Akce roku 2001 | Valašské muzeum v přírodě\nCesta: Programy a výstavy / Archiv / Akce roku 2001\nAkce uskutečněné v roce 2001\nve Valašském muzeu v přírodě\n6.ledna Den tříkrálový - ve Valašském muzeu v přírodě\naneb Daleká je cesta naše, do Betléma mysl naše\nv 10.00 a 13.00 - obchůzky Tří králů\nv 11.00 hodin - koncert smíšeného komorního sboru TÉMA v kostele sv. Anny\n24. února Masopust - ve Valašském muzeu\ns černými fúsy,\nten Mikeš bachratý\nTutéj nám nedali,\ntutéj nám dajú,\nNa veřejnost dáváme, že se v sobotu 24. února 2001 opět rozloučíme s velikým hříšníkem, s naším milovaným masopustem. Areál Dřevěného městečka ožije lidovými obyčeji, masopustními obchůzkami, písněmi, tanci a desítkami lidových masek.\nChybět nebudou ani řezníci se soutěží O nejlepší valašskou klobásu.\n9.30 – zahájení soutěže\nO NEJLEPŠÍ VALAŠSKOU KLOBÁSU a prezentace řezníků\nod 11. 00 v areálu Dřevěného městečka\nprogram souboru JEDLOVINA\n13.30 – vyhlášení výsledků IV. ročníku soutěže\nO NEJLEPŠÍ VALAŠSKOU KLOBÁSU\n14.00 – obchůzka masopustního průvodu v podání souborů\nSOLÁŇ, JAVOŘINA, JEDLOVINA a vesnické skupiny z POZLOVIC\n15.00 – pochovávání basy\nV průběhu celého dne bude v Dřevěném městečku vyhrávat ZUBROVKA\nV areálu najdete vše, co ke končinovému veselí patří: koblihy, zhřívanici, klobásy\ni nejrůznější řeznické speciality. Přijďte, jste všichni srdečně zváni.\nZhusta, chlapci, zhusta, konec masopusta,\nmasopust sa krátí, věc sa nenavrátí.\nZávěr zimy prožívali naši předkové často ve znamení zábav a bujarého veselí. Byl čas masopustu. Nastal již svátkem Tří králů a klenul se mezi závěrem Vánoc a dobou předvelikonoční a kulminoval svými závěrečnými dny, které bývaly nazývány poslední masopust, fašank, končiny nebo také ostatky.\nV životě mnoha lidských generací hrál důležitou úlohu jako zlomový bod na rozhraní dvou ročních etap. Jednalo se o dobu poměrného hospodářského klidu, o níž se ostatně říkalo, že kdo v masopustě moc dělá, v létě to odleží. Dokončovaly se ještě drobné práce z předešlého hospodářského roku (draní peří, přástky, mlácení obilí), ale zároveň se všichni připravovali na blížící se jaro, počátek nové hospodářské sezóny. Souvisela s tím i řada symbolických magických úkonů a pověr, majících zajistit jednak blahonosný a plodonosní účinek, jednak ochránit usedlost před zlými silami a nepříznivými vlivy.\nS prvními týdny roku byly pevně svázáno i několik obchůzkových obyčejů konaných na Tři krále, svatého Blažeje (3. 2.), svatou Dorotu (6. 2.) a svatého Řehoře (12. 3.). Účastnila se jich především mládež a děti školou povinné a měly podobu drobných dramatických výstupů prokládaných zpěvem. Byl to i jistý způsob koledy, kterým si přilepšovaly, jak samotné děti, tak i pan učitel, který takto vybíral v naturáliích školné.\nMasopust vrcholil ve třech dnech před první postním dnem zvaným Popeleční (též škaredá) středa. Při pomyšlení, že již zakrátko nastane dlouhý předvelikonoční půst, si každý dopřál dosytosti bujarého veselí, zpěvu, tance – a pochopitelně i jídla a pití. Ne nadarmo se v tento čas odehrávalo nejvíce zabíjaček. Ostatně mrazivé počasí pro ně bylo ideální a řezníci měli proto v tento čas nejvíce napilno. Jeden z lidových popěvků se jim posmívá: „ ... a vy, páni řezníci, jak to děláte, vy volečky kupujete a peněz nemáte! "\nNezbytnou součástí masopustního jídelníčku byly koblihy smažené na másle, dříve i na bukvicovém oleji. Měly svou obřadní úlohu v podobě obětních poživatin, které vynášel hospodář do polí. Na stole ovšem nesměly chybět ani boží milosti, klobásy a slanina a pochopitelně pálenka, neboť tím vším byli obchůzkáři obdarováváni. A pokud byla třeskutá zima, vhod přišlo i počastování teplou zhřívanicí. O jídle a obdarování obchůzkářů se zpívá i v masopustní písni z Valašskokloboucka:\njak nám velký uřežete, do neba sa dostanete."\nNejtypičtější součástí závěru masopustu byly obřadní obchůzky a rej maškar. Původně byly vyhrazeny je pro svobodnou mužskou mládež a mladé ženaté muže, posléze se možnost účasti rozšiřovala i na další obyvatele. To, co vykoledovali, nakonec zpeněžili a utratili u taneční zábavy. K obchůzce a zastávkám u jednotlivých usedlostí patřil i tanec. Byl pociťován jako obřadní povinnost, jíž se hospodyně, a často ani hospodář, nemohli vyhnout. A tak hospodyně či jejich svobodné dcery tančily za zpěvu: „ ..to bude na konopě, to bude na len, toto bude starej babě, toto bude mladej! " - a čím výše tanečníci vyskakovali, tím vyšší a větší plodina měla narůst.\nNěkteré z masopustních masek mají prastarý původ dokonce až v době pohanské, jiné jsou novodobými inovacemi a aktualizací. Obyvatelstvo oplývalo při jejich přípravě neobyčejnou fantazií. Téměř v žádném z masopustních obchůzek nesměl chybět medvěd, oblečený v obráceném kožichu nebo omotaný hrachovinou či slámou. Medvěda vodila na provaze jiná maska – medvědáře či žida. Masce medvěda se přisuzovaly magické plodonosní vlastnosti, které mohly být přeneseny na ženy i celé hospodářství. Při každé zastávce si s ním tedy hospodyně a děvčata musela zatancovat, odepřít mu tanec bylo nemyslitelné. Medvěd při tanci poskakoval kolem hospodyně, strkal do ní, dával ji hubičky a tropil nejrůznější rozvernosti. Pokud byl medvěd oděn do slámy či hrachoviny, snažily se ženy kousek z něj odtrhnout a ten pak vkládaly drůbeži do hnízda, aby se húsata dobře válaly.\nSlaměný medvěd se svým přestrojením podobal východomoravské masce pohřebenáře, muže oděného také do slámy s papírovými ozdobami a třásněmi na hlavě. Při své obchůzce v masopustní pondělí držel v jedné ruce rožeň, na který napichoval výslužku, v druhé měl karabáč nebo bič a neustále vykřikoval: „Pohřebeň, staré baby na hřebeň!". Obyvatelé mu o záda rozbíjeli staré hrnce, které již nebyly k užitku. V Nedašově nosil na ramenou pytel a po bocích kabely, do nichž skládal obdaruňky - koláče, chléb a obilí.\nK nejstarším formám masek patří převleky mužů za ženy, hlavně za nevěsty. Na jižním Valašsku byla dokonce jedním z ústředních motivů obchůzky parodie celé svatby. Tento zvyk souvisel s množstvím uzavíraných sňatků v tomto období, ale chápat ho musíme i ve vztahu k ostatním skrytým erotickým motivům masopustu (tanec, hry...), majících zajistit zdar hospodářství v novém roce.\nČastým námětem bývaly běžné profese a povolání z bezprostředního okolí. V průvodu bychom tak mohli potkat řezníky, holiče, lékaře, dráteníky ale i hasiče či vojáky všech možných podob. Masopustní maska byla často prostředkem výsměchu a kritiky některých lidských vlastností a neřestí – hamižností počínaje, přes tloušťku až po přehnanou výřečnost. Většinou novějšího původu jsou naopak zvířecí masky, mezi nimiž nechyběl ani velbloud, slon či opice. Domácí zvířenu vedle již zmíněného medvěda zastupoval kůň (mohl být i s jezdcem), vizovičtí řezníci chodili při obchůzce s teletem (většinou pes s přehozenou telecí kůží), ve Vsetíně bylo možno zase vidět průvod s vlkem. Spatřit bychom mohli i démonické postavy smrtky, čerta, někdy i hastrmana či strigy.\nObyčejů a zvyků v poslední masopustní dny bylo mnoho, každá vesnice, každý kraj byl něčím odlišný, měl svá specifika. Všude se ale období radostí a rozverností uzavíraly závěrečnou zábavou spojenou s pochováváním basy. Jedná se o parodii na pohřeb zemřelého marnotratníka. Do necek, na desku nebo na prostřený stůl či máry se položila figurína nebo samotná basa pokrytá plachtou. Následoval vlastní pohřební obřad s upozorněním na domnělé prohřešky basy v čase masopustních zábav a za tklivého nářku byla slavnostně vynesena ven ze sálu a „pohřbena". Po tomto aktu čas nevázaného veselí definitivně skončil, nastal čas půstu. Sousedé si po půlnoci na rozloučenou zazpívali postní píseň a rozešli se domů. Život se opět vrátil do klidných kolejí, jen v první postní den ve Škaredou středu se např. na Vsetínsku po mši všichni ještě sešli v hospodě, kde si dali kořalku a pučálku (ve vodě máčený, vařený a posléze upražený hrách). Tančit ani zpívat se již také nesmělo, neboť během půstu byla zemja samodruhá, odpočívala a stejně jako její hospodář se chystala na nový hospodářský rok, novou úrodu.\n„Už sa fašank krátí, už sa nenavrátí,\nstaré dívky lajů, že sa nevydajů."\nRežisér: Mgr.Jaroslava Kvapilová, E-mail: kva(zavináč)vmp(tečka)cz\nText: Dan Drápala, E-mail: dra(zavináč)vmp(tečka)cz\n26.května Slabikář devatera řemesel\nSlabikář devatera řemesel je program určený především dětem a mládeži, ale i všem ostatním, kteří chtějí poznat některá ze starých řemesel a něčemu užitečnému se naučit. Návštěvník má příležitost nejen sledovat zručné řemeslníky při práci, ale také si vyzkoušet, co které řemeslo obnáší. Sám jistě pozná, kolik píle a trpělivosti je při práci potřeba.\nLetos připravujeme tento program již potřetí a to na sobotu 26.května 2001 v době od 10.00 do 16.00 hod. v Dřevěném městečku VMP.\nProgram je zároveň malým dárkem dětem k jejich svátku - Mezinárodnímu dni dětí. Chceme připomenout a alespoň na chvíli oživit některá stará řemesla, bez kterých si lidé v dřívějších dobách snad ani nedovedli představit svůj život. Bylo pro ně velice důležité zvládnout všechny práce v domě a v hospodářství a vedli k tomu své děti od útlého věku. Avšak nejen prací je člověk živ, a tak se snažili alespoň občas si udělat radost . Děti jistě potěšila dřevěná hračka, hospodyně si vyzdobila jizbu třeba pěknou výšivkou.\nVrátíme se o pár desítek let zpátky, do doby našich prababiček, kdy se velice cenila zručnost a um řemeslníků.\nTentokrát budete mít možnost vyzkoušet si kroucení provazů, pletení košíků a tatarů, malování na dřevo, modelování z hlíny a práci na hrnčířském kruhu, vyrobit ozdobu z kůže či píšťalku z proutí.\nBudete si moci "sáhnout" na jedno z nejstarších řemesel vůbec, a tím je tkaní na stavu a předení na kolovratu. Uvidíte také, jak se vyšívají "kuchařky" a jak vznikají papuče vázané na formě.\nJistě vás potěší, když dokážete z kramplované ovčí vlny upříst vlněnou nit, vytočit na hrnčířském kruhu malou nádobku nebo vyřezat píšťalku z proutí.\nAby se nám dobře pracovalo, dílo se vydařilo a všude vládla dobrá pohoda, zazpívají a zatancují nám děti ze souboru Malý Radhošť s doprovodem cimbálové muziky Šťuhélek- ve 14.00 hodin na komorním amfiteátru v Dřevěném městečku.\nSoučástí programu je vyhodnocení výtvarné soutěže dětí "Vánoce na dědině", vyhlášené Valašským muzeem.\nTěšíme se nashledanou v muzeu!\nKontakt: Helena Cviklová, tel. 0651 - 654546\nBc. Renata Barabášová, tel. 0651 - 757119\n8.-10.června MAFF Rožnovská Valaška\nOd pátku 8.6.2001do neděle 10.6.2001 - ve VMP v Rožnově pod Radhoštěm\nIX. Mezinárodní armádní folklórní festival\nIII. Celoarmádní přehlídka historického šermu\nNa počest Mezinárodního roku dialogu mezi kulturami, vyhlášeného OSN.\nPod záštitou předsedy výboru pro obranu a bezpečnost PS P ČR pana Petra Nečase\nSTŘEDA - 6. 6. 2001\ndo 18.00 Juliska Praha Příjezd izraelského souboru\nČTVRTEK - 7. 6. 2001\n10.00 Muzeum Slánska\nTřebíz Vystoupení Izraelců pro školní mládež ve skanzenu v Třebízi\n13.00 Odjezd účinkujících z Třebíze do Rožnova\ndo 18.00 štáb\nPříjezd všech zahraničních souborů, vyjma Slovenska, do Rožnova\nPÁTEK - 8. 6. 2001\n10.00 Komorní amfiteátr Rožnovským dětem\npořad zahraničních souborů pro děti z rožnovských škol\ndo 13.00 štáb\nPříjezd souboru se Slovenska do Rožnova\n14.00 Městský úřad\n(Lukeš, Dekan) Vítejte přátelé\npřijetí zahraničních delegací na radnici\ndo 16.00 štáb Příjezdy domácích souborů do Rožnova\n17.00 Vaškova hospoda\n(Lukeš, Dekan) Setkání o páté\nV.I.P. a vedoucí hostujících souborů\n18.00 Komorní amfiteátr\nZa obzorem louka daleká\nPřehlídka zahraničních souborů\n20.00 Komorní amfiteátr\nSlavnostní zahájení festivalu,\nscénické ohlédnutí VUS Ondráš Brno za vlastní historií\n22.00 Valašský pivovar\nV dobrém sme sa sešli ...\nSOBOTA - 9. 6. 2001\n09.00 nám. TGM - VMP\nposádková hudba) Roztančené náměstí a průvod\npředstavení účastnických souborů\nFabišik, Pitanica, Zechmeisterová, Šmidrkal\n10.30 Dřevěné městečko\n(Lukeš, Dekan, V.I.P., zástupce MěÚ) Vítejte na valašce\npřivítání všech účastníků z balkonu radnice\n11.00 Komorní amfiteátr\n(demonstrátoři družstva) Tož sa ukažte\nlidové hry a soutěže obratnosti\n13.00 Janíkova stodola\nsoutěž dětských zpěváčků\n14.00 pódium u radnice\nKdyž se Janík na vojnu bral\npřehlídka lidových hudeb (regrutské a vojenské písně)\n14.00 Amfiteátr na stráni\nPříběhy z dávných dob\n15.00 Komorní amfiteátr\npřehlídka dětských a dospělých VFS (téma: od Kateřiny do Řehoře)\nDekan, Pachtová, Gross\n17.00 Kostel Všech svatých\nVUS Ondráš a "Buoni Pueri"\n20.00 Amfiteátr na stráni\nPutování za folklorem\nspolečný pořad hostujících a vybraných vojenských folklorních souborů\n23.00 Amfiteátr na stráni\nnokturno a společenská závaba (humor a erotika v lidové kultuře, pokračuje volnou zábavou)\nMartin Pacek, Šmidrkal\nNEDĚLE - 10. 