Zprávy z trapistického kláštera Nový Dvůr - Přítomnost.cz\nPodzim a zima byly bohaté na nečekané události. Na konci října, v sobotu ráno po nočním oficiu, vypukl v kotelně požár. Protože se nám ho nedařilo uhasit, otec Jiří a bratr Marian zavolali hasiče. Několik dní jsme zůstali úplně bez topení, a přes noc jsme netopili několik týdnů, než bratři vše opravili… V noci po požáru poničila vichřice sedm set až osm set kubíků dřeva v našem lese a přerušilo telefon a elektřinu. Následně se porouchal i pomocný generátor. Zdálo se, že jsme se vrátili zpět do hrdinných časů založení kláštera před patnácti lety, kdy byly takové nehody naším denním chlebem.\nA to není vše… Poté, co otec Ondřej dokončil stavbu nové prádelny a šatny, na které bratři odvedli spoustu práce, a zahájil výstavbu kaple pro hosty, najal firmu, aby opravila strop kostela. Po vysvěcení kostela v roce 2004 nám totiž začala střechou protékat voda, která poničila strop. Střecha byla brzy opravena, ale strop čekal na opravu až doteď. Museli jsme se přestěhovat a přesunout naši každodenní mši, božské oficium i osobní modlitbu do malé místnosti, která byla naší první kaplí. Tenkrát nás ale bylo devět, nyní je nás třicet… Mezitím jeden návštěvník z Francie nakazil otce Romarika chřipkou, která se v této malé kapli šířila z jednoho bratra na druhého jako jiskra slámou. Když naše řady při nočním oficiu řídly, rozhodli jsme se posunout noční vstávání o půl hodiny (tedy na 3:30, skandál!) až do páté neděle postní, kdy, jak doufáme, se vrátíme do vymalovaného kostela se stropem bez poskvrnky. A spáchali jsme ještě jeden přestupek proti trapistické přísnosti: každý večer jsme nechávali v kuchyni talíř vrchovatě naložený uzeninami pro ty, kteří potřebují nabrat sílu… Od popeleční středy jsme se však vrátili k dobrým zvykům.\nPřesto, co znamenají tyto pohromy ve srovnání s jinými, daleko těžšími, o kterých se dozvídáte z novin nebo je prožíváte na vlastní kůži ve svých rodinách?\nNa závěr vám zanechávám úvahu týkající se aktuálních otázek roku 2017 (navlas se podobá té z roku 2016 i té, která vzejde z právě probíhajícího roku). Je běžné a rozumné hledat na problémy všeho druhu lidská řešení. Jakkoli geniální jsou však ti, kteří se je snaží realizovat, toto velkodušné úsilí nestačí. Svět neplyne pokojně k trvalé dokonalosti, ale dere se proti proudu a větru protivenství až do dne, kdy přijde Kristus ve své slávě. Svatá církev, to není jen instituce, jejímiž úředníky jsou kněží, mniši a řeholníci. Církev je společenstvím hříšníků, laiků i zasvěcených osob, kteří se ve své chudobě a křehkosti tlačí okolo Pána a spoléhají na něho. Hovořit spolu, naslouchat si, někdy nesouhlasit, respektovat se… to ano! Ale činit nátlak a vymáhat není křesťanské. Křesťané nejsou jen běžní občané, jsou solí země a kvasem v těstě, přestože nejsou všichni příkladní… Trocha lásky k Bohu má však větší cenu než cokoli jiného. Vánoční noc probudila naši naději. Ta velikonoční probudí naši víru. Kráčíme jako nositelé Dobré zvěsti, která jako pochodeň osvítí nakonec i ty, kteří na ni hledí s pohrdáním. Popřejme si tedy vzájemně mnoho odvahy.\nMnoho lidí dnes potřebuje být podporováno ve své víře nebo jednoduše ve své touze, aby se naše společnost vyvíjela dobrým směrem. Svatý Antonín Veliký, egyptský mnich, řekl před téměř osmnácti sty lety:\n"Přijde čas, kdy se z lidí stanou blázni. A když potkají někoho, kdo není blázen, otočí se k němu se slovy: ,Blázníš!‘ A to proto, že se jim nepodobá.“ (Antonínova apoftegmata, 25)\nNeztrácejme smysl pro humor a modleme se jedni za druhé.\nfr. M. Samuel, opat Nového Dvora\nOpatství Nový Dvůr, Dobrá Voda 20, CZ 364 01 Toužim\ntel. +420 353 300 500\nPřihlášení novinek z kláštera na odkazu zde.


Filtrační konvice Brita Marella Cool Memo modrá | EURONICS\nNacházíte se zde: Elektro › Malé spotřebiče › Další pomocníci › Filtrační konvice › Filtrační konvice › Filtrační konvice Brita Marella Cool Memo modrá\nFiltrační konvice Brita Marella Cool Memo modrá\nFiltrační konvice Brita Marella Cool Memo modrá 4.5 2 357 Kč\nFiltr v balení Indikátor životnosti filtru Objem filtrační konvice: 2.4 l Všechny parametry\nModerní filtrační konvice Brita Marella Cool s filtrační patronou Brita Maxtra+ je vybavena výklopným víčkem pro snadné naplnění jednou rukou. Objem přefiltrované vody je 1,4 l.\nBěžná cena 505 Kč ? Ušetříte: 29 % = 148 Kč\n* praktická velikost do dveří chladničky\n* snadné plnění díky výklopnému víčku\n* Brita Memo - digitální ukazatel, který za vás pohlídá datum výměny filtru\n* konturované držadlo pro snadnou manipulaci\n* vhodné do myčky nádobí (s výjimkou víčka)\n* součástí balení 1 filtrační patrona Maxtra+\n* celkový objem: 2,4 l\n* objem přefiltrované vody: 1,4 l\n* doba filtrace: 3-5 min\n* konvice Brita je vyrobena z plastu SAN (styren-akrylonitrilový) a neobsahuje Bisfenol A\n* konec nošení těžkých balených vod a jejich skladování v domácnosti\n* minimální množství plastového odpadu, možnost 100 % recyklace\n* osvěžující a chutná voda vždy na dosah\n* lepší chuť a výraznější aroma vaší kávy a čaje\n* ochrana domácích spotřebičů před vodním kamenem\n* 100% záruka spokojenosti – možnost vrácení výrobku do 30 dnů od jeho zakoupení bez udání důvodu (více na www.Britavoda.cz)\n* Vodní filtr Brita Maxtra+ představuje nejpokročilejší technologii pro filtrování vody od německého výrobce s více než 50ti letou tradicí a zkušenostmi. Technologie MicroFlow zajistí opravdu skvělou chuť vody. Díky filtrování vody pomocí filtračních patron Brita Maxtra+ získáte čistší, průzračnější vodu s neodolatelnou chutí. Filtrovaná voda je osvěžující nejen studená, umožňuje plné rozvinutí aroma a chuti vaší kávy a čaje, je rovněž ideální pro zdravé vaření. Vaše spotřebiče chrání před usazováním vodního kamene a tím prodlužují jejich životnost (rychlovarné konvice, kávovary).\n* Technologie filtrování MicroFlow je založena na použití perliček Micro Carbon Pearls, které jsou menší a kulatější oproti dříve používaným perličkám Carbon Pearls. To zajišťuje větší styčnou plochu pro kontakt s vodou, díky čemuž je výrazně zvýšena efektivita filtrace vody.\n* O 25% méně chlóru\n* Pasuje do všech konvic BRITA\n* Ryze přírodní technologie\n* Jak funguje filtrování vody s filtry Brita Maxtra+ ?\n* Čistá voda na 2 měsíce\nIndikátor životnosti filtru:\nObjem filtrační konvice:\nS konvicí jsem spokojený. Již při prvním použití jsem cítil velký rozdíl v kvalitě vody. Jsem tedy velmi spokojen a vidím to jako naprostou nutnost zvláště v městech


Paris Hiltonová se naštvala: Britney je jako zvíře - iDNES.cz\nParis Hiltonová se naštvala: Britney je jako zvíře\n29. prosince 2006 12:47, aktualizováno 12:47\nParis Hiltonová a Britney Spearsová byly do nedávna nerozlučné kamarádky. Nyní je vše jinak. Britney se rozhodla přátelství s Paris ukončit.\nJisté je, že po několika hektických týdnech, které spolu strávily na divokých večírcích a před fotoaparáty paparazzi, je v posledních dnech spolu již nikdo neviděl. - více zde\nTémata: Afrika, práce, veřejnost, Dovolená, Kim Kardashianová, Madonna, Paris Hiltonová, Program VH1, Sydney\nPopová princezna Britney Spearsová se odhalovala a chodila naostro tak často, až se vyšplhala na první příčku v soutěži...\nBritney se pochlubila: Už nosím spodní prádlo!\nBritney Spearsová šla zřejmě do sebe a rozhodla se všem ukázat, že spodní prádlo už nosí. A aby nikoho nenechala na...\nParis Hiltonová na party Smashbox Cosmetics Holiday prohlásila, že obří diamant na ruce je skutečně zásnubní a brzy se...


Andrejak diary: New In únor 2018 - knihy z Martinusu\nVystavil andrejak diary v 17:33\nLucie 16. února 2018 10:42\nMoc se mi líbí, jak využíváš slevových akcí a snažíš se vejít do poštovného zdarma :) Dělám to taky a vždycky se tím obhajuju, jak vlastně šetřím :)z tvých vybraných titulů znám jenom Lykke, ale popravdě mě to moc neláká, protože se už sama trochu vysmívám tomu fenoménu Hygge - v Německu k němu mají v každém knihkupectví vlastní sekci a všechny ty knihy jsou ja přes kopírák - přijde mi to jako instagramové fotky jídla, dek a svíček na křídovém papíře :) Ale na kochání to určitě super je!\nJá teď čtu konečně po letech Bídníky, které jsem kdysiz nedostatku času odložila a začala jsem raději znovu od začátku, a vzhledem k tloušťce budu číst asi hodně dlouho. V autě mi jede audiokniha Jíst, meditovat, milovat a po počáteční skepsi mě dost baví!\nUžívej si volno! Já měla sice tento týden jarní prázdniny, ale strávila jsem je prací v Německu, takže si asi do Velikonoc nevydechnu :D\nandrejak diary 17. února 2018 21:06\nS tím hygge a lykke máš naprostou pravdu, ale je to tak neuvěřitelnej relax, že tomu nemůžu odolat. Člověk se pokochá nejenom těma fotkama, ale i tím čtením :)\nTy brďo, s těma Bídníkama jsi fakt dobrá. Já takhle jednou budu číst celou věčnost Annu Kareninu. Zatím jsem se k ní ještě neodhodlala, furt na ni jenom koukám :D (a doma ji mám asi 6 let cca :D)\nJíst, meditovat a milovat je jedna z mých oblíbených knížek. Četla jsem ji v době, kdy jsem si něco takovýho opravdu potřebovala přečíst a musím přiznat, že mi hodně pomohla.\nDíky moc za komentář a přání a tobě přeju, ať to do Velikonoc nějak přežiješ :))\nLucie 28. února 2018 11:37\nHehe, Annu Kareninu mám doma podobně dlouho a už jsem ji kdysi taky začala číst.. možná 30 stran, ale je to tak dávno, že stejně jako u Bídníků budu muset začít od začátku. A u obou těchto knih mě štve, že začínají zeširoka pro mě úplně nepodstatným vyprávěním, které není v knize vůbec podstatným :)\nLucie 28. února 2018 11:40\nTak poslední větu jsem pěkně zmachťala, ale určitě chápeš, co tím chci říct :) To je tak, když čtu blogy v práci mezi telefony :)\nVlasta Řenčová 17. února 2018 14:46\nPodivuhodný život osamělého pošťáka bych strašně moc chtěla! ^^\nandrejak diary 17. února 2018 20:56\nJá ho právě taky hrozně moc chtěla, tak jsem se konečně dočkala :D


Pohledem Kateřiny Perknerové: Zeman s Babišem rozehráli velkou partii - Deník.cz\nPohledem Kateřiny Perknerové: Zeman s Babišem rozehráli velkou partii\nPraha - Co asi tak běželo hlavou premiéru Bohuslavu Sobotkovi, když včera vítal vlak plný cisteren se zadržovanou českou naftou? Je totiž především jeho zásluha, že Němci surovinu po zkrachovalé firmě Viktoriagruppe uvolnili, takže Česko nepřišlo o zásoby za 1,2 miliardy korun.\nOcení tento diplomatický úspěch alespoň jeden volič v Česku? Myslím, že nikoliv. Zatímco Sobotka osaměle podupával na nádraží, jeho soupeři ve vlastní straně, na Pražském hradě a v ANO se činí, seč mohou, aby mu tento i jiné kroky ve prospěch České republiky zhořkly.\nOfenzíva Andreje Babiše nespočívá jen ve zcela legitimní podpoře senátních kandidátů hnutí ANO a v poněkud podpásové kritice finalistů ČSSD (ministra průmyslu a obchodu Jana Mládka, který postoupil v Táboře, nazval „politickým parazitem"), ale především v promyšlené strategické hře o podobu budoucí sněmovny a vlády.\nŠéf ANO a ministr financí chce být budoucím premiérem a s jednobarevnou vládou poslušných ministrů řídit zemi jako firmu. K tomu potřebuje získat dostatek hlasů, rozložit ČSSD a mít podporu hlavy státu.\nJak ukázaly komunální a krajské volby, lidé Babišovým slibům i schopnostem věří, leč nikoli tak, aby mu to stačilo k zisku sněmovní většiny. Pokud sociální demokracie skončí o několik procent druhá, pro lídra ANO to bude pohroma. Dál bude muset trpět v koalici a bojovat o podobu každého zákona.\nRozklížená a slabá ČSSD, kde si jdou po krku hlavní stranické tváře, je přesně to, co volič nesnáší a Babiš potřebuje. Socialisté mu v tom jdou neuvěřitelně na ruku. Po prohře v regionálním hlasování se vrhli na kořist a s pomocí ideových protivníků Babišovi vyrvali tři kraje. Jak báječné palivo do Babišových zbraní!\nA místo aby se semkli těsně kolem svého předsedy, už zase někteří výtečníci z ČSSD leští kliky na Pražském hradě. Jiří Zimola tam byl osobně poděkovat za podporu, Milan Chovanec se nechal slyšet, že Miloš Zeman by měl být prezidentským kandidátem sociální demokracie pro druhé období. Věří snad, že odměnou mu bude Zemanova přímluva a setrvání v sesli ministra vnitra? Za premiéra Babiše? To nemůže myslet vážně ani bakalář z plzeňských práv. A všichni socialisté mudrují, jak je stranu třeba posunout, tu víc nalevo, tu směrem k liberálním městským voličům.\nMiliardář Andrej Babiš se chechtá, protože podobné starosti nemá, stávaje se lídrem na levici i na pravici. Pro Jiřího Zimolu zachránil hejtmanské křeslo, když domluvil jihočeským členům ANO a na severu Čech velkoryse (jak pravil prezident) přenechal hejtmanský stolec komunistům. Není v Česku mazanější politik než Andrej Babiš, akorát voliči to ještě nezjistili.\n15.10.2016 VSTUP DO DISKUSE 18


