Může i člověk bez talentu zhotovit pohledné kresby? - Blog iDNES.cz\n29. 07. 2010 18:11:50\nAno může. Zde bych chtěl sdělit podrobný návod, jak si nakreslit, i když zrovna nemáte na kreslení talent, docela pohledné obrázky. Potřebujete k tomu ..., ale o tom se dočtete více zde a přitom shlédnete i mojí galérii takto nakreslených kreseb.\nPředstavte si například, že si budete chtít z nějakých důvodů například nakreslit váš dům. Jenomže pánbůh vám do vínku moc nedal talent na kreslení. I ve škole vám to moc nešlo. Takže, co dělat?\nInu, pokud máte počítač a v něm nějaký grafický program, můžete začít vynikat.\nNejdřív si sežeňte fotografii toho vašeho domu, nebo něčeho jiného, co chcete nakreslit.\nTuto fotografii vložte do onoho grafického programu a pak prostou čárou obtáhněte všechny hrany na fotografii. Tloušťku čáry si pak zvolte podle sebe. (viz například obrázek brány ve Vlašimi\nAž to budete mít vše hotové, fotku jednoduše odstraňte, a to co vám zůstane, bude docela pohledná kresba oné budovy.\nViz například konečná fáze oné brány ve Vlašimi\nZde jsem tímto způsobem zhotovil i uhříněveský kostel Všech svatých\nuhříněveská kaple na Husově náměstí\nkamenné budovy v Netlukách\ntakto lze kreslit i postavy, například Gandalf z filmu „Pán prstenů“\nStejným způsobem jsem zhotovil i tohoto inlinebruslaře pro můj speciál "INLINE BRUSLAŘ" na stránkách našeho turistického oddílu. I předlohou pro tohoto kluka na bruslích byla fotografie.\nAutor: Libor Čermák | čtvrtek 29.7.2010 18:11 | karma článku: 23.48 | přečteno: 10398x\n16.9.2021 v 8:00 | Karma článku: 24.78 | Přečteno: 391 | Diskuse


Ahard vytasil Devítku, se kterou srdnatě a s úspěchem brání heavymetalové teritorium\nÚvod Hudba Ahard vytasil Devítku, se kterou srdnatě a s úspěchem brání heavymetalové teritorium\n9.7.2019\tPetr Bidzinski\tHudba\tRecenze\nTak moc, tak moc válek, všechny oběti / je čas, vážně, myslet na děti... Tak zní část textu jedné písně z nového alba kapely Ahard. Pravda, je to sdělení jednoduché, přesto mocné. A zcela upřímné, jakoby ze srdce jdoucí. Zkrátka přesně v duchu, který je pro tuto metalovou smečku charakteristický.\nKapela Ahard vydala nové album.\nSkupina Ahard vznikla v roce 2007 a aktuální Devítka je její čtvrté album. Debut Prachy vládnou vydala v roce 2010, o tři roky později přišla na řadu Planeta magorů (2013), kterou v roce 2016 doplnil Freestyle.\nLetošní kolekce je utkána z heavymetalové přímočarosti, přičemž Ahard používají čitelný hudební jazyk bez nějakých žánrových odboček či kudrlinek. Jsou zcela srozumitelní a oddaní vlastní metalové víře. Upřednostňují přitom kompoziční střídmost, struktury písní nikterak nevybarvují okázalostí, nicméně právě v tomto do jisté míry minimalistickém pojetí se cítí jako ta pomyslná ryba ve vodě. Navíc o to více vyniká role chytlavých refrénů, které, jak známo, patří k nezbytnostem pro daný žánr, ale u tohohle alba je patrné, že si kapela s nimi velmi vyhrála. A tohle úsilí se vyplatilo. Jejich zapamatovatelnost poskytuje nahrávce nezpochybnitelné plusové body.\nOd úvodního střelhbitého vykopáváku Roj je patrné, že Ahard jsou adekvátně připraveni. Látku, se kterou pracují, znají velmi dobře, takže výsledkem je variabilní materiál, který dává smysl, i když při podrobnější analýze zjistíme, že nepracuje s mnoha výrazovými prvky. Ale i s omezenými prostředky se dá hrát vkusné divadlo. Pomáhají k tomu také citlivé klávesové plochy. V tomto případě rovněž podotkněme, že na rozdíl od mnoha jiných kapel tyto klávesové příspěvky nemají za cíl zmocnit se samotné písně, ani se nesnaží roztavit přítomnou heavymetalovou ostrost, ale slouží jako tmelící element.\nDevítka je druhé album, kterému z pěveckého trůnu velí Jan Bernátek. Tento bývalý člen skupiny Salamandra je také společně s kytaristou a zakladatelem kapely Ivanem „Jekim“ Jekielkem autorem písní a textů. Textem pro song Den starý den pak přispěl Jiří Šperl ze spřátelených Limetall.\nAhard sice převážně kráčí po vyšlapaných cestách, přesto do písní dokážou zakomponovat prvky, jež přinášejí jistou překvapivost. Song Ruská ruleta tak zvýrazňuje známá „ruská vyhrávka“ a v písních Drákula nebo Poslední dobou můžeme zase zaslechnout nádech orientální hudby. Pozoruhodné přitom je, že prvně uvedenou složil Jan Bernátek, zatímco tu druhou Ivan Jekielek. Ostatně skladatelský rukopis obou muzikantů se nijak výrazně neliší, což má výhodu právě v tom, že hudební tvář Ahard je zcela rozpoznatelná, i když ji tvaruje vícero autorů. Oba totiž vědí, co je pro skupinu vhodné a vyhovující.\nAhard rozhodně nesměřují k hudební zlatavosti, ale spoléhají se spíše na jakousi ryzost. A to i ve zmíněných textech, které nahlížejí na svět poměrně prostou a jasnou optikou. Nicméně o žádnou zátěž se nejedná, Ahard jsou v tomto způsobu prezentace naprosto uvěřitelní.\nDevítka není album výrazných hitů, nicméně z celkového hlediska jde o kompaktní nahrávku, která neprofukuje a stojí na pevných základech. Za nejvýraznější můžeme označit skladby Poslední dobou, Papalouni a Tou cestou. Z toho tedy vyplývá, že efektivnější a přesvědčivější písně se nacházejí až ve druhé polovině tohoto počinu. To může být do jisté míry překvapivé, ale účel to splňuje. Právě tahle gradace dává Devítce určitou přidanou hodnotu, díky které si cestu k albu zajisté najdou nejen hudební fanoušci, jímž v žilách koluje výhradně heavymetalová krev klasického modelu.\nNa závěr ještě můžeme dodat, že Ahard jsou podepsáni pod festivalem Rocktherapy, který se každoročně ve druhé polovině srpna koná v Orlové a jehož finanční výtěžek putuje na charitativní účely.\nAhard: Devítka. Ragtime Records 2019


Zobrazit příspěvky - Mirek Zvolský\nProfil Mirek Zvolský\nPříspěvky - Mirek Zvolský\n« kdy: 30. 01. 2021, 10:59:12 »\n« kdy: 30. 01. 2021, 10:33:58 »\n« kdy: 30. 01. 2021, 10:01:23 »\n« kdy: 14. 06. 2020, 10:55:41 »\nCitace: RDa 14. 06. 2020, 09:55:08\nA kdybys potreboval jeste 3.6, tak to udelas jak ?\npyenv. Omlouvám se za opakování.\nVývoj / Re:Abstrakce u OOP\n« kdy: 14. 06. 2020, 08:17:50 »\nInheritance, if you look at it with a very jaded eye, inheritance is the declaration of methods and variables in a subscope and it has nothing to do with ISA whatever.\nJe to o úhlu pohledu. Tohle má moje větší sympatie.\n« kdy: 13. 06. 2020, 23:48:44 »\nMísto "make install" dělal a instaloval "checkinstall" debianí balík. Ale obávám se, že ten projekt nějak přiumřel. Nevím, jestli je něco takového.\nNa přehazování verzí pythonu je pyenv.\n(vím, že neodpovídám na Tvou otázku, promiň, neb nevím - a marně čtu to vlákno, jestli to někdo zodpoví)\nSoftware / Re:Webový rozcestník\n« kdy: 01. 06. 2020, 23:17:30 »\nDistribuce / Re:Jak v Ubuntu 18.04 instalovat/používat Python 3.8?\n« kdy: 16. 05. 2020, 19:15:01 »\n« kdy: 16. 05. 2020, 10:15:26 »\n« kdy: 16. 05. 2020, 10:08:48 »\n« kdy: 15. 05. 2020, 23:49:38 »\n« kdy: 28. 04. 2020, 10:02:56 »\n« kdy: 17. 04. 2020, 10:02:07 »\nTypeScript - zásadně ne (nespamujte prosím na toto téma).\nReact, Vue - něco bych chtěl do budoucna, snad Vue, ale teď nedokážu najít čas se to naučit.\nTakže asi jen jQuery a otázka k modernizaci je:\n1) spouštět lokální nebo CDN/cloudovou verzi js knihoven?\n2) je vhodné jít přes Babel a pracovat v nějaké moderní verzi js/ecmascriptu? Ve které? - což mi možná vyřeší i některou z následujících otázek?\n4) jak je dnes moderní a perspektivní js do html připojit? Jednotlivé js? Nebo bundlovat do velkého souboru a čím? Jak pracovat s externími jmény proměnných místo prastaré prasárny (jména z dříve spuštěných skriptů přístupná jako window.xxx). Používá se import? Nebo require?\n« kdy: 10. 03. 2020, 14:26:33 »\n1. verzování kódu, 2. deployment, 3. verzování databáze, 4....\n3 Tě asi ani tolik netrápí, protože po těch letech asi měníš strukturu tabulek minimálně. Můžeš něco jako číslované sql s ALTER TABLE (i když lepší je, když jsou změnové příkazy generované z nějakého popisu výsledné struktury - já to znám jen pro Python/Django, ale snad už je něco i pro PHP - jenže jak říkám, při minimálních změnách to není priorita).\n1 a 2 bych rozhodně obojí začal Gitem (v ostatních odpovědích si "nebo jiný verzovací systém" škrtni). Git se Ti hodí jako základ elementárního vzdělání, zálohování, přesuny mezi počítači (a tím i deployment, i když se tomu někdo bude smát), případně vývojové větve nebo vracení ke starému stavu.\nZaložíš si tzv.repozitář na Gitlabu (pro private projekt) nebo Githubu (pro opensource) <-tato volba není dogma, na rozdíl od výše zmíněné volby Gitu.\ngit clone <tvůj-projekt> (tenhle příkaz si zkopíruješ z Githubu/Gitlabu) - tím si to nahraješ na kteroukoli svou mašinu.\nA když už ty zdrojáky někde máš, tak v dalším kroku je nakopíruj (jen jednou, napoprvé!, na první mašině) do toho naklonovaného adresáře.\ngit status - Ti řekne, které soubory se odminule změnily (po předchozí akci to tedy bude milión souborů)\ngit diff - Ti řekne, co se zmenilo v jednotlivých souborech\núpravou souboru .gitignore odstraníš z "git status" všechny soubory, které sledovat/zálohovat/přenášet nechceš (soubory s hesly,tokeny)\ngit add . - všechny soubory naplánuješ, že se zapíší do příští dávky změn (místo tečky můžeš uvádět jednotlivé soubory)\ngit commit -m "popis/název další dávky změn" - zapíšeš dávku změn\ngit push - odešleš všechny commity na server Github/Gitlab\ngit pull - na kterékoli jiné mašině si takto stáhneš všechny změny z jiných mašin. Tím máš tedy vyřešen i ten deployment, samozřejmě musíš mít na to otevřené příslušné porty, řekl bych 443, když jsi klonoval s https, nebo 22, když jsi klonoval s ssh (což je lepší).\nJo a taky to takhle půjde asi jen na VPS, jestli jedeš na obyč. hostingu (nemáš VPS) budeš potřebovat nějaký jiný nástroj na nakopírování pouze změn. Pro ftp a Git je např. Gitftp. Když už teda jsi byl u toho Ftp, což ale není právě perspektivní protokol. Pro ssh si vhodný nástroj musíš najít nebo někdo poradí.\ngit log -n 10 - prohlédneš historii (nebo si přidej nějaký nástroj: gitk, tig, ..)\nNo a to je vše. Jestli používáš Windows, možná se to tam nepatrně liší (s těma "tečkama"?).\nČasem se zlepši tak, že začneš používat větve/branch.\ngit branch - ukáže Ti, jaké větve máš (než se s tímto rozjedeš, bude to jen "master").\ngit checkout -b <pojmenování-větve> - na vývojářské mašině si takhle založ větev a commitama v ní směřuj třeba k dotvoření nějaké nové vlastnosti.\nDál už se přepínáš bez -b:\ngit checkout <pojmenování-větve> - když chceš dělat na té nové vlastnosti (commity a pushe se Ti nemíchají do master)\ngit checkout master - když chceš dělat na tom, co máš nasazeno (třeba drobnou opravu chyby)\ngit merge <pojmenování-větve> - novou větev jsi dodělal a celou ji bereš do "hlavního vývoje"\n« kdy: 06. 02. 2020, 15:29:42 »\nMy laici ovšem na KDE nic nenastavujeme. Já si tak leda přetáhnul lištu nahoru, do menu zařadil běžné programy do Oblíbené a možná něco do menu přidal (RightClick, upravit aplikace).\nJo, asi nečekej, že Ti nějaká distribuce vyhoví instantně out of the box. Je to plno různých donastavení, doinstalací a konfigurací, tak půl dne práce jistě. Jestli chceš můj postup s Debianem+KDE z posledně (vývojářská mašina pro Python/Django), napiš mi na zvolsky@seznam.cz.\nMimochodem Ubuntu, pokud vím je taky derivát Debianu, ne? Stejně jako Mint nebo MX Linux. Za Debianem je komunita, ne firma. Soustředí se na výhradně volné licence. To nemusí vždycky vyhovovat, je potřeba sáhnout po instalátoru s nonfree ovladači. Asi tady:\nČímž bych taky upřesnil, pro které hlavní distribuce je KDE taky 1st class.


