PWF | Adolf Muschg: Váš pan bratr\nAdolf Muschg: Váš pan bratr\n10. srpna 2009 16:00\nJelikož se v lebce psa, kterého jsem pitval podle všech pravidel svého umění, nenašla ani stopa strašného jedu, jímž se Váš pan bratr cítil napadený, musí medikus nutně dojít k neradostnému závěru: že smrt Vašeho pana bratra, s jejíž pomocí, jak byl přesvědčen, se vyhnul příšernému umírání, spočívala na nedorozumění. Na velmi podstatném neporozumění přírodě, což mne vzdor upřímnému smutku pohoršuje a dokonce mi ztrpčuje povinnost projevit soustrast, na kterou, vážená slečno, máte přece nárok. - Host vstupuje do Justiho jídelny v Císařské ulici; Miro, irský setr, jehož dobromyslnost zná každé dítě, přispěchá pozdravit člověka, v němž nepotřebuje poznat slavného autora komedií, aby mu srdečně olízl ruku. Váš pan bratr, jak se zdá, tu důvěrnost roztržitě přijímá, ba poskytuje jí, jakoby ve hře, stále nové podněty. Živá duše proto nechápe řev, s nímž se náhle vymrští, převrhne stůl a s výkřikem 'Bestie!' se snaží zvíře kopnout. Teď ovšem pes, spíš vylekaně než výhrůžně, se zježenou srstí vrčí a cení zuby. Dostal mě! křičí Váš pan bratr, ta potvora je vzteklá! vykřikuje bledý jako stěna a tiskne si ruku, z které ani neteče krev, vší silou na prsa. Byl jsem přítomen, vážená slečno. Snažil jsem se rozptýlit strach Vašeho pana bratra, leč bez úspěchu. Zdálo se, že právě nepatrnost rány posiluje jeho úzkost. Velice vážně mě prosil o "roztržení kůže, aby mohl jed odtékat", to byla jeho slova, mám na to svědky. Nedalo se mu pomoci; Vy, jeho neúnavná ošetřovatelka, to víte stejně dobře jako já. Během několika dnů vykazoval všechny příznaky tak charakteristické pro člověka nakaženého vzteklinou, bolesti hlavy, neklid, podrážděnost při stísněné náladě, dokonce křeče při polykání, jakmile pohlédl na vodu. Když jsem se snažil ho přesvědčit, že ve vážných případech se objevují takové příznaky teprve po jisté inkubační době, nejdříve po dvou týdnech, a když se zdánlivě vyskytnou dříve, svědčí jen o jisté podrážděné fantazii, zmocnila se Vašeho pana bratra zuřivost, jako bych ho byl potupil výsměchem a jako by mi chtěl na místě předvést, jak skutečná vzteklina vypadá. S náhlým vědeckým odstupem poukázal na pěnu, která se mu opravdu objevila v ústních koutcích. Co prý se svým přikrášlováním vyvozuji z tohoto příznaku? Jak se tato přemíra slin rýmuje s mým neotřesitelným přesvědčením o bezvýznamnosti oněch symptomů? Jaké lhůty bude muset dodržovat, aby mohl s dovolením pojít podle všech pravidel mých knižních vědomostí? Načež upadl do naprosté strnulosti, s kterou mým lékařským věděním dokázal otřást ještě silněji než svým nepokojem. - Nevěděl jsem si jiné rady, než že jsem naoko přistoupil na jeho klamné představy. Doufal jsem, že se oslabí samy od sebe, když ke katastrofě nedojde a když budou v každodenním rozporu s jeho přirozeným zdravím. Zdráhali jsme se převést muže tak zasloužilého do uzavřeného ústavu a ze samé úcty jsme tak možná lékaři nedali šanci. Dnes je nad slunce jasnější, že se jeho strach nechtěl dát poučit. Vyčerpával veškerou svou životní energii už jenom na to, aby každé rozumné vysvětlení svého stavu usvědčil z omylu. A nakonec mu připadala pistole, kterou pečlivě skrýval ve svém spodním prádle, jako jediný prostředek, jak předejít mukám, o jejichž nesmírnosti byl neotřesitelně přesvědčen.\nStát se to osobě menšího významu, zbavilo by mě to patrně povinnosti prokázat správnost mé diagnózy, či přesněji: doložit, že šlo o klamné představy nemocného, a to nezvratným důkazem na těle psa, když ke všemu se věrný Nero v příštích dnech nechoval jinak než kdy předtím. Jelikož se ale jednalo o známého Ferdinanda Raimunda a tím též o mou pověst na veřejnosti, musel jsem požadovat pitvu psa a tak za zdravým nemocným, jak se mělo ukázat, poslat navíc do hrobu zcela zdravé zvíře. V těle Nera se totiž nenašla ani stopa oné obávané nemoci, jejíž původce, tak musíme bohužel zcela jednoznačně mít za to, se nacházel výhradně v mozku Vašeho pana bratra. S jak nemám vyvozovat z těchto faktů o lásce básníka k pravdě bolestné závěry, bolestné pro duchovní život národa, bolestné také pro mne!\nAno, chci to nazvat bídnou smrtí, když člověk, obdařený přednostmi Vašeho pana bratra se brání, až k zhloupnutí, až k sebevraždě brání pohlédnout do tváře pravdě: že je odsouzen k životu. Bavíme se v salonu Goebenových, kam jsem ho přivedl, abych ho rozptýlil. Zdá se, že ve společnosti ožívá, zapomíná na sebe, na žádost laskavé hostitelky přednáší monolog ze hry "Král Alp a nepřítel lidstva", zpívá také jeden ze svých kupletů. Náhle se odmlčí, zbledne, oslovuje mne šeptem. Potřebuje se prý se mnou ihned, mezi čtyřma očima, o něčem poradit. Vyrozumím hostitelku. Překvapeně, ale nenápadně nás dá uvést do svých vnitřních komnat, kde pan Raimund bez jediného slova začne odkládat šatstvo. Všechny svíce na lustru hoří, ale to nestačí, nechávám přinést další světla, abych mohl změny na slabinách a v podpaží, o kterých tvrdí, že je náhle pocítil, alespoň uvidět, když už je nemohu nahmatat. V budoáru je světlo jako ve dne, ale nedaří se mi objektivně konstatovat jediný z úkazů, které mu berou dech. A stejně jako předtím skandoval pocity svého Nepřítele lidí, snaží se mne teď dojmout líčením vztekliny. Mám opravdu pocit, že jsem se octl v divadle, a bezmoc mi zavírá ústa. V zrcadlech budoáru, která znásobují gesta nemocného, mohu zhruba pozorovat jeho postavu zezadu. Vidím, jak se snaží ovládnout svůj třas tím, že napíná kolena a stahuje sedací svaly, vidím, jak se jeho ramena sklánějí jakoby pod těžkým břemenem. Tu dostávám nápad, který bych nechtěl nazvat zrovna uměleckým, od něhož si ale slibuji, že tak či onak ukončí tento výstup. Vaše blahorodí, oslovuji Vašeho pana bratra, buďte přece tak laskav a to, co jste mi chtěl sdělit mezi čtyřma očima, řekněte sám sobě do očí! Vždyť k tomu stačí, když se jen otočíte, zapřisahám vás, promluvte sám se sebou tak, jak vás Bůh stvořil, pak vám jistě přispěje na pomoc, a také, mohu-li vám radit, dodám v náhlém vnuknutí, dopřejte svým údům úlevu třasu, vykliďte své slabosti klidně pole, dokud neucítíte svou sílu. - Opustil jsem člověka, který byl jen napolo při vědomí, milá slečno, ale vzdálil jsem se jen do předpokoje, kde jsem - sám vyděšený - setrval. Za portiérou panuje ticho, které jako by k sobě stahovalo stěny. Neslábnoucí zvuk lidských hlasů ze salonu mi zní v uších jako rolničky, představuji si, nevím proč, výlet sněhem na saních a doopravdy slyším tiché vytí, jako by se z nitra lesa blížila vlčí smečka. teď, uprostřed června, mnou do morku kostí pronikají zimní pocity, až všechno náhle zamrzá v jediném nadpozemském výkřiku hrozícím roztříštit nejen zdi paláce Goebenových, ale i moje vědomí. Vzmužím se, vrhám se do portiéry a spatřím pacienta na všech čtyřech, s vykloubením, jako by měl ochrnutý zadní běh, jak napolo klečí v naprosté nehybnosti před zrcadlem. Vypadá to, jako by svůj obraz v zrcadle chtěl uchopit mezi zuby, zrcadlo se kalí jeho dechem; zděsí mne, když se náhle obrací ke mně, jen se podívej, cos vyvedl, jak dlouho chceš ještě přihlížet mému trápení? Po těch slovech kreslí prstem na zakalené místo cosi nevyslovitelného, a když se zamlžená skvrna rychle vyjasňuje, začne s oddaným výrazem lízat sklo; vlasy mu padají do obličeje, vypadá to, jako by opravdu přestoupil do plemene psů. Vaše blahorodí, křičím, ano, říká a na chvíli ustává ve svém počínání, jen se podívej, cos vyvedl, všechno se chýlí ke konci, ke konci! - Nemohu už pochybovat, milá slečno, že ten ubožák už nespadá pod pravomoc lékařského rady a že se teď nad ním může smilovat jedině jeho stvořitel. - Pomoz mi přece aspoň při oblékání, říká nešťastník a zvedá se, ne bez jisté vznešenosti. Vy jste neshledal ten navržený pokus prospěšným? odpovídám. Ach, říká přezíravě, snad byl tobě nějak k užitku. - Nechce se dát dopravit zpátky do svého hostince, nad mým naléhavým doporučením, že potřebuje klid, jen mávne rukou, odebírá se zpět do společnosti, jako by se nich nestalo, na pohled se baví, a o něco později nás opouští zcela nepozorovaně. Ano, vážená slečno, takto jsme ho všichni naposled viděli, nazítří ráno ho nalezne hostinský, který zaslechl tupý úder, v jeho vlastní krvi.\nJsem smutný, vážená slečno, a nanovo se mne zmocňuje podráždění. Tady je člověk, obdařený na rozdíl od jiných nadáním, proslavený svým uměním pozorovat lidi, osvobozovat je milostí humoru a přitom naprosto neschopný snést klidný pohled na svůj obličej; snést ten pohled přinejmenším tak dlouho, až mu do očí vstoupí slzy, až soucit s vlastním tělem a krví nabyde mírné převahy. Vidí se v zrcadle a nechce se vidět; nechce vědět, co přece ví; že si ovázal nesprávnou ránu; vidí svou nahotu a začne pózovat; dělá divadlo. Líbí se mu uprchnout před vlastním životem, který je v boží ruce jako každý jiný, do nepřesné, sobecké, zbytečné smrti. Jak, ptám se Vás, má našinec věřit vyšší moudrosti, která vyplynula z pera takových mužů? Co si myslet o smíchu, který Váš pan bratr uměl vykouzlit na tváře vážných současníků? Což teď nemusím pochybnosti, kterými takový Ferdinand Raimund zahrnula naše veřejné instituce, tím, že nás nutil, abychom se jim smáli, považovat za nečisté kouzlo? Nemohu odvolat svůj smích, vážená slečno, a přece se za něj stydím; protože ten smích, z kterého si ten muž udělal povolání, klamal nejen nás, ale klamal se jím také sám. Příliš se na sebe zaměřil, aniž se k sobě přiblížil. Tak dlouho hrál veselého, až začal jednat proti své duši. Jeho vzteklina byla fraška; mám ji proto považovat za zdařilou, že ji hrál až k hořkému konci? Přece jen bych nerad výsměch lidstvu tak přeháněl. Byl to, pokud se smím tak vyjádřit, naprosto přijatý osud, a ne jeho vlastní, ten osud, jímž zaměstnával svou fantazii a naši udržoval v napětí; tato fantazie ho nakonec umořila k smrti a on, ten známý, zemřel zhola neseznámen sám se sebou. Mám slavit umění klamat, smím chválit umění vedoucí k tomu, že umělec, když ho kousne pes, nedovede už na vlastním těle rozeznat vážnost od nevážnosti? Jsem jen lékař, milostivá slečno, v mém povolání se nestává, že někdo chce druhému odstranit zákal, když o zraku nic neví. Když se nenaučil vidět, co vlastně vidí. Píši tato slova s bolestí, neboť zesnulého tímto způsobem ztrácím podruhé. Ale ptám se Vás: jak může člověk, který o vlastním zdraví, za něž jsem se zaručil, nechce ani slyšet, dělat závažné výpovědi o všeobecném ochoření lidského rodu či o tom, co za to považuje? Mám se dát klamat jako on, jen proto, že mě oslňuje skvělá forma? To by přece byla divná a krutá poklona; příliš velká čest pro divadlo, příliš málo cti pro bytost, která si nepřeje, aby se její utrpení hrálo, ale aby se odstranilo. Přede mnou, milostivá slečno, leží v lihu mozek nevinného psa. Musel jsem ho zabít, abych zachránil pravdu a rozum, a budu postrádat jeho přátelské chování, až půjdu dopoledne k Justimu na oběd. Byl to boží tvor ne méně než Shakespeare, stejně důmyslně vybavený a zcela určitě přátelštěji smýšlející o našincích, kteří se nazýváme korunou tvorstva. Je mi líto, že toto zvíře muselo zemřít, jen protože člověk snad nad jiné nadaný, ale nešťastný, neuměl žít; že nenašel v sobě dost trpělivosti, aby vzal na milost sám sebe i ty ostatní.\nze sbírky Tělem i duší (Leib und Leben)


