelníkového Trhového náměstí ve Valči. Terén náměstí vzhledem k východu zřetelně klesá a tak má západní průčelní věž zcela dominantní postavení. Prostor kostela tvoří presbytář, hlavní obdélníková loď, ke které se připojuje dlouhý chór. Západně od lodi je připojena mohutná průčelní zeď, vlevo je kaple sv. Sebastiána, vpravo se nachází sakristie a nad ní oratorium. Po levé straně navíc je nově přistavěna kaple Krista na hoře Olivetské. Nejzajímavější výtvarnou součástí výzdoby kostela jsou nástropní malby zpočátku 17.století. V kostele je rovněž 8 náhrobků ze 17.století, které jsou spolu s epitafem Štampachů začleněny do seznamu Státních kulturních movitých památek. Hlavní oltář pochází z 18.století, varhany z 19. století. Při rekonstrukci fasád prováděných v letech 1999 – 2001 zjištěné nálezy na stěnách objektu umožňují předpoklad, že kostel ve výrazně menší velikosti byl pravděpodobně stavěn již v 11. či 12. století. Hrad a zámek Bečov nad Teplou Bečov nad Teplou, 36464 (ve vzdálenosti 31,4 km od Lužice)\nV těsné blízkosti leží dvě nejvýznamnější historické památky Bečova nad Teplou. Hrad Bečov byl založen ve 14. století na důležité křižovatce zemských cest rodem pánů z Oseka. Největšího rozvoje doznal hrad v 15. a počátkem 16. století za držení Pluhů z Rabštejna, kteří velice zbohatli z těžby stříbra a cínu v okolí. Z té doby pochází renesanční Pluhovský palác. V době barokní byl postaven dolní zámek, který byl zpřístupněn veřejnosti v roce 1996. Celé panorama areálu je velice působivé. Gotický hrad je ale z důvodu rekonstrukčních prací pro veřejnost uzavřen. V prostorách hradu byl za dramatických okolností v roce 1985 nalezen románský relikviář sv. Maura, který patří k nejcennějším v Evropě. Relikviář je dokladem románského zlatnictví mimořádné výtvarné a řemeslné kvality a je jedinou památkou svého druhu na území českého státu. Je vystaven s unikátní doprovodnou expozicí v budově barokního zámku. Zde jsou také k vidění zachovalé interiéry z 19. století a zámecká expozice. Ze zahradních teras jsou úchvatné pohledy do údolí i na městskou památkovou zónu. Po prohlídce zámku se lze projít naučnou stezkou na šibeniční vrch - středověké popraviště a vychutnat si krásnou přírodu v okolí. Návštěvní doba v roce 2008\nŘíjen - soboty, neděle, svátky* 9:00-16:00 *v pracovní dny pouze pro předem objednané skupiny nad 15 osob Ceny\nZTP/P – zdarma II. okruh – zámecké interiéry dospělí – 70 Kč\nZTP/P – zdarma III. okruh – (spojený I. + II.)\nZTP/P– zdarma Vstupné mimo provozní dobu příplatek až 200%. Pomník bývalého města Čistá Krásno, 35747 (ve vzdálenosti 32,3 km od Lužice)\nPamátníček postavený jako vzpomínka na vysídlené městečko Literbach (Čistá). Městečko je prvně zmiňováno v roce 1350 jako součást bečovského panství, které patřilo Riesenburkům. V roce 1411 je zde střídají páni z Plavna a na konci 15. století se obec stává majetkem Pluhů. Na počátku 16. století za Jana Pluha z Rabštejna nastává největší rozmach městečka. Roku 1547 je Pluhům konfiskován majetek a Čistá se stává královským horním městem. Během třicetileté války dochází k útlumu těžby cínu a odchodu velké části německy mluvícího obyvatelstva do Saska. V roce 1772 město postihl velký požár. Definitivní zkázu však přinesl až rok 1945, kdy bylo německé obyvatelstvo vysídleno a obec se stala součástí vojenského prostoru. Vlivem systematického ničení armádou byla obec doslova srovnána se zemí. Dnes se zde nachází pouze louky, staré stromy a tento pomník, jakýsi symbolický hrob celé obce. Zámek Kostrčany Valeč, 36455 (ve vzdálenosti 33,1 km od Lužice)\nObec Kostrčany leží 11 km severovýchodně od Žlutic. Poprvé se připomíná r. 1275, kdy ji držel Mikuláš z Kostrčan. První zmínka o zdejší tvrzi je z r. 1360, kdy patřila bratrům Buškovi a Jordánovi, jejichž potomci se zde udrželi až do konce 15. století. Roku 1521 získal Kostrčany Asman za Štampachu, který je roku 1571 vyměnil s Arnoštem Hasištejnským z Lobkovic za statek Valeč. Arnošt je pak roku 1573 postoupil Vítkovi z Hartenberka. Jeho synovi Petrovi pak byly Kostrčany zkonfiskovány za účast na Stavovském povstání v letech 1618 – 1620 a prodány Janu Hegnerovi z Rösselfeldu. Tehdy se stará tvrz v Kostrčanech uvádí naposledy. Místo původní tvrze dal Jiří Bedřich Schramm postavit zámek, který se připomíná až roku 1847, bez podrobnějšího popisu. V současnosti je zámek v soukromém vlastnictví a probíhají zde rekonstrukční práce. Zámek Krásný Dvůr Krásný Dvůr č.1, Krásný Dvůr, 43972 (ve vzdálenosti 33,3 km od Lužice)\nAsi 12 km jihozápadně od města Žatec se ve stejnojmenné obci nachází státní zámek Krásný Dvůr. Zámek byl postaven pravděpodobně ve 14. století. V 17. století ho zakoupil rod Černínů, kteří se zapsali do historie zámku asi nejvíce. Koncem 18. století byla zámku postavena kaple a zbudován rozsáhlý anglický park, který byl první v Čechách. Je zde možné shlédnout pozoruhodnou sbírku 42 barokních psích portrétů. V zahradě leží jedna z našich nejstarších rozhleden ve stylu novogotického altánu. Není bohužel přístupná. Sloup Nejsvětější Trojice ve Žluticích Žlutice, 36452 (ve vzdálenosti 34,1 km od Lužice)\nTrojiční morový sloup Nejsvětější Trojice se nachází v severní části Velkého náměstí ve Žluticích. Tento barokní sloup je jeden z nejkrásnějších památníků v Čechách a pochází z let 1701 - 1704. Jeho výška dosahuje patnácti metrů. Autorem tohoto skvostu je žlutický sochař a kameník Osvald Josef Wenda. U paty sloupu, jsou osazeny plastiky českých zemských patronů - sv. Václava, sv. Ludmily a sv. Vojtěcha. Nad trojbokou základnou je patro s dvojicemi andílků a nad nimy se tyčí vysoký jehlanec s reliéfně znázorněnými oblaky, andílky a hlavami andílků. Vrcholu celého sloupu pak dominuje sousoší Nejsvětější Trojice. Pomník umučených žen Prameny, 82060 (ve vzdálenosti 34,2 km od Lužice)\nV posledním měsíci druhé světové války se uskutečnil Pochod smrti. Z německého Helmbrechtu byla vypravena téměř tisícovka žen mnohých národností, převážně Židovek a vězeňkyň z koncentračních táborů. Celý průvod vyšel 13. dubna 1945. Z Helmbrechtu zamířil přes Ahornberg k hranici Protektorátu a odtud pokračoval přes Františkovy Lázně a Kacéřov do koncentračního tábora ve Svatavě. Sem dorazil 17. dubna a na další cestu se vypravil o tři dny později. Den nato, tedy 21. dubna 1945 se ženy se svými dozorci SS dostaly během ledového večera až k Litrbachám (Čisté). Vězeňkyně museli spát venku a byly umístěny na hřišti. Mrazivá noc se bohužel podepsala na životech dvanácti žen. Po noční příhodě oddíl pokračoval směrem na Stráž, kde na místním hřbitově