6. 2001\n10.30 Komorní amfiteátr\nNezáleží na sukýnce\npřehlídka dětských a dospělých VFS (programy mimo zadané téma)\n11.00 Valašská dědina Velké rožnovské klání\nexhibiční vystoupení SHŠ\n13.30 štáb Předání cen vedoucím souborů\n14.30 Komorní amfiteátr\nSlavnostní závěr festivalu a gala program ...\nV dobrém sa rozejdem\nPředpokládané zahraniční soubory:\nFrancie, Srbsko, Egypt nebo Izrael, Lotyšsko, Slovensko\nHosté z ČR: Buffo, Hadař, Radhošť, liptálské mažoretky, šermíři\nDalší vystoupení účastníků Rožnovské valašky proběhnou v rámci Dětských Liptálských dnů v Liptále.\n23.června 2001 SVATOJÁNSKÁ NOC\nSvatý Ján se souborem Hradišťan Jiřího Pavlicy\nS blížícím se letním slunovratem se pojily a pojí svatojánské obyčeje, které jsou na Valašsku spojeny především s pálením ohňů. "Idem vyhazovať čarodějnice" se říkávalo především na Rožnovsku, protože pálení ohňů souviselo se zapalováním starých metel - čarodějnic. Svatojánskému ohni se přisuzovala i ochranná moc, proto např. oharky vkládaly hospodyně do zelí, aby je nežrala housata a mušky, a v neposlední řadě měla svatojánská noc také moc čarovnou. Zvláštní kouzlo bylo přisuzováno svatojánské rose, kterou ženy sbíraly před východem slunce do máselnice, aby měly hodně másla.. O svatém Jánu se podle tradice hledaly poklady, což bývá na Valašsku spjato s horou Radhošť a kultem pohanského boha Radegasta - ten prý bdí nad valašským obyvatelstvem a také hlídá poklady v podzemí Beskyd.\nSlunovratové slavnosti se na hoře Radhošť konaly za účasti obyvatelstva z širokého okolí již od 18. století.\nV sobotu 23.6.2001 se vrátíme do dob dávno minulých s vynikajícím souborem Hradišťan z Uherského Hradiště, který ve svém tématickém programu nazvaném "O slunovratu, ...co kdysi bývalo a znovu kdysi bude..." přiblíží návštěvníkům Valašského muzea v přírodě zvyky a obyčeje dob dávno minulých. Ve svém pořadu chce Hradišťan připomenout mnohé z principů, které cítili a chápali lidé před námi a které jsou platné a potřebné i pro dnešního člověka. Uvědomění si sounáležitosti s přírodou a ročním koloběhem.\nProgram souboru Hradišťan začíná 23.6.2001 ve 21.00 hod. v amfiteátru Na stráni ve Valašské dědině Valašského muzea v přírodě a koná se za každého počasí.\nO SLUNOVRATU - ... o tom co bývalo a znovu kdysi bude...\n2. Zrození slunce a hvězdy Betlémské\n3. Vteřina v lednu\n4. Masopust držíme\n5. Sonet o jaru\n6. Svár zimy a jara\n7. Modlitba za vodu\n8. Lásko, milá lásko\n9. Svatojánské slunce\n10. Povříslem hrubým\n12. Sonet o lásce a modrém portugalu a také o radosti\n13. Smíření léta s podzimem\n14. O naději\n15. Dušičkové rozjímání\n16. Pozdraveno budiž světlo\n5. - 8.7. 2001 ROŽNOVSKÉ SLAVNOSTI\nPROGRAM ROŽNOVSKÝCH SLAVNOSTÍ\nČTVRTEK- 5. července - DEN SLOVANSKÉ VZÁJEMNOSTI\nZpěvy zemí slovanských\nv podání souborů z Polska, Slovenska, Chorvatska a České republiky\n10.00 pódium u radnice\nHrajeme a zpíváme vždycky vesele\núčinkuje soubor z Valašska\n13.30 Komorní amfiteátr\nNa jih od Visegradu\nprogram maďarského souboru\n15.00 Slovan všude bratry má\nslavnostní pořad na počest slovanských věrozvěstů\nPÁTEK - 6. července - JÁ MÁM SRDCE JAKO Z MEDU\ndopoledne Dřevěné městečko\nJarmark chutí nejen medových, navíc ukázky kulinářského umění zemí zahraničních účastníků. Po celý den ukázky včelařských prací, výroba svíček, vtlačování perníků do forem, dílny pro návštěvníky, prodej včelích produktů a včelařských potřeb.\nProgram účastníků festivalu Rožnovské slavnosti 2001\n14.00 Komorní amfiteátr Peč, ceruško, marcipán ...\nSOBOTA - 7. července - SLAVNOST POROZUMĚNÍ\n09.30 rožnovské náměstí\nHosté ze světa se představují\n10.30 - Dřevěné městečko - pódium u radnice\n10.00 Komorní amfiteátr\nMemoriál Dušana Růžičky základní kolo soutěže v odzemku a obuškovém\n12.00 Co srdce spojí, moře nerozdvojí\nvystoupení krajanských souborů a domácího hostitele\n13.30 pódium u radnice Vystoupení slovenského souboru\npódium u rybníčku Vystoupení polského souboru\n14.00 Komorní amfiteátr Medové ostatky\nprogram souboru z města perníku - Pardubic a souboru Radhošť\n14.30 pódium u radnice Vystoupení souboru Jasénka ze Vsetína\npódium u rybníčku Vystoupení krajanských souborů\nPoďme, chlapci, poďme zbíjať\nMemoriál Dušana Růžičky - finále soutěže v odzemku a obuškovém s hosty ze Slovácka, Slovenska, Polska a Maďarska\n15.30 pódium u radnice Vystoupení souboru z Chorvatska\npódium u rybníčku Vystoupení souboru z Čech\n17.00 Komorní amfiteátr\nJavořina 40-ti letá\nslavnostní pořad k výročí založení známého rožnovského souboru\n20.00 A dyž sa Valášek narodí\ngalaprogram k jubileu dlouholetého ředitele Valašského muzea v přírodě PhDr. Jaroslava Štiky, CSc.\n21.30 O zbojníkoch a pokladoch\npořad valašských souborů ke 100. výročí narození malíře Jana Kobzáně\n22.00 Dřevěné městečko Jedna rodina\nlidová veselice na třech pódiích\nNEDĚLE - 8. července - SETKÁNÍ POD RADHOŠTĚM\nvystoupení dětských souborů Visegradské čtyřky\n13.00 Návraty do staré vlasti\nvyznání našich krajanů\n14.00 pódium u radnice Vystoupení dětského souboru z Maďarska\npódium u rybníčku Vystoupení dětského souboru ze Slovenska\nGaudeamus igitur ...\nhlavní pořad Rožnovských slavností, účinkují nejlepší vysokoškolské soubory z Maďarska, Slovenska, Polska a ČR\n6.7.2001 JÁ MÁM SRDCE JAKO Z MEDU ... - pátek\n"Malý to tvor a neúhledný ale pro své nápadné vlastnosti\na dílo lidem od dob nejdávnějších velevzácný."\nTakto hodnotil počátkem 20. století včely a včelařství valašskomeziříčský katecheta P. Eduard Domluvil. Ukázat běžným návštěvníkům um starých medařůa jejich dnešních následovníků i rozmanitost zboží pernikářů od dob nejstarších až po současnost si dalo za cíl Valašské muzeum v přírodě v Rožnově pod Radhoštěm, které připravilo na pátek 6. července 2001 pořad "JÁ MÁM SRDCE JAKO Z MEDU ...".\nTento program bude věnován nejen zmíněnému medu, ale celkovému využití všech včelích produktů, včelařství, pernikářství, voskařství atd. Návštěvníci i znalí včelaři zde budou moci zhlédnout výrobu svíček a odlévání voskových obětin, zdobení perníků i starý způsob formování perníků vtlačováním do dřevěných forem a také výrobu takovéto pernikářské formy.\nPochopitelně nebudou chybět ani praktické ukázky včelařských prací, poradna pro včelaře i prodej rozmanitého\n"medového zboží" (medu, perníku, medoviny, svíček, přírodní kosmetiky s přídavkem medu či ostatních\nvčelích produktů, apod.), včelařských potřeb a veškerého dalšího sortimentu této oblasti.\nV praktické voskařské a pernikářské dílně si budete moci sami vytvořit perník, jaký se dělával v minulých stoletích nebo také vyrobit svíčku.\nNavíc se připravuje i přednáška o včelích produktech očima lékaře a ochutnávky "desatera medových chutí",\ndíky nimž poznáte, že nejen v perníku má med své místo.\nJelikož záštitu nad celou akcí převzal Český svaz včelařů, doufejme, že po celý den bude v areálu Dřevěného městečka\n"rušno jako v úle" a že tímto způsobem každému zájemci i náhodnému návštěvníkovi alespoň trochu poodhalíme taje\na krásy "medaření".\nZ historie včelaření na Valašsku ...\nTradice chovu včel zde má již dlouhou a barvitou historii. V rozsáhlých lesích přežíval hluboko do 16. století prastarý\nzpůsob chovu včel v dutinách stromů zvaný brtnictví. Využívalo se při něm přirozených i uměle vytvořených dutin stromů,\nv nichž se usazovaly včelí roje. Připomínkou na ně i v době, kdy již brtě byly v lesích dávno opuštěny, zůstaly místní\nnázvy polností Brtva, Brtná, louka Brtnica či jména valašskomeziříčských měšťanů Brtníků a rolníka Jana Brtného\nKdyž začali od 15. století pronikat místní obyvatelé stále hlouběji do hor, mýtili les a zakládali pastviny, pole i nové\nusedlosti, stávaly se součástí jejich pasek i včelíny. Nebyly to ovšem již brtě. Měly podobu modernějších klátových úlů,\nmocných dlabaných kmenů s česny v jejich čelní straně.\nDíky vyšším výnosům i snadnější manipulaci posléze od 17. století klátové úly lesní brtnictví zcela vytlačily. Klaťáky\npřitom na Valašsku dosahovaly úctyhodných rozměrů, "drobečci" to jistě žádní nebyli. Podle objemu kmene se nazývaly\njedneráky, dvojáky, trojáky a některé dokázaly pojmout dokonce až čtvero včelstev. Ještě na počátku 20. století byl\nv Trojanovicích využit javorový kmen z Pusteven k zhotovení mocného klaťáku, vysokého 250 cm, s průměrem větším\nnež jeden metr. Celkem se do něj směstnalo sedm včelstev!\nSamotná vrchnost podporovala zájem poddaných o chov včel, ostatně sama si zřídila vlastní včelíny a navíc medařství\njejích poddaných pro ni bylo vítaným zdrojem příjmů. Nemůžeme se tomu ani divit, neboť mnohdy to byl právě med\na včelí vosk, kterým se splácely naturální dávky vrchnosti a byly i vítaným artiklem výměnného obchodu.\nPodpora chovu včel spočívala i v udělování tzv. medařského práva. Své právo měla města Frenštát pod Radhoštěm,\nknížecí město Lipník nad Bečvou, stejně jako Vizovice. Zdejší medařské právo udělené Prokopem z Gollen obsahuje\nopatření při chycení roje, proti včelí nákaze, pamatuje na hájení medonosných stromů i na případy krádeže včel.\nJedno z nejstarších práv na Valašsku i celé Moravě bylo uděleno panem Bernardem ze Žerotína na panství\nValašské Meziříčí a Rožnov v roce 1591. Medařské artikule zaručovaly chovatelům samosprávu, v jejímž čele stál\nlamfojt, k němuž se přidružoval purkmistr a čtyři přísežní. Obdrželi zároveň gruntovní knihy v podobě medařských\nregister, kam se zapisoval počet včelstev, jejich umístění, vlastnictví i odvody z nich. Měl-li někdo z poddaných\nzájem o chov včel a zbudování brtě nebo klátů, podpořila jej vrchnost např. i tím, že dovolila vybrat si svobodně\nv panských lesích dřevo - ovšem mimo lípy. Nově vznikající včelíny nesměly být ovšem budovány v bezprostřední\nblízkosti stávajících, aby "... z obojí strany beze škody jedné druhému včely držeti mohl." Zakázáno bylo i kácení\njavorů. lip, rokytí a jiných medonosných stromů a keřů v blízkosti brtí. Neohlášení nemocí včel, ničení brtí a zatajování\nskutečného stavu včelstev si vymínil pan Bernard ze Žerotína "k trestání k ruce své."\nNěco málo o řemesle pernikářském ...\nPernikáři uměli prodávat své zboží a některé výrobky přitom nemuseli ani příliš nabízet. Uznejte sami, že perníky\ns nápisem "Růžičky na líčku bledém vykouzlí perníčky s medem" či "Medový perníček - do srdce chodníček"\nmluvily samy za sebe.\nA což teprve ty s mnohem rafinovanějšími slogany typu "Od koláčků žena mládne, od perníčků tchýně sládne" nebo "Kdo s tím srdcem přijde k nám, tomu něco pošeptám"! Výrobci perníku se snažili upoutat pozornost a přilákat kupce nejenom různými nápisy a říkánkami.\nV průběhu času zdobili perníky bílými a barevnými cukrovými polevami, mandlemi a sušeným ovocem,\nmarcipánovými doplňky, později dokonce i zrcátky, barvotiskovými obrázky, krajkami, korálky či staniolem.\nTakto zdobené vykrajované perníky si všichni dokážeme představit či vybavit, ale na úplném začátku vypadalo\npernikářské zboží docela jinak ...\nUvádí se, že první zpráva o perníku u nás pochází z roku 1335. V průběhu 15. století přibývá pernikářských\nmistrů ve velkých městech a o dalších 100 let později už nacházíme výrobce perníku i v městech menších,\nbyť sdružené společně s koláčníky, mlynáři či krupaři v jednom cechu pekařském.\nVýroba perníku a marcipánu nebyla vzhledem k surovinám a samotnému způsobu výroby ani levnou ani\njednoduchou záležitostí. (Jelikož se přesné recepty a postupy přípravy i pečení předávaly v rodinách pernikářů,\nplatí toto pravidlo i pro případné současné experimentátory.) Základem těsta byl kvalitní med, mouka a směs\nkoření. (U některých výrobků byl med nahrazován nebo kombinován s levnějším "sirobem" vařeným z cukrové řepy.)