[ Příspěvků: 127 ] Přejít na stránku Předchozí 1, 2, 3\nPředmět příspěvku: Dvě dámské smečky\nNapsal: ned 12. úno. 2012 14:33\nRegistrován: ned 12. úno. 2012 13:11\nMám doma dvoučlennou smečku, dvě fenky z jednoho vrhu, středně velké. Perfektně fungují, bez jakýchkoli potíží.\nTeď jsem poskytla zatím dočasný azyl bezdomovečkům - taky smečka, dvě fenky, malé kříženky. Delší dobu pobíhaly bezprizorně (ale pořád spolu), naučily se svobodnému životu.\nZatím je mám odděleně od mých psic, musela jsem řešit rychle kvůli mrazům.\nMáte někdo zkušenost jak přesně postupovat, kdybych chtěla ze dvou smeček udělat jednu?\nPři setkání na zahradě se na sebe dívaly nedůvěřivě, trochu vrčely. Dominantní fenka nové smečky se pak snažila vyskočit na moji dominantní fenku. Cenily zuby, ale nešly do kontaktu, zarazila jsem je v počátku.\nJak dál? Seznamovat po jedné? Novou fenku na vodítko? Nebo úplně jinak?\nDíky předem, Amálka\nNapsal: úte 14. úno. 2012 15:59\nNež začneme řešit detaily, rád bych věděl, co si představuješ pod pojmem "dominantní".\nNapsal: sob 18. úno. 2012 11:10\nDíky, pokusím se popsat.\nDominantí moje doma - myslím dominantnější z těch dvou, tedy první jde k misce (i když má každá svojí misku, druhá někdy čeká a pak se jde teprve najíst), první vchází do dveří (druhá jí vždycky pustí), při tulení se snaží dostat se ke mně blíž a druhou odstrčit, když ke mně obě běží pomazlit se, odblokuje tu druhou, aby se ke mně nedostala. Samozřejmě jsou situace, kdy to neplatí (na vodítku tahá ta druhá, o míček se rve ta druhá). Ale ve vztahu k cizím pejskům je vždy ostřejší ta, kterou považuju za dominantnější. Ta druhá jen vrtí ocasem a má ráda každého.\nz těch nových dvou - kam jde větší, malá za ní cupitá, malá se dala dobře chytit, větší byla přechytralá a dalo to zabrat, pokud dostanou jednu misku, velká se vždycky nají první. A při setkání s mýma psicema tahle větší skákala na záda mojí fenky a vrčela.\nNapsal: pon 20. úno. 2012 20:07\nCo se týče domácích, nehovořil bych o dominování, ale jisté drzosti. U těch druhých zase o výši sebevědomí. Stačí té s nižším sebevědomím dát více času v resocializaci a začneš hovořit o tom, že je dominantní, jelikož ta druhá s ní ztratí krok. Dominantní = dokonalý Ředitel, a to do posledního detailu, který si dokážeš představit, ne že někdy je a někdy není.\nDobrá, teď k věci. V prvé řadě by vyfasovali couračky (permanentně připnuté vodítko na hladkém nestahovacím, nepovolujícím se obojku, více viz. zdejší vyhledávač) slovo permanentně znamená 24h/d. To proto, aby se dalo včas zasahovat do případných chyb. Platí pravidlo, kdo je hodný, má přednost před nehodným, ať je to kdokoli, nebo jaké měl dosud výhody. Co řeknu, řeknu jenom jednou. Není čas na diskuse a hlavně pes nemá na diskuse nárok, protože složenky neplatí a poštu také nevyřizuje. Změnu pravidel, pozic nebo jakýchkoli drobných zásahů provádím v desetině vteřiny podle toho, o co si pes řekne. Tím nemyslím, že by měl dostat vše, o co si řekne, pokud s tím nesouhlasím. Matematiku do dvou umí každý živý tvor na této planetě, tedy i pes. Jde o to, jak se psu nastaví.\nTohle všechno a mnohem víc popisuji ve svých třech knihách, kde to kompletně popsané.\nPředmět příspěvku: zoznamenie psov\nNapsal: stř 18. črc. 2012 23:41\nRegistrován: pon 16. črc. 2012 23:05\ndobry vecer, mam otazku,pisal som uz aj p.Desenskemu na FB a poslalmi link na tuto poradnu ale bud zle citam alebo som to prehliadol ale odpoved som nenasiel..jedna sa o toto..mame dvoch asi 2rocnych krizencov a na zahrade rocneho krizenca psa velkeho plemena ale neviem urcit akeho .. psik zo zahrady nema nijaky vycvik,nikto sa mu nevenoval,mal spolocnika NO asi 12r ktory ho ale zacal pri krmeni napadat az to dopadlo tak ze psy su oddeleny kazdy na zahrade svojho majitela, skusili sme ich zoznamit s nasimi ale prvy kontakt dopadol velmi zle..psika zo zahrady som dal na voditko vysiel von kde par desiatok metrov od zahrady cakala priatelka s tymi nasimi ze ich zoznamine mimo teritoria Nera(zo zahrady) hned ako sa zbadali tak sa spustil stekot na oboch stranach ,nera sa mi podarilo celkom ukaznit a snazil som sa tocit od nasich aby ich nevidel a bolo to v pohode pokial si ich nevsimol,je mi jasne ze nero potrebuje spoznat aj zivot iny ako vybeh v zahrade a spoznat svet za plotom ale rad by som nejako docielil aby sme na zahradu mohli chodit aj snasimi. moze byt problem ze som nera viedol ja ako pan tych dvoch?ze by nejaka ziarlivost?..ten nas domaci totiz zacal tak stekat az sa zadusal taky amok som u neho este nevidel. idemi hlavne o to ako docielit aby mohli na zahrade fungovat pekne spolu....dakujem za odpoved a za vas cas..\nNapsal: sob 21. črc. 2012 18:35\ndracik81 Rudo ta odkazal na poradnu, pretoze tu najdes odpovede, staci pohladat, nez napises otazku, ktora tu uz riesena bola, co je uvedene aj v registracnych podmienkach poradne.\nNad zoznamovanim nesocializovanych a neovladatelnych psov by som rozmyslala az po vyrieseni socializacie, respektu a ovladatelnosti.\nNapsal: sob 21. črc. 2012 21:57\nNad zoznamovanim nesocializovanych a neovladatelnych psov by som rozmyslala az po vyrieseni socializacie, respektu a ovladatelnosti.[/quote]\nospravedlnujem sa ak som si odpoved na moju otazku nenasiela le precital som celu subporadnu ktoru mi pDesensky poslal,bud som to prehliadol alebo som si neuvedomolze to je riesenie aj pre mna..takze sa budem snazit zvladnut najskor toho zo zahrady,nemam nanhovelacasu ale po 4 asi polhodinovych prechadzkach mi pride ze sa lepsi(niesom ale odbornik) a buduci rok teda skusime to zoznamenie...\nNapsal: ned 22. črc. 2012 11:13\ndráčik podľa popisu bude treba zapracovať na všetkých troch.\nNapsal: úte 12. úno. 2013 12:35\nRegistrován: pon 11. úno. 2013 16:19\nZdravím, k fence Attile (6 let, kříženec staford/bígl), osvojená před 4 roky, jsem si vzala z útulku psa Denise (6 let, německý ohař). Venku si ho nevšímá, ale jakmile překročíme práh bytu, dává mu najevo, že ho tady nechce. Pročetla jsem si rady a když jsou pod dohledem, nejsou sice kámoši, ale nevyjiždí po něm, někdy i leží společně na jednom pelechu (každý ovšem na jiném konci). Attila je občas uražená, ale já jí podlízat nebudu, jen proto, že tady byla první. Denise také nezvýhodňuji, že je chudáček z útulku. Problém je, když jsou mimo můj dohled, Attila pochopila, že já tady Denise chci, tak se ho snaží, když se nedívám, možná donutit, aby odešel sám. Všimla si, že když po něm vyjede, on se jí bojí, což jí zvedne sebevědomí a terorizuje ho ceněním zubů a vrčením přímo u jeho hlavy, přičemž on od ní hlavu odvrací a dívá se dolů, nevím, jestli by byla schopná mu ublížit, jen aby se ho zbavila. Denis se pak běží schovat za mnou, já ho nechci litovat ani chlácholit, abych ho ještě víc nestresovala, snažím se mu vysvětlit, že se nic hroznýho neděje a že si jí nemá všímat, Attile řeknu, že tohle dělat nebude a pošlu ji na místo, ona poslechne a nechá toho. Prosím tedy o radu, co dělat, aby ho nešikanovala, když jsou mimo můj dohled. Attila si možná myslí, že když tam nejsem já, přebírá ona místo toho, kdo může něco diktovat. Když nejsem doma, musím je tedy mít každého zvlášť. Děkuji\nPředmět příspěvku: Rozšíření smečky\nNapsal: pon 05. srp. 2013 15:53\nRegistrován: ned 28. črc. 2013 09:48\nMáme dvou a půl letou fenku výmara. Je poslušná, vychovaná, dobře socializovaná. Pořídili jsme si k ní ještě štěně, také fenku, stejného plemene. Přivezli jsme ji včera večer (bylo to ze zahraničí, tak nešlo ovlivnit příjezd a přijet ráno aby si mohly spolu zvyknout). Včera na ní občas zavrčela, dneska kolem ní chodí jako by ani nebyla. První dostává žrát starší fena, je "upřednostňována",.... chováme se tak, aby se pro ní co nejméně změnilo (skoro nic). Je to takhle "normální" a zvyknou si na sebe?? Nebo mám udělat něco jinak??\nPředmět příspěvku: Re: Rozšíření smečky\nNapsal: stř 07. srp. 2013 08:55\n...První dostává žrát starší fena, je "upřednostňována",.... chováme se tak, aby se pro ní co nejméně změnilo (skoro nic). Je to takhle "normální" a zvyknou si na sebe?? Nebo mám udělat něco jinak??\nTento postup není správný. Upřednostňuji ty, kteří se mnou spolupracují a je mi jedno, kdo byl doma dřív, kdo je starší a podobně.\nPro lepší pochopení uvedu příklad. Budete mít firmu a přijmete nového mladého zaměstnance, který vám jde na ruku a bez řečí udělá i jakoukoli práci navíc. Budete upřednostňovat starého zaměstnance, který je u vás sice déle, ale neudělá hodinu přesčasu navíc, pořád remcá a má svou práci "na háku", anebo toho mladíka, který si o přesčasy i sám řekne?\nNapsal: stř 07. srp. 2013 09:16\nkdyž sme domů k feně přivedla první štěně nemluvila s ním tři týdny bylo mi to ejdno at si s ním nemluví ale nesměla bejt pruderní, štěně logicky ptořebuje víc péče takže měla prostě smůlu a vše se přizpusobovalo štěněti. u druhýho už jí to trvalo jen týden a ted jsou největší kámoši\nNapsal: čtv 08. srp. 2013 09:30\ntak se holky po třech dnech samy srovnaly a už se kámošej a hrajou si...najednou změna jak mávnutím kouzelnýho proutku.\npřivezli jsme malou v neděli a od včera jako by bylo všechno úplně otočený..najednou si spolu hrajou a jsou kámošky, takže "problém" vyřešen :)\nPředmět příspěvku: Rozšíření smečky o fenku\nNapsal: pon 02. pro. 2013 19:48\nRegistrován: pát 25. říj. 2013 12:53\nmáme 2,5 letého jorkšírského teriéra. Popsala bych ho jak jedináčka, který je zvyklý na to mít všechnu naši pozornost. Je to pes poslušný, spíše bázlivý.\nNyní jsem si k němu pořídili fenku hovawarta. Už je u nás třetí den. Zatím nenastaly žádné velké problémy.\nFenka je jen příliš divoká a hlasitá a pes asi neví, jak si s tím poradit.\nFenka psovi vlezla do pelechu - od té doby v něm pes nechce spát a spí raději na pohovce v jiné místnosti než spíme my s fenkou.\nPři krmení fenka rychleji sežere své žrádlo a jde ke žrádlu našeho psa. Ten na ní sice několikrát zavrčí, ale stejně pak odejde a nechá ji žrádlo dojíst. Stejně je tomu tak i s hračkami. Fenka přijde a psovi hračku sebere.\nFenka při hře psa kouše a tahá za chlupy. Pes se trochu brání, ale nemá proti ní šanci.\nChtěla jsem se zeptat, jak máme vztah mezi nimi upravovat?\nMáme psa před fenkou při hrách bránit?\nJak zabránit tomu, aby si pes připadal kvůli nově příchozí fence odstrčen?\nPředem všem moc děkuji za rady.\nNapsal: pát 06. pro. 2013 01:15\nNo rozhodně bych nenechávala štěně, aby psovi bralo žrádlo. Štěně je už teď mnohem větší, než jork, když už jste si pořídili takhle nesourodou smečku, musíte o to více dbát na to, aby fenka své velikosti nezneužívala. Pejsek se takto právem může cítit špatně. (Taky bych byla nabručená, kdyby mi někdo sežral večeři...) Zkuste prostudovat téma starší pes a štěně, někde tu je. Nevzali jste to zrovna za šťastný konec.