bylo pochováno dalších deset mrtvých žen. Celou cestu až k Domažlicím následně lemují hroby. K Prachaticím totiž vyrazilo jen 150 zbylých žen se svými dozorci. To se již psal 5. květen 1945, který ohlašoval brzké osvobození americkými vojsky na západě Čech. V lese u bývalých Litrbach (Čisté) je vystavěn památník umučených žen. Dostal podobu kruhu, v jehož středu leží kámen s pamětní deskou. Celé kolo je ohraničeno dvanácti mohutnými žulovými kvádry, které symbolizují smrt dvanácti Židovek, jež nepřežili krutou noc. Kostel sv. Petra a Pavla ve Žluticích Žlutice, 36452 (ve vzdálenosti 34,4 km od Lužice)\nKostel sv. Petra a Pavla je nejstarší architektonická památka ve Žluticích, která patří na Karlovarsku k nejcennějším. Tato trojlodní bazilika, budovaná od poloviny čtrnáctého století, je zaklenuta gotickými křížovými žebrovými klenbami. V interiéru se dochovaly fragmenty gotických maleb z r. 1435, renesanční figurální náhrobníky, hrobka Kokořovců, renesanční kamenná křtitelnice z r. 1603 a chórové lavice z r. 1686 s renesančními malbami. Hodnotný je i barokní hlavní oltář se dvěma obrazy a sochami z r. 1667. Chrám byl barokně upravován po r. 1660 a nákladně restaurován v nedávných letech. Vynikající součástí kostela jsou vzácné barokní varhany z let 1774 - 1775 Františka Prokopa Nolli z Úterý. Jedná se o největší a nejlépe dochovaný nástroj tohoto varhanáře. V roce 1994 byly tyto varhany prohlášeny Ministerstvem kultury ČR za kulturní památku. Sousední barokní fara byla vybudována v r. 1764. Zámek Chomutov Chomutov, 43001 (ve vzdálenosti 35,9 km od Lužice)\njednorázové dospělí: 15 Kč děti, studenti, senioři, ZTP: 7 Kč školní výpravy: 5 Kč rodinné: 30 Kč Chomutovská radnice (zámek) Chomutov, 43001 (ve vzdálenosti 35,9 km od Lužice)\nZámek je významnou památkou města Chomutov v Ústeckém kraji. Zámek je renesanční patrová dvoukřídlá budova, celý areál pak obsahuje řadu budov různého stáří – z nejstarší doby je zachována původní komenda, k níž přiléhá kostel sv. Kateřiny. V zámeckém objektu je řada renesančních síní s klenbami a také muzejní expozice se sbírkami gotického umění na Chomutovsku, dále historická lékárna. Historie\nV roce 1252 tady řád německých rytířů založil velkou komendu. Od roku 1411 byl objekt v majetku panovníka. V roce 1421 dobyli komendu husité, později byla obnovena a za Beneše z Veitmile v letech 1496 – 1525 přestavěna na feudální sídlo. V roce 1525 však ještě ne zcela dokončený objekt vyhořel. V 16. století byly však provedeny renesanční úpravy. V roce 1598 ale přišla pohroma – při velkém požáru byl zámecký objekt vážně poškozen. Od roku 1608 přestal zámek plnit funkci feudálního sídla a sloužil jako radnice. Následovalo ještě několik úprav – např. v roce 1846 bylo strženo poškozené severozápadní křídlo, v roce 1899 bylo ale znovu obnoveno, úpravy následovaly i po 1. světové válce, po roce 1945 byl zámecký objekt, který byl poškozen při náletu, opraven. Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Chomutově Chomutov, 43001 (ve vzdálenosti 36,0 km od Lužice)\nPozdně gotický kostel Nanebevzetí Panny Marie stojí přímo na náměstí 1. Máje v centru Chomutova. Je dílem stavitele Josefa Schremla. Kostel je trochu ve stínu slavnější Chomutovské městské věže, která byla ovšem postavena až současně s renesančními úpravami kostela v 1. polovině 16. století. Zámek Chyše Chyše 30, Chyše, 36453 (ve vzdálenosti 36,2 km od Lužice)\nZámek se nachází mezi Rakovníkem a Karlovými Vary. První zprávy pocházejí z konce 12. století. Původní hrad byl v 15. století přestavěn a posléze dobyt a sbořen. V 16. století zde Mikuláš z Lobkovic nechal postavit renesanční zámek. Zámek byl ještě několikrát přestavován a zůstaly zde zachovány pozůstatky různých stavebních stylů. Štědrý hrádek Štědrá, 36451 (ve vzdálenosti 36,3 km od Lužice)\nZbytky malého hradu na ostrohu nad mlýnem a Mlýnským rybníkem v obci Borek. Pod hrádkem vede železniční trať ze Žlutic do Toužimi. První zmínka o něm pochází z roku 1361, v roce 1453 již byl opuštěn. Dochovány jsou pouze základy zdí a sklep mezi dvěma příkopy. Zřícenina je přístupná z kolejí buď od železniční zastávky Borek nebo od mlýna. Od kolejí v zatáčce před tunelem vede vyšlapaná pěšinka příkrým svahem přímo na hrad. Kaštice Podbořany, 44101 (ve vzdálenosti 36,7 km od Lužice)\nKaštice - barokní kašna Kostel Zvěstování Panny Marie v Chyších Chyše, 36453 (ve vzdálenosti 36,8 km od Lužice)\nKostel Zvěstování Panny Marie se nachází v obci Chyše u Žlutic v malebných Doupovských horách. Stojí na vršku zvaném Špičák (Špicberk) na východě obce a je viditelný ze širokého okolí. Jde o ranně barokní stavbu z 2. poloviny 17. století. Jeho věž skrývá dva vzácné zvony (1520 a 1572), z nichž starší je opatřen latinským nápisem, mladší českým nápisem. Za presbytariem kostela stojí márnice čtvercového půdorysu s vyžlabenými rohy, mansardová střecha je kryta šindelem. Kostel je obklopen hřbitovem s výklenkovými kaplemi. Hřbitov je nyní pietně upraven a jeho nejvzácnější náhrobky opraveny. Kostel sv. Jakuba Většího ve Vroutku Vroutek, 43982 (ve vzdálenosti 37,7 km od Lužice)\nObec Vroutek se nachází 4 km jižně od Podbořan. Kostel svatého Jakuba Většího ve je unikátní románskou stavbou z 1. poloviny 13. století. Jedná se o jednolodní stavbu s věží na západní straně a půlkruhovou apsidou na straně východní. Strop lodi byl zaklenut v 16. století. V období baroka byl přestavěn vrcholek věže. Na východním průčelí kostela se nachází trojúhelníkový štít a socha svatého Jakuba ve výklenku. V ose apsidy je štěrbinové románské okno s ústupky. Loď je z bloků červeného pískovce, vlysy a římsy z pískovce bílého. Střechy jsou kryté šindely. Ve věži kostela je zvon z r. 1591. Při severozápadní straně kostela stála tvrz, obytné sídlo vroutecké vrchnosti. Oba objekty, tvrz a kostel, tvořily původně jeden celek, který byl opevněn příkopem a valem. To poskytovalo okolí dobré útočiště. Dveře uzavírající zdi o síle 130 cm zajišťovaly zásuvné závory. Zámek Červený hrádek Červený Hrádek 1, Jirkov, 43111 (ve vzdálenosti 39,7 km od Lužice)\n* Pohádkový svět Vítězslavy Klimtové - říše víl, skřítků a strašidel. * Svět loutek rodiny Kopeckých - Karel Matěj Kopecký a Karel Kopecký přivezli na 20 dřevěných loutek, z nichž nejstarším je více než 200 let. * Kinetické dřevořezby Jiřího Špinky - unikátní hodiny celé ze dřeva poháněné dřevěným strojkem.