EXPRESNÍ VYŘÍZENÍ ZÁSILEK - ALS Quick | ALS Czech Republic\nDomů›Životní prostředí›Rozsah služeb›Expresní vyřízení zásilek - ALS Quick\nALS Czech Republic s.r.o. může nabídnout kromě zpracování chemických analýz ve standardním termínu také stanovení některých parametrů v termínu expresním.\nStandardní dodací doba výsledků rozborů vzorků je 7-10 pracovních dnů od přijetí vzorku společně s předávacím protokolem do laboratoře.\nDodací lhůta 10 pracovních dnů platí pro stanovení dioxinů a analýz zajišťovaných u partnerských laboratoří. U některých ukazatelů (např. ekotoxicita, některé radiologické parametry) je dodací doba delší než 10 pracovních dnů v důsledku technologické lhůty laboratorní zkoušky dané legislativou či normovanými postupy.\nExpresní zpracování zkracuje dodací lhůtu na 0-3 pracovní dny. Službu lze využít pouze u analýz, které nejsou omezeny delší technologickou lhůtou (jako např.: BSK5, ekotoxicita, radiologie) a v případě, že to umožňuje kapacita laboratoře. Jedná se o zpoplatněnou službu, přehled příplatků naleznete v tabulce níže. Výše příplatků se může měnit v závislosti na objemu zakázky.\nStandardní expresní příplatky:\nVe stejný den +200 % 1 pracovní den +100 % 2 pracovní dny +50 % 3 pracovní dny +30 %\nVzorky určené k expresnímu zpracování a reportu výsledků tentýž den musí být do naší laboratoře v Praze dodány do 9:00 hod ráno.\nMožnosti expresních stanovení je vždy třeba předem potvrdit s Vaším konzultantem prostřednictvím klientského servisu, na našich pobočkách, nebo na info.cz@alsglobal.com\nDoba dodání výsledků za rok 2015\nPokud se rozhodnete využít služeb naší akreditované laboratoře, kontaktujte zákaznickou linku na tel. 226 226 228, nebo e-mailem na info.cz@alsglobal.com. Odborní konzultanti vám ochotně pomohou, poradí a zodpoví vaše požadavky z oblasti chemických analýz.