\nTěsto se po prvním vypracování nechávalo dostatečně dlouho uležet (tímto se míní nikoliv hodiny, ale týdny,\nměsíce, ba i roky!) a mnoho síly bylo zapotřebí, než se pak opět uvedlo do tvárného stavu. Poté už se mohlo\nzačít s vlastním formováním a pečením žitných marcipánů, piprlí a piprlátek, jazejčků i topinek, šiflí, táflového\na bledého perníku, nyrnberských cetlí, konfekt i černých šišek neboli hůlek . . . Také Vás tak lákají ty nezvyklé\nnázvy a přemýšlíte, co to vlastně mistrům a tovaryšům pernikářské dílny vznikalo pod rukama? Především díky\ndřevěným vyřezávaným formám, v nichž se některé z výrobků formovaly před pečením, víme, jak toto pečivo\nvypadalo. (Naše nejstarší dochované a datované pernikářské formy pochází z poloviny 17. století, ale doklady\no vzhledu perníku a marcipánu ve 14. - 16. století u nás chybí.)\nNáměty pernikářských forem, které se vyřezávaly z tvrdého, nejčastěji hruškového, dřeva, se v průběhu času samozřejmě měnily, přičemž nejoblíbenější přetrvávaly celá století. Postupem času ubývalo náboženských a přibývalo světských motivů.\nMezi srdci, děťátky, rejtary, koníky a kavalíry se objevovali sv. Mikuláši, jelínci, dámy a panenky, šašci i obyčejné fajfky,\nsrpy, košíčky, hodinky a pistole, ale třeba i tzv. peněžníky, hrozníčky, objímačky a mnoho dalších. Zcela zvláštní\nsortou zboží byla drůbeřka (popř. drůbežka) - drobnosti určené k hraní (nikoliv k jídlu), tvořené pomocí dřevěných\nforem nebo přímo "z volné ruky". Na rozdíl od výše jmenovaných perníků a marcipánů byla drůbeřka plastická, lepená\nz více dílů a také barvená.\nPro děti tak pernikáři připravovali např. kolíbky s miminky, kočáry tažené koníky, košíky, střevíce aj. Mistři medového řemesla jezdili prodávat své zboží na trhy, jarmarky a poutě, později mívali i své vlastní krámky.\nZprvu "luxusní" perník a marcipán se v 17. a 18. století stávaly oblíbenými a dostupnými pro stále širší okruh lidí,\ndřevěné formy však byly od konce 19. století stále častěji nahrazovány pouze obrysovými kovovými vykrajovadly\na perníky zdobeny již zmiňovanými cukrovými polevami a barvotiskovými obrázky. Nakonec vstoupilo na scénu\ncukrářské řemeslo a výroba, které pernikářství vytlačily takřka nadobro.\ndo 16.00 h.\n8.PEKAŘSKÁ SOBOTA - 14. července 2001\nChleba - nejzákladnější pečivo, dar přírody, plod lidské práce. Pečení chleba se považovalo za\nvelký obřad a byla mu přisuzována velká vážnost. Neodmyslitelnou součástí pracovního postupu\nbylo požehnání a zaříkávání chleba i pece. Po upečení se uchovával jako vzácnost a často se\nzamykal. Nikdy se nejedl čerstvý, aby ho neubývalo. Znakem pohostinství a srdečnosti bylo nabízení\nchleba hostovi a odmítnout tento zvyk byla urážka. Nebylo však zvykem načínat chleba večer,\nto aby zbytečně nevysychal.\nDoma se chleba pekl v určitých dnech, nikdy však v sobotu a neděli, protože se věřilo, že ve sváteční\na polosváteční dny by těsto v díži nevykynulo. Důležitou roli při pečení hrála díže. Ta se nikdy nevynášela\nz domu a ani se nepůjčovala. Jenom když měla posloužit k zažehnání nebezpečí, postavili ji mezi dveře\nnebo vynesli na zápraží. Před mísením těsta udělala hospodyně nad díží tři křížky kopistí. Když pak\ntěsto vybrala, udělala na dně díže opět tři křížky, aby se vydařil i další chleba. Také první bochník se\npřed sázením třikrát požehnal a aby se poznal, označil se třemi dolíčky. Jedl se až naposledy a věřilo se,\nže je léčivý. Za velké neštěstí se považovalo, jestliže hospodyni upadl bochník, když ho nesla k peci.\nVěřilo se, že někdo z rodiny v blízké době zemře.\nPo celá staletí se lidé obávali hladu, moru a válek. Vždy byli lidé závislí na rozmarech přírody. Na\nstřídání let úrodných s roky neúrodnými, kdy nedostatek obilí znamenal nejen nedostatek chleba,\nale velmi často i krutý hlad. Proto prosili ve svých modlitbách o pěkné počasí, o hojnou vláhu a pokojné\nčasy. Proto se denně modlili ve svých srdcích o chléb vezdejší, o klid, mír a hojnost obilí. Při morových\nranách často lékaři doporučovali jíst chleba se slaným máslem. V dobách hladomoru však jedli lidé chléb\nupečený ze slámy, brambor nebo dokonce i ze ztrouchnivělého dřeva. Ti co měli trochu mouky, přidávali\ndo ní plevy, otruby, mlýnský prach, řezanku ze slámy a v lepším případě vikev, boby a jiné luštěniny.\nZ takového chleba pak naopak vznikaly nemoce.\nI když se pekařské řemeslo objevovalo ve městech mnohem dříve, první statut pekařského cechu je\nznámý až z roku 1338. Nemohla se jím však pochlubit Praha, ale malé jihočeské městečko Netolice.\nArtykule cechu, které si netoličtí sami vypracovali, potvrdil 8. září 1338 opat kláštera ve Zlaté Koruně\nTheodorikus, který prohlásil: "My, bratří Theodorik opat, Gerhart převor a veškeren konvent kláštera\nSvaté Koruny, řádu cisterského, pražského arcibiskupstvie chceme, aby došlo k oznámení všem věrným ....,\nže poctiví a opatrní muži, pekaři městečka našeho Netolického a mistři řemesla pekařského prosili\nnás pokorně a ustavičně ... o potvrzení bratrstva, jehož statuta byla potom ještě opatem Ludolfem skrze\nmilost předka našeho opata kněze Theodorika puojčené obnovena v roce 1402".\nPekařům bylo dovoleno prodávat chleba pouze tři dny v týdnu - v pátek, neděli a pondělí. V pátek měli\ncechmistři rozřezávat v krámech chleba, zda je bílý a dobrý. Když tomu tak nebylo, pekař upadl "ve vinu\nsedmdesáti peněz". Další články se týkaly připouštění k řemeslu, výhod městských synků, hospody\na života v cechu. Cizí pekař, který žádal o přijetí do bratrstva, musel podle regulí zaplatit "konšelům,\nrychtáři, kostelu a všem pekařům džber piva na paměť pevnější".\nSpolečné cechy mívali pekaři s mlynáři. Pořádali společné schůze ve společné hospodě, měli společnou\nkorouhev, ale i oltář a svíce v kostele. Nevládla však mezi nimi shoda. Ve mlýnech se často provozovalo\npecnářství a pekaři žalovali na konkurenci. Při velkých mlýnech vznikaly často také velkopekárny, které\nprodávaly chleba za podstatně nižší ceny. To bylo zhoubou nejen pro mnohé pekaře, ale také menší mlýny.\nPekařských sobot se konalo ve Valašském muzeu v přírodě v Rožnově pod Radhoštěm již sedm.\nA všechny byly opravdu dobře vypečené, i když někdy nechyběly ani dešťové kapky. Účast na této akci\nbyla původně motivována především soutěží o nejpěknější a nejchutnější chléb. Hned první ročník však\nvyzněl jako oslava prastarého cechu pekařského a stal se zároveň milým společenským setkáním.\nPrvními soutěžícími byl pekárny z Valašska a blízkého okolí. Dnes už přijíždějí nejen z celé Moravy,\nale i z Čech a dokonce ze Slovenska.\nCelou soutěž budou letos opět sledovat dvě poroty. Tu laickou tvoří návštěvníci muzea a nebudou\nto mít lehké. Hlasovací lístek pouze jeden a tolik dobrého pečiva. Vítěz tohoto hlasování se pak stane\npekařem Valašského království. Náročná kritéria na vzhled a chuť chleba a rohlíků posoudí mezinárodní\nodborná porota složená z odborníků z České republiky a Rakouska.\nSoučástí Pekařské soboty je odborný seminář a přehlídka pečiva. Zváni jsou především pekaři, ale\ni širší veřejnost. Nad touto částí programu převzal záštitu koncern IREKS z německého Kulmbachu,\nzastoupený dvěma dceřinými společnostmi ENZYMA a STAMAG Brno.\nLetos poprvé uvidí návštěvníci také ukázky tradičního pečiva a v areálu Valašské dědiny zavoní čerstvý\nchléb právě vytažený z pece.\nKromě tvrdé práce patří k životu také zábava. O tu se postarají nejen účinkující, ale také pekaři.\nŽe jim humor není cizí, dokáží při soutěži Chléb a hry. Předvedou své pekařské umění ve zcela netradičních\ndisciplínách. K tomu jim pěkně zahraje muzika. Odpoledne pak proběhne vyhlášení výsledků obou soutěží\nse zábavným programem.\nProgram Pekařské soboty může také vést k zamyšlení.Ochutnáme spoustu upečených dobrot sladkých\ni slaných, ale zkusme se zamyslet nad moudrými slovy písaře Ani ze starého Egypta: "Nejez chleba,\nkdyž jiný trpí nedostatkem a ty mu nepodáš své ruky s chlebem. Jest známo, že člověk jest bytost,\nkterá nežije věčně. Jedni jsou bohatí, druzí chudí a chléb se drží toho, kdo jej dává jinému."Platí to i dnes.\nFotografie z Pekařské soboty roku 2000\n08.00 hodin Budíček Zubrovky ze Zubří, přehlídka pekařských stánků, ochutnávky, prodej\n10.00 hodin Slavnostní zahájení, průvod soutěžících, uvedení cechmistrů do funkce,\npředstavení mezinárodní odborné poroty\n10.30 hodin Hodnocení mezinárodní odborné poroty, pekařský trojboj Chléb a hry, odborný seminář a výstavka pečiva v Hospodě Na posledním groši, Zwarte Fanfare z Holandska\n13.00 hodin Hraje a zpívá Zubrovka ze Zubří\n14.00 hodin Hlavní program s vyhlášením výsledků soutěží\nvystoupí dětský soubor Dúbravěnka z Dubňan, herec a zpěvák pražské\nYpsilonky Jiří Schmitzer\nZubrovka vyhrává pekařům i návštěvníkům celý den.\nPovídání o chlebě (historie a zajímavosti) a informace o jednotlivých účastnících a firmách\nFojtství z Velkých Karlovic - výstavka tradičního pečiva\nValašská dědina - chalupa z Nového Hrozenkova č. 10 - pečení chleba\nMilena Habustová - režie programu, tel. 0651/757118, 0604370436,\ne-mail: sekretariat(zavináč)vmp(tečka)cz nebo\nZdeněk Cvikl, tel. 0651/757163\n14.července Hudba v pohybu\nMezinárodní festival Hudba v pohybu 2001 se koná\n14. července od 17 hod. v amfiteátru ve Valašské dědině v areálu skanzenu Valašského muzea v přírodě.\nFestival je zaměřen na propojování tradiční lidové hudby se současnými hudebními žánry (folk, jazz, world music).\nDramaturgicky se pohybuje ve středoevropském prostoru.\n- ženský sbor Karlovjanky a valašská hudecká muzika\n- GÓROLE(ČR) - polská horalská muzika\n- Pavla Milcová a Peter Binder (ČR)\n- Teagrass (ČR+SR) + hosté\n- JEJ DRUŽINA (SR, Banská Bystrica) - folk&world music\n- BENEDIKTA (ČR, Karviná) - folk&world music\nUvádí: Jiří Plocek\nVstupné: 140,- Kč (studenti, vojsko, důchodci - 50%, děti do 15 let zdarma)\nProdej CD z oblasti folku, world music a folkloru na místě\nInformace: David Němeček - 0602-741882, e-mail: davidn@volny.cz\n21.července Hejův nožík\n5. Hejův nožík v sobotu 21. července 2001 v Dřevěném městečku\nnavazuje na předchozí tvůrčí setkání, připomínající život a dílo nejosobitějšího valašského řezbáře\n20. století - Josefa Heji.\nJosef Heja se narodil 12.března 1902 v Hovězí, do Halenkova - Dinotice, kde prožil většinu svého života, se přiženil.\nJeho obživa závisela na vynikající znalosti práce se dřevem, do níž ho zasvětil jeho otec. Uměl bednářskou i tesařskou\npráci, ale také vyřezávat ze dřeva, jako jeho děd. Zemědělské hospodaření na usedlosti bylo doplňkem obživy.\nNejoblíbenějším způsobem Hejova odpočinku bylo ranní nebo pozdně odpolední pasení dobytka. Pasinek s lesem\nna okraji byl jeho královstvím. V deformovaných kořenech jalovce, silných větvích, pařezech i špalících dřeva viděl\nmnohá zvířátka, postavy ze svého okolí, fragmenty událostí, které měly v životě vesnice své stabilní místo (poutě,\nVánoce). Stal se tak, jistě neplánovaně, kronikářem vesnického života, často zahleděným do vzdálené minulosti,\nkde ani sluch mu nebyl nepotřebnějším smyslem. První práce prezentoval na veřejnosti před 35 lety - na výstavě\nve Valašském Meziříčí v roce 1966. Od té doby trval, až do jeho smrti 5. září 1985, trvalý zájem etnografů i výtvarníků\no jeho práce a řada muzeí, mezi nimi zvláště naše, se může chlubit mimořádně kvalitní kolekcí jeho plastik,\nzachycující všechna období jeho tvorby.\nPozvání k účasti na 5. ročníku Hejova nožíku - tvůrčího setkání řezbářů z Moravy, Slezska, Polska a Slovenska přijalo\nna 30 řezbářů . Zvláštní pozornosti si zaslouží letos dva hosté z východních Čech, kteří oplatí prezentaci beskydských\nřezbářů ve skanzenu na Veselém kopci v loňském roce.\nSpolečné setkání za účasti téměř třiceti autorů započne v soboru 21. července 2001 v 10 hodin v Dřevěném městečku\na potrvá do 17 hodin. Všichni autoři budou našim hostům ukazovat nejen hotová díla, ale také je nechají nahlédnout\ndo tajů své tvorby. O dobrou náladu se bude po celý den starat hudecká muzika souboru Radhošť z Rožnova,\nv odpoledním programu vystoupí soubor Pilky ze Lhotky u Frýdku-Místku.\nStejně jako v minulých letech mají návštěvníci možnost získat některé ze zajímavých plastik, hraček, kuchyňského\nnáčiní i hraček buď tak, že si je přímo u autorů zakoupí, ti šťastnější je mohou vyhrát při losování vstupenek.\nVšichni autoři, kteří v roce 1999 s 2000 přispěli svým dílem do tzv. řezbářského betléma se sešli na Tři krále v muzeu,\naby se dohodli o dalších doplňcích pozoruhodné kompozice, která budila obdiv všech návštěvníků. Proto stejně jako\nv minulých letech darují do muzejní sbírky své práce, aby soubor, který začali od prvního ročníku vytvářet, byl co\nTvorba řezbářského betléma bude v letošním jubilejním roce uzavřena a celou kompozici uvidí návštěvníci vánočních\nprogramů v kostele svaté Anny od 10. prosince až do 2. února.