\nNapsal: ned 15. pro. 2013 17:31\nSystém krmení jsme upravili. Jork už si v klidu může sníst své žrádlo.\nFenku máme zatím doma, ale je určena jako hlídač na zahradu.\nZatím je vztah mezi nimi v pořádku.\nJork už sice nemá celou naši pozornost jen pro sebe, ale vycházejí dobře.\nUvidíme, jak se to bude vyvíjet dál.\nMáte nějaké další rady, jakých chyb se vyvarovat?\nPředmět příspěvku: Plánujeme rozšíření smečky\nNapsal: čtv 02. led. 2014 18:52\nmám téměř 4 letou fenku (táta beauceron, máma labradorka) a ráda bych nám pořídila další členku smečky. Pročetla jsem různé diskuze, nejen tady, a popravdě, chvíli si už myslím, že jsem rozhodnutá stoprocentně pro a poté si přečtu nějakou téměř hororovou historku ala scéna z filmu Amores perros se zápasnickým psem zanechaným ve společnosti "normálních" psů , což mne pokaždé na chvíli "vystřízlivý".\nMoje fenka je na mne velmi fixovaná, po celý její život sestává naše domácnost jen z ní a mne. Je zlatá, miluje lidi, ale v osmi měsících ji zdánlivě přátelský pes napadl (přišel s vrtícím ocasem až k ní a pak se jí zakousl do hlavy) a od té doby je tak trochu netykavka. Většina psů se s ní ani nemůže pozdravit čili čuchnout si, fenky povětšinou zvládá, příliš submisivní psi a zejména štěňata často sroluje. Kamarádky a kamarády má, ale potřebuje spíš lidskou, než psí společnost. Nevím, zda nebude lepší, abychom obě zavítaly k p.Desenskému na "diagnostiku" našeho vztahu, než přivedu další pejsku. Děkuji za všechny případné rady či komentáře či navedení na nějaký podobný příspěvek zde (nic takového jsem nenašla, ale možná se tu jen špatně orientuji). Klára&Ruby\nPředmět příspěvku: Re: Plánujeme rozšíření smečky\nNapsal: pát 03. led. 2014 00:45\nFenka má celkem silný socializační problém. Naštěstí je řešitelný. Ale dalšího psa bych určitě nepořizoval dřív, než bude tento problém vyřešen anebo alespoň pod kontrolou. O tom jak na to je tu na poradně několikrát popsáno v příslušných tématech, stačí pohledat a nebo je tu Ruda, jak ho kontaktovat je napsáno na jeho webu.\nPředmět příspěvku: Pridanie piateho psa\nNapsal: ned 28. pro. 2014 16:30\nRegistrován: pon 11. říj. 2010 12:54\nDobrý deň, prosím vás o radu: Starám sa o svorku štyroch psov, ktorým zomrel majiteľ, chodila som za nimi, aj -*keď ešte žil, raz, dvakrát za týždeň, ako kedy.. Teraz sú už asi pol roka "moji", no mám to cca 10 km a som s nimi tak hodinku denne. Vo svorke je cca 10 ročná NO, cca 10 ročná 10kg kríženka a jej "šteniatka" cca 5 ročné - psík a fenka. Všetky fenky sú sterilizované. Teraz ale nastal problém s ich bratom - ďalší psík. Tiež mu zomrel majiteľ, zostal s babkou, ktorú si k sebe zobrali príbuzní, ktorí majú svojho NO a už sa pobili tak, že NO pohrýzol aj svojho pána... teraz ich majú nejako oddelených, teda Bruno je niekde zavretý a chcem ho vziať späť. Odišiel ešte ako šteňa. Predpokladám, že pamätať si ho ako súrodenca asi nebudú... no a potrebujem radu, ako ho začleniť, ako ho priviesť do svorky. Rovno s ním napochodovať do dvora, alebo ich zobrať postupne na vodítku niekam von a skúsiť zoznámiť mimo? Pravdebodobne už cez plot budú na seba zúrivo štekať, ako vždy, keď vidia psa za plotom... :-( Ďalší problém sú sliepky, ktoré sú tiež voľne pustené a neviem, ako na nich bude Bruno reagovať... či ich nebude loviť, nebývam tam a keďže mám malé bábo, tak nemám čas byť tam s nimi dlho... prosím--++, poraďte mi ako na to...\nAk chceš zmeniť svet, musíš začať od seba.\nNapsal: úte 30. pro. 2014 10:44\nSladit starší sourozence stejného pohlaví je mnohem těžší než sladit jakékoli jiné psy. Psi mají dobrý čenich, aby poznali, že jsou si krevně hodně blízko. Díky této, na pachu založené chemii fungují jako dva magnety, které se vzájemně odpuzují. Volil bych cestu menšího zla a sehnal mu pobyt kdekoli jinde, protože spolu být o samotě s největší pravděpodobností nebudou moci být.\nNapsal: stř 07. led. 2015 18:10\nĎakujem za odpoveď. Zatiaľ sme pre ňho nešli, je to cca 250 km... Tak to budeme musieť vymyslieť niečo iné :-(\nPředmět příspěvku: Dominantní fenka a nové štěně?\nNapsal: pon 13. dub. 2015 16:40\nRegistrován: pon 06. dub. 2015 21:41\nFenka, křížence AST, 6 let, trpí zřejmě úzkostí, tzn. že když odejdu, má 2-3 denní období v měsíci, kdy ničí byt. Někdy to trvá déle, někdy je celý měsíc v klidu. Ale od kastrace, cca rok zpátky, ničí min. Je stále plna energie, hyperaktivní a je vidět, že jí nervíky občas pracujou. Jinak pes k lidem a doma je veselý, poslušný, dychtí po povelu a udělat radost pánovi. Dříve byla milá ke všem psům, neměla s nimi problém. Ale od jisté doby (hárání ve 3 letech) ji začalo otravovat to, že ji někdo očichává zezadu. Ztuhne, nechá psa chvilku čuchat a pak po něm vyjede. Když se pes nechytne, nechá a ignoruje, když ne, je z toho rvačka. Ale spíše na oko. Řve s otevřenou hubou a psa si snaží nahrabat pod sebe. Od té doby jsem se ji snažila separovat od ostatních psů, což byla určitě chyba. Začala jsem chodit s ní ve 4 letech na agility a začala začlenovat opět do psího kolektivu. Ve smečce psy ignoruje, čím dál častěji si s někým s radostí pohraje, ale je trochu drsnější, bohužel si ale občas vybere slabšího jednice a prostě po něm vyjede, jak kdyby se bála o své postavení ve smečce a chtěla si ho vybít na někom slabším. Zasahuji tak, že ji chytnu mezi uši a slabiny a "hodim" ji na zem, kde ji chvíli přidržuji se slovy FUJ. Občas se pak oklepe a dělá, že se nic nestalo, občas se tváří, jako kdybych jí nejvíce ublížila. A k této feně si chci pořídit nové štěně, fenu. Chtěla bych udělat vše pro to, aby až přivedu nové štěně domů, bylo jejich soužití co nejlepší..\nPředmět příspěvku: Re: Dominantní fenka a nové štěně?\nNapsal: čtv 23. dub. 2015 06:47\n...jak kdyby se bála o své postavení ve smečce a chtěla si ho vybít na někom slabším.\nJednak se nejedná o smečku, protože s ní nežije a hlavně agrese vůči slabším je šikana, nikoli boj o postavení.\nZasahuji tak, že ji chytnu mezi uši a slabiny a "hodim" ji na zem, kde ji chvíli přidržuji se slovy FUJ.\nPrávě proto je agresivní na slabší a dělá jim v podstatě totéž. Takto se pes opravdu nevychovává.\nA k této feně si chci pořídit nové štěně, fenu. Chtěla bych udělat vše pro to, aby až přivedu nové štěně domů, bylo jejich soužití co nejlepší..\nDokud se fena nesrovná ve vztahu k jiným psům včetně štěňat, nedal bych jí dobrovolně zničit psychiku dalšího psa, navíc feny.\nTuto situaci po netu nevyřešíte, telefon a optimální čas, kdy mi lze zavolat, je nahoře na této stránce.\nPředmět příspěvku: Pořízení štěněte\nNapsal: pát 24. dub. 2015 10:29\nRegistrován: stř 22. dub. 2015 09:46\nmám 4letou fenku buldočka, je to náš rozmazlenec, poslechne, chodí bez vodítka, od jiných psů ji bez problému odvolám. Od mala jsem ji tak učila, abych s ní mohla kamkoliv a zbytečně jsem ji neškrtila na vodítku, jako to dělají jiní. Nikdy jsem ji neodvolávala od psů. Očuchala, pohrála si, vše bylo ok. Vloni nám vstala , zařvala a přestala chodit, vyhřezl jí 2 a 3 obratel.. je po operaci a málo kdo pozná, že něco takového prodělala. Na to před nějakým časem hárala. Od té doby nevím zda dospěla, nebo co se stalo, ale nechce si moc hrát s jinými psy, očuchá a jde pryč, pokud si hraje, vybírá psy hooodně z řídka a spíš je to většinou tak, že se cpe ke mě, a pekelně žárlí jakmile se ke mě jiný pes přiblíží a ohání se. Protože nám přišlo, že se nudí a je taková ,,smutná,, přemýšleli jsme, že bychom pořídili druhého psa, aby měla parťáka, ale za prvé se trochu bojím kvůli té páteři a taky kvůli tomu, když vidím jak se najednou chová ke psům, a leze mi do náručí,chodí mi za nohy a je taková ,, bázlivá,,. Jedině občas zavětří, když je pes na vodítku a to jde hrdinka sama:) takže vlastně provokuje a tam zřejmě má jistotu, že ten pes na ní úplně nemůže... Vždy byla opravdu hravá a děsné torpédo je to veselý pes a najednou jak když luskne.... Co si myslíte o druhém psovi vzhledem k operaci i jejímu chování?\nNapsal: pát 24. dub. 2015 15:05\nNapsal: pon 22. čer. 2015 08:40\nRegistrován: ned 21. čer. 2015 17:39\nDobrý den, vloni nám umřel v 14letech labrador. Dovezli jsme si z útulku křížence zlatého retrívra s dogou Fildu(asi 2roky), máme ho rok a je to aktivní, hodný, k lidem oddaný a přecitlivělý pes. Je na zahradě i v domě. Prosím Vás o radu jak jej sblížit s malým křížencem čivavy (5let) a s křížencem bigla s jezevčíkem (6 let). Kvůli rodinné situaci si je chceme vzít k sobě a nevíme jak na to. Máme strach o ty dva malé, aby jim Filda neublížil. Zatím jsme začali se seznamováním s křížencem bigla procházkami, ale Filda si ho nevšímal a ten se ho se ho bál, tak vrčel a Filda na něj taky. Máme strach je pustit na neutrálním území na volno, že je neuhlídáme. Děkuji moc za odpověď. Dana\nNapsal: čtv 25. čer. 2015 06:05\nUmím sžít i desetičlennou smečku, ale musím všechny psy vidět osobně, abych věděl, jak který pes uvažuje.


Rekreační objekty Chroustovice na dražba | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka Rekreační objekty Chroustovice na dražba denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si Rekreační objekty Chroustovice na dražba než Vás někdo předběhne.\nKategorie Rekreační objekty Chroustovice na dražba se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Rekreační objekty Chroustovice na dražba neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Rekreační objekty Chroustovice na dražba právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Rekreační objekty Chroustovice na dražba\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Rekreační objekty Chroustovice na dražba, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rekreační objekty Chroustovice, a to rekreační objekty na prodej Chroustovice, pronájem rekreačního objektu pronájmy rekreačních objektů Chroustovice, Rekreační objekty Chroustovice na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Rekreační objekty Chroustovice na dražba nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Chroustovice, rekreační objekty k prodeji Chroustovice, rekreační objekty k pronájmu Chroustovice, Rekreační objekty Chroustovice na dražba.\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v Rekreační objekty Chroustovice na dražba, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro rekreační objekty Chroustovice, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nDalší lokality v okolí Rekreační objekty Chroustovice na dražba\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Rekreační objekty Chroustovice na dražba, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Rekreační objekty Chroustovice na dražba. Určitě lépe naleznete Rekreační objekty Chroustovice na dražba, který hledáte.