\n* Výstava starých hraček aneb "S čím si hrál náš dědeček". Město Blšany Blšany, 43988 (ve vzdálenosti 41,3 km od Lužice)\nMezi významné památky patří židovský hřbitov založený roku 1863, barokní kostel sv. Michaela Archanděla z let 1716- 1717 a barokní fara z roku 1734. Město Blšany Blšany, 43988 (ve vzdálenosti 41,4 km od Lužice)\nMezi významné památky patří židovský hřbitov založený roku 1863, barokní kostel sv. Michaela Archanděla z let 1716- 1717 a barokní fara z roku 1734. Zámeček Kladská Mariánské Lázně, 35301 (ve vzdálenosti 41,9 km od Lužice)\nKníže Otto Schönburg-Waldenburg nechal v letech 1877 – 1878 vybudovat lovecký zámeček ve stylu švýcarských chat. Postupně přibylo v okolí zámečku ještě pět srubů v podobném stylu včetně hospody U tokajícího tetřeva. Po roce 1945 sloužil zámeček jako podnikové rekreační středisko, v současné době je zde hotel. Zámeček Kladská stojí u Kladského rybníka uprostřed nádherné přírody Slavkovského lesa nedaleko Lázní Kynžvart na Chebsku v Karlovarském kraji. Zámeček je zajímavá přízemní budova s dřevěným patrem ve stylu švýcarských loveckých chat. Zřícenina hradu Kynžvart Lázně Kynžvart, 35491 (ve vzdálenosti 42,7 km od Lužice)\nZřícenina hradu leží asi 1 km od lázní Kynžvart a vede sem žlutá turistická značka. Hrad je ze 13. století. Jako sídlo lapků byl Janem Lucemburským pobořen a po roce 1398 znovu vystavěn. Od roku 1648, po dobytí a vypálení Švédy i císařskými vojsky opuštěn. Z hradu se dochovaly rozsáhlé pozůstatky zdí. Zámek Škrle Bílence, 82069 (ve vzdálenosti 42,7 km od Lužice)\nZámek leží v obci Škrle při říčce Chomutovce, na jihovýchodě obce. Roku 1621 je zde prvně uváděna tvrz, která byla přestavěná v roce 1730 na patrový barokní zámek. Kromě bytu a kanceláře správce panství v něm byly i pokoje pro návštěvníky řádových bratří a od osmnáctého století také škola. Ta byla zrušena ve dvacátých letech dvacátého století. Po správní reformě se v polovině devatenáctého století stala Škrle samostatnou obcí a v zámku pak sídlila obecní rada. Po druhé světové válce zámek dlouho chátral, několik let po revoluci se mu dostalo rekonstrukce a v současné době se upravuje i jeho okolí. Kostel sv. Jakuba Většího ve Škrlích Bílence, 82069 (ve vzdálenosti 42,9 km od Lužice)\nKostel sv. Jakuba Většího se nachází na severu obce Škrle, necelých deset kilometrů jihovýchodně od Chomutova. Je vystavěn na pahorku nad obcí a tvoří tak dominantu obce. Farní kostel sv. Jakuba Většího uvádí prvně zpráva z roku 1356, kostel je ale zřejmě o něco starší. Ke kostelu byla v pozdní gotice přistavěna hranolová věž a doplnila tak dvě menší věžičky. Roku 1586 byl kostel přestavěn a po roce 1840 znovu upraven. Při úpravách bylo zachováno dřevěné obložení horní části věže. Kostel je obklopen zbytky hřbitovní zdi. V nedávné době byla opravena střecha kostela i dřevěná střecha kostelní věže. Kostel samotný na rekonstrukci čeká. Kostel početí Panny Marie v Siřemi Blšany, 43988 (ve vzdálenosti 42,9 km od Lužice)\nKostel Neposkvrněného početí Panny Marie se nachází v obci Siřem na návsi, asi deset kilometrů jižním směrem od Žatce, pět kilometrů severovýchodně od Blšan. Kostel stojí na vyvýšeném ostrohu návsi a tak dominuje nejen návsi obce, ale je viditelný zdaleka a tvoří dominantu celé obce. Okolo kostela stojí několik soch svatých. Kostel, který je nyní v dezolátním stavu, je znám i ze zmínek v díle spisovatele Franze Kafky, který v Siřemi žil a na kostel se díval i z domku na návsi, v němž bydlel. Za dob působení Franze Kafky byl kostel již bez vlastního faráře, ale sloužily se v něm bohoslužby každou třetí neděli. Kostel sv. Václava v Žatci Žatec, 43801 (ve vzdálenosti 43,0 km od Lužice)\nZápadně od ostrohu, na němž se nachází historické jádro Žatce, je na úpatí této terasy patrný výrazný zákrut. Vytvořilo jej rameno Ohře, zvané Bačina. Zhruba uprostřed tohoto prostoru stojí kostelík sv. Václava. První zmínka o něm pochází z roku 1357, ale je pravděpodobné, že vznikl již dříve. Podle zasvěcení bychom mohli počítat s jeho založením již ve 12. století. Současná podoba je výsledkem raně barokních úprav z druhé poloviny 17. století. K téměř čtvercové lodi z hrázděného zdiva se pojí presbytář uzavřený dvěma stranami trojúhelníka. Je sklenut valenou klenbou s lunatemi a hřebínky, triumfální oblouk je půlkruhový, se seseknutou hranou a římsou. V lodi je nový dřevěný strop. V okolí kostela byl raně středověký hřbitov. Chrám Nanebevzetí Panny Marie v Žatci Žatec, 43801 (ve vzdálenosti 43,4 km od Lužice)\nJde o jednu z nejvýznamnějších památek města, jejíž založení spadá do románského období. Dodnes je do značné výšky dochováno dvouvěžové románské průčelí a z původní stavby pochází patrně i reliéf s poprsím sv. Petra, zazděný po pravé straně hlavního portálu. Kostel je dále doložen v r. 1206. V letech 1340-1370 se na dostavbě tohoto kostela podílela i známá huť Petra Parléře. Základy ke zvonici byly položeny v r. 1380. V období 1724-28 byla přistavěna osmiboká kaple sv. Jana Nepomuckého, kolem r. 1740 pak bylo barokizováno západní průčelí. Věž byla postavena mezi léty 1770-1773 stavitelem. Další úpravy a doplňky byly uskutečněny v průběhu 19. stol. Autorem většiny soch na jižní straně děkanského kostela je J. K. Vetter. Na výzdobě interiérů děkanského chrámu se podílela celá řada umělců.Varhany pocházejí z 19. století. V letech 1993 a 1994 prošel chrám náročnou rekonstrukcí vnějšího pláště, takže opět patří k architektonickým skvostům města Žatce. Žatecká radnice Žatec, 43801 (ve vzdálenosti 43,5 km od Lužice)\nRadnice byla postavena r. 1362 jako tržnice sukna. V části už tehdy zasedala městská rada. Od husitských válek sloužila již celá budova městské samosprávě. Roku 1559 byla radnice přestavěna v renesančním stylu. Tehdy se v radnici nacházelo i prominentní vězení zvané rathauzní. Za třicetileté války tu byl sklad „kacířských knih“ a válečných pokut: chmele a obilí. Další přestavby vyvolalo v 18. století zřízení krajského úřadu a dva velké požáry. Tehdy vznikla současná podoba 47 m vysoké věže, která dnes slouží jako rozhledna po městě a okolí. Když se vám poštěstí z jejího ochozu uvidět hrad Hazmburk, splní se vám jedno tajné přání. Hrad Rabštejn nad Střelou Manětín, 33162 (ve vzdálenosti 43,7 km od Lužice)\nNejmenší město v České republice, ale i v Evropě – Rabštejn nad Střelou, nacházející se na Plzeňsku, se chlubí řadou pozoruhodných památek, patří mezi ně i zřícenina hradu a barokní zámek. Z hradu se dochovaly zbytky dvou válcových věží a pozůstatky hradního zdiva. