Kateřina Winterová mezi pódiem a bylinkami - Novinky.cz\nNovinky.czŽenaStylKateřina Winterová mezi pódiem a bylinkami\nS Lindou Rybovou roztáčejí už čtvrtou sérii úspěšného pořadu Herbář. Foto: ČT\nOdmala znala rostliny i latinskými názvy, chtěla být módní návrhářka, na konzervatoři roztancovávala v klubu a prodávala v obchodě… Před osmnácti lety zakotvila Kateřina Winterová jako výrazná tvář v Národním divadle. Ale zpívala i s kapelou Ecstasy of Saint Theresa, hrála ve filmech, seriálech… a k přírodě se vrátila cyklem Herbář, jehož čtvrtou řadu právě chystá s Lindou Rybovou.\nLogicky jsme se sešly v bio kavárně u bylinkového čaje. A cheesecaku, kterým doháněla snídani.\n„Doma jsem stihla jen vypít vodu s citrónem,“ přiznává drobná brunetka s úsměvem.\nV neděli na svatého Jiří vylezli hadi a štíři. Co toto období znamená pro vás?\nHlavně hodně práce, protože se hlásí zahrada. Jaro u mě bývá velmi hektické, ale mám ho ráda, baví mě, jak se všechno zelená, pučí, kvete. Sluníčko začíná hřát, děti už můžou svobodně lítat venku, paráda. Já chodím po zahradě, zkoumám, který stromek přežil, a plánuju. To je nejkrásnější.\nKaždý rok si říkám: letos to nebudeme přehánět – a pak toho stejně nasázíme strašně moc. Abych řekla pravdu, mám raději pletí než setí, ale je nutné obojí. Tuhle jsem ve skleníku pikýrovala rajčata, bylo krásně teplo – a já se přistihla, že jen tak sedím a koukám, jako ten had, co vylezl z díry. Prostě si to užívám.\nVytáhnete taky třeba kolo?\nJasně, na to se taky těším. Jsme hodně lyžařská rodina, ale minulý rok jsme objevili právě kola a začali jsme dost jezdit. Rádi bychom přibrali i moje rodiče, kteří si koupili elektrokola, a na mě spadlo velmi slušné kolo po mámě. Do té doby jsem měla jen skládačku, byla jsem hrozný hipster a jezdila jsem odvážně i po stezkách. Dost jsem se našlapala…\nNa základce jsem trávila hodiny nad mikroskopem. Jenže nastala puberta – a já si šla raději zatancovat.\nTak se nemůžu dočkat, až vyrazíme na chalupě na první výlet, kvůli synům pěkně po rovince u řeky. My bychom dali i nějaký kopec… Počítám ale s tím, že kluci, kterým je sedm a deset a mají fůru energie, mě brzo předhoní.\nV Praze nejezdíme, manipulace s bicykly je složitá a ukradli nám tu držáky na auto.\nCo je nového na vaší mateřské scéně – v Národním divadle? Čím to, že jste mu věrná už osmnáct let?\nVždycky mě tam držela hlavně práce, neměla jsem důvod měnit. I když si člověk samozřejmě stokrát řekne: tohle ne, půjdu jinam! Je to státní organizace, velký kolos, velký kolektiv… Ale já předtím zažila jen dvě představení v hradeckém divadle, takže mě vlastně kamenné divadlo vychovalo.\nTím, že má několik scén, mohla jsem si vyzkoušet malé jeviště v Kolowratu, Novou scénu, velké Národní i Stavovské. Dostávala jsem krásné role a byla jsem obklopená lidmi, kterých jsem si vážila, a leccos jsem se od nich naučila. A to vnitřní pnutí, touhu zažít něco jiného, jsem si vybila zpíváním v kapele, natáčením, Herbářem nebo vlastním blogem…\nZměnila se v ND po loňském průvanu atmosféra?\nUrčitě, hodně, přišli další mladí herci… Jedná se o první sezónu nového šéfa, která nezačala nejlépe, což proběhlo i v médiích, ale je ještě čas to napravit, pořád se pracuje, režíruje…\nMě osobně se to příliš netýká, jsem na příští sezónu obsazená a momentálně jedu na půl úvazku, takže mám klidovější režim a víc se soustředím na ostatní věci.