NHLportal.cz - Preview: 22. New York Islanders (článek: 09. 09. 2018, 18:00)\nPreview: 22. New York Islanders\n09. 09. 2018, 18:00 » Preview - Autor: Tomáš Lošťák\nDo nové sezony vkročí bez kapitána a tváře klubu, avšak s novým koučem a generálním manažerem, kteří usilovně pracují na nové identitě organizace.\nNew York Islanders jsou na začátku procesu tvoření nové identity. Jaká by měla být? “Vítězná. Budící respekt na ledě i mimo něj,” tvrdí nový generální manažer Lou Lamoriello. Islanders začali měnit směr poté, co se podruhé v řadě neprobojovali do play off. Rovných 80 bodů stačilo na sedmou pozici v Metropolitní divizi. Lamoriello byl po odchodu z Toronta jmenován prezidentem pro hokejové operace. Následně se trojnásobný šampion Stanley Cupu rozloučil s dlouholetým GM Garthem Snowem a koučem Dougem Weightem. Sám se chopil manažerského kormidla a na volný trenérský post dosadil Barryho Trotze, jenž se rozhodl nepokračovat na lavičce Washingtonu.\nNejsilnějším příběhem newyorského klubu v minulé sezoně byla jízda zelenáče Mathewa Barzala, jenž vyhrál interní klubové bodování. Díky 85 nasbíraným bodům si suverénně dokráčel pro Calder Trophy. Lepší nováčkovskou sezonu v dresu Islanders měl naposledy Mike Bossy v ročníku 1977-78, když získal 91 bodů.\nV sezoně 2006-07 nastřílel Jason Blake čtyřicet branek. Od té doby se to povedlo až letos Andersi Leemu, což bylo další z příjemných překvapení. Jeho maximum bylo dosud 24.\nCo v Brooklynu vůbec nefungovalo, byla hra na vlastní polovině hřiště. Počet obdržených gólů se zastavil na čísle 293, což bylo nejhorší v celé lize. Více branek povolili Ostrované soupeřům naposledy před 22 lety (315). Průměr téměř 36 střel na vlastní bránu z hokejek soupeřů na jeden zápas je nejvíc v historii klubu.\n22. New York Isalnders 82 35 37 10 80 264:296 10-10 3-3 29-53 19-18-4 16-19-6\nJohn Tavares je pryč. Sedmadvacetiletý centr podepsal sedmiletý kontrakt s Torontem v celkové výši 77 milionů dolarů. “Vždy je těžké vidět odcházet kluka jako je on,” přiznal útočník Brock Nelson. “Byl kapitán a náš lídr posledních devět let. Byl tváří celé organizace. Je to však příležitost pro ostatní kluky udělat další krok, stejně tak pro nově příchozí. Jasně, bez Johna to bude jiné, ale musíme se od toho odprostit a jít dál,” doplnil. Kristers Gudlevskis a Nikolay Kulemin se rozhodli pro návrat do Evropy. Calvin de Haan podepsal v Carolině, zatímco Jaroslav Halák si prodlouží kariéru v Bostonu.\nZ Buffala přišel Robin Lehner a má poslední šanci dokázat, že může dělat jedničku v NHL. Po dvou letech opět obleče dres Islanders Matt Martin, jehož z Toronta doprovází Leo Komarov. Tom Kühnhackl přichází z Pittsburghu jako dvojnásobný vítěz Stanley Cupu a zkušenosti dodá také Valtteri Filppula. Premiérovou účast si za mořem odbyde Jan Kovář, přicházející s pověstí jednoho z nejlepších hráčů Kontinentální ligy.\nRobin Lehner -- Thomas Greiss\nGP: 82 | G: 22 | A: 63 | Body: 85\nStřely: 170 | +/-: 1\nBarzal se stal teprve druhým Ostrovanem za posledních 20 let, kterému se podařilo nasbírat alespoň 85 bodů. V sezoně 1997-98 zapsal 87 bodů Žiggy Pálffy a v ročníku 2014-15 se John Tavares zastavil na cifře 86. Jednadvacetiletý Kanaďan se s pravděpodobností hraničící s jistotou posune do středu prvního útoku. “New York Islanders mají s Barzalem v sestavě zářivou budoucnost i přes odchod Tavarese,” konstatovala klubová legenda Bryan Trottier. “Je to pro něj velká příležitost stát se mladým lídrem”, uzavřel Trottier, který byl u všech triumfů Ostrovanů na počátku osmdesátých let.\nPokud se Islanders chtějí ucházet o pozice zaručující vyřazovací boje, je nezbytně nutné, aby Barzal, který převezme post prvního centra, minimálně zopakoval výkony z loňské sezony. “Myslím, že tlak zvenčí nijak neovlivňuje tohoto mladého muže,” nechal se slyšet Lou Lamoriello. “Myslím, že se bude cítit pohodlně, bez ohledu na odpovědnost, kterou na sebe naloží.” Dokáže se však vyvarovat syndromu druhého ročníku? Žolíka bude mít Barry Trotz v osobě Jana Kováře. Pokud se prosadí i na úrovni NHL, mohl by patřit k pilířům ofenzivy. Jednoduché to však mít určitě nebude. Další otázka vyvstává nad Joshuou Ho-Sangem, jestli se dokáže natrvalo usadit v sestavě, což by bylo přínosem, jelikož se jedná o velmi dobře technicky vybaveného hráče. Nad obranou stále visí obrovský otazník, navíc přišla o de Haana. Zda-li je Robin Lehner adekvátní náhradou za uvadajícího Haláka, ukáže čas.\nI přes odhodlání hráčů, kteří jsou připraveni se rvát i bez Tavarese, bude jeho bodový příděl citelně chybět. Barzal malinko ubere a soupeři si na něj budou dávat větší pozor. Jedna z nejhorších obran zůstala prakticky beze změny a nevyzpytatelná situace v brankovišti neslibuje výrazné zlepšení. I přes nesporné kvality Barryho Trotze budou Islanders na míle vzdáleni bojům o divokou kartu.


Homestay Plus Hakodate - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Hakodate\nAsahicho 6-14, Hakodate, Hakodate, Japonsko, 040-0037 - Zobrazit na mapě\nHomestay Plus Hakodate – více informací\nHomestay Plus Hakodate se nachází přímo v centru dění, Hakodate tak budete mít jako na dlani. Toto je ideální místo na ubytování, protože jste přímo v centru dění a můžete si tuto destinaci vychutnávat plnými doušky. Díky výhodné poloze je zařízení výbornou základnou pro turistiku v této destinaci.\nHomestay Plus Hakodate si klade za cíl poskytovat svým hostům vynikající služby a široký výběr vybavení, aby jim během pobytu nic nechybělo. Zařízení disponuje širokým výběrem vybavení a služeb, aby se i ten nejnáročnější host cítil spokojeně.\nI samotné pokoje jsou do detailu připravené s cílem zajistit vám ten pravý komfort. Kromě toho vám zařízení poskytuje také zázemí pro volnočasové aktivity. Homestay Plus Hakodate vám v destinaci Hakodate nabízí vše, co potřebujete a ještě mnohem víc.\nRanní trh Hakodate - 590 m\nPamátná loď Mashu-maru - 700 m\nSklad z červených cihel Kanemori - 750 m\nMotomachi - 1,17 km\nStaré veřejné křídlo sídla Hakodate - 1,44 km\nMount Hakodate - 1,97 km\nGoryokaku Tower - 3,84 km\nGoryokaku Park - 4,05 km\nPevnost Goryokaku - 4,18 km\nKlášter Trappistine Monasteries - 8,27 km\nGanso Hakodate Asaichi - 550 m\nBoni Moriya - 570 m\nUohiromura Kamisui Sanasaichi - 570 m\nEkini Market - 580 m\nMorning Market - 590 m\nMeijikan Memoru - 600 m\nNákupní centrum Hakodate Meijikan - 670 m\nDaimon Yokocho - 670 m\nMístní DIČ/číslo licence k pronájmu: 函保生（29）第2号/\nInformujte prosím Homestay Plus Hakodate o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. V tomto ubytováni se nemohou konat rozlučky se svobodou a jiné podobné oslavy. Toto ubytování se nachází v obytné čtvrti, žádáme proto hosty, aby se zdrželi nadměrného hluku. V případě předčasného odjezdu Vám bude účtována celková částka za pobyt. Číslo licence: 函保生（29）第2号/\n老板很热情，回复email非常速度，提的一些要求都会尽力满足，提前告知行程，他会来车站接。住的二楼，因为临时换了住两天，提前跟老板联系了直接给安排了房间，我跟小伙伴两个人（出游类型没有结伴旅行的选项，所以只选了单身旅客）住了个超级豪华的房间，简直惊喜。 homestay地段非常好，距离车站十分钟，距离朝市十分钟，距离金森红砖仓库十分钟，距离函馆山也是要十几分钟，去五稜郭电车也是要十几分钟，交通非常便利。 大辅会帮忙安排行程，他会根据天气状况给不同的建议。 函馆是个宁静的小镇，比起札幌更喜欢函馆的悠闲。这次比较遗憾没有吃上海胆饭，下次有机会还会再来的，还是会选择大辅家，真的太喜欢了！Daisuke is really daisuki！\nJINSI – Čína\nRanní trh Hakodate\nŽelezniční stanice Hakodate je ve vzdálenosti 0.72 km


ESP | Sicmaggot | Stránky 2\nArchiv štítku: ESP\nBlack Spirit – Behind the Light That Fades\n22.7.2019 Metacyclosynchrotron\tNapsat komentář\nDatum vydání: 2.2.2019\nLabel: Infinite Night Records\n01. Behind the Light That Fades\n03. The White Dyed Black\n04. Mystical Infinity\nHrací doba: 19:39\nUdržet si v současné nadprodukci vydání přehled není žádná sranda a ještě větší kumšt je sledovat demo nahrávky nových kapel a vybírat ty se skutečným potenciálem. Je to sice primárně otázka času a (přísné) selekce, ale svou roli hraje i štěstí. Povedené demo určitě potěší každého srdcaře a myslím, že je velice příjemné sledovat kapely od jejich počátků, jak se vyvíjejí a mění, zvlášť pokud se jim podaří z počáteční jiskry vykřesat něco mocného. Tuším, že tohle by mohl být případ španělské, jednočlenné kapely Black Spirit.\nDruhé, letošní demo „Behind the Light That Fades“ jsem si pustil náhodou poté, co jsem se omylem ukliknul, ale nechal jsem nahrávku běžet a krátce po skončení intra jsem musel poslechu věnovat veškerou pozornost. Z letmého zdání produkují Black Spirit surový black metal, jakého bylo vždy všude plno, jenže zdání, jak víme, často klame. Zdejší materiál totiž s přehledem překonává dnes tak přemnožené unholy vampyric sračky, co s diletantskou „raw produkcí“ recyklují primitivní riffy béčkových kultů.\nCelkově vás čeká 20 minut poctivě zpracované blackmetalové temnoty. Black Spirit by bylo asi vhodnější přiřadit k současným a neméně povedeným jménům jako Endalok, Sorguinazia, Délirant, Celestial Grave, případně k těm „lepším“ kapelám vydávaných Signal Rex, Harvest of Death nebo Black Gangrene Productions. Zdejší protagonista žánr určitě nenapodobuje jen z nějakých fádních pohnutek, ale skutečně jím dýchá a dokáže hudebně, s posvátnou úctou a nezbytnou dovedností, vyjádřit to hnusné temno, které je obsaženo uvnitř (a mimo) nás. Ostatně black metal je k tomuhle výjimečně vhodné médium. Sice se vám nejspíš bude při poslechu Black Spirit honit hlavou jedno přirovnání za druhým, ale dojde-li na lámání chleba, tak prostě rozhoduje autenticita a schopnost v posluchači něco zanechat. Chuj s tím, je-li to provedeno neoriginálně či nějak defektním způsobem.\nZvuk výborně balancuje mezi hnusnou špínou a zřetelností, přesně tak aby sílu a ponurou atmosféru hudby umocnil. Přijde mi ale trochu škoda, že je hudba Black Spirit až zbytečně „rovná“ a je tu prostě i nějaká vata. Jenže na každou „prázdnou“ pasáž tu zase připadá aspoň jedna, kdy poslech fakt tíží a jak jsem řekl, nutí se nahrávce řádně oddat.