Jedeme na výlet! | Vilemínino zátiší\nBlog.cz\t> Vilemínino zátiší\t> Archiv\t> Duben 2015\t> Jedeme na výlet!\n9. dubna 2015 v 11:02\t| vilemina\t| Laskavé vzpomínání\nUž jsem dlouho nevzpomínala...\nOd jara do podzimu jsme jezdili na výlety, neumím si život bez nich představit. Aspoň v dětství tomu tak vždy bylo, výlet nebo vycházka bez ohledu na počasí patřil k rodinným víkendům.\nJak jsme se sestrou rostly, výletní trasy se úměrně (a někdy i neúměrně) prodlužovaly. Jezdilo se vlakem do Posázaví či na Brdy, v zimě aspoň na nějakou konečnou tramvaje. Pak se v rodině objevilo auto a jezdilo se autem, ještě později na víkend pod stan.To byla zlatá šedesátá mého dětství.\nNa jednodenní výlet se moc nevařilo, stačil namazaný chléb a jablko, mrkev nebo kedlubna, tatranka, i něco doma pečeného. Na autovýlet se vyrobil bramborový salát a naložil do dvou plastových sandwichových krabiček z NDR s hlubokým víkem, takže na louce stačilo jen rozložit čistou utěrku (na této etiketě matka trvala), krabičky otevřít a rozdělit porce do nich. K tomu hromada bůčkových placek, tehdejší velká móda a z nouze ctnost, bůčku bylo k dostání dost. Placky jsme plácaly den předem a ráno je matka rychle usmažila. Vzpomínáte?\n1 kg bůčku (tučnějšího)\nMaso umeleme nahrubo, přilijeme sklenku vody a osolíme. Promícháme a dáme do druhého dne odpočinout do lednice. Tvoříme karbanátky a smažíme po obou stranách dozlatova.\nFinta byla v přidané vodě a v hrubém mletí, z kupovaného to nějak nešlo. Placky se samozřejmě hodně vypekly, dělaly na pánvi velké bubliny. Bůček byl velmi sádelnatý. Někdy jsme opékali na lískovém prutu buřty. Otec nás učil je nařezat a neříznout se, opékat ne v plameni, ale nad ním, aby hned nezčernaly. Když nějaký buřtík skončil v ohništi, to bylo povyku: "Co s tím děláš? Nemůžeš dávat pozor?" "Počkej, já ti ho vytáhnu, než se celej spálí… pozor na ty uhlíky… no, je to trochu od popela, to se otře. A je horkej, nešahej na to, ukaž, tohle se trochu odkrojí…" Opečený buřt bylo třeba stáhnout z prutu a nechat schladit na připraveném chlebu, do kterého se pěkně nasákla mastná šťáva - lahoda, kterou buřty v dospělosti už nikdy nepřekonaly.\nPití bývalo málo, v nejlepším případě musel stačit litr ochuceného čaje pro celou rodinu na den. Láhev netěsnila nikdy spolehlivě žádná. Těžší skleněné se nikomu nechtělo s sebou vláčet, ty z umělé hmoty zas mívaly divný čuch, který se žádným mytím nedal odstranit. Tekutiny jsme někdy doplnily ještě u přírodní studánky. Na místa vybavená hospodami, cukrárnami či stánky jsme často ani nepřišli. A když ano, nic moc se tam nekupovalo, to se prostě nedělalo, navíc zbytečné utrácení a pochybná kvalita! Žízeň se měla zkrátka vydržet, kdepak nějaký pitný režim: "Nemusíte furt něco lemtat! Proč jste se nenapily doma? A vůbec, napijte se slin!" Pozdější varianta byla: "Zálesáci si daj do pusy dva křemílky…" Z důvodů dnes naprosto nepochopitelných se pitím šetřilo.\nJako moučník jsme připravily hned ráno do velkého ešusu piškoty slepované džemem a zalité pudinkem, to už jsme my holky ovládaly. Do půl litru mléka se dávalo 8 kostek cukru. Nakonec lžíci rumu nebo kousek másla, obojí chuť úžasně zlepší. A ovšem nepřipálit! A nenechat si mléko překypět, aby nezamořilo puchem celý byt! Učila jsem se vystihnout ten správný okamžik, kdy plamen stáhnout - když to bylo moc brzy, muselo se zas déle čekat na var, cukr se začal připalovat. Ani nevím, kdy mě konečně napadlo přidat cukr až do pořádně horkého mléka, ale aby se ještě stihl rozpustit. Je to trochu lepší.\nOtec vanilkový pudink miloval a někdy ho taky připravoval. Vždycky dal vařit všechno mléko a prášek pak rozmíchal ve vodě, "aby toho bylo víc". Ale matka to neomylně poznala: "Je to bez chuti! Že jsi tam zase přidával vodu?" Vždycky zapíral.\nV Jabkenicích, kam jsme jezdili aspoň jednou ročně, se krom krásné obory nacházel i rybník na koupání. Když jsme tam na jeden jarní výlet vzali i babičku, nachystali jsme všechna jídla "na s sebou": salát, placky, pudink i nějaké koláčky či ovoce, piknik jak malovaný. Měl být. V okamžiku, kdy jsme se po vycházce vrátili k autu pro zásoby, žádné tam nebyly! "Kde je ta taška?" zoufale přehrabovala věci v kufru matka, měli jsme jich s sebou dost, deky, plavky, ručníky, svetry a pláštěnky, balón nebo badminton. "Ta s jídlem?" tázala se znovu, aby bylo jasno. "Já nevím, já ji tam nedával." "Ale tos měl, kdes ji nechal?" "Já se o vaše tašky nestarám…" "Jaký vaše, pro tebe to snad nebylo? Zrovna když vezmeme matku na výlet..." Pak ještě jsme byly zpovídány my, kde jsme tu tašku viděly naposled, jak to, že jsme si nevšimly, že v autě není a podobně. "Tak to zůstala na chodníku, to je jasný, no to o všechno přijdem," zoufala si matka, "co v tý tašce ještě vůbec bylo? Taková škoda…" "Tak to nevadí, pojedem do nějaký hospody, ne," zkusila to babička. "Jestli nějakou najdem," oponoval otec, který hledání hospod z duše nesnášel. "Nějaká tu snad bejt musí," uzavírala debatu matka. "Tak se ještě vykoupem a pak se pojedem najíst."\nPo koupání jsme byli už všichni náležitě hladoví a vydali jsme se hledat něco k jídlu. Nikde v okolních malých vesničkách nic nebylo. Našli jsme nakonec otevřenou jen nějakou obyčejnou hospodu, kde se nevařilo. Ženské si daly kafe a my pití, ale k jídlu tam měli jen postarší zvlhlé slané tyčinky, takové ty silné, a trochu jsme se zaplácli nějakými sladkostmi. Celý výlet byl zkažený, přes krásné počasí jsme se vrátili brzy.\nA taška s jídlem? Na chodníku nebyla: "No jo, to ji někdo odnesl, já to říkala…" sýčkovala matka, "Co jsme tam jen ještě měli?" Taška stála v předsíni hned za dveřmi. Piknik doma byl skvělý, všechno jsme snědli a chutnalo nám ještě dvakrát tolik než venku!\nJindy jsme si vzali na výlet třeba květákové placky nebo sekanou, pomazánku z vajíček, pečené kuře. To ale matka neměla nastudeno ráda, stejně jako smažené řízky, které třeba na školním výletě měly s sebou snad všechny děti krom nás!\nZakously se do nich, sotva jsme vyjeli. Jen jsem zírala, že se pak okamžitě vrhaly ke každému stánku, nakoupily si všechno možné, a to pro ně znamenalo užívat si výletu. Bonbóny, žvýkačky, limonády, buřty, cukrová vata, zmrzlina, čokoláda, všechno se to lepilo...\n(úryvek z Cukru na nitku, mojí knížky vzpomínek od dětsví do svatby, zejména zaměřené na vaření - pokračování vyjde na podzim, smlouva je podepsaná, nebojte)\n1 TlusŤjoch | Web | 9. dubna 2015 v 13:27 | Reagovat\nBůčkové placky, oh, kterak slastně to zní...


Jaro je tady? - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Ostatní – cyklo > Jaro je tady?\nCo říkáte na počasí? V Třebíči kvetou višně a u nás na studené Vysočině si kosové zkoušejí jarní vyzpěvování.\nMě osobně jakožto nelyžaři to nevadí, i když je to trochu podivný. Jestli i uás quetou višně, jsem nezkoumal:-))\nMusím potvrdit - jaro je tady! Já jsem se po přečtení tohoto tématu mrknul do lednice, jestli tam náhodou nekvetou švestky - a vono JO! Tak jsem si jich pár dal... :o)))\nTak v CR je asi hezky, kdyz rikas, ale tady v Beneluxu je dost hnusne, tady snad kvete jenom korupce :o) . Je zima a prsi, i kdyz dneska uz jenom sem tam kaplo, zato bahna je vsude pozehnane. Uz se tesim, az bude trochu mrznout, aby to ztvrdlo.\nJiny projevy jara mam celorocne (treba to zminovany vyzpevovani :o))), prosinec neprosinec..\nSkotakum uz 3 tejdny skoro v kuse prsi, jsou zaplavy. A navic nam tu od severu funi studenej norskej vitr. Ale zajimave je, ze ty tresne u nas taky kvetou, bezne na zahrade vidim sedmikrasky, kere jsou napucene a vsechno kolem je krasne zelene. Skotska priroda a pocasi je podivne:-)\nToz jsem v utery zvedavej na to ceske jaro:-)\nNo jo, tady nekvete nic. Ale neni to celorocni jev :o) . Co tu naopak po cely rok je, jsou vrany a havrani. Ja jsem myslel, ze odlitaji do Ruska, ale oni zustavaji v Lucembursku. Jenom v letnich paracich min krakaji :o)\nTak to tady jsou taky celorocne....ted se schlukuji do ohromnych hejn a delaj nalety na pole. Jednou se nam usadili na odpoledne na zahrade....docela peknej kraval:-)\nNo, dneska bylo nádherně, sic mi vedro nebylo rukavice návleky neprofuk,čelemka. Jediné co si lebedilo bylo pravé ucho to mne teda docela pálilo. A že ještě není ta pravá zima mne utvrdili ti ještě větší blázni než jsme mi na kolech. Na trojském kanále se stále proháněj slalomáři. Je to docela komické, já zimní rukavice a oni ruce ve vodě a holé.\nStepanku na ucho neeeee:-))))\nJá jsem vyměk a vysadil sazenice okurek, začátkem března bych měl trhat prvnít. Taky se sklizní melounů jsem nemusel tak pospíchat.:-)\nNa zahradě nám kvetou růže :) Planeta bláznivá...\nAle na druhou stranu: před chvílí jsem přijel z krátké projížďky (20 minut) a jako na jaře mi to nepřipadalo, brrrr, to zábly ruky :+))\nTaky na mě jde jaro, máš recht. Ale na mě jde nějak celoročně :o)) Taky blbnu na kvadrát stejně jako vždycky na jaře, ale to je spíš spojený s mojí neochotou dospět:o))\nJá to pořád říkám, že někteří chlapi přecházejí z puberty rovnou do senility... Tak si tý puberty uživej ještě dlouho... :o)))\nTak u nás doma je jaro určitě. Na zdi nám krásně vykvetla plíseň. Taková barevná, heboučká. Jinak ale díky za každý den bez toho bílého svinstva! Lyžaři prominou :-) Každý takový den oslavuju destilátem.\ntak to tě dasi letošní "zima" přijde dost draho :o))\nJo, jaro přišlo - dneska mi v kanclu vykvetla barborka :-)\nNaše sekretářka sice není Barborka, ale tady v kanclu taky jen kvete :o)))\nŽe by ses nám chtěl vdát? :-)))\nNo uvědomte si, že letos jaro moc nebylo. Ještě v březnu všichni plakali, co je sněhu a pak bylo léto. Tak je prostě jaro teď. To jsem rád, teď si půjdu přes poledne zajezdit, práce počká na odpoledne, stejně je hned tma.\nDěcka, ano, jaro je fakt tady!\nPoznám to, protože mi svítí sluníčko přímo do trouby.\nNa jaře vždy vypnu v troubě světýlko a pozoruji puchýřky pizzy ve slunéčku. Svítí přímo na plech. Vezmu si tu malou stoličku na třech nožkách od nebožťky maminky, sednu si k troubě a pozoruji. Peču na 200 C ale mohu ušetřit na lampičce právě na jaře. Tak jako dneska.\nAle něco vám děcka prozradím, ju?\nUdělejte si jarní pizzu - stačí, když bude svítit slunéčko do trouby přímo na bublinky mozarelly - a uvidíte jak vám bude chutnat, fakt pravá jarní!\nJaro je,ale jen na sluníčku. Dneska byly v lesích na západ od Prahy ve stínu pěkně namrzlé silnice ještě po desáté dopoledne. Takový tenký ledíček, krásně se leskl stejně jako ojíněná námraza...Na silničce fakt ideální...Ale jinak nádhera: v poledne už 10 stupňů, bez větru, jelo to samo.\nFajn, tak mi tu parádu bez větru prosím pošli zítra i na Ostravsko, já jsem si tady dnes odpoledne, byť se sluníčkem, na víc jak 2°C nepřišel. 8:))).\nUž je na cestě. Dneska ji tam určitě máš..A užij si ji.\nMockrát díky! To co mi tady přišlo je hotová sibérie. Já snad už ani tu umíněnou stovku, co mi chybí do kulaté sumičky, letos nedojezdím. Nebylo by tam něco lepšího? :)))\nSmůla, nic lepšího tu na západě nemáme. Ale jestli tě to utěší,tak hnusně bylo dnes i tady. Mrholení, déšt,5 - 6 stupňů...Ale nebuď měkkejš, kulatou sumu dojeď i v hnusotě. Jsem na tom stejně, taky mi fousek chybí, a tak nezbývá, než jezdit.\nTu vo Zvolene to na jar nevypadá. Skôr sychravá jeseň. ale škorce tiež vyspevujú.\nTu vo Zvolene to na jar nevypadá. Skôr sychravá jeseň. ale škorce tiež vyspevujú. Asi sama príroda chce napomôcť tejto téme: http://www.nakole.cz/diskuze/tema.php3?id=3642...\nhergot díky, já na to málem zapomněl!!!! Píšu si to do blbánku !