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Barokní zámek je patrová budova s dvouramenným schodištěm. Hrad se poprvé připomíná již v roce 1269, o rozšíření hradu se postaral Oldřich Pluh z Rabštejna, který rabštejnské panství koupil v roce 1321. Za Gutštejnů hrad v roce 1467 marně dobývalo královské vojsko. Po roce 1524 vybudoval Lorenc Šlik ve východní části hradu renesanční zámek, když tento zámek zpustl, byl před ním v roce 1705 postaven nový barokní zámecký objekt, který byl v 70. letech minulého století rekonstruován pro potřeby školícího střediska ČTK. Kapucínský klášter v Žatci Žatec, 43801 (ve vzdálenosti 43,8 km od Lužice)\nKapucínský klášter byl založen v době největšího rozmachu kapucínského řádu u nás, ve druhé polovině 17. století. Stejně jako u jiných klášterů tohoto řádu, i tady stál u počátku stavby dobrodinec. Tento klášter byl postaven díky hraběnce Krakovská z Kolovrat. V roce 1675 přišli do Žatce čtyři první kapucíni a založili zde tzv. řádový hospic. Stavba konventu probíhala v letech 1676-1680, klášterní kostel byl svěcen až v r. 1683. Stavba byla v podstatě dokončena v roce 1684. Architektura raně barokních staveb je přiměřeně prostá. Kostel má typický rozvrh s pravoúhlým presbytářem a obdélnou lodí. Hlavní výzdoba interiéru proběhla v letech 1705-1710. Hlavní oltář je raně barokní. Klášter tvoří jednopatrová čtvercová budova. Od dvacátých let 19. století byly zahájeny zásadní úpravy, které s přestávkami trvaly až do počátku 20. století. Výsledkem je současná podoba konventu i kostela. Ke zrušení kláštera za Josefa II. nedošlo. Klášter byl zrušen až v r. 1950, a po dlouhá léta sloužil jako domov důchodců. I ten však byl v osmdesátých letech zrušen. V současné době je obnova budovy a následné využití velice žádoucí. Zámek Měcholupy Měcholupy, 43931 (ve vzdálenosti 44,1 km od Lužice)\nBarokní zámek se nachází uprostřed vsi Měcholupy na Lounsku v Ústeckém kraji. Zámek je dvoupatrová čtyřkřídlá budova kolem čtvercového nádvoří. K východnímu zámeckému křídlu přiléhá kaple Zvěstování Panny Marie. Na zámek navazuje anglický park. Původní tvrz byla postavena v 16. století. Karel z Paaru nechal na konci 17. století tvrz přestavět na barokní zámek. V roce 1860 získal panství podnikatel Antonín Dreher, který dal zámek rozšířit a upravit, zámecký objekt tak získal dnešní podobu. V posledních letech se zámek využívá jako internátní škola pro děti s vadou řeči. Premonstrátský klášter v Teplé Teplá, 36461 (ve vzdálenosti 44,2 km od Lužice)\nKlášter, který leží asi 2 km od městečka Teplá, založil v r. 1193 český šlechtic Hroznata a povolal do něj premonstrátské řeholníky z pražského Strahova. V roce 1232 klášterní kostel slavnostně vysvětil pražský biskup. Později se střídaly období rozkvětu,ale i úpadku,způsobené válkami,loupežemi,požáry a morem. V letech 1641 a 1648 byl klášter vydrancován Švédy. V roce 1659 vyhořely budovy konventu a prelatury a znovu byly barokně vystavěny.V roce 1950 byl klášter uzavřen a sloužil jako kasárna ČSLA.Pouze kostel a knihovna byly v r.1958 zpřístupněny veřejnosti.\nV roce 1990 byl klášter, těžce poškozený, vrácen řádu premonstrátů. Nyní má tepelská kanonie 18 členů. V klášteře se kromě pravidelných bohoslužeb konají koncerty a výstavy. Klášter nabízí téměř po celý rok prohlídky svých přístupných částí. Soběchleby u Podbořan Blšany, 43988 (ve vzdálenosti 44,5 km od Lužice)\nObec Soběchleby leží na úpatí pahorkatiny Džbán (a je i hraniční obcí stejnojmenného přírodního parku), asi tři kilometry východním směrem od obce Blšany. Zástavba v obci je tvořena rodinnými domy podél komunikací. Obec se rozkládá v nadmořské výšce 275 – 320 metrů nad mořem. Soběchleby patří do Žatecké chmelové oblasti. V Soběchlebech stojí kostel sv. Jiří, který spadá pod Římskokatolickou farnost Kryry. Bohoslužby se zde konají jedenkrát za čtrnáct dní o sobotách. Kostel a náves s tradičními zděnými statky byly důvodem pro vyhlášení vesnické památkové zóny v roce 2004. Zřícenina Petrohrad Petrohrad, 43985 (ve vzdálenosti 44,7 km od Lužice)\nZřícenina gotického hradu stojí na vysokém návrší nad obcí Petrohrad na Lounsku v Ústeckém kraji. Dochovaly se pouze obvodové zdi paláce, zbytky hradebních zdí a kaple Všech svatých vybudovaná v polovině 17. století na základech okrouhlé hradní věže. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Hrad nechal ve 2. polovině 14. století postavit Petr z Janovic. Hrad byl majetkem pánů z Janovic do roku 1483, poté jej vlastnili Gutštejnové a páni z Kolovrat. V roce 1559 je hrad uváděn jako pustý. Hrad Vildštejn Skalná, 35134 (ve vzdálenosti 46,1 km od Lužice)\n25 m bazén s párou, saunou a množstvím vodních atrakcí. Rodiče i děti potěší dětský bazén, dravá řeká, vlnobití, tobogány, občerstvení přístupné přímo od bazénů a v neposlední řadě bezbariérový vstup a zázemí pro vozíčkáře. Lobkovická hrobka (Hraběcí kaple) Horní Jiřetín, 43543 (ve vzdálenosti 46,1 km od Lužice)\nPo pravé straně silničky vedoucí od zámku Jezeří do Černic stojí v lese blízko okraje hnědouhelného dolu zbytky lobkovické hrobky, známé pod názvem Hraběcí kaple. Kdysi v těchto místech bývala paseka, nedaleko tekl Šramnický potok a vedla tudy turistická zeleně značená cesta z Dřínova k zámku. Dnešní realita je poněkud jiná... Hraběcí kapli projektoval v barokním slohu známý architekt vídeňského dvora Andreas Altomonte (žil v letech 1699-1780). Její stavbu vedl v roce 1753 stavitel Hauptvogel z Roudnice. Potřebný kámen byl získáván v kamenolomu na Salesiově výšině (v lese mezi Loučnou a Osekem). Kaple ale nebyla nikdy dokončena; přesné důvody nejsou známy. Měla prý připomínat zánik Popelovců, jedné z rodinných větví Lobkoviců, kteří vlastnili zámek Jezeří v letech 1623 až 1722. Do dnešní doby se z kruhové stavby s předsíní zachovaly obvodové zdi. Zámek Kynžvart Lázně Kynžvart, 35491 (ve vzdálenosti 46,2 km od Lužice)\nMezi lety 1585-1597 byl v údolí pod kynžvartským hradem postaven renesanční zámek. Po bitvě na Bílé hoře, získali kynžvartské panství (zámek a pozůstatky hradu na kopci) bratři Metternichové, kteří panství vlastnili až do roku 1945. Zámek má ve svých sbírkách velké množství neobyčejně zajímavých památek. K nejcennějším patří bezesporu čtyři pozdněgotické deskové oltářní obrazy od německého malíře Bernarda Strigela z roku 1510, představují legendu o nalezení sv. Kříže. K dalším cennostem patří kancléřova knihovna, jedna z nejvýznamnějších šlechtických knihoven v České republice. Součástí zámku je park s jedenácti rybníky. Památník Ypsilonka Cheb, 35001 (ve vzdálenosti 46,3 km od Lužice)\nYpsilonka je název křižovatky cca 5 km východně od Chebu, nedaleko Jesenické přehrady. Roku 1873 zde byl umístěn jeden ze základních triangulačních bodů v Čechách. Název lokality je odvozen od rozcestí ve tvaru písmene ypsilon. Nachází se zde rovněž