Island 2012 :: KŘIŽOVATKY CEST\nÚvodní stránka > Island 2012\nCesta za duhou aneb splnění jednoho snu\nIsland je ostrov ležící v Atlantickém oceánu, rozlohou jen o málo větší než Česká republika. Žije zde však pouhých 300.000 obyvatel, čímž se Island řadí k zemím s nejnižší hustotou zalidnění na světě. Zdejší příroda je vyhlášena svojí drsnou krásou a rozmanitostí. Nechybí v ní ledovce, sopky, gejzíry, hory, ale ani nekonečné lávové pustiny, ve kterých není radno zabloudit. Severní část ostrova se téměř dotýká polárního kruhu a tak mají Islanďané v zimě prakticky po celý den tmu a v létě naopak neustále světlo.\nPro mě i manželku Gábinu je Island zemí, kterou jsme v rámci Evropy toužili navštívit nejvíce. Takový náš cestovatelský Olymp. Bohužel se však jedná o zemi poměrně vzdálenou, obtížně dostupnou a hlavně drahou. Před finanční krizí, která zde naplno vypukla v roce 2008, patřil Island dokonce k nejdražším státům světa! V současnosti jsou již ceny (resp. kurz islandské koruny) o něco nižší, pro českého nízkonákladového turistu to je však stále moc. Island je přístupný pouze lodí nebo letadlem, obě varianty jsou však hodně drahé a ta první navíc zdlouhavá (loď pluje skoro čtyři dny). Jelikož Česká republika nemá s Islandem přímé letecké spojení, létá se většinou z Německa, kde nejlevnější akční letenky vycházejí okolo 8.000 Kč... Island byl zkrátka mimo naše finanční možnosti, my to věděli a tak jsme si o něm snili a tajně doufali, že jednou se tam možná opravdu podíváme.\nZačátkem června sedím doma u internetu a pročítám došlé emaily. Jedním z nich je i nějaká nabídka od společnosti Student Agency. Chvíli váhám, zda mám zprávu vůbec otevírat. O letošních cestách mám již jasno, navíc za pár dní odlétám do Bulharska. Nakonec však přece jenom můj ukazováček zmáčkne tlačítko myši a na monitoru se objevuje sdělení o akčních letenkách na Island za cenu „již od 3.990 Kč“. Hmmm, to zní pěkně, ale cena je určitě za jednosměrný let, bude to někdy po sezóně a odlet bůh ví odkud, myslím si. Moje zvědavost je však probuzena a tak klikám na detail nabídky, kde čtu: "…jedná se o přímé charterové lety Praha – Keflavík a zpět, uvedená cena obsahuje veškeré taxy a příplatky + jedno odbavené zavazadlo, délka pobytu 8 dní, lety se uskuteční v měsících červen, červenec, srpen…" Tep se mi zrychluje, srdce buší jako o život, hlava se zdráhá uvěřit a usilovně přemýšlí, jaký v tom bude háček…\nHáček ale nebyl žádný a tak jsme druhý den měli letenky doma (podle hesla kdo zaváhá – neletí). Ze tří nabízených cenových kategorií jsme nakonec, hlavně kvůli termínu, zvolili tu prostřední za 4.990 Kč. Následovalo horečné shánění itineráře, výbavy, informací a v neposlední řadě také prarodičů, kteří nám pohlídají potomky…\nStředa 27.6.2012 (Keflavík, Reykjavík)\nPo čtyřech hodinách letu přistáváme na islandském mezinárodním letišti v Keflavíku. Stále tomu nemůžeme uvěřit. My jsme opravdu na Islandu! Stojíme na islandské půdě, dýcháme islandský vzduch, okolo nás jsou opravdoví Islanďané…\nJako první je třeba posunout hodinky o 120 minut zpět. Poté přemýšlíme, jak to udělat s penězi. Máme s sebou kreditní kartu a 200 euro v hotovosti. Islandské koruny totiž nejsou volně směnitelné a tak se v ČR vůbec nedají sehnat. Kurz islandské koruny k naší je zhruba v poměru 1 Kč = 6 ISK. Nakonec se rozhodujeme dát na doporučení všech cestovních průvodců a platit kartou. Islanďané jsou totiž placením kartou doslova posedlí, takže se s ní dá zaplatit úplně všude. A skutečně to funguje. Za celou dobu pobytu jsme neměli v ruce jedinou islandskou korunu!\nNejlevnější autobus z letiště do 50 km vzdáleného Reykjavíku stojí 2.000 ISK a tak se rozhodujeme, zkusit štěstí při autostopu. A jde to nádherně! Po pár minutách již sedíme v autě černošky ze San Franciska, která nás zavezla až do samého centra metropole. Zde jsme si prohlédli okolí přístavu a poté zamířili k dominantě města, kterou je nevzhledná betonová katedrála Hallgrímskirkja. Stejně strohá jako z venku je stavba i uvnitř a tak jediné, co zde stojí za povšimnutí, jsou varhany s 5.275 píšťalami. Za 600 ISK se lze dostat výtahem na vrchol katedrální věže, odkud je nádherný pohled na celé město.\nOd katedrály míříme na autobusové nádraží, kde kupujeme u společnosti Sterna cestovní turistický pas. Tento pas opravňuje držitele k cestě po Islandu na předem zvoleném okruhu, přičemž na jednotlivých zastávkách se dá jízda přerušit na libovolně dlouhou dobu. Autobusová doprava je na Islandu drahá (železnici zde nemají vůbec) a uvedený pas je tak jednou z mála možností, jak náklady na cestování snížit. V nabídce je celkem šest variant okruhů, od těch nejkratších až po kompletní cestu celým ostrovem, která však přijde na 59.000 ISK (skoro 10.000 Kč). My máme vše dopředu nastudované z internetu a tak volíme jedinou cenově přijatelnou možnost, kterou je tzv. Zlatý okruh, zahrnující návštěvu tří nejznámějších „ikon“ Islandu, kterými jsou Národní park Pingvellir, Geysir a vodopád Gullfoss. Kromě těchto míst autobus staví ještě na několika dalších zastávkách. Cena je (zřejmě díky velké konkurenci na této trase) více než přijatelná a činí 9.000 ISK. Nevýhodou je, že autobus jezdí pouze jednou denně (vyráží z Reykjavíku každé ráno v 8.00 hod.)\nJelikož je již pozdní odpoledne, musíme si pomalu začít hledat místo na spaní. Čekáme až přestane pršet a poté si jdeme prohlédnout unikátní stavbu s názvem Perlan, která se tyčí na nevelkém pahorku asi kilometr od nádraží. Perlan má tvar květu a slouží jako zásobník horké geotermální vody. Zároveň jsou však v budově umístěny i různé expozice a obchody a ve čtvrtém patře také pohyblivá restaurace, která se během hodiny otočí o 360 stupňů. Vše je doplněno umělým gejzírem, jenž ve vestibulu tryská každých pět minut. Okolí Perlanu je tvořeno malým lesoparkem a tak se rozhodujeme přespat právě tady. Není to sice zdaleka ideální a správně by se zde asi tábořit nemělo (jsme v centru hlavního města), ale nakonec nalézáme místečko schované tak, že na náš sytě červený stan není odnikud vidět.\nČtvrtek 28.6.2012 (Národní park Pingvellir)\nRáno odjíždíme autobusem do Národního parku Pingvellir, který je od roku 2004 zapsán na Seznamu světového kulturního a přírodního dědictví UNESCO. Jedná se o historicky nejdůležitější místo Islandu. Právě zde se od roku 930 scházel tzv. Alping, což bylo shromáždění občanů, na kterém se přijímaly nové zákony a řešily různé spory. Dnes se o Alpingu mluví jako o prvním parlamentu na světě.\nCesta z Reykjavíku trvá necelou hodinu. Vystupujeme u návštěvního centra, kde dostáváme malou mapku. Je odtud překrásný výhled na jezero Pingvallavatn a kostelík s několika domy. Poté míříme tektonickou puklinou Almannagjá k vodopádu Öxarárfoss. Puklina je celkově dlouhá 7 km a každý rok se vlivem pohybu tektonických desek, které se zde setkávají, rozšiřuje o několik milimetrů. Počasí je nádherné, okolní krajinná scenérie velkolepá a tak jediné, co kazí procházku, jsou milióny dotěrných muchniček, které se nám dostávají do očí, uší i nosu. S těmito muškami (které naštěstí nekousaly) jsme se později setkali i na dalších místech Islandu. Jedinou obranou proti nim je zakoupení moskytiéry.\nVodopád Öxarárfoss se nachází přímo v tektonické puklině a jeho návštěva rozhodně stojí za to. Vodopád není příliš velký, ale je krásný. K našemu překvapení u něho není ani moc turistů a tak si jeho prohlídku můžeme v klidu vychutnat. Poté pokračujeme okolo několika jezírek až ke kostelíku. Okolní příroda je skutečně nádherná, mnohem hezčí než na fotografiích z internetu. Jsme naprosto nadšeni a shodujeme se na tom, že nic hezčího už na světě být nemůže.\nJelikož je volné táboření na území celého parku zakázáno, nezbývá nám, než využít jednoho ze dvou kempů. Nakonec volíme ten, který se nachází přímo u jezera. Máme to k němu pěšky ještě několik kilometrů. Jakmile jsme opustili turisticky exponovanou oblast v okolí pukliny, turistů nejen že ubylo, oni zmizeli úplně! A tak jsme v naprosté samotě pokračovali až do kempu. Vlastně se nejednalo o kemp v pravém slova smyslu, nýbrž pouze o jakési tábořiště, které bezvadně zapadalo do zdejší krajiny. Jeho zázemí tvořily dva dřevěné domečky se vzorně udržovanými toaletami a kuchyňkou. Recepce samozřejmě žádná a vyjma nás zde byl pouze nějaký rybář. Zkrátka romantika jak má být!\nJelikož součástí tábořiště nebyla žádná sprcha, nezbylo než se umýt v ledově studeném (ale křišťálově čistém) jezeře. S jídlem byl také trošku problém, neboť jsme neměli žádné pečivo a zde ho očividně nebylo kde koupit. Byli jsme tedy nuceni jíst celý den pouze sýr s čokoládou. Je to náhodou docela dobrá kombinace, možná si to necháme patentovat. S vodou problém naštěstí nebyl, neboť jsme zjistili, že voda je na Islandu pitná v podstatě všude. Vezli jsme si sice tablety na její chemickou dezinfekci, ale nakonec nebyly potřeba. Celý týden jsme pili vodu z různých jezer, potoků a vodopádů, aniž by se dostavily jakékoliv zdravotní problémy. Tím jsme také hodně ušetřili, protože balená voda je na Islandu neuvěřitelně drahá (na letišti jsme platili za litr vody 300 ISK).\nVečer do kempu přijelo ještě několik dalších lidí a také nás přišel zkasírovat správce. Cena za přespání byla (jako ve většině islandských kempů) 1.000 ISK za osobu. I tady, uprostřed divočiny, jsme samozřejmě bez problémů zaplatili kartou. Ubytování v kempech není drahé, jenom pro představu uvádím, že 1.000 ISK je cena, kterou na Islandu zaplatíte za párek v rohlíku.\nPřed spaním jsme si ještě dali pětikilometrovou procházku okolím kempu a potom jsme se už zachumlali do spacáků a spali a spali a spali. Byla to jednoznačně noc strávená na nejkrásnějším místě v životě.\nPátek 29.6.2012 (Laugarvatn)\nRáno jsme popojeli autobusem asi 30 km do Laugarvatnu, což je vesnice se stopadesáti obyvateli, která leží na břehu stejnojmenného jezera. Za svůj název vděčí zdejším horkým pramenům, neboť Laugarvatn v překladu znamená „jezero horkých pramenů“. Po krátké procházce vesnicí jsme nakoupili v místním supermarketu Samkaup. Ceny již byly o něco přijatelnější než v obchodě na letišti, stále však vysoké (110 gramů Gothaje 200 ISK, 0,5 litru jogurtového nápoje 250 ISK, 200 gramů solených arašídů 430 ISK), Poté jsme se ubytovali v místním kempu, odkud jsme nalehko (bez batohů) vyrazili na túru. Jejím cílem byla hora, tyčící se nad vesnicí. Zpočátku jsem šli po upravené lesní cestě, potom chvilku po asfaltce a nakonec jsme to vzali pěšinou vyšlapanou podél ohradníku pro ovce. Jak jsme stoupali, otevíraly se nám krásné výhledy na jezero i okolní krajinu. Na vlastní kůži jsme si také zažili nestálost islandského počasí, které se během naší chůze změnilo hned několikrát. Chvílemi bylo vedro, že se nedalo vydržet ani v nátělníku, za několik minut jsme si ale už oblékali svetry a nepromokavé bundy. Obecně však musím říci, že jsme na počasí měli během celé expedice štěstí a zmokli jsme minimálně. Rovněž teploty byly docela příjemné a tak jsme některé oděvní svršky (čepice, rukavice, zimní bundy) vůbec nepoužili.\nSobota 30.6.2012 (Geysir, Gullfoss, Kerid, Selfoss)\nOkolo desáté hodiny nastupujeme do autobusu a opouštíme Laugarvatn. Naším dnešním prvním cílem je Velký Gejzír (Stóri-Geysir), který dal jméno všem ostatním gejzírům na světě. Dříve tryskal až do výše šedesáti metrů, poté se však vyčerpal a jeho činnost ustala. Po zemětřesení v roce 2000 se ale opět probudil k životu, interval mezi jednotlivými erupcemi však činí přibližně osm hodin. My ale měli štěstí, takže jsme o podívanou nepřišli a dokonce ji stihli i vyfotografovat. O mnoho spolehlivější je menší bráška Velkého Gejzíru, který se jmenuje Strokkur a nachází se hned vedle. Vodu sice chrlí „jenom“ do výše nějakých dvaceti metrů, zato však v téměř pravidelných šestiminutových intervalech. Výstřik se dá odhadnout několik okamžiků dopředu, neboť voda se začne jakoby vařit, hned potom se objeví velká bublina a v další vteřině už letí vodní sloupec k nebi.\nVyjma těchto dvou gejzírů se v bezprostředním okolí nachází ještě řada menších geotermálních jezírek. V některých se voda vaří prakticky neustále a je zde hodně cítit síra. Úchvatnou scenérii poté doplňují červenohnědé kopce a na obzoru také hory se sněhovou pokrývkou. Hned vedle areálu s gejzíry je umístěn kemp a nechybí ani obchod s různými islandskými výrobky (kožešiny, pletené svetry apod.). Nás tam nejvíce zaujala žertovná plechovka s nápisem „Islandský vzduch“, která stála asi 1.100 ISK. Bohužel jsme na prohlídku okolí Geysiru měli jenom hodinu a půl, potom jsme potřebovali pokračovat dál (využili jsme toho, že autobus zde měl pausu). Mít ale více času, bez problémů bychom tu strávili celý den. Zdejší neuvěřitelná krajina nám více než Evropu připomínala spíše Austrálii...\nNastupujeme do autobusu a pokračujeme v jízdě. Po necelých dvaceti minutách jsme u cíle celé naší expedice. Hoříme nedočkavostí, jestli tu bude ONA. Kde jinde bychom ji měli hledat, než u nejkrásnějšího islandského vodopádu Gullfoss? Urazili jsme kvůli ní dlouhou cestu, ale stálo to za to. Už ji vidíme! Vznáší se v mlhovém oparu nad řekou Hvítá. Nádherná barevná duha! Předvedla se nám v plné síle a kráse, přesně tak, jak ji známe z islandských pohlednic.\nU vodopádu Gullfoss máme asi pět hodin času a tak si ho můžeme plně vychutnat. Jako jeden z nejznámějších symbolů Islandu je v obležení turistů. Střídá se zde jeden autobus za druhým. Vodopád lze pozorovat celkem ze tří různých vyhlídek, které jsou přístupny po upravených a vzorně udržovaných chodníčcích. Jediné, co chybí k naprosto dokonalému požitku, je trocha stínu. Sluníčko nás totiž opět nešetří a široko daleko se před ním není kde schovat, neboť stromů je na Islandu pomálu. Alespoň částečnou záchranou je restaurace s obchodem a toaletami, která se nachází u horního parkoviště.\nV podvečer nasedáme do autobusu a míříme do města Sellfos, které je se svými více než šesti tisíci obyvateli, nepsaným hlavním městem jižního Islandu. Ještě předtím však realizujeme náš plán, spočívající v přemluvení řidiče ke krátké zastávce u sopečného kráteru Kerid. Jelikož jsme v autobuse jediní pasažéři, nedá nám to ani moc práce. Kráter leží přímo u silnice č. 35 do Sellfosu. Vznikl při výbuchu sopky asi před 3.000 lety. Jeho hloubka je 55 metrů a na dně se nachází jezero z dešťové vody.\nPo příjezdu do Sellfosu jdeme do kempu, který je umístěn nedaleko nádraží. Ke kempu patří i hotel a k našemu překvapení je zde celý autobus českých turistů. To ale ještě není všechno, neboť na recepci potkáváme při placení Češku Martinu, která zde již několik let pracuje. Dáváme se s ní do řeči a ptáme se, co dělají Islanďané v zimě, kdy slunce několik měsíců téměř nevychází a jak je to vlastně s tím jejich bankrotem, neboť nám přijde, že si žijí velmi dobře. Odpovídá nám, že v zimě je chování lidí podobné jako v létě, akorát se drží více doma. Na nedostatek světla si člověk postupně zvykne. Co se týká státního bankrotu, tak šlo spíše o to, že si Islanďané žili v neskutečném luxusu a po vypuknutí krize se museli trochu uskromnit. Banky jim např. hodně zabavovaly auta, takže nyní již existuje řada rodin, ve kterých mají třeba "jenom" jedno vozidlo (předtím měl každý svoje). To má za následek, že se lidé museli naučit používat veřejnou dopravu, kterou dříve nejezdil skoro nikdo. Stejné je to i s chůzí nebo jízdou na kole. Když šla před krizí Martina někde pěšky, všichni na ni divně koukali a řidiči zastavovali s otázkou co se jí stalo. Zkrátka bylo zvykem dojet si všude autem.\nNeděle 1.7.2012 (Grindavík)\nMěsto Sellfos nás na první pohled ničím nezaujalo a tak po probuzení opouštíme kemp a autobusem odjíždíme do Reykjavíku. Zde končí platnost našeho jízdního pasu. Jako další bod programu máme návštěvu rybářského městečka Grindavík. Chvíli zvažujeme, zda nezkusit štěstí při autostopu, nakonec ale kupujeme za 1.600 ISK autobusové jízdenky.\nCestou prší, ale v Grindavíku nás již opět vítá sluníčko, které se dere zpoza těžkých, fialových mračen a do zlata nasvěcuje neskutečné scenérie. Grindavík se nachází na jižním pobřeží, obklopen nehostinnou lávovou pustinou. Je to městečko postavené v americkém stylu (v nedalekém Keflavíku byla až do roku 2006 americká vojenská základna). Ač má Grindavík jenom něco přes 2.000 obyvatel, fotbalový stadion by mu mohlo závidět kdejaké naše okresní město. Také zde mají výborný kemp, ve kterém nechybí luxusně vybavená kuchyň, jídelna s obří LCD televizí apod.\nPo rozbití tábora vyrážíme na procházku. Nejdříve míříme k majáku, k němuž vede asi dva kilometry dlouhá naučná stezka. Na ní jsou umístěny různé vraky lodí s informačními tabulemi, popisujícími, jak k potopení plavidla došlo. Čtvercová, sytě oranžová majáková věž, je vidět už na dálku. V kombinaci s okolní nehostinnou krajinou působí vskutku fotogenicky. Poté se vracíme zpět a přístavem procházíme až k památníku, který je věnován rybářům. Následuje prohlídka pěkného moderního kostela a nákup potravin v místním supermarketu. Již po několikáté se nám omylem podařilo zakoupit sladké pečivo místo slaného. Oba druhy vypadají k nerozeznání a jsou i umístěny ve stejném regálu (islandské nápisy na obalu nám samozřejmě nic neříkají). Ani zakoupená rybí pomazánka (nejlevnější verze) nám moc nechutná a tak si říkáme, že příště to bude raději zase osvědčený Gothaj. Chuť si spravujeme alespoň na banánech, které překvapivě nejsou ani moc drahé (274 ISK za kilogram).\nPondělí 2.7.2012 (Modrá laguna)\nRáno opouštíme kemp a s plnou polní pěšky vyrážíme do šest kilometrů vzdálené Modré laguny (Bláa Lónid). Modrá laguna je geotermální venkovní lázeňský areál, nacházející se uprostřed ohromného lávového pole. Díky minerálním kalům má voda barvu tyrkysově modrého mléka a je léčivá. Návštěva lázní patří mezi „povinné“ zastávky každého turisty. Cestu si zpestřujeme zdoláním kopce Porbjarnarfell, který měří 243 metrů a odděluje od sebe Grindavík a lagunu. Zdolání vrcholu není nijak obtížné, vede na něj prašná štěrková cesta. Je odtud pěkně vidět nejen Modrá laguna, ale dokonce i dvacet kilometrů vzdálený Keflavík.\nModrá laguna bývá často označována jako nejlepší koupaliště mezi Evropou a Amerikou. O její unikátnosti není pochyb, je to ale také trochu past na turisty. Před odletem na Island jsme se snažili zjistit cenu vstupného, což ale vůbec nebylo jednoduché. Různé zdroje uváděly ceny od 8 až do 23 euro a tak jsme s návštěvou trochu váhali. Úplně bez problémů ovšem nebylo zjistit cenu ani na místě samém. Když jsme se však konečně dopátrali, byl to šok. Vstupné činí 35 euro + 5 euro za ručník! Jedná se o vstupné celodenní, žádné kratší (např. dvouhodinové) neexistuje. Jelikož jsme uvedenou sumu pokládali za regulérní pokus nás okrást, z návštěvy lázní sešlo. Nakonec nás to ale vůbec nemrzelo, protože jako vášniví fotografové jsme do laguny chtěli zejména kvůli pořízení snímků nádherně modré vody. A to se nám splnilo, neboť jsme nedaleko od vstupu objevili chodníček, po kterém je část laguny volně přístupná. Takže fotky máme a zadarmo!\nZ Modré laguny jsme se potřebovali dostat do Keflavíku. Popošli jsme tedy asi dva kilometry na hlavní silnici č. 43, kde jsme zkusili stopovat. Stačilo jedno zamávání a už jsme jeli. Sympatický Islanďan nás dovezl na křižovatku u vesničky Vogar a zde jsme během pár minut chytili další stop, tentokrát již přímo do centra Keflavíku. Stopování jde na Islandu opravdu skvěle!\nV Keflavíku jsme se ubytovali v kempu, který se nachází mezi městem a letištěm. Tento kemp sice není špatný, ale z těch které jsme na Islandu poznali, se nám líbil nejméně. Za to byl jednoznačně nejdražší, noc stála 1.253 ISK za osobu.\nÚterý 3.7.2012 (Keflavík)\nRáno drobně mrholí, ale to nám nemůže zabránit v prohlídce Keflavíku. Věci si zatím necháváme v kempu, takže jdeme hezky nalehko. Procházíme přístavem a míříme ke Stekkjarkotu, což jsou tři historické rybářské domečky postavené ze dřeva a kamení, jejichž střechu pokrývá trávník. Nechtěně se zde stávám účastníkem scény z Hitchcockova hororu Ptáci, neboť asi nejsem příliš sympatický dvěma rackům, kteří na mě bez varování zaútočili. Nejdříve jsem nechápal co se děje, ale racci byli opravdu agresivní a šli mi po hlavě. Já jsem za ústupu uhýbal jejich náletům a máchal kolem sebe rukama, abych je alespoň trochu zaplašil. Oni se ale vůbec nebáli a nechali mě být až po sto metrech, kdy jsme zřejmě opustili jejich teritorium. Zraněn jsem sice nebyl, ale jelikož mě při náletech bombardovali svým trusem (naštěstí jsem si stihl dát kupuci), změnila moje bunda barvu z modré na bílou. Do původní podoby jsem ji uvedl až na toaletách v nedalekém Vikingském muzeu.\nPoté naše prohlídka Keflavíku pokračovala zpět do centra. Okolo kostela jsme došli až k Námořnímu muzeu, které je přístupné zdarma. Jsou zde vystaveny různé předměty týkající se rybolovu, obrazy a také velká sbírka modelů lodí.\nPo návratu do kempu balíme stan a vyrážíme na letiště, které je vzdáleno asi tři kilometry. Musíme zde přečkat noc, neboť náš spoj odlétá v 04.30 hod. Na letišti je však velmi málo laviček, zato nechybí řada cedulí (i v angličtině a němčině), zakazujících přenocování. Postupem času však stále více „batůžkářů“ vytahuje karimatky a tak zkoušíme usnout také…\nStředa 4.7.2012 (odlet)\nAsi hodinu po půlnoci nás budí nějaký zaměstnanec letiště a chce abychom nespali. Měníme tedy polohu z leže do sedu. Jsme ale téměř jediní, neboť většina ostatních nocujících ho evidentně ignoruje. Buď nevstávají vůbec anebo hned po jeho odchodu pokračují ve spánku. A dělají dobře, protože pán není příliš důsledný a zpět se již nevrací. Zřejmě je uspokojen tím, že nás alespoň na chvíli probudil.\nOkolo půl třetí míříme k odbavovací přepážce, kde zjišťujeme, že se naše batohy během týdenního pobytu pořádně smrskly. Původně patnáctikilová zavazadla nyní váží o třetinu méně. Rozdíl činí především zkonzumované potraviny a také použité oblečení, které na takovýchto expedicích vyhazujeme. Po důkladné bezpečnostní prohlídce, při které musí dolů i boty, nastupujeme na palubu letadla a opouštíme kouzelný ostrov. Kannski þú myndir aldrei sjá Ísland ... (Snad tě ještě někdy uvidíme, Islande…)\nIslandské počasí je skutečně nevyzpytatelné a často se úplně změní i několikrát během dne.\nV létě je světlo celou noc, což může citlivějším jedincům způsobovat problémy při usínání (mozek nechce vypnout, protože čeká na tmu).\nNa letišti v Keflavíku a na nádraží v Reykjavíku je zdarma k dispozici velké množství různých map.\nIslanďané v létě hodně ponocují, v kempech jsou o půlnoci běžně vzhůru i malé děti (přesto je tu ale ticho a klid).\nStopování jde v hustěji osídlených oblastech na západní části ostrova velmi dobře, v jiných částech země však může být problémem malý provoz.\nTéměř veškeré toalety jsou na Islandu zdarma.\nPotraviny a zejména balená voda, jsou velmi drahé. Nejvýhodnější je nakupovat v síti supermarketů Bónus (mají v logu prase).\n2 zpáteční letenky z Prahy do Keflavíku - 9.980 Kč\ndoprava po České republice - 560 Kč\ndoprava po Islandu - 3.530 Kč\n5 x ubytování v kempech - 1.735 Kč\npotraviny - 1.850 Kč\ncestovní pojištění - 192 Kč\nvstupné a ostatní drobné výdaje - 200 Kč\nCELKEM 18.047 Kč\nOdkud jsme čerpali informace:\nwww.mundo.cz/island (nejlepší a nejkomplexnější informace o Islandu v češtině)\nwww.island.cz/mistopis/a-zet/ (také kvalitní web s informacemi o Islandu v češtině)\nwww.bsi.is/ (informace o autobusových přepravcích, jízdenkách a slevových pasech)\nVideo: Island 2012