Rangers ovládli skotskou ligu bez jediné porážky, o 25 bodů před Celticem - Sport.cz\nSport.czFotbalEvropské ligyRangers ovládli skotskou ligu bez jediné porážky, o 25 bodů před Celticem\nRangers ovládli skotskou ligu bez jediné porážky, o 25 bodů před Celticem\nFotbalisté Rangers jako druhý tým v historii vyhráli skotskou ligu bez jediné porážky. Na závěr soutěže svěřenci Stevena Gerrarda deklasovali Aberdeen 4:0 a ovládli tabulku s náskokem 25 bodů na druhý Celtic. Právě jejich glasgowský rival před čtyřmi lety jako první prošel soutěží bez prohry.\nFoto: Rangers Football Club\nGlasgow Rangers, ilustrační foto. Foto: Rangers Football Club\nRangers vyhráli všech 19 domácích zápasů. V rekordních 26 utkáních neinkasovali a za celou ligovou sezonu obdrželi jen 13 branek, což se také dosud nikomu nepovedlo.\nTitul si zajistili už na začátku března a ukončili devítiletou nadvládu Celticu. Krátce poté vypadli s pražskou Slavií v osmifinále Evropské ligy po skandální odvetě v Glasgow.\n"Už je to dlouho, co jsem cítil závan šampaňského. Užívám si to," řekl trenér Gerrard. "Přišel jsem ve složité době. Tři roky jsme bojovali den co den, abychom tohohle dosáhli," dodal bývalý hráč Liverpoolu.\nK Ibrox Parku přišly oslavit úspěch tisíce fanoušků, přestože současná opatření proti koronaviru ve Skotsku povolují venku shromažďování v maximálně šestičlenných skupinkách. Policie proto příznivce vyzývala, aby se rozešli.\nSkotská fotbalová liga - 5. kolo nadstavby, skupina o titul:\nGlasgow Rangers - Aberdeen 4:0\nHibernian - Celtic Glasgow 0:0\nSt. Johnstone - Livingston 0:0\n1. Glasgow Rangers 38 32 6 0 92:13 102\n2. Celtic Glasgow 38 22 11 5 78:29 77\n3. Hibernian 38 18 9 11 48:35 63\n4. Aberdeen 38 15 11 12 36:38 56\n5. St. Johnstone 38 11 12 15 36:46 45\n6. Livingston 38 12 9 17 42:54 45


Piercing do jazyku činka s krystalky HWBSD1000 | Zlatnictví Trimama\nPiercing činka do jazyku se Swarovski krystalky. Pozor - kamínky jsou velmi choulostivé, doporučuji spíše do ucha či bradavek. Do jazyku doporučujeme ... celý popis\nBarva:červená, duhová, světle modrá, světle zelená, tmavě zelená\nPiercing činka do jazyku se Swarovski krystalky. Pozor - kamínky jsou velmi choulostivé, doporučuji spíše do ucha či bradavek. Do jazyku doporučujeme typ kde krystalky jsou potaženy vrstvou bezbarvé pryskyřice, která chrání kamínky proti jejich opadávání a přitom zanechává původní odlesk.\nRozměry piercingu: 1,6 x 16 x 6/6.\nBarvačervená, duhová, světle modrá, světle zelená, tmavě zelená


Velký telefon na internet, do 6000 (8)\nVelky mobil jako nahrada pevne linky (10)\nPodobná témata: T-Mobile, Nokia, Samsung Galaxy S6 128GB, Nokia 3250, Panasonic X700, Aligator A290, Siemens S35i, 3G, Nokia 7230, Nokia 6710 Navigator, Fotoaparát, Samsung E1120, Optický zoom, Sony Ericsson Xperia active, HTC P3300, Samsung Galaxy 580, LG Viewty, Acer Iconia Tab A101, Nokia 2610, Zajímavosti\nPolicisty přepadl muž s lukem a šípy: Vzal jim zbraně a utekl do lesaPůlka Čechů v létě na dovolenou nepojede vůbec. A v Česku místo…Kalousek už nebude kandidovat do Sněmovny. Opustí ji po 23 letech\nDůkazy o sexuálních hrátkách prince Andrewa? Existují prý nahrávky s…Řidič na Domažlicku přehlédl vlak: Auto skončilo v příkopu, on v…Dostálovou v ČT zastoupila židle, lázeňské vouchery schytaly kritiku…\nTa nejlepší česká kuchyně, kterou si vychutnáte kousek od PrahyOn-line: Grand Prix Štýrska Otestovali jsme čínskou motorku CF Moto 650GT: Výletník za hubičku\nČili kuře s paprikouHospodářův řízekStehýnka v pivním těstě\nPoliklinika Frýdek-Místek - 846724V Česku se ochladilo i o 20 °C. Dočkáme se letos vůbec léta a počasí…Kde hrozí největší nebezpečí útoku žraloka? V Egyptě už Čecha zabil!


Mentální anorexie, její příznaky a léčba | Sanatorium Moniky Plocové\nPříznaky a léčba mentální anorexie\nAnorexie je duševní nemoc, kdy jedinec odmítá potravu a má zkreslené představy o svém těle.\nAnorexie neboli mentální anorexie (anorexia nervosa) je duševní nemoc, kdy jedinec odmítá potravu a má zkreslené představy o svém těle. Spolu s bulimií se řadí mezi tzv. poruchy příjmu potravy.\nMentální anorexie začíná nejčastěji ve věku mezi 14-18 lety života, ale může se objevit dříve i později. Často začíná jako reakce na nějakou novou životní situaci či událost, se kterou se daný jedinec nedokáže vypořádat (přechod na střední či vysokou školu, rozvod rodičů, úmrtí v rodině, nespokojenost s vlastním tělem apod.). Anorektici se snaží úmyslně snižovat svou hmotnost. Jedinec toto úmyslně vyvolává snižováním příjmu tekutin a potravy, zvyšováním energetického výdeje (cvičí). K dalším využívaným prostředkům patří jimi vyprovokované zvracení, průjmy, projímadla.\nMentální anorexií trpí většinou ženy, ale jsou známy i případy, kdy touto nemocí onemocněli muži.\nMožná schémata, která předcházejí vzniku poruch příjmu potravy\nPerfekcionismus ve výchově (např. dominantní otec svým jednáním vzbuzuje v dítěti komplex k jeho vlastní osobě, který se pak promítá ve vztahu dítěte k vlastní hodnotě a především tělu).\nSexuální, fyzické zneužívání, násilí (např. zneužívání otcem, otčímem a dalšími neznámými pachateli).\nNecitlivé reakce na tělesné změny, především ve vývojových fázích dítěte v dospělého člověka (zesměšňování, odsuzování, nezájem).\nNedostatek pozornosti, lásky, pochopení, respektu osobnosti dítětě ze strany rodičů - dítě pak neumí zacházet se svými pocity.\nNadbytek pozornosti, lásky, opečovávání, tzv. opičí láska, která vede k nesamostatnosti a závislosti - dítě pak neumí zacházet se svými pocity.\nZávislost, porucha příjmu potravy někoho z rodiny - dědičné dispozice.\nZtráta - smrt či odloučení rodiče v dětství.\nDůraz rodiče na diety, vlastní štíhlost, nadměrné cvičení - rodič působí jako vzor pro dítě a působí na něj.\nZtráta bezpečného zázemí (např. stěhování, změny školy, pobyty v nemocnici).\nTyranické nucení jídla.\nAu-pair pobyty – specifická podnětová situace.\nVarovné signály poruch příjmu potravy\nČtení o poruchách příjmu potravy a dietách.\nZtráta vlasů, zhoršení kvality vlasů.\nBolesti hlavy, bledá pleť.\nBolesti v hrdle, oteklé slinné žlázy.\nZimomřivost, nízký krevní tlak.\nPerfekcionismus, obsedantní rituály.\nZtráta zájmu o erotiku nebo naopak promiskuitní chování.\nPrudké změny nálad, depresivita, únava, nespavost.\nDramatické zhubnutí za krátký čas!\nVolné pytlovité oblečení skrývající tvar těla.\nStarosti s váhou a figurou i přes normální stav.\nPočítání kalorií a obsahu jídla.\nDlouhá doba na záchodě po jídle.\nOdmítání jídla, jídla o samotě.\nUžívání léků na zhubnutí, projímadel.\nNeobvyklé zvyky při jídle (rozpitvávání jídla na malé kousky, skrývání jídla).\nOdmítání potravy, extrémní sportovní nasazení, úbytek hmotnosti.\nHmotnost si jedinec snižuje sám dietami, vyprovokovaným průjmem, zvracením - konzumace projímadel.\nJedinec si připadá tlustý, má přetrvávající strach z tloušťky, zkreslené představy o vlastním těle.\nZtráta menstruace, nespavost, nesoustředěnost.\nZpomalené vyprazdňování žaludku, zácpa, zaněty slinivky břišní.\nProblémy se srdcem, arytmie.\nProblémy s krví.\nKožní problémy (suchá, prakající kůže, mozol na ruce - vyvolání zvracení).\nPlicní problémy, záněty plic (vdechnutí zvratků).\nZubní problémy (zvýšená kazivost zubů).\nPoruchy CNS (poruchy paměti).\nNeurologické problémy, křeče, svalová slabost.\nProblémy s menstrulací.\nProblémy psychické (pocity smutku, osamocení, zoufalství, bezmoci, deprese, sebevražedné sklony - sklony k sebepoškozování.\nMentální anorexie má velmi těsný vztah s bulimií – velmi často jedna z těchto nemocí vede k druhé či dojde k jejich propojení. Dalším souvisejícím onemocněním je deprese, alkoholismus nebo závislost na dalších návykových látkách. Neléčená psychická onemocnění mohou vyústit do pokusu o sebevraždu. Smrt sebevraždou je druhým nejrozšířenějším důvodem úmrtí.\nAnorexie je psychické onemocnění se závislostním chováním. Jedinec je závislý na svém pocitu sebehodnocení, který si navozuje vyvolávaným hubnutím. Probíhá tu stejný nutkavý mechanismus jako v kontaktu závislých s jejich drogou. I hubnutí je droga. Časem je touha nezvladatelná. Z tohoto pohledu je anorexie druhem závislosti.