památník 2. divize americké armády, která v průběhu II. světové války osvobodila město Cheb. Zámek Manětín Manětín, 33162 (ve vzdálenosti 46,4 km od Lužice)\nArchitektonický skvost období baroka. Areál zámku je spojený s kostelem a vtělený do celkové kompozice středu města z doby kolem roku 1730. Přístupný je od dubna do října s prohlídkovou trasou. V areálu je park a hospodářský dvůr. Hrad Preitenštejn Nečtiny, 33163 (ve vzdálenosti 47,5 km od Lužice)\nZřícenina gotického hradu Preitenštejn stojí na kopci asi 1,5 km jižně od obce Nečtiny na Plzeňsku. Z hradu se dochovaly valy, příkopy, obvodová hradba opevnění a torza zdí přilehlých hradních budov. Hradní zříceniny jsou volně přístupné. Hrad nechal ve 30. letech 14. století jako vojenský opěrný bod na důležité zemské stezce vybudovat král Jan Lucemburský. Později se hrad dostával do zástavy – páni z Gutštejna, Pluhové z Rabštejna. V polovině 16. století byl hrad definitivně opuštěn. Zámek Nečtiny Nečtiny, 33163 (ve vzdálenosti 47,7 km od Lužice)\nNovogotický zámek je perlou obce Nečtiny na Plzeňsku. Romantický zámek se stylovými novogotickými věžemi na nároží a vysokými trojúhelníkovými štíty s cimbuřím obklopuje park s velkým rybníkem. Zámeček nechal v 16. století pravděpodobně vybudovat Florián Grysperk z Gryspachu na místě dnešní osady Hrad - Nečtiny. Za Grysperků (1549 - 1623) zde vyrostla jednoduchá renesanční stavba s odvážně rozepjatou valenou klenbou v přízemí. Pod zámečkem byl na nově založeném rybníce usazen mlýn a pod ním i pivovar. Všechny postavené objekty tak představovaly typický statek nebo také dvorec z období renesance. Rozsáhlou přístavbu provedl od roku 1657 Adam Václav Kokořovec z Kokořova. Největší přestavba do slohu novogotického proběhla v letech 1855 - 1858, kdy od roku 1839 až do konce druhé světové války byl majiteli panství francouzsko - německý rod hrabat Mensdorfů - Pouilly. Celá stavba zámku na půdorysu ve tvaru U je vestavěna do do rozsáhlého anglického parku s rybníkem. Dominujeme mu hranolová věž a je zdoben trojúhelníkovými štíty, cimbuřím a polygonálními vížkami. V roce 1964 zničil velký požár interiérové vybavení a výzdobu. Zámek se podařilo zrekonstruovat tak, aby alespoň exteriér získal svou původní podobu. Po roce 1945 se na zámku vystřídalo několik uživatelů, což mu vůbec neprospělo. Po zřízení zemědělského odborného učiliště byl historický objekt užíván jako škola a internát pro žáky. Dnes slouží potřebám Západočeské university. Možnost procházky na blízkou zříceninu hradu Nečtiny, stojící na vyvýšenině nad zámkem. Koncem 16. století nechali Gryspekové z Gryspachu vybudovat renesanční zámek. Za Kokořovců z Kokořova byl zámek v 1. polovině 17. století barokně rozšířen. V letech 1839 – 1945 vlastnil zámek rod Mensdorf-Pouilly, za kterých byl zámek ještě rozšířen a novogoticky upraven. V roce 1964 zámek vyhořel, v roce 1970 byl však renovován pro účely zemědělské školy. Nyní je zde Střední odborné učiliště zemědělské, zámek slouží i jako ubytovací zařízení. Zámek Jezeří Horní Jiřetín, 43543 (ve vzdálenosti 48,3 km od Lužice)\nBarokní zámek Jezeří se nachází jihozápadně od Litvínova. Ve 2. polovině 14. století nechali páni z Rvenic postavit gotický hrad, který se postupně změnil na renesanční zámek. Prodělal dva požáry, po kterých byl přestavěn do dnešní podoby. Zámek byl poctěn návštěvou J.W.Goetheho a žil zde také skladatel K.W. Gluck. Ves Jezeří (dříve Eisenberg) se poprvé uvádí po r. 1365, kdy se po ní psal Nevlas z Eisenberka, v r. 1384 se uvádějí bratři Bušek a Nevlas, Bušek se ještě v r. 1394 psal ze Rvanic (Ervěnic) a z Eisenberka. Někdy v l. 1363 – 1365 si postavili páni ze Rvenic hrad Eisenberk (Jezeří). Jejich majetkem zůstal až do r. 1407, kdy jej koupil i s příslušenstvím Petr z Perče. V l. 1410 – 1413 se připomíná na Jezeří Albrecht starší z Kolovrat, který měl patronát nad farou v Albrechticích. K hradu patřily Albrechtice, Jezeří Rvenice (Ervěnice) a další majetek. Od r. 1416 byl majitelem hradu Jan Smolík ze Slavic, který získal před r. 1434 i ervěnický statek. V 50. letech 15. století se stalo Jezeří majetkem saských feudálů – pánů z Kaufunku. Kunc z Kaufunku věznil na Jezeří i mladého saského knížete Arnošta, aby si na jeho otci, saském kurfiřtovi, vymohl zisk statku v Sasku. Byl však u Cvikova zajat a popraven. Z obavy před konfliktem se sousedním Saskem obsadilo vojsko krále Jiřího z Poděbrad hrad Jezeří a tím vláda Kaufunků skončila. V r. 1459 se na Jezeří opět vrátili Smolíkové ze Slavic, kteří vlastnili celé panství do r. 1513, kdy je Zikmund Smolík odkázal svému švagru Mikuláši Hochhauserovi z Hochhauzu. Mikuláš provedl na hradě řáadu stavebních úprav a v r. 1549 jej přestavěl na renesanční zámek. Z této přestavby pochází patrně velká půlkruhová bašta před jižním křídlem a snad i část mohutného zdiva tohoto křídla dnešního zámku. Hochhauserové drželi panství Jezeří až do r. 1623. Nejvýznamnější z nich byl Václav mladší, který se zúčastnil tureckých válek v Uhrách, kde r. 1596 v boji u Jageru zahynul. Za účast v českém stavovském povstání bylo Hochhauserům r. 1623 panství konfiskováno a prodáno Vilémovi mladšímu z Lobkovic. Tvořily je tehdy statek Jezeří se zámkem, dvorem, vinicemi, vesnice Albrechtice, Horní a Dolní Jiřetín a Čtrnáct Dvorců, statek Velemyšleves, Hrušovany, Hliňany a polovina statku Hořan. V r. 1627 dal Vilém mladší z Lobkovic upravit zámek v barokním slohu. V r. 1646 zámek vyhořel a zůstal jen malý domek (čeledník) a koňská stáj. Požár způsobili potulující se vojáci, pravděpodobně císařští, kteří v té době obléhali Švédy obsazený mostecký hrad. V r. 1696 začal Ferdinand Vilém z Lobkovic zámek Jezeří znovu budovat v barokním slohu. Hlavní podélná budova vytvořila se čtyřmi kolmo připojenými křídly půdorysný tvar nízkého a širokého písmene H, z jehož jižního boku vystupoval sálový rizalit. Zámek měl nehluboký dvůr s nasazenými věžemi, monumentální portál hlavní budovy, uvnitř osové vnitřní schodiště s polygonální halou, kde byly štukové doplňky. Z místností vynikali tzv. zlatý kabinet, zrcadlový sál a veliký společenský sál, který sloužil jako zámecké divadlo. Při východním a západním průčelí byly vyhlídkové terasy. U zámku vznikal též malá fontána s antickými plastikami. Vnitřní vybavení bylo podle popisů z 18. století velmi bohaté, v přízemí byl sál s kulečníkem, knihovna, zrcadlový pokoj, pokoje knížat, audienční síň, soustružnická dílna, prachárna, zbrojnice, stříbrná jídelna úředníků a pokoj kapucína. V patře byla kaple a další místnost. V r. 1713, za Oldřicha z Lobkovic, postihl Jezeří opět