Dekolonizace, jeden z nejhorších levicových zločinů lidstva | BezPolitickeKorektnosti.cz\nDekolonizace, jeden z nejhorších levicových zločinů lidstva\nAutor článku: Jan Ziegler • 02. 07. 2014 • 06:03\nV mnoha zemích tzv. třetího světa to vypadá strašně, rasové, kmenové nebo náboženské války, statisíce mrtvých lidí, hladomory, obrovská bída. Viníkem této hrůzy jsou stoupenci tzv. politické korektnosti, mezi nimi hlavně komunisté, kteří neustále viní Západ z všech možných chyb a vymysleli si tzv. právo národů na sebeurčení. Ve skutečnosti však těm, kterým chtěli pomoci, hrozně ublížili a na svém kontě mají miliony mrtvých. Pravdou je, že domorodci by měli Evropanům za kolonizaci spíše trvale děkovat.\nMasový hrob Rwanda | Foto: aktuality.sk\nBritský ministr vnitra v Churchillově válečném kabinetu labourista Herbert Stanley Morrison řekl v souvislosti s dekolonizací moudrá slova. „Je to jako dát desetiletému dítěti klíče od domu, pistoli a číslo bankovního konta.“ Já dodávám, že dekolonizace zemí Afriky a Asie je to samé, jako uplatnit právo na sebeurčení v dětském domově. Ty konce si umí představit každý rozumný člověk. Chovanci v lepším případě vyženou, v horším zabijí vychovatele, rozkradou, co se dá, dům zdevastují, a pak se rozutečou po okolí, které začnou teorizovat.\nA tohle přesně byla dekolonizace. Umožnila nezávislost zemím, které na to nebyly připraveny, protože neměly dost lidí schopných řídit stát. Výsledkem pak nutně musel být chaos. Markantně se to ukázalo například v roce 1975 v Angole, kdy po vyhlášení nezávislosti odešlo ze země na milion Portugalců, v zemi vypukla občanská válka, která vzala život desetitisícům lidí, a nový stát se bez kvalifikovaných lidí málem zhroutil.\nV srpnu 1955 hrdlořezové z FLN v Ain-Abid u Constantine doslova rozsekali na kusy 37 Evropanů, z toho deset dětí mladších patnácti let. Muži měli useknuté ruce a nohy, děti roztříštěné hlavy a vyhřezlé mozky, ženy rozpáraná břicha a vyvrhnutá střeva. Jedna běloška měla rozříznutou dělohu, do níž vrahové nacpali její pětidenní rozřezané novorozeně. To bylo horší jak řádění SS za II. světové války na Ukrajině, ovšem komunistům a jejich stoupencům, kteří se tolik pohoršují nad bratry Mašíny, tohle nevadí. A dokonce tyhle zločince obdivují.\nStejnou taktiku jako alžírští zabijáci přitom zvolili i další údajní národněosvobozenečtí bojovníci v afrických a asijských zemích.\nBílí kolonizátoři nebyli dokonalí lidé a měli svoje chyby, ovšem takové zrůdnosti se za nich (s výjimkou belgického Konga za krále Leopolda) neděly. Jak prohlásil jeden můj italský známý. „Afrika je jedna velká žumpa, kromě toho, co tam zbylo po Angličanech.“ I český cestovatel Jiří Hanzelka, který projel tento světadíl v koloniální éře napříč od severu na jih, řekl: „Za celou tu dobu se nám s výjimkou drobné krádeže nic nestalo, dnes tam běloch může být rád, že ho nezabijí.“\nRovněž tak Sýrie, která nezávislosti zneužila k podpoře muslimských radikálů, kteří v sousedním Izraeli vraždí ženy a děti, se neměl stát nezávislou. I prvotní kořeny islámského terorismu spočívají v ukvapené dekolonizaci arabských zemí. V koloniální éře zde s fanatickými islamisty problémy nebyly.\nBývalé kolonie však mají za co svým bývalým vládcům být vděčny. To dokazuje oxfordský profesor Niall Ferguson ve vynikající knize Britské impérium na příkladu Indie. Do roku 1914 Britové v této zemi investovali 400 milionů liber, dále zvětšili rozlohu zvlažované půdy osmkrát, z ničeho vybudovali indický uhelný průmysl, který koncem roku 1914 produkoval 16 milionů tun uhlí ročně, počet továren na zpracování juty vzrostl desateronásobně. V zemi se pod vedením britských inženýrů postavily desetitisíce kilometrů železnic.\nBylo ovšem vrcholem pokrytectví, jestliže se za nezávislost africkým a asijských kolonií bil Sovětský svaz, ovládány Rusy, kteří za carské éry ovládli rozsáhlá území ave střední Asii a v Pobaltí, násilně si podrobili jejich obyvatelstvo a brutálně tato ovládnutá území využívali. Známá je scéna ze zasedání Valného shromáždění OSN, kde tehdejší sovětský komunistický vůdce Nikita Chruščov jako nepříčetný mlátil botou o stůl, když jeden ze západních delegátů prohlásil, že „Rusové, kteří těch kolonii mají kolem sebe nejvíc, by měli být ohledně dekolonizace zticha.“ Tragédii bylo, že tomu rudému cynismu fandili komunisté a pomatení levičáci na celém světě.\nAby bylo jasno, nemám nic proti právu národů na sebeurčení, pokud ony mají dost kvalifikovaných lidí schopných vést státní správu, pak ať jsou nezávislé. S tím nebyl a není problém například u Estonska, Lotyšska a Litvy, které patří mezi nejdynamičtěji se rozvíjející evropské země.\nOvšem tragédií byla masové vyhlašování nezávislosti afrických a asijských států v padesátých a šedesátých let minulého století, které na to nebyly připraveny a tento úkol evidentně nezvládly. A znovu zdůrazňuji, současné problémy třetího světa jsou důsledkem velkého komunistického a levicového zločinu.\nŠtítky: Kolonie Komunisté Rasismus Společnost Svoboda Totalita Války Vraždy\n← Politici zase perlí, ale plzeňský student práv Chovanec by měl mlčet nejvíce\nMučednický osud syrských křesťanů: Dva zajatí biskupové, o nichž se rok nic nevědělo, jsou ještě naživu. Naopak jezuitu, který byl posledním Evropanem v Homsu, zastřelili →


20. 11. 2010 -\n2010 - SETKÁNÍ „PO“ A „PŘED“ SEZÓNOU\nKdysi nás při jednom z našich výstupu napadlo, že by nemuselo být vůbec špatné, se na závěr roku všichni znovu setkat. Samozřejmě spojit toto setkání s nějakým tím krásným výstupem (tentokrát u nás v Krkonoších), ale hlavně si pak v klidu a v POHODĚ sednout, popovídat si o tom, jak se daří, co nového, kde jsme všichni byli, co jsme viděli, zažili, ...\nVčera, před samotným začátkem, jsme s Pavlem Bartákem spočítali, že takovéto setkání se uskutečnilo poprvé v roce 2002 a letos se tedy jedná již o deváté pokračování. Tehdy jsme se scházeli ještě na chatě Děvín v Modrém dole a bývalo nás tak 10 – 20 nadšenců :-) Když jsem se včera díval do naprosto plného sálu na Luční boudě, tajil se mi dech a znovu se mi rozklepala kolena. Zároveň jsem si uvědomil, že už se nás sem asi víc ani vejít nemůže :-) Sešlo se nás tu podle holek z recepce okolo 170 nadšenců, dobrodruhů, horolezců, ale hlavně, a to chci především zdůraznit, přátel a kamarádů ...\n2010 - SETKÁNÍ „PO“ A „PŘED“ SEZÓNOU S MOTTEM „VŠECHNO NA POHODU“ :-)))\nTERMÍN: 20. – 21. 11. 2010\nMÍSTO: KRKONOŠE, Luční bouda\nLetos jsme byli nuceni uspořádat tuto akci o týden dřív, než je náš tradiční termín a počasí tomu také odpovídalo :-) Na stránkách www.humlnet.cz si můžete prohlednout celou řadu webkamer z Krkonoš a okolí a tak jsem z nich vybral tyhle krásný snímky , které nám připomenou průběh počasí o tomhle víkendu (tedy spíš zlom, který nastal z pátka na sobotu) ...\nA v sobotu navečer téměř přesně v 17.00 To začalo :-) Pavel Barták se ujal slova a po krátkém přivítání jsme začali promítat. Nejprve krásný snímek z lyžování v Kanadě a s vrtulníky od Robina Kalety, pak jsme si připomněli naše bohaté zážitky z průběhu loňské zimy ...\nPak přišla na řadu naše prosba o finanční podporu lavinou poničené Chaty pod Rysmi. Lenka s Terezkou tady uvedly tři krátké prezentace z Tater a popsali všem, jakým způsobem se dá chatě pomoci. A hned se mezi vámi našlo spousta, kteří nám okamžitě nabízeli peníze :-) Aby v tom byl ale pořádek, je nutné tyto peníze poslat přímo na účet Viktora Beránka. Ten všem, kteří pošlou více jak 100 EUR, nabízí doživotní výhody u něj na chatě :-) Podrobnosti naleznete na stránkách chaty www.chatapodrysmi.sk\nPo krátké přestávce jsme pokračovali postupně dál. Nejprve nás mělo čekat vyprávění polárníka a našeho přítele Vaška Sůry, jak se jim podařilo přejít Bajkalské jezero v rámci jejich expedice EXPEDCE BERGANS BAJKAL 2010. Bohužel, Vašek byl v tomto týdnu zaneprázdněn na Smíchovském festivalu a tak jsme se museli spokojit alespoň s jeho vlastním filmem o jejich úžasném přechodu :-)\nNásledovalo vyprávění o našich expedicích do Peru, které jsme podnikli v roce 2009 a 2010. A Pavel Barták mezi tím rozdával dárky od sponzorů a docela jste si to užívali :-)))\nPo další přestávce následovalo vyprávění a nádherné fotky mého dalšího kamaráda Michala Broučka z jeho letošního výletu za sněhem do Chile. A pak jsem zrekapituloval zážitky z naší letní sezóny a přiblížil se konec oficiální části našeho setkání :-)\nLetos jsme bohužel nestihli vypsat další ročník naší fotosoutěže, ale na tomto setkání jsme oficiálně vyhlásili fotosoutěž novou, na příští sezónu :-) Abychom se ale i přesto měli na co koukat v rámci přestávek mezi povídáním, vystavili jsme výběr z fotografií z naší Fotogalerie a všichni si je tak mohli pěkně a hlavně v POHODĚ prohlédnout :-))) Zároveň jsme pro vás připravili slíbené certifikáty o výstupech či absolvování našich akcí ...\nV rámci dalšího neoficiálního programu, jsme měli možnost ochutnávat v ovoce z vašich zahrádek, povídat si, plánovat a pak se šlo v POHODĚ spát :-)))\nA na závěr samozřejmě musím poděkovat všem, bez kterých by toto naše setkání nebylo možné uskutečnit. V první řadě musím poděkovat Jirkovi Holečkovi, který nám vytvořil na Luční boudě dokonalé zázemí, a bez této pomoci by to prostě nešlo uskutečnit.\nDále musíme poděkovat i všem ostatním z Luční boudy, kteří se o nás starali a opečovávali :-) A na tomto místě nesmím zapomenout i na Terezku a Lenku, které nám také moc pomáhaly s přípravou.\nObrovský dík také patří našim partnerům, kteří i za velmi ztížených podmínek přijeli a podpořili nás:\nMammut, Norská móda, Horoknihy.cz\nPavel Barták nás provázel celým večer jako dokonalý moderátor a podařilo se mu dokonale vytvořit velmi POHODOVOU atmosféru :-)))\nPoděkovat samozřejmě musím i Zuzce a Honzíkovi. A Honzíkovi obzvlášť za to, že vše pozorně sledoval a moc nám to nekomentoval svým křikem :-)))\nKomu ale poděkovat nejvíc? No přeci právě vám! Vám patří ten největší dík! Právě vy jste nezaváhali a i z daleka dorazili ve velmi hojném počtu sem k nám na nejvýše položenou chatu v Krkonoších. A právě ve spojení s tímto výjimečným místem a vámi vznikla nádherná atmosféra, po které se mi bude zase rok stýskat :-)\nPítrs (Kewin), 24. 11. 2010, 14:12\nSuper akce už se těším na další, zdravím Zuzku .