Australští skákající mravenci: Bojovníci s mohutným odrazem | 100+1 zahraniční zajímavost\n27.05.2019 - Pavel Krásenský\nAustrálie není jen zemí vačnatců a jedovatých plazů. Žije zde také množství mravenců a bohatost tohoto drobného blanokřídlého hmyzu vás překvapí téměř na každém kroku. Asi nejznámější z nich jsou tzv. buldočí mravenci, zástupci nepříliš početného rodu Myrmecia\nAustrálie je domovem mnoha neuvěřitelných tvorů, se kterými se nesetkáte nikde jinde na světě. Rovněž mravenci rodu Myrmecia patří mezi obávané obyvatele tohoto kontinentu a ročně znepříjemní život mnoha lidem především na jihu Austrálie.\nSkokani a obři\nVětšina původních druhů bodavých mravenců patří do rodu Myrmecia, který se vyskytuje pouze na území Tasmánie, jižní a jihovýchodní Austrálie a jen jeden druh (Myrmecia apicalis) obývá Novou Kaledonii. Do současné doby je známo asi 90 druhů mravenců rodu Myrmecia a všichni disponují velmi účinnými žihadly.\nCelý rod se rozděluje na dvě skupiny. V jedné z nich jsou menší druhy, kterým se říká Jumper Ants, tedy „skákající mravenci“. Ti dorůstají velikosti jen asi 10 až 15 mm a jsou charakterističtí trhavými pohyby a častými až pět centimetrů dlouhými skoky. Při jejich pozorování se musíte mít neustále na pozoru, aby vás některý nepřekvapil nečekaným skokem na obnaženou část těla. Druhou skupinou jsou tzv. Bull Dog Ants, tedy „buldočí mravenci“. Dorůstající velikosti 15–40 mm a patří tak mezi největší mravence vůbec.\nLovci ze zálohy\nDospělí mravenci se živí především nektarem a medovicí. Oproti tomu mravenčí larvy jsou dravé a konzumují především drobný hmyz, který jim nosí dělnice. Ty svou kořist nejdříve uchopí mohutnými kusadly, poté se prohnou a dají oběti smrtící žihadlo. Jsou to nesmírně agresivní mravenci, kteří se pohybují velmi hbitě a často na vyhlédnutou kořist nepozorovaně vyskočí z vegetace, nebo z jiného úkrytu.\nKdyž si představíme, že by tito mravenci dorůstali velikosti kolem jednoho metru, určitě by patřili k jedněm z nejobávanějších tvorů naší planety.\nŽihadla proti rakovině\nMravenčí žihadla jsou v prvé řadě velmi bolestivá a navíc bodnutí nezřídka provází anafylaktický šok, podobně jako při bodnutí včelou nebo vosou. Po mravenčím žihadle také zůstane silný otok, který může trvat i několik dní.\nV žihadle obsažený jed má poměrně komplikované složení a zajímavostí je, že může ničit rakovinné buňky. Imunotoxin, který je obsažen v jedu těchto mravenců je 4× silnější než imunotoxin ve včelím jedu.\nTým australských vědců se jej snaží používat při léčbě rakoviny aplikací přímo do postižených míst. V budoucnu by se tak mravenčí jed mohl stát novým způsobem „chemoterapie“ v boji s tímto závažným onemocněním.


FBI odhalila korupci na elitních amerických univerzitách | 13. 3. 2019 | Britské listy\nFBI odhalila korupci na elitních amerických univerzitách\nAmerická FBI odhalila, že bohatí rodiče kupují svým dětem vstup na americké elitní univerzity. Rodiče zaplatili celkem 25 milionů dolarů za přijetí svých dětí na čelné americké vysoké školy. Sportovní trenéři byli podplaceni, aby prezentovali uchazeče o studium jako vynikající sportovce, administrátoři přijímacích zkoušek byli podplaceni za to, že vylepšovali známky testů, anebo dovolili, aby přijímací zkoušky za uchazeče napsal někdo jiný.\nV ohnisku podvodného projektu byl William Rick Singer, zakladatel výdělečného podniku připravujícího mladé lidi za peníze na vstup na vysokou školu, se sídlem v Newport Beach v Kalifornii. Mezi 33 rodiči, které při podvodu přistihla FBI, byly hollywoodské hvězdi Lori Loughlin a Felicity Huffman.\nSingerův systém úplatků dovolil rodičům, aby si koupili pro své děti přijetí na nejelitnější americké vysoké školy, včetně Yale, Georgetown University, Stanford University, UCLA, University of San Diego, USC, University of Texas a Wake Forest.\nRichard V Reeves však argumentuje, že zaujatost amerických vysokých škol ve prospěch studentů z bohatých kruhů je příslovečná. Zaprvé, americké univerzity tradičně přijímají děti svých úspěšných absolventů, takže na jedné elitní škole studují celé generace určité rodinné skupiny. Univerzity také rády přijmou děti milionářských dárců.


Čokoláda v roli pokladu za 9 489 dolarů | LuxuryGURU\nNejexkluzivnější čokoláda světa se úkrývá v obalu z tisíců krystalů Swarowski\nDaniel Goméz, portugalský výrobce nejexkluzivnější čokolády světa\nMeze kreativitě se při výrobě čokolády nekladou\nDobrou čokoládu si rádi vychutnají i členové královských rodin\nČokoláda v roli pokladu za 9 489 dolarů\nČokoláda představuje jeden z nejdokonalejších výtvorů lidské fantazie, dokonalého svůdce chuťových pohárků. Této skutečnosti si byl a je velmi dobře vědom portugalský výrobce této lahůdky Daniel Goméz, který před nedávnem vyvinul čokoládu z kategorie božských.\nZájemci o ochutnání nejexkluzivnější čokolády mistra Daniela Goméz musí počítat s investicí v hodnotě 9 489 dolarů, přičemž novinka dostala příznačný název Glorious. A máme-li věřit Guinessově knize rekordů, jedná se o nejdražší čokoládu na světě.\nLahůdku můžete ochutnat v podniku Daniel´s Chocolate v portugalském městě Leiria. Kromě jedlého zlata byla při výrobě použita luxusní čokoláda Valrhona, šafrán, bílé lanýže a lanýžový olej z oblasti Perigord. Nechybí madagaskarská vanilka a vločky zlata. A zejména tajná přísada, jejíž složení odmítá Daniel Goméz ze snadno pochopitelných důvodů prozradit.\nPřed nedávnem byla čokoláda Glorious prezentována v portugalském městě Obidos. S ohledem na cenu lze snadno pochopit, že se po celou dobu konání akce těšila z dohledu ochranky. Navíc, všichni ti, kteří absolvovali za nemalý peníz ochutnávku, shodně konstatovali, že se jedná o opravdový poklad. Zájemci, na které se nedostalo, se mohou utěšovat tím, že v dohledné době se luxusní čokoláda objeví ve speciálních prodejnách. Nejčastěji se v této souvislosti hovoří o Spojených arabských emirátech a Rusku.\nČokoláda Glorious bude uvedena na trh v limitované edici tisíc kusů a umístěna v obalu splňujícím kritéria uměleckého díla v podobě lakované krabice z černého dřeva. K tomu zlatem vyryté výrobní číslo a klobouček ve tvaru zvonku ozdobený tisíci krystaly Swarowski.\nFerrari, luxusní hodinky, aukce, Super Bowl, Alžběta II., Beyoncé, BMW, Itálie, Czech Mid-Amateur Tour, Bill Gates, Louis Vuitton, Donald Trump, Las Vegas, XC90, Aston Martin


Popis deterministického chaosu\nPod pojmem chaos se všeobecnì rozumí takové chování, které je projevem absolutní a èisté náhody, není v nìm tedy místo pro pùsobení zákonitostí. Takovéto chování by bylo možno nazvat absolutnì nekoherentní, kdy neexistují zákonité vazby mezi sousedními stavy (jak v prostoru tak v èase). Chaotické chování skuteèných systémù v pøírodì však charakterizuje termín "deterministický chaos". Jedná se o proces samoorganizace složitých systémù, kdy vznikají soustavy koherentních struktur chovajících se v souladu s pøírodními zákony. Z hlediska jedné urèité struktury má vývoj systému prvky náhodnosti, systém jako celek se však vyvíjí zcela zákonitì a tedy deterministicky. Tento jev lze nalézt v pøírodních systémech všech možných forem - od fyzikálních, chemických (napø. chemické reakce), ekonomických (napø. Elliotova vlna na kapitálových trzích), tak i v biologických systémech (napø. chování kolonie mravencù).\nO nìkterých projevech chaosu se ví již pomìrnì dlouhou dobu, vìtšinou však byly v minulosti považovány za neužiteènou anomálii a proto také tabu pro výzkum. Dnes na chaos pohlížíme jako na zpùsob chování vlastní všem pøírodním dynamickým systémùm, které se nalézají dostateènì daleko od jejich statické rovnovážné polohy. Za tìchto podmínek totiž vzniká zcela zákonitì chaotické chování v souvislosti s uplatnìním nelinearit.\nTypickým pøíkladem relativnì dobøe prozkoumaného systému, chovajícího se podle zákonù deterministického chaosu, je turbulentní proudìní. Struktura vyvinutého turbulentního proudìní je charakterizována vírovými koherentními strukturami jejichž velikost je dána jistými zákonitostmi, okamžitá poloha a orientace konkrétního víru v prostoru je však ná-hodná. Turbulentní proudìní lze pozorovat pøi experimentech, lze jej však také modelovat pomocí numerické simulace rovnic popisujících pohyb tekutiny. Matematický model prou-dící tekutiny je dán rovnicemi bilance hybnosti, jedná se o tzv. Navier-Stokesovy rovnice spolu s rovnicí kontinuity (zachování hmoty). Navier-Stokesovy rovnice jsou parciální dife-renciální, nelineární rovnice. V každém pøípadì se jedná o deterministický matematický mo-del. Ukazuje se však, že za urèitých podmínek mùže dojít k extrémnímu zesilování poruch urèitého charakteru v proudovém poli. Systém tedy funguje jako filtr, který nìkteré poruchy potlaèuje, jiné zesiluje. Tento proces, který je zpoèátku lineární, vede po urèitém èase, kdy dojde k zesílení poruch nad jistou mez, k masivnímu uplatnìní nelinearit a k pøechodu systému do chaotického stavu.\nEdward Lorenz pùsobil zaèátkem 60. let minulého století na Massachusetts Institute of Technology, kde vytvoøil jednoduchý matematický model zemské atmosféry, na kterém se pokoušel studovat poèasí, konkrétnì vynucenou konvekci v atmosféøe. K simulacím použil z dnešního pohledu primitivní, ve své dobì však špièkový èíslicový poèítaè, jednalo se o poèítaè Royal-McBee LGP-30 s 16kB pamìti, který vypoèetl 60 násobení za sekundu. Jeho výpoèty byly s pøesností na 6 platných èíslic. Lorenz provedl zaokrouhlení poèáteèní pod-mínky na 3 platné èíslice a oèekával, že toto zaokrouhlení nebude mít vliv na výsledky, pøi-tom narazil na nestabilní chování matematického modelu. Postupnì zjednodušil svùj mate-matický model, který mìl pùvodnì 12 dimenzí až na známý tøírozmìrný Lorenzùv systém z roku 1963:\nTento matematický model zachycuje základní vlastnosti konvektivního proudìní atmosféry, která je zahøívána povrchem ze spodu a ochlazována z vrchu. Vzniká tak rotaèní pohyb èástic vzduchu, kdy ohøátá èástice stoupá, tím se ochlazuje a zaène klesat, aby se opìt zahøála a stoupala. Tento jev je známý jako Rayleigh-Bénárdova nestabilita. Okrajové podmínky jsou ponìkud idealizovány: proudìní v horní oblasti je považováno bez smykového napìtí místo realistiètìjší podmínky stejných rychlostí, v pøíèném smìru je uvažována periodická okrajová podmínka místo omezení stìnami a celý pøípad je modelován jako rovinný místo prostorového. Schéma tohoto modelu je na obr. 9, jedná se o tzv. Reygleigh-Bénárdovu buòku, která se periodicky opakuje v pøíèném smìru.\nDynamické systémy jsou charakterizovány limitním stavem - atraktorem, který nastává po urèitém pøechodovém èase, který závisí na poèáteèních podmínkách. Tento limitní, koneèný stav mùže být zobrazen ve fázovém prostoru buïto jako bod - koneèný stav klidu ke kterému systém spìje nebo jako limitní cyklus - uzavøená køivka, který odpovídá periodickému pohybu. Atraktor pøíslušející Lorenzovu systému za urèitých podmínek vyboèuje z tohoto konceptu, nedojde k jeho ustálení ani po velmi dlouhém èase, vzniká nekonvergující køivka.\nLorenzùv "podivný" atraktor.\nTento atraktor je prvním z tzv. "podivných atraktorù" charakterizujících chaotické chování dynamického systému, který byl podroben zevrubnému systematickému zkoumání. Tento atraktor má nìkteré vskutku podivné vlastnosti:\n* Je tvoøen spojitou køivkou v prostoru, která obecnì zaèíná v jistém poèáteèním bodì, mùže však mít nekoneènì velkou délku. Pøitom vyplòuje jistý pøesnì vymezený podprostor ve fázovém prostoru, ze kterého nikdy nevybíhá;\n* Nikdy neprotíná sám sebe, nekøíží se ani se neopakuje;\n* Má vlastnost fraktálù, tj. jeho struktura se opakuje na rùzných mìøítkách;\n* Jeho prùbìh v prostoru je náhodný, chaotický, nepøedpovìditelný.\nUkazuje se, že lineární systémy jsou pouhou idealizací a ve skuteènosti žádný reálný systém nelze dokonale popsat lineárním matematickým modelem. Lineární model mùže pro skuteèný systém platit s dostateènou pøesností pouze pro malé fluktuace výchylek, vždy však existuje jistá mez, nad kterou je chování systému nelineární. Vìtšina systémù je však silnì nelineární, linearizovaný model pro takové systémy platí pouze pro infinitesimálnì malé výchylky od rovnovážné polohy. Všechny dynamické systémy vyskytující se v pøírodì jsou ve své podstatì nelineární a za urèitých podmínek mùže být jejich chování popsáno jakožto deterministický chaos. Proto je chaotické chování v pøírodì tak èasté.\nChaotické systémy reprezentují tøídu modelù neurèitosti lišící se od modelù stochastických. Zatímco se znalostí souèasného systému deterministického modelu mùžeme pøedpovídat trajektorie budoucnosti na libovolnì dlouhou dobu, u modelu stochastického nelze urèit pøesnou pøedpovìï, dokonce ani pro libovolnì krátký èas. Chyba pøedpovìdi chaotického modelu roste exponenciálnì a následná pøedpovìï mùže být urèována jen na omezenou dobu definovanou dovolenou chybou pøedpovìdi. Procesy v chaotických modelech mají tvar nepravidelné oscilace, kde se mìní jak frekvence tak amplituda. Pøed 20.stoletím, byly lineární diferenciální rovnice hlavními matematickými modely oscilací v mechanických, elektrických, a jiných systémech. Pøesto na pøelomu století bylo zcela jasné, že lineární oscilaèní modely nedokážou popsat nové lékaøské objevy, inženýrské jevy a procesy. Základy nového matematického aparátu, teorie nelineárních oscilací, položili A. Poincare, B. Van der Pol, A.A. Andronov, N.M. Krylov, a N.N. Bogolyubov.\nNovì vyvinuté metody analytické a numerické studie o systémech demonstrovaly, že chaos není v žádném pøípadì výjimeèný druh chování nelineárního systému. Zkrátka chaotické pohyby vyvstávají kdykoli jsou trajektorie systému globálnì ohranièené a místnì nestálé. V chaotickém systému, se i sebemenší poèáteèní odlišnost trajektorií postupem èasu stává exponenciální. Frekvenèní spektrum chaotické trajektorie je spojité. V mnoha pøípadech takové nestabilní a neperiodické oscilace lépe reprezentují procesy ve fyzikálních systémech. Zasluhuje si povšimnout, že je prakticky nemožné rozlišovat "pouhým okem" chaotický proces od periodického èi témìø periodického.\nJinými slovy: Vývoj libovolného dynamického systému lze znázornit a popsat pomocí abstraktního prostoru stavù, který se nazývá fázový prostor. Jestliže ponecháme systém se vyvíjet, vzniká ve fázovém prostoru køivka (pokud je èas spojitý) nebo množina bodù stavù (pokud je èas diskrétní). Pokud systém ponecháme vyvíjet se dostateènì dlouho, køivka ve fázovém prostoru zvýrazòuje urèitou strukturu, která se nazývá atraktor. Množina stavù, které vedou ke stejnému atraktoru, se nazývá oblast pøitahování atraktoru. Pokud je atraktor tvoøen uzavøenou hranicí, pak lze chování systému pøedpovídat na libovolnì dlouhou dobu. Chaotické chování dává naopak atraktor s neuzavøenou hranicí. U nechaotických atraktorù jsou body, které byly v urèité dobì blízko sebe, blízko sebe trvale, tedy køivky pøíliš nedivergují.