\nHrajete taky v novém Divadle Verze, poslední hra se jmenuje Úča musí pryč…\nAno, jezdíme s ní úspěšně po republice. Líbí se i učitelům, což je velká pocta. Dokonce jsme z ní na jejich pražském kongresu část předvedli a oni pak tu situaci rozebírali.\nJednalo se o scénu, kdy se rodiče domlouvají na učitelku a každý sleduje svůj cíl. Pak se setkají s realitou a zjistí, že ta úča není tak strašná a má taky co říct. Obdobu známe snad všichni z vlastního života. Já hraju matku dobrého žáka, takže funguju spíš pro vyvážení negace.\nJsme s manželem na jedné lodi, často se bavíme o ekologii a o rostlinách, vymýšlíme nová jídla…\nA jaké máte osobní zkušenosti s učiteli?\nPodobně dobré. Vše je v pořádku, zatím jsem s učiteli nemusela řešit žádné celotřídní trable. Naše škola v Londýnské je velmi vstřícná, jede podle základních osnov, ale přebírá výukové programy i z jiných typů škol: waldorfské, montessori… A počítá s hlubším zájmem a spoluprací rodičů.\nNestačí podepsat úkol, je třeba vést děti k samostatnému uvažování, aby dokázaly sdělit své názory i to, co je trápí. Místo známek se užívá slovní hodnocení. Naši kluci jsou v pohodě, a pokud nastane zádrhel, vyjasní se pohovorem za účasti učitelky, nás i dítěte.\nHerectví přirozeně zúročujete i v úspěšném TV cyklu Herbář. Jaké budou nové díly?\nZrovna začínáme točit. Vymýšlíme aktuální témata a výlety, snažíme se podchytit zbývající skupinu bylin, zajímají nás bio zemědělci, ekologie, trvalá udržitelnost, nové směry v energetice, vyrazíme zase elektroautem po republice.\nOd populárního vaření se dostaneme k otázkám, které se mohou zdát okrajové, ale nejsou. Nebudou chybět ani recepty k dnes moderním směrům, jako veganská či raw strava. Celkově je náš pořad o návratu ke kořenům a přirozenému zemědělství – a je paradox, že leccos „právě objevované“ bylo kdysi běžné. Chceme stravu a kosmetiku bez éček…\nNárodní divadlo, William Shakespeare: Troilus a Kressida. S Janem Dolanským.\nÉčka jsou váš koníček, že?\nPřesně tak, čtu si o nich knížky, jsou bohužel všude a my je přijímáme nejen v jídle, ale i z kosmetiky přes kůži, což je dýchací orgán, a póry se dostávají do krevního oběhu… Na Západě existují běžně obchodní domy, kde prodávají pouze bio zboží a nemusíte pracně luštit každou etiketu, pořádají se specializované veletrhy. Byla jsem se podívat i v zahradách firmy Weleda, kde už sto let pěstují byliny pro přírodní kosmetiku, a mají potvrzeno, že funguje.\nTěší mě, že trend zdravého života dorazil konečně do Česka. Na Facebooku máme už 90 tisíc fanoušků! Neozývají se jen nemocní, hledající poslední záchranu, ale i zdraví lidé se zájmem o prevenci. Což je základní podtext našeho pořadu: zlepšit svůj život, používat přírodu ke svému prospěchu – díky čemuž se nás většina problémů a chorob nemusí vůbec týkat. Správná údržba je méně náročná než oprava porouchaného strojku.\nKdy jste se o zdravý život začala zajímat vy?