Jak vybrat bluetooth sluchátka k mobilu či počítači – AVmania.cz\nAutor: Ivo Kocera Vytisknout | textová verze | velikost písma\nBezdrátový přenos zvuku pomocí Bluetooth\nTypy sluchátek, 8× bluetooth sluchátka\nBluetooth patří mezi hodně rozšířenou technologii bezdrátového přenosu signálů, dat a vůbec hlasové komunikace. Když ponecháme stranou bluetooth spojení mobilů s počítači nebo spolu navzájem pro přenos dat a synchronizaci, pro hovory jsou nejvíce rozšířená bluetooth sluchátka jako handsfree na jedno ucho, prodávají se rovněž headsety a rovnou velká náhlavní sluchátka.\nDalší kategorií jsou nejrůznější stolní handsfree či rovnou pevné sady do automobilů. Nejrůznější výrobci se snaží zaujmout designem a ergonomií svých produktů, všichni musí respektovat pravidla a omezení, které technologie bluetooth má. Pojďme nahlédnout do tajů modrého bezdrátu.\nMožná si ještě vzpomínáte na bluetooth verze 1.0 nebo spíše 1.2, kralovala verze 2.0 a nyní již 2.1. Současná doba již hraje do not bluetooth 3.0 a to se hovoří o bluetooth 4.0. Ve světě bluetooth se to hemží zkratkami, ať už jde o HSP, HFP, EDR, SBC a další.\nEDR znamená Enhanced Data Rate a na světě je od éry bluetooth 2.0. Rychlejší přenos dat funguje i u 2.1. Vylepšení bluetooth 2.1 spočívá především v automatice párování se zařízeními, pro mobilní využití oceníme párování s handsfree v autě, když se přiblížíme se sluchátkem k telefonu apod. Bluetooth 3.0 opět navyšuje rychlost přenosu, tímto standardem jsou vybaveny nové smartphony, ať už jde o Samsung Galaxy S II, Nokii E7 a jiné. Skvělou zprávou nepochybně je to, bluetooth je zpětně kompatibilní, takže se různé verze spolu domluví. Budoucí bluetooth 4.0 kromě svižných přenosů obsahuje protokol úspory energie zařízení, zatím se tato verze dále ladí a v praxi se s ní nesetkáme.\nPro začátek si musíme prozradit, že standard bluetooth v sobě zahrnuje několik protokolů, který každý může sloužit k vybraným aktivitám. Nás zajímá, že právě profily prozrazují, k jakému účelu můžeme bluetooth použít, co budeme vzduchem přenášet a v jaké kvalitě. Stranou necháme profil SP – Synchronization Profile, ten je využit třeba pro synchronizaci dat s počítačem; nevšimneme se ani profilu FTP pro přenos souborů. Zajímavý je ještě bluetooth profil HID – Human Interface Device Profile, majitelé bezdrátových klávesnic a myší u počítačů jej potřebují a využívají. Díky HID se dá ovládat počítač přes telefon, stačí doinstalovat příslušné doplňky a ovládnete WinAmp, Media Player apod.\nNás zajímá profil HP nebo také HSP – Headset Profile. Jak z názvu tušíte, jde o komunikaci s bezdrátovými sluchátky, nejedná se však o hovory s handsfree v autě, tam se používá profil HFP, tedy Handsfree Profile.\nS přenosem zvuku do sluchátek souvisí profil A2DP – Advanced Audio Distribution Profile, tedy přenos dvoukanálového stereo zvuku ze zařízení, využívají ho i bezdrátové reproduktory. Jednoduché telefony bez A2DP tedy hrají monofonně. Bluetooth sluchátka, která obsahují tlačítka pro ovládání přehrávače ve spárovaném telefonu, musí podporovat profil AVRCP, Audio/Video Remote Control Profile. U některých sluchátek ještě můžete narazit na zkratku DSP – Digital Signal Processing, tedy algoritmus pro zpracování zhoršeného zvuku do lepší kvality.\nAby se hudba přenášela vzduchem rychle a nenáročně, komprimuje se kodekem SBC – SubBand Codec. Zjednodušeně řečeno, v telefonu se skladba v MP3 zakóduje v SBC a přes bluetooth se takto posílá do sluchátek či reproduktorů. Jelikož je SBC podporován ve všech takových zařízeních, v nich se skladba zpětně dekóduje a jde vám přímo do uší. Zpoždění pro dekoprimaci je v jednotkách milisekund, takže to nijak nepostřehnete. Jak může být zřejmé, kvalita bluetooth přenosu nemusí být srovnatelná s transportem nekomprimované hudby po kabelech připojených sluchátek.\nPři výběru sluchátek si tedy vyzkoušejte, zda jste spokojeni s projevem sluchátek u oblíbených písniček, u nichž máte naposlouchané detaily. Nejnovější příslušenství, jako třeba sluchátka Creative WP-350, podporují zánovní kódování aptX. To zaručuje kvalitnější přenos se šetrnou komprimací bez zbytečných ztrát. Kodek aptX je zpětně kompatibilní s SBC, takže zařízení bez aptX kódují přes SBC.\nKvalitu aptX dostanete do sluchátek i z počítače a zařízení Applu, stačí dokoupit bluetooth transmittery, nabízí se třeba produkty Creative BT-D1 a BT-D5. Podobný sortiment má v nabídce i Sennheiser, model BTD 300 Audio je bluetooth vysílač pro připojení ke zdroji 3,5mm jackem. Do USB slotu pak dáte Sennheiser BTD 300 USB. Kvalita aptX se stala etalonem v bluetooth přenosu, kodek najdeme v audio příslušenství Samsungu, Sennheiseru, reproduktorech a sluchátkách Creative, nové přírůstky jsou vidět u Nokie, headset Essence.\nPřestože se dozvíme, že standardní vzdálenost zařízení od spárovaného příslušenství může být až 10 m, v praxi jsou tyto hodnoty spíše orientační. Bluetooth moduly jsou konstruovány tak, aby nespotřebovávaly zbytečně moc energie (jen několik mW), takže neoplývají nějakým velkým výkonem. Přestože jde o bezdrátové vysílání, kdy se nemusejí spárované přístroje „vidět“, nemělo by i tak stát v cestě mnoho překážek. Stačí pár zdí a nábytku a vzdálenost se notně zkracuje. Dokonce i tělo uživatele může překáže bluetooth signálu a pak zažije výpadky hudby nebo hovoru.\nČlánek patří do rubrik: Průvodce nákupem, Sluchátka, Bezdrátová sluchátka, Bluetooth\nDobrý den, mám koupený Váš telefon S4040 a… Jaroslav 14. 4. 2015, 15:06\nVybral jsem si sluchátka AKG <a rel="nofollo… Johnny008 27. 10. 2014, 13:27\nRecenze (uživatelská) zde: <a rel="nofollow"… Petr 26. 9. 2012, 10:26\nKodek SBC je ztrátový (jako drtivá většina k… jindra 9. 11. 2011, 21:27\nTuším, že od verze 2.0 je možné ke každému t… MischeLL 4. 11. 2011, 20:24


Kolik může ušetřit průměrná rodina díky Měšec.cz (příklad) - srovnání od Měšec.cz\nKolik může ušetřit průměrná rodina díky Měšec.cz (příklad)\nUšetřit tisíce až desetitisíce korun ročně není nic nemožného, pokud budete o svých financích přemýšlet a starat se o ně. Podívejte se na náš modelový příklad.\nPan Mazaný žije s manželkou a dvěmi dětmi v rodinném domě na okraji většího města. Životní náklady rodiny nejsou úplně nejmenší a tak pan Mazaný neustále hledá možnosti, jak ušetřit a neplatit za běžné věci zbytečně mnoho. Jako zdroj informací o tom, kde ušetřit a jaké finanční produkty použít pro optimalizaci rodinných výdajů, si zvolil Měšec.cz.\nVyberte si, na čem ušetříte vy\nDíky chytrým porovnáním a doporučením správných produktů už díky Měšci ušetřil tisíce. Podívejte se sami:\nVolbou vhodné kreditní karty pan Mazaný ušetřil 5 000 Kč ročně oproti kreditní kartě, kterou používal dříve. (podrobný příklad)\nZměnou spořícího účtu pan Mazaný rodinné úspory zhodnotil za rok o 1 200 Kč více, než na původním spořícím účtu. (podrobný příklad)\nLidé si zvykli platit nesmyslné poplatky za běžné účty a mnohým to nepřijde divné. Pan Mazaný odešel od velké banky, která mu účtovala poplatky prakticky za vše a přesunul své peníze na běžný účet, který ho nestojí měsíčně vůbec nic. Oproti původní bance šetří 2 736 Kč ročně. (podrobný příklad)\nV minulosti si pan Mazaný půjčil peníze u různých bank a úvěrových společností a splácel jim zhruba 6 000 Kč měsíčně. Na Měšci si vybral konsolidaci úvěrů, spojil tak všechny splátky do jedné a měsíčně ušetřil 520 Kč. Ročně to dělá hezkých 6 240 Kč. (podrobný příklad)\nNejvětší položkou v rodinném rozpočtu jsou náklady na bydlení a největší část z nich připadá na energie. Pan Mazaný si na Měšci nastudoval nabídky všech dodavatelů plynu i elektřiny, rozhodl se oba dodavatele změnit a ušetřil tím 4 772 Kč ročně. (podrobný příklad)\nRodina pana Mazaného díky chytrým rozhodnutím šetří skoro 20 tisíc ročně, přesně to dělá 19 948 Kč.


25 zahradních vil\n40 plážových vil\n18 plážových vil s bazénem\n10 vodních vil s bazénem Dhoni\n13 vodních vil\n1 rodinná vodní vila\nTyp ubytování: pokoj v plážové vile\nDoprava do resortu: letadlo + loď 80 min nebo hydroplán 45 min\nFuraveri island resort je klidným resortem s množstvím tropické vegetace nabízející kombinaci soukromí, nádherného prostředí a velmi kvalitních služeb. Resort lemuje korálový útes, který poskytuje skvělé podmínky ke šnorchlování. Pláže jsou bělostné a tropická vegetace sahající k nim skýtá romantická zákoutí pro odpočinek u moře. Resort se nachází v atolu Raa na ostrově o rozměru 770x360 metrů.\nVAŠE DOVOLENÁ NA FURAVERI ISLAND RESORTU\nOdlet na Maledivy z Prahy. Přílet na Maledivy následující den. Setkání s delegátem na letišti Malé a transfer do resortu Furaveri Island Resort. Ubytování a odpočinek.\nORIENTAČNÍ CENY ZÁJEZDŮ DO RESORTU FURAVERI ISLAND 10 DNÍ/ 7 NOCÍ\nCena zájezdu je kalkulována na osobu v dvoulůžkovém pokoji v plážové vile s plnou penzí na 10 dní/ 7nocí. Pobyt je možné prodloužit nebo zkrátit o libovolný počet dní.