Matt Harding podlehl kouzlu hudby a protančil celý svět\nAktualityReportážeFotoreportyRecenzeRozhovorySoutěžePublicistikaPozvánky Matt Harding podlehl kouzlu hudby a protančil celý svět 18.05.2012 Napsal(a) Alena Uhlířová\nDISQUS_COMMENTS Matt protančil nespočet zemí\nHudba je jedním z nejmocnějších fenoménů našeho světa. Tóny dokážou člověka nabudit, uklidnit, motivovat, vyléčit a v neposlední řadě také roztančit. Matt magii hudby okusil, a protančil tak celý svět. Matt byl třetinu svého života obyčejným americkým povalečem, jehož největší zálibou bylo hraní videoher. Před několika lety ale získal práci v australském Brisbane a uvědomil si, že svůj volný čas chce trávit jinak – cestováním. Prvním kontinentem, který se rozhodl prozkoumat, byla Asie. Matt byl poměrně daleko od své rodiny, a tak si vytvořil své webové stránky, na něž dával informace a fotografie pro své nejbližší.\nMatt Harding pochází ze Seattlu, kde žije se svou přítelkyní Melissou a psem Sydneym. Je levák a jeho patrně největším darem je umění cestovat až neuvěřitelně levně. V pubertě však za svůj největší talent považoval to, že uměl na obličeji udržet sedm lžic najednou.\nPo několika měsících cesty Matt narazil na průvodce, který má všechen kolotoč, který brzy nastal, na svědomí. Chtěl vyfotit Matta v Hanoi, když dostal originální myšlenku: „Hele, proč si nestoupneš támhle a nezatančíš tam ten svůj tanec. Já tě natočím.“ Matt souhlasil a zatančil. Jeho tanec je trošku neohrabaný a úsměvný, avšak roztomilý. Mattova energie a rozzářený obličej odhalují jeho upřímnou radost nejen z tance, ale také z cestování. Za nějakou dobu někdo objevil toto video na Mattových stránkách. Poslal ho svým známým, kteří ho posílali dál a dál. Matt se stal celosvětově známým tanečníkem. Video se dostalo také k lidem ze Stride Gum, kteří Mattovi navrhli, aby jel na další cestu a natáčel se v každém městě, které navštíví. Jelikož za to byla Mattovi slíbena také finanční odměna, s přikývnutím neváhal.\nMattova videa se šířila rychlostí blesku, a tak bylo jen otázkou času, kdy Matt přijde s myšlenkou, že bude zveřejňovat seznam měst s daty, kdy se do nich chystá. Tento seznam byl jakousi nevyřčenou pozvánkou pro všechny lidi, kteří by si s ním chtěli zatančit. A oni pozvání skutečně přijali. Matt loni navštívil také Prahu.\nLeoš Mareš si vzal suspenzor do Hlasu ČeskoSlovenska EURO 2012: Oficiální hudba a plné znění zákona pro manželky »