\nrežie programu Mgr. Jiřina Veselská, tel. 0651 757 113, 0603 863 861\ne-mail: ljveselsky@volny.cz, ves(zavináč)vmp(tečka)cz\nVylosovaná čísla vstupenek - Hejův nožík\nV sobotu 21. července byla při 5. ročníku Hejova nožíku vylosována čísla prodaných vstupenek, jejichž majitelé\nobdrží drobné výrobky ze dřeva, darované účastníky setkání.\nVstupenky za 20,- Kč\n24 780 - slepička - stojánek na pastelky od Josefa Urbance z Ostravy\n24 851 - ježek od Zdeňka Matyáše z Val. Klobouk\n24 892 - lžička - píšťalka od Jana Bogdana z Havířova\n24 925 - ovečka od Stanislava Gorného z Frýdku-Místku\n24 947 - koník od Vladimíra Klimeše ze Zubří\nVstupenky za 40,- Kč\n25 109 - miska od Júlia Zajace z Turzovky\n25 128 - plastika z borové kůry od Jiřího Cieslara z Návsí\n25 216 - zajíček od Josefa Urbance z Ostravy\n25 267 - masážní dřevěný kámen od Zdeňka Nytry z Frýdku-Místku\n25 359 - 3 ks dřevěné náčiní od Jaroslavy Kvasničkové z Chvalčova\n25 376 - kohoutek - stojánek na párátka od Josefa Urbance z Ostravy\n25 434 - dřevěné jablko od Jozefa Zajace z Turzovky\n25 473 - plastika od Juraje Šimona z Martina\n25 512 - dřevěná hruška od Jozefa Zajace z Turzovky\n25 584 - dřevěná dóza od Antonína Hájka z Uherského Hradiště\nRodinné vstupenky za 80,- kč\n2696 - holubička od Petra Stoklasy z Velkých Karlovic\nCeny mohou majitelé šťastných vstupenek vyzvednout osobně do 15.8.2001 na vrátnici Valašského muzea\nv přírodě po-pá od 8 do 14 hodin.\nPo zaslání vstupenky s adresou zašleme cenu do konce srpna poštou.\ntel. 0651 757 111* nebo 0651 757 113 (režie pořadu J. Veselská)\nV areálu Dřevěné městečko Valašského muzea v přírodě v Rožnově pod Radhoštěm se\ndne 28.7.2001 uskuteční 7. ročník mezinárodního festivalu Romská píseň, tentokrát s letopočtem 2001.\nZáštitu nad letošním ročníkem festivalu převzal předseda Senátu Parlamentu ČR pan Petr Pithart a pozvání\npřijali mj. Ivan Havlíček, místopředseda Senátu Parlamentu ČR, Pavel Dostál, Ministr kultury ČR,\nMagdalena Hůrková, ředitelka sekretariátu ministra kultury ČR, Zuzana Malcová ředitelka odboru regionálních\na národnostních kultur na MK ČR, Ladislav Goral ze sekretariátu pro národnosti Úřadu vlády ČR,\nJana Chalupová z presidentské kanceláře, Viliam Zeman z Úřadu vlády Slovenské republiky, senátor\nJaroslav Kubín a poslanec Petr Nečas.\nZa více než 200 let se v naší společnosti nashromáždilo hodně předsudků a problém společného soužití\nrůzných národností a etnik se doposud nevyřešil. Jednou z cest, jak lze tento přetrvávající problém řešit,\nje samozřejmě cesta kultury, písní, tanců a především cesta společného respektování se a společného\nsoužití. Heslo soužití, jekhetane, je také hlavním mottem letošního festivalu, na kterém se představí\nna 12 kapel z Čech, Moravy, Slovenska, ale také z Francie nebo Maďarska.\nSoučástí festivalu bude samozřejmě nabídka tradiční romské literatury a tiskovin, gurmáni mohou\nochutnat tradiční romskou kuchyni. V areálu Dřevěného městečka se představí řemeslníci, kteří\nbudou předvádět např. výrobu kamenných brousků, vizovické pečivo, štípané holubičky, zdobení perníku\na další. Představí se také Muzeum romské kultury z Brna.\nFestival Romská píseň 2001 pořádá Demokratická aliance Romů ČR ve Valašském Meziříčí ve\nspolupráci s Valašským muzeem v přírodě. Finančně festival podpořilo Ministerstvo kultury ČR,\nmeziresortní komise a také řada sponzorů.\nPřijměte tedy pozvání na festival vynikající úrovně, který tvoří již několik let součást\nValašského roku ve Valašském muzeu v přírodě, a který si během řady let konání získal\npřízeň mnoha tisíců návštěvníků bez ohledu na barvu pleti, vyznání či národnost.\nTomáš Gross, Valašské muzeum v přírodě\nSeznam souborů a účinkujících na Romské písni 2001:\n1. Zahájení, přivítání vzácných hostů, zdravice 13,00\n2. PROBLÉM, Vsetín 13,15\n3. LAČHE ROMA, Praha 13,30\n4. TOČKOLOTOČ, Svitavy 13,50\n5. BESKYD, Zubří 14,20\n6. ANTONÍN GONDOLÁN, Praha 14,50\n7. ROMVALMEZ, Valašské Meziříčí 15,10\n8. TERNE ČHAVE, Hradec Králové 15,30\n9. KOMORNÍ ŽESTĚ 15,50\n10. SÁRKÖZJOVCI, Nové Zámky 16,10\n11. CM EPOUSE KOVAC, Francie 16,40\n12. OLAHOVCI, Maďarsko 17,00\n13. DIVADLO ROMATHAN, Slovensko 17,30\n3.-5. srpna 2001 III.ročník MFSF - JÁNOŠÍKŮV DUKÁT\nV Českej republike jednou z najrozšírenejších menšín ktoré tu žijú, je slovenská menšina, ktorá rozvíja kultúru slovenského národa rôznymi formami, ale predovšetkým je rozvíjaná ľudová kultúra ktorú rozvíjajú folklórne súbory, ktoré pracujú v rôznych miestach ČR. Ľudová kultúra tvorí neoddeliteľnú súčasť kultúrneho dedičstva každého národa. Zaslúži si nielen obdiv a úctu, ale i ochranu. Medzinárodný festival slovenského folklóru by bol významným príspevkom k uplatňovaniu zásad UNESCO "Doporučenie k ochrane tradičnej ľudovej kultury a folklóru" z roku 1989.\nPosláním festivalu je rozvíjať pozitívny vzťah Slovákov žijúcich v České republike k tradičnej ľudovej kultúre svojho národa, podnecovať tvorivé schopnosti aktivistov folklóru žijúcich a pôsobiacich v ČR. Vytvoriť priestor pre rozvoj spolupráce a výmenu skúsenosti medzi folklórnymi súbormi. Prehĺbiť vzájomné kontakty medzi folklórnym hnutím na\nSlovensku a folklórnym hnutím v Českej republike, oboznámiť širokú divácku verejnosť s tvorbou folklórnych súborov, ktorí rozvíjajú a zachovávajú slovenské ľudové umenie. V neposlednom rade vytvoriť platformu k nadväzovaní medzinárodných kontaktov zo súbormi v zahraničí, ktoré rozvíjajú a spracovávajú slovenské ľudové umenie. Na festivalu chceme dať priestor i iným národnostným menšinám žijúcim v ČR a to predovšetkým formou vystúpení kolektívom ktoré spracovávajú folklór dané národnostné menšiny (rómska menšina, maďarská menšina, poľská menšina, ukrajinská menšina a ďalšie).\nSúčasťou programu festivalu bude i jarmok ľudových remesiel. Predvádzanie tradičných ľudovoumeleckých remesiel bude obohatením návštevníkov festivalu, ktorým poskytne príležitosť vidieť na vlastné oči pracovať majstrov ľudového remesla. Zámerom nie je len poskytnúť priestor na prezentáciu výrobcom ľudovo-umeleckých predmetov alebo oživenie výroby, ale povýšiť ju na príležitosť k obohateniu domácich i zahraničných návštevníkov o poznanie krásy tradičnej ľudovo-umeleckej výroby a vnímať ju ako nenahraditeľné ľudové kultúrne bohatstvo. K prezentácií ľudového remesla predpokladáme osloviť remeselníkov zo Slovenska, Maďarska, Poľska a Českej republiky.\nPre návštevníkov festivalu pripravujeme i gastronomické špeciality a tradičné jedla z Maďarska, Poľska, Slovenska i z Českej republiky.\nSpracovávanie a interpretácia ľudových tradícií privádza súčasného človeka do bezpečného a láskavého lona vlastného národa. Dáva zmysel veciam okolo seba, dáva človeku pocit kontinuity života a zmysel vlastného života. Ľudové umenie v sebe skrýva mravné hodnoty, patrí všetkým bez rozdielu národnosti, sociálneho pôvodu, rasy a náboženstva.\nTermín: 3. - 5. augusta 2001\nMiesto: Valašské muzeum v prírode v Rožnově pod Radhoštěm\nÚčastníci festivalu: 6 folklórnych súborov pôsobiacich v Českej republike\n4 detské folklórne súbory pôsobiace v Českej republike\n5 zahraničných folklórnych súborov ktorí spracovávajú slovenský folklór\n2 cimbalové muziky\n4 folklórne súbory národnostných menšín z ČR\n(FS Púčik - Brno, FS Limbora - Praha, FS Šmykňa - Ostrava, FS Dunajec - Olomouc, FS Poľana - Brno, FS Gorole - Jablunkov)\n(DFS Púčik - Brno, DFS Limborka I. a II. - Praha, DFS Dunaječek - Olomouc)\n(FS z Poľska, FS z Maďarska, FS zo Švajčiarska, CM Salašan Rumunsko, DFS Radosť - Trenčín SR, FS Jánošík - Zvolen SR, FS Jánošík - Svit SR, FS Jánošík - Partizánske SR, FSk Jánošík - Fiľakovo SR, ĽH Jánošík - Terchova SR)\nFS Vsacan - Vsetín, DFS Podskaláček - Rožnov pod Radhoštěm\n(súbor rómskej menšiny, súbor maďarskej menšiny, súbor poľskej menšiny, súbor ukrajinskej menšiny, )\nOrganizátor Medzinárodného festivalu slovenského folkloru:\nObec Slovákov Praha, Česká republika\nFolklorní sdružení Púčik Brno\nSlovenské folklórne združenie Limbora\nSpoluorganizátory: Mesto Rožnov pod Radhoštěm\nValašské múzeum v prírode v Rožnově pod Radhoštěm\nNárodné osvetové centrum, Bratislava\nSlovenský inštitút Praha\nFolklorní sdružení Jánošík\nFolklorná únia Slovenska\nDom zahraničných Slovákov, Bratislava\nPROGRAM - MFSF Jánošíkov dukát 2001\n3. 8. 2001 - piatok\ndo 17,00 hod. Príchod účastníkov, prezentácia, ubytovanie\n19,00 hod. Zahájenie III. ročníku MFSF Jánošíkov dukát 2001\n19,10 hod. Privítací program "Vítajte u nás"\nprogram FS Vsacan, DFS Podskálaček a FS Šmykňa v ucelenom programe.\n21,00 hod. Pri hudákoch\nstretnutie mladých folkloristov pri ľudových hudbách všetkých súborov.\n21,00 hod. Návraty\nspoločné stretnutie organizátorov s vedúcimi súborov a hosťami festivalu.\n4. 8. 2001 - sobota\n10,00 hod. Roztančené námestie\nŽivá pozvánka zúčastnených folklórnych súborov pre občanov mesta Rožnov pod Radhoštěm.\nPrijatie organizátorov a vedúcich FS na radnici mesta.\n10,45 hod. Rieka radosti\nsprievod zúčastnených folklórnych súborov z námestia T. G. Masaryka do areálu dreveného mestečka.\n11,30 hod. Škola tanca\nTerchovský región - mala škola tancov z Terchovej\n13,00 hod. Fujarôčka moja - pastierske hudobné nástroje\nmala škola hry na pastierske hudobné nástroje\n14,00 hod. Malička som húsky pasiem\nprogram detských súborov\n16,00 hod. Žijeme v jednej zemi\n18,00 hod. Od Tatier k Dunaju\nprogram folklórnych súborov pôsobiacich v Českej republike\n19,30 hod. Hostia naší milí\nprogram zahraničných folklórnych súborov\n21,00 hod. Bol by ten Jánošík ....\nprogram folklórnych súborov Jánošík\n22,30 hod. 1.majstrovstva Valaského kralovstvja v mútení (stloukání) masla\nOd buka do buka - veselo i vážne o Jánošíkovi.\nStretnutie Jánošíkovcov zo Slovenska a z Česka\n24,00 hod. O polnoci pri muzike...\nzábava pri ľudových hudbách v areálu dreveného mestečka\n5. 8. 2001 - nedeľa\n10,00 hod. Hrajte mi husličky\n12,30 hod. Živio - naši jubilanti\nprogram jubilujúcich súborov\n15,00 hod. Z rodného kraja\ngalaprogram všetkých zúčastnených folklórnych súborov\n18,00 hod. Ukončenie festivalu\nDoprovodné akcie - spoločenské:\n- stretnutie hosťov, sponzorov a organizátorov\n- prijatie účastníkov na radnici v Rožnove p R.\n- svätá omša pre účastníkov festivalu\n- seminár pre vedúcich súborov k práci s folklórnym materiálom piatok 3. 8. 2001\nsobota 4. 8. 2001\nnedeľa 5. 8. 2001\nDoprovodné akcie - komerčné:\n- predaj suvenírov, kníh, MG a CD 4.\n- tradičná ľudovo-umelecká výroba, jarmok remesiel ľudových\nvýrobcov zo Slovenska, Poľska, Maďarska a z Česka\n- dni slovenskej, maďarskej, poľskej a českej kuchyne 5. 8. 2001\n4. - 5. 8. 2001\n30.7. - 5.8. 2001\nPriestory k využitiu MFSF:\n- Dřevěné městečko ve Valašském muzeu v přírodě v Rožnově p Radhoštěm\n- komorný amfiteáter v Dřevěném městečku\n- Janíkova stodola v areálu Dřevěného městečka\n- ostatné priestory Dřevěného městečka\n- námestie T.G. Masarika v Rožnově pod Radhoštěm\n11.-12.8. STARODÁVNÝ JARMARK\nV programu Valašského muzea snad neexistuje akce tak vhodná do jeho starodávných prostor jakou je Starodávný jarmark.\nV sobotu a neděli 11. a 12.8.2001 tak Valašské muzeum v přírodě opět ožije muzikou, písničkami a všelijakými taškařicemi a atrakcemi. K této radostné a životaplné zábavě nebude chybět nejrůznější jarmareční zboží připomínající kouzlo své doby, kousek jehož je takto možné odnést si i s sebou.\nV dvoudenním programu se představí skupina historického šermu Valmont, Minicirkus Navrátilových se svými cvičenými zvířátky, známý silák Železný Zekon, skupiny historického folku Tabard a Musica d a Gamba, kouzelnické představení známého kouzelnického rodu Kellnerů a k lidové zábavě budou vyhrávat dechové hudby a cimbálové muziky Heligonka, Romovanka, Polančanka a Vojtek.\nA protože na každém správném jarmarku nechybí divadlo, také to přijde rozesmát návštěvníky Valašského muzea svým netradičním humorem ve svých hrách. Tohoto úkolu se ujme divadlo Schod z Valašského Meziříčí.\nJak vidno, nabídka přepestrá, baviči a muzikanti připraveni, takže všichni, kteří se chtějí, byť jen na chvíli, vrátit do starých časů, jsou srdečně zváni!!!