požár. Škoda tehdy činila 30 398 zlatých a zámek musel být opět celý barokně vystavěn. Konec 18. a začátek 19. století, období knížat Josefa Františka Maxmiliána z Lobkovic a Ferdinanda z Lobkovic, znamenaly vrchol stavebních a kulturních dějin zámku. Od r. 1802 bylo na Jezeří v provozu zámecké divadlo, v němž hrála i řada vídeňských herců, neboť v té době měli Lobkovicové pronajato známé divadlo Na Vídeňce. Vznikla i zámecká myslivecká kapela s 22 členy, která dosáhla největších úspěchů pod vedením kapelníka italského původu Josefa Cartellieriho (zemřel na Jezeří r. 1870). Kromě ní zde vystupoval i známý pěvecký „eisenberksý“ kvartet a hudební oktet. Na koncerty v zámeckém parku se sjíždělo množství posluchačů ze širokého okolí. Na zámku Jezeří začínal své první hudební kroky skladatele Ch. W. Gluck, jehož otec zde byl lesníkem. Jezdila sem řada významných návštěvníků, například J. W. Goethe, když se léčil v nedalekých Teplicích. S ním navštívil Jezeří i italský pěvec Antonio Brizzi, který zde koncertoval pro zámecké hosty. Kromě péče o zámek věnovali Lobkovicové pozornost i jeho okolí. Mělo svůj specifický ráz a již v době požáru v r. 1713 zde byla malá oranžérie. Rozsah okrasné zahrady potom dokládá popis panství Nové Sedlo – Jezeří z r. 1736 a plány z r. 1797 a 1811. Byla zde kuchyňská zahrada, park, který měl v r. 1838 rozsah 50 ha, 3 rybníky, veliká a bohatá obora na svahu Krušných ho u zámku a zimní zahrada s řadou pseudoantických plastik, založená v r. 1829. Panství Nové Sedlo – jezeří bylo bohaté a rozsáhlé. V r. 1848 k němu patřila městečka Ervěnice a Strupčice a 21 vsí. Vedle zemědělství a lesnictví mělo značný význam již v 18. století průmyslové podnikání – pivovar, vápenky, cihelny a těžba hnědého uhlí v Pohlodech a Chomutovsku. Po vzniku ČSR, za první pozemkové reformy, bylo ve 20. letech panství částečně rozparcelováno a Lobkovicům zůstalo celkem 5 dvorů. V době druhé světové války mělo panství nacistickou správu vzhledem k tomu, že poslední majitel kníže Max Lobkovic byl vyslancem československé vlády v Londýně. Na zámku yl umístěn strážní oddíl SS, jenž hlídal zajaté vyšší důstojníky spojeneckých armád, kteří tam byly nacisty vězněni. Dnes je zámek Jezeří ve správě Národního památkového ústavu v Ústí nad Labem. Kostel sv. Olgy ve Františkových lázních Františkovy Lázně, 35101 (ve vzdálenosti 49,1 km od Lužice)\nStejně jako další západočeská lázeňská města mají i Františkovy Lázně svůj pravoslavný kostel. Byl vybudovaný pro ruskou komunitu a lázeňské hosty mezi lety 1887-1889 (z lázeňského trojúhelníku měly Františkovy Lázně pravoslavný kostel jako první) a je zasvěcený sv. Olze. Jeho architektem byl místní starosta Gustav Wiedermann. Na nízké průčelí navazuje osmiboká věž a hlavní část kostela tvoří loď čtvercového půdorysu pod baňatou věží. Kostel Povýšení sv. Kříže ve Františkových Lázní Františkovy Lázně, 35101 (ve vzdálenosti 49,4 km od Lužice)\nKostelík, který byl vybudován na okraji centrálního parku ve Františkových Lázních mezi lety 1812-1819 z peněz církevního fondu, je poměrně výjimečnou stavbou. Jde totiž o empírový svatostánek se dvěma páry mohutných sloupů a tympanonem kolem vstupních dveří a takových je v Čechách velmi málo. Interiér kostela zdobí fresky od V. Kandlera, kolem oltáře zaujmou obrazy sv. Heleny a císaře Konstantina. Kostel byl upraven v roce 1936. Ubytování v sousedních městech Ubytování Jáchymov Ubytování Boží Dar Ubytování Merklín Ubytování Ostrov Ubytování Loučná pod Klínovcem Ubytování Abertamy Ubytování Pernink Ubytování Kovářská Ubytování Horní Blatná Ubytování Nové Hamry Ubytování v dalších lokalitách Ubytování Praha Ubytování Brno Ubytování Ostrava Ubytování Plzeň Ubytování Olomouc Ubytování Liberec Ubytování České Budějovice Ubytování Hradec Králové Ubytování Pardubice Ubytování Zlín Ubytování Jihlava Ubytování Znojmo Ubytování Uherské Hradiště Ubytování Český Krumlov Ubytování Třeboň Ubytování Františkovy Lázně Ubytování Valtice Ubytování Praha Telefon +420 222 539 539 E-mail rezervace@hotel.cz Skupinové rezervace\nO nás Pro ubytovatele Dárkové poukazy Pro novináře Pro uchazeče Silvestrovské pobyty Obchodní podmínky Katalog ubytování na Hotel.cz Hotel Jáchymov Sledujte nás 8665 131 Copyright © 1997 - 2017HOTEL.CZ a.s.


Kožená sedací souprava do rohu Carlton, pro dalšího spokojeného zákaznika z Brna.\nDodáno dalšímu spokojenému zákazníkovi\nJedná se o trojsed Windsor k tomu křeslo Café a ušák Queen Anne a to vše v zelen ...\nRytmus a naše křeslo Qeen Anne\nRádi jsme se podíleli na přípravě nového videoklipu populárního umělce. Rytmus ...\nÚvodní stránka » SEDACÍ SOUPRAVY CHESTERFIELD » Kožené sedací soupravy\nVeškeré naše kožené sedací soupravy Chesterfield jsou vyráběny na zakázku - můžete si určit barvu kůže, látky nebo tuhost a dokonce i velikost! Pokud dávaté přednost spíše modernímu pojetí interiéru, není problém se s námi poradit a vybrat vhodnou barvu kůže, nebo změnit tvar nožiček, je také možné nahradit kožené knoflíky kamínky Swarovski .\nKožená sedací souprava Queen ...\nCena: 43 258 Kč\nCena: 50 820 Kč\nCena: 34 707 Kč\nKožená sedací souprava ...\nCena: 45 120 Kč\nCena: 99 559 Kč\nKožené křeslo Windsor\nKožené křeslo Windsor ...\nCena: 34 985 Kč\nCena: 55 991 Kč\nCena: 127 774 Kč\nkřeslo Queen Anne - látka\nAkční cena: 14 699 Kč\nAkční cena: 22 500 Kč\nAkční cena: 28 314 Kč\nAkční cena: 12 192 Kč\nAkční cena: 15 120 Kč\nCena: 22 864 Kč\nCena: 22 879 Kč\nPelikán Design s.r.o. - kožené sedací soupravy a stylový nábytek, Stránského 400/17, 616 00 BRNO\ntel. +420 603 824 145 / +420 731 415 925\ne-mail: mpelikan@volny.cz, e-shop: www.pelikan-design.cz