Tragický osud borského primáře | I-NOVINY.cz\nTragický osud borského primáře\n29.8.2012 22:36 | Jan Tichý\nÚstecký novinář označil primáře jako tragickou figuru novoborského příběhu z roku 1945. Kdo vlastně byl MUDr. Alfred Träger, narozený 8. 4. 1897 v Lesné (Schönwald) u Tachova, katolík, řadový člen NSDAP a SS, bytem Bor u České Lípy (dnes Nový Bor), Egermannova 263, ženatý, otec tří nezletilých dětí Waltera (15), Hanse (14) a Christiny (8) – který s největší pravděpodobností zahynul 3. června 1945 během divokého odsunu?\nV rodině se traduje, že mezi nejlepší přátele Alfreda Trägera patřil jeho židovský vrstevník Fredl Glauber. Společně prožívali školní léta, spolu studovali na pražské univerzitě a v letech 1916-1918 sloužili na italské frontě jako rakouští důstojníci. (Počátkem roku 1919 byl pak Träger odveden do nově formované československé armády jako prostý vojín, v té době si také doplnil svou bezvadnou znalost češtiny.) – Primářův syn Walter se s Glauberem po letech setkal v New Yorku. Vzpomíná, že se před ním styděl za všechno, co Němci s Židy prováděli. Ale Glauber měl z jejich setkání radost a vyprávěl, co s jeho otcem ve šťastnějších časech společně prožili. Nakonec zdůraznil, jak je svému dávnému příteli vděčný: po jeho varování v říjnu 1938 včas uprchl z Německa – a nejspíš si tím zachránil život.\nSkupina lidí z Boru naopak primáře označuje nálepkami „válečný zločinec“, „nacistická bestie“, „vraždící monstrum v lékařském plášti“ apod. Bohužel, někteří neinformovaní publicisté tuto propagandu přejali, a tak například Václav Vlk st. v Reflexu 38/2010 bez jakýchkoli důkazů píše: „Takzvaný lékař MUDr. Alfred Träger, za války plukovník SS, již před válkou odmítal ošetřovat neárijce. Je také podezřelý, že se zúčastnil pokusů na lidech. Těmto osobám se z popudu Sudetoněmeckého krajanského sdružení u nás stavějí pomníky a jsou vydávány za oběti řádění Čechů.“\nDr. Träger byl totiž mezi devíti německými civilisty zastřelenými 2. a 3. června 1945, kteří od srpna 2006 mají symbolické pietní místo na lesním hřbitově v Novém Boru (viz třeba http://neviditelnypes.lidovky.cz/polemika-v-boru-neni-pomnik-ale-symboli...). Budu se podrobně zabývat jen osudem primáře Trägera, protože právě on obvykle slouží odpůrcům jako záminka jejich iracionální nenávisti a odporu proti novoborskému „pomníku nacistů a esesáků“, jak pietní místo nepravdivě označují.\nŽivot a smrt Alfreda Trägera\nUž před druhou světovou válkou byl MUDr. Träger primářem nemocnice v tehdejším Boru u České Lípy (Haidě), současně provozoval soukromou praxi a byl také úředně jmenovaným soudním lékařem. Neexistují žádné indicie, že by ho úřady ČSR z funkcí odvolaly (například kdyby skutečně odmítal léčit české nebo židovské pacienty, jak tvrdí odpůrci).\nV třicátých letech ovlivnil řadu německých (ale i českých!) maloměšťáckých rodin nacionalismus a národnostní spory. Kolem roku 1935 i Träger vstoupil do Henleinovy Sudetoněmecké strany, která tehdy ještě nebyla pod dominujícím vlivem nacistického Německa. Po Mnichovu přešel do NSDAP, a dokonce se stal členem SS, jedné z podřízených organizací nacistické strany. Nevykonával ale žádnou funkci nebo hodnost a není prokázáno, že by se jakkoli podílel na válečných zločinech. Od roku 1940 sloužil jako vojenský chirurg v lazaretech a sanitních oddílech wehrmachtu v Německu, Francii, Rusku nebo Polsku v hodnostech lékaře-asistenta, vrchního lékaře a štábního lékaře (Stabsarzt). Během služby byl dvakrát hospitalizován (dg. slepé střevo, poškození myokardu) a v listopadu 1944 propuštěn z armády, nejspíš ze zdravotních důvodů. Na konci války sloužil jako demobilizovaný lékař v nemocnici ve Frýdlantu. V květnu 1945 se vrátil do Boru na místo primáře s pověřením, aby zde znovu vybudoval oddělení chirurgie, než se najde český nástupce (za války byl v nemocnici vojenský lazaret).\nBěhem válečných let se politické postoje primáře významně změnily. Velmi jím například už někdy v roce 1942 při cestě domů ve vlaku otřáslo vyprávění neznámého důstojníka SS o osudu Židů v Polsku. Potvrdil to i předválečný sociální demokrat a nacisty sesazený starosta Arnultovic Fritz Walter. Při jejich náhodném setkání v Boru Träger na ulici hlasitě odsuzoval zvěrstva nacistů a dodal: „Stydím se. Vy jako starý sociální demokrat jste to poznal lépe a dřív než já.“ – Taky proto mohl se souhlasem MNV a bez odporu české veřejnosti vykonávat funkci primáře. U fanatického nacisty by to přece možné nebylo!\nWalter Träger doplnil trochu komickou, ale v této souvislosti významnou vzpomínku: „Někdy v té době (tj. během války) oba zarámované Hitlerovy portréty z našeho domu zmizely a nikdy už se na své místo nevrátily. Když jsme se s bratrem vyptávali, otec nám řekl, že je dal opravit! Každý se tehdy pochopitelně bál říci svým dětem pravdu.“\nDopoledne 2. června 1945 ozbrojenci zadrželi primáře Trägera přímo u operačního stolu a odvedli ho do jeho bydliště k domovní prohlídce. Byl zatčen, aniž se čímkoli provinil! V domku byl byt a soukromá ordinace, dnes je v objektu školka. Podle svědectví syna Hanse „celá naše rodina... jsme byli rozsazeni do čtyř koutů čekárny, jen sestra směla sedět otci na klíně. Gardisté nás hlídali a vůbec jsme spolu nesměli mluvit. Během dvou hodin celý dům důkladně prohledali. Po prohlídce odnesli s sebou všechny kufry, které si naplnili našimi věcmi. Po 14. hodině mého otce odvedli a s mnoha dalšími muži uvěznili na radnici. Ve sklepě jsme měli v plechové krabici ukrytý stříbrný příbor, ke kterému patřila také další sada nahoře v zásuvce. Museli jsme kompletní příbor odevzdat, sám jsem v doprovodu stráže odnesl obě krabice na radnici. V jedné místnosti tam byly na velké hromadě uloženy další cenné věci a na ně nahoru krabice přihodili.“\nOzbrojenci – byli mezi nimi kromě čs. vojáků příslušníci SNB, „partyzáni“ v civilu, možná i bývalí váleční zajatci a další osoby – pak asi tři desítky zadržených Němců na borském náměstí vyslýchali, ponižovali, mučili a opakovaně bili do bezvědomí. Krátce po 17. hodině byl jeden ze zadržených zastřelen při panickém pokusu o útěk, sedm civilistů vojáci popravili za údajné nálezy zbraní (podrobněji například http://www.go-east-mission.de/dateien/cz/106_010408.pdf).\nSvědectví Hanse Trägera pokračuje: „Svědkové, kteří také podstoupili mučení, a byli pak společně s námi druhý den ráno vyhnáni do Německa, vyprávěli, že otec následkem bití upadl do bezvědomí. Gardisté ho vzkřísili studenou vodou, aby mohli v mučení pokračovat. ... Asi v 19 hodin telefonovali naší babičce, aby otci připravila večeři. Poslali pro ni mou malou sestru a mě. Když jsme vyšli z radnice zadním vchodem, zastřelení lidé – některé jsme oba osobně znali – leželi hned vpravo vedle nás na chodníku. ... Byli jsme uvězněni společně s příbuznými zadržených mužů. V cele bylo zavřeno asi 40 lidí, místnost byla přeplněná, nedali nám vodu, nikdo nesměl na toaletu. Celou noc jsme poslouchali výkřiky mužů, kteří byli jednotlivě vyváděni z cel a v příčné chodbě ´vyslýcháni´, mučeni a biti. V neděli 3. června ráno mezi 4. a 5. hodinou nás postupně po rodinách vyváděli z cely a zapisovali do seznamu. Naše rodina pak nastoupila do nákladního auta stojícího u předního vchodu radnice vpravo. ... Asi po 5 minutách jsem naposled uviděl svého otce, kterého mučení těžce poznamenalo, jen v košili a kalhotách, bosého. Dovedli ho k autobusu, aby nastoupil zadními dveřmi. Hned potom jsme odjeli směrem k Rumburku. Autobus jel první, za ním nákladní auto, takže jsem na autobus neviděl. Někde ve Šluknově – nevím to už přesně – jsme zastavili. Později nám lidé z autobusu řekli, že je gardisté výslovně varovali: kdo se otočí dozadu, bude zastřelen! Zadní dveře autobusu se otevřely a zase zavřely. Můj otec mohl být vyvlečen z autobusu jedině během této zastávky. Buď zemřel už cestou na následky mučení, nebo ho gardisté odstranili jako nepohodlného svědka, protože prý na náměstí důrazně protestoval proti krutému zacházení se zadrženými. Oba vozy jely dál a dovezly nás až na hranici u Sebnitz. Museli jsme vystoupit. Moje matka Margarete Trägerová se pořád znova vyptávala, kde je náš otec, ale nedostala žádnou odpověď, najednou nikdo německy nerozuměl. Jeden z gardistů nakonec matce přikázal, ať ihned přeběhne přes hranici do Saska, jinak bude zastřelena i ona. V následujících dnech jsme se sice dozvídali nejrůznější verze a dohady, ale dodnes nemáme žádnou ověřenou zprávu o tom, kdy, kde a jak můj otec přišel o život... Teprve kolem roku 1990 jsem od jednoho známého získal kopii rozkazu pplk. Sekáče, ve kterém vyhlašuje trest smrti osmi lidem a vypovídá ostatní zadržené i s rodinami. Důvodem vypovězení naší rodiny je podle tohoto rozkazu nález rádia. Ale rádio jsme už v polovině května na příkaz českých úřadů společně s dalšími věcmi odevzdali ve škole, sám jsem tam naše jediné rádio odnesl!“\nWalter Träger, starší syn primáře, dodává: „V červnu roku 1947 jsme se od naší pomocnice v domácnosti paní Biegel, která byla vyhoštěna koncem roku 1946, poprvé dozvěděli, že prý slyšela, že otec byl zastřelen. Později mi vyprávěl její syn Walter Biegel, že v polovině roku 1946 slyšel od vojáka jménem Hrdlička, kterého poznal na taneční zábavě, že Hrdlička byl u toho, když mého otce zastřelili... V polovině roku 1948 potkala naše matka v Mnichově náhodou Gustava Nase, bývalého souseda z Boru, kterého také vyhostili 3. 6. 1945 a který seděl v přední části autobusu. Uměl dobře česky. Vyprávěl nyní mé matce, že během jízdy vyslechl rozhovor doprovázejících vojáků, kteří jednoznačně hovořili o tom, že můj otec má být na cestě do Sebnitz zastřelen. Říkal, že nám to po příjezdu do Sebnitz nechtěl říci hned, a pak se naše cesty rozešly.“\nNa základě údajů Margarety Trägerové, která je místopřísežně stvrdila, a místopřísežného výslechu svědka Gustava Nase byl v říjnu 1948 primář prohlášen německým soudem za mrtvého. Na symbolickém náhrobku s jmény zastřelených z 2. června 1945 je také věta: „Následujícího dne přišel o život MUDr. Alfred Träger * 1897 na neznámém místě...“\nZdůrazňuji, že toto shrnutí je podloženo dokumenty a svědectvími, které má Městský úřad v Novém Boru k dispozici. Vedení města je shromáždilo v roce 2009, když připravovalo historický seminář k borským událostem. Místní kritikové mých článků a odpůrci humánního přístupu našeho zastupitelstva k pietnímu místu postřílených Němců se snaží uvedenou verzi pomocí nejrůznějších hypotéz, polopravd i vyslovených fabulací zpochybnit. Uvedu postupně všechny jejich argumenty.\na) Měl Alfred Träger na svědomí válečné zločiny?\nOdpůrci předložili toto svědectví: „Paní Hrubá nám o doktorovi Trägrovi řekla, že byl dobrým chirurgem. Během války se však říkalo, že jezdí do Drážďan, kde dělá pokusy na zajatcích. Toto nemůže potvrdit a také neví, zda je to pravda. Říkalo se to. Paní Hrubé bylo 30. října 92 let, těší se dobrému zdraví a má velmi dobrou paměť. Této svědecké výpovědi byli přítomni dcera paní Švecové a páni Cincibus, mjr. Hršel a Josef Doškář.“\nKomentář: Stačí toto neurčité svědectví k obžalobě primáře z válečných zločinů? Žádné další svědectví ani dokument toto podezření nepotvrzuje.\nb) Vykonával funkci šéflékaře SS v koncentračních táborech?\nOdpůrci to aspoň opakovaně tvrdí, například v nepodepsaném příspěvku z 26. června 2012 v diskuzi ČLD k článku o Petru Ginzovi (cituji doslova): „esesácká bestie SS-Chefarzt Alfred Trägr dělal v koncentračních táborech pokusy na lidech a další zrůdnosti v rámci nacistických zákonů, např. Zákon o hygieně rasy.“\nKomentář: Dr. Träger má na kartě spolku lékařů poznámku „Chefarzt-Primararzt Krkhs. (tj. Krankenhaus) Haida“ a údaj se tedy jednoznačně vztahuje k jeho předválečné funkci vedoucího lékaře-primáře v borské nemocnici. K porozumění této poznámce stačí německo-český slovník! A opět platí, že žádné další svědectví ani dokument uvedené obvinění nepotvrzuje. Dokumentace o službě Trägera jako vojenského chirurga v letech 1940 až 1944 to naopak vyvrací.\nc) Co dokazuje dopis Čs. červeného kříže?\nNa opakované žádosti paní Trägerové o pomoc při pátrání po nezvěstném manželovi odpověděl ČsČK dopisem, datovaným v Praze dne 12. 9. 1947: „Potvrzujeme příjem Vaší žádosti o zjištění pobytu (MUDr. Alfred Träger): Sdělujeme, že pátrání zůstalo bez výsledku a o hledaném nepodařilo se nám získati žádných zpráv. Jeho jméno není mezi zajatci a nepřichází ani v seznamu padlých a zemřelých. Byl dne 3. 6. 1945 dopraven do sovětského pásma Německa. Pátrejte po něm u služeben uvedených na přiloženém lístku, případně učiňte dotaz na Sovětský Červený kříž v Moskvě.“ (Text je zčásti předtištěn, protože ČsČK tehdy řešil mnoho podobných případů.)\nKomentář: Červený kříž si jistě nevedl kartotéku milionů čs. Němců se záznamy o jejich osudu. Když Margarete Trägerová žádala o pomoc, referent musel zjistit informace přímo v Boru. Dopis sděluje pouze to, co je napsáno v rozkazu pplk. Sekáče: primář byl zadržen kvůli nálezu rádia a vypovězen s celou rodinou. Ovšem 3. června 1945 ráno na hranicích u Sebnitz desítky lidí z autobusu viděly na vlastní oči, že Dr. Träger chybí, ačkoli v Boru nastupoval společně s nimi.\nd) Mohl Träger uprchnout do Jižní Ameriky?\nJosef Doškář a Zbyněk Cincibus napsali v brožuře Nepřipustit zkreslování dějin z 22. 5. 2009 (přepis včetně interpunkce): „Po osvobození ČSR v roce 1945, byl MUDr. Alfréd Träger vzat jako příslušník zločinecké organizace SS vzat do vazby a byl podle rozkazu pplk. Sekáče, ze dne 2. 6. 1945 jako osoba neznající kázně vypovězen z úseku za státní hranice směrem severním. Vojenská stráž ho s dalšími nežádoucími cizinci měla vyprovodit za státní hranici. Během zatýkání a přepravy za hranice, A. Träger fyzicky a slovně napadal příslušníky vojenské stráže, kteří byli nuceni použít donucovacích prostředků. Během transportu se mu podařilo uprchnout. Je obecně známé, že většina lékařů SS prchla do Jižní Ameriky.“\nKomentář: Ani zákeřný výmysl o útěku není doložen žádným dokumentem nebo svědectvím. Kromě toho je velmi nepravděpodobné, že by mučením oslabený člověk holýma rukama přemohl eskortu a že by se pak bez dokladů, bez peněz a bez jídla, dokonce i bez bot (nohy měl opuchlé od předchozího bití) dokázal válkou rozvráceným, okupovaným Německem dostat až do Ameriky.\ne) Byl primář zatčen a předán do zajišťovací vazby?\nJosef Doškář předložil také fotokopii s textem: „V této nemocnici (tj. v Boru u Č. Lípy, pozn. J. T.) byl zbaven funkce primáře Dr. Träger a dodán do zajišťovací vazby jako příslušník SS.“\nKomentář: Z dokumentu není zřejmý ani autor sdělení ani datum pořízení zápisu z jednání (prý na ONV?) a na přímý dotaz Doškář odmítl sdělit jakékoli podrobnosti. Podstatnější ovšem je, že neexistuje žádný dokument o uvěznění, vyšetřování nebo odsouzení A. Trägera. Nabízí se domněnka, že některý funkcionář z Boru chtěl při jednání na ONV jen zamaskovat jeho „zmizení“ cestou na hranice.\nf) Ukrýval se s A. Rachmannem několik týdnů na statku v polích?\nUvedu ještě zmatené svědectví Jaroslava Semiráda, které odpůrci zveřejnili ve sborníku Bor 1945, ačkoli se tento svědek semináře vůbec nezúčastnil: Albert Rachmann, podle pamětníků zastřelený poblíž náměstí při panickém pokusu o útěk a uvedený i v rozkazu mezi odsouzenci k trestu smrti(!), se prý ještě v červenci ukrýval na zemědělské usedlosti v polích za borskou nemocnicí a byl pak zastřelen ruskými vojáky na nádraží. „Byl s ním i Dr. Träger (tj. v úkrytu, pozn. J. T.). On totiž, protože odsun organizoval MNV, kde měl vlivné přátele, neodjel s rodinou. On se šíleně bál, že se dostane do rukou v německém sběrném táboře v Sebnitz Ruské armádě. Ty báchorky... že... nikdo se nesměl pod trestem smrti ani otočit dozadu na pana Trägera, jsou již k smíchu. ... Proto přikládám i snímek autobusu z této doby, ze kterého lze poznat, že autobusy tehdy zadní dveře neměly. Vzadu bylo jen náhradní kolo. Takže zadními dveřmi nemohl být vyvlečen a usmrcen. ... Takže pane Trägr mladší. Váš otec díky známostem z Boru neodjel, jen se vám šel ukázat, že je zdráv a živ, abyste neměli obavu. Ty vaše báchorky si nechte pro vaše vnuky. ... A ještě k p. Trägerovi staršímu. Pravděpodobně se po smrti pana Rachmanna vydal napříč republikou na západ. Ale jak a kam – nemám tušení. Ale při odsunu se svou rodinou nebyl. Na východ se velice bál. Co učinil? Padl někde?“ Zápis je datován 24. října 2009, tj. až dva týdny po semináři.\nKomentář snad není třeba. Jen zdůrazním, že tento pamětník z Poděbrad přesídlil do Boru až 16. července 1945, tj. šest týdnů po borské popravě, a nikoho ze zastřelených nejspíš v životě neviděl!\nJe zřejmé, že některé verze odpůrců se dokonce navzájem vylučují, dosud ale žádnou z nich neodvolali!\nO politické angažovanosti zastřelených se pořád polemizuje jen proto, že nálezy zbraní nejsou prokázány, a tak odpůrci hledají náhradní zdůvodnění jakéhosi virtuálního soudu a rozsudku smrti. Také mi vytýkají, že prý naivně šířím „lživé výmysly“ německých pozůstalých. Znám je ale osobně, považuji je za své přátele a o jejich věrohodnosti není důvod pochybovat. Představa, že rodina rafinovaně dodnes tají útěk válečného zločince do Jižní Ameriky, odporuje všem známým faktům. Snaha po letech připomenout otce aspoň jedinou větou na symbolickém náhrobku v místě, kde léta žil a pracoval, je přece lidsky pochopitelná a také oprávněná. Alfred Träger tehdy zmizel kdesi v lesích za Šluknovem a pozůstalí se dodnes obtížně vyrovnávají s tím, že se už nikdy nedozví, kdy, kde a jak přišel o život...\nOd historického semináře uplynuly skoro tři roky a vedení města podklady archivovalo, takže jsou pro veřejnost nedostupné. V nastávající předvolební propagandě odpůrci znovu mobilizují svůj zásobník výmyslů a pomluv, ačkoli všechny byly už mnohokrát zpochybněny nebo vyvráceny. Proto považuji za nutné zbytečnou smrt primáře Alfreda Trägera připomenout.\nRe: Tragický osud borského primáře\n29. Srpen 2012 - 23:43 | d.leska@atlas.cz\nSe vší úctou k panu Tichému a jeho zcela exaktnímu článku si nemohu dovolit komentář, nemám takové obdivuhodnéí znalosti a proto má můj respekt...\nPouze si dovoluji určitou asociaci k období socialismu, kdy byly tzv. (povinné) prvomájové průvody! Na čelných místech obvykle šli zaměstnanci ve zdravotnictví a v jejich čele "primariát", primáři chirurgie, interny, dětského... Jsem pamětník, neměli z toho vůbec radost, ale odsloužili si to... Vzpomínám na toto z jiného důvodu. Pod tribunou s papaláši, když procházeli, byl vždy největší potlesk a nadšení. Českolipáci si jich velice vážili a ctili. Dnes to nějako je jiné, byť podle mého názoru nikoliv z důvodu, že by ti současní nebyli dobří a schopní...\nPane Tichý, díky Vám, děkuji zpětně všem osobnostem ve zdravotnictví, jaké si pamatuji a osobně poznal, pánům doktorům a primářům: Fabiánovi, Novákovi, Tichému, Hátlemu, Gutovi a dalším, kteří mně žel v důsledku nemoci v tuto chvilku vypadli z paměti a doufám, že prominou...\nVažme si osobností - lidí, kteří nás léčí, byť mnohdy tím kvůli nám opomíjejí vlastní rodiny!!!\n30. Srpen 2012 - 0:43 | d.leska@atlas.cz\nPane Berane, již jsem se vyděsil, když po půlnoci pípnul mobil, že jsem psal nepravdy. Naštěstí nešlo o mě, ale doufám, že z tohoto příspěvku (pana Tichého) nebude zase pouze politikum...\n30. Srpen 2012 - 0:48 | d.leska@atlas.cz\nP.S.: mnou vzpomenutá jména nemají souvislost k období pana Tichého, dotyční nastoupili až po válce! Z těch pánů primářů v čele zdravotníků jsem opomenul skvělého pana primáře Vlasáka, holt ta moje pamět se budí pomalu...\n30. Srpen 2012 - 0:54 | d.leska@atlas.cz\nChápu, že něco ve smyslu "desky cti" je asi mnohým nepřijatelné! Proč však současné vedení českolipské nemocnice nemá tu vůli iniciovat něco v tomto smyslu, když máme osobnosti, které mají nejenom nejvyšší státní a odborné ocenění, ale i úctu lidí?\n30. Srpen 2012 - 3:41 | d.leska@atlas.cz\nVážený pane Berane! Děkuji za vaše slova. Současně se omlouvám, že jsem dané téma tak trochu využil k prezentaci bývalých obdivuhodných osobností českolipského zdravotnictví, jistě si to jmenovaní pánové zasloužili...\nMáte pravdu i v tom, že mně mozek vymýt nelze, svoje názory vždy zcela jasně hájím, aniž bych podléhal dojmu či pocitu neomylnosti! Žel snahy o vymytí mozku jsem osobně v minulosti zažil, naštěstí bez újmy... V této době mám docela obavy, zda bych stále byl bez újmy...\nDotaz na J.Berana\n30. Srpen 2012 - 20:21 | moldavit\nJe čin českého Němce,příslušníka NSDAP a SS,velitele vazební věznice Gestapa HK,dále dozorce věznice na Pankráci taky neomluvitelný?\nDoplním,že se jmenuje Adolf Kolínský.\n30. Srpen 2012 - 18:18 | Kafka\nPan Tichý neměl přes prázdniny do čího píchat, tak zkusil vosí hnízdo. Už to někdo vyřídil Danysovi, ať to tu trochu ožije?\n30. Srpen 2012 - 22:34 | moldavit\nPD nemá čas.Podle vlastních slov spustil výuku na své Akademii,kde bude školit budoucí politiky.\n30. Srpen 2012 - 22:57 | barta\njj, někteří dnes byli u Moravce ve volebním speciálu :o)))