Parosnička nádherná (Kaloula pulchra) - ChovZvířat.cz\nÚvod » Zvířata » Terarijní » Obojživelníci » Parosnička nádherná\nCvrčci, švábi, svinky\n05.11.2013 Autor: Ing. Zbyněk Pokorný 4030 zobrazení 0 komentářů\nParosnička nádherná je rozšířena v jihovýchodní Asii a Indonésii.\nV dospělosti dosahuje tato žába délky těla 5-7 centimetrů. V nebezpečí se nadouvá a naprimuje končetiny (kinetický stav), čímž odrazuje nepřátele. Samečci mají černé a drsné hrdlo a hlasitě se ozývají. Samičky tohoto druhu bývají vždy o něco větší než samečci.\nPár těchto parosniček můžeme chovat v teráriu o velikosti 80 x 40 x 40 centimetrů. Pro dno, které má být pouze vlhké, ale ne zcela mokré, smícháme nejlépe rašelinu s drcenou kůrou a také s nehnojenou zeminou. Poněvadž parosnička nádherná s oblibou hrabe, musí být na dně alespoň 15 až 20 centimetrů silná vrstva výše uvedeného substrátu. K naaranžování různých úkrytů použijeme kořeny, kousky korku nebo podobný materiál.\nDo terária musíme umístit i vaničku s vodou. Pokud se odhodláme k odchovu mláďat, měli bychom rodičovský pár chovat zhruba čtyři týdny při snížené teplotě (to znamená kolem 22 stupňů Celsia) a zároveň snížíme v teráriu i vzdušnou vlhkost. Poté přesadíme parosničky do terária s vyhřívanou vodní částí (kolem 25 stupňů Celsia).\nParosničku nádhernou krmíme housenkami zavíječe voskového, svinkami, jakož i malými cvrčky, šváby a různými červy.\nParosnička nádhernáNázvy ve světě\nAnglicky: Banded Bull Frog, Německy: Indischer Ochsenfrosch, Slovensky: parosnička nádherná\nŽelva nádherná, Parosnička srdíčková, Leskoptev tříbarvá - nádherná, Sýkora nádherná, Sekavka nádherná, Sekavka nádherná\nMicrohylidae - parosničkovití\nMicrohylinae - parosničky pravé\nKaloula - parosnička


HTS Telemetrické kombo Nitro Hitec\nHome > RC soupravy příslušenství > Telemetrie > HTS Telemetrické kombo Nitro Hitec\nKód produktu: 03181\nKód výrobce: 1HI29930\nCena bez DPH: 2 347,93 Kč\nTelemetrický systém Hitec 2.4GHz (HTS-SS) je dalším krokem RC revoluce!\nNyní můžete létat s vaším modelem A PŘITOM znát aktuální otáčky motoru, stav paliva v nádrži, teploty na různých místech a GPS informace zahrnující údaje o poloze, rychlosti a výšce. Systém je možno instalovat do většiny létajících modelů: vrtulníků, větroňů, modelů poháněných spalovacím motorem i elektromotorem.\n#5830 HTS Telemetrické kombo kompletní Nitro\nPro snadný start Hitec připravil komplet obsahující telemetrickou ústřednu a sadu snímačů:\n1x Optický snímač otáček (O-RPM)\n1x Magnetický snímač otáček (HTS-MRPM)\n4x Snímač teploty (HTS-TEMP)\n1x Snímač stavu paliva (HTS-FUEL) se třemi nalepovacími čidly různé velikosti\nVzhledem k malým rozměrům a nízké hmotnosti (ústředna se VŠEMI snímači připojenými váží cca 40 g - tj. méně než jedno standardní servo), je možno telemetrické údaje získávat i z paluby malých a lehkých modelů.\nDalší ústředny a snímače optimalizované pro větroně/elektrolety a obří modely se připravují.\n#5832 HTS-SS Telemetrická ústředna Nitro\n#55833 Optický snímač otáček (O-RPM)\nOptický snímač otáček je určen pro větší modely (zvl. vrtulníky) létající pod širou oblohou.\nInstalace je jednoduchá. Snímač upevněte na ocasní nosník vrtulníku pomocí dvou stahovacích pásek dodávaných se snímačem a zapojte do telemetrické ústředny. Pro modely letadel můžete snímač upevnit např. na kryt motoru šrouby nebo oboustrannou samolepící páskou tak, aby měl nerušený "výhled" na otáčející se vrtuli.\nSnímač může být za příznivých podmínek umístěn ve vzdálenosti až 1 500 mm od (velké) vrtule nebo rotoru - za předpokladu, že je instalován dostatečně daleko od objektů, které by mohly měření ovlivňovat (např. od stabilizačních plošek, "pádel", u vrtulníku). Samozřejmě záleží na rozměrech rotujícího objektu - pro měření otáček osmipalcové vrtule na 2,5 ccm motoru musíte jít podstatně blíže, než v případě velké třicetipalcové "lopaty" na dospělém "benzíňáku".\nV menu otáčkoměru na PC nebo na Auroře 9 je třeba samozřejmě nastavit správný počet listů vrtule (rotoru).\nSada snímače obsahuje: optický snímač otáček s kabelem, 2 stahovací pásky, samolepící oboustrannou pěnovou pásku, 2 vruty 8x1,8 mm.\n#55834 Snímač teploty (HTS-TEMP)\n#55835 Snímač stavu paliva (HTS-FUEL)\nSnímač stavu paliva signalizuje pilotovi 5 úrovní hladiny paliva v nádrži (Plná, 3/4, 1/2, 1/4, Prázdná). Snímač poskytuje údaje dokonce i při letu na zádech; je konstruován pouze pro použití v modelech se žhavící svíčkou (methylakoholové palivo).\nInstalace je velmi jednoduchá. Čidlo snímače prostě nalepte z vnějšku na nádrž, připojte snímač, který upevněte oboustrannou lepící páskou na vhodnou část modelu, zapojte kabel snímače do telemetrické ústředny a můžete jít létat. Pro zvláště snadné upevnění je čidlo tvořené pružným plošným spojem opatřeno samolepící vrstvou (krytou ochrannou fólií) na obou stranách a připojovací konektory jsou jsou zdvojené - na krátké i dlouhé straně čidla.\nPozor - Systém zapínejte ještě před natankováním nádrže, jinak by neproběhla správně autokalibrace čidla při zapnutí.\nBěhem extrémního 3D létání může být údaj snímače nepřesný. Pokud k tomu dojte, zkuste na několik vteřin zaviset (u vrtulníku) nebo přejít do vodorovného letu (u letadla), abyste opět dostali správný údaj.\nSada snímače obsahuje: snímač stavu paliva s kabelem, oboustrannou pěnovou samolepící pásku, 3 čidla (40x25 mm, 52x25 mm a 62,5x25 mm).\nTip: Při zapojování čidla do konektoru snímače postupujte takto: snímač uchopte tak, abyste viděli nápis "HTS-FUEL", nehty palce a ukazováku opatrně povytáhněte béžovou pojistku konektoru. Do "odjištěného" konektoru zaveďte opatrně konektor na pružném plošném spoji čidla tak, abyste viděli pozlacené pološky jednotlivých kontaktů. Zasuňte opatrně na doraz (cca 5 mm) a zajistěte zasunutím pojistky konektoru snímače. Pokud byste konektor čidla zasunuli obráceně, nebude mít kontakt a zařízení nebude fungovat.\n#55836 GPS snímač (HTS-GPS)\nNa monitoru počítače připojeného prostřednictvím HPP-22 můžete sledovat ještě:\nPC také umožní zaznamenávat průběh letu (jízdy) a do paměti ukládat údaje všech snímačů, nejen GPS\nPozn.: Přesnost a stabilita ůdajů samozřejmě závisejí na počtu navigačních satelitů, které GPS snímač "vidí".\n#55842 Magnetický snímač otáček (HTS-MRPM)\nRozsah měření 0 ~ 50 000 ot./min\nRozměry (tělo snímače) 35x15x11 mm\nRozměry (tělo snímače s patkami) 35x26x11 mm\nRozsah měření Plná, 3/4, 1/2, 1/4, Prázdná\nRozměry (snímač) 40x17x5 mm\nRozměry (čidlo) 40x25 mm, 52x25 mm a 62,5x25 mm, tlouštka 0,4 mm\nHmotnost (snímač + čidlo) 5 g\nVýška 0 ~ 9 000 m\nRychlost 0 ~ 559 km/h\nKurs 0 ~ 360°\nOpakovací frekvence měření polohy 0,5 s\nRozměry (tělo snímače s patkami) 23x22x16 mm\nHmotnost (včetně kabelu) 7 g


Jste zde: Home Dvorana slávy Ing. Ivan Dejmal\nIvan Dejmal opustil naše řady\n„Tak už smrt kosí na našem...“. Na tato slova jednoho ze spolužáků varnsdorfského gymnázia při pohřbu jiného kamaráda a spolužáka Ing. Jiřího Kříže jsem si s mrazením v zádech vzpomněl, když jsem poprvé zaslechl neuvěřitelnou zprávu, že zemřel Ivan Dejmal. Neuvěřitelnou proto, že ačkoliv byl po těžké operaci srdce, dřel Ivan do poslední chvíle na několika frontách. Jakoby tušil, že už mu nezbývá moc času a je toho třeba ještě tolik udělat. Na projektech, které spoluvytvářel s architekty a krajináři, na konferenci Tvář naší země 2008, na svých angažmá v České komoře architektů, ve Společnosti pro krajinu, Společnosti pro trvale udržitelný život, v Ekologické sekci Křesťanské akademie, ve Spolku pro obnovu venkova, v novém Ústavu paměti národa... Ivan Dejmal se narodil v Ústí n. L. a dětství prožil v tamní čtvrti Trmice. Zažil na vlastní kůži „sešup“ Ústí n. L. z krásného a bohatého města s nádhernou okolní krajinou na špinavé průmyslové město s jedním z nejhorších životních prostředí v Československu, ne-li ve střední Evropě. Zažil devastaci krajiny povrchovým dolem 5. květen a tlakovou plynárnou Užín kolem za jeho dětství ještě fungující tramvajové tratě ze středu města Ústí n. L. až pod svahy Krušných hor. Snad to ho společně s výchovou vedlo ke zvýšené citlivosti k přírodě a krajině. A začal opravdu „od píky“. V roce 1963 se nejdříve vyučil zahradníkem a pak teprve vystudoval Střední zemědělsko-technickou školu v Děčíně - Libverdě. Odtud se v roce 1965 vydal studovat Vysokou školu zemědělskou v Praze, kterou však tehdy ještě nedostudoval. V roce 1970 byl nejen za školy vyhozen, ale pro tzv. „podvracení republiky“ dokonce do roku 1972 a pak znovu mezi lety 1974 -76 za angažování se v protinormalizačních aktivitách uvězněn. Prožil si „reálně -socialistickou klasiku“ tisíců intelektuálů, kteří pracovali v „bratrsky“ okupovaném Československu v dělnických profesích jako vrtaři geologického průzkumu, myči oken nebo topiči v kotelnách. Vzdělání doháněl samostudiem a účastí na filosofických seminářích Prof. Patočky, pro které jednu dobu propůjčoval i vlastní byt. V roce 1977 podepsal Chartu 77 a začal systematicky pracovat v její ekologické skupině, později založil a redigoval Ekologický bulletin. Po Listopadu 1989 byl přijat s výjimkou pro formálně neukončené vysokoškolské vzdělání na nově utvořené Ministerstvo životního prostředí. Vzápětí po rehabilitaci ukončil úspěšnou obhajobou a promocí přerušené studium na Vysoké škole zemědělské v Praze - Suchdole. V roce 1991 nahradil pro mnohé překvapivě prvního českého ministra životního prostředí RNDr. Bedřicha Moldana, CSc. ve vládě premiéra Petra Pitharta a tuto funkci úspěšně vykonával do voleb v roce 1992. I díky nim byla léta 1990 - 1992 nejskvělejšími lety MŽP a transformace celé České republiky, i když si dnes zásluhy za tuto dobu přisvojují jiní. Za ministrování Ing. Františka Bendy byl „uklizen“ nejdříve v letech 1993 - 94 do Českého ekologického ústavu (ČEÚ), pak v letech 1994 - 95 do Českého ústavu ochrany přírody (ČÚOP), až byl „vyakčněn“ nejen z veřejné správy, ale i z jejího odborného zázemí. Od roku 1995 působil až do své smrti jako nezávislý projektant zaměřený na krajinu a přírodu v územně - plánovací dokumentaci i v dílčích stavebních záměrech.\nIng. Ivan Dejmal, stejně jako první federální ministr životního prostředí Ing. Josef Vavroušek, CSc., nikdy nepatřili k „brčálově zeleným“, kteří á priori odmítají techniku a výstavbu jako prostředky k uspokojování lidských potřeb. Vždy se poctivě snažil hledat, zda neexistují projektová řešení, uspokojující záměry na zlepšení podmínek výroby, dopravy či dalších lidských aktivit, aniž by se dostávala do konfliktu se zasvěcenou ochranou přírody a krajiny. Bral takové problémy jako výzvy ke kreativnímu přístupu při jejich řešení, nikoliv jako prostor pro své zviditelnění kategorickými výkřiky „Ne!“, typickými pro některé „takyekology“. Byl ochoten nepředpojatě diskutovat a usilovat o zlepšení plavebních podmínek na Labi mezi Střekovem a státní hranicí se SRN, o podobě vodního díla Přelouč ke splavnění Labe do Pardubic, o budoucnosti jaderné energetiky. Logicky tím občas popouzel některé své potencionální spojence z environmentálních hnutí, ale vydobyl si tím zasloužený respekt u skutečných ekologů i skutečných politiků. Po exkomunikaci z veřejné správy spoluzakládal s Josefem Vavrouškem, Pavlem Šremerem a dalšími Společnost pro udržitelný rozvoj právě jako nevládní hnutí, sdružující spíše odborníky, než environmentalistické fanatiky. Byl si vědom, že další vlády po rozdělení ČSFR už nebudou otázkám životního prostředí přikládat význam, jaký si jeho stav vyžadoval akutně v roce 1990, že budou preferovat jiné priority transformace a k pokračování v načatém kurzu budou muset být tlačeny zvenčí. Z „bouřliváka“ se stal, možná i díky značným zdravotním problémům, stále více schopný pracant a vyjednávač, i když občasnými „výbuchy“ dokázal ještě zaskočit i pak. Táhlo ho to stále k tématu vztahů člověka ke krajině, k přírodě, k půdě, k těmto prazákladům lidské existence i duchovní inspirace. Byl hluboce věřící katolík a nám bezvěrcům občas ukázal překvapivá zákoutí víry jako možné opory člověka čelícího různým protivenstvím. Byl zvláštním způsobem smířen se světem přírody i lidí, jen s lidskou hloupostí a zlobou však bojoval do úpadu. Teď, na prahu práce v Ústavu paměti národa, tedy v této bitvě padl. Jak kdysi řekl Jan Werich: „jemu vyměřených nedožitých 62 let byl krátký život, protože toho mohl nejen k naší minulosti, ale i k dnešku a k zítřejšku ještě mnoho říci. Zatímco v tuto chvíli, na této planetě, je já nevím kolik třicetiletých, kteří tady už 400 let nemuseli bejt!“ Je to škoda pro nás pro všechny, ne jen pro jeho nejbližší - manželku Kateřinu a obě dcery, Martu a Hátu, na které myslíme a vyjadřujeme jim upřímnou soustrast.\nV Praze dne 7. února 2008 Ing. arch. Martin Říha\nZ laudatia k udělení Ceny Josefa Vavrouška 5. 6. 2008