\nV posledních dnech jsem „Behind the Light That Fades“ sjel mnohokrát. Slabší místa sice tahají za uši, ale chuť demo poslouchat, ani nutkání ho doporučit všem potenciálním zájemcům, neslábne. Český undergroundový label Infinite Darkness Productions mimochodem nedávno vydal čerstvé sedmipalcové ípko „The Dead Await Us“. To jsem sice neslyšel celé, ale vypuštěná, titulní skladba je parádní. Zdejší aktér S.G.C. má také kapelu Pollution Chamber s jedním demem „Accelerated Deterioration of Humanity“, které není příliš vzdálené soundu Black Spirit, takže mě napadá, zda se nejedná o předchůdce, i když je samozřejmě možné, že obě kapely fungují paralelně. Každopádně za poslech to stojí taky. No, a srovnám-li tuhle zmíněnou věc a dosavadní tři nahrávky Black Spirit, vyjde mi, že jsem kurva zvědavý, s čím se borec vytasí příště, protože posun mezi nimi je patrný nejenom na poli produkce.\nblack metalBlack SpiritdemoESP\n12.7.2019 H.\tkomentáře 3\nDatum vydání: 25.1.2019\n04. Hieroglyphic Certainty\n05. Cyclopean Clash\n07. Chaworos Sephelln\nHrací doba: 42:32\nDocela mě překvapilo, když jsem zjistil, že Altarage mají vydávat další album. Sice teprve třetí, ale jde o to, v jak rychlém sledu Španělé své nahrávky pouští do světa. Letošní novinka „The Approaching Roar“ přichází pouhý rok a čtvrt po předešlém zářezu „Endinghent“. Na čemž by nemuselo být nic zas až tak zásadně divného, pokud by „Endinghent“ nevyšlo cca stejnou dobu po debutu „Nihl“ a pokud by Altarage v mezičase pilně nekoncertovali. Samozřejmě, že se ještě nejedná o nějaký extrém, protože jsou i projekty, které ty nahrávky sypou v mnohem rychlejším sledu, ale jestli takhle hodlají pokračovat i nadále, kdo ví, jestli a případně jak hluboko kvalita jejich nahrávek spadne…\nUž teď se totiž projevuje jedna taková nejspíš ne úplně pozitivní věc. Jednotlivé desky Altarage se mezi sebou liší prakticky jenom v detailech masteringu a margináliích výsledného soundu té které placky. Co se však samotného materiálu týče, ten je až překvapivě zaměnitelný. Kdyby mi někdo proházel songy z „The Approaching Roar“ a „Endinghent“ mezi sebou, s dost velkou pravděpodobností bych rozdíl vůbec nepoznal. Někdy je takový stav tolerovatelný, výjimečně snad i chtěný, u jiných skupin jej můžeme chápat, typicky u těch, co už toho mají hodně za sebou a v pozdějších fázích kariéry už nemají co komu dokazovat…\nJenže Altarage po mém soudu nespadají ani do jednoho z těchto případů. Jde o kapelu, která aktuálně vydala své třetí dlouhohrající album a teoreticky by nyní měla být na vrcholu svých tvůrčích sil. Řekl bych, že právě někde u třetího alba by měl být ten ideální moment, kdy se protne počáteční entuziasmus a pozdější zkušenosti. Ani nemluvě o tom, že Altarage hrají styl, jenž by už ze své podstaty měl být progresivní a nekonvenční. Sám o sobě technicky vzato možná i je, ale to přešlapování na místě v rámci vlastní tvorby tam podle mě prostě je.\nPak tu máme ještě jeden takový neduh, jehož jsem si poprvé začal pořádně všímat už na „Endinghent“. Řekl bych, že Altarage se možná až příliš spoléhají čistě na impozantnost a účinek toho portalovského soundu. Což by se snad i dalo chápat, pokud by s takovým pojetím death metalu sami přišli jako první, ale všichni víme, že tak to není. Ze samotného skladatelského hlediska „The Approaching Roar“ zas až takové terno není. Celková aura je samozřejmě pořád marast a navenek to zní hnusně, ale skutečně působivé momenty chybí. A to je velká škoda. Myslím, že Altarage v tomhle ohledu mají na víc, protože talent tahle smečka nesporně má.\nProzatím to může znít dost průserově, ale skutečně špatné „The Approaching Roar“ není. Jen mám dojem, že si Altarage nezaslouží jen med kolem huby, že nedostatky tu jsou a že je potřeba o nich hovořit. Jinak si ale Španělé pořád drží solidní úroveň. „The Approaching Roar“ je v určitých momentech dobře nasypané, zahrané je to na pána a tomu soundu à la Portal nelze upírat určitou sugestivnost, a to aniž by nabízel cokoliv navíc. A to i s vědomím, že už tohle bylo ke slyšení i jinde. V neposlední řadě pak novinku šlechtí i skutečnost, že navzdory zmiňovaným neduhům mě baví o trochu víc než „Endinghent“. Což ale nic nemění na skutečnosti, že vrcholem snažení Altarage pro mě stále zůstává „Nihl“.\nThe Approaching Roar by ALTARAGE\nTím vším chci říct, že není mým úmyslem Altarage a priori „hejtovat“. Jen mám trochu pocit, že se jim možná obecně vzato dostává větší chvály, než kolik si skutečně zaslouží. Jejich počínání je slušné a právo na existenci tomu neupírám, ale nelze přehlížet, že se prostě a jednoduše nejedná o zas až takový zázrak. Elity chaotického avantgardního technického metalu jsou ještě daleko a Altarage jim bohužel s „The Approaching Roar“ nejsou o nic blíže, než byli už na svém debutu.\nKiller Barbys vs. Dracula (2002)\n21.2.2019 H.\tkomentáře 2\nOriginální název: Killer Barbys vs. Dracula\nRežie: Jesús Franco\nHrají: Silvia Superstar, Enrique Sarasola, Aldo Sambrell\nHrací doba: 86 min\nZdroj fotek: WIPFilms.com\nV roce 1996 natočila španělská punk-rocková kapela The Killer Barbies svůj vlastní film, jehož režie se ujal vyhlášený španělský maniak Jesús Franco, jenž proslul natáčením totálních škvárů někde na hranici mezi amatérským hororem a amatérským pornem. Šlo – samozřejmě! – o neskutečnou hovadinu, ale svým roztomilým způsobem jsou tyhle debilní horůrky strašně zábavné. Což do jisté míry platilo i o „Killer Barbys“, ačkoliv se ani v rámci pokleslé kinematografie nejednalo o žádný zázrak. Osobně mohu s klidem prohlásit, že znám i mnohonásobně zábavnější hororovou žumpu. Pár zábavných věcí jako naháněčka lesem nebo smrt parním válcem (kulttypičo!) se tu ovšem našlo a celkově mi byl tenhle počin sympatický.\nProstřednictvím „Killer Barbys“ však spolupráce mezi skupinou a Jesúsem Francem neskončila ani náhodou. O šest roků později totiž společně dali dohromady další biják s všeříkajícím názvem – „Killer Barbys vs. Dracula“. Nicméně tentokrát sledování opravdu bolí, protože „dvojka“ je totální píčovina, kterou nelze obhajovat ani s láskou k filmovým škvárům. Tady je prostě všechno špatně.\n„Dvojku“ jsem dál záměrně do uvozovek. „Killer Barbys vs. Dracula“ totiž není pokračováním „Killer Barbys“, přinejmenším ne přímým a přinejlepším hodně volným. Jinými slovy, pokud jste neviděli starší biják, požitek (haha!) z „Killer Barbys vs. Dracula“ vám to nijak nezkurví. Každopádně, věci se mají asi následovně:\nThe Killer Barbies jsou teď velká kapela, protože je sponzoruje nějaký prachatý kretén s fetišem na zpěvačku Silvii Superstar. Formace se připravuje na turné v zábavním parku, do něhož ovšem ve stejné době dorazí hrabě Drákula v rakvi. Do toho ale v místní putyce nasává jinačí dement převlečený za Drákulu, který tvrdí, že právě on je pravý Drákula. Ten tam ale nehraje žádnou roli, jen ho za chvíli vrchní upír zakousne, takže tohle říkám jen tak pro srandu. Každopádně, Drákulu z jeho spánku probudí song The Killer Barbies, který k němu zní z jejich zkoušky, načež vstane a vypraví se tam, aby si na jejich muziku trochu zatrsal (fakt!) a při tom se náhodou zamiloval do zpěvačky (v překladu: dostal neodolatelnou chuť zabořit svoje velké… zuby do jejího… krku).\nPoté už následuje dementní honička, v níž Drákula zakousne, koho potká, a šklebí se u toho jak totální kokot (ale zdaleka není sám – herecké výkony jsou naprosto epické od všech zúčastněných). Na místo dorazí nějaký lovec vampýrů, který je sice slepý, nicméně dokáže upíry cítit. Což jen tak dokáže hned ve své první scéně, kdy zahlásí, že tu cítí něco zkaženého, načež mu jeho bázlivý poskok odvětí, že stojí přímo před vchodem na hajzly. Vše vrcholí v naprosto odzbrojující scéně, kdy je Drákula chycen do lasa, a následně se všichni okolo poperou o to, kdo mu zatluče kůl do srdce. Do toho je nastrkána hromada písniček The Killer Barbies, takže to ještě víc vypadá jako celovečerní videoklip než první film.\nKaždopádně, všechna sranda stranou, tohle je totální odpad, na němž není dobře vůbec nic. Jestli jsem o „Killer Barbys“ napsal, že jde o nechtěně trapný, levný a amatérský horor, tak to beru s omluvou zpátky, protože oproti „Killer Barbys vs. Dracula“ šlo ještě o veledílo. Druhý biják je skrz naskrz absolutní arci-sračka a přes to prostě nejede vlak. Ne snad, že bych se během filmu nesmál. Naopak, smál jsem se jak blázen, protože nic jiného se při vší té trapnosti ani dělat nedá. Ale i to je po půlhodině docela nuda, protože se vleče, nic se tam neděje, příběh nic, atmosféra nula, zábava na bodu mrazu.\n„Killer Barbys vs. Dracula“ dokonce postrádá i základní atributy céčkového trashového hororu jako pořádné gore a erotika, což jsou obojí věci, s nimiž Jesús Franco neměl ve své kariéře nikdy problém. Zrovna tady si to ovšem odpustil, což rozhodně považuji za přešlap. Ve finále jediné, na co se tu dá alespoň trochu koukat, je sama Silvia Superstar, jíž to v „Killer Barbys vs. Dracula“ sekne ještě víc než ve starším bijáku, a nadto se předvede v několika sexy outfitech. Je to ale dostatečný důvod k tomu, aby mělo smysl se na tuhle kravinu koukat? Rozhodně ne.\nRozhodně nemám problém s brakovými horory, vlastně mám pro ně spíš slabost a většinou si je dost užívám. A to včetně těch, které jsou už dnes spíš nechtěné komedie. „Killer Barbys vs. Dracula“ je nicméně tak hloupá záležitost, že nefunguje ani z tohohle ohledu, a navíc to nejde omlouvat ani stářím, poněvadž se jedná o relativně novější film (rok 2002). Selhání vidím na všech frontách – není to strašidelné, není to napínavé, ani krvavé, ani směšné, prostě nic. Vydávat tohle za horor je jednoduše výsměch. Summa summarum jde o naprostý fail a neexistuje jediný důvod, proč byste se na tohle měli koukat. Ruce pryč.\nDEUESPfailKiller Barbysvampire horrorZ movie\n15.2.2019 H.\tkomentáře 2\nOriginální název: Killer Barbys\nČeský název: Maso pro zámeckou paní\nHrají: Silvia Superstar, Santiago Segura, Mariangela Giordano, Aldo Sambrell\nZdroj fotek: Mondo-Digital.com\nThe Killer Barbies je španělská punk-rocková kapela, která svého času získala jistou popularitu ve své vlasti. Později se dokonce upsala i relativně známému německému labelu Drakkar Records, aby si získala mezinárodní pozornost. Nicméně z toho mála, co jsem z jejich produkce slyšel, mi to připadala jako strašná hovadina nehodná zevrubnějšího poslechu. Snad i to je důvodem, proč se nejedná o nijak zvlášť známou záležitost – tedy alespoň mně to tak připadá, že hudebně The Killer Barbies příliš neprorazili, přinejmenším do širšího povědomí ne, a že skrytou lahůdkou pro fajnšmekry také nejsou.