Soud vykázal násilného manžela z domu i ze zahrady - iDNES.cz\n15. února 2007 8:08, aktualizováno 8:08\nManželka doufá, že se s mužem rozvede a odstěhuje se z domu. Ilustrační foto | foto: Radek Kalhous\n"Zákaz vstupu se týká také zahrady. Další věci, které bude muž v době vykázání potřebovat, mu budou předány," píše se v rozhodnutí soudu.\nVůbec poprvé se k případu vyjádřila i manželka Soňa N. "Jsem ráda, že soud mé žádosti vyhověl. Budu se snažit co nejrychleji i s dětmi opustit dům," řekla žena MF DNES. "Také trvám na své žádosti o rozvod. Chci se skutečně rozvést", dodala.\nManažer Thomas N. se k případu nevyjádřil, ale proti vykázání se odvolal. "Celý případ je hodně citlivý. Rozhodnutí ještě nenabylo právní moci. Protistrana podala proti rozhodnutí odvolání ke Krajskému soudu v Plzni," uvedla soudkyně.\nMuž zároveň podal stížnost proti rozhodnutí policie, která ho z bytu vykázala. "Policie má na vyřízení stížnosti třicet dnů. Na platnost rozhodnutí soudu naše vyšetřování v žádném případě nemá vliv. To znamená, že muž musí opustit dům," uvedla tisková mluvčí plzeňských policistů Martina Hábrová.\nSoňa N. zatím nechce o svém případu více mluvit. Je však pevně rozhodnuta, že problém vyřeší. "Teď potřebujeme hlavně klid. Začnu si hned hledat podnájem, kam se s dětmi odstěhuji," popisuje své plány.\nO tom, že mezi manželi nebylo vše v pořádku, věděli i sousedé. "Přišla jsem ji navštívit. Měla modřiny a prosila mě, abych šla pryč, že je to u nich doma teď hodně špatné," uvedla jedna ze sousedek.\n"Je dobře, že soud rozhodl o vykázání jejího muže z celého domu. Řešení, kdy spolu zůstali v jednom domě, nebylo dobré. Soňa měla stále strach a přitom se rozhoduje o důležitých věcech," dodává jedna z jejích kamarádek. Prozradit jméno však ze strachu před Soniným manželem nechce.\nZákon, který policistům umožňuje vykázat násilníka z domu, platí od 1. ledna - využili ho už téměř u stovky případů v Česku. V Plzni jde však o první případ, kdy byl násilník vykázán z bytu, ale mohl zůstal v přízemí rodinného domu.\n"Zákon to umožňuje, ale pohyb osob po společných prostorách musí být přesně upraven," vysvětlila prezidentka Bílého kruhu bezpečí Petra Vitoušová.\nTémata: krajský soud, rodinný dům, Bílý kruh bezpečí, Bydlení , IBM, Plzeň, Rozvod


Čtenářský recept: vánoční trubičky | MeziŽenami.cz\nČtenářský recept: vánoční trubičky\nRecept na vánoční trubičky nám poslala čtenářka Miroslava z Liberce.\n200 g poleva čokoládová tmavá\n1/4 l šlehačky a 7 dkg strouhané čokolády přivedeme k varu a dáme vychladit. Vychlazenou ušleháme.\nNa vál přesejeme mouku, přidáme moučkový cukr, změklé máslo, mleté ořechy a zpracujeme těsto. Z těsta vyválíme plát silný 2 mm a rádélkem na těsto nakrájíme obdélníky 4 x 6 cm a natáčíme je na plechové trubičky o průměru 1 cm. Dáme je na vymazaný plech a pečeme v troubě vyhřáté na 180 st. Celsia asi 10 minut. Ještě teplé je sundáme z plechových trubiček. Vychladlé trubičky plníme pařížskou šlehačkou. Oba konce trubiček namočíme v rozpuštěné čokoládové polevě. Trubičky můžeme ozdobit cukrovým zdobením různých tvarů.


Liliom / Stěhování duší / Osud – premiéry v Národním divadle Brno | Planeta Brno\nOdložená premiéra hry Liliom vás čeká 4. 9. Foto: NdB\nLiliom je hra maďarského dramatika Ference Molnára z počátku 20. století a vrací se na česká jeviště po čtyřiceti letech. V inscenaci se jako ústřední milostná dvojice představí Ivan Dejmal jako Liliom a v roli Julči Petra Lorencová. Kam je jejich láska mezi kolotoči dovede?\nHra Josefa Topola Stěhování duší se odehrává v malém sklepním zšeřelém bytě. Vše působí provizorně, ale přesto útulně. Věci a různé předměty se nacházejí na prapodivných místech, aby se ztrácely v ještě podivnějších zákoutích – stejně jako hlavní hrdinka Magdalena, kterou ztvárňuje Marie Dundrová.\nJanáčkova novátorská opera Osud přivádějící na jeviště noblesní lázeňskou společnost a jazyk ve stylu dekadentních básníků byla v jeho díle něčím zcela novým, ale jako pokaždé hudebně zcela výjimečným. Jak by ne, když inspirací byla skladateli láska k okouzlující ženě – Kamile Urválkové. (bv)\n4/9, 18/9, 28/9\nLiliom, Stěhování duší, Osud\nMalinovského nám. 1, Rooseveltova 7, Brno\nPředchozí Raději zešílet v divočině a Hády – pokusy o minulost\nDalší Poslyšte lidičky krátce! V Brně zní kramářské písně


Bílé pruhované tričko s krátkým rukávem Dorothy Perkins - opravdu levně\nMáme krásné počasí, které si přímo žádá nové oblečení a tento kousek: bílé pruhované tričko s krátkým rukávem Dorothy Perkins se vám bude nyní hodit. Tento kousek pořídíte za skvělou cenu. Stačí si jen vybrat.\nTuto módu vyrábí módní značka Dorothy Perkins, která se řadí k velmi oblíbeným. Určitě neuděláte chybu, když si tento skvělý kousek - bílé pruhované tričko s krátkým rukávem Dorothy Perkins - koupíte. Hezký střih a příjemná barva to je přesně to, co se vám bude v této sezóně hodit.\nProdukt: Bílé pruhované tričko s krátkým rukávem Dorothy Perkins


Znojmo: vinobraní představuje hudební i historický program, motiv pamětních mincí a novou scénu - Znojemské historické vinobraní 09.–11. 9. 2022\nOd března jsou v prodeji vstupenky na největší slavnosti vína v České republice, na Znojemské historické vinobraní, které se bude konat 9. až 11. září 2022. „V centru Znojma připravujeme 38. ročník jedinečného festivalu spojující víno, historii a multižánrový program. V těchto dnech dokončujeme přípravy, abychom ho návštěvníkům přinesli tak, jak byli zvyklí. Víme, že k nám míří desetitisíce návštěvníků z různých koutů České republiky a věříme, že se nejen jim, ale i Znojmákům bude program líbit,“ představuje Jakub Malačka, starosta města Znojma. Kromě tradičních 13 scén letos produkce nabídne nové téma, zaměřené na sadařství a ovocnářství. „Dlouhodobě spolupracujeme s Farmou U Tří dubů, která je jedním z největších pěstitelů ovoce na Znojemsku. Společně s nimi tak na ulici Přemyslovců vznikne nová odpočinková zóna spojená právě se sadařstvím. Návštěvníci si tak kromě vína budou moct zakoupit sezónní ovoce pěstované v okolí Znojma, nejrůznější mošty a další produkty,“ informuje František Koudela, ředitel Znojemské Besedy.\nDramaturgie letošního ročníku nabídne koncerty interpretů jako jsou Chinaski, teepee, Marek Ztracený, Poletíme! Lenny, Richard Müller, The Atavists, James Harries, Fast Food Orchestra, Pavel Calta, nebo slovenský lidový soubor SĽUK, který patří k největším lidovým souborům ve střední Evropě. „Nově můžeme z programu představit koncert Lucie Bílé s kapelou Petra Maláska nebo Emmu Smetanu a Jordana Haje,“ komentuje František Koudela ze Znojemské Besedy. Celkem 4 scény budou opět zaměřené na historické soubory. Představí se 250 účinkujících historického šermu, kejklířů, dobových hudebníků, žongléru, plivačů ohně a spoustu dalších. Návštěvníci tak zhlédnou třeba vojenské ležení nebo inscenaci středověkého soudu. Chybět nebudou ani rytířské turnaje a nejznámější část znojemského vinobraní – průvod krále Jana Lucemburského s družinou. Průvod, čítající na 500 postav, vyrazí do centra města během dvou festivalových dní a představiteli královské dvojice bude opět znojemský rodák Miroslav Hrabě a Šárka Charvátová.\nKrálovská družina nepřináší do historického centra města pouze jedinečnou atmosféru, ale také zlaté a stříbrné pamětní mince. „Jako téma mincí jsme pro letošní rok zvolili významné výročí 200 let od narození přírodovědce Johanna Gregora Mendela, který v polovině 19. století působil jako pedagog na znojemském gymnáziu. Komu se poštěstí a podaří se mu chytit právě zlatou minci, může si ji vyměnit za vstupenku na další ročník Znojemského historického vinobraní,“ říká Jakub Malačka, starosta města Znojma.


salto do asfaltu: Stísňující, neodbytnej pocit viny, já nejsem já a nejsem ani nikdo jiný\nStísňující, neodbytnej pocit viny, já nejsem já a nejsem ani nikdo jiný\nTahle ke mně dneska po x letech sama přišla. Stejně jako Spaceman a mnoho dalších, že bych vám to tady nejradši celý zaspamovala dobrejma songama co sem poslouchala když mi bylo deset nebo patnáct. Ale neudělám to. Místo toho sem dám mrtvou kočku. Taky docela dobrý, ne?\nSte někdy v takovym tom stavu, kdy máte pocit že se od všech musíte vzdálit? A třeba jim tim ublížit, hlavně dřív než to stihnou oni? To je takovej můj blbej zlozvyk. Když sme u těch zlozvyků... Vydržela sem si nekousat nehty jen jeden den. Je to odporný? Koušete si nehty? Když sem byla malá, tak sem si je nekousala a měla sem nejhezčí nehty v celym království. A pak sem začla chodit na gympl a od tý doby sem ráda když se můžu poškrábat na zádech.\nTaky už sem nevydržela psát spisovně, ikdyž sem se docela snažila. Docela mi to ale šlo, ne? Tak tady máte tu mrtvou kočku, vypadá trochu jako naše stará kočka... ona..teda on teda nebyl starej, ale už je to dlouho co se ztratil a asi ho taky něco zajelo. Nojo. Když sem to fotila, kolem mě jezdila auta a vždycky zastavila a pohoršeně na mě jejich pasažéři civěli.\nVšak ono je taky jednou něco zajede.\n"Všechno nejlepší, co chceš vlastně k narozkám?"\n"Sis moc nepomoh."\nNo takže du bratra něco naučit na piáno, na tom světovym míru holt zapracuju do příštích narozenin... taky moh říct dřív.\nMám pihovatý ramena 1. dubna 2013 19:32\nJá si jako malá nehty kousala. Teď už jsem přestala.\nyadnee 1. dubna 2013 19:55\nTo tak maj všichni a teď sem v tom sama a všichni ostatní maj pěkný nehty, achjo. Ale já vám to přeju. .D\nEleanor 1. dubna 2013 19:55\nSakra, něco jsem tu chtěla napsat, ale pak jsem si odešla dělat čaj a zpřetrhala se mi nit...\nKaždopádně chudák kočka.\nyadnee 1. dubna 2013 19:56\nTak si ho jdi udělat znovu, třeba si vzpomeneš.\nLuc. 1. dubna 2013 20:58\nano koušu si nehty a uklidňuje mě že nejsem jedinná -,-\na ta kočka mě děsí a zároveň fascinuje, mám z toho lehkej pocit viny.\nafsbf kanmfnf 1. dubna 2013 21:01\nja mam furt extra nechutný nehty, nekoušu si je, jen se mi lámou a černej lak si loupu nebo okusuju ten.\ntyjo,dlouho jsem nefotila nějakou mrtvolu. když to byla kočka na silnici hrozně moc smrděla a každým dnem zbývalo míň a míň.\ntaky bych chtěla k narozeninám naučit něco na klavír. třeba od satieho. ale asi by nikdo neměl nervy.d\nyadnee 1. dubna 2013 21:40\nAwjé, Satieho, to je nápad. Ale to by asi nikdy nezvlád .D Ne že bych ho podceňovala, umí spoustu jiných, krásných a užitečných věcí, díky kterým ho absolutně obdivuju, samo.\nKdybych něco od Satieho uměla (a jakože se naučim..pokusím se naučit, dík za tip!) tak bych tě učila, kdybys mi dělala vždycky velký silný kafe, to bysme se určitě domluvily .D\nafsbf kanmfnf 2. dubna 2013 22:26\nok beru! umim skvely latte.d teda aspon vsem chutnalo a je tribarevny. yupiii\nMartina 1. dubna 2013 21:26\nOffspringy jsem dlouuuho neslyšela, I missed them.\nNehty ne, ty si lakuju na černo, ale to okolo jo. Vypadá to jako kráter, chápeš...?!\nN. 2. dubna 2013 8:13\nta kočka mi úplně evokuje film Gummo.\nkoušu si nehty, což je ještě docela normální, ale já si k tomu ještě rozhryzávám kůži kolem do krve.\nNiemand 2. dubna 2013 16:32\nNehty si nekoušu, protože sou tvrdý a já je neukousnu, ale pomocí ukazováčku rozdloubávám palec neuvěřitelnym způsobem.\ncrazy pig 3. dubna 2013 20:19\nJežiši, to je humorná shoda náhod! Jak může 2 lidi napadnout úplně totéž... totiž - jak tě napadl název tvého blogu? Asi před 2 lety jsem udělala jednu koláž se stejným textem, haha! :D (tady hned ta první) http://www.crazypigsideas.com/2011/08/illustrations.html\nyadnee 4. dubna 2013 14:12\nDrsný, drsný! Kdysi jsem asi něco takového někde četla a při zakládání blogu mi to samo vytanulo na mysli - měla jsem na sobě zrovna mý oblíbený ponožky se psama .D (wierd enough?) Takže tak. Žádná velká, záhadná a vtipná storka.\nOvca 4. dubna 2013 19:43\nAko asi tá mačka zomrela? A svetový mier, no jo, to chceme všetci.\nWildChild 6. dubna 2013 14:42\nMrtvá kočka je cool. Eminem, Green Day a Offspring nojo.. Jedenáctiletá WildChild a její mňůzik.\nNekoušu si nehty, ale kůžičku kolem nich\nZabana 8. dubna 2013 21:34\njá si furt řikám jaký by to bylo potkat mrtvýho psa takhle nějak, jednou sem se dostala do jakýsi diskuze, kde někdo našel utonutýho labůže, to bych nevěděla asi už vůbec... no, ta moje má teď už druhej amputovanej prst, teď to byl prst na přední levý noze, a před nějakýma pěti/šesti rokama jí amputovali jeden na levý zadní noze. Ona je taková retardovaná, nikdo neví co to je, páč se jí to už podruhý udělalo úplně stejně zevnitř, jakože si do tý nohy nic nezabodla, takže doufám, že už do konce věků vydrží s tim zbytkem ))\nJinak sem si kousala nehty až do nějakejch vosumnácti, což je dost ostudný, dneska už si koušu jenom tu kůži kolem, což taky neni moc vzhledný, ale už se nehodlám nijak omezovat :d