\nPROGRAM - Starodávný jarmark 2001\nSobota 11.8.2001 Neděle 12.8.2001\nPodium u radnice:\n10.15 Musica da Gamba\n13.00 Musica da Gamba\n14.30 Magic Kellner\n15.00 Musica da Gamba\n11.00 Polančanka - trubači\n13.30 Magic Kellner\n16.00 divadlo Schod\nOd 11.00 lidová zábava s Polančankou a Heligonkou\nod 9.00 hod hudba - Heligonka\nNa palouku u hospody a naproti kostelu:\nv 11.00 a 14.00 hod.- Valmont\n10.00 Musica da Gamba\n12.00 Železný Zekon\n14.00 Musica da Gamba\n13.45 Železný Zekon\nod 11.00 hod. lidová zábava s Romovankou a Vojtkem\nod 9.00 hod hudba u vchodu - CM Vojtek\nPo celé oba dny atrakce pro děti/poníci, šipky, skákací hrad/ a astrolog!\n15.září Už náš staříček\nUž náš staříček\ntentokrát o zemákoch a kobzolách\n"Koncem srpna suší se otavy. Po jich svežení nastává všeobecná pastva hovězího dobytka na lukách a trvá až\ndo mrazů listopadových. Před tím od jara páslo se na obecním pastvišti. Ač na něm v létě ani co spásti nebylo:\npáslo se přece, aby dobytek doma ve chlévě "neřval". V září, 8. den měsíce, Narození Panny Marie, co má\nstudenou krev, do země se zaryje. Slunce bledě plá, babí léto jako na "tintích" po stromech a keřích se stříbří,\nlaštovice se houfí, na polích je rušno, na láně veselo. Kopou se zemáky a hromady těch žlutých "korotviček"\npo poli kvetou. Oheň vedle ohně, pálí se nať. Dým se válí a rozvaluje, po poli se rozlézá, zapadne mezi stromy, v\nnikne i do lesa a čoud jeho čichati i na poli, doma, všude je ho plno a bez něho by ani nedomodraly na stromech\nkadlátky ani nedožloutly hrušky, nedočervenala jablka. Jedni na poli, druzí na sadě, oni motykou, tito pomocí\nřebříku boží úrodu sklízejí: sadař má plninké ruce práce.\nNa sadě také činí se k "vyvařování" přípravy. Na vhodném místě staví se v zemi pecisko v hlíně vykopané, zazdí\nse měděný kotel a půl práce je hotovo. Nade vším zrobí se prkenná bouda. Připraví se "vratidlo" na míchání,\nněkolik prázdných sudů, potom řičice a může se začít s vyvařováním každou chvíli, jen pod kotlem zapálit."\nTakto vzletnými slovy zachytil a pro budoucnost uchoval podzimní náladu na vesnici nadučitel Jakub Lolek ze Zvole.\nSnahou našeho programu je podobnou atmosféru navodit i v areálu Valašské dědiny. Chceme návštěvníkům přiblížit\npodzimní vesnici tak, jak ji mohli pamatovat ještě jejich rodiče a prarodiče. Usedlosti, hospodářské a užitkové\nstavby jakož i okolní zahrady, sady a pole oživnou svými obyvateli - strýčky, tetičkami a jejich drobotinou.\nDo usedlostí a jejich okolí se tak alespoň na čas vrátí život. Zase se bude krouhat zelí a šlapat do beček. Sušírna,\npodobně jako loni, provoní svoje okolí sušenými jablky - "krájankami", hruškami, a pokud tetička uchrání i nějakou\ntou trnkou. Stejně jako v minulém roce budeme opět vařit povidla - "smažit trnky". Vstoupíme tak do dob ne\nzcela vzdálených, kdy každá hospodyně měla tohoto "omastku chudých" (povidel) vždy dostatek po ruce. Pro všechny\njsme proto připravili "lízačku", při níž budete mít možnost ochutnat jak výrobky naše, tak renomovaných firem.\nRozhodně nebude opomenuta ani příprava valašské speciality, kterou je hrušková nádivka do vdolků (frgálů).\nMluvíme zde stále o zpracování ovoce, vaření povidel, sušení krájanek a podzimní sklizni, přitom bychom však\nbyli tak nepohostinní, že bychom vám nenabídli ani k ochutnání? Ne, takoví opravdu nebudeme, postarají se o to\nnaše na slovo vzaté kuchařky, které vám z bohaté podzimní úrody připraví nejeden pokrm valašské kuchyně.\nNebudou mezi nimi chybět pokrmy z brambor, které v posledních dvou stoletích tvořili jeden z pilířů lidové stravy\nna Valašsku. Brambory budou obsaženy nejen v mnoha pokrmech určených k ochutnání, ale také se pokusíme\nnávštěvníkům sdělit mnoho zajímavého z historie jejich pěstování v regionu. Návštěvník bude mít možnost seznámit\nse s nářadím, které se v minulosti k sázení a obdělávání brambor používalo. Pozná rozdíly mezi hornatou částí regionu,\nkde převládala ruční práce a nížinou, kde se již běžně používalo mnoho moderních hospodářských postupů a nářadí.\nVe snaze maximálně přiblížit práce týkající se pěstování brambor, budou mít návštěvníci možnost nejen nářadí\nsi na místě "ohmatat", ale někteří z nich i zkusit svoji zručnost při vedení pluhu či rádla.\nZkrátka však nezůstanou ani děti, pro něž chystáme "hrací koutek", kde budou mít možnost vyzkoušet si výrobu\nbramborových tiskátek, pomocí nichž si vyzdobí papírové čtvrtky nebo přinesené textilie.\nDoufám, že se na tomto podzimním programu potkáme a budete mi opravdu moci potvrdit, že " ...\ntak to dělali už náš staříček...".\nprogramu Už náš staříček, sobota 15. září 2001\nMísto konání - areál Valašské dědiny v době od 9. 00 do 16. 00 hodin.\nZaměření - program oživuje stavby a jejich okolí podzimními zemědělskými pracemi v okruzích, zpracování ovoce,\nzpracování obilnin, příprava půdy a usedlosti na zimu. Největší důraz je kladen na pěstování a kultivaci brambor,\njejich uskladnění a přípravu pokrmů. Návštěvník má možnost s prohlédnout a ohmatat nářadí na kultivaci půdy a\npokusíme se připravit možnost vyzkoušet si polní práce - orání, podmítky atd na vlastní "ruce".\n7. prosince od 16 do 20 hod.\nLetošní cyklus vánočních programů zahajujeme novým pořadem, který jsme nazvali\nMikulášský podvečer. Chalupy Valašské dědiny se dnes otevřou, aby přivítaly první zájemce o nevšední zážitek - vidět celý areál\njinak, než ho známe z jarní nebo letní prohlídky. Je také jiný pro ty, kteří jsou rádi diváky Svatojánské noci a večerních\nfolklorních pořadů, připravovaných pro amfiteátr. Chalupy svítí do tmy okny, spojeny chodníčky, po nichž budou procházet\nLucky a Matička, tak jak bývalo dříve zvykem .\nProgram má svou premiéru a bude záležet nejen na těch, kteří ho s velkým úsilím připravovali, ale také na Vás, našich hostech,\nzda se stane trvalou součástí vánočního programu, známého pod názvem "Vánoce na Valašsku". Byli bychom rádi, aby\nse tak stalo, ale všechno záleží na Vašem pochopení, opatrnosti a ochotě přizpůsobit se výjimečným podmínkám, kdy otevřený oheň,\njinak náš velký nepřítel, oživuje jizby neopakovatelným kouzlem a chodníky, ač osvícené, skrývají mnohá úskalí pro všechny,\nkteří po nich budou putovat od chalupy k chalupě.\nI když už dnes je po svátku svatého Mikuláše, mohou rodiče využít také dobroty našeho Mikuláše a nadělit dětem sladkosti či jiné\ndrobnosti. Zvláště hodným dětem bude nadělovat Matička již v průběhu cesty areálem. Lucky zase budou ometat peroutkou všechny,\nkteré potkají a dohlížet na to, aby hospodyně vynesly kolovraty na hůru, protože vánoční čas se blíží.\nVšem je ale určen náš dárek - prohlídka slavnostně upravených expozic v kouzelném prostředí vánočně vonících a\nosvětlených chalup a seznámit se s životem našich předků ve chvílích slavnostních i všedních. Chalupy ožijí, stejně jako\nv následujících dnech, přípravou perníčků, předením, tkaním, pečením pánů, ochutnávkami vánočních dobrot díky šikovnosti\na vynalézavosti muzejních pracovníků. Vám mohou nabídnout také inspiraci pro Vaše Vánoce, které se nezadržitelně blíží - zkusíte si\nposkládat vánoční hvězdičky, nahlédnete na pečení oplatek, odlévání svíček, budete obdivovat práci se dřevem, možná zakoupíte\npodkovičku, bylinkový čaj, drobné pečivo. Premiéru bude mít specielní čaj z devatera kvítí, který ukryt v půvabných plátěných\nsáčcích, nabízí hospodyně v Miloňově spolu s recepty na tradiční jídla a pamlsky náležejícími k vánočnímu času.\nZávěrem Vám všichni, kteří se podíleli na přípravě a realizaci velmi náročného programu přejí nezapomenutelné zážitky\na alespoň část pohody, která přípravu programu provázela, do příštích dnů. K návštěvě potřebujete pouze jasnou mysli\na pohodu spolu s ochotou překročit u hodslavské stodoly bludný kořen a vstoupit do tajemného předvánočního večera.\nCo v chalupách uvidíte:\nFojtství z Lidečka (318)\nmá ve velké jizbě školní třídu. Mezi okny na stole září stromeček, který děti samy vyzdobily papírovými řetězy a ozdobami. Pod stromečkem je připravena nadílka chudým dětem. Tak jak ji známe ze školních kronik před druhou světovou válkou. Naše děti už ale mají školní besídku, a nejstarší z nich jako Mikuláš sleduje, co se naučily.\nV komoře budou přijímány označené dárky pro Mikulášskou nadílkou v chalupě z Miloňova do 17.30 hodin.\nV Matochově usedlosti z Velkých Karlovic - Jezerného ( 317),\nkterou nazýváme "živé hospodářství", můžete vidět zvířata odpočívající v chlévě, v jizbě tetičky pečou a zdobí per-níčky pro mlsné jazýčky.\nV chalupě z Valašské Polanky (310)\nse tkadlena trápí s kobercem na stavu. Ale jizba voní svátky, na prostřený stůl připravila svobodná dívka koláč pro svého mládence, aby přišel o Štěpánu ochutnat a projevil tak svou náklonnost. dobroty. Rozkvetlé třešňové větvičky na peci zvěstují, že se zdejší dcera brzy vdá.\nV kovárně (311)\nukazuje kovář všechno co umí. I když venku je čas značně nevlídný, výheň hřeje za každého počasí. Také podkovička pro štěstí pro Vás zbude.\nProstorná jizba v domě z Nového Hrozenkova (308)\nse pyšní dvěma štědře prostřenými stoly, na zámožnost rodiny ukazuje také bohatě zdobený betlem. Oba stoly - pro hospodářovu rodinu i čeládku jsou upraveny podle popisu z konce 19. století. Nezapomeňte si všimnout řetězu kolem trnoží stolu, který symbolizuje rodinnou pospolitost. Kuchyň v domě\nje od samých pečených pánů celá provoněná. Kdo má zájem, může si odnést i domů.\nJizba ve formanově chalupě z Velkých Karlovic\n- Jezerného (312) je připravena na štědrovečerní hostinu. Svíce za oknem, nad stolem zavěšena "chvojka" zdobená červenými stužkami. Hospodář všem, kteří chtějí znát svou budoucnost, dá do ní nahlédnout prostřednictvím odléváním olova. Sami si můžete pouštět lodičky s svíčkou.\nUsedlost z Nového Hrozenkova - tzv. Adamcova chalupa (307)\nje zařízena tak, jak byd-leli naši prarodiče na počátku padesátých let minulého století. Vánoce připomíná jenom malý stromeček na stole - zdejší hospodář žil sám. Dnes se v jizbě usadil řezbář, který se baví vyřezáváním forem na máslo a tetička připravuje pro vnoučata vystřihovaný papírový betlem.\nObytné stavení s chlévem z Nového Hrozenkova (306)\nukazuje Vánoce těch nejchudších v poslední třetině 19. století. Podoba jizby se příliš nezměnila oproti všednímu dni, pouze svíce za oknem, pecen chleba, koláč a také jablíčka jsou prostými symboly začínajících svátků.\nDům z Lužné (314)\nmá velmi prosté zařízení. V jizbě všechno svědčí o tom, že dospělé děti, zastávající službu u sedláků, se vrátily na Vánoce domů, ale nemají kde nocovat, než na slámě na zemi. V jizbě často sdílela s obyvateli domu místo a teplo mláďata domácích zvířat, která byla ohrožena mrazem.\nV chalupě z Karolinky - Rákošového (313) ,\nukrytá za kopečkem, se na Vánoce teprve připravuje. Hospodář odlévá svíčky z vosku a hospodyně připravuje oplatky ke štědrovečerní večeři.\nV chalupě miškáře ze Študlova (315)\nse na Vánoce, díky otcovu zaměstnání, děti radovaly, protože dostaly mnohé neobvyklé dárky - hračky, pomeranč. Prostřený štědrovečerní stůl se neobešel bez zvláštních doplňků - otcova nářadí, poskytujícího obživu, červených šípků jako symbolu zdraví a také peněz, záruky blahobytu. Stromeček je po starém způsobu zavěšený u stropu, zdobený pečivem a papírovými ozdobami. V oknech stojí vedle svící také postavičky darovníků z betléma, které přinesl otec ze světa.\nV chalupě bezzemka z Leskovce (319)\nnás Mikulášskou nadílkou za okny vrátí do reálného času. Na hodné děti vždy Mikuláš pamatoval ovocem, perníky a drobným pečivem. U okna najdete tetičku, která se věnuje další typické zimní práci - pletení teplých punčoch z ovčí vlny.\nPasekářský dům z Velkých Karlovic - Miloňova ( 320)\nhostí v jizbě s roztopenou pecí staříčka, který vypráví dětem o starých časech. Také se zde zastaví Mikuláš, který bude mít pro některé dárky. Aby Vám nebylo po cestě domů chladno, ochutnáte čaj z devatera kvítí a něco na zub se také najde.\nMikuláš bude nadělovat v 17 a 18 hodin.\nPak se s Vámi všemi rozloučíme, popřejeme klidnou cestu domů a budeme se těšit, že se za rok opět setkáme.\nMikulášská nadílka v chalupě z Miloňova bude 17 a 18 hodin.\nPoslední prohlídka začíná v 19 hodin. Areál bude uzavřen ve 20 hodin. Občerstvení Vám nabídneme v Hodslavské stodole, kde bude také otevřena prodejna upomínkových předmětů s vánočním sortimentem.\n10. - 15.12 2001 Vánoce na dědině\nJen na jediný týden otevíráme v zimě také Valašskou dědinu, náš nejmalebnější areál.\nA děje se tak letos už třináctý rok, takže lze mluvit o tradici.