Koření / Horoskopy na míru\nHoroskopy na míru » Koření » Koření\nKoření je využíváno k vylepšení chutě či vůni pokrmů. Jaké směsi koření použít ? To se dočtete v našem magazínu.\n14. Leden 2013 - 23:50 - Sibyla\nKardamom je bylina, která roste jako divoká v tropických deštných pralesích. Pochází z oblasti Indie, Srí Lanky, Číny a Vietnamu. V dnešní době se s ní můžete setkat i v Tanzanii, Guatemale, Sumatře i jinde.\n29. Prosinec 2012 - 17:03 - Sibyla\nDomovy jsou v období Vánoc provoněny různými vůněmi a mezi nimi i vůněmi koření. Mezi typické vánoční koření patří anýz, badyán, hřebíček, fenykl, vanilka, skořice, kardamom, nové koření, pepř, šafrán i zázvor. Podle koření se pojmenovávalo i cukroví, které v sobě mělo dané koření jako přísadu. O některém z nich se dnes něco dozvíme.\nAnýz: Proti nadýmání a křečím\n5. Listopad 2012 - 17:41 - Klára T.\nAnýz je bylinkou, která pochází původem z jižní Evropy a oblasti Asie. Anýz můžeme zařadit do skupiny, kde je kmín, fenykl a kopr.\nJde o jednoletou rostlinu, která potřebuje hlavně slunné a teplé místo. Květy anýzu jsou bílé a jeho plody se sbírají na podzim a to ze začátku jejich zrání. Poté se jeho plody nechávají dosušit. Až jsou plody usušené, plody se oddělí od stonku a vloží do sáčku nebo nádoby.\nAnýz je bylinou a kořením, které je aromatické a má hlavně uklidňující účinky. Jeho chuť je nasládlá a využití má zejména jako koření ve vaření. Přidává se ale také jako přísada do parfémů a pro úpravu chutě a vůně léčiv. Může být použitý i pro výrobu cukrovinek a alkoholu. Najít ho můžeme i v podobě vonné svíčky, sáčků, kadidla, zkrátka v aromaterapii.\nPepř: Černý, zelený, bílý a červený\n16. Září 2012 - 21:07 - Admin\nPepř se stal nedílnou součástí kuchyně a nenahraditelným pomocníkem při ochucování jídel. Jde o jedno z nejrozšířenějších a také nejoblíbenějších koření na světě. Kromě svého výrazného aroma a ostré chuti má i blahodárné účinky na lidský organismus. Nevěříte? Přesvědčte se sami.\nPepř má několik druhů, nejčastější odrůdou je pepř černý. Jde o popínavou rostlinu, která je stálezelená a má srdčité listy. Můžete ho pěstovat doma i vy. Pěstuje se často doma i pro okrasu, ne jen pro užitek. V našich podmínkách má totiž plody zřídkakdy. Nejlépe se mu daří v tropech, v polostínu či stínu. Původem je z Indie, ale dnes se pěstuje po celém světě, ať už jde o Brazílii, Malajsii, Čínu nebo Vietnam, odkud se ve velkém vyváží do ostatních zemí.\nSkořice II. díl: Mnohostranné léčebné účinky\n18. Březen 2012 - 17:38 - Klára T.\nO účincích skořice věděli už staří Číňané, kteří skořici užívali při problémech se zažíváním. Skořice působí výborně i proti křečím, bolestem břicha a nadýmání. Skořice je vhodným pomocníkem při cukrovce. Pomáhá snížit glykémii v krvi.\nVnitřní sušená kůra skořicovníku je velice bohatá zejména na silice. Z květů i listů skořice se dokonce vyrábí i skořicový olej. Skořice se vyznačuje i svými prohřívacími účinky a proto se často přidává zejména do čajů a to především v zimě. Díky správnému prokrvení zlepšuje náladu a dokáže i povzbudit sexuální aktivitu.\nSkořice I. díl: Aromatické koření\n5. Březen 2012 - 9:16 - Klára T.\nSkořice je chutným i aromatickým přídavkem do mnoho jídel i dezertů. Nejenom, že dodá jídlu šmrnc a vůni, ale zároveň je i v určitém množství pro lidský organismus zdravým přínosem.\nSkořice může být pro někoho symbolem Vánoc, ale také se často užívá běžně v potravinářském průmyslu. Kromě toho je dnes v kurzu i v kosmetickém průmyslu. Může být přidána do krémů, olejů, dokonce i šampónů. Skořice má překvapivě mnoho léčivých účinků.\nI paprika má svá tajemství\n26. Únor 2012 - 12:58 - Admin\nPaprika si na žebříčku koření udržuje neustále první pozice. Pro svou lahodnou chuť a všestranné použití je při přípravě jídel téměř nepostradatelná. I po zdravotní stránce se paprice připisuje mnohostranný význam, především pro vysoký obsah vitamínu C, jehož množství strčí do kapsy i pomeranče nebo citrony. I když si mnozí myslí, že paprika pochází z Maďarka, není tomu tak. Jejím pradomovem je Střední Amerika, odkud semena do Evropy přivezl lékař výpravy Kryštofa Kolumba. K Maďarům její semena zřejmě přinesly etnické skupiny z Balkánu, které prchaly před nájezdy Turků.\nOregano: Koření proti rakovině\n2. Leden 2012 - 10:17 - Klára T.\nTato známá bylinka a koření v jednom, v Česku známé jako červená lebeda, dobromysl, či saský balzám, se těší velké oblibě a to zejména v pizzeriích, kde se používá jako základ při výrobě pizzy. Navíc je to chutné koření, které se přidává do mnoha jídel a vytváří tak jedinečné chuťové stopy.\nOregano patří do čeledi hluchavkovitých a čítá až kolem 20 odrůd. Pouhá jedna lžíce oregana obsahuje tolik antioxidantů jako jedno celé jablko.\nKurkuma: Léčivý odvar i chutné koření\n6. Září 2011 - 21:54 - Klára T.\nMožná, že dnes slyšíte o kurkumě poprvé, ale pravdou je, že je hojně využívána již od dávnověku. Kurkuma, svým latinským názvem curcuma longa, je indický šafrán a původ má v jihovýchodní Asii. Dorůstá do výšky až metr a roste ve výšce 1500 metů nad mořem, i víc. Nejvzácnější jsou na kurkumě její oddenky a také kořeny. Její květy se podobají lotosu a listy zázvoru.\nNe nadarmo se řadí do čeledi zázvorovitých. Největší oblibě se těší v Indii, Indonésii a Číně.


V hlavní roli mandle a víno | Město Hustopeče - oficiální web\nV hlavní roli mandle a víno\n19. 3. 2018 · 2 minuty čtení · 1 fotografie\nMandloně, mandle a pokrmy z nich budou mít hlavní slovo v Hustopečích v sobotu 24. března. Sedmý ročník slavností nabídne také vína místních vinařů, pestrý kulturní program, turistiku i zábavu pro děti.\nHustopeče nesou právem označení Srdce vinic a mandloní. Najdete zde největší mandloňové sady ve střední Evropě i bohatou vinařskou historii, na kterou současní vinaři navazují. Svůj svátek oslaví již posedmé a na návštěvníky letos čeká celá řada novinek. Na náměstí vyroste gastrozóna s pokrmy z mandlí, které naservírují kuchaři čtyř restaurací. Program obohatí tři show známého šéfkuchaře Petra Erina Kováče. A mezi ingrediencemi, které při vaření použije, rozhodně mandle v pevné či tekuté podobě nebudou chybět. Soutěžit budou také jedlíci vybraní z publika. Kdo z nich sní nejrychleji třiceticentimetrový Hustopečský mandlový koláč?\nPódium na náměstí přivítá i kulturní program. Kromě místních dětí zahraje slovenská folková skupina Hrdza a kapela Red Socks Orchestra, která donedávna vystupovala pod názvem Junior Band. Řemeslné, vinné nebo mandlové produkty a pochutiny z nich nakoupíte na jarmarku.\nVeselo bude i v ulici Na Hradbách a na nádvoří domu U Synků. Pobavíte se a ochutnáte vína místních vinařů. Hustopečské restaurace budou podávat mandlové pokrmy. Potěšíme i turisty. Tři různě dlouhé trasy, jejichž start je na Dukelském náměstí, vedou do mandloňových sadů. Můžete na nich plnit úkoly, vlastnoručně si opéct špekáček a u sedmnáctimetrové rozhledny ochutnat delikatesy z mandlí či Hustopečskou mandlovci.\nO zábavu budou mít postaráno i děti. Na náměstí i cestou do mandloňových sadů se svezou na kolotoči, připraveny budou i střelnice, malování na obličej, jízdy koňským povozem nebo jarní tvoření. Vstupenku, která platí na program na náměstí a nádvoří domu U Synků, koupíte na místě za 100 korun, studenti a senioři zaplatí 50 korun, děti do 15 let půjdou zadarmo. Až do pátku 23. března můžete využít předprodeje v turistickém informačním centru i online. Tady získáte vstupenku za zvýhodněnou cenu 80 korun, pro studenty a seniory se nic nemění.