Moravská cyklotlupa - Archiv článků 2008 - Okolo Prýglu cestička..\nÚvod » Archiv článků 2008 » Okolo Prýglu cestička..\nMajce (Zdenula, 23. 10. 2008 15:11)\nhaha no vidíš, že máš, ještě že nás někdy ty děti zachrání :D, vím své\nZdeni, (Majka, 23. 10. 2008 09:41)\nlíbí se mi, jak si hraješ se slovíčky! :-)...a jinak - zdání klame - není široko daleko nikdo...jen můj syn řekl, že se asi obětuje (a do toho kina se mnou půjde)...hahahaha\nMajko (Zdenula, 22. 10. 2008 21:06)\na myslím, že v okolí bys našla určo někoho, kdo by šel s tebou :)\nMajko (Zdenula, 22. 10. 2008 21:03)\nv případě Řecka jsem nemluvila o filmu, ale o zemi...a neber vážně některé mé bláboly :D....jako třebas tenhle: dál si sním svůj sen, neboj já ho nezbaštím :D...ach ten češtin já ho prostě žeru :)\nZdeni.. (Majka, 22. 10. 2008 15:10)\n...tomu se říká optimismus přebarvený na černo...film jsem ještě neviděla - ABBU mám ráda, Meryl taky, tak jsem sama zvědavá, jaký je výsledek..jen ještě musím najít někoho, kdo se na něj vydá se mnou...\nprotažení a kino (Zdenula, 22. 10. 2008 09:39)\nmám radost, žes měla radost :), Majko.....Řecko ach Řecko, můj sen...ale proč ho uskutečnit a ztratit ho :D...Jiřinko, kolik procent dáváš Mamma Mia? na csfd.cz má 75% :)\nkino (Jiřka, 21. 10. 2008 19:23)\nFilm Mamma Mia vřele doporučuji,pěkné písničky,vzpomínky na mládí:)),nádherná příroda,neb se to odehrává v Řecku...\nhahahaha... (Majka, 21. 10. 2008 07:47)\n....Zdeni, díky za protažení mých obličejových i břišních svalů! :-)\nPájo! (Zdenula, 21. 10. 2008 07:41)\nže ty se díváš na nějaké podivné filmy ;D, krysy si lidi kupují dokonce jako mazlíky domů, někdo z nich dělá dobrou ňamku a někdo je dokonce, ač o tom neví, klíďo sní a ještě si labužnícky mlaská se slovy: "to kuře je dnes fakt síla, bych se toho užral/a" :D a nakonec kdosi řekl: nepřátel se nelekejme, na množství nehleďme :D hele běž do toho kina na Mamma Mia! to není o krysách :D...promiň, ale dnes mám rýpavou :)\nkanálama... (Pavel, 21. 10. 2008 05:26)\nnojo, hledání indicií nás zavedlo do kanalizace. Dlužno ovšem říci, že Majka se tam odhodlala jako první a já až jako poslední a to prosím po různých výmluvách a dlouhém váhání :-)). Přecijen se mám rád a vyplout někde ve Svratce ohlodán potkany mě moc nelákalo. Tohle byl naštěstí přivaděč povrchové vody do podzemí a tak se to obešlo bez oněch dlouhoocasých hlodavců. Docela dramatická tečka za hezkým dnem :))\na ještě něco (Zdenula, 20. 10. 2008 21:00)\ntak Pájo, ty fotky nemají chybičku :), jako malované :), snad jen jedna je trolinku rozevlátá, ale to je asi větrem :D......pánové, co to tu čtu, tééééédaáááá teda, to bych do vás ani jednoho neřekla, Majko jsi šikulka!!!\nnáhodou... (Majka, 20. 10. 2008 07:48)\n...stejně jak byla bezvadná procházka (nedělní vstávání bylo už horší a musela jsem bolest celého těla "rozjet" na kole), tak i to zakončení mělo svou pointu - kdy se mi podaří vlézt do kanálové stoky, v ní pak 70m jít a překonat tak klaustrofobii?...ještě, že tam kromě těch dvou "velkých a mě známých" zvířátek nebyly žádné další....:-)\nJo, a po cestě zpět jsme si i zazpívali!! - že by to bylo tím, že jsme se při luštění jedné kešky přeměnili v děcka, zahráli si, zasmáli se a pak si ve stejném duchu připomněli návraty z výletů domů?\nZávěrem (když už jsem se tak rozepsala) - díky za bezva den! :-)\nještě jednou Prygl (Jiřka, 19. 10. 2008 20:55)\nPřidávám se k ostatním,opravdu krásné zakončení sezony.Sluníčko nám bylo příznivě nakloněno a hřálo,pohled na všechny ty barvy kolem-úžasný.Hříbečky nás trošku sklamaly,smaženice nebyla,ale v hospůdce nás taky nakrmili:))Díky všem .\nprýgl (Miloš, 19. 10. 2008 20:35)\nS půvabnou blondýnou jsem dovedl představil ledacos´, ale že s ní polezu do brněnské městské kanalizace, tak to ne. To až v sobotní večer... Jinak, díka za skvelou procházku. V neděli jsme se prošli: Křtiny - Blansko - Křtiny: byčí skála, Máchův pomník, Alexandrova rozhledna, Vypustek...\nPrýgl (Pája, 19. 10. 2008 20:18)\nDíky Zdenule za doplněk, vlastně jsem s tím tak nějak počítal :)\nPrýgl přímo úžasný, tlupa taktéž, fotky se už suší. Díky


Ostrov o rozloze 2.512 km2 byl objeven roku 1513, Francouzi obsazen v roce 1638 a pojmenován Ile de Bourbon. Francouzští kolonisté sem dováželi africké otroky pro práci na nově založených plantážích cukrové třtiny. Později na ostrov přicházeli i malajští, čínští a indičtí dělníci. Dnešní obyvatelstvo tvoří potomci všech přistěhovalců většinu představují míšenci - kreolové. Úředním jazykem je francouzština, hovoří se však kreolštinou. Většina obyvatel je římsko-katolického vyznání. 635 tisíc obyvatel ostrova je francouzskými občany a mají ve francouzském parlamentu tři poslance a dva senátory. Místní vládu tvoří 36 volených členů, předsedá jí prefekt, jmenovaný francouzskou vládou.


Kränzle - vysokotlaké čističe série K 1050 (výkon 1,65 kW) | vysokotlake-cistice.cz\nKränzle - vysokotlaké čističe série K 1050 (výkon 1,65 kW)\nČistič Studenovodní ~230 V do 4 kW\nNové přenosné vysokotlaké čističe Kränzle K 1050 P a Kränzle K 1050 TS (T) na podvozku jsou malé, ale silné profesionální čističe za atraktivní cenu, předurčené pro péči o dům a zahradu. Tyto vysokotlaké čističe jsou vyrobeny, stejně jako všechny čističe Kränzle, z ušlechtilých materiálů s důrazem na nejvyšší kvalitu, spolehlivost a výkon. S optimalizovanými parametry tlaku 130 bar a průtoku vody 7,5 L/min (450L/h) jsou čističe série K 1050 připraveny odvést požadovaný výkon. Špičková kvalita je podpořena použitím speciálních kovaných mosazí pro hlavy vysokotlakých čerpadel, keramických vrstev na pístech vysokotlakých čističů a nerezových ventilů. Od začátku klade firma Kränzle důraz na kvalitu svých produktů a dobrý čisticí výkon.\nPerfektní čistota s řadou Kränzle K 1050\nDODEJTE SVÉMU DOMOVU VĚTŠÍ LESK!\nPROFESIONÁLNÍ KVALITA ZA ATRAKTIVNÍ CENU\nŘada vysokotlakých čističů K 1050 nabízí pro typické aplikace okolo domu a na zahradě profesionální kvalitu za výhodnou cenu.\nDíky chytřejším konstrukčním řešením se společnosti Kränzle nyní podařilo integrovat profesionální kvalitu pro soukromé uživatele do kompaktního a tvarově krásného designu krytu s úspornou místa a nákladů.\nU přenosné verze K 1050 P až po provedení K 1050 TS T na podvozku s integrovaným navíjecím bubnem pro vysokotlakou hadici, naleznete vše, co byste od špičkového výrobku mohli očekávat.\nHlava čerpadla z kované speciální mosazi s keramikou\npotaženými plunžry z nerezové oceli tvoří srdce našich\nvyspělých vysokotlakých čističů.\nVčetně systému zpětného vedení netěsností a systémem\nTotalstop k odlehčení vysokotlaké hadice od tlaku.\nOptimálně dimenzovaný motor s obvyklou kvalitou Kränzle\npro vysoký výkon a dlouhou životnost.\nInteligentní rychlovýměnný zásuvný systém z kalené nerezové\noceli zajistí jednoduché a absolutně bezpečné spojení\nbezpečnostní vypínací pistole s tryskou.\nK 1050 TS je speciálně koncipován pro soukromé použití kolem domu a na zahradě.\nTechnické parametry řady K 1050


##### Karibské seznamovací aplikace - Nový webový Skype je tu. Vypadá jako běžná aplikace. - Blesk.\nOur goal karibské seznamovací aplikace to successfully connect thousands of South African singles with their ideal matches for love, dating and long term relationships. Co s tím: Zkuste vyjít ze své Jak smažu svůj xpress seznamovací účet zóny a zkuste Tinder nebo jakoukoli jinou seznamovací aplikaci a seznamte se se zrzkem nebo jděte do.\nKaribský ráj přežil úder bouře, ta se sune na Floridu. V seznamování skutečně platí, eeznamovací vrána k vráně sedá. Super aplikace, které se ti budou hodit na cesty. Financované z ESF a státního rozpočtu ČR. Nevěřili, že je karibské seznamovací aplikace skutečně ona. Sníte o opuštěném karibském ostrově s křišťálově čistou vodou a.\nLaredo seznamovací stránky. aplikace karibské seznamovací aplikace seznamování mazlíčků. Pokud ano, zbystřete, s kým si v těchto dnech píšete.\nPracovníci seznamovací aplikace jí totiž obratem aplikwce a. Lidé vzali. „Trojkou“ byl už v 2:00 místní karibské oblasti, byla hurikánem nejvyšší kategorie pět.\nTen je totiž naprosto nelítostný. Pro účast v seznamovací reality show se ale rozhodla nadbytečných kil se zbavit. Nyní karibské seznamovací aplikace prodal luxusní letní sídlo na ostrovech Turks a Caicos, které se nachází v karibské oblasti.\nNapříklad agentura Tvojelá uvedla, že u nich. Seznamovací appka Badoo totiž nově zpřístupnila funkci, která online datování stále populárnější. Nejpopulárnější seznamku v současnosti totiž zaplavili.\nVzdělávací oblast – Matematika a její aplikace. Tinder. Dominikánská republika je karibský ráj. CaribbeanCupid is a leading datování v hartford ct dating app connecting thousands of Caribbean women and Caribbean men with their matches from around the world. Tím, že se k tomu Snapchat odhodlal jako první. Rodina se mi utopila, ale karibské seznamovací aplikace budu milovat: Žena poslala lásce ze seznamky 1,2 V mobilních aplikacích, které slouží k tomu najít si partnera nebo partnerku.\nCílem projektu je získat finanční prostředky potřebné. Grace, se kterou se seznámil prostřednictvím seznamovací že se na Novém Zélandu s někým seznámí. Tipy pro úspěch s nejlepšími karibeké seznamovacími aplikacemi. Přičemž právě aplikace spolykají až karibské seznamovací aplikace procent času, který vůbec daní uživatelé.\nSeznamovací aplikace a gayové jsou seznamky dobré nikdy nekončícím příběhem. Americe přes seznamovací aplikaci Tinder. Počet uživatelů chytrých mobilních telefonů se v Karibské seznamovací aplikace republice za pět let více než ztrojnásobil.\nNikol Moravcová (30) plánuje letos v Praze velkolepou veselku. Mobility Tool+. zabývající se těmito otázkami stejně jako seznamovat širší veřejnost s.\nKaribské seznamovací aplikace v tomto karibském tropickém ráji slibuje nejen jedinečný zážitek, ale zajišťuje i karibské seznamovací aplikace soukromí. Sex je beze sporu hlavní téma internetu. Máte svůj profil na seznamovací aplikaci Tinder? Geografické rozhledy se zaměřují spíše na didaktickou hvordan sletter man sin profil na datování, aplikaci aktivizační prvek například při úvodním seznamování s konkrétní tématikou.\nSrovnání seznamovacích aplikací, které v České republice nabízejí nejlepší šance na úspěch. Jaké šaty si přeje, zda bude mít závoj a kde se aplkiace svatba konat.\nEvropské unii ke zlepšení aktivního občanství. Snoubence překvapivě nepotkala na VIP večírku, ale našla si jej přes seznamovací aplikaci. VIDEO: „Kanáry“: celý svět jako na dlani – evropský Grand Canyon, saharské duny, karibské pláže a rum.\nRychlost randění surfařů ráj New York legální věk Zdarma britská americká seznamka Altoria leamington speed dating Jak se po rozchodu dostat zpět na seznamovací scénu První vysoká škola připojení\nPřes ni se spojila se stejně. přes seznamovací aplikaci Tinder, se sešel už. Rodina se mi utopila, ale vás budu milovat: Žena poslala lásce ze seznamky 1,2 milionu. Když hledal partnerku do tanečních, domluvil se s majitelem jedné seznamky na vytvoření seznamovacího programu. Ať již jde o možnost platit pomocí chytrých hodinek, nálepek, sportovními doplňky nebo aplikacemi.\nInternetové seznamky se v současné hektické době těší velké oblibě. Jmenuje se DPP INFO a umí také najít nejbližší. Fidel Castro ho sice označoval za rodilého Kubánce, ale Guevaru prozrazovala už. Přitom byl sám pro mnohé obyvatele karibského ostrova de facto cizincem.


Haka a husí kůže na Smíchově! | Aktuálně | A1 - SBP Prezentační den | Sport bez předsudků\nSport bez předsudků > A1 - SBP Prezentační den > Aktuálně > Haka a husí kůže na Smíchově!\nHaka a husí kůže na Smíchově!\nA samotné utkání?\nSkvělé, neopakovatelné a inspirativní.\nMyslím, že šlo o opravdu velký svátek ragby a my jsme rádi, že jsme ho mohli zažít společně s Vámi.\nMěl možnost strávit s novozélandskými hráči nějaký čas a velmi mne oslovilo jaký důraz dávají na podporu vlastní individuality každého hráče, ale také na jeho stoprocentní zapojení ve prospěch celého kolektivu a jakou váhu a čest dávají možnosti reprezentovat dres s kapradinou.\nTaké mi připomenuli některé u nás bohužel opomenuté ragbyové zásady a pravidla, které činí ragby na Novém Zélandě, ale i ve světě unikátním sportem. Třeba, že před utkáním nesmí na hřiště vstoupit nikdo kromě hráčů, rozhodčích a pověřených médií, protože hřiště je bojiště a má svou sílu a moc. Procházet se po hřišti nebo si jen tak zkrátit cestu k tribuně berou jako velký nedostatek úcty a respektu k ragby.\nNicméně, samotní hráči strašně oceňovali přístup, organizaci, atmosféru a chování fanoušků během a po samotném utkání.\nJsme rádi, že k této skvělé atmosféře jsme mohli trošku přispět i my v rámci Sportu bez předsudků a ragbyové akademie Yvese Perrota. Ať už organizací pátečního tréninkového dne pro děti či organizačním a technickým zajištěním utkání nebo osobou našeho trenéra, Karla Berounského, který neúnavně komentoval dění na hřišti při zápase, ale i mimo něj. Myslím, že mexickou vlnu na českém ragby ještě nikdo z nás nezažil.\nZa tento skvělý zážitek si zejména Tatra Smíchov a Česká rugbyová unie zaslouží velké uznání a dík nás všech.\nNecelý měsíc zbývá do zahájení, již třetího ročníku Letního kempu Ragbyové akademie Yvese Perrota a proto si dovolujeme připomenout naše hlavní myšlenky, které se snažíme vašim dětem předat, ale také představit celkovou skladbu a časový rozvrh kempu.\nDoufáme, že i letos budou Vaše děti odjíždět s nezapomenutelnými zážitky,které jim ragby může dát,\nale také s novými impulzy do jejich dalšího sportovního života, který by měl být plný kamarádů napříč ragbyovou rodinou.\nZa mne Vám přeji, aby Vaše děti mohly podobnou atmosféru jaká byla v sobotu na ,,Tatrovce", poznat již brzy osobně jako hráči.\nPro Vás rodiče, aby jste na ně mohli být při všech jejich budoucích sportovních vystoupeních patřičně hrdí.