Tomáš G. Masaryk - „Pravá demokracie nebude jen politická, nýbrž také hospodářská a sociální“\n„…Úsilí o hospodářskou a sociální spravedlnost válkou není zeslabeno, je spíše zesíleno. To dosvědčuje již sám vznik nových republik a demokracií. Demokratická rovnost nepřipouští sociální šlechty; ale vyslovil jsem se již, jednaje o ruském bolševismu, že žádoucí hospodářskou rovnost nevidím ideálně řešenu komunismem. Na tomto stadiu vývoje demokracie spěje k odstranění bídy a velikých protiv bohatství; demokracie ani v oboru hospodářském nesmí být nivelizací, nýbrž kvalifikací.\nNejsem proti socialízaci - socializaci, nikoli pouhé postátněni nebo státní dozor - v některých oborech: jsem pro socializaci železnic a, komunikačních prostředků vůbec, vodních sil, uhlí atd.; socializaci si představuju postupnou, vývojovou, připravenou vzděláním dělnictva a lidí, řídících výrobu a výměnu. K tomu je třeba přesného finančního hospodářství státu a přísnější a věcnější kontroly celého finančnictví, zejména také bank.\nEdvard Beneš o demokracii humanitní\nOtázka ta je pak zdůrazněna ještě více v nových formách světovou válkou z let 1914 -1918 a postavena na první místo velikou ruskou revolucí. A po válce se opět v nových formách důrazně klade ve státech diktátorských. Ty se sice staví s největší rozhodností proti všem formám politické demokracie, ale právě za cenu zvláštního zdůraznění problémů sociálních.\nV 19. stol. hledali Češi a Slováci společné kořeny, společnou minulost, prohlubování vzájemnosti. Prosazovala se tu idea integrativní, zcelovací nad ideou diferenciační, odlišovací. je přirozené, že v době válečných útrap a nebezpečí převládla idea integrativní, idea společného boje Čechů a Slováků, československého národa, v boji za svobodu a samostatnost.\n"Existence českého a slovenského národa nevylučuje existenci československého národa, který znamená vyšší kulturní, duchovní - a za příznivých okolností i politickou a hospodářskou jednotku. Podobně jako třeba vedle národa anglického, skotského a welšského existuje národ britský. To začlenění do vyšší, obecnější jednotky nijak neomezuje rozvoj a uplatnění národních svébytností jednotlivých členů vyššího celku. " (Edvard Beneš, Úvahy o slovanství. Praha 1947)\nProf. PhDr. Stanislava Kučerová, CSc., Prof. PhDr. J. Hroch, CSc. a kol. „Věrni zůstaneme. K 100. výročí československého odboje, korunovaného vznikem Československa“, str. 215-216\nNepripomínajme si len Jana Palacha, bol aj Jozef Aszmongyi !\nV deň … úmrtia prvého československého prezidenta, T. G. Masaryka, ako česko-slovenský aktivista si dovoľujem pripomenúť Vám, že spoločná vlasť Čechov a Slovákov bola pre oba naše národy veľmi prínosná a že je vhodné spomínať na ňu s úctou.\nNie všetci zanietení bojovníci za vlasť majú čestný veniec. Jedným z takýchto zabudnutých je prešovský rodák Jozef Aszmongyi, v roku 1992 61-ročný starousadlík v Českej republike, ktorý dňa 16. septembra 1992 v obci Hasina v okrese Nymburk spáchal samovraždu sebaupálením. Tento Maďar podľa priezviska, Slovák podľa pôvodu, Čech podľa bydliska a Čechoslovák nielen občianskym preukazom, ale Čechoslovák aj rozumom a srdcom, zanechal po sebe výzvu „Za spoločný štát – Československo“. Výzva sa obracala na všetkých ľudí dobrej vôle, na Čechov a na Slovákov, aby urobili všetko pre udržanie spoločného štátu. Táto jeho výzva je časom už prekonaná. Ako trvalé by sme si však mali vziať jadro Aszmongyiho odkazu: Nech sa k sebe vzájomne majú český a slovenský národ ako blízki bratia!\nStupala, 14 . 9. 2012\nMichal Petrovič Slovanský, predseda SK ČSV\nProjev prezidenta Čsl. Republiky T. G. Masaryka předsednictvům obou sněmoven N.S.R.Č. a vládě dne 28. října 1928\nDěkuji Vám srdečně za Vaše přátelské přání a připojuji se k Vašemu vřelému přání blaha a zdárného rozvoje naší drahé republiky!\nVšimli jste si, pánové, hradní stráže v uniformách legionářských. Ta uniforma se ode dneška bude nosit jako hoId, který vzdáváme spojencům, jejichž vítězství, přátelství a snaze po spravedlivějším uspořádání politické Evropy do tak značné míry vděčíme obnovení našeho státu; takto hradní stráž zůstane připomenutím budoucím generacím, že svobody není možno vydobýt a udržet bez největší oběti. Náš stát byl obnoven, protože naše státní právo spojenci bylo uznáno a že národ doma i v zahraničí se svorně postavil proti našim odpůrcům a ochráncům starého režimu a staré Evropy. Bojovali jsme v armádách spojeneckých; naše legie se staly součástí vojsk v Rusku, Francii a v Italii a naši občané přihlásili se dobrovolně také do armády srbské, anglické a americké.\nNedávno jsme postavili v Praze pomník Wilsonův, včera Denisův - jsme a zůstaneme spojeneckým národům za jejich pomoc a přátelství, osvědčující se i po válce,vděčni.\nDeset let je maličko v dějinách, ale mnoho v životě lidí. Když jsme se před deseti lety vracel domů, do republiky osvobozené, užil jsem slova, které se mi dralo na jazyk: že je to jako pohádka. Pohlédnu-Ii dnes zpátky na těch prvních deset let, řekl bych zase pohádka - zázrak. Začínali jsme s holýma rukama, bez armády, bez státotvorné tradice, s hroutící se valutou, za hospodářského rozvratu, za obecného úpadku kázně, s dědictvím dualismu, s iredentou ve vlastních hranicích, uprostřed států zmítaných otřesy zprava i zleva: my, tísnění malými prostředky, odvyklí vládnout, málo naklonění poslouchat, skoro neznámí světu. A přece jsme obstáli v této zkoušce a obstáli čestně; dali jsme obnovenému státu ústavu, organisovali jsme administrativu a armádu; čelili jsme hospodářské tísni, národnostnímu boji a mezinárodním konfliktům. Naše úkoly bývaly těžší, než jsme si přiznávali; a přece jsme vybudovali stát, který požívá důvěry za hranicemi a - což je ještě důležitější - důvěry nás samých, nás všech; po té zkoušce deseti let můžeme klidně pokračovat ve své tvůrčí politické práci. Je to úspěšný kus vývoje; stál mnoho trpělivé práce, a proto vzpomeňme vděčně všech, kdo spolupracovali a nebáli se vzít na sebe odpovědnost; nemohu tu na prvém místě nevzpomenout churavého předsedy vlády Antonína Švehly; po desítileté přátelské spolupráci dovedu dobře ocenit jeho státnickou dovednost a oddanost republice. Zajisté budete souhlasit, abychom mu poslali srdečný pozdrav a přání brzkého zotavenÍ.\nDnes už není stát něco mimo nás a proti nám; nám teď nic nebrání, abychom si jej zařídili co nejlépe. Máme zemi, kterou učinila bohatou a krásnou příroda i lidská práce; máme národy nadané a dělné, kteří se mohou druh od druha mnoho učit a kteří přírodou a historií jsou určeni k harmonické součinnosti; a máme dějiny, které nás zavazují k vzestupu a pokroku. Těch deset let klidného, silného vývoje ukázalo, že si naše území postačí, že jeho občanstvo má schopnosti k samostatnému státnímu životu; náš stát se ctí obstál a obstojí v světovém závodění o pokrok lidstva. Co jsme dosud vykonali, je nám dáno, abychom tu udrželi a zdokonalili; co jsme dosud neučinili, je nám uloženo, abychom to vykonali. V čem jsme chybili, z toho se učme: kdo zapomíná zkušenost špatnou, ztrácí dobrou. Máme všichni z těch desíti let zkušenost bohatou.\nZbudování republiky opravdu demokratické je akt veliké víry: víry v právo a spravedlnost, víry v dějinné poslání, víry v budoucnost. Tu víru máme a proto můžeme oživit ducha radosti a lásky, se kterou jsme před desíti lety stanuli na prahu svého vlastního domova. Tehdy jsme byli jednomyslnější; zato dnes je nás více. Tehdy jsme viděli před sebou ráj na zemi; ale ráj na zemi není nikdy hotov a ukončen, je v nás jako dobrá vůle, jako vzájemná služba, jako žízeň po spravedlnosti a především jako láska, účinná láska k našim spoluobčanům a ke všem lidem dobré vůle. Máme svůj stát k tomu, abychom v něm usilovali o nejlepší řád, řekl bych o království boží; věřím, že, často o tom nevědouce, jsme k tomu osudem, Prozřetelností vedeni.\nTento můj nezlomný optimism není slepý, není nekritický; věřil jsem už před válkou v možnost obnovení našeho státu a přemýšlel jsme stále o úkolech, které bychom musili řešit. Svých čtyř let za hranicí a deseti let úřadu presidentského jsem využil - ověřoval jsem si své theorie, pozoroval politické osoby a poměry doma i venku, odvažoval naše schopnosti, přemýšlel, jak nejúčelněji rozdělit práci; nikdy jsem se nerozpakoval vyslovit podle potřeby své názory a jejich zdůvodnění, a proto řeknu i dnes, co pokládám pro další rozvoj republiky za správné a potřebné. Vím, že většina lidí nerada je burcována ze svého politického snění ukazováním na tvrdé skutečnosti; avšak zdárný vývoj států, národů a lidstva nespravuje se pouze přáním, nýbrž také těmi tvrdými skutečnostmi. Idejím a ideálům je vyměřena značná působnost; jednotlivci i národové do veliké míry jsou tvůrci své budoucnosti, a bylo již často a správně řečeno, že na konec to vždy vyhrávají idealisté - ale ty vítězné ideje a ideály nerodí se z fantastiky a nevěcnosti.\nNa prvém místě chci vytknout fakt, že se nám za těchto prvých deset let podařilo získat si zahraniční politikou uznání, smím říci, v Evropě a v celém světě; jsme stát malý, ale malost nevylučuje světovost. Česká otázka, to jsem vždy věřil, je otázkou světovou a československý stát musí dělat politiku světovou. A dělá ji. Politiku světovou vnucuje nám zeměpisné položení a historický vývoj.\nNaše postavení v mezistátní politice je nejen čestné, nýbrž i dobré; ale musíme pozorně stříci vývoj poválečné Evropy a celého světa, neboť mírové upravení Evropy znamená velikou přeměnu států a jejich vzájemného poměru. A státy, nejen vítězné, nýbrž i poražené, se vyvíjejí a jejich vývoj se nás dotýká v míře velmi značné.\nNemůžeme očekávat, že by ustanovení mírových smluv všude a ode všech se přijímalo bez námitek a protestů. Sám připouštím bez váhání, že mírové smlouvy vyžadují některých objasnění; ale to se musí dít loajálně, odkrytě a poctivě. Nepřátelské agitace, boj nepravdami a přímo lžemi nezpůsobí žádaných náprav. V politice, zahraniční i domácí, je stále a všude mnoho amatérů a diletantů - jsou mezi nimi i naivní poctivci - kteří svými rozumy-nerozumy politickou veřejnost zneklidňují. Právě letos jsme měli příklad takového křiklavého diletantství, brojícího proti mírovým smlouvám velmi nevěcně. Lidé toho druhu pod heslem míru vzbuzují svár a svým nevěcným usilováním o revisi mírových smluv nebezpečně sílí zastánce politického chaosu. Smlouvy vykoupené krví milionů lidských životů nejsou cárem papíru. Není přepínáním, pravím-li, že jsme se od samého počátku od podepsání mírových smluv loajálně přičiňovali o dohodu se svými sousedy a o všeobecný mír a o smírnou konsolidaci nejen střední, nýbrž celé Evropy. Po tak vysilující válce všecky státy, i vítězné, potřebují klidu a míru k nápravě velikých škod. Pacifismus je po světové válce nejen ctností, nýbrž životní potřebou.\nŠíří se a upevňuje vědomí mezinárodnosti; světová válka byla opravdu světovou, podala důkaz, že všichni národové tvoří a mají tvořit harmonický celek. Avšak světová válka zároveň utvrdila vědomí národní a jeden z hlavních výsledků světové války je osvobození menších národů Evropy potlačených starých režimem. Mezistátnost a mezinárodnost předpokládá uvědomělé národy; právě vývoj našeho národa po ztracení státní samostatnosti byl hlavně uvědomováním národním a zároveň slovanským, protože právě menší národové slovanští nebyli politicky svobodnými a samostatnými. Dnes jsou slovanští národové samostatní - náš národní program může teď a musí být praktický, a obrozenský program slovanské vzájemnosti bude taktéž prakticky uveden v soulad se spřátelením s ostatními národy.\nNebudu se zabývat jednotlivými problémy zahraniční politiky. Naše jubileum, jak jsem už řekl, odkazuje nás k přemýšlení především o naší politice vnitřní. Řeknu jen tolik, že náš poměr je přátelský nejen k národům spojeneckým, nýbrž už i k těm, proti kterým jsme ve válce bojovali. A chci dodat, že jim, jako i bývalým spojencům, upřímně přejeme překonání obtíží válkou způsobených.\nNáš politický úkol je vybudovat republiku demokratickou.\n"Naše spolupráce zajišťuje, že sudetští Němci nejsou jen naší minulostí, ale jsou také v naší čtvrti i přítomností a budoucností.“\nZ projevu pana Jana Čižinského na Německo-českém komunálním kongresu v r. 2016 v Plzni\nPoznámka redakce: Před komunálními volbami jsme varovali před volbou iniciativy Praha sobě, v jejímž čele stál pan J. Čižinský. Doufejme, že se nestane někdy v průběhu tohoto volebního období primátorem Prahy. Pokud by se tomu tak přece stalo, pak „sudetšti“ Němci by byli pro Prahu nejen minulostí, ale i přítomností a budoucností. Takto bychom asi mohli parafrázovat výše uvedená slova pana J. Čižinského. Bude vrchovatě stačit, když v čele Prahy 1 bude stát bratr pana J. Čižinského, Pavel Čižinský, jeden ze zakladatelů nechvalně známého silně sudetofilního Antikomplexu, a pan Jan Čižinský bude starostovat v Praze 7. Už tak je toho všeho přespříliš.\nVarování paní dr. Evy Hahnové\nPůvodní nositelé henleinovských myšlenek umírají. Dokud však bude existovat sudetoněmecký landsmanšaft, najdou si tyto myšlenky nové nositele. SL tak umožňuje, aby henleinismus stále přežíval.\nProto paní dr. E. Hahnová naléhavě doporučuje, abychom tuto skutečnost učinili předmětem česko - německé diskuse. Stalo se tak někdy na nějakém jen trochu významnějším česko-německém fóru? Nic o tom nevíme a je velká pravděpodobnost, že nikdo z české strany se ani nepokusil vážně tento problém učinit středem česko-německé diskuse.\nPro SL je jistě diskutování této otázky krajně nežádoucí. Ale nejen pro něj. I tzv. čeští přátelé sudetské věci, jinak řečeno sudetomilové, nemají žádný zájem na tom, aby se o tomto problému mluvilo. Mnozí z nich již používají běžně sudeťáckou terminologii a v některých programových otázkách dokonce přestoupili na "sudetoněmeckou" víru, samozřejmě ke škodě našich státních a národních zájmů.\nSpojení sudetů s českými sudetomily je pro naší republiku nebezpečím, jehož současnou vysokou intenzitu si málo kdo z nás uvědomuje. Tak jak někteří přední sudetomilové získávají pozice, zatím jen v komunální oblasti, na vládní úrovni je naopak z větší části, jak se zdá, ztratili, nebezpečí vzrůstá.\nNa co, vážení vlastenci, ještě čekáme, když v čele iniciativy Praha sobě je Jan Čižinský, který považuje "sudetské" Němce za "naši budoucnost", zatím mluvil o nich tak jen v souvislosti s Prahou 7, kde starostuje. Jeho bratr, Pavel Čižinský, jeden ze zakladatelů výrazné prosudetské organizace, Antikomplex, má pašalík na Praze 1. Co potom v Praze můžeme v budoucnosti očekávat, když proti těmto trendům téměř nic neděláme. Troufáme si říci, že mnohý Pražan, vlastenec, o uvedených skutečnostech ví velmi málo nebo dokonce nic. Nemůžeme přece očekávat od českých médií hlavního proudu, že nás budou informovat o aktivitách sudetomilů. My sami se musíme postarat o šíření zpráv tohoto druhu. Je to naše povinnost.\nVolby komunální i senátorské dopadly pro vlastenecké subjekty téměř katastrofálně\nNení divu. Když se podíváte i na významné české internetové stránky, které mají skutečně vysokou úroveň, zjistíte, že o českých státních a národních zájmech sice nejednou píšou, ale těch článků s vlasteneckou tématikou je velmi poskrovnu.\nJak vstoupilo do volebního procesu slavné „Vlastenecké fórum“? Podívejte se, jak je obohatilo! Prohlášení stíhá prohlášení. Je jich dokonce několik. Taková forma podpory vlasteneckých subjektů vyhledávána obyčejnými českými voliči jistě není. Existuje celá řada živých témat, která byla víceméně v předvolební době osiřelá.\nNeexistovala ani skutečná systematická spolupráce vlasteneckých subjektů. Články s vlasteneckou tématikou mnohé příbuzné weby se snad i obávaly sdílet, ač samy trpěly v tomto směru obsahovou vypráhlostí.\nVýše uvedené skutečnosti mají pouze upozornit na některé problémy ve vlasteneckém táboře. Zdaleka nejsou ani pokusem, snažícím se vysvětlit volební prohru.\nMohly volby dopadnout jinak? Samozřejmě média hlavního proudu, včetně „české“ TV, pomáhala soustavně těm druhým. Hodně se zasloužila o volební výsledky. Ale i ti druzí se snažili. Co všechno probíhalo za staženou oponou, zdaleka nevíme. Podle výsledků můžeme soudit, že probíhala dlouhodobá a soustavná politická práce ve prospěch těch, jimž české zájmy téměř nic neříkají. Kolik peněz museli vynaložit, kdo všechno jejich předvolební akce organizoval, je zatím z velké části zahaleno skrývající rouškou. Kolik nestátních organizací, kolik „dobrovolníků“ působilo v jejich prospěch, a odkud plynuly peníze, proto nevíme. Je otázkou, zda se pravdu dozvíme. Vždyť ve volbách dosáhli mimořádně dobrých výsledků i „přátelé sudetoněmecké věci“, přestože v parlamentních volbách byli biti a vytlačení na politický ošklivec. Jak je to možné? Zkusme si na tuto otázku odpovědět každý sám! Nyní mají pevné pozice asi v polovině okresů.\nTo všechno i další rozhodovalo o volebních výsledcích. A také rozhodlo!\nPřesto si dovolíme tvrdit, že dlouhodobá spolupráce a případně i koordinace vlasteneckých sil mohly vést k mnohem lepším výsledkům než k těm dosaženým. Přestože vlastenecký tábor je dlouhodobě viditelně, ale hlavně potají, rozkládán. A to celkem úspěšně.\nNení čas jen na slzy a pláč! Musíme vyvodit z této porážky důsledky, napravit nedostatky, chyby a spolupracovat a případně i v některých oblastech koordinovat vlasteneckou činnost!\nKdo se toho ujme úkolů, jež před námi stojí, který subjekt to bude? Jen, prosíme, nespoléhejme na Vlastenecké fórum! Musíme si uvědomit, že čas nám již nyní chybí.\nDalší důležité volby jsou již za dveřmi. Abychom v nich uspěli, nikoliv ti, kteří k nám přivedou zástupy migrantů, ti, kteří budou dále „pracovat“ na rozvrácení rodiny, našeho školství, musíme začít již dnes s konkrétní prací. Jen tak můžeme ochránit náš národ a stát. Nechť se naše dílo podaří!\nZa jakých okolností použijeme jaderné zbraně?\nPutin pronesl tvrdá slova\nRedakce AC24, 18.10.2018\nMoskva - Rusko sáhne k použití jaderných zbraní jen v odvetě za raketový útok na své území. Ve čtvrtek to na bezpečnostní konferenci v Moskvě prohlásil ruský prezident Vladimir Putin.\nRuská vojenská doktrína podle něj nepočítá s preventivním jaderným útokem.\nRusko by podle Putina použilo jaderné zbraně jen tehdy, když by ruské systémy včasného varování zpozorovali rakety blížící se k jeho území.\n„Agresor by měl vědět, že odveta je neodvratná,“ prohlásil ruský prezident.\n„Pokud zpozorujeme blížící se útok na území Ruska, sáhneme k odvetě,“ dodal.\nPutin si uvědomuje, že to bude znamenat celosvětovou katastrofu, ale Rusové podle něj nebudou „těmi, kteří to začali“.\n„Byli bychom oběťmi agrese a šli bychom do nebe jako mučedníci (osoba, která zemřela za svojí víru nebo ideu, pozn. red),“ zatímco ti, kteří jako první zaútočili na Rusko, „by jen zemřeli, bez možnosti se kát,“ prohlásil Putin.\nZ hlubin minulosti se ozývá nacistický hlas\nHSch.- „Ano, Češi proto musí konečně pochopit své místo a úkol v středoevropském prostoru, nazřít, že jsou zde doposud tolerováni, ale to neznamená, že se zde budou chovat drze a zpupně, a že jejich zločiny budou navěky pardonovány. Čeledín, který okrade hospodáře a s pomocí svých podruhů jej násilně vyžene, může od tohoto po návratu vyprošovat odpuštění, na to ale není nárok, Češi, ani po náležitém pokání a vyznání viny - a co jste vy doposud učinili, se pokání neblíží ani v náznaku. Zpytujte svá svědomí, času již mnoho není!!\nJP H Sch. “jste opravdu typická nositelka nacistických názorů.“\nZ diskuse na našem FB k fotografii „Uprchlíci v minulosti, uprchlíci dnes“ ze 14.9.2018\nML - Komousi a jim podobni lidstvi ztratili. Zapamatujte si to konecne.\nČeské národní listy ML - Všichni jsme lidé. Dokonce i Vy. Kdo tvrdí opak, je nacistou. Vychází z nacistické teorie "panského národa a podlidí". Kam to vedlo? K milionovým masakrům lidí. Společnost by konečně proti Vám a Vám podobným, v zájmu vlastní záchrany, měla zakročit. Jinak dějiny se budou opakovat. Nacisté byli v Norimberku odsouzeni jako zločinci. Mnozí byli právem popraveni nebo strčeni do vězení. Čeká skvělá budoucnost i Vás?\nZ diskuse k článku „Paní europoslankyně Michaela Šojdrová tentokrát v jiném světle“, který jsme vyvěsili na FB dne 14. září 2018\nKdyž národ vrávorá\nŽijeme ve zvláštní době plné paradoxů. V časech, kdy hodnota je vyjádřena penězi, úroveň množstvím pozlátek a ryzost povahy vyjadřuje módní trend a vlastnictví hmotných statků. Kdy hrdost je k smíchu, odvaha přepych a postoj je póza. Jsme svědky doby, v níž tradice jsou pro smích, umění je kýč a dědictví podlehlo amnézii. Národ je v rozkladu, vrávorá a je rozpolcen. Časy hrdinství a udatnosti jsou zapomenuty, překrucovány a v zločin ohnuty. Ideály jsou degradovány na nářek v hospodě a nekonečné žvanění, jež neoslovuje nic a nikoho, stalo se standardem. Zapomenuto jest, že nejvyšším platidlem je hodnotná lidská práce, ctností schopnost obětovat se a víc než přepych a styl je disciplína a pokora.\nFatálním nedostatkem, jenž dá se nazvat základním stavebním kamenem, je společný a jednotný myšlenkový směr. Stmelující idea držela národy vždy na nohou ve chvílích, kdy rozhodovalo se o bytí a nebytí. Nyní je náš národ, toho času ve stavu beznaděje, zpola slepý, téměř hluchý a nechá se snadno opít rohlíkem. Stačí jen přijímat všudypřítomné žvásty bez odporu a pak je, s pózou moudrého, papouškovat. Umlčováni a dehonestováni jsou dnes však ti, co měli by mluvit nahlas, a ti, kteří koryt si hledí, měli by zametat ulice.\nMlčky se přihlíží absenci hodnot již v útlém mládí. Vzory mladé generace jsou dnes mediální figury, groteskní hrdinové a postavy počítačových her. Pro nastupující generaci je sociálním statusem vlastnictví mobilního telefonu namísto prosazení díky schopnostem a dovednostem. Výchova upadá – není čas. Zapomíná se, že vzorem mladého člověka mají být rodiče, taktéž v názorové harmonii. To je první nutný záchytný bod, od kterého se následně odvíjí vše ostatní. Takových případů je však jako šafránu a nastupující generace si sebou nese degenerativní změny coby důsledky laxního přístupu, rodiči počínaje a státem konče. Systém nevychovává důstojné nástupce, jimž je vlastní úcta k vlastnímu národu a v tomto smyslu jsou schopni sebeobětování. Nikoliv, vychovává konzumenty, poklonky a figury bez hodnot.\nNárod vrávorá. Z kdysi silných stali se slaboši, z udatných zbabělci a z pyšných a nezdolných zbývají uplakánci a žvanilové. Pravděpodobně jedinou a možnou vzpruhou je sestup na úplné dno. Nutnost podstoupit existenční zápas a tváří v tvář čelit takové hrozbě, která stojícího na jedné noze srazí k zemi, nebo ho donutí, aby přenesl se přes bolest, začal věřit sám v sebe a konečně se znovu pevně postavil na obě nohy, o kterých kdesi v hloubi duše ví, že jsou zdravé.\nBudiž tak naší ctností víra v nápravu a skálopevné přesvědčení, že boj ještě nekončí. Bude končit tehdy, kdy my sami řekneme, že je po všem. Naší povinností je předávat naše myšlenky dál, byť může nás frustrovat pocit, že hážeme perly sviním. Náš společný směr a stmelující vidění světa bude rozhodujícím faktorem při výchově dalších generací. Mějme na paměti, že přežije a zvítězí jen ten, kdo vytrvá a zachová si víru v sebe sama. Ten, kdož namísto rezignace hlasitě se ozve, místo slz zatne zuby, nepoklekne, ale postaví se zpříma, bude kdykoliv připraven na konfrontaci, neustoupí, půjde pevně po cestě, kterou si zvolil a donutí ustoupit toho, kdo zastoupil mu cestu.\nBrigáda: military-prepper jednotka\n18. září •https://www.facebook.com/jednotkabrigada/posts/2108152869501920\nCožpak Rusko ještě nepochopilo, že „teroristé“ jsou washintonskými operativci? Samozřejmě, Washington předstírá, že někteří z těchto „teroristů“ jsou „demokratičtí rebelové“, stojící v opozici proti „syrskému diktátorovi“. Ale všichni žoldáci ostatní jsou prý „teroristy“, jejichž přítomnost na syrském území ospravedlňuje USA k tomu, aby zde v zájmu svého boje „proti terorizmu“ udržovala své vlastní bojové jednotky. Což je samozřejmě výmluva, která prokázala svou faleš, když Washington v nedávném období utvořil obranný štít kolem posledních bojových sil Ál Kajdy, Ál Nusry a Izraelského státu.\nDňa 6. októbra 2018 prebehnú v Lotyšsku parlamentné voľby a ako býva v tejto krajine zvykom, pred voľbami sa politici snažia prezentovať na úkor ruskej menšiny v krajine. Keďže veľká časť ruskej menšiny stále ešte nemá občianstvo a volebné právo (asi 300 000), má táto menšina menšiu váhu vo voľbách.\nVolebná kampaň sa rozbehla už 16. marca 2018, pri oslavách sviatku tzv. Dňa legionárov (sviatok lotyšských Waffen SS), na ktorom sa zúčastnila tak predsedkyňa parlamentu I. Murniece, ako aj niektorí ministri. Premiér M. Kučinskis sa tam osobne nezúčastnil, pretože ako člen Strany zelených a roľníkov by svojim „zeleným partnerom“ len ťažko vysvetlil účasť, miesto toho však podporil inú rusofóbnu agendu a to úplnu likvidáciu stredných škôl s vyučovacím ruským jazykom. Hlavným ideológom zákona bola ale I. Druviete zo strany Jednota, ktorá si dokonca myslí, že ruské deti by sa mali rozprávať po lotyšsky i pri hrách…\nDramaturgická náhoda nebo záměr?\nNa Nový rok bylo zvykem vysílat přenos slavnostního provedení opery B. Smetany „Libuše“ z Národního divadla v Praze. Mimořádná událost, projev národní sounáležitosti a úcty k dílu, zasvěcenému slavnostním okamžikům národa. Respekt i k nejstarším pověstem, které zaznamenal již Kosmas, jako „bájná vyprávění starců“, a které po staletí tradovaly národní, přemyslovský mýtus: Krok a jeho dcery, kněžna Libuše, Přemysl oráč, cesta Přemyslova ze Stadic na Vyšehrad, otka a lýčené střevíce, Libušina věštba budoucnosti národa.\nLetos místo prožívání Smetanovy opery, výsostného díla našeho kulturního bohatství, jsme u televize mohli oslavit příchod Nového roku nejen již zavedeným poslechem Straussových valčíků, v provedení Vídeňských filharmoniků, ale i filmovou novinkou, výpravným filmem o Marii Terezii. Ne již Libuše, ale Marie Terezie...! Nesrovnatelné, po všech stránkách. Něco jiného je pověst, něco jiného historická realita. A něco jiného filmové ztvárnění historické reality. Film nám ukázal hlavně rozmařilý život dvora, to, co historik nazval „ zpronevěřilost a cynické opovrhování všemi zásadami mravními ...