\nCo nás před léty vedlo k tomuto rozhodnutí?\nChtěli jsme návštěvníkům dopřát zážitek klidného venkovského prostředí, dát jim možnost nahlédnout do radostí i těžkostí, jež zima v minulosti všemu živému přinášela a umocnit jejich sváteční předvánoční náladu.\nBylo to patrně rozhodnutí dobré, vždyť zájem o tento pořad stále roste, ač se ve své náplni proměňuje jen nepatrně. Jsme totiž omezeni možnostmi, které naše chalupy skýtají - ve všech podle dnešních bezpečnostních zásad ani nelze zatopit. Jsme omezeni i svými schopnostmi, protože na ten týden se hospodáři v chalupách stávají povětšině muzejníci, kteří si osvojili mnohé činnosti, dnes již nevídané, ale zdaleka ne všechny, které se k zimnímu období minulých století vázaly.\nPo čtyři dny proudí areálem skupiny školáků vedené průvodcem. V sobotu pak volná prohlídka umožňuje návštěvu Valašské dědiny těm, kdo přijeli na vánoční jarmark do Dřevěného městečka. Kolik hostů přijde v sobotu, to můžeme jen odhadovat, neboť vstupenka platí do obou areálů. Školáků během týdne bývá na čtyři tisíce.\nA co na Valašské dědině uvidí?\nV některých chalupách jsou svátečně upravené interiéry a ve všech se něco děje. Ve škole zní koledy, živé hospodářství voní perníkem, v další chalupě klape tkalcovský stav, v jizbě u formana dojde i na vánoční čarování.\nV naší nejhonosnější chalupě z Nového Hrozenkova voní kvaka i mikulášské pečivo a vrčí tam kolovrátek. Jinde je možno ochutnat právě upečený vánoční oplatek a pozorovat odlévání svíček. V chalupě z Leskovce se strouhá šindel, v další se vyřezávají dřevěné plastiky. A v té poslední je možno ochutnat něco ze staré valašské kuchyně, nejen vánoční. Ze stodoly bývá slyšet klepání cepů, z další už odfukování "benziňáku" pohánějícího malou mlátičku. Mezi chalupami důstojně prochází Mikuláš se svou dovádivou družinou a o chvíli později můžete potkat Lucky, nebo koledující děti.\nVšak - přijďte se také podívat, nejlépe v sobotu 15. 12.2001. Školní skupiny měly příležitost objednat si prohlídku už od 17. září a dnes jsou možnosti naplněny. Návštěvu skupiny "LAST MINUTE" lze ověřit na tel.č. 0651 757119.\nPřehled vánočních programů\nPondělí 10. - pátek 14. prosince od 8 do 14 hodin\nSobota 15. prosince od 9 do 15 hodin ve Valašské dědině\nPondělí - pátek pro předem objednané školní skupiny\nSponzorem programu je Ing. Karel Janík, stavební práce Frýdek-Místek a\nVitana a.s. Byšice\nV Dřevěném městečku od 8.12. denně od 9 do 16 hodin\nVánoce v městečku\nVánoční instalace v objektech, řezbářský betlém v kostelíku sv. Anny, možnost zakoupení drobných dárků v prodejně\nSobota 15. prosince po celý den v Dřevěném městečku\nS prodejem vánočního zboží, ale také obchůzkami Lucek, Mikulášů, čertů a koledníků\nSobota 22. a neděle 23. prosince Komorní amfiteátr v Dřevěném městečku v 17 hodin\nVánoční lidová hra podle Evangelia sv. Matouše v režii Jaroslava Štiky\nStředa 26. prosince Kostelík sv. Anny v Dřevěném městečku ve 14 a 16 hodin\nÚčinkuje Malá Jasénka\nNeděle 6. ledna 2002 po celý den v Dřevěném městečku\nTříkrálová obchůzka dětí\nETNOFILM ROŽNOV 2001\nNárodopis a film\n"V samej podstate filmového umenia,\nje úplná zrozumiteľnosť všetkým ľuďom všetkých krajín."\n( Karel Plicka: Poznámky o filme.)\nPočátky národopisného filmu souvisí už se vznikem kinematografie jako takové. Tématicky atraktivní oblast mimoměstského života, lidových obřadů a slavností, zvyků, krojů, podobně jako na první pohled efektivní dokumentace kulturního prostředí zvláště exotických etnik, představovala pro film široké možnosti využití.\nZa jeden z prvních filmově - národopisných počinů považují odborníci natáčení Francouze Regnaulta na Koloniální výstavě v Paříži z roku 1895, kdy na filmový pás snímal hrnčířství zde přítomných Berberů ještě jedním ze starších typů předlumierovských kamer. Z podnětu téže osobnosti bylo na pařížském Mezinárodním kongresu etnografů přijato usnesení: "Všechna národopisná muzea mají připojit ke svým sbírkám filmové archivy. Pouhá přítomnost hrnčířského kruhu, sbírka zbraní nebo primitivních krosen sama o sobě nestačí na to, aby se dalo pochopit plně jejich používání. Toto pochopení se může pro budoucí generace dochovat jen exaktními kinematografickými snímky."\nVyužívání filmu antropologickými vědami nebylo jen doménou či dobovou záležitostí Francie. O tom, že v prvních desetiletích existence kinematografie zdomácněl film ve vědeckém světě národopisu v evropském ale i americkém kulturním kontextu, svědčí řada snímků z počátku 20. století. V letech 1904 - 1909 nasnímal rakouský antropolog a etnograf R. Pöch domorodce z Nové Guineje a jižní Afriky, stejným obdobím datuje anglický etnograf Haddon vlastní záběry tance masek ostrovních domorodců z Torresovy úžiny. Několik krátkých záběrů přinesla v letech 1908 - 1910 také hamburská tichomořská expedice z oblasti Mikronézie a Melanézie. V roce 1911 filmoval v Nové Guineji lékař R. Neuhaus příslušníky kmene Kate, zatímco Skladanovský v Itálii natáčel sedlácký tanec.\nVyvrcholením snah prvních filmových průkopníků jsou dokumentární práce Američana Roberta Flahertyho, ať už zmíníme snímky Moana (1924) o životě samoánských Polynézanů, Muž z Aranu (1933) s životními příběhy irských rybářů či jeho nejznámější - Nanuk,člověk primitivní z prostředí kanadských Inuitů v Hudsonově zálivu.\nPozadu nezůstal ani film východoevropský. Vedle žurnálového "kino pravda" Dzigi Vertova nebo "dokumentárních záznamů" Eisenštejnových a Dovženkových se etabluje i český národopisný film. Vývoj lze sledovat už od nejstarších záběrů, jež ve své podstatě představují jen "fotografický záznam", kterému chybí filmová skladba a montáží vytvořená celistvost filmové struktury (záběry z Národopisné výstavy českoslovanské v roce 1895), přes snímky charakteru inscenovaného Valašského roku 1925 Cyrila Kašpara z Tatrafilmu Trenčín až k tak přelomovým dílům, jako byl Mizející svět prof. Vladimíra Úlehly z roku 1932, filmový poém prof. Karla Plicky Zem spieva z roku 1933 či z šedesátých let kontroverzní Moravskou Hellas Karla Vachka.\nNejen u nás následující tvorba osciluje k dvěma zvýrazňujícím se pólům. Řada hraných filmů staví na fabulaci a z tradiční kultury využívá většinou jen vnějšího efektu jejích často již stylizovaných motivů, dnes už velmi vzdálených autentickému projevu. Druhý proud inklinuje k záznamu autentickému, popřípadě k autenticitě směřující rekonstrukci. Své uplatnění nalézá ve filmech dokumentárních. Tato oblast zvláště v období po II. světové válce je v našem prostředí zastoupena několika generacemi fundovaných dokumentaristů, povětšinou absolventů FAMU, jejichž tvorba patří i z hlediska národopisného k těm nejzdařilejším (Rudolf Granec, Rudolf Adler, Jana Ševčíková, Milan Maryška...).\nPlicka, Karel: Poznámky o filme. Slovenské pohľady 48, 1932, s. 592 - 596.\nSlivka,Martin: Slovenský národopisný film. Filmografia 1. Banská Bystrica 1982.\nPrvní ročník ETNOFILMU ROŽNOV ve Valašském muzeu v přírodě byl vyhlášen v roce 1977 pro amatérské tvůrce s tématy, která zůstala v platnosti i v následujících, co dva roky se opakujících přehlídkách:\no Člověk, jeho životní a sociální prostředí\no Způsoby hospodaření, výroba, řemesla\no Lidové umění, zvykosloví v tradičním prostředí\no Národopisná dokumentace současného života, muzea v přírodě, folklorismus\nDíky nasazení zainteresovaných "nadšenců" a osobní zálibě protagonisty ing. Josefa Stromšíka, vynikajícího filmaře, se v celkem osmi ročnících podařilo do roku 1991 vytvořit z Etnofilmu renomovanou soutěž, obesílanou vysokým počtem titulů, s kvalitním zázemím pro autory, porotu a hosty a s fundovanými semináři, jichž se účastnili i profesionální tvůrci. Osmý ročník zařadil do projekce vedle filmů 16 mm a 8 mm také první videozáznamy.\nUž devátý ročník, vyhlášený na rok 1993, se ale nekonal pro nedostatek zaslaných filmů a změněné politické, kulturní a hospodářské poměry, zejména ukončení oficiální podpory zájmové umělecké činnosti, do níž byla tvorba amatérských filmařů zahrnována.\nPodzimní termín roku 1995 s sebou místo soutěžní přehlídky přinesl vědecký seminář, na němž se účastníci - jak filmaři tak etnografové - shodli na konstatování, že má-li se Etnofilm Rožnov realizovat i v obdobích následujících, je třeba jasně formulovat cíle, které by měly obeslané filmy a videoprojekce naplnit, korigovat témata, která jsou autorům zadávána a změnit přístup k profesionálům, u nichž se dala předpokládat větší solventnost pro filmovou tvorbu.\nDalší ročníky, připadající na roky 1997 a 1999 se vzhledem k nezájmu tvůrců nezačaly ani připravovat. V roce 1999 sice s iniciativou přišla rožnovská Městská kulturní agentura a nabídla spolupráci při obnově a organizaci Etnofilmu. I přesto tyto snahy vyzněly na prázdno.\nRetrospektivní přehlídka vítězných snímků z let minulých 9. 9. 2000 ověřovala v rámci programu Dnů evropského kulturního dědictví možnost obnovit celou akci při využití dosavadních zkušeností a připravit pro rok 2001 ročník jedenáctý s upravenými stanovami a pozměněnými tématickými okruhy, střídající se s obdobným festivalem - Etnofilmem Čadca.\nEtnofilm Rožnov - 11. ročník\nInformační tisk k programu připravila Jana Tichá\nVydalo: Valašské muzeum v přírodě, Rožnov pod Radhoštěm - 2001\nStatut veřejné nesoutěžní projekce filmů a videoprogramů\nPořadatelem a vyhlašovatelem veřejné nesoutěžní projekce filmů a videoprogramů Etnofilm Rožnov (dále jen Etnofilm) je Valašské muzeum v přírodě v Rožnově pod Radhoštěm.\nVyhlašovatel může k přípravě a realizaci jednotlivých ročníků přizvat instituce, které mu budou nápomocny v oblasti organizační a programové.\nJednotlivé ročníky Etnofilmu se uskuteční při dostatečném počtu přihlášených děl o druhém víkendu měsíce září v rámci Dnů evropského kulturního dědictví v intervalu dvou let.\nPrvní ročník Etnofilmu dle tohoto statutu naváže na dataci předcházející soutěžní přehlídky stejného názvu a bude označen jako 11. ročník, s datem konání v sobotu druhého víkendu měsíce září roku 2001.\nÚčelem Etnofilmu je využít aktuální dokumentární produkce filmů a videoprogramů vytvořených profesionálními i neprofesionálními tvůrci k daným tématům a seznámit s nimi odbornou i laickou veřejnost, iniciovat dialog mezi tvůrci a národopisci k vyhledávání nových neotřelých témat, jejichž zaznamenání může pomoci při odstraňování bariér mezi společenstvími, jednotlivci a etnickými skupinami a poznání nositelů kulturní tradice v nejširším slova smyslu.\nDo přehlídky se přijímají filmy a videoprogramy, které svým obsahem odpovídají vyhlášeným kategoriím, splňují technické podmínky a prošly předvýběrem. Obeslaná díla nemají být starší pěti let. Účel zhotovení nerozhoduje.\nAutoři přihlašují svá díla písemně, každý snímek na samostatné přihlášce. Označení snímků a technické podmínky projekce musí respektovat pravidla stanovená obecně pro tento druh prezentace.\nČlověk, život a tradice (příběhy lidí věnujících se uchovávání a revitalizaci tradičních řemesel, podomácké výroby a hospodaření na půdě)\nV cizině jsme našli nový domov (příběhy těch, kteří zaměnili svůj rodný kraj za jiné kulturní a sociální prostředí dříve i v současné době)\nProjekční doba přihlášených děl není omezena.\nKaždý přihlášený filmový snímek musí být označen názvem, jménem autora scénáře / libreta, režiséra a kameramana, adresou studia (školy, jednotlivce), kde snímek vznikl, délkou projekce. Každý videoprogram musí být označen obdobně.\nPořadí projekce a posouzení zpracování námětu přihlášených snímků provede předvýběrová komise, do níž jsou delegováni zástupce pořadatele, zástupce filmařské veřejnosti a profesionální etnograf. Předvýběrovou komisi jmenuje ředitel Valašského muzea v přírodě. Rozhodnutí komise je konečné.\nPropozice jednotlivých ročníků budou k dispozici v médiích a na webových stránkách Valašského muzea v přírodě vždy od 1. října předcházejícího projekci (pro 11. ročník od 1. dubna 2001).\nFilmy a videoprogramy zasílají autoři na svůj náklad. Pokud si snímky nevyzvednou do deseti dnů po projekci, budou zaslány na náklady muzea na jimi uvedenou adresu.\nO všech otázkách organizace a přípravy Etnofilmu, které nejsou ve Statutu obsaženy, stejně jako o výkladu jeho jednotlivých ustanovení rozhoduje s konečnou platností tajemník Etnofilmu, jmenovaný ředitelem Valašského muzea v přírodě.