\nJestli je někomu jméno téhle kapely známé, tak to jsou spíš fandové céčkového brakového hororu. The Killer Barbies totiž mají něco, čím se nemohou pochlubit ani mnohonásobně známější formace – vlastní film. A dokonce dva. Které jim navíc oba režíroval známý španělský zvrhlík Jesús Franco, jehož tvorbu musí uctívat každý milovník filmového škváru nejhrubšího zrna. Snímek nese název „Killer Barbys“, protože užití slova „Barbies“ v titulu prý nepovolil Mattel (!), což je pořád lepší než český název. Lokální distributor totiž počin „vtipně“ překřtil na „Maso pro zámeckou paní“, což je skoro stejný „what the fuck“, jako že tahle hovadina vůbec vyšla v české distribuci.\n„Killer Barbys“ je každopádně úlet jako čuně a šíleně laciný horor určený jen těm nejzatvrzelejším příznivcům ubohé kinematografie. Zčásti jde spíš o reklamu kapely, zpočátku to dokonce vypadá jako celovečerní videoklip The Killer Barbies, ale vcelku záhy se film přesune do polohy, na jakou musí čekat snad každý, kdo se do sledování tohohle klenotu pustí – do nechtěně trapného, levného a amatérského hororu, který je tak příšerný, až je vlastně neskonale zábavný.\nPříběh „Killer Barbys“ je velmi jednoduchý. Kapela jede na koncert a po cestě se jí porouchá dodávka. Shodou náhod jde kolem borec, jenž hudebníkům ochotně pomůže, vezme je jako hosty do nedalekého zámku, kde údajně dělá sluhu místní hraběnce, že prý odsud zavolají nějakého automechanika. Členové The Killer Barbies ovšem netuší, že hraběnka je shnilá mumie, která k životu potřebuje lidskou krev, a že právě oni mají být jejím dalším obědem.\nNásleduje postupné vybíjení členů kapely, které se odehrává většinou během sexu – ať už mezikapelním nebo s hraběnkou. Což dává možnost předvedení full frontalu obou pohlaví. Nicméně sexuální scény jsou jinak relativně cudné, a abych řekl pravdu, mírným zklamáním jsou i krvavé záběry. Samozřejmě bych sežral, že jsou slabé efekty (třeba figurína namísto mrtvoly doslova mlátí do očí), s tím se u takovéhle záležitosti počítá, ale trochu nemile mě překvapilo, že se nejedná o žádnou gore hostinu, na niž jsem se těšil.\nPřesto je pár momentů povedených. Na mysli mám především naháněčku kompletně nahaté kočky odpudivým vágusem (sluha sluhy) v lese plném mlhy. Vysoce humorná je scéna v posteli s hraběnkou. Roztomilá je taktéž místnost s visícími mrtvolami. Pár hlášek je zábavných. A v neposlední řadě – smrt parním válcem (!) je kult jak hovado, o tom žádná.\nFilmové kvality aby divák hledal lupou, to je snad nad slunce jasné. Herecké výkony jsou žalostné, snímek je plný nesmyslů jak v příběhu, tak i ve vlastní formě. Například jsem nepochopil dost náhodné střídání španělského a anglického jazyka. Jedna postava mluví anglicky, všichni ostatní španělsky a mezi sebou si rozumí, jako by se nechumelilo. Ale najdou se ale i momenty, kdy nějaká postava během stejné repliky řekne větu španělsky, větu anglicky, větu španělsky. Jednoduše úlet.\nAle právě díky tomu je „Killer Barbys“ tak zábavný škvár. Víte, jak se říká, že je něco tak špatné, až je to dobré? Tak tohle je přesně ten případ… akorát s tím rozdílem, že „Killer Barbys“ není dobré ani náhodou, vysoce zábavné však ano. Doporučení všem milovníkům špatného filmu!\nNegativa – 03\n26.1.2019 H.\tNapsat komentář\nDatum vydání: 19.10.2018\nHrací doba: 36:28\nPořád se mi zdá, že španělská scéna je v rámci metalu poněkud přehlížená. Zbytečně, protože na Pyrenejském poloostrově se najde hromada kvalitních kapel, které mají nachystanou zajímavou undergroundovou muziku pro ty, kdo chtějí naslouchat. Ale možná tenhle stav bude dán právě tím, že ve Španělsku absentují nějaké velké metalové hvězdy a kvality místního metalu plynou spíše z aktivit v těch extrémnějších žánrech.\nNegativa patří právě k těm formacím, které nejsou moc vidět, ale mohou potěšit fandy undergroundového metalu – pokud si k nim tito najdou cestu. Název jejich aktuální desky „03“ je ale trochu chyták, protože novinka není třetím albem, nýbrž druhým. „01“ je totiž EP. Negativa se s tím pojmenováváním nahrávek obecně moc neserou, protože veškeré další počiny, což jsou vlastně ve všech případech splitka a navíc všechna s projektem Atrabilis (druhá kapela zpěváka D.R.), se jmenují jednoduše podle roku svého vydání. Samozřejmě v římských číslicích, poněvadž arabské číslice nejsou cvlt. A ten jediný počin, který se z toho algoritmu názvů vymyká, tedy kompilačka z roku 2016, se jmenuje – „Untitled I“. Haha. Snad není třeba dodávat, že podobně promyšlené jsou i názvy skladeb, u nichž opět přijdou na své příznivci římských číslic.\nMohlo by se zdát, že takový styl pojmenovávání nikomu vůbec nic neřekne, ale já si myslím, že ve skutečnosti to o Negativa něco vypovídá. Přinejmenším to v člověku vyvolá určitý pocit, že neví, co přesně očekávat, názvy songů a nosičů neprozradí textové zaměření (což možná nezní úplně zajímavě, ale nechtěl jsem mlít o nějakém tajemnu nebo podobných hovadinách); dojem dokreslí obaly, jejichž hlavními motivy bývají lebky nebo kosti. Celá tahle prezentace s sebou přináší určitou auru. Mně osobně to svým způsobem i trochu imponuje.\n„03“ každopádně obsahuje jednu docela zajímavou změnu oproti předešlým počinům. Negativa je dvoučlenná formace, kde se o veškeré nástroje stará DB., jehož na vokálech doplňuje D.R. Tedy doplňoval. Netuším, jak to bude do budoucna, ale na „03“ se D.R. neobjevuje a vokálu se místo něj neujal nikdo menší než Islanďan H.V Lyngdal známý z formací jako Wormlust, Ljáin, Martröð nebo nově Guðveiki.\nZměna nicméně nepřichází jen s vokálem. Srovnáme-li „03“ s jeho předchůdcem „02“, nelze si nevšimnout, že „dvojka“, která je jen o rok starší, zní mnohem špinavěji a syrověji. Což mně osobně ve finále přijde jako víc zásadní posun než u řevu, byť i v jeho případě je výměna vokalisty znát, protože D.R. víc „vyl“. „03“ zní oproti „02“ vlastně docela stravitelně.\nKdyž jsem „03“ poslouchal, říkal jsem si, že je to vlastně docela oukej, skladatelsky fajn, solidní nápady se taky najdou a především druhé poloviny a/nebo závěry songů se daří slušně zahustit, viz třeba vyhrávky ve skladbách jako „XVIII“ nebo „XX“, taktéž „XXI“ lze označit za povedenou píseň. Přesto mi něco celou dobu nesedělo a měl jsem pocit, že mi „03“ nedává tolik, kolik bych čekal. Až když jsem si zpětně poslechnul „02“, tak mi došlo, že na vině je právě sound novinky. Syrovější a zahuhlanější zvuk, s nímž se Negativa prezentovali na „02“ nebo i „01“, mi přišel charismatičtější a víc nahrával negativistické atmosféře, jakou bych od formace tohoto druhu očekával.\n„03“ není špatné album, určitě netvrdím, že se nepovedlo. Jeho poslech mi nijak nevadil a do určité míry se mi vlastně i líbilo. Přesto mám pocit, že jestli se k něčemu vrátím, budou to spíš starší věci, především „02“. Na druhou stranu, dokážu si představit, že o trochu větší přístupnost společně s „reklamou“ v podobě účasti H.V Lyngdala otevře Negativa cestu k většímu počtu posluchačů. Je nicméně otázka, zdali je něco takového u formací jako Negativa žádoucí.\n03 by Negativa\nAgathos – Nihil est\n5.1.2019 H.\tNapsat komentář\nDatum vydání: 18.5.2018\nHrací doba: 27:45\nŠpanělští Agathos představují to, co mi na současném moderním black metalu přijde špatně. Je to přetvářka. Hele, mně se všechny ty okultní pindy, mystično, zakuklené fotky a vševědoucí oka líbí, baví mě to, ale… musí to být alespoň trochu „autentické“. Jistě, prakticky žádné kapele reálně nevěřím, že si členové i doma frčí na vlnách okultna, vždycky je trochu divadlo, a když borci přijdou domů, nasadí si tepláky, hodí nohy na stůl a pustí telku. A rozhodně v ní nekoukají na okultní pořady, haha. Nicméně v té muzice pořád musí být nějaká uvěřitelnost, magie. I kdybyste si mysleli, že je to celém jenom divadlo, tak musíte být ochotni to divadlo s kapelou hrát.\nVůdčí formace této formy black metalu to zvládnou. Pak je tady ale kopa následovníků, jejichž muzika se jen těžko může pochlubit čímkoliv magickým, kteří tohle hrajou jen proto, že se to v poslední letech hraje a má to ohlas. A přesně takovým dojmem na mě působí Agathos.\nPopravdě řečeno, příliš nadějí nevzbuzuje už jen pohled na sestavu Agathos. Baskytarista Ed Hellsaw (kdo si dá kurva takhle debilní jméno?) hraje v Pestkraft a bubeník Voor se zase angažuje v Noctem. To jsou v obou případech ledva průměrné kapely, rozhodně nic, kvůli čemu by se člověk měl hnát do poslechu Agathos.\nDebutové EP „Nihil est“ je o trochu lepší než tvorba Pestkraft a Noctem, ale to zas až takový problém není a vůbec to neznamená, že by snad muzika Agathos byla nějaká skvělá. Mám z toho pocit, že Španělé takhle hrají podle současných trendů, nikoliv že by to takhle cítili. Jejich prezentace moderního atmo-occult blacku mi přijde strašně mělká a bezobsažná. Sem tam jim z toho mimoděk vyleze nějaký ucházející motiv, ale jsou to pouhé detaily, které nemají šanci zvrátit dojem, že člověk poslouchá slabou napodobeninu daleko lepších a talentovanějších skupin.\n„Nihil est“ je možná dobře vyprodukované a všechno, ale jinak to se mnou ani nehnulo a dost jsem se u toho nudil. Přijde mi to jako zbytečné album bez jakékoliv výpovědní hodnoty, která by alespoň trochu stála za řeč. Pokud někdo nemá příliš velké nároky, možná bude spokojen, ale jestli hledáte skutečnou kvalitu, u Agathos ji, obávám se, nenajdete.\nElffor – Impious Battlefields\n3.12.2018 H.