“ Marie Terezie to jistě na trůně neměla lehké. Jistě by byla vhodným námětem pro psychologicko historickou studii ženy-vladařky v 18. století. Ale nehodí se za patronku českého národa. Vedla válku o dědictví rakouské, první válku slezskou, druhou válku slezskou, třetí válku slezskou (sedmiletou). České království v nich ztratilo Kladsko a téměř celé Slezsko, s výjimkou Opavska a Těšínska. Hladomor, válečné útrapy, ztráty na lidských životech a vysoké robotní povinnosti poddaného lidu (nevolníků) vedly k selským bouřím. (Sedláci u Chlumce r. 1775.) Němčina zavedena u všech úřadů i na obecných školách. Se jménem Marie Terezie je ovšem spojena i řada pozitivních reforem, jak je přinesl osvícenský absolutismus. Ale ty nestačí překrýt všechno to zlé, čím naši předkové v té době procházeli. A nic nemůže být důvodem, proč by měla císařovna Marie Terezie nahradit kněžnu Libuši! A nic nemůže být důvodem, proč by měli dnešní Pražané stavět pomník jedné představitelce habsburské monarchie.\nNěkolik vět k otevřenému dopisu A. Merkelové, kancléřce SRN\nG. Zeihsel, předseda Sudetoněmeckého landsmanšaftu Rakouska, v dopisu kromě dalšího napsal: “Je známo, že spolkový kancléř odmítl navštívit Prahu kvůli výrokům M. Zemana , který označil sudetské Němce jako "pátou Hitlerovou kolonu" a jejich vyhnání ocenil jako "mírnější než trest smrti". Doufáme, že nyní takové výroky již nejsou možné…“.\nPokud bude možné říkat pravdu a pokud nebudou „evropské hodnoty“ hájeny tvrdou cenzurou, trváme na tom, že citované výroky pana prezidenta M. Zemana, budou moci být kdykoliv opakovány, citovány. Jsou totiž plně pravdivé. Pochybuje-li někdo o tvrzení, že tzv. sudetští Němci byli pátou Hitlerovou kolonou, pak můžeme uvést citaci z projevu K. Henleina, vůdce sudeťáků, který přednesl ve Vídni: „ Naším cílem vždy bylo zničení Československa, Vídeň 4. března 1941\nVýchodní marka a Sudety měly po dlouhou dobu společné dějiny a byly spolu spojeny společným utrpením i společnými cíli. Právě zde, v dunajské kotlině a v Sudetech, povstali první hlasatelé Velkého Německa, právě zde poprvé zapustila své kořeny idea pangermanismu a po válce právě zde znělo hlasitě a jasně volání po anšlusu Rakouska a po Velkém Německu...\nAvšak bez ohledu na vše, co jsme my sudetští Němci dokázali svým vlastním úsilím, nebyli bychom nikdy mohli dosáhnout svého cíle bez pomoci Vůdce. Jeho idea nás inspirovala, jeho síla posilovala i nás, jeho Německo nám dávalo víru ve vítězstvÍ. Historie vynese jednoho dne svůj soud: sudetští Němci vykonali věrně a dobrovolně svou povinnost. (Völkischer Beobachter, 5. března 1941, Der neue Tag, 6. března 1941)ˇ.“\nPokud si někdo pozorně přečte uvedený citát K. Henleina, nemůže ani chvíli pochybovat o tom, že „sudetští“ Němci byli hitlerovskou pátou kolonou. Předpokládáme, že by tuto skutečnost nepopřel ani G. Zeihsel.\nV další části svého dopisu G. Zeihsel mluví o tom, že prezident M. Zeman vyhnání (tzv. sudetských Němců) ocenil jako "mírnější než trest smrti". K tomu nepotřebujeme uvádět žádné další argumenty. Jde o notoricky známou skutečnost, jež se nemusí dále dokazovat. Stačí pouze použít obyčejný selský rozum. I kdyby šlo o vyhnání Němců z Československa v plném smyslu tohoto slova, pak i v tomto případě bylo vyhnání mírnější než trest smrti. Ale o vyhnání německého obyvatelstva z Československa nešlo, to by měl konečně vědět i každý funkcionář SL. Němci z Československa, kromě německých antifašistů, byli na základě rozhodnutí spojenců, učiněné v Postupimi v srpnu 1945, přesídleni. A i tento fakt by měli znát snad všichni landsmani. Ale, bohužel, jak je vidět, nejsou jim tyto skutečnosti známé.\nA jako třešnička na dortu může sloužit otázka, kdo byl kancléřem SRN v době, kdy ing. Miloš Zeman měl uvedené výroky sdělit veřejnosti? Byla to zřejmě paní A. Merkelová. Ale není nám známo nic o tom, že by v souvislosti s uvedenými výroky odmítla návštěvu ČR. Pokud tomu tak bylo, tak opět naše i německá média silně zklamala. My i Němci máme právo na plné včasné a pravdivé informace. Nedostalo se však nám jich. Pokud pan G. Zeihsel tvrdí pravdu, pak opět nějaká cenzura rozšíření těchto informací znemožnila. A to není dobré! Lidé bez objektivních informací nemohou vytvářet své názory a stanoviska. A tím značně trpí i kvalita demokracie samé.\nServer Zprávy.tiscali.cz zveřejnil zprávu o reparačních nárocích Poláků, Řeků a Čechoslováků ("A co kdybychom od Němců vymáhali válečné reparace?"). Ubezpečuje nás, že prý Česká republika nemůže uspět, že "na reparace není právní nárok".Přitom se odvolává a smlouvu velmoci k Německu z roku 1990, kterým se velmoci vzdaly reparací od Německa při jeho sjednocení. To může být, ale taková smlouva nezavazuje, jak známo třetí strany.\nPro Československo stále platí Dohoda o reparacích od Německa, o založení Mezispojeneckého reparačního úřadu a vrácení měnového zlata z 21. prosince 1945, kterou vedle velmoci podepsalo i Československo, Austrálie, Albánie, Řecko, Indie, Lucembursko, Norsko, Nový Zéland, Nizozemsko a Jihoafrická unie. Podíl ČSR činil 3 procenta v kategorii A odškodného a 4,30 procenta v kategorii B odškodného. Kategorie A zahrnovala všechny reparace mimo průmyslové zařízení a námořní a obchodní lodě, zařazené do kategorie B. SSSR se vzdal peněžních reparací a nahradil je odvozem průmyslového zařízení do německou válkou zničené země! Tato dohoda je v našem právním řádu evidována pod č.150/1947 Sbírky zákonů. Nikdy nebyla zrušena a nezrušila ji ani česko-německá deklarace, právě proto, že deklarace nemá právní účinky, je to akt politický. Tak to také definoval ústavní expert prof.Pavlíček z Karlovy university.\nDr.Jiří Jaroš Nickelli, předseda Historicko-dokumentační komise ČSBS Boskovice\nNa reparace máme právní nárok, stejně tak jako další spojenecké státy, které byly signatáři Pařížské reparační úmluv. O tom jsme přesvědčeni. Reparace se nepromlčují. Naše reparační požadavky, jak prohlásil pan profesor V. Pavlíček, CSc., můžeme kdykoliv položit na jednací stůl.\nKdyž se poradíme s mezinárodním právem, objevíme zásadu, která říká, že agresor je povinen oběti agrese nahradit všechny škody, jež jí agresí vznikly. Že Německo bylo agresorem a my jeho obětí, snad nikdo soudný nepochybuje. Tato zásada je obecně platná. Všechny civilizované státy ji uznávají a měly by v souladu s ní i jednat. Pokud odmítne nějaký stát naplnit v praxi tento princip, staví se hrubě proti mezinárodnímu právu. Okřídlená věta, že to, co bylo ukradeno, musí být vráceno, platí nejen ve vnitřním, ale i v mezinárodním právu. Tam však s dodatkem, že musí být uhrazeno i to, co bylo zničeno. Kdo má alespoň trochu právního cítění, vnitřně chápe správnost uvedených vět a v souladu s nimi by proto také měl jednat.\nMezinárodní soudní dvůr - Sankce USA proti Iránu jsou nezákonné\nMezinárodní soudní dvůr v Haagu, který je nejvyšším soudním orgánem OSN, nařídil v úterý Spojeným státům, aby své sankce proti Iránu, nepříznivě ovlivňující jak dovoz humanitární pomoci do této země, tak bezpečnost zdejšího civilního leteckého provozu, odvolaly.\nPřed časem jste mluvil o možnosti zakotvit v Ústavě český národ. Navrhl byste to v případě svého senátního vítězství?\nNepochybně bych hledal podporu dalších senátorů. Můj návrh kombinuje tři prvky, a to prvek státoobčanský, tedy jedná se o státní občany, kteří mají trvalý svazek s ČR, a buď jsou příslušníky českého národa, nebo národnostní či etnické menšiny, a to podle vlastního vyjádření nebo vlastní úvahy. Pokud máme ochranu národnostních a etnických menšin, chybí nám státotvorný národ, vůči kterému jsou menšiny chráněny. Zároveň to může ústavně zvýraznit národní identitu, včetně ústavního zakotvení českého jazyka jako jazyka státního.\nVýňatek z článku "Gerloch: Národ i jazyk v Ústavě by zvýraznily národní identitu",\nBombardování Libye - Počátky evropské migrační krize\nPříspěvky od messin 2.10.2018, William Blum, Global Research\nSvět si bude dlouho pamatovat současnou migrační krizi v Evropě, která tam negativně ovlivnila nespočet lidí a téměř všechny země. Historie to jistě zaznamená jako hlavní tragédii. Nebo se bude spíše držet v uvážlivějších a humánních mezích?\nKdyž začalo NATO a USA bombardovat v březnu 2011 Libyi – téměř denně po dobu šesti měsíců! – za účelem svržení vlády Muammara Kaddáfího (s naprosto falešnou výmluvou, že se Kaddáfí chystá napadnout Benghází, libyjské centrum jeho oponentů, a tak Spojené státy a NATO zachraňují lidi z tohoto města před masakrem), libyjský vůdce prohlásil:\n„Teď poslouchejte, lidi od NATO. Bombardujete zeď, která stála v cestě africké migraci do Evropy a teroristům z Al-Kajdy. Touto zdí byla Libye. Boříte ji. Jste idioti a shoříte v pekle kvůli tisícům migrantů z Afriky.“\nNezapomeňte také, že Libye byla sekulární společnost, stejně jako Afghánistán, Irák a Sýrie, všechny zničeny Amerikou, zatímco podporovala Saúdskou Arábii a různé frakce Al-Kajdy. Především tyto země zamořily Evropu uprchlíky.\nKaddáfí, stejně jako Saddám Husajn, byl kromě tyranské tváře v důležitých věcech benevolentní a dělal i velmi cenné věci. Založil například Africkou unii a dal lidem v Libyi nejvyšší životní úroveň v celé Africe. Měli nejenom zdarma vzdělání a zdravotní péči, ale i všechny druhy dalších výhod, o kterých mohli ostatní Afričané pouze snít. Ale Muammar Kaddáfí nikdy nebyl správně poslušný klient Washingtonu. Mimo jiné nedostatky tento muž vyhrožoval tím, že nahradí americký dolar zlatem při platbě ropných transakcí a vytvoří společnou africkou měnu. Navíc byl velkým zastáncem Palestinců a nepřítelem Izraele.\nKdyž v roce 2011 proměnilo NATO a Spojené státy Libyi ve zkrachovaný stát, kterým zůstává dodnes, stála za tím jako hlavní hnací síla tehdejší ministryně zahraničí Hillary Clintonová. Útok na Libyi byl jediným, kdy New York Times napsal, že se Clintonová „prosadila“ a přesvědčila prezidenta Obamu „v něčem co bylo zřejmě okamžikem jejího největšího vlivu jako ministryně zahraničí.“\nAmeričané a americká média samozřejmě spolkli tenhle falešný příběh, kterým je krmili, ačkoliv nikdy nebyly předloženy žádné důkazy o údajně se blížícím masakru. Jediná bližší informace, kterou americká vláda oficiálně k tomuto zveřejnila – zpráva výzkumné služby kongresu o událostech v Libyi za toto období – se o hrozícím masakru vůbec nezmiňuje. Mějte to na paměti při čtení posledních obvinění proti Rusku.\nTěžké bombardování Libye vojsky USA a NATO vedlo k rozsáhlému rozptýlení gigantického arzenálu zbraní nahromaděného Kaddáfím po celé severní Africe a Středním východě. Libye je teď útočištěm pro teroristy, od Al-Kajdy až po ISIL, zatímco Kaddáfí byl hlavním nepřítelem teroristů.\nSoučástí Československé republiky byla i Podkarpatská Rus\nNa tuto skutečnost nesmíme zapomínat. Byli to i Rusíni, kteří prolévali svou krev a ztráceli své životy v boji za osvobození Československa z genocidního německého okupačního jha. Byly jich tisíce. Potomci těch, kteří se po druhé světové válce přestěhovali do Československa, žijí mezi námi a s námi.\nNa Podkarpatské Rusi, dnes součástí Ukrajiny, žije část obyvatelstva, která vzpomíná na Československo v dobrém. Někteří Rusíny si dokonce přejí, aby jejich země se znovu stala součástí republiky. Velká většina Rusínů požaduje po Ukrajině autonomii.\nMaďarsko je aktivní ve své politice k tamní maďarské menšině. Rozdává jim své občanství, podobně tak činí i na Slovensku, i maďarské pasy. Snaží se obnovit vnitřní vazby tamních "Maďarů" k Maďarsku. Staví se za ně v zápase s ukrajinskou protinárodnostní politikou.\nA co děláme my? Ani zlomek toho, co Maďaři, ač nám jsou mnozí Rusíny nakloněni. Je zde řada pročeských spolků. Jak je podporujeme? Naši "vynikající" ministři zahraničních věcí raději dávají peníze, desítky milionů, Ukrajině na to, či ono. Proč?\nMaďaři se staví za "své lidi" v Podkarpatsku. Jsou obětaví. Nebojí se. Následujme i my jejich vzor. Zvláště v době, kdy slavíme 100. výročí vzniku Československa, bychom měli dát jasně na vědomí náš blízký přátelský vztah k našim bývalým spoluobčanům. A po oslavách v něm dále pokračovat. Politika vstřícnosti k bratrským slovanským Rusínům by měla být trvale jejím základním znakem.\nCo bychom mohli činit již dnes? Těm Rusínům, kteří usilují o získání práce v republice, bychom měli všemožně pomáhat. Stejně tak i těm, kteří by v ČR se rozhodli trvale bydlet. To jsou první kroky, které by podkarpatským Rusínům jasně signalizovaly, že jsme s nimi a srdečně uvítáme, když budou s námi pracovat a i žít v jednom státě. Je naší povinností se vrátit k původní zahraniční prvorepublikové československé politice, obohacené o poznatky současnosti.\n9.10.2018, přišlo emailem\nJste nejopovrženíhodnější a nejkriminálnější spolková kancléřka, kterou kdy německý lid musel strpět. Importovala jste německému lidu záměrně a protizákonně teror, válku, chudobu a smrt prostřednictvím ilegálních azylových parazitů, statisíců žoldnéřů, IS teroristů a dalších těžkých zločinců do naší země.[...]\nDánská ministryně - Dánsko nesouhlasí s migrantským diktátem\nJak se dostat načerno do Velké Británie? Migranti vám to ukáží!\nKe komentáři novináře Der Spiegel, že Německo osvobodilo regiony na východě a vydalo je Polsku, Mularczyk odpověděl, že územní problém byl vyřešen po válce bez ohledu na otázku reparací. Kromě toho se území Polska zmenšilo o 78 tisíc čtverečních km, protože země musela předat část regionů Sovětskému svazu a miliony Poláků byly nuceny opustit svůj majetek, domy a podniky.\nKaczynski vyhlašuje, že reparace Němci zaplatili Francouzům, Židům. Ale ne Polákům! My dodáváme: Němci nezaplatili reparace také ČR a SR, ač Československo bylo signatárním státem Pařížské reparační dohody a ČR je nástupnickým státem Československa.\nNaši ústavní činitelé již dlouhodobě mají nejrůznější "starosti". Teď řečí otázku, zda pan T. Petříček bude ministrem zahraničních věcí či nikoliv. Možný budoucí ministr zahraničí se zase zabývá problémem téměř nadčasovým, a to zda bude moci dále spolupracovat s panem M. Pochem. Jak vidíte naši pánové mají starostí hodně.\nTakže čas, aby se zabývali reparacemi, které nám má zaplatit Německo, stále jaksi nemají. Dokonce část našich elit se domnívá, že z našeho reparačního účtu bychom měli odečíst hodnotu majetku, který jsme konfiskovali německému obyvatelstvu před jejich přesídlením do Německa. Zřejmě tito výtečníci nedočetli pařížskou smlouvu o reparací celou. V jednom jejím paragrafu by jinak mohli zjistit, že jsme sice byli povinni německý majetek konfiskovat, ale jeho hodnotu z našeho reparačního účtu jsme odečíst nemuseli.\nTak se nám zda, že tito "čeští dobráci" jsou sice pro reparace, ale zmenšené o hodnotu konfiskovaného majetku. Tento jejich postoj svědčí ve prospěch Německa, nikoliv České republiky. Podle jejich receptu bychom zřejmě dospěli k nulové reparační variantě.\nZbavme se demokratickým způsobem těchto lidí dříve, než nás ošidí o 3,5 bilionu dnešních korun, které Německo je povinno nám zaplatit. Všichni však víme, že neplatí. Proč by také platilo, bylo by to ostatně v rozporu i s jeho tradicí. Německo dosud nezaplatilo reparace, které původně mělo zaplatit po první světové válce. A my jsme naposledy SRN požádali o reparace někdy v letech 1989 a 1990. Ač nám němečtí ústavní činitelé vícekrát slibovali, že nám reparace zaplatí, jakmile dojde ke sjednocení Německa, naposled tak učinil H.-D. Genscher, skutek utek. Po sjednocení Němci o reparacích s námi již nejednali.\nNestatečnost příslušných ústavních orgánů byla a je zatemňována nejrůznějšími pohádkami o tom, jak jsme se německých reparací vzdali nebo bájením, že časem zanikly. O něco upřímnější jsou slova, že reparace nejsou na pořadu dne.\nMy však jsme přesvědčeni, že Němci jsou povinni nám reparace zaplatit. K tomu však potřebujeme alespoň několik ústavních činitelů, kteří se pochlapí. Sdělí národu, že diplomatickou cestou vyzývají Německo k jednání o reparacích a ubezpečí nás, že naše práva budou hájit a prosazovat případně i tím, že se obrátí na světovou veřejnost, zejména na vítězné spojenecké mocnosti, aby nám v pomohla reparace získat.\nSnad ti, kteří v Německu neradi slyší slovo reparace, a snaží se, aby nikdo o reparacích nemluvil, by si měli uvědomit, že podle mezinárodního práva má agresor povinnost zaplatit své oběti všechny škody, které agresí utrpěla. A dnes nikdo nepochybuje o tom, že Němci byli agresoři a my jejich obětí. Nebo je někdo v Německu, kdo se domnívá, že tomu tak není? Jsme přesvědčení, že řada poctivých Němců chápe, co je jejich povinností, a jakmile své požadavky oficiálně na SRN vzneseme, budou nás podporovat.\nTak s chutí do toho! Republika peníze, které nám Německo na reparacích dluhuje, nutně potřebuje. Naší povinností je tyto finanční prostředky co nejdříve získat. Všichni víme, že dobré účty dělají dobré přátele.\nŘecko bude požadovat po Německu kompenzace za způsobené škody\n"Řecký prezident Prokopis Pavlopulos na setkání s německým kolegou Frankem-Walterem Steinmeierem prohlásil, že jeho země bude od Německa požadovat kompenzace za škody způsobené Druhou světovou válkou. Objem reparací ocenili na 279 miliard euro – o trochu více, než Athény dostaly za dobu osmi let v rámci evropských programů ekonomické pomoci.\nO výplatě poválečných reparací řecká vláda nemluví poprvé\nV roce 2015 Angela Merkelová na jednání s řeckým kolegou Alexisem Tsiprasem prohlásila, že Berlín tuhle otázku považuje za uzavřenou. Řekové to ale vidí jinak. Nedávno během návštěvy obce Kandanos na ostrově Kréta, kde fašisté v roce 1941 popravili 180 lidí, Tsipras označil požadování reparací za „historickou povinnost" řecké vlády. Pavlopulos se k této otázce vrátil během setkání s Stenmeierem."Výňatek z článku "Evropa na hraně ekonomické katastrofy...", Sputnik / Vladimir Trefilo, 17.10.2018, Alexandr Lesnych\nShodou okolností se mi v době, kdy jsem nad touto otázkou dumal, dostala do rukou kniha P.R. Griffina a E. Woodsworthové s titulem: 9. září bez masky, která mi tuto otázku zodpověďěla. Když totiž britská vláda viděla, jak idiotská západní populace spolykala oficiální vládní pohádku o pár Saudech, kteří bez znalosti řídit letadlo a bez pomoci jakékoli zpravodajské služby způsobili totální kolaps bezpečnostního aparátu USA – A NIKDO NEBYL ZA TOTO KOLOSÁLNÍ SELHÁNÍ UČINĚN ZODPOVĚDNÝM – usoudila, že lidé, kteří uvěřili i takovéto lži, uvěří už všemu.\nZnámý publicista Ron Unz odpovídá, že to byl Izrael – a nikoliv tedy Bush a Cheney. A stejný názor vyslovuje ve své poslední knize i Ch.Bollyn.\nZdá se být jisté, že Izrael má v té věci skutečně prsty. Máme zde např. agenty Mossadu, kteří jásají, když pád dvojčat Světového obchodního centra (WTC), natáčejí. Museli tedy o věci vědět, když byli na místě včas a připraveni filmovat. Později se objevili i na obrazovkách izraelské televize, kde prohlásili, že byli do USA vysláni, aby tam pád budov WTC nafilmovali.\nVolební šaškodrama Brna\nTak nám, paní Müllerová, zas to Brno vovinuly vlasti nepřátelský mraky, povídal Švejk, mazaje nohu opodeldokem, prej voni ty previti nám svalili pana primátora, to vopravdu nebude hezký.\nOn to byl takovej primátor hodnej, on přál všem, i těm sudetům dovolil přiklusat do Brna i přes ty nepřátelský hraničáře, co na ně tak nepěkně křičeli hanba sudetům a hanba primátorovi.\nNo, pane Švejk, ozvala se z gaňku paní Müllerová, škrábajíc brambory, Von byl tak hodnej, že dovolil i tomu šílencovi, Hollan se prej menoval, von prej tam postavil dokonce maketu toho Německýho domu a pam primátor to podporoval, a měl tak rád ty brněnský lidovce, a voni mu vrazili kudlu do zád, to se přece nedělá!\nPan Švejk odpověděl, dokončuje mazání jedné nohy, voni paní Müllerová, ten Hollan prej byl takovej magor, že von se nechal bičovat na Ukrajině vod tý madony,nebo jak se jim říká, ne dominy,dominy,a furt řval ještě a ještě, to ten by měl jít před komis jako sem byl já, né? Moc hodnej primátor to byl, že Hollanovi i tu jízdu načerno jako náměstkovi vodpustil, co jsme si to jsme si a všecko pro Brno. No a teď tohle. Já to dycinky řikal, že neměl pan primátor paktovat s těma lidovcema, to je taková čeleď černokněžnická, ne jako naš pan feldkurát Katz, to byl moc hodnej pán...Voni se paní Müllerová spojej s každým, voni snad by se spojili i se samotným machometánem. No a na toto právě dojel pan primátor, von je i fotografovanej s jedním tím lidoveckým pánem, jak s ním rozpráví v míru a pohodě -a teď tohle! Tomu v Němcích říkaj DOLCHSTOSS, paní Müllerová, píchnutí dýkou do zad. Ale no o, dyž vono prej je to všecko legální. Voni prej nemusí dát na volby, ty koalicionáři, voni si to upečou sami jako ta naše vídeňská kamarila,a císař pán ani vo ničem neví...Tak mně ho bylo líto, byl celej takové naměkko, pan primátor. Takovej slušnej a hodnej pán,a voni todle.\nNo třeba, až zas budou volby do císař parlamentu, tak voni se tam pan primátor zas dostanou a naše vlast nepřijde vo tak významnýho pána, uzavřel Švejk svou oduševnělou úvahu o brněnském primátortřesení.\nJiří Jaroš N. L.P.2018\nK. Henlein byl zločincem\nVerbálně prohlašoval, že je loajální k Československé republice. Potají celá léta však spolupracoval s německými nacisty a Hitlerovi vždy udělal, co mu na očích viděl. Oba pánové sledovali společný cíl - zničení Československé republiky a připojení jejího území k říši. Český národ chtěli zlikvidovat a naše území osídlit Němci.\nKdyž s říší to šlo s kopce, oba hrdinové měli velké obavy. Jak to s nimi dopadne, když spojenci vyhrají válku? Hitler a po něm i Henlein spáchali sebevraždu. Báli se trestu, který by je za jejich zločiny stihl.\nA „hrdina“ Henlein je dodnes čestným občanem města Liberce, jak se dovídáme. Zastupitelé jeho čestné občanství zatím nestačili zrušit. Výmluvu si našli. Prozatím, zřejmě jen v Liberci, platil názor, že dějiny nelze přepsat. S tím lze souhlasit. Dějiny však zpravidla přepisují samy sebe. K. Henlein se stal v Liberci čestným občanem. Válka skončila. Zvířecký nacismus a jeho pohlaváři byli poraženi. Každý normálně uvažující člověk požadoval, aby nacističtí zločinci byli potrestáni. K. Henlein před trestem utekl ze života. Jeho zločiny však zůstaly. Jsou jistě důvodem k tomu, aby již dávno byl zbaven čestného občanství Liberce. Přesto dosud se tak nestalo.\nVtírá se otázka, co je skutečným důvodem toho, že K. Henlein dále zůstává čestným občanem města Liberce?\nMáme vůbec zahraniční politiku?\nNaše Poslanecká sněmovna měla v úterý možnost vyjádřit se k nedávnému rozhodnutí Evropského parlamentu spustit sankční řízení proti Maďarsku.\nUž když se hlasovalo ve Štrasburku, byli čeští europoslanci ve svém názoru dokonale rozděleni. Deset se nás vyjádřilo proti sankcím, devět sankce schvalovalo a zbylí dva se buď zdrželi, nebo nehlasovali vůbec.\nHlasování v Praze dopadlo velice podobně. Ze dvou stovek poslanců vyjádřila solidaritu s Maďarskem necelá polovina. Zbytek byl buď proti, nebo nemá žádný názor, anebo nechodí raději ani hlasovat.\nVyslali jsme tak zcela jasný signál: spolehnout se na nás nemůže nikdo a už vůbec ne ti, které o svém spojenectví ujišťujeme. Tento signál jsme vyslali ve dnech, kdy si se slzami v očích připomínáme kulaté výročí zrady našich spojenců.\nTéměř polovinu z těch, kdo vyjádřili pochyby o sankcích vůči Maďarsku, tvořili poslanci za stranu ANO. Ministři za tuto stranu včetně premiéra se však hlasování zdrželi. U Andreje Babiše je to tím pikantnější, že se jen nedávno chystal vážně si promluvit se svými eruroposlanci, kteří všichni hlasovali proti Maďarsku. Co jim tak asi chtěl vytknout?\nNaopak jako jeden muž se proti Maďarsku postavili Piráti. Chtějí našeho spojence trestat ještě nekompromisněji než zástupci TOP 09, kteří v Bruselu vystupují proti Orbánovi, zatímco doma před volbami pro jistotu lavírují.\nZ patnácti poslanců ČSSD našli odvahu zpochybnit sankce pouze dva. Tři se sankčním řízením souhlasí, deset nemá názor. Proč vlastně ČSSD usiluje o post ministra zahraničí, jestliže na klíčové otázky zahraniční politiky nemá názor?\nRozpačité hlasování proběhlo v předvečer setkání prezidentů visegrádské čtyřky. Čím jménem bude moci na tomto setkání vlastně hovořit prezident Česka?\nProf. J. Keller, přišlo e-poštou\nPrvní pamětní deska vyhnaných Čechoslováků odhalena v Brně,\nne v Mikulově\nK nepravdivé zprávě Deníku.cz, že na jižní Moravě byla jako první odhalena deska vyhnaných Čechoslováků z pohraničí uvádíme za vlastenecké organizace, které odhalily skutečně první pamětní desku tohoto typu na jižní Moravě, toto:\nVlastenecké organizace, především Výbor národní kultury, Kruh vyhnaných, Kluby českého pohraničí, ČSOL a ČSBS, VSA, SLS a další složky, za účasti více než 500 účastníků odhalily pamětní desku 350 tisícům vyhnaných Čechoslováků již 30. září 2018, zatímco deska v Mikulově byla odhalena podle Deníku.cz až ve středu 10. října 2018. Je tristní, že si tuto historickou událost na Křenové ulici v Brně č.67 nechal Deník.cz ujít, když účastníci přibyli na odhalení z celé republiky. Zpráva podle nás měla znít takto: I.pamětní desku vyhnaných Čechů odhalili v Brně, I. pamětní desku v jihomoravském pohraničí odhalili v Mikulově.\nMy ovšem naprosto jednoznačně vítáme odhalení pamětní desky vyhnaných Čechů také v Mikulově, děkujeme zřizovatelům za vlastenecký počin, a ctíme pietní akt a pomník vyhnaných a doufáme, že bude středem pozornosti a úcty občanů, podobně jako pomník v Plzni - první vůbec v České republice, - a pamětní deska v Brně. Doufáme, že časem vzniknou podobné pomníky i v jiných místech republiky.\nZa zřizovatele a jednu ze složek,\nPhDr. Jiří Jaroš Nickelli, čestný předseda ČSBS Boskovice\nRedakce: J. Skalský,\nVydalo Křesťanskosociální hnutí ve spolupráci s Nezávislou skupinou Věrni zůstaneme a Českým národním sdružením jako svou 622. publikaci určenou pro vnitřní potřeby vlasteneckých organizací. Praha, 21. října 2018