Babiš dárcem krve - Euro.cz\n14. března, 11:44 - Petr Weikert\n14. března, 11:44\nPoslanci budou mít na své aktuální schůzi krvavý džob. Ministr financí Andrej Babiš tam přinesl návrh na zdanění korunových dluhopisů, tedy chce zdanit sám sebe poté, co se přišlo na jeho kličku v zákoně. Jenže nesměl by to být Andrej Babiš, aby to všechno bylo tak jednoduché.\nJsou-li poslanci co k čemu, jeho návrh odmítnou, byť se asi všichni shodnou na tom, že Babišova daňová pirueta z roku 2012 není v pořádku.\nMinistr financí sice může tvrdit, že není politik, ale v následujícím kroku se dá vidět jasný politický záměr. Korunové dluhopisy navrhuje zdanit v novele, která by zvýšila daňové odpočty pro dobrovolné dárce krve. Nedává to smysl? Samozřejmě, že nedává. Babiš oprášil starou poslaneckou praxi a přišel s přílepkem zákona. Jednoduše načetl svůj návrh do normy, která s ním vůbec nesouvisí.\nProjděte si hříchy ministra financí:\nV minulosti byla veřejnost svědkem několika takových hezkých počinů. Třeba když se objevila novela o zoologických zahradách v živnostenském zákoně, novela o vinařství v zákoně o provozu na pozemních komunikacích nebo odškodnění klientů zkrachovalých bank v zákoně o státních symbolech. U toho se zastavme. Protože v roce 2007 část zákona, která umožňovala odškodnit klienty zkrachovalé Plzeňské banky, Union banky a Kreditní banky Plzeň, zrušil Ústavní soud. Nezabýval se přitom správností odškodnění, ale legislativním procesem. Od roku 2007 zkrátka každý alespoň trochu vzdělaný poslanec ví, že přílepek je neústavní.\nBabiš tedy dnes navrhuje zdanit sám sebe protiústavním způsobem. Kdo ho podezřívá, že to dělá schválně, aby se v budoucnu mohl on nebo někdo z dalších postižených miliardářů z povinnosti vykroutit, zřejmě nebude daleko od pravdy.\nPoslanci by proto měli jeho návrh odmítnout a žádat, aby návrh prošel standardním legislativním procesem včetně všech připomínek, byť by to byla práce na delší čas. Možná i s tímhle AB počítá, aby mohl později říkat, že se chtěl zdanit, ale ostatní byli proti. Známe ho.\nRozhodně se ale sluší politovat dobrovolné dárce krve, kteří by si díky novele mohli zvýšit daňové odpočty. Pokud chtějí sledovat sněmovní debatu, možná sami budou lékařskou pomoc potřebovat.


Překonala závislost i pornoskandál: Paris Hilton se… | Kafe.cz\nJejí život je protkaný skandály, na veřejnosti se kdysi často pohybovala opilá a pod vlivem drog, natočila nechvalně proslulou pornonahrávku a vystupuje jako hloupá a luxusem posedlá blondýnka. Jak to ale podle všeho vypadá, Paris Hilton se konečně podařilo najít životní balanc, a se svým současným partnerem dokonce plánuje děti.\nModelka, zpěvačka, televizní osobnost, herečka, moderátorka, influencerka, podnikatelka, DJka, ale hlavně provokatérka. Paris Hilton si ve svém životě vyzkoušela snad všechny profese v showbyznysu, aby se dostala do co možná nejširšího povědomí lidí. Do toho se ale zapsala hlavně svými skandály.\nAlkohol, drogy a porno\nParis Hilton se snad odjakživa snažila upozornit na svou osobu a nebála se využít nejrůznějších prostředků. Jakožto vnučka úspěšného hoteliéra měla k dispozici spoustu peněz, které velmi ráda utrácela nejen za luxusní oblečení, ale také večírky. Skandály související s alkoholem a drogami se objevovaly natolik často, že je postupem času veřejnost s takovým zaujetím ani nesledovala. Pak ale přišlo něco, co všem vyrazilo dech.\nTím byla pornonahrávka, na které se tehdy osmnáctiletá Paris oddává sexuálním hrátkám se svým přítelem Rickem Solomonem. Video se ihned začalo šířit internetem. Některým bylo Paris líto, převažovala však ta část lidí, která nahrávku považovala za další prostředek šíření její slávy. V dokumentu This Is Paris, který vyšel v minulém roce, se blondýnka k celému incidentu vrátila a vysvětlila, jak to tenkrát s videem bylo.\n„Byl to můj první vztah. Bylo mi 18. Byla jsem do něj tolik zamilovaná a chtěla ho udělat šťastným. Pamatuji si, jak vytáhl kameru a trochu mě do toho natlačil. Bylo to, jako by mě elektronicky znásilnil,“ popisovala události onoho večera Paris v dokumentu. „Byl to soukromý moment náctileté holky, která na tom nebyla psychicky nejlépe, ale všichni se tomu smáli, jako by šlo o něco vtipného,“ dodala ještě.\nJak sama Paris v dokumentu prozradila, její život zdaleka není takový, jak může z jejích sociálních sítí vypadat. Image hloupé blondýny, která se štítí tvrdé práce a miluje život v luxusu, si prý kráska vymyslela, neboť věděla, že jde o velmi chytrý způsob, jak zaujmout veřejnost.\nV dokumentu se taktéž vracela ke svému dospívání. Právě kvůli svému nevyzpytatelnému chování byla totiž rodiči často posílána do nápravných zařízení. Zážitky, které si z takových institucí odnesla, jí prý dodnes způsobují noční můry. Zaměstnanci ústavů se prý k ní i dalším dívkám chovali velmi hrubě a psychicky i fyzicky je týrali.\nŠtěstí v lásce a touha po dětech\nParis Hilton měla dlouhou dobu ve svých milostných vztazích velkou smůlu a možná nakonec ani nedoufala, že ještě narazí na toho pravého. Nyní to ale vypadá, že svého prince konečně našla. „Je to můj vysněný muž, o svatbě a dětech mluvíme neustále. Nemůžu se dočkat další životní fáze. Konečně budu mít skutečný život,“ nechala se podle Super.cz s odkazem na podcast The Trend Reporter with Mara Paris Hilton slyšet.\nS partnerem Carterem Reumem nechtějí jedno dítě, ale rovnou dvě. Prostřednictvím umělého oplodnění totiž usilují o dvojčata. S procedurou ji obeznámila její kamarádka Kim Kardashian. „Vůbec nic jsem o tom nevěděla, až Kim mi poradila. Jsem moc ráda, že mě představila doktorům. Podstupujeme umělé oplodnění, abychom si mohli vybrat pohlaví dvojčat,“ nechala se šťastná Paris slyšet.\n„Věřím, že rodina a děti jsou pravou podstatou života. Ještě jsem to nezažila, protože jsem nepotkala nikoho, kdo by si zasloužil moji lásku. Teď ho konečně mám,“ dodala na závěr. Snad tedy Paris štěstí a láska vydrží. Krásná blondýnka si to bezesporu zaslouží.


Výročí v pardubickém regionu - Pardubický deník\nVýročí v pardubickém regionu\nPardubicko - Připoměňme si, jaká výročí v pardubickém regionu připadají na čtvrtek 7. července\n7. července 1885 se narodil Ladislav Hesoun, od roku 1920 profesor gymnázia v Pardubicích; 1890 se narodil v Mladé Vožici Josef Kopecký, úředník přeloučské Radiotechny, dlouholetý kronikář Přelouče;\n1897 byla dána do provozu v zadním traktu pardubické radnice městská knihovna (prvním knihovníkem byl Jan Vavřík);\n1900 se narodil Josef Zítko, 1938 - 46 profesor reálného gymnázia v Pardubicích;\n1919 se narodil v Horním Jelení doc. MUDr. Vladislav Valach, CSc., na Palackého univerzitě v Olomouci vedoucí Ústavu patologické anatomie (+1995 v Olomouci);\n1932 zemřel Václav Formánek, stavitel na Přerovsku v Pardubicích;\n1935 se konal v Lázních Bohdanči automobilový závod „Bohdanečský okruh“;\n1938 se narodil v Pardubicích Oldřich Knitl, prozaik, publicista, autor rozhlasových her, pracovník ČRo, naposledy šéfredaktor stanice Český rozhlas 3 – Vltava;\n1939 zemřel v Pardubicích František Štrojsa, zasloužilý divadelní ochotnický pracovník, člen Arbesova okrsku, okrskový režisér a režisér býv. Lidové scény v Pardubicích;\n1945 se narodil v Kolíně Karel Kafka, pardubický akad. malíř, býv. pedagog pardubického gymnázia v Dašické ulici;\n1949 se narodil František Stehno, pardubický vodní lyžař, v r. 1973 mistr Evropy, medailista z MS 1975 a 1977, poté trenér a metodik vodního lyžování; 1966 se narodil Ing. Ivo Toman, býv. hejtman Pardubického kraje; 1978 zemřel rodák z Dašic Jaromír Vomáčka, hudební skladatel populární hudby, dirigent a klavírista v Praze; 2003 zahájily České dráhy rekonstrukci důležitého železničního mostu v Rosicích nad Labem; 2007 skončil v Pardubicích stylově XVI. ročník Vinofora - na pardubickém zámku kromě rozdávání ocenění v šesti soutěžních kategoriích byli vítězové pasováni na rytíře řádu Champagne. (kli)