8. října 2018 21:52 - Praha\n(Aktualizováno: 9. října 2018 08:57)\nA pak že český hokej nebude mít po odchodu Jaromíra Jágra v zámoří hvězdu první třídy. Český útočník David Pastrňák ukázal, že místo legendárního čísla 68 teď bude zářit a bavit fanoušky číslo 88, které nosí na dresu. V pondělním duelu NHL se čtyřmi body za dvě branky a stejný počet asistencí podílel na vítězství Bostonu nad Ottawou 6:3, pak byl vyhlášen druhou hvězdou utkání. Hattrick a asistenci si připsal jeho spoluhráč Patrice Bergeron.\nPatrice Bergeron a David Pastrňák byli hlavními hvězdami zápasu\nBrady Tkachuk a Jake DeBrusk v pěstním souboji\nUtkání nabídlo řadu ostrých soubojů\nTuukka Rask likviduje šanci Ottawy\nJake DeBrusk v souboji u mantinelu\nVeliký závar před brankou Bostonu\nPatrice Bergeron slaví branku do sítě Ottavy\nZávěrečná radost hokejistů Bostonu\nVIDEO: Sestřih zápasu Boston - Ottawa\nHlavní pozornost se po skončení duelu soustředila na autora hattricku Bergerona. "Je fenomenální. Hrát s tak skvělým hráčem, to je radost," chválil parťáka ze sestavy David Backes. Hattrick proti Senátorům nebyl pro Bergerona prvním v kariéře, podobný kousek se mu povedl už 11. ledna 2011.\nVIDEO: Sestřih zápasu Islanders - San Jose\nVegas se moc nedaří\nFinalistům posledního ročníku Stanley Cupu se vstup do nové sezóny zatím moc nedaří. Hokejisté Las Vegas prohráli na ledě Buffala 2:4 a připsali si druhou porážku ze třech zápasů. Sabres naopak slaví druhé vítězství v sezóně.\nDomácí šli do vedení v 15. minutě utkání, když se trefil Eichel. Stejný hráč otevřel i gólový účet druhé třetiny v 25. minutě. Naději Vegas vykřesal o tři minuty později Haula, Šavle však ještě do konce prostřední části díky brankám Scandelli a Pominvilleho odskočili na tříbrankový rozdíl.\nVe třetí třetině již jen korigoval na 2:4 Marchessault, na konečném vítězství domácího týmu to však již nic změnit nemohlo.\nZávěrečné utkání mezi Anaheimem a Detroitem dospělo za stavu 2:2 do samostatných nájezdů, kde byl úspěšnější domácí tým Ducks a vyhráli třetí zápas v sezóně. Jediným úspěšným střelcem v dodatečné dovednostní disciplíně byl americký útočník Troy Terry. Čeští hokejisté se neprosadili. Na straně Anaheimu nehrál Andrej Šustr, u hostů nebodovali Filip Hronek ani Libor Šulák.\nBranky: 15., 25. Eichel, 29. Scandella, 30. Pominville - 28. Haula, 51. Audy-Marchessault. Střely na branku: 17:37. Diváci: 16.004. Hvězdy zápasu: 1. Eichel, 2. C. Hutton (oba Buffalo), 3. Marchessault (Vegas)\nAnaheim - Detroit 3:2 po SN (0:1, 1:1, 1:0 - 0:0, 1:0)\nBranky: 31. Lindholm, 49, Silfverberg, rozhodující nájezd Terry - 12. Bertuzzi, 35. Helm. Střely na branku: 27:21. Diváci: 17.436. Hvězdy zápasu: 1. H. Lindholm, 2. Silfverberg (oba Anaheim), 3. Howard (Detroit)


Hradozámecká noc « Obec Skrchov\nPříspěvky označené Hradozámecká noc\nAutor: Petr Kopečný Kategorie: 8. Aktuality, Dění v okolí Datum: 23. 8. 2018\n• Hradozámecká noc 2017\nAutor: Petr Kopečný Kategorie: 8. Aktuality, Dění v okolí Datum: 25. 8. 2017\nV sobotu 26.srpna 2017 začíná již osmá Hradozámecká noc. Hradozámecká noc představuje památky v netradiční době a s netradičním programem jako místa neustále živá, na něž má smysl se vracet. Hostitelem hlavního programu bude zámek v Náměšti nad Oslavou. Osmý ročník Hradozámecké noci se uskuteční na více než osmi desítkách památek po celé České republice, kde vás čekají rytířská klání, kostýmované prohlídky, divadelní představení, koncerty a další pestrý program. V našem kraji se do akce zapojí mimo jiné také zámek Lysice a zámek Rájec nad Svitavou . Více informací na webové adrese www.hradozameckanoc.cz .\nHradozámecká noc 2017 program\n• Hradozámecká noc 2016\nAutor: Petr Kopečný Kategorie: 8. Aktuality, Dění v okolí Datum: 25. 8. 2016\nV sobotu 27.srpna 2016 propukne již sedmá Hradozámecká noc. Hlavní program letošního ročníku Hradozámecké noci chystá hrad Karlštejn , ovšem kostýmovanými prohlídkami, divadelními představeními, koncerty, rytířskými kláními či ohňovými show ožije v noci ze soboty na neděli na devět desítek památek po celé republice. V Jihomoravském kraji se do akce zapojí mimo jiné také zámek Lysice a zámek Rájec nad Svitavou . Více informací na webové adrese www.hradozameckanoc.cz .\nHradozámecká noc 2016 program\n• Hradozámecká noc 2015\nAutor: Petr Kopečný Kategorie: 8. Aktuality Datum: 26. 8. 2015\nV sobotu 29.srpna 2015 propukne již šestá Hradozámecká noc. Ve večerních a nočních hodinách otevřou opět své brány návštěvníkům s netradičním programem a výjimečnou atmosférou státní i nestátní hrady, zámky a další památky! Hlavní program letos vypukne na státním zámku Kratochvíle . V Jihomoravském kraji se do akce zapojí mimo jiné také státní zámek Lysice a státní zámek Rájec nad Svitavou . Počítejte s nutností rezervace. Více informací na webové adrese www.hradozameckanoc.cz .


Ortopedie jana 28.1.2012\ndobrý den,1.ledna jsem se vratila po mateřské opět do práce a asi tak tyden po té mě v noci začli brnět ruce ale jen prsty i tak ze rano nemůžu malýmu obléknout punčošky,když se dost v sedě předklonim a zacvičim prstama tak to na chvíli povoli ale někdy se to vratí a zrovna jako dnes mě brněli prsty po celý den chvílema.Chtěla jsem vás poprosit o radu pracuji jako kuchařka takže potřebuju ruce cely den v pořadku abych sobě nebo někomu neublížila.Předem děkuji\nJe třeba vyšetření ortopeda a především neurologa. Jedná se patrně o potíže vycházející z krční pateře. Právě v souvislosti s mateřstvím a plněním mateřských povinností, nošení dětí a dalších věcí se mohou tyto potíže objevit. Změna polohy, poloha na vodorovné podložce s protažením pateře chvíli pomůže, vhodné potom cvičení na rehabilitaci. Ale bez vyšetření a zhodnocení změn na pateři to asi nepůjde. Léčba podle zjištěného nálezu.


Nepodceňujte bezpečnost a buďte vidět s reflexní vestou • Žena 3000.cz\nAutor Redakce · Publikováno Říjen 21, 2017 · Aktualizováno Říjen 23, 2017\nPodceňovat bezpečnostní opatření se nikdy nevyplácí. Čím více péče věnujeme prevenci, tím více snižujeme riziko případné nehody. Často může neštěstí zabránit i taková maličkost, jakou je výstražná reflexní vesta. Hodí se pro děti na cestě do školy, ale i pro dospělé. Pokud se pohybujete po vozovce, je v některých případech dokonce povinná. Podívejte se, kdy a kde nosit vestu a jaké další možnosti zvýraznění ve špatné viditelnosti existují.\nKde a kdy nosit reflexní vestu?\nReflexní vesty je vhodné nosit v podmínkách se zhoršenou viditelností. Jedná se o situace, kdy je venku tma, šero, případně déšť. V těchto momentech je nesmírně důležité, aby nás řidič včas zahlédl a mohl zareagovat. Odrazné prvky a jasná svítivá barva pomáhají s včasnou registrací chodce a upozorní řidiče, že má uzpůsobit styl jízdy. Nesmírně důležitá je reflexní vesta pro děti, které chodí do školy v hůře přehledných úsecích. I když mají část cesty po chodníku, jistě se budou chystat přecházet a hlavně v tento moment by je měl řidič včas zpozorovat.\nPovinně by se měla nosit reflexní vesta hlavně při chůzi vedle silniční komunikace v úsecích mimo obec. Pokud chcete večer přejít, případně přejet na kole do sousední vesnice a čeká vás při tom cesta po tmavé silnici, kde auta mohou běžně jezdit rychlostí 90 kilometrů za hodinu, je potřeba být opravdu vidět.\nDalší výstražné prvky\nKromě hodně výrazných vest je možné zvolit i jiné reflexní prvky. Přímo na oblečení najdeme odrazné pásky a detaily, které jsou sice malé, ale mohou se hodit. Podobně to je i na batozích a aktovkách. K dostání jsou speciální reflexní pásky na nohy a ruce, jež oceníte při chození, ale například i při jízdě na kole, kdy vám sepnou nohavici a ochrání ji před ušpiněním. Další možností jsou reflexní přívěšky na batoh, světýlka, odrazné samolepky a podobně. Vždy platí, že čím více těchto výstražných prvků máte, tím lépe.\nNásledující příspěvek Jak dostat děti na čerstvý vzduch? Připravte jim zábavu\nPředchozí příspěvek Budou elektromobily během brzké doby naprosto běžné?


ZŠ Brněnská: Jihlava pronajímá budovu bývalého DDM pro školské účely od roku 2020\nDomů / Kauzy a politika / ZŠ Brněnská: Jihlava pronajímá budovu bývalého DDM pro školské účely od roku 2020\nAutor:Miroslav Mareš kategorie: Kauzy a politika 7 Lis 18\nStatutární město Jihlava vypsalo podle informací Občasníku výběrové řízení na pronájem staré budovy bývalého DDM. Minimální požadované roční nájemné ve výši 828.450 Kč je stanoveno tak, aby Jihlava nemusela případně vracet dotaci na rekonstrukci nové budovy DDM (více zde).\nPřípadný nájemce musí být zapsán ve školském rejstříku a složit kauci pětasedmdesát tisíc korun. S kaucí je spojena povinnost uzavřít smlouvu s městem Jihlava. Jinak kauce propadá městu. Neúspěšným uchazečům bude kauce vrácena.\nKaždý účastník výběrového řízení musí nabídnout představy o formě spolupráce se statutárním městem Jihlava a školskými právnickými osobami zřizovanými městem v oblasti školství, případně kultury. A také uvést svůj přínos pro město s tím, co může zájemce městu nabídnout\nO prostory bývalého DDM má zájem pražská SCIO škola, v jejímž vedení působila i jihlavská zastupitelka Lenka Mikletičová (Fórum Jihlava). SCIO škola se netají svým zájmem o budovu, dokonce měla zájem spolupracovat při rekonstrukci budovy.\nNový nájemce může prostory obsadit prostory od ledna 2020, složená kauce ve výběrovém řízení bude sloužit jako záloha na nájemné. Nájemní smlouva bude uzavřena na dobu deseti let.\nPři případném využití ke školským účelům bude velkým problém katastrofální dopravní obslužnost, v nejbližším okolí objektu chybí parkoviště i možnost krátkodobého zastavení vozidla, pokud rodiče dopravují děti do školy autem.