Hungary Friend Finder - Meet Singles in Hungary - Hlavní strana\nJsem starší 18ti let. Přečetl/a jsme si Podmínky používání, Soukromí, Cookies, rozumím jim a akceptuji je. Souhlasím také s přijímáním e-mailových zpravodajů, aktualizací účtů, oznámení a zpráv z jiných profilů odeslaných hungaryfriendfinder.com.\nMike & Caren: « Poté, co jsem se vzdal to, že najdu pravou lásku, jsem konečně našel její profil na seznamce a uvědomil jsem si - to je žena, se kterou chci strávit celý svůj život! Jsem šťastně ženatý a právě jsme si spolu koupili náše první bydlení! Velké poděkování patří hungaryfriendfinder.com — Dali jsme svou důvěru do online seznamování a vyšlo to opravdu skvěle !» more


Výkup titanu ve městě Kostelec nad Labem, vysoká cena za výkup titanu po celé ČR\nTitan - výkup Kostelec nad Labem: výkup zajišťujeme v různých lokalitách na přání zákazníků, výkup je možný až u vás doma. Výkup titanu zařídíme u vašich materiálů již od 10 kilogramů, maximální možné množství materiálu není nijak zvlášť omezeno. Můžeme vykoupit více než 2 tuny titanu.\nVýkup titanu Kostelec nad Labem: V naší společnosti nebereme ohled na to, jakou formu titanu nám zákazník nabídne. Přijmeme všechny typy titanu. Tím pádem jsme schopni přijmout pro výkup titanu všechny druhy materiálů vytvořené z těchto druhů materiálu. Skládají se z nich všelijaké výrobky: mohou to být trubky, plechy, desky, dekorace, ozdoby a tak dále...\nJsme schopni vykonat výkup titanu v lokalitě Kostelec nad Labem a kdekoliv jinde v naší zemi. Vykupujeme téměř v každé lokalitě, prohlédněte si naše pokrytí zde:


Maliník obecný - Zahradnik.Vitejdoma.cz\nMaliník obecný – Rubus idaeus. Lidové názvy maliníku. Sběr a sušení maliníku. Účinné látky maliníku. Použití maliníku obecného. Charakteristickým znakem pro list je jeho močopudný účinek. Také pomáhá při problémech se zažívacím ústrojím.\nMaliník obecný – Rubus idaeus\nMaliník obecný je známý ovocný keřík, který zná snad každý z nás. Jeho plody jsou velice chutné a mají všestranné využití (zavařování, mražení, ovocné štávy .. atd.). Listy maliníku se používají v lidovém léčitelství. Díky archeologickým nálezům víme, že maliny sbírali lidé již v neolitu. Ve starověkém Řecku a Římě se používala malinová šťáva při trávicích obtížích. Z plodů se vyrábí sirupy a další nealkoholické nápoje například Kofola.\nLidové názvy maliníku\nMaliníku obecnému se také říká malinčí, červená malina, malena, malene, malenka, maliní.\nSběr a sušení maliníku\nListy maliníku bez řapíku sbíráme v době květu (květen). Listy se suší v menších vrstvách na slunci nebo při umělé teplotě do 40°C.\nÚčinné látky maliníku\nListy maliníku obecného obsahují třísloviny (až 10 % gallotaninů), organické kyseliny, flavony a minerální látky. Plody maliníku obsahují do 2 % organických kyselin, provitamin A, vitaminy komplexu B, sacharidy, antokyanový glykosid kyanidin, pektin, sliz, gumu, vitamín C, silice, alkoholy a další látky.\nPoužití maliníku obecného- léčivé účinky maliníku\nCharakteristickým znakem pro list je jeho močopudný účinek. Také pomáhá při problémech se zažívacím ústrojím, s vylučováním trávících šťáv, při kašli a bronchitidě. Plod je pro svůj obsah vitamínu A přírodním prostředkem proti očním obtížím. Vitamín C posiluje obranyschopnost těla a spolu s rutinem zpevňuje cévy a pomáhá při krvácení, např. krvácení z nosu nebo dásní. Stejně jako list mírní obtíže ledvin a močového měchýře. Je přírodním prostředkem pro zdravou kůži a vlasy.\n1 lžíce sušených listů maliníku zalijeme 250 mililitry vroucí vody. Necháme vyluhovat a poté pijeme 2x až 3x denně.\nSlovník - maliníku\nčeský název Ostružiník maliník - Maliník obecný\nlatinsky název Rubus idaeus\nhlavní znaky listy zespodu stříbřitě šedé a ochlupené, maliny\nrozšíření mírný pás severní polokoule\ndoba květu V-VII\ndélka života jedno až dvouletka\nplod souplodí peckovic\npůda s dostatkem humusu\nochrana není zvlášť chráněn\nPrávní prohlášení: Obsah internetového magazínu i jednotlivé jejich prvky jsou právně chráněny. Jakékoli užití spočívající v kopírování a/nebo napodobování obsahu a/nebo prvku tohoto internetového magazínu bez výslovného souhlasu provozovatele internetového magazínu je protiprávní, porušující práva společnosti k autorskému dílu a databázi a zakládající nekalosoutěžní jednání. Neoprávněným užitím obsahu a/nebo prvku interntového magazínu může dojít též k naplnění skutkové podstaty trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže dle § 248 trestního zákoníku a/nebo trestného činu porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi dle § 270 trestního zákoníku, za jejichž spáchání může být uložen trest zákazu činnosti, propadnutí věci nebo jiné majetkové hodnoty nebo trest odnětí svobody. Pokud máte o užití obsahu a/nebo prvku internetového magazínu zájem, kontaktujte redakci internetového magazínu. id7547 (vitejdoma.cz/zahradnik#6746)\nLivistonie - pěstování, přesazování