\t1 komentář\nŽánr: ambient black metal\nDatum vydání: 23.10.2018\n01. Chants Between the Funeral Mists\n02. When the Shadows Lengthen…\n03. Old Uncharted Kingdom\n04. Impious Battlefields\nHrací doba: 48:17\nKe španělskému projektu Elffor mám trochu protichůdný vztah. Na jednu stranu vlastně i chápu, proč je pro někoho tahle kapela kultovní, ale pro mě osobně teda není ani omylem. Zároveň také chápu, proč jiní naopak považují Elffor za totální píčovinu, ale ani s takovým názorem se neztotožním. Na jednu stranu je to pro mě vlastně relativně fajn poslechovka, která mě nijak neuráží, ale na straně druhé to prakticky neposlouchám. Protože existuje hromada lepších kapel, jimž mohu věnovat svůj čas. Byly doby sice doby, kdy jsem Elffor poslouchával poměrně pravidelně, ale to už je hrozně dávno. Nikdy jsem to ale necenil tolik, abych si něco koupil do sbírky, přestože alba skupiny byla běžně k dostání v českých distribucích dlouho předtím, než jsem si založil PayPal účet a začal vykupovat zahraniční shopy.\nŘečeno stručněji, existence Elffor mi nijak nevadí, ale vlastně mám tu formaci vcelku na párku. Sem tam nějakou novou placku „z povinnosti“ poslechnu, když si jejího vydání všimnu, ale vždycky je to spíš náhodné setkání, protože se po činnosti Elffor nijak nepídím. Sbírku 14 desek (z nichž čtyři jsou ovšem jen alternativní verze starších) mám tedy naposlouchanou docela lajdácky.\nTo ostatně dokazuje i skutečnost, že naposledy jsem poslouchal „Malkhedant“ z roku 2016. O vydání letošního počinu „Impious Battlefields“ jsem dopředu ani netušil, dokud nahrávka reálně nevyšla, kdy jsem ji náhodou zachytil na YouTube. Říkám si: ty vole, už zase nová fošna, tak to teda zkusím. U poslechnu zčekuju Metalové archivy a jeb – zjistím, že Elffor v mezičase stihnul vydat dvě další desky „Dra Sad“ (2017) a „Dra Sad II“ (2018). No, vracet se k nim nehodlám, protože přesně vím, jak budou znít, aniž bych z nich slyšel byť i jediný tón.\nElffor je totiž kapela, která se vlastně nemění. Co si pamatuju, furt to zní stejně. A jestli to zní jinak, tak přinejmenším moje vzpomínky na atmosféru starších alb docela přesně odpovídají tomu, co se odehrává i na „Impious Battlefields“. Pokud by se mezi vámi nacházeli nějací nezasvěcení, rád zopakuji, oč že tu běží. Aspoň si naženu víc znaků na recenzi, haha.\nStručně řečeno se jedná o ambientně laděný výpravný black metal ve středním až pomalém tempu se zastřeným soundem. Klávesy a symfonika tu hrají docela zásadní roli, protože se starají o veškeré melodie a nosné motivy skladeb, kytary jsou prakticky degradovány na monotónní podkres. To platí zejména o „Chants Between the Funeral Mists“ a titulní „Impious Battlefields“.\n„When the Shadows Lengthen…“ a „Old Uncharted Kingdom“ už jsou trochu kytarovější, ale z nastavené nálady nijak zásadně neuhýbají a příznivci epického nádechu v black metalu si pořád přijdou na své. Finálním výsledkem je každopádně pohodový relaxační poslech s trochu medieval atmosférou (ozve se i tamburína nebo píšťala), který by mohl zachutnat příznivcům známějších Rakušanů Summoning.\n„Impious Battlefields“ jakožto celek ale není ničím víc než prostě další deskou Elffor se vším, co k téhle kapele patří – mínusy nevyjímaje. Kdo si to nikdy neoblíbil, neoblíbí si ani teď, a komu se to dříve líbilo, tomu se to s největší pravděpodobností bude líbit i nyní, protože Elffor si pořád drhne to svoje bez ochoty se nějak zásadně vyvíjet. Na pár poslechů je to v pohodě, člověka to neurazí, ale už teď je mi jasné, že jakmile dopíšu tyhle řádky a album vypnu, už nikdy si jej nepustím. Až za nějakou dobu vyjde další nahrávka, radši si pustím ji a bude mi to plně stačit.\nImpious Battlefields by ELFFOR\nPestkraft – Litanies of the Plague\n24.7.2018 H.\tNapsat komentář\nDatum vydání: 27.4.2018\n02. An Ending in Abandon\n03. Tortuous Existence\n04. Blackened Skies\n05. The Plague Thrives\n06. Penitents Road\n07. Dancing with Death\nHrací doba: 40:28\nŠpanělských blackmetalistů Pestkraft jsem si poprvé všimnul před dvěma lety, když vydávali své debutové minialbum „Pest“. Po hudební stránce mě 24minutová nahrávka nijak zásadně nezaujala, ale vcelku se mi líbila „morová“ image Pestkraft. Na což ostatně odkazují i názvy (kapely, nahrávek, songů), o všudypřítomných morových maskách na fotkách, obalu či v rámci koncertní prezentace ani nemluvě.\nNicméně atmosférické promo fotky nedokážou převážit nedostatky v hudební rovině, tudíž jsem Pestkraft odložil, aniž bych někdy plánoval se k jejich tvorbě vracet. Uběhly dva roky, jsme plus mínus v současnosti, a čistě náhodou si všímám, že Pestkraft koncem letošního dubna vydali svůj dlouhohrající debut „Litanies of the Plague“. Ačkoliv mě pilotní kraťas nijak zásadně nebavil, nakonec zvítězila zvědavost a já dal téhle pětičlenné smečce, jejíž bubeník se jen tak mimochodem angažuje i v norsko-italsko-španělském projektu Funeral Harvest, jenž má na kontě dost solidní demosnímek „Bunker Ritual Rehearsal“ vydaný pod Iron Bonehead Productions, druhou šanci.\nŘadovka žádné skladby z „Pest“ neopakuje a nabízí jenom nové fláky – celkem jich je sedm a dohromady dávají na čtyřicet minut black metalu. To mi nijak nevadilo, protože jak už jsem řekl, první EP nebyl žádný zázrak. O poznání víc už mě ale mrzí skutečnost, že ani „Litanies of the Plague“ žádné velké zlepšení nepřináší. S výjimkou zvukového kabátku, který je nyní o něco čitelnější a ne tak přidušený (ponechám na vašem osobním zvážení, zdali je to dobře, anebo špatně), se totiž nezměnilo prakticky nic.\nProdukce Pestkraft je nade všechno taková… nijaká. Španělé nemají vlastní výraz, vlastní ksicht, nemají zmáknutou náladovou stránku, chybí jim nějaké estetické a atmosférické směřování za nějakou konkrétní vizí. Vlastně se takový black metal i docela nepohodlně popisuje, protože jde o… prostě obyčejný standardní black metal ve vší jeho průměrnosti. Black metal tak průměrný, až je vlastně podprůměrný.\nZmiňoval jsem vizuální stránku Pestkraft, kterážto se otáčí okolo morové epidemie. Nicméně aby koncept došel do stavu, kdy by dokázal posluchače skutečně uspokojit, bylo by nutné propojit vizuální a hudební aspekt hlouběji a organičtěji. Za aktuálního stavu byste nejspíš vůbec nepochopili, o čem že to Pestkraft chtějí zpívat, kdybyste neviděli fotky a obaly. Což je samozřejmě nešťastné, protože koncept – a obzvlášť takový – by mělo jít vycítit primárně z té hudební stránky, vizuál by jej měl „pouze“ podtrhnout a dát mu punc něčeho navíc. U Pestkraft ovšem zůstává morová stylizace pouze na úrovni plané image bez hlubšího smyslu. A to je samozřejmě politováníhodné.\nZ konkrétních písní nejlépe vyznívá asi třetí „Tortuous Existence“ s ucházející ústřední kytarovou linkou a poslední, ještě o něco poslouchatelnější, „Dancing with Death“. Jenže i v těchto případech se nebavíme o kompozicích, které by se mohly pochlubit čímkoliv, díky čemu by se dalo říct, že byste je měli chtít slyšet. V jejich případě se bavíme dejme tomu o průměru. A vzhledem k tomu, že jsou na celém „Litanies of the Plague“ tím nejlepším, je asi zřejmé, že většina desky spadá do podprůměru.\nO nějaké spokojenosti nelze hovořit ani náhodou. „Litanies of the Plague“ je jednoduše nudná, nevýrazná a bezvýrazná deska, jejímž poslechem nemá smysl ztrácet čas. Kdyby to bylo alespoň tak špatné, aby se tomu dalo vysmát, ale ani to ne… tady se hraje absolutní nuda a šeď.\nLitanies Of The Plague by Pestkraft\nNecroracle – MMXVIII\n17.7.2018 H.\tNapsat komentář\nDatum vydání: 28.4.2018\n01. Through the Eyes of Death\n03. Shrines from Beyond\nHrací doba: 24:31\nV dnešní recenzi po čase zase jednou zavítáme do hlubin španělského podzemí, kde, jak jistě všichni znalci už dávno vědí, lze nalézt množství zajímavých a kvalitních smeček. Netřeba se zdržovat s jejich otrockým vyjmenováváním, nehodlám vás podceňovat a věřím, že většinu jmen byste beztak znali. Radši se přesuňme přímo k Necroracle, které byste naopak znát nemuseli.\nNa základě čeho si dovolím něco takového usuzovat? Naprosto jednoduše z důvodu, že se jedná o úplně novou smečku. Vznik Necroracle se datuje k loňskému roku, k čemuž lze ještě dodat, že kapelu založili borci z deathmetalové formace Decapitated Christ, která má na kontě už čtyři řadovky, takže nejde o žádné zelenáče. Zatímco zde se prezentují čistokrevným hrubozrnným death metalem (soudím na základě několika málo ukázek, které jsem prohnal ušima), v rámci Necroracle ke kovu smrti přistupují – a nijak nepopírám, že nyní hovořím čistě subjektivně – o poznání zajímavějším a poutavějším způsobem.\nMuzika, jakou se Necroracle prezentují na svém debutovém EP „MMXVIII“, totiž ani zdaleka není čistokrevným death metalem. Do výsledné podoby materiálu totiž ještě razantněji promlouvá black metal. Třeba vokály zůstávají v podobě hlubokého murmuru, tedy poloze typické právě pro death metal, stejně tak lze na nahrávce slyšet i ryze deathové riffy, celková esence a atmosféra hudby Necroracle má ovšem mnohem blíže k black metalu, tomu nejvznešenějšímu a nejpůsobivějšímu ze všech metalových subžánrů (případný nesouhlas si klidně nechte pro sebe, stejnak mě o opaku nepřesvědčíte).\n„MMXVIII“ nabízí čtyři skladby atmosférického black / death metalu, jehož auru úspěšně přiživuje i skvělý přebal, fotky nebo povedené logo skupiny. Necroracle sice umějí i zrychlit, to by přeslechnul jen velmi nepozorný posluchač, ale agresivita není zrovna ten pocit, jaký by minialbum v člověku vyvolávalo. Napříč deskou se nachází i dostatek momentů s menší rychlostí, které se zcela zjevně snaží o navození nějaké nálady. Skoro by se chtělo mluvit o okultním feelingu, ale to by možná v některých z vás vyvolalo vzpomínky na trendový vlak vševědoucího a vše-vidoucího oka, což bych úplně nechtěl, protože mi nepřijde, že by Necroracle k téhle odnoži jednoznačně spadali. Zkuste si tohle nadhození přebrat, jak sami uznáte za vhodné.\nZ konkrétních skladeb bych asi nejvýš vyzdvihl tu první a tu poslední. „Through the Eyes of Death“ jako otvírák slouží dobře, byť je, možná trochu netypicky, tou nejdelší stopou v tracklistu. Ocenil bych zejména poslední třetinu, kterou doprovází povedená kytarová melodie. Což je jen tak mimochodem přístup, s nímž pracuje i druhá „Revelations“, a i v jejím případě je závěr s příchutí gradace dobrý. Jako druhý vrchol „MMXVIII“ jsem si však vybral závěrečnou „Towers of Silence“, protože má po mém soudu nejhustší atmosféru, což je atribut, který jsem ochoten ocenit prakticky kdykoliv a kdekoliv.