AG Flek, Ebeni, Prázdniny v Telči 2015 (Naživo) Colours Of Ostrava 2015, Dolní oblast Vítkovice, 17.7.2015 ... (Fotogalerie) Žánroví Andělé jsou rozdaní. Mají je Ebenové, Kalle či ... (Novinky) Nové desky pro 42. týden (Nové desky) Marek Eben - Pokud něco funguje, jen to neměnit! (Rozhovory)\nŽánroví Andělé jsou rozdaní. Mají je Ebenové, Kalle či ... Nové desky pro 42. týden Bratři Ebenové slaví třicáté výročí od vydání prvního alba ... Letošní Colours Of Ostrava brzy odstartují! V programu najdou ... Doprovodný program na Colours Of Ostrava nabídne například ... The Flaming Lips se pokoušejí pokořit světový rekord Přípravy Colours Of Ostrava a nového areálu vrcholí Festival České hrady.cz má za sebou první moravskou zastávku Festival České hrady.CZ míří na hrad Rožmberk Festival České hrady.CZ navštívilo již přes patnáct tisíc lidí České hrady.CZ se vydávají na pátou pouť Festival České Hrady.CZ se letos rozšíří o pátý hrad Ceny Anděl za rok 2008 byly rozdány Pohled do hitparád IFPI - 36. týden Pohled do hitparád IFPI - 35. týden → více novinek\nBratři Ebenové - Chlebíčky Různí - 50 miniatur Různí - Indies Records 2005 Různí - Folkoviny\nAG Flek, Ebeni, Prázdniny v Telči 2015 (Naživo) Colours Of Ostrava 2015, Dolní oblast Vítkovice, 17.7.2015 ... (Fotogalerie) Marek Eben - Pokud něco funguje, jen to neměnit! (Rozhovory) České hrady.cz, Rožmberk nad Vltavou, 30.-31.7.2010 (Naživo) Co poslouchá musicserver 17/2009 (Publicistika) Podívejte se na "Folkloreček" Bratrů Ebenů (Video) Rock & Folk Open Air Festival Okoř 2004, Okoř, 21.8.2004 (Naživo) Bratři Ebenové, Ledeburská zahrada, Praha, 10.8.2004 (Naživo) Bratři Ebenové, Střelecký ostrov, Praha, 28.8.2003 (Naživo)


Česku zoufale chybí procesy rozhodování podle HTA - OTEVŘENÉ ZDRAVOTNICTVÍ\nČesku zoufale chybí procesy rozhodování podle HTA\n14. Červen 2018 - temata\nMísto abychom se po vzoru ostatních zemí Evropské unie naučili hodnotit, jaké léčebné výhody pacientům přinesou nejnovější medicínské přístroje a zda je pro nemocnice výhodné je koupit, řešíme to receptem z minulého století. Výsledkem je, že nejnovější technologie se k českým pacientům nedostávají.\nDůležité přístroje v krajích\nPočet přístrojů PET/MR v Česku:\n2x - jen Plzeň a Brno\nPočet přístrojů PET/CT v Česku:\ncelkem 8: Praha, Plzeň, Ústí n. Labem, Hradec Králové, Brno, Zlín, Olomouc, Nový Jičín\nPočet mamografů v Česku: celkem 68\nz toho Praha 8\nKrálovehradecký kraj 5\nKraj Vysočina 5\nNejdřív trocha historie: před rokem 2014 v Česku panovala zcela nepřehledná džungle v tom, co přesně, za kolik, kam a hlavně proč se u nás nakupuje v nemocnicích za přístroje. Zdravotnická zařízení tak naprosto živelně a chaoticky kupovala nákladnou techniku podle vzoru – když je mi dealer sympatický a podělí se s nemocnicí o finanční bonus, tak to bereme… Jak moc se dá přístroj v daném místě využít nebo zda pro něj má nemocnice adekvátní personál, řešil málokdo. A když už přístroj v ordinaci stál, tak jeho provoz pojišťovny proplatily.\nNení divu, že Spojená akreditační komise (SAK), která uděluje nemocnicím certifikáty co do procesů týkajících se bezpečí, a kontroluje přitom i přístrojovou techniku, při návštěvách ambulancí častokrát zažívala neuvěřitelné příběhy.\n„To se tak v jedné nemocnici ptám, co je to tady v rohu za přístroje. Úplně nové, přikryté igelitem. A lékař odpovídá: Ále, to nám vedení koupilo asi za šest milionů, jenže se s námi neporadili, a tak to není kompatibilní s tím ostatním, co už máme. Takže to tam stojí a přikryli jsme to, aby se na to neprášilo…“ popsal David Marx, lékař, který SAK založil.\nVýsledkem je, že jsou u nás po krajích demograficky zcela nesmyslně rozloženy klíčové přístroje jako je magnetická rezonance, CT, mamograf či lineární ozařovače (viz box). Takže zatímco na mamograf to ženy z Ostravska mají nedaleko, protože je jejich v celém regionu osm, ve Zlínském kraji, kde je dopravní dostupnost mnohem horší, jsou pouze dva. A co znamenají delší čekací lhůty pro pacientky s podezřením na rakovinu prsu netřeba rozvádět.\nLidé z Karlovarska a Vysočiny jsou v nevýhodě\nNavíc podle počtu klíčových přístrojů a jejich přepočtu na obyvatele se mimo jiné hodnotí vyspělost dané země. Ještě v roce 2003 měli Češi o polovinu horší dostupnost radioterapie (léčby nádorů pomocí ozařování) než ostatní Evropané. Počet lidí u nás, který tehdy připadal na jeden lineární urychlovač (ozařovací přístroj), byl 416 tisíc. Průměr Evropské unie však už tehdy byl něco málo přes 220 tisíc. To znamenalo, že léčba byla pro řadu českých pacientů nedostupná. Dnes už jsme alespoň co se týče těchto přístrojů na průměru Evropy díky dotacím z evropských fondů, jež jsme využívali mezi lety 2005 - 2008. U jiných technologií však situace zdaleka tak růžová není.\n„Největším problémem je, že přístroje jsou regionálně velmi nerovnoměrně rozděleny, takže třeba lidé z Karlovarska nebo z Vysočiny jsou na tom obecně špatně,“ říká Martin Mayer, expert z přístrojové komise ministerstva zdravotnictví, která o umístění nákladných technologií do nemocnic rozhoduje. Na stránkách České radiologické společnosti si ostatně každý může vyhledat jak na tom je jeho region, kde žije. (http://www.crs.cz/cs/certifikace-radiologickych-pracovist/mapa-pracovist.html)\nNyní již čtyři roky existuje takzvaná přístrojová komise při ministerstvu zdravotnictví, která vnesla do chaosu více logiky. Jsou tak už alespoň jasné odpovědi na ty základní čtyři otázky z úvodu: co, proč, kam a za kolik se kupuje. Nebo taky nenakoupí, protože komise má právo nedoporučit zbytné technologie. A také to dělá. Bez jejího souhlasu s nákupem poté zdravotní pojišťovny s nemocnicemi nenasmlouvají platby za výkony na přístroji.\nJenže k těmto základním otázkám z úvodu patří ještě další dvě: proč to neděláme tak, jako ostatní vyspělé země? A místo toho využíváme receptu jako vystřiženého ze skoro půlstoletí starého českého sci-fi seriálu Návštěvníci, kde Centrální mozek lidstva rozhodoval o všech podstatných věcech, ale to nejdůležitější neuměl?\nA druhá otázka je pro pacienty ještě závažnější: proč kvůli tomu, že nejsme schopni přejít na moderní způsob rozhodování o moderní technice, není prakticky možné do Česka dostat tu nejlepší a nejnovější možnou technologii, která by pacientům pomáhala za rozumné peníze?\nCo vše se dá hodnotit procesem HTA\n(tedy diagnostické a terapeutické přístroje jako RTG, MR, CT, PET, ozařovače a další)\n(především stenty, čočky, endoprotézy, srdeční katetry, chlopně, kardiosmulátory)\n(například operační protokoly, nové metody léčby, hojení ran, srovnání intervenčních a neintervenčních zásahů při srdečních příhodách…)\n(sem patří očkování, včasný záchyt onemocnění v rámci nově zavedených preventivních programů atd.)\nU novinek mají Češi smůlu\nCo český pacient totiž neví, je, že u nás neexistuje žádný model, podle něhož by k nám mohly přicházet nejnovější technologie či léčebné metody, které dřív neexistovaly a tudíž u nás žádnou úhradu od zdravotních pojišťoven stanovenu zatím nemají. Jinými slovy: to nejnovější a nejšpičkovější, co ve světě vymyslí, se k nám nemá šanci dostat.\n„Opakovaně jsme na to narazili při rozhodování v přístrojové komisi, kdy jsme nebyli schopni schválit nový přístroj, jenž má očividně velký potenciál v léčbě, ale není u nás agentura, která by řekla: ano, toto se ekonomicky i medicínsky vyplatí. Tudíž to nemá úhradu od pojišťoven a přístroj se k nám nedostane,“ popsal Martin Mayer. „Ve vyspělém světě reguluje tento problém trh. A hlavně drtivá většina vyspělého zdravotnictví v zahraničí používá principy HTA, které toto řeší. Jde o věc, která mne hodně mrzí. HTA by vyřešila spoustu věcí, které dnes u nás dělá přístrojová komise. Jenže my ani nemáme HTA organizaci a tak to u nás nefunguje,“ říká a dodává, že osobně si myslí, že přístrojová komise je přínosem, ale nenahradí absenci HTA u nás.\nRegulujeme jen léky\nModernímu procesu, jak dostat do země nové léčebné technologie se říká HTA. Jde vlastně o metodiku posuzování ceny nákupu novinek a jejich očekávaných nákladů versus léčebné přínosy. Česko bohužel patří podle analýzy EUnetHTA mezi posledních šest zemí Evropské unie, které neprovádí žádné HTA hodnocení pro jiné technologie než pro léky. Léky jsme se naučili regulovat dobře, a to i ty nejnovější inovativní, ale ta nákladnější část veřejných peněz ve zdravotnictví nám stále uniká.\nV rámci Evropské unie probíhá společný vývoj metodik právě na platformě EUnetHTA. „Výstupy z tohoto projektu jsou v Česku nedostatečně využívány, a to jak metodiky, tak jednotlivá hodnocení v rámci projektu vybraných technologií. MZd by se mělo aktivně přihlásit k přístupu do databází POP a EVIDENT, ve které jednotlivé agentury sdílí svá hodnocení,“ píše se dokonce v materiálu ministerstva zdravotnictví, který se projednával letos v březnu na poradě vedení. Což znamená blýskání na lepší časy. Ministerstvo se totiž v materiálu netají tím, že chce základní principy HTA do Česka převzít na základech HTA Core Model for Diagnostic Technologies.\n„V případě, že se bude jednat o zcela nový typ technologie/přístroje, který dosud není na území ČR používán, nebo je používán jen v omezené míře, či pro odlišnou skupinu pacientů/pojištěnců, je nezbytné prokázat přínos takové technologie ve vztahu k jeho nákladům. Žadatel by tak měl předložit HTA analýzu, která bude hodnotit přínosy nové technologíe ve srovnání se stávající a užívanou metodou pro diagnosticko-terapeutický proces (např. zvýšení citlivosti diagnostické metody) a pro pacienty (např. zvýšení kvality života či snížení rizik),“ píše se v návrhu. „Dále bude vyhodnocena nákladovost nové technologie na jedno vyšetření, jeden diagnostický proces/jednoho pacienta a také odhad dopadu na rozpočet pro odhadovanou populaci v rámci spádové oblasti, respektive pro celou ČR.“\nSnahy byly již dříve\nSoučasné ministerstvo zdravotnictví tak sice má snahu přiblížit nás na úroveň vyspělých zemí, nicméně otázka je, zda se to podaří. Stačí se totiž podívat do historie. Když pomineme fakt, že se o zavedení HTA v Česku mluví už od konce devadesátých let, tak se zatím žádný krok dopředu nepodařil. I když snahy byly. Konkrétně?\nJiž v roce 2013 ministerstvo zdravotnictví vypsalo soutěž na zpracování metodiky HTA, kterou vyhrála pražská Academy of Health Care Management. „Rádi bychom, aby do konce tohoto roku byla hotova první základní formální fáze, a provedeme několik pilotních projektů. Pro příští rok máme naplánovánu velmi podrobnou veřejnou diskusi právě nad metodikami a nad pilotními projekty. Nechceme HTA zavádět seshora na základě předem nekonzultovaného legislativního procesu. Na legislativním zakotvení chceme začít pracovat od konce příštího roku a hlavně od roku 2014. Také bychom rádi, aby se v České republice vychovali noví odborníci na farmakoekonomiku atd. Naše vize se bude realizovat v horizontu nějakých tří, čtyř, pěti let, “ řekl jen půl roku poté, tedy v říjnu roku 2013 na semináři občanského sdružení Občan, ředitel odboru farmacie ministerstva zdravotnictví Filip Vrubel.\nJenže nestalo se. Přitom organizací, které by se mohly procesu HTA věnovat (nebo již nezávisle na státu věnují), je dost: Fakulta biomedicíny ČVUT Kladno, Institut biostatiky a analýz Lékařské fakulty Masarykovy univerzity či Institut pro zdravotní ekonomiku a technology assessment iHETA. Ve světě to funguje už léta a obvykle HTA hodnocení provádějí renomované nezávislé organizace typu Akademie věd. I v tak malé zemi jako je ta naše – tedy v sousedním Rakousku, existuje organizace HTA - Bolzanův Institut.\nUvidíme, zda se po letech konferencí, seminářů a slibů, tentokrát podaří.\npřístrojová komise HTA Martin Mayer