\nNáklady spojené s realizací projekce a pořádáním setkání autorů a národopisců hradí Valašské muzeum v přírodě, které k jejich úhradě může využít grantových projektů určených pro tuto oblast tvorby, vyhlašovaných orgány státní správy a neziskovými organizacemi.\n1) O starých Starých Hamrech (VHS, 45 min.)\n- režie: L. Ryška, scénář / libreto: N. Urbášková, kamera: J. Jurečka, produkce: M. Syslová\nStudio TELEPACE, Ostrava 2001\n- unikátní záběry z obce Staré Hamry z 2. poloviny 50. let - tj. z období, které předcházelo\nzatopení jejího středu, Hutí a Řečice přehradou Šance\n2) Okolo houslí (VHS, 12 min.)\n- režie: L. Ryška, scénář / libreto: N. Urbášková, kamera: M. Hanáček, produkce:\nStudio TELEPACE, Ostrava 1998\n- dokumentární videosnímek nejen o houslích samotných, ale i o všem, co je s tímto nástrojem\n3) Řezbář křesťanského nebe (VHS, 30 min.)\n- režie,kamera a střih: T. Petráň, scénář / libreto: PhDr. L. Kafka, produkce: T.Petráň,\nCINE POINT Františkov a Etnologický ústav AV ČR v Praze 2000\n- dokumentární film z projektu GA AV ČR "Nositelé tradic- žijící a oživené lidské poklady",\ntvorba pražského řezbáře Michala Tesaře z oblasti sakrální plastiky\n4) Malíř ze ztraceného ráje (VHS, 30 min.)\n- režie, kamera a střih: T. Petráň, scénář / libreto: PhDr. L. Kafka, produkce: T. Petráň,\nCINE POINT Františov a Etnologický ústav AV ČR v Praze 2000\n- dokumentární film z projektu GA AV ČR "Nositelé tradic - žijící a oživené lidské poklady",\npodmalby na skle malíře Václava Hrabánka z Pošumaví\n5) Dobré srdce (Lačho jilo) (VHS, 8 min.)\n- střih, produkce, režie: T Doruška, kamera: J. Fedurco, zvuk: T. Zůbek, ved. výroby:\nc studio FAMU 1999\n- pohádka na motivy romské lidové povídky "Vtip, důvtip a srdce"\n6) Malý Janek (VHS, 23 min.)\n- námět, scénář, kamera, střih, režie: T. Doruška, zvuk: F. Kopecký, K. Baroš, produkce:\nT. Doruška pro ČT 2000\n- příběh malého Janka z romské komunity ze vsetínských holobytů - Je už dnes jisté, jaký má\ntento malý člověk osud?\n7) Romská řemesla v Bulharsku (VHS, 30 min.)\n- režie, scénář / libreto, kamera: A. Hrad\nMuzeum romské kultury Brno 1999\n- videosnímek ze sběrné a dokumentační cesty za bulharskými Romy - dokumentace starých\n8) Bok po boku (VHS, 12 min.)\n- režie, scénář / libreto, kamera: V. Kružic - Krupinský, produkce: V&S Studio\nV. Kružic - Krupinský, Slovensko - Banská Štiavnica 2001\n- filmová férie - práce člověka a koně prostoupená krásami přírody Štiavnických vrchů\n9) Severní Chantové - pastevci sobů na polárnímUralu (VHS, 30 min.)\n- režie, scénář / libreto: Mgr. F. Bahenský, kamera: T. Boukal, produkce: T. Petráň\nCINE POINT Františkov 2000\n- dokumentární snímek z let 1997 a 1999 o životě severních Chantů - ugrofinského etnika\nz oblasti polárního Uralu\nIII. BLOK - Česká televize, studio Ostrava\n10) Jak dřevo promluvilo (VHS, 22 ?min.)\n- ČT Ostrava 1976\n- dokument o životě jednoho z posledních valašských řezbářů Josefa Heji z Halenkova -\n11) Krajina nechráněná (VHS, 35 min.)\n- ČT Ostrava 1982\n- příspěvek k Mezinárodnímu roku úcty ke starým lidem věnovaný horňáckému zpěvákovi\nMartinu Holému z Hrubé Vrbky\n12) O kraji kolem Lanžhota a také o hodech (VHS, 46 min.)\n- režie: P. Šamánek, kamera: I. Popek\nČT Ostrava 1995\n- vlastivědný dokument mimo jiné o slováckých hodech z Lanžhota a okolí s průvodcem\n13) Žít a být (VHS, 36 min.)\n- připravili: P. Šamánek a N. Urbášková\n- zastavení na Hutisku - Solanci u Vilmy Volkové, dcery spisovatele F. Karase a sběratelky\nnejen lidového umění


Tři věci, které zvyšují Vaši touhu po sladkém - Milujeme Zdraví Milujeme Zdraví\nProč mám stále chuť na sladké?\nČasto to nemusí být chyba Vaši vůle, že dostanete chuť na něco hodně sladkého. Většinou se jedná o úplně jiné spouštěče, kteří Vás nutí přijmout více cukru, než Vaše tělo skutečně potřebuje. Není vůbec jednoduché se jim ubránit a to spíše v situacích, kdy o nich ani nevíme. Proto si o nich v tomto článku něco řekneme.\nVětšinou, když se snažíte snížit svůj příjem cukru na minimum čili omezit sladkosti a jídla, která mají větší obsah cukru, vyhýbáte se místům, které by Vás pokoušely – myslím tím kavárny, restaurace, supermarkety. Dokonce se také snažíte bojkotovat Instagram, kde na Vás často vyskakují obrázky s nejlákavějšími lahůdkami. Ale je opravdu v tomhle ten problém?\nAle Vaši chuť na sladké mohou spouštět i patrně neškodné faktory, do kterých byste to třeba ani neřekly.\nJedním z nejzákla dnějších spouštěčů naší chuti na sladké je kofein. Každodenní vyzvednutí kávy v obchodě na podporu Vaší energie či ranní probuzení může působit naprosto nevinně, ale opak je pravdou. Kofein je jedním z největších podporovatelů naší chuti na sladké, jelikož dokáže ovlivnit naše chuťové pohárky na tolik, že jsme schopni vnímat potraviny jako méně sladké, než ve skutečnosti jsou. A v takových případech máte pak tendenci konzumovat sladkostí více a více, abyste uspokojili svou přirozenou chuť na sladké. Proto byste rozhodně měli vyzkoušet omezit ranní pití kávy. Pokud ale víte, že bez tohoto ranního požitku nemůžete být, stojí za vyzkoušení přejít na kávu bez kofeinu.\nKonzumace umělých sladidel\nTakováto sladidla nazýváme „calorie-free drinks“ a „low-sugar desserts“. Protože umělá a nevýživná sladidla jsou mnohonásobně sladší než obyčejný cukr, je jejich konzumace v případě Vaší diety či nové cestě za zdravým životním stylem zbytečná! Protože náhražky cukru Vaše chuťové pohárky rozhodně neosloví a neuspokojí, proto stejně potom sáhnete po něčem běžně sladkém. Zároveň to to vytváří obtížnější pozici pro ovoce a další méně sladké potraviny, protože se jich pak budete spíše přejídat pro své uspokojení. Čili umělá sladidla a náhražky cukru spíše povzbuzují chuť na sladké.\nPříjem špatných sacharidů\nGlykemický index měří, jak konkrétní potraviny ovlivňují hladinu cukru v krvi. Díky tomu dnes víme, že existují vysokoglykemické potraviny jakými jsou například bílý chléb, pečivo, sušenky apod, které drží nás cukr v krvi velmi vysoko, a poté rychle zmizí. Vaše hladina cukru se tak rychle sníží a Vaše tělo si pro vytváření energie vyžádá další příjem sladkého v podobě k oblihy, tyčinek apod.\nČili ten pravý trik je v tom konzumovat potraviny, které udrží hladinu cukru v krvi v rovnováze. Proto vymažte ze svého jídelníčku náhražky cukru a zvolte spíše příjem zdravého cukru v podobě ovoce, zeleniny, celých zrn (bulgur, ovesné vločky), celozrnné pečivo. Tak docílíte toho, že Vaše energie bude stabilní a nezažijete náhlé selhání v podobě chuti na sladké.\nZdroj: 3 Sneaky Things That Are Making You Crave Suger http://www.health.com/nutrition/sugar-cravings-reasons


Objednejte si zdarma Mikuláše až domů - Praha Centrum\nHodné děti se mohou těšit na sladkou odměnu - foto: Luboš Hostek\nNapilno budou mít 5. prosince v Praze 1 Mikuláš, Anděl a Čert. Místní radnice totiž pro své občany tradičně připravila možnost bezplatného objednání známé trojice. O její návštěvu u mravných, ale i nezbedných ratolestí lze požádat Michaelu Madejovou, e-mail: michaela.madejova@praha1.cz.\nJediné, co musejí zájemci učinit, je zřetelné označení zprávy v předmětu slovem „„Mikuláš“ a sdělení jména dítěte, jeho věku, adresy a kontaktního telefonního čísla. Následovat bude konkrétní domluva ohledně místa a času.


Boleslav zdolala v semifinále florbalového poháru Chodov - Sport.cz\nBoleslav zdolala v semifinále florbalového poháru Chodov\n7. ledna 2015 22:43 - Mladá Boleslav\nFlorbalisté Mladé Boleslavi zdolali v semifinále Poháru České pojišťovny Chodov 5:3 a budou útočit na obhajobu loňského premiérového triumfu. Ve finále je čeká v úterý 20. ledna v Opavě souboj s Bulldogs Brno. V ženské kategorii se utkají Vítkovice a Herbadent Praha 11 SJM.\nMladá Boleslav - JM Chodov 5:3 (1:0, 0:3, 4:0)\n1. SC Vítkovice - JM Chodov 3:2 v prodl. (1:2, 1:0, 0:0 - 1:0)\nKudy vede cesta za vysněným florbalovým zlatem? Přes Švédsko\nBrankářská legenda splnila úkol. Můžu dceři pověsit bronz na krk, hřálo čerstvého otce Kafku\nStříbro jako hráč, bronz v roli trenéra. Ještě je jedna medaile, kterou chci získat, netají Cepek


Je pátek třináctého, třetina lidí přiznává pověrčivost - iDNES.cz\n13. července 2007 8:13, aktualizováno 8:13\nTřináctku považuje hodně lidí za nešťastné číslo, nemálo je ale i těch, kteří věří v její šťastnou moc. | foto: Profimedia.cz\n"Myslel jsem si, že se k pověrčivosti přizná více lidí. Vezměte si, jak dobře se prodávají knihy o tajemnu," říká Přemysl Čech z Medianu.\nVýzkum agentury Median na téma Češi a pověry dále ukázal, že dvě třetiny lidí čtou horoskopy. Vynikají v tom ženy, věk rozhoduje méně. "Mnoho čtenářů však asi horoskopy čte pro zábavu, ne že by tomu nějak moc osudově věřili," komentuje zjištění Čech.\nŠťastné číslo je nejčastěji sedmička\nZa své šťastné číslo většina Čechů označila tradiční sedmičku a za nešťastné neméně tradiční třináctku. Překvapivé však je, že třináctka se naopak umístila na bronzové příčce i ve šťastných číslech. Sedmička je zase "stříbrným" nešťastným číslem.\nJenomže pak je tu půlka lidí, kteří na magii čísel nevěří. I lidé, kteří nevěří v nadpřirozeno, připouštějí, že pověry tak trochu platí - ovlivňují totiž psychiku lidí. "Lidé, kteří jim věří, mohou znejistět a pak snadno udělají chybu," říká psycholog Jeroným Klimeš.\nKlimeše nepřekvapuje, že pátku třináctého se bojí třetina Čechů. Jsme sice ateistickým národem, avšak ateismus podle Klimeše právě nahrává pověrám.\n"Ti, kteří věří v jednoho Boha, bývají vůči pověrám imunní. Psychologicky dají na pověry lidé, kteří mají sklon k posedlostem - tedy ti, co třikrát chodí kontrolovat, jestli zamkli byt," vysvětluje psycholog Klimeš.\nTragédie v pátek třináctého? Spíše náhoda\nV poslední době na sebe pátek třináctého neupozornil žádnou tragickou událostí. Naposledy připadl na letošní duben, kdy na titulní stranu MF DNES zařadila jako nejdůležitější zprávu horké počasí a další, že ministryně Džamila Stehlíková chystá kartičky pro těhotné.\nNa pátek třináctého však lidé myslí pořád. Včera kamionoví přepravci rozeslali varovnou tiskovou zprávu o zablokovaných parkovištích a kolonách. Kamiony totiž nesmí o prázdninách jezdit v pátek večer. Ihned zdůraznili, že "pátek třináctého přinese opravdu smůlu".\nNovodobou tragédii však přinesla nešťastná třináctka přesně před šedesáti lety, i když tehdy 13. červenec vyšel na neděli. V Ústí nad Labem vykolejila tramvaj a při nehodě zahynulo třicet lidí. - více zde\nPovažujete pátek třináctého za smolný den?\nANO - muži 23 %, ženy 33 %, celkem 28 %\nNE - muži 77 %, ženy 67 %, celkem 72 %\nANO - muži 46 %, ženy 80 %, celkem 64 %\nNE - muži 54 %, ženy 20 %, celkem 36 %\nHitparáda šťastných čísel\n1. sedm, 2. osm, 3. třináct, 4. tři\nHitparáda nešťastných čísel\n1. třináct, 2. sedm, 3. pět, 4. dvě\nZdroj: Median. Odpovídalo 455 respondentů.\nTémata: Jeroným Klimeš, medián, Ústí nad Labem, Džamila Stehlíková, Havárie kamionů, kamion, Nehody Ústí nad Labem, Psycholog, Tramvaj


Toulavé kočky chytají a veterinářka je kastruje - Děčínský deník\nDĚČÍN - V děčínském útulku mají teď dvacet koček.\nMají plné kotce a další zvířata do odvolání nepřijímají. „Lidé nosí hlavně koťata, která najdou třeba u popelnic,“ řekla pracovnice útulku Štěpánka Rogozinská.\nToulavé kočky odchytávají i pracovníci útulku. Předávají je na kastraci. Program kastrace v Děčíně funguje už několik let. „Vykastrované kočky pak vracíme zpátky třeba do zahrádkářských kolonií,“ doplnila Rogozinská.\nDo kastračního programu jsou zapojeni pouze někteří veterináři z Děčína. „Já se neúčastním, ale myslím si, že kastrace koček jsou určitě k něčemu dobré. Kdyby se kočky přemnožily, mohly by i roznášet nejrůznější nemoci, svými výkaly znečisťovat místa, kde si třeba hrají děti a podobně, “ řekl veterinář Martin Hanzlík.\nVysvětlil, že kastrace je jednoduchý zákrok a není pro kočky ani příliš bolestivý a nebezpečný.\nV Děčíně je díky kastračnímu programu populace koček vcelku zredukovaná. „Není jich už zdaleka tolik co dříve,“ potvrdila veterinářka Jana Bednarská, která na zakázku od děčínské radnice kočky kastruje.\nLidé kočky do útulku pořinášejí, ale také odnášejí. Pracovníci tvrdí, že spíš si zájemce vybere malé kotě než dospělého tvora. Ale najdou se i výjimky– lidé, kteří si dospělé zvíře odnesou. „To si většinou vyberou starší lidé nebo opravdoví milovníci koček,“ doplnila Rogozinská. „Jednou jsme udali i kočku, která byla opravdu stará a bez zubů. Současný majitel si ji vzal na dožití u něj,“ říká Rogozinská.