\nNetvrdím, že se Necroracle mohou hned s prvním minialbem směle zařadit k žánrovým elitám. K takové úrovni samozřejmě vede ještě dlouhá cesta. Z „MMXVIII“ mám nicméně pocit poctivě odvedené práce, která není planá, mělká a bezobsažná. V těch „nejtvrdších“ momentech sice Španělé ještě nedokážou uzemnit, ale melodičtější pasáže i cit pro stavbu písní ukazují, že tahle kapela bez talentu není. Celkově jsem s debutovým EP spokojen a ani bych se nedivil, kdyby za nějaký (ne příliš dlouhý) čas po Necroracle skočil známější undergroundový label a vydal tohle na vinylu. „MMXVIII“ by si to nepochybně zasloužilo mnohem víc než spousta jiných píčovin, které na asfaltu vycházejí prakticky den co den. Každopádně myslím, že případné další počiny skupiny mě zajímat budou, a i ten vinyl tohoto ípka bych si vlastně klidně koupil.\nMMXVIII (CD & Tape) by NECRORACLE\nblack metaldeath metalESPNecroracle\nBalmog – Vacvvm\n5.3.2018 H.\tNapsat komentář\nDatum vydání: 15.3.2018\nLabel: War Anthem Records / BlackSeed Productions\n01. Qui immolatus iam non moritur…\n08. …sed semper vivit occisus\nŠpanělé Balmog poutají pozornost undergroundových kanálů už nějakou dobu. Přišlo mi, že přinejmenším o minulém albu „Svmma fide“ z května 2015 se mluvilo docela hojně. Já osobně jsem ovšem skupině nějakou zásadní energii nevěnoval. U zmiňované desky se mi dost líbil přebal, ale poslechnul jsem ji jen tak zběžně a tím to pro mě skončilo. Už si ani nevzpomínám, z jakého důvodu přesně jsem nezkoušel další poslechy, leč stalo se.\nNovince „Vacvvm“ se již ode mě dostalo větší péče a rovnou mohu říct, že možná byla chyba, když jsem Balmog nevěnoval větší posluchačskou píli již v minulosti. Se stejnou odhodlaností ovšem mohu prohlásit, že mě „Vacvvm“ baví takovým způsobem, že to budu muset napravit a nechat na muzice Balmog nějaký čas i zpětně.\nNe snad, že by „Vacvvm“ přinášelo nějaké žánrové převraty. To vůbec ne. Ani nejde o elitní blackmetalovou jednotku, z jejíž produkce mrazí v zádech. Zas takhle dobří Balmog nejsou. Ale zrovna to bych jim nepředhazoval, poněvadž takových je jen hrstka, a není tedy důvodu to mlátit o hlavu právě Španělům. Obzvlášť když mají své (a ne úplně nízké) kvality a když dokážou zaujmout v jiných ohledech.\nZ „Vacvvm“ totiž táhne zápal a autentičnost. Schopnost zahrát poměrně standardní žánrové postupy s dostatečnou dávkou důvěryhodnosti a oddanosti černému umění. Inspirovat se u jiných, ale přetavit jejich základ do díla, které je v jistých ohledech docela povědomé, ale zdaleka ne tolik, aby to posluchači jakkoliv vadilo. Jinými slovy, Balmog prostě hrají poctivě. Ano, až takhle prosté to může být, a ano, i s tímhle lze evidentně i v roce 2018 stále bodovat.\nŘekl jsem prosté, ale asi jasné, že ve skutečnosti to není zas tak triviální. Ať už se člověk inspiruje kdekoliv a v jakékoliv míře, ať už jsou jím složené postupy jakkoliv takzvaně „standardní“, napsat dobrou a poutavou desku pořád není žádná prdel. Balmog to ale zvládli a jejich black metal je skladatelsky dostatečně pestrý a vyspělý na to, abychom tu nyní mohli hovořit o vysoce nadprůměrném počinu. „Vacvvm“ se s jistotou a zdravým sebevědomím pohybuje v té oblasti black metalu, kde si třeba Watain letos vylámali zuby. Nebojím se říct, že pokud i vás „Wolf Trident Eclipse“ zklamalo svou chladností a skladatelskou impotencí, pak byste „Vacvvm“ měli slyšet, protože tahle nahrávka je dostatečně dobrá na to, aby zaujala místo ve vašem přehrávači namísto známějších švédských kolegů.\nZ konkrétních skladeb bych vyzdvihnul zejména sedmiminutovou „Gignesthai“, jejímž prostřednictvím Balmog dokazují, že jsou schopni napsat kompozičně vyzrálou a chytrou věc o (relativně) delší stopáži, aniž by po cestě vytratili metalovou živočišnost. Podobně jsem si oblíbil i další kusy jako „Vigil of the Blinds“ nebo „…sed semper vivit occisus“. Na albu nicméně není jediný špatný song, což sice může znít jako to největší klišé, ale takhle to na „Vacvvm“ citím – své favority sice mám (právě zmiňované písně), ale deska se mi líbí celá. Dokonce i darkambientní předěl „Inde deus abest“ se povedl a nepůsobí jako výplň stopáže či „atmosféra z povinnosti“, jak se občas u podobných záležitostí na metalových nahrávkách děje. Španělé jednoduše moc dobře vědí, kdy přiložit pod kotel, kdy tam cáknout trochu atmosférických prvků, kdy vytasit kytarové melodie. Všechno mi tu dává smysl a jsem spokojen.\nMyslím, že je evidentní, že jsem s „Vacvvm“ nadmíru spokojen. Původně se mi ani do recenze moc nechtělo, ale nakonec jsem moc rád, že jsem desce věnoval svou pozornost, jelikož Balmog natočili parádní záležitost, kterou si po oficiálním vydání hodlám i koupit. Rozhodně se doporučuje k poslechu.\nChubby & The Gang – Speed Kills\nOksennus – Työn orjat sorron yöstä nouskaa\nRedakční eintopf – červen 2020\nForest – Shadow and Dust\nMilan: Redakční eintopf – červen 2020\n...: Gretel & Hansel (2020)\nLord Owl: Gretel & Hansel (2020)\n...: Redakční eintopf – červen 2020\nLomikar: Redakční eintopf – červen 2020\n...: Nox Formulae – Drakon Darshan Satan\nApril Weeps – Outer Calm, Pain Within 2.8.2014


Dámský perlový náramek - bílé shell perly, stopery | Lavaliere.cz\nÚvodní stránka - Dámské šperky - Nejprodávanější - Dámský perlový náramek - bílé shell perly, stopery\nDámský korálkový náramek - černý lesklý achát, Swarovski hvězdaDámský náramek s kotvou - béžové kožené lanko, kotva\nExistuje snad něco krásnějšího, než náramek z shell perel na štíhlém ženském zápěstí? Protože v Lavaliere perly milujeme, vybrali jsme je pro tento dámský náramek a doplnili je navíc stopery s drobnými zirkony. Jeho elegantní provedení jej předurčuje pro kombinaci s večerními šaty i slušivým kostýmkem na důležité pracovní jednání.\nKvalitní ručně vyráběný dámský perlový náramek z bílých shell perel.\nStopery osazené zirkony zlacené zlatem v barvě dle Vašeho výběru.\nKorálek zlacený zlatem v barvě dle Vašeho výběru s logem Lavaliere.\nPerly do tohoto náramku jsme se pro vás snažili vybírat co nejpečlivěji a vždy jsme vsázeli jen na ty dokonale hladké a ve sněhobílé čistotě. Pro zvýraznění jejich krásy jsme se rozhodli je navíc doplnit stopery, které jsou zdobené drobnými broušenými zirkony. A chybět nemůže samozřejmě ani pozlacená kulička s logem Lavaliere. Použité perly jsou nejtypičtějším symbolem žen a svým nositelkám přinášejí fyzickou i duševní rovnováhu. Zároveň jsou symbolem ženské plodnosti a říká se, že pokud jsou někomu darovány, tak právě obdarovanému přinesou štěstí. Více o významu perel jsme pro vás sepsali na náš blog.\nDámský korálkový náramek - 8 mm růžový opál


Neděle, 28 Listopad 2021 11:39\tTereza Kotilová\nAť už češtinu milujete, nebo nesnášíte, tahle knížka může být váš skvělý parťák na každý den. Procvičíte si v ní ty největší přešlapy českého jazyka a jednou pro vždy si uděláte jasno, jaký správný výraz používat.\nKnížka 100 přešlapů pro (ne)milovníky češtiny volně navazuje na první díl 100 perliček pro (ne)milovníky češtiny. Obě tyto knížky jsou dílem dvou nadšených kamarádek korektorek, které milují český jazyk a hravou formou se snaží o to, abyste ho milovali i vy. Najdete je také na Instagramu, kde si říkají Červená propiska.\nKnížka je psaná volnou formou, příjemně, velice čtivě. Nemá za cíl do vás nabiflovat krkolomné výrazy nazpaměť. Ale stránku po stránce vám předkládá slovíčka, se kterými má nejeden Čech problém napsat je správně. I já jako milovník češtiny jsem zažila pár aha momentů a jsem za ně velice ráda, protože jsem si osvěžila své znalosti a přiučila se něco nového.\nNa každé stránce najdete vysvětlení jednoho přešlapu. Buď je správně pouze jeden výraz, nebo jsou správně oba dva, ale každý má zcela jiný význam. Po tom, co vám bude jasné, co je správně a proč, si můžete naučený výraz odfajfkovat a považovat ho za zvládnutý. Vždy po 25 přešlapech na vás čeká diktát, kde si zopakujete vše naučené a zjistíte, zda jste se vše opravdu dobře naučili. Jde tedy i o jakousi cvičebnici.\nKnížka mě moc baví, hodnotím ji deseti body z deseti a doporučuji vám všem, kteří chcete dokonale ovládat český jazyk i v těch nejzapeklitějších výrazech.\nalbum která filmu projekt výstava knihu první město umění povídky kuchyně napínavý hudby muzeum hotel příběhy čtení magie cesta podivuhodné začtěte divadla koncerty příběh kniha české všechno knihy festival petra online člověk českých velké kapela


Domácí péče se o nemocné stará i přes hrozbu koronaviru | Seniorské listy\nÚvodZprávyDomácí péče se o nemocné stará i přes hrozbu koronaviru\nDomácí péče se o nemocné stará i přes hrozbu koronaviru\nOchranné pomůcky nechybí jen nemocnicím a zařízením sociální péče, ale také sestrám v domácí péči. Přitom většina jejich klientů patří do skupiny těch nejvíce ohrožených, nemocných seniorů. Ipřes tento nedostatek domácí péče funguje a lidé, co mají doma nemocného člena rodiny, se můžou s důvěrou obrátit na ústeckou agenturu domácí péče ACME.\n„O roušky jsme se museli postarat sami, naštěstí máme zásoby, asi na 2,5 týdne provozu. Roušky si šijeme i samy nebo nám pomáhají příznivci agentury jako zrovna Seniorské listy,“ přibližuje jednatelka ACME Štěpánka Tomsová a dodává: „Krajský úřad nám dal ochranné pomůcky zatím jen dvakrát, ale my jsme rádi i za malý počet.“\nNastavili jsme mimořádný režim. Zdravotní sestry z terénu se mezi sebou nesetkají a ani s vedením agentury. Kancelář je rozdělena na dvě skupiny, které se nepotkávají. Máme štěstí, že žijeme v digitální době. Všichni zaměstnanci ACME nařízení respektují a pracují s odhodláním a s neuvěřitelným nasazením.\nJe něco, co vás v době hrozby nákazy koronavirem trápí?\nPředevším to, že stát a instituce na nás nepohlížejí jako na zdravotníky pracující v první linii. A ještě, že několik rodinných příslušníků nerespektuje vládní doporučení a nadále navštěvují své seniory a dokonce v jednom případě uspořádali oslavu narozenin klienta. Ale věřím, že se tento přístup bude lepšit.\nACME Domácí péče, s.r.o.