Zápis 01/07 ze schůze Výboru ČSK DV ze dne 20.1.2007\nZveřejněno: 15. 3. 2007 13:22\nZápis z jednání Výboru ČSK DV, který se uskutečnil dne 20.1.20076 v Praze před zahájením Konference ČSK DV.\nze schůze VV ČSKDV konané dne 20.1. 2007\nPřítomni: Pollert J., Rolečková L., Pultera J., Crha R., Kratochvíl J., Jarolímek O., Knebel R., Roleček L., Eichler I.\nOmluveni: Pišvejc J., Šamánek B.,\nKontrola zápisu 08/2006:\n- Konference ČSK DV 2007:\no Příprava komisí návrhové, mandátové\no Předseda okomentoval připravené materiály rev.komise\no Zápis konference – Eichler, Rolečková\n1. J.Pollert informoval o jednání Výboru ČSK.\n2. Podána informace o Kongresu ICF v lednu 2007 – kategorie kanoe žen byla uznána zatím pouze pro národní a mezinárodní závody (ne pro SP,MS a OH). Podrobnou zprávu obdrží členové Výboru – sekretariát.\n3. Předseda komentoval vyhlášení Sportovce roku 2006 a neúčast dvojice Volf-Štěpánek – nutno zvýšit propagaci sportovních úspěchů v médiích.\n4. L.Rolečková informovala o žádosti ICF na vyslání rozhodčích na před MS,před OH závody.\n5. J.Pultera informoval o schůzce s vedením ČT o připravovaných přenosech ze závodů ČSK DV v roce 2007 – SP, ČP (zkrácená verze; ME 2007 – L.Mikuláš, MS Brazílie (úhrada komentátora).\n6. J.Kratochvíl informoval o změnách na postech vedoucích trenérů SCM USK Praha – M.Říha nahrazen Michalem Machovským a SCM Olomouc – R.Rozsypal nahrazen Petrem Kratochvílem.\nZástupce oddílů Čechy – omluven – pracovní zaneprázdnění\nZástupce oddílů Morava - omluven\n7. O.Jarolímek okomentoval předkládané materiály delegátům Konference a požadoval vytvoření kompletní hospodářské směrnice ČSK DV – odpověď předseda: Veškeré hospodaření se řídí metodickými směrnicemi MŠMT ČR a hospodářskými směrnicemi ČSTV a ČOV.\n8. Problém s proplacením faktury od ADV ČR za materiál při dopingových kontrolách na MS 2006 ve slalomu – Výbor souhlasí s proplacením a sekretariát odešle dopis na ADV se stížností na postup při fakturaci – zpožděný termín vzhledem k vyúčtování státních dotací.\n9. Sekretář informoval o žádosti pana Františka Jordána o přeřazení závodníků z SCM Brno do SCM Č.Budějovice.Komentář k situaci J.Kratochvíl. Výbor žádá o vyjádření k tomuto problému vedení obou SCM a po posouzení bude rozhodnuto.\n10.Podána informace o dořešení prodeje starého a nákupu nového mikrobusu,který je od 19.1.2007 v provozu.\n11.Pokračuje problém s opravou stříbrného mikrobusu v servisu v Jihlavě – po vyjádření od Policie ČR a pojišťovny budou další kroky konzultovány s právníkem. Výbor navrhuje zajistit soudního znalce v oboru auto, ověřit cenu opravy v jiném např. neznačkovém servisu.\n12.Příští schůze Výboru –26. únor 2007 od 14 h v kanceláři ČSK DV v Praze na Strahově.


Vyhrál čtyřikrát, ale zlatou má jednu - iDNES.cz\nVyhrál čtyřikrát, ale zlatou má jednu\nAtény, Praha - Vyhrál čtyři paralympijské závody, ale má jen jednu zlatou a jednu stříbrnou medaili. Mohl být nejúspěšnějším českým sportovcem na hrách, ale není. Devětadvacetiletý cyklista Jiří Ježek však není smutný a tvrdí: „Jsem šťastný, je to vrchol mé kariéry.“ Přitom už má dvě zlaté z olympiády v Sydney 2000, dva tituly mistra světa a čtyři evropského šampiona.\nA teď si to vysvětleme s těmi aténskými medailemi. Nejdřív získal stříbro na dráze ve stíhacím závodě. Pak na vyprodaném velodromu vyhrál ve své kategorii - mužů s podkolenní amputací - kilometr s pevným startem. Jenže po sloučení všech zdravotních skupin a přepočtu výsledků podle koeficientu zůstal až devátý.\n„Nestěžuju si, naopak, já to vítám. To je cesta proti inflaci paralympijských medailí,“ říká. „Podívejte se na počty účastníků v některých atletických soutěžích, jsou tam třeba jen čtyři lidi.“\nO víkendu vyhrál královský silniční závod, když zbývajícím třem uprchlíkům nastoupil v posledním okruhu. O den později triumfoval i v časovce - zlatou však dostal jen jednu za součet disciplín.\nNa omezení počtu medailí tak doplatil i při silniční cyklistice - byť je mezi handicapovanými sportem na nejvyšší úrovni. „Možná tři desítky cyklistů jsou profíci a všichni závodí se zdravými,“ připomene.\nSám ví, o čem mluví. Letos řádně prohnal peloton domácího mistrovského silničního závodu. „Na začátku se urval a nedal se dostihnout. Myslel jsem, že se někdo zbláznil. Buď on, nebo já,“ vyprávěl pak Petr Benčík z eD'systemu.\nV etapových Lidicích skončil Ježek 24. ze stovky účastníků. Nebo v rakouském Deutschlandbergu dokonce vyhrál dva závody mezinárodního Týdne světové cyklistiky.\n„Ta závodnická kvalita je jinde, je to pro mě vrcholná motivace,“ říká. Kluk z Prahy přišel o nohu v jedenácti letech, když ho srazilo auto.\nVyučil se protetickým laborantem a později začal jezdit na kole. Půl dne pracoval, půl dne trénoval a večer cestou domů usínal nad řídítky. S pomocí manželky Soni, zpěvačky kapely Blue Moon, v zimě zformovali vlastní profi-tým Fiat Smažík.\n„Získal jsem čas na rehabilitaci, víc najezdit asi nemůžu,“ hodnotí první rok stáje, kde je i biker Jiří Chyba.\nZa rok našlape 25 000 kilometrů, v diáři má úctyhodných šedesát závodních dní... A ještě k tomu je častým hostem v televizi nebo rozhlase.\nJak se podle něj mění paralympiáda? „Už to je hlavně o sportu. Nejsme jen atrakce jako dřív.“\nTémata: silniční cyklistika, Jiří Ježek, paralympijské hry, Sydney\nDalších pět medailí získali čeští paralympionici během pondělí na aténských hrách a celkem mají už 16 zlatých....


Zkorumpovaná obrana? Mezi zeměmi NATO si ČR nevede nejlépe — ČT24 — Česká televize\nČeskou republiku zařadila organizace Transparency International mezi země NATO, kde hrozí střední riziko korupce. Z pěti kategorií, které stanovila, jde sice o prostřední, ale za rizikovější považuje Transparency z aliančních zemí pouze Portugalsko a Turecko. Ještě větší hrozba korupce je v některých partnerských zemích NATO – Afghánistánu, Ázerbájdžánu a Uzbekistánu.\nJednou ze dvou zemí světa a jedinou v Severoatlantické alianci, kde existuje podle Transparency International velmi nízké riziko korupce v resortu obrany, je Velká Británie. Mezinárodní organizace, která se zaměřuje na korupci, rozdělila státy NATO podle zavedených opatření a dohledu nad institucemi zajišťujícími bezpečnost a obranu státu. Hodnocení se týkalo i personální politiky či rizik při působení v zahraničních operacích.\nJako střední hodnotí Transparency riziko korupce v obraně v Česku. Opatření jsou podle organizace účinná z poloviny až dvou třetin. „Z pohledu TI Česká republika můžeme za největší problém považovat absenci jasného, dlouhodobého a veřejného akvizičního plánu. To pak umožňuje mimořádné nákupy zneužívající výjimky z otevřených veřejných soutěží,“ uvedl programový ředitel české pobočky Transparency International Radim Bureš.\nKritiku sklidila personální politika\nZa zadávání velkého množství zakázek za pomocí výjimek ze zákona bylo ministerstvo v minulých dnech kritizováno. Představitelé obrany ale dlouhodobě poukazují na to, že jim zákon neumožňuje snadno pořídit například výzbroj, se kterou je armáda spokojená. Řada výběrových řízení se také výrazně protahuje kvůli stížnostem firem, které v tendrech neuspějí.\nPoměrně výrazně byla podle Bureše kritizovaná i personální politika a kritéria vybírání lidí do funkcí a povyšování lidí. Ostrou kritiku sklidila i nedostatečná protikorupční příprava před výjezdy na zahraniční mise. Naopak dobře je hodnocena transparentnost resortu obrany a přístup k informacím. „Řada informací je k dispozici na webových stránkách. Existuje také slušná parlamentní kontrola,“ dodal Bureš.\nNejhůř dopadlo Portugalsko a Turecko\nDo stejné skupiny jako ČR zařadila organizace také například Francii, Itálii, Řecko nebo Maďarsko. Za účinnější považuje Transparency International protikorupční opatření v resortu obrany například v Polsku, Německu nebo Lotyšsku, kde je celkové riziko korupce v obraně nízké.\nPouze dva členské státy NATO, a to Portugalsko a Turecko, organizace naopak zařadila do skupiny s vysokým rizikem korupce. Stejně vyhodnotila situaci ještě ve dvou partnerských zemích Aliance – Arménii a Ukrajině. V Afghánistánu, Ázerbájdžánu a Uzbekistánu jsou potom protikorupční opatření účinná sotva z třetiny a hrozba korupce je velmi vysoká.\nHodnocení zpracovala britská pobočka TI na základě údajů z roku 2014. Bureš poznamenal, že od té doby se řada věcí změnila. „V okamžiku, kdy jsme měli možnost výsledky komentovat, tak jsme měli pocit, že se jedná o jednoznačně zlepšující se trend, dneska bych si tak jistý nebyl,“ poznamenal. Poukázal například na přesun „velmi funkční protikorupční skupiny z kabinetu ministra“. Má také pocit, že v některých velmi funkčních projektech se nepokračuje.


Kniha: Rájem rozhlednovým na kole, pěšky, lanovkou i tramvají - Jiří Štekl | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Rájem rozhlednovým na kole, pěšky, lanovkou i tramvají - Jiří Štekl\nKnihkupectví > Ostatní > Rájem rozhlednovým na kole, pěšky, lanovkou i tramvají\nKniha: Rájem rozhlednovým na kole, pěšky, lanovkou i tramvají\n243 kreslených rozhleden, 243 mapek s popisem tras. Originální kniha, která se od ostatních rozhlednových průvodců odlišuje tím, že veškeré stavby v ní uváděné jsou kreslené. Autor navštívil všechny ... (celý popis)\nRájem rozhlednovým – 70 nejnovějších rozhleden České republiky\nNakladatelství: Cykloknihy s.r.o.\nRozměr: 212 x 148 mm\nÚprava: ilustrace , mapy,\n243 kreslených rozhleden, 243 mapek s popisem tras. Originální kniha, která se od ostatních rozhlednových průvodců odlišuje tím, že veškeré stavby v ní uváděné jsou kreslené. Autor navštívil všechny dostupné rozhledny v České republice na kole a zachytil je mnohdy lépe, než to umožňuje fotografie. Ke každému z 243 objektů je připojena mapka s popisem trasy, kudy a jak se k rozhledně dostat na kole, pěšky i jinak. Nechybí ani piktogramy zpodrobňující informace. Doposud žádná publikace nesoustředila takový počet rozhlednových objektů jako tato. (na kole, pěšky, lanovkou i tramvají)\nRozhledny -- Česko\nRodinné toulky : Nejkrásnější výlety lanovkou - 40 výletů s lanovkou, pohodlné pěší trasy, mapy oblastí, popisy zajímavých míst\nNejhezčí místa světa - Od Grónska po Antarktidu pěšky, stopem, na kole, na lyžích, na koni, ledoborcem nebo na mořském kajaku


Poslední zápas soutěže se stal vyvrcholením naší letošní anabáze a zároveň přinesl i náš nejlepší výkon. Je ovšem pravdou, že kromě 8., tedy mé šachovnice, jsme měli teoreticky dost velkou převahu. Zvlášť, když jsme postavili 3 hosty, což ovšem soupeři museli očekávat. Bohužel nás, jako už po několikáté, zklamal Vojta Plát, který ve 4 hodiny ráno (!!!) poslal SMS, že nemůže přijet. Důvod je zřejmě všem, kdo ho znají, jasný….. O to víc musíme poděkovat Olegovi Urbáškovi, který neváhal a v kritické situaci nás posílil, i když měl jistě na neděli jiné plány. Přečíst zbytek tohoto článku »\nKategorie: KP2V druřžstev 2013/14 3 komentáře\nOpět jeden ze zajímavých zápasů s několika zápletkami. Někde nám byla Caissa nakloněna příznivě,¨jinde od nás svoji tvář odvrátila, takže celkový výsledek je asi spravedlivý. Mohli jsme vyhrát 6:2, ale i prohrát 3,5:4,5. Situace se neustále měnila a tipovat výsledek by bylo hodně odvážné. Až po 4.hodinách hry se vyjasnilo a šlo pouze o to, s jakým skóre vyhrajeme. Přečíst zbytek tohoto článku »\nKategorie: KP2V druřžstev 2013/14 2 komentáře