Piškotový koláč s višněmi recepty, fotografie a články - Receptnajidlo.cz\nPiškotový koláč s višněmi recepty, fotografie a články\nVše co jste chtěli vědět o Piškotový koláč s višněmi . Ať už je to recept, článek nebo fotografie týkající se Piškotový koláč s višněmi, tak jistě skvěle poslouží jako inspirace pro přípravu nebo zdroj informací o Piškotový koláč s višněmi. Přejeme příjemnou zábavu.\n...cupcakes s višněmi jsou labužnická lahůdka. Tento malý a moc dobrý...\nKdyž nikde, tak na internetu budou Piškotový koláč s višněmi recepty


Blýskněte se s reklamními předměty |\nHomeAktualityBusinessBlýskněte se s reklamními předměty\nBlýskněte se s reklamními předměty\nListopad 2, 2016 By: Veronika\nBýt eso v prodeji je snem mnohých z nás. A tak společnosti využívají různé možnosti, jak toho dosáhnout. Jedna z těch nejvíce účinných jsou reklamní předměty, které dokážou posílit značku a zviditelnit ji před konkurencí.\nKdyž se řekne reklamní předměty, většina lidí si vybaví reklamní propisky či jiné drobné dárky, které někde obdrží, jednou použije a poté zahodí. Jenže reklamní předměty mohou tisíce podob. Mohou to být velmi levné rozdávací předměty, jako jsou například minitužky, které si můžete zdarma vzít v jednom švédském obchodním řetězci. Nebo také může jít o prémiové kousky pro výjimečné klienty.\nMezi luxusní reklamní předměty patří například dárková pera Waterman či Parker, prémiové sady na víno, hodinky či elektronika. I toto zboží můžete darovat s potiskem v podobě loga vaší společnosti i kontaktem na vaše webové stránky. Popřípadě si můžete celý reklamní předmět kompletně personalizovat.\nNicméně rozhodně nemusíte za reklamní předměty utratit tisíce korun, aby si vás zákazníci všimli. Takové reflexní pásky, doplňky i oblečení budou zákazníci ve svém vlastním zájmu nosit i s vaším logem, kdykoli se vydají na neosvětlenou část komunikace. Reflexní prvky jsou ideální reklamní předměty. Potřebuje je totiž každý, ale málokdo si je chce koupit.\nReklamní předměty si můžete vybrat přesně podle zaměření vašeho podnikání. Společnosti specializující se na IT či hry, mohou vybrat z bohaté nabídky reklamní elektroniky. Potravinové společnosti si oblíbí vybavení do domácnosti, jako jsou reklamní hrníčky, a například při prodeji automobilů velmi přijdou vhod škrabky na led s vaším logem, osvěžovače vzduchu i celá další škála příslušenství. Univerzální reklamní předměty jsou pak trička a další reklamní textil.\nPokud pátráte v záplavě možností, můžete využít reklamní předměty Propaq. Specialisté z této společnosti vám poradí ideální reklamní předmět pro vás a přizpůsobí jej na míru vašemu záměru a požadavkům.\nPrevious post Maximální výběr barev oděvů ve velkoobchodu second hand\nNext post ePoptávka dominuje na trhu s poptávkami


Lehký tank M3 – Druhá světová válka – druhasvetova.com\nLehký tank M3\nZákladní technické údaje: Lehký tank M3A1\nPosádka: 4, hmotnost: 12,9 t, rozměry: délka 4,54 m, šířka 2,24 m, výška 2,30 m, pohonná jednotka: zážehový hvězdicový 7válec Continental W – 970 – 9A o výkonu 250 k ( 186,5 kW ), výkony: nejvyšší rychlost na silnici 58 km/h, největší dojezd na silnici 112,6 km, brodění 0,91 m, stoupání 60 %, svislá překážka 0,61 m, příkop 1,83 m, pancéřování: 15 – 43 mm, výzbroj: kanon ráže 37 mm, dva lehké kulomety ráže 7,62 mm a jeden těžký kulomet ráže 12,7 mm\nPočátky vývoje amerických lehkých tanků lze vysledovat až do 20. let. Tehdy vniklo několik typů tanků určených k plnění úkolů podpůrných palebných prostředků pěchoty. Počátkem 30. let tento vývoj vyústil v lehký tank M2, který byl základem řady dalších konstrukcí, nesoucí společné označení M2. Na svoji dobu to byly dobře vyzbrojené stroje s 37 mm kanonem, ale v roce 1940 měl typ nejlepší část svého technického života za sebou a sloužil jen jako výcvikové vozidlo. Vrcholem řady tanků M2 byl typ M2A4.\nAmerická armáda pozorně sledovala boje v Evropě na počátku 40. let a dospěla k závěru, že lehké tanky musí mít silnější pancéřování. Z toho plynulo použití přiměřeně dimenzovaného podvozku, který by si poradil s vyšší hmotností stroje. Tak vznikl lehký tank M3, jehož konstrukce v mnoha ohledech čerpala z typu M2A4. Výroba tanku M3A1 se naplno rozběhla v roce 1941 a svého vrcholu dosáhla po vstupu Spojených států do války. Raná provedení měla korby i věže nýtované. Postupně se prosadily odlévané věže, nakonec se litím vyráběly i korby. V konstrukci se během výroby uskutečnily ještě mnohé další změny. Celkem se vyrobilo 5 811 lehkých tanků M3. Základní výzbroj tanku představoval 37 mm kanon se spřaženým 7,62 mm kulometem a dalšími čtyřmi kulomety ráže 7,62 mm ( jeden na střeše věže jako protiletadlový, další ve střílně v horní části přídě korby, další dva lafetované v korbě obsluhoval řidič ). Tloušťka pancíře se pohybovala od 15 mm do 43 mm.\nLehký tank M3 se používal všude, kde zasahovala americká armáda. Bylo to spolehlivé a u svých posádek oblíbené vozidlo. Velké počty tanků M3 dostaly další spojenecké armády. Největším odběratelem byla Velká Británie, kde tanky obdržely označení Stuart. Podle názorů Britů byl Stuart na lehký tank příliš velký, ale posádky oceňovaly jeho pohyblivost a spolehlivost. Britové se neradi smiřovali s tím, že různé verze tanku používaly dva odlišné motory. Běžnou pohonnou jednotkou byl hvězdicový 7válec Continental ( Stuart I ), ale k uspokojení vysoké poptávky se do tanků jeden čas montoval vznětový motor Guiberson T – 1020 ( Stuart II ). Tato skutečnost někdy způsobovala potíže s týlovým zabezpečením, ale nakonec se s touto zvláštností Britové smířili. Hlavními variantami byly M3A1 ( Stuart III a Stuart IV se zážehovým a vznětovým motorem M3A3 ). Stuart V s větším prostorem pro řidiče, silnějším pancířem a bez kulometné střílny v přídi.\nPo celou dobu výroby se tank vybavoval 37 mm kanonem. V roce 1944 byla jeho bojová hodnota již velmi malá a tak se u mnohých tanků M3 Stuart ve službách průzkumných jednotek demontovala věž. Tím se usnadnilo maskování strojů. Místo kanonu měla vozidla další kulomety. Mnohé bezvěžové M3 sloužily jako vozidla velitelů obrněných jednotek. Na bázi M3 vznikla ještě další účelová vozidla. M3 se široce uplatnil například při testech odminovacích zařízení nebo plamenometů. Některá vozidla se stala základem samohybných dělostřeleckých zbraní, z nichž však žádná nebyla přijata do výzbroje. Na bázi podvozku M3 vznikla i protiletadlová samohybná zbraň.\nPrvním bojovým vystoupením tanků M3 Stuart na straně Spojenců bylo tažení v severní Africe. V rámci Smlouvy o půjčce a pronájmu byly mnohé dodány do Sovětského svazu. Z tanku M3 vycházel lehký tank M5 poháněný dvěma motory Cadillac. Z vnějšku se odlišoval vystupující zadní kapotou, která ukrývala dva motory. V britských službách dostal tank M5 označení Stuart VI. Stejné označení se používalo pro M5A1 s modernizovanou věží a prodlouženou zadní partií, ve které byl prostor pro radiostanici ( stejně jako u M3A3 ).


‚Nedá se slovy popsat, jaká je to úleva.‘ Jindřiškův životní gól udržel Bohemians v lize | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Sport / Fotbal | Související témata: Bohemians Praha 1905 Fortuna liga Josef Jindřišek nadstavba\nFotbalisté pražských Bohemians si nejvyšší soutěž zahrají i v příštím roce. Vršovický klub se vyhne baráži, což si zajistil remízou 1:1 s Opavou v závěrečném kole nadstavbové části. Vyrovnávací gól, který pro Pražany znamenal záchranu v první lize, přitom trefil kapitán týmu Josef Jindřišek až v poslední minutě nastaveného času.\nPraha 10:11 26. května 2019 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nJosef Jindřišek (vpravo s kapitánskou páskou na ruce) slaví vyrovnávací gól proti Opavě. | Foto: Ondřej Deml | Zdroj: ČTK\n„Nedá se slovy popsat, jaká je to úleva. Je to nádherný pocit. Když dal Pepa gól, tak jsem měl slzy v očích, když jsem za ním běžel. Nepopsatelný pocit, už jsme byli v klinické smrti. Zaplaťpánbůh že Pepu máme. Strašně mu ten gól přeju a všichni mu za něj děkujeme,“ měl po remíze s Opavou slzy na krajíčku obránce pražských Bohemians David Bartek, když popisoval moment, který rozhodl o záchraně vršovického klubu v nejvyšší soutěži.\n„Nedá se slovy popsat, jaká je to úleva.' Jindřiškův životní gól udržel Bohemians v lize\nPro hrdinu onoho okamžiku kapitána Bohemians Josefa Jindřiška to byla v 38 letech životní trefa.\n„Myslím, že ano. Trenér mi minulý týden říkal, že to byl ten v Karviné, ale teď mu v kabině řeknu, že neměl pravdu a že to byl tenhle gól,“ usmíval se Jindřišek.\nDlouholetý kapitán Bohemians tak symbolicky zachránil Klokany v nejvyšší soutěži. Fanoušci po závěrečném hvizdu dlouho vyvolávali jeho jméno, zmiňovaný trenér Pražanů Martin Hašek pak na tiskové konferenci s nadsázkou poznamenal, že Jindřiškovi postaví na zahradě svého domu sochu.\n„Už jsem to nahlásil manželce po zápase. Chystáme se na to, máme docela velkou zahradu,“ říkal Hašek.\nSám vršovický hrdina si přitom víc než gólu cenil záchrany mezi českou elitou.\n„Kdyby tam byl kdokoliv jiný a dal ten gól, tak ho oslavujeme stejně jako mě. Je jedno, kdo ten gól dá, hlavně že tam padnul.,“ dodal kapitán fotbalových Bohemians Josef Jindřišek, díky jehož gólu z poslední minuty se Pražané vyhnou baráži o udržení v nejvyšší soutěži. Tu si naopak kromě Karviné zahraje i Příbram.


Projekt: Retroelektro | Nastartujtese.cz\nAutor: Petr Mikulka Kategorie Výroba Sdílejte projekt:\nPopis projektu Jsem zakázkový výrobce elektrokol, které přestavuji ze starých československých kol. Mým cílem je vyrábět krásné a praktické "veterány".\nJsem první český zakázkový výrobce elektrokol v retrostylu. Za cenu sériově vyráběného elektrokola z Číny získáte jedinečné ručně vyráběné české elektrokolo na míru.\nBytelný ocelový rám, osvědčené komponenty a doplňky z pravé kůže Vás při správné péči přežijí. Baterie si vyrábím sám z kvalitních Li-ion článků samsung.\nKaždé mé elektrokolo je originál, který vyrábím na míru podle vašeho přání a představ. Zkrátka si vymyslíte kolo, které budete mít rádi. :)\nElektrokolo je ten nejdokonalejší dopravní prostředek do města. Ve městě rychlejší než auto, zaparkujete třeba doma v obýváku, na cyklostezce neřešíte semafory ani dopravní zácpy. Navíc nepotřebujete helmu ani řidičský průkaz.\nSpolupracuji s projektem Kola pro Afriku. Vykupuji od nich kola nevhodná pro africké podmínky a tím jim pomáhám financovat dopravu ostatních kol na místo určení. Zakoupením Retroelektro proto přispíváte na dobrou věc.