Triko JOLY bavlna nejen pro těhotné - lila/šeříkové\nbarva: Šeřík/lila , vel. S/M Bavlněné triko JOLY nejen pro těhotené by Be MaaMaa.Materiál: 95% bavlna a 5% elastan.Triko lze nosit před i po těhotenství - praktické ! 1. Jakost.Rozměry:S/M.šířka hrudníku bez natažení cca 82 cm , délka zadní částí cca 59cm od ramene , délka přední částí cca 66cm od ramene. L/XL.šířka hrudníku bez natažení cca 88 cm , délka zadní částí cca 62cm od ramene , délka přední částí cca 69cm od ramene. Uvedené rozměry se mohou minimálně lišit +- 1-2cm.TIP: Na tento model lze provést tisk ručiček, nožiček nebo srdíček.\nTriko JOLY bavlna nejen pro těhotné - lila/šeříkové eshop >>\nTunika, triko EVVA - modrá e-shop >>\nvel. UNI S/L, Be MaaMaa Těhotenské triko EVVA.Tuniku, triko lze nosit jak pro nošení před i po těhotenství.Materiál:95% bavlna a 5% elastan.Velikost UNI XS/L.Detailní rozměry:Měřeno na ležato:Rozměr XS/L.Délka od paže dolů 50 cm.Hrudník 45 cm x 2 (Natáhne se až do 65cm x 2 ).1. Jakost... zjistit více >>\nTěh. tričko MINI rukáv s výstřihem do V - černé e-shop >>\nbarva: Černá, vel. S/M Těhotenské tričko s MINI rukávem s výstřihem do V. Kojící tričko, které můžete nosit nejen v těhotenství a v období kojení, ale i po jeho skončení. Velice pěkný střih, tričko je lehce střižené do “A”, na bříšku není upjaté. Tričko je přizpůsobené pro diskrétnost při kojení - stačí vyhrnout vrchní krátký díl a stáhnete pod prsa spodní přední díl. Složení 92% bavlna+8% elastan.Bavlněná látka je příjemná na tělo i pro citlivou pokožku, díky ní se v ní nepotí. 8% elastanu zajišťuje pružnost materiálu, který se přizpůsobí Vašemu bříšku po celou dobu těhotenství a přitom se nevytahá. Dodáváme .. zjistit více >>\nTěh. triko/tunika kr. rukáv EVA - losos. růžové e-shop >>\nbarva: Losos. růžová, vel. S/M Těhotenské triko/tunika EVA s kr. rukávem. Kojící tričko, které můžete nosit nejen v těhotenství a v období kojení, ale i po jeho skončení. Velice pěkný střih, tričko je lehce střižené do “A”, na bříšku není upjaté. Tričko je přizpůsobené pro diskrétnost při kojení - stačí vyhrnout vrchní krátký díl a stáhnete pod prsa spodní přední díl. Složení 92% bavlna+8% elastan.Bavlněná látka je příjemná na tělo i pro citlivou pokožku, díky ní se v ní nepotí. 8% elastanu zajišťuje pružnost materiálu, který se přizpůsobí Vašemu bříšku po celou dobu těhotenství a přitom se nevytahá. Dodáváme ve.. zjistit více >>


Neuvěřitelný příběh hackera, který zmanipuloval výsledky voleb v 9 zemích Latinské Ameriky | Reflex.cz\nDaniel Baret3. dubna 2016 • 16:00\nKolumbijský hacker Andres Sepulveda ovlivnil volební výsledky v 9 zemích Latinské Ameriky. Jak se mu to mohlo podařit? Podívejte se na jeho ojedinělý příběh.\nVysoce sofistikovaný hacker z Kolumbie manipuloval s výsledky voleb v nejméně devíti zemích. V Kolumbii, Kostarice, Salvádoru, Guatemale, Hondurasu, Mexiku, Nikarague, Panamě a Venezuele.S výsledky čaroval necelých osm let a za své služby si nechal vyplácet tučné sumy. Jeho přáběh popsal web telesurtv.net.\nSepulveda je nyní ve vězení v Kolumbii, kde by měl zůstat ještě 10 let. S hackováním ve prospěch pravicových kandidátů začal v roce 2005. Minimální sazbu měl 12 000 dolarů za měsíc.\nJeho první špinavou prací byly volby v roce 2006 v Kolumbii. Pravicový prezident Álváro Uribe se pokoušel o znovuzvolení a se Sepulvedovou pomocí toho dosáhl. Sepulveda tehdy hacknul webovou stránku hlavního rivala a získal databázi s informacemi o jeho voličích.\nTo však byl pouze začátek. Hackerovův hvězdný okamžik přišel až v roce 2012, kdy se chtěl v Mexiku stát prezidentem Enrique Peña Nieto. Sepulveda na tuto operaci dostal od srany kandidáta 600 000 dolarů, za které poté získával údaje o volební strategii a voličích protistrany. Nieto se prezidentem stal. Jeho volební sok Manuel López Obrador ho přitom skutečně obvinil z machinací.\nSepulveda obratně manipuloval také s odkazy a komentářemi na sociálních sítích.Hacker byl pak odsouzen za špionáž, spiknutí a ovlivňování kolumbijských volbách v roce 2014.\nKlíčová slova: volby, Latinská Amerika, Hacker, manipulace


www.drevena-lzice.estranky.cz - Dobrodružství - 4. Pracovní příležitosti\nÚvod » Dobrodružství » 4. Pracovní příležitosti\n4. Pracovní příležitosti\nPodivný průvod vzbudil v ulicích města rozruch. Lidé mají všeobecně sklony milovat drby a skandály a trojice poutníků táhnoucí městem dva známé opilce, to si nemohl nechat nikdo ujít. Když za sebou Alyssa, Flag a Barundin zavřeli dveře hostince U Krompáče, zůstal za nimi početný dav.\n"Vy jste ho opravdu dovedli," třeštil barman nevěřícně oči.\n"Spíš donesli," podotkla Alyssa. "Nevím, jestli nám k něčemu budou," dodala pochybovačně při pohledu na oba násosky.\n"Hoďte je do stájí a nechte je vyspat," mávl rukou výčepní. "A vy tu zůstaňte, nahoře mám pár pěkných pokojů. Dořešíme to v klidu ráno." dodal přátelsky. Bylo jasně vidět, že vzal skupinu dobrodruhů definitivně na milost. Bodejť taky ne, když mu svým kouskem přivedla před hospodu půlku města. Když si Alyssa navíc všimla poloprázdné láhve medoviny na pultě a Elary a Neirin, které na ni rozpustile pomrkávaly přes barmanova záda, bylo jí jasné, co způsobilo jeho náhlou ochotu.\nRáno se celá družina vydala na trestnou výpravu do stájí. Oba výtečníci se v klidu rozvalovali po seně a chrápali, až došková střecha nadskakovala.\n"Takoví dva andílci," zašklebil se trpaslík. Zkusmo jimi zatřásl, ale bez úspěchu.\n"Nemají tady třeba nějaký koryto?" zeptala se Alyssa.\n"Jo, támhle venku," ukázal Flagg. "Proč, prosím tě…jo ahá!" došlo mu to a oči se mu rošťácky rozzářily. Bez dalších průtahů chytil oba spáče za límce a dovlekl je ke korytu plnému dešťové vody. Jednoho po druhém je svalil dovnitř a z gustem pozoroval jejich zmatené procitání.\nZa chvíli byli oba mokří bratři zpět v hostinci a voda okapávající z jejich šatů dělala na podlaze solidní rybníčky.\n"Co po nás sakra chcete?" vyjel pan Vomáčka na půlelfa a jeho společníky.\n"Dávej si pozor na jazyk, mladej," doporučil mu trpaslík. "Nadělali jste tu včera večír pěknej bordel a díky tomu jsme přišli o prachy. Takže jsme se rozhodli že náš dluh odpracujete za nás," vysvětlil mu.\n"Jo tak za vás, jo? Co za to?" ptal se Vomáčka nadrzle.\n"Vrchní ti odmaže tvou vlastní sekeru a já ti nerozbiju hubu," zavrčel Barundin.\nVomáčka sklapl a přemýšlel. Podle jeho výrazu se dalo soudit, že jeho dloužek U Krompáče nebude zrovna zanedbatelná částka. "Tak jo," zamumlal nakonec.\n"A co se tebe týče…"otočil se trpaslík přemýšlivě na druhého výtečníka, který zatím zarytě mlčel a civěl do podlahy.\n"Měla bych jeden nápad," špitla Elara a otočila se k vrchnímu.\n"Nepotřeboval byste tu pomocníka?"\n"Pomocníka?" protáhl obrovitý barman. "Což o to, hodil by se…sám se ženou už leckdy na všecko nestačím…"\n"A co ty, nechtěl bys pracovat tady?" otočila se kouzelnice k muži. Ten k ní nevěřícně sklopil oči.\n"To jako tady místo v docích? A to by šlo?" obrátil pohled plný naděje na barmana. Ten nerozhodně pokrčil rameny.\n"Inu, zkusit by se to mohlo…" zamumlal nepřesvědčeně.\nElara se potěšeně šklebila, jak situaci vyřešila. Ostatní na ni hleděli jako na zjevení. Ona tomu ožralému mizerovi ještě pomohla! No ale nakonec…když to bude fungovat…\n"A třeba se tady odnaučí pít…" dodala Elara nesměle. Alyssa jen povytáhla obočí. Naivita elfky, která si představovala, že by se někdo při práci v hospodě mohl vzdát alkoholu, jí jednoduše vyrazila dech.\n"Co dál?" zeptal se Barundin o chvíli později, když se poutníci nasnídali a sbalili svoje věci. Stáli v hloučku před hospodou a z davu občas slyšeli slova jako útržky vět jako "Vomáčka, ten ochlasta" a "pracovat, představte si!" a viděli významná pomrkávání a pokyvování jejich směrem. Jejich příhoda se evidentně roznesla.\n"Nemůžem si…tady něco najít? Třeba…společně?" zeptala se elfka nesměle. Odpovědí jí bylo nerozhodné pokyvování a souhlasné mumlání zbytků tlupy. Nakonec proč ne, pomyslela si Alyssa. Jak se zdálo, Neirin si docela rozumněla s Elarou a Barundin s Flaggem vytvořili během včerejšího večera fungující tandem. Alysse sice lezla rozmazlená elfka na nervy a půlelf měl asi v minulosti nějaký výraznější škraloupek, na druhé straně byl ale chytrý a chvílemi i docela vtipný. Trpaslík toho moc nenamluvil, byl za to ale přímočarý a docela přátelský. A rozpustilou gnómku jste prostě nemohli nemít rádi.\n"Mohli bysme," řekla nakonec. A po chvilce plánování se vydali na radnici, kde by o nějaké té pracovní příležitosti mohli vědět.\nRadnice vypadala dost opuštěně. Na otřískané nástěnce vedle dveří nabízeli funkci ponocného, ale o tu nikdo z družinky nestál. Pak si Neirin všimla malého lístku zavěšeného až dole.\nMAGICKÁ ŠKOLA MĚSTA BALMENNY HLEDÁ SKUPINU DOBRODRUHŮ PRO DŮLEŽITOU MISI!\n(ZÁJEMCI NECHŤ SE HLÁSÍ V HLAVNÍ BUDOVĚ, VCHOD Z ULICE KŘIŠŤÁLOVÉ KOULE)\n"Tohle je něco pro nás," prohlásila Alyssa spokojeně a strhla lístek z nástěnky.\nVchod do magické školy nenašli tak snadno, jak čekali. Místní si asi kouzelníků příliš nevážili, protože budova byla zchátralá a temná. Když vešli do haly, ozval se hlas, jak se zdálo, přímo z protější stěny:\nHlas se zhmotnil do podoby stařičkého vrátného, který předtím pospával na židli opřené o stěnu, takže splýval se stíny v koutě.\n"Našli jsme tohle," odvětila hraničářka a strčila mu lístek pod nos. Stařík chvíli zoufale ostřil, pak se mu zřejmě povedlo přivést své oči k poslušnosti.\n"Jo tohle! Ale to už je děsně dlouho! No, když myslíte…druhé patro!"\nSpolečníci se chystali vyjít po schodech, ale muž je zarazil.\n"Žádná procesi! A ozbrojená navíc! To by tak hrálo! Tadyhle dámy," kývla na Neirin a Elaru, "ať jdou, ale vy ostatní zůstanete pěkně tady!"\n"Spolu jsme přišli a spolu odejdem," zavrčel trpaslík.\nVyšli do druhého patra. Byla tam jen jediná pracovna označená kupodivu lesklou cedulkou "ALFRÉD VRANOSKŘEK, DOKTOR MAGIE". Neirin zaklepala a dveře se samy otevřely. Barundin teatrálně protočil oči.\n"Tihle mágové," bručel si pod fousy, "pořád se musí předvádět."\n"Vstupte dámy," ozval se suchý hlas. "A vás ostatní, jaksi…nemagické, bych prosil zůstat na chodbě," dodal. Trpaslík chtěl protestovat, ale hraničářka i půlelf mu položili ruku každý z jedné strany na rameno. Nemělo cenu se s vrtošivým mágem hádat. Elara a Neirin vstoupily a zavřely dveře. Flagg s Alyssou na sebe mrkli a oba přiložili ucho na dveře.\n"Aha, takhle vy na to!" zazubil se Barundin a napodobil je.\n"Takže, vy byste měli zájem o tu práci," slyšeli přes dveře tlumený mágův hlas.\n"To ještě nevíme," ujala se slova Neirin, "chtěly bychom znát nejdřív podrobnosti."\n"Dobrá tedy," řekl mág a na chvíli se odmlčel. "Jde mi o jistý artefakt, který bych měl zájem získat. Pracoval jsem na studii týkající se jedné z válek ve Věku Krve a náhodou se mi dostal do ruky důkaz, že jeden velmi důležitý magický předmět nebyl zničen, jak se všeobecně předpokládalo, ale pouze ukryt. Není samozřejmě jisté, že se dochoval, je to ale pravděpodobné. Nacházet by se měl někde v Šedých horách."\n"To zní zajímavě," slyšeli Elařin hlas a Flagg zasténal. Vyjednávací schopnosti zřejmě elfku momentálně zhnuseně opustily.\n"Ne že by neznělo, ale co takhle platební podmínky?" slyšeli Neirin ostře a Alyssa se uchechtla. Gnómka taky zjevně nebyla Elařiným výstupem nadšená.\n"Sto tolarů pro každého teď, další pokud se úspěšně vrátíte," slyšeli pana Vranoskřeka. Půlelf uznale hvízdl. Tomu mágovi muselo na artefaktu opravdu záležet.\n"Ber to," doporučil tiše, zřejmě spoléhaje na Neirinu telepatii.\n"A o jaký předmět přesně jde?" slyšeli hlas malé čarodějky.\n"To nevím," připustil mág. "Ale zřejmě to bude něco malého."\n"A máte nějaké představy o tom, jak to bude hlídané?" ptala se ještě gnómka.\n"Budou tam například nějací nemrtví?" vyhrkla Elara.\n"O žádných nemrtvých nic nevím."\nO chvíli později se dveře se otevřely a obě dívky vyšly ven se spokojeným výrazem a naditým měšcem v ruce. Alyssa na chvíli zahlédla mága Vranoskřeka - byl to malý muž v tmavém rouchu, který dlouhým krkem, výrazně vystupujícím ohryzkem a vypoulenýma očima nápadně připomínal supa.\n"Šťastnou cestu vám i vašim zvědavým společníkům," řekl s poťouchlým úsměvem, mrkl na ně a zmizel. Poslouchání za dveřimi zřejmě jeho pozornosti neušlo.\nGnómka sjela tři zvědavce káravým pohledem a pak všichni společně vyšli ven na denní světlo.\n"Teď to teprve pořádně začne," prohlásil Barundin spokojeně a zkusmo máchl svým válečným kladivem několikrát do vzduchu.