Senice na Hané (Okres Olomouc) – CzechIndex\nobec 1812 obyvatel k 1.1.2014 19,24 km2\nKostel svaté Máří Magdalény na náměstí Míru\nVýhodná poloha katastru obce přilákala obyvatele již v pozdní době kamenné. Z této doby pochází nejstarší nález na území Senice, svědčící o pobytu lidu kultury nálevkovitých pohárů. Na konci neolitu je zastoupeno „etnikum“ šňůrové keramiky, v enolitu pak kultura zvoncovitých pohárů a později i lužická kultura popelnicových polí. Nálezy keltského a germánského okruhu známe jen z okolních vesnic. Příchodem slovanské populace v 6. a 7. století začíná de-facto kontinuální osídlení Senice.\nLegendami opředená a v lidové slovesnosti zastoupená je obrana Senice proti Švédům okupující valnou část Moravy na konci třicetileté války. Švédové měli sídlo v dobyté Olomouci, odkud podnikali loupeživé nájezdy po okolí. Je zřejmé, že Senice nestála na zteči žádnému stěžejnímu severskému vojsku, nicméně úspěšná obrana opakovaným útokům zkušených žoldáků je jak výjimečná tak obdivuhodná. Jejich odvahu a odhodlání prý ocenil i sám velitel olomoucké posádky. Ten na sklonku pobytu Švédů v Olomouci údajně nechal nad bránu města pověsit nápis: "Císaři věrným Seničanům budiž příchod a odchod z města volný."\nPrvní zmínka o senické škole pochází až z roku 1680, ale dá se předpokládat, že seničtí faráři měli snahu ovlivnit vzdělanost obce již mnohem dříve. Od roku 1705 stojí dominanta obce - krásný barokní chrám svaté Maří Magdaleny. O původním senickém kostele nevíme takřka nic. Snad jen to, že roku 1654 vyhořel. Zůstala jen kostelní věž a zachránit se podařilo tři oltáře, pět zvonů, obrazy i potřebné bohoslužebné náčiní. Věž nynějšího kostela stojí nepatrně mimo osu chrámové lodi, lze se tedy domnívat, že se jedná o starší stavbu barokně přestavěnou a doplněnou právě o chrámovou loď. Roku 1714 byla na faře založena nejstarší dochovaná matrika obce.\nVe 2. polovici 19. století došlo ke zrušení dřívějších feudálních údělů a správa obce přešla na volené zastupitelstvo. S novým územně správním rozdělením přešla obec do obvodu okresního soudu Litovel, kde byla s více jak tisíci obyvateli největší obcí. Etnické složení obyvatel Senice i okolí bylo jednoznačně moravské a proto se zde nevyskytly žádné konflikty z období prostupujícího národního obrození.\nKe konci 19. věku se tradičně zemědělsky orientované hospodářství obce rozrostlo o družstevní mlékárnu. Roku 1895 byl v Senici založen důležitý finanční ústav na podporu zemědělců - Rolnická záložna. Ta pochopitelně sloužila i okolním vsím. Na přelomu 19. a 20. století pak zde zakládá svoji firmu cakovský rodák Leopold Kašpar. Nejprve se jedná jen o malou dílnu s ručním soustruhem, později se však z podniku stává důstojný strojírenský komplex pro výrobu mlynářských a sladovních strojů. Tato továrna byla roku 1912 vybavena i slévárnou, vodárnou a kotelnou se strojovnou.\nObětí 1. světové války bylo 14 padlých mužů ze Senice. Vysoká, nic méně vzhledem k jiným obcím snesitelná daň lidského šílenství. 28. říjen 1918 a vznik samostatného Československa byl v Senici spontánně přijat s nadšením. Tehdejší obyvatelé jistě netušili, že se jedná o počátek snahy likvidace pojmu jejich země. Samotné principy první republiky a vliv nových idejí a možností život obce nikterak výrazně neovlivnily. Složení obyvatel zůstalo hospodářsky i sociálně obdobné, ne-li úplně stejné. Ani výzvy s husitskou a pravoslavnou alternativou k odpoutání od katolických vazeb zůstaly nevyslyšeny a většina obyvatel obce setrvala věrna své církvi. V politickém zastoupení zde měli (pochopitelnou) zřetelnou převahu Lidovci s Agrárníky a až po nich následovali s odstupem levicové a dělnické strany.\n2. světová válka přinesla do obce mnoho, většinou negativních prvků. Vázané hospodářství bylo pro výhradně zemědělskou obec doslova katastrofou. Relativní výhodu mělo jen oživení továrny příchodem pražského podnikatele Josefa Foglara a růst výroby v nedalekém Lutíně, což omezilo odchod mladých lidí na nucené práce v Německu a Rakousku. Zajímavý aspekt byl dozajista i přísun několika německých rodin, dosazených v plánu postupné germanizace Protektorátu Čechy a Morava. Přicházející obyvatelé byli přijímáni většinou s nevraživostí, což souviselo i s jejich pohrdavým postojem. Roku 1944 zde na nějaký čas zakotvila střední škola z vybombardovaného Essenu a samozřejmě se ubytovala i zařídila na úkor školy místní. Protektorátní vláda postupem času ztratila u místních obyvatel poslední zbytky formální úcty a když do obce zavítal ministr zemědělství, byl přivítán jen chladnými pohledy několika málo zvědavců. Zastoupení, ani honorace obce se akce okázale nezúčastnila.\nRadost z konce války brzy vystřídala zlost z pražského února 1948. O těchto událostech se občané Senice dozvěděli z nových amplionů. Jak poznamenává kronikář, reakcí bylo ponejvíc zlostné zabouchávání dveří a vrat, domů se vracejících obyvatel. Pozdější znárodnění zemědělských statků a volba struktury jejich řízení dala v Senici vzniknout sídlo územně nejrozsáhlejšího zemědělského družstva v tehdejším Československu. Pod záhlavím JZD Mírová cesta Senice na Hané byla organizována velká část zemědělství olomouckého okresu. Strojírny přešly nejprve pod podnik Karosa a později pod BSS Brandýs nad Labem s čímž přišla i změna výroby na přívěsy a návěsy. K průmyslovým podnikům přibylo i Kovodružstvo vyrábějící radiátory. S totalitním režimem přišel ruku v ruce i vzrůstající nezájem o věci veřejné. Do Senice se uvolnění roku 1968 dostávalo jen pomalu. Výrazněji byl v obci projeven až nesouhlas se vstupem vojsk Varšavské smlouvy.\nOficiální web obec Senice na Hané:\nPSČ Senice na Hané: 783 45


Kovonastroje - Fréza válcová čelní 16mm dlouhá 4bř. HSS Co8 weldon , 1 zub přes střed , typ HR 16x63x123 , dlouhá , HSSCo8 , weldon : User Anmelden\nFréza válcová čelní 16mm dlouhá 4bř. HSS Co8 weldon , 1 zub přes střed , typ HR 16x63x123 , dlouhá , HSSCo8 , weldon : Code\nHrubovací stopková fréza čtyřbřitá / čtyřzubá 16x63 mm ( 16x63mm ) , 1 zub přes střed s válcovou stopkou s drážkou na weldon upínání\nPrůměr D (k12) : 16 mm\nDélka břitu l : 56mm\nTyp HR : Pro hrubování materiálů se střední až vyšší pevností (do 1200 Mpa), opracování Ra 6,3 a hrubší. Obj. kód : 129518.160\nFréza válcová čelní 24mm dlouhá 5bř. HSS Co8 weldon , 1 zub přes střed , typ HR 24x90x166 5bř. , dlouhá , HSSCo8 , weldon : Art.Nr.:\n3.062,51 Kč Mehrwertsteuer


Vychází lépe invalidní důchod 3. stupně nebo hornický starobní důchod?\nPoradna > Invalidní důchod > Vychází lépe invalidní důchod 3. stupně nebo hornický starobní důchod?\nDobrý den chtěl bych se zeptat zda vychází lépe invalidní důchod 3.stupně nebo hornický starobní důchod.Děkuji\nJednou může být vyšší invalidní důchod a jednou starobní. Neexistuje žádné pravidlo, podle kterého by šlo dopředu určit, který z důchodů bude vyšší. O starobní důchod je třeba požádat a ČSSZ ho spočítá.\nPublikováno: 2.2.2018 , autor: K. Mařík - důchodová poradna: Invalidní důchod, Starobní důchod\nTématické okruhy: hornické důchody, invalidní důchod, invalidní důchod 3. stupně, starobní důchod, z invalidního do starobního důchodu\nPlný hornický důchod po dvou letech na šachtě\nMusím si požádat o hornický důchod?\nSnížení invalidního důchodu po zamítnutí žádosti o starobní důchod\nStarobní důchod v 65 letech u invalidního důchodce\nBudu mít hornický důchod, když nebudu mít 35 sociálního pojištění?\nPobírám podporu a invalidní důchod. Od kdy požádat o starobní důchod?


Služby | KOREKTEL\nKOREKTEL tým provádí nezávislé optimalizace telekomunikačních služeb, kdy Vám na základě znalosti veřejných a neveřejných nabídek operátorů nastaví Vámi využívané telekomunikační služby tak, aby kvalitativně a zejména cenově odpovídaly nejlepším nabídkám na aktuálním telekomunikačním trhu. Nabízíme také optimalizace energetických služeb.\nMáte nějakou nevýhodnou smlouvu? Myslíte, že máte nevypověditelnou smlouvu? Platíte za něco a nevíte, jaký tarif nebo službu vypovědět, změnit? Dostala se mezi Vás a operátora (poskytovatele) ještě další strana, která nárokuje měsíční placení? Ve všech těchto Vašich nesnázích s operátory či dalšími poskytovateli telekomunikačních služeb Vám pomůžeme.\nPro Vaše maximální pohodlí umíme provést optimalizaci v následujících třech variantách:\nOsobní návštěvou našeho zkušeného oblastního zástupce u Vás doma / v kanceláři,\nNavštívíte nás sami v jedné z našich poboček,\nVaši žádost vyřídíme telefonicky a elektronicky, takzvaně "na dálku."\nKOREKTEL tým provádí optimalizace pro různé cílové skupiny. Ke konkrétnějším informacím o našich službách Vás tak navede následující rozcestník\nZoptimalizujeme telekomunikační služby Vám, Vaší rodině, příbuzným, známým i kamarádům.\n» Příklad z praxe\nKompletní optimalizace celkových výdajů na telekomunikační služby ve Vaší společnosti.\nUšetříme Vám výdaje za telekomunikační služby tak, aby Vaše finance směřovaly tam, kam sami chcete.\n» Optimalizace ZDARMA


Kája je s Bohem - Pres.UPmedia.cz\nKája je s Bohem\nNapsal(a) Tomáš Holešovský\nKarel Gott byl jedinečný zpěvák i jedinečná osobnost Zdroj: Profimedia\nPraha - V osmdesáti letech zemřela ikona české populární hudby, držitel dvaačtyřiceti Zlatých slavíků Karel Gott.\n„S nejhlubším zármutkem v srdci oznamuji, že nás včera, krátce před půlnocí, po těžké a dlouhé nemoci, opustil můj milovaný manžel Karel Gott. Odešel doma, v tichém spánku, v kruhu své rodiny,“ sdělila jeho manželka Ivana Gottová. Zpěvák tak podlehl leukémii, kterou trpěl minimálně od poloviny září, kdy Gott oznámil, že mu zmíněné onemocnění lékaři diagnostikovali.\nPlzeňský rodák Gott už během zaměstnání v ČKD vystupoval jako zpěvák a postupně si vydobyl minimálně středoevropské renomé. Největší ohlas, krom tuzemska, si získal u německých posluchačů mj. díky soutěži Eurovize, kde vystupoval za Rakousko a zpíval v němčině. V roce 1960 odešel ze zaměstnání, aby se mohl plně věnovat profesionálnímu zpěvu. O dva roky později nastoupil do divadla Semafor, kde se jeho kariéra skutečně rozjela. Kávu si osladím, Mistrál, Cesta rájem, Paganini, Lady Carneval, Bum bum bum a Trezor jsou jen některé z jeho více než tisícovky nazpívaných písní. Snažil se také jít s dobou, například když v roce 2013 vystoupil na hudebním festivalu Rock for People.\nAktuálně se obdivovatelé „Božského Káji" scházejí u jeho vily v Praze a pokládají květiny a upomínky k jejímu plotu. Premiér Andrej Babiš řekl pro iDNES.cz, že pro Karla Gotta navrhne vládě státní pohřeb v katedrále svatého Víta, den státního smutku a stažení vlajek na půl žerdi. Vláda také odsouhlasila vystrojení státního pohřbu Karlu Gottovi, pokud s tím bude souhlasit rodina. Podle Lubomíra Zaorálka, ministra kultury, a jeho informací je tomu však rodina nakloněna. Kardinál Dominik Duka pohřeb v katedrále nevyloučil a prezident Zeman prostřednictvím svého mluvčího takový návrh podpořil: „Prezident republiky Miloš Zeman plně podporuje návrh vypravit mistru Karlu Gottovi státní pohřeb v Katedrále a vyhlásit v tento den státní smutek."\nPohřeb proběhne v pátek 11. října. Nejprve se veřejnost bude moct rozloučit s mistrem Gottem na Žofíně, nakonec „pouze" se státními poctami. Neproběhne tak státní pohřeb, který, zdá se, inicioval premiér Babiš. Rodina také požádala pražské arcibiskupství o možnost uspořádání zádušní mše v katedrále sv. Víta, Václava a Vojtěcha, to jí vyhovělo. Mše proběhne o den později, v sobotu, která bude zároveň dnem státního smutku.\nNaposledy upraveno: čtvrtek, 10 říjen 2019 17:52\nZobrazeno 413 krát\nNejnovější od Tomáš Holešovský\nMichal je šampion, buď jako on\nTo je radost, vidět mladé tenisty při práci\n„Talent není vše, bez práce to hráč daleko nedotáhne“, říká trenér Štěpánek\nO tom, jak 800 let starý sport vychovává mladé tenisty\nVíce z této kategorie: « Prokletí Štruncových sadů pro Spartu trvá dál Nevyjasněná smrt v psychiatrické nemocnici »


Od neděle Nova nabídne HD verzi zpravodajství a publicistiky - Lupa.cz\nLupa.cz » Od neděle Nova nabídne HD verzi zpravodajství a publicistiky\nTelevize Nova v neděli spustí dlouho očekávané vysílání ve vysokém rozlišení obrazu (HDTV). Pilotnímu vysílání Novy HD bude v sobotu předcházet oslava pětitisícího vydání Televizních novin a slavnostní otevření nového zpravodajského centra, odkud bude televize odbavovat veškeré vysílání zpravodajských a publicistických pořadů jak ve standardním, tak vysokém rozlišení.\nNapsali jsme o připravovaných testech HDTV televize Nova:\nMajitel Novy vyzkouší v Rumunsku vysílání HDTV\nHD verzi budou mít zatím jen zpravodajské a publicistické pořady. Kromě Televizních novin a jejich odpolední verze tedy i Snídaně s Novou nebo Na vlastní oči. Zpravodajské štáby v Praze, ale také všichni krajánci jsou už od léta vybaveni HD kamerami. Jak už dříve serveru DigiZone.cz řekl technický ředitel Novy Ivo Ferkl, kromě SD a HD výstupů Nova nabídne u zpravodajství a publicistiky také vysílání ve formátu 16:9.\nNova HD se zatím objeví v nabídce některých IPTV operátorů, výhledově také v kabelových rozvodech a na satelitu. Komerčně bude možné toto vysílání sledovat od pondělí 15. října. Narozdíl od podobného testu České televize ovšem nepůjde o přepočítávanou verzi z klasického standardního rozlišení, ale full HD vysílání v rozlišení 1080i.\nVe vysokém rozlišení ale nepoběží celé vysílání Novy, pouze vybrané pořady. Pokud zrovna poběží pořad, který bude mít televize pouze ve standardním rozlišení, nebude jej přepočítávat do HD.\nNechme se překvapit, ale co vím, u některých operátorů bude úplně zadarmo v rámci dosavadní služby. Tedy pokud už mají zákazníci HD ready set-top-boxy.


Ohaře čeká mezinárodní soutěž - Hodonínský deník\nOhaře čeká mezinárodní soutěž\nVnorovy /FOTOGALERIE/ - Přinést zajíce, bažanta či lišku nebo najít drobnou zvěř na poli. Úkoly, které čekají na pejsky, kteří se ve dnech 29.a 30.srpna zúčastní ve Vnorovech třetího ročníku akce nazvané Dunajský pohár. Na chlupaté soutěžící čeká vpodstatě soutěžní desetiboj.\nGina v akci | Foto: Archiv Josefa Bartála\n„Dunajský pohár je velmi prestižní mezinárodní soutěž krátkosrstých německých ohařů, které se zúčastňují kluby z České republiky, Slovenska, Rakouska a Německa,“ uvedl předseda kynologické komise Leoš Tomančák.\nVzhledem k tomu, že majitelé nemohou své psy do soutěže přihlásit, vždy se totiž vybírají nejlepší zástupci klubů, prestiží se závod rovná nejvrcholnějším soutěžím ohařů v tuzemsku. „Měla by být na velmi vysoké úrovni, jako je u nás například Memoriál Karla Podhájského, a to právě mezinárodní účastí a kvalitou vybraných psů,“ vysvětlil Tomančák.\nDo výběru se tak ze čtyř státu dostalo dvacet pejsků, kteří budou soutěžit v pětičlenných družstvech. Rozhodčí však nebude posuzovat, jak závodník vypadá a jak kvalitní má chrup, ale jak pracuje v lese a na poli, tedy pracovní stránku psa.\n„Jde o všestrannou soutěž, ve které psi hledají, slídí a přináší. Musí tak například přinést zajíce, lišku či kachnu z vody, najít zvěř v rákosí či na poli nebo dohledat srnčí zvěř. Samozřejmě jde o už odstřelené kusy zvěře,“ popsal kynolog.\nSoutěže se mohou zúčastnit ohaři od dvou let. Rozhodčí na konci dvoudenního zápolení vyhlásí nejlepšího jednotlivce i nejlepší skupinu. Každá disciplína přitom bude hodnocena známkou od jedné do čtyř, přičemž čtverka je nejlepší známkou. Soutěžící mohou dosáhnout maxima pěti set bodů.\n„Vše bude rozděleno na poloviny. Jedna bude soutěžit v sobotu v lesních pracích, druhá poté v polních. V neděli se skupiny vymění,“ doplnil Tomančák.\nZ regionu se do soutěže dostal jediný zástupce, který na Dunajském poháru předvede své dovednosti, a to dva a čtvrt roku stará fenka Gina z klobouckého lesa. Tu povede její majitel Josef Bartál z Dolních Bojanovic.\nSoutěž je přístupná i laické veřejnosti. Začátek je stanoven na sobotu dvaadvacátého srpna osm hodin ráno u Lidového domu.


Jak fungují opatření proti epidemii a co se děje, když ne - Petr Šnajdr\nPředstavte si plátky ementálského sýra. Každý plátek představuje nějaké opatření a každý obsahuje ony známé “sýrové díry”.\nDíry jsou místa, kde opatření nejsou účinná a tudy virus může projít. Jelikož každý plátek je jiný, tak jak se překrývají, postupně ubývá děr přes které se lze dostat na druhou stranu. Tím také ubývá prostoru pro virus.\nZačneme např. plátkem “fyzické distancování”. Ale jelikož obsahuje díry, musíme přidat plátek “roušky”. Ale i ten ten není dokonalý a ta přidáváme další … hygienu a desinfekci, nedotýkání se obličeje a tak dále.\nČást plátků je v oblasti individuální odpovědnosti, ale jen s ní bychom si nevystačili a tak máme i oblast odpovědnosti kolektivní. To je testování, karanténa a nakonec i vakcinace. Patří sem i finanční nástroje jako je podpora podnikání či podpora lidí ve finanční nouzi a další.\nČím více plátků, tím méně děr a tím méně prostoru pro virus.\nTo je testování, karanténa a nakonec i vakcinace. Patří sem i finanční nástroje jako je podpora podnikání či podpora lidí ve finanční nouzi a další. Pak tu máme příliš velký prostor pro virus a ten ho už umí využít a ne v náš prospěch. A tím se dostáváme k virovým variantám.\nJak vznikají varianty virus a proč\nPokud je nakaženo příliš mnoho lidí, dochází v jeho genetické informaci k chybám. Některé nemají význam, některé dokonce nejsou ani životaschopné a některé mu poskytují výhodu. Čím více nakažených, tím více kombinací.\nPokud opatření nejsou dokonalá, část virů projede až na druhou stranu. Jsou to ty, které se náhodně trefily do existujících děr našeho sýrového modelu, a dostaly se příliš daleko.\nŘíká se tomu selektivní tlak a je to základní princip evoluce viru. Vítězí ty varianty, které byly úspěšné tj. dokázaly projít co největším počtem “plátků sýra” v našem modelu. Například varianty, které budou mít delší dobu nakažlivosti zvítězí proto, že tím obejdou karanténní opatření\nVítězí ty varianty, které byly úspěšné tj. dokázaly projít co největším počtem “plátků sýra” v našem modelu.\nČas je kritický\nPokud bychom všechna opatření realizovali v jednom okamžiku, viru by nezbyl žádný prostor a celá pandemie by zmizela za několik týdnů – asi 2 měsíce.\nPokud naopak čas příliš protáhneme a k tomu necháme virus šířit se, vytvoříme mu prostor v kterém se stylem pokusu a omylu naučí opatření obejít. Špatná opatření, např. nedostatečná, organizačně neuchopená nebo zpackaná nařízení vlády tak mohou pandemii roztáhnout do několika let v nichž virus bude vždy o krok napřed a nakonec vždy neutralizuje.\nŠpatná opatření totiž vytváří nové a bohužel i horší varianty. TO již nyní začínáme pozorovat. Zdá se, že se prodlužuje doba nakažlivosti, snižuje se účinnost protilátek vzniklých v předchozích infekcích. Zatím nic co by nás mělo vyloženě děsit, ale evoluce viru stále probíhá a jak zaznělo v Jurském parku:\nIan Malcolm, fiktivní postava excentrického matematika a specialisty na teorii chaosu z románu a dvou filmů série Jurského parku\nDobrá i špatná zpráva je stejná: je to vše jen na nás\nSýrový model je pouze vizualizace velmi jednoduchého systému řízení rizik\nIan M MacKay – https://figshare.com/articles/figure/The_Swiss_Cheese_Respiratory_Virus_Defence/13082618?file=25233461 The Swiss cheese respiratory virus defense model for COVID19\nObrázek v úvodu Gerd Altmann z Pixabay\nŠtítky:covid-19 risk management risk model rizika SARS-CoV-2 sýrový model\nPetr Šnajdr 19. 2. 2021 19. 2. 2021 Biologie


Marka Míková • ŽVEJKAČKY - Nejlepší knihy dětem 2016/2017\nIlustroval Juraj Horváth\nPraha, Baobab 2015, 36 nečíslovaných stran\nSvazek vskutku neobvyklého formátu, evokující obří žvýkačku v průhledném obalu, obsahuje na třicet básní a písňových textů, takže ho lze považovat za aktuální sumář autorčina básnění. I titul sešitu není zvolen náhodně, protože si s fenoménem žvýkání dál pohrává, a jeho tematický rozptyl odráží situace, při nichž se tato cukrovinka vyskytuje. Marka Míková čerpá z rozverných rodinných okamžiků, radostí i strastí, které nás denně provázejí. Její verše se nerýmují pravidelně, avšak rytmizační potenciál vybízí ke zpívání už proto, že nešetří vtipnými citoslovci. Najdeme mezi nimi i mikropříběhy o tom, jaké je to vydat se s tátou na ryby nebo ochutnat u tety báječnou svíčkovou. Dvoustránkové ilustrace Juraje Horvátha prožitek z četby a zpěvu prohlubují nápaditým propojováním textu s obrazem.\nMarka Míková (1959) vystudovala obor loutkoherectví na DAMU, hrála v několika filmových pohádkách a vystupovala ve skupinách Dybbuk, Panika a Zuby nehty. Pracovala jako režisérka v dětském divadle Minor, v současnosti se věnuje dabingu. Její prvotina Roches a Bžunda získala ocenění Nejkrásnější česká kniha 2001. Islandská Knihafoss (2007) byla podobně jako prózy Mrakodrapy (2012) a Škvíry (2014) nominována na cenu Magnesia Litera. Vypravěčsky neotřelý klukovský příběh JO537 (2009) získal Zlatou stuhu. V roce 2015 vydala ještě vyprávění o medvídkovi ze „Sinhapůru“ Jonáš spěchá domů.\nJuraj Horváth (1974) absolvoval ateliér ilustrace a grafiky na VŠUP, který od roku 2003 vede. Věnuje se kresbě, grafice, designu, ilustraci a se svou ženou Terezou Horváthovou vydává knihy v nakladatelství Baobab. Ilustroval či graficky upravil desítky titulů (např. Egbérie a Olténie Sylvy Fischerové nebo Muž z hodin Vratislava Maňáka). Za svou invenci obdržel několik prémií Nejkrásnější česká kniha. Za dřevořezy k souboru indiánských Příběhů z parní lázně v adaptacích Herberta T. Schwarze získal na Lipském knižním veletrhu cenu Nejkrásnější kniha světa 2001.


Triflor - pěstitel tulipánů\n4. 11. 2019 v 22:27\nČerstvé tulipány prakticky po celý rok\nNejen v Nizozemsku se pěstují krásné tulipány. Podnebí svědčí tulipánům i v jižní Francii a na Novém Zélandu. Pěstitelská společnost Triflor rozšířila pěstování tulipánů o země, kde byste tulipány možná nečekali, ale Triflor se vydal cestou pokroku a dokáže tulipánům zajistit podmínky, díky kterým dokáží ve vegetačním období vypěstovat až 25 milionů tulipánů.\nTriflor o sobě tvrdí, že jsou tulipánoví specialisté, a že tulipánům rozumí, dokazuje, že se v květinovém světě pohybují již od roku 1965. Skleníky Trifloru jsou vybaveny těmi nejmodernějšími technologiemi a díky tomu mohou Triflor pěstovat tulipány prakticky celý rok.\nDokáží nasimulovat ve sklenících zimu, nebo naopak jaro, podle potřeby. Skleníky jsou doslova našlapané dokonalou technikou ovládanou počítačem, která měří délku tulipánů, nebo zastřihuje cibule. A na co technika nestačí, to obstarají zaměstnanci.\nOd října do března\nOd října do března mají v Triflor napilno. Pěstují 40 různých odrůd tulipánů a až 120 různých kultivarů. Mají pestrou škálu druhů tulipánů od plných, přes třepenité, pivoňkovité a papouškovité. A právě papouškovité a třepenité tulipány od Trifloru si zamiloval svět. Není to jen netradiční tvar květu, kterým Triflor bodují, ale i paleta krásných sytých barev a jejich kombinace.\nTulipány z bedýnek\nTriflor se vydali cestou pokroku, a tak cibulky tulipánů místo do půdy ukládají do kontejnerů s písčitou zeminou připomínajících bedýnky na zeleninu. Jen v Holandsku vloží do kontejnerů 65 milionů cibulek ročně. Z toho už je pěkná řádka tulipánů, která z burzy v Aalsmeeru putuje do celého světa.