\nJsem holka z malého města, ale lásku k přírodě a rostlinám mám v genech. Vždycky jsem byla obklopená zvířaty, měla jsem všechno možné, křečky, morčata, papoušky, spoustu psů. Celá rodina jsme psí, babička je dokonce posuzuje. Dnes zvíře nemám, v Praze mi to nepřijde vhodné\nAle ještě víc mě zajímaly rostliny, už na základce jsem díky paní učitelce přírodopisu znala i latinské názvy, po vyučování jsem trávila hodiny nad mikroskopem, účastnila jsem se biologických olympiád…\nJenže přišla puberta, konzervatoř – a já si šla raději zatancovat. Později jsem se začala zajímat o ezoteriku, filozofii, ekologii. Ale pořád jsem pěstovala kytky doma, mám po mámě zelené ruce.\nJiný mlsá nutellu, zato já, paní zdravověda, sáhnu po hořké čokoládě, javorovém sirupu nebo kokosovém cukru.\nZrovna jsem se chtěla zeptat, po kom jste to zdědila?\nMáma si vozila odevšad semínka, co kde upadlo od stromu, a vše jí krásně vyrostlo. Přiznám se, že když mě tehdy nutila okopávat na zahradě záhony, moc mě to nebavilo… Já jsem spíš zachraňovač: vidím u popelnice kytku, je mi jí líto, tak ji vezmu domů a za chvíli z ní mám kytici nebo přímo keř. Pokaždé sleduju v němém úžasu vítězství života, to se nikdy neomrzí.\nTaky tchyně je vášnivá zahrádkářka, má velké znalosti a hodně mi pomáhá. Připomíná, kdy a kam je třeba co zasít, s čím počkat, co vyhodit a co vůbec nesázet, protože to vyžaduje velkou péči. Umí bylinky i správně používat v kuchyni a při nemocech. Jsem ráda, že se od ní můžu učit.\nVaši synové jsou taky bylinkoví? Neprotestují, že se stali trochu pokusnými králíky?\nMladší syn vypadal velmi nadějně, zdálo se, že má blízko k zemědělství, protože si už ve čtyřech letech zkonstruoval orací stroj. Já jim totiž zpívala písničku Ach synku, synku – a jeho vzrušovalo orání, traktory. Udělala jsem mu tedy na zahradě políčko, on si přivstal a chodil orat. Bylo to dojemné…\nStarší syn se zajímal víc o značky závodních aut. Dnes jdou oba raději hrát hry než vybírat brambory. Co se týče jídla, jeden miluje českou klasiku, druhý je ochotný ochutnat cokoliv – a právě bylinkové věci má nejraději. Ale i on tvrdí, že nejlíp vaří babička, pak tatínek a teprve za ním jsem někde já… (směje se)\nJak bojujete s lákadly v podobě bonbónů a limonád?\nKluci se samozřejmě vzpouzejí, je pro ně těžké pochopit, že jsou nezdravé. Ale tím, že jsem schopná jim nabídnout alternativu (nemusí jít přímo o bio výrobky, ale aspoň s menším obsahem škodlivin), si na můj přístup zvykají a nějakým způsobem je snad formuje.\nPřed časem jsem vyráběla měsíčkovou mast a mazala jim s ní atopický ekzém – sami pak viděli výrazné zlepšení, úlevu. Úplně vyléčit ale nejde, zrovna teď na jaře je horší, takže mažeme…\nNeošívá se ani manžel? Muži často alternativním metodám nedůvěřují…\nNe, jsme všichni na jedné lodi, což je perfektní. Často se spolu bavíme o různých ekologických tématech, o rostlinách a možnostech jejich využití, vymýšlíme nová jídla. Muž vaří na rozdíl ode mne hodně intuitivně, má pro to cit, zrovna teď se pouští do indické kuchyně.\nNa internetu se píše, že je podnikatel, což zní dost neosobně. Můžete ho trochu odtajnit?\nJá to slovo taky nesnáším, má z 90. let divný akcent. Na internetu se jednou něco napíše a nikdo už se nezaobírá tím, aby to nějak upřesnil nebo změnil.\nMůj muž je vydavatel newyorského magazínu VICE a čím dál častěji se vedle novinařiny věnuje režii. O děti se stará, jak to jde, střídáme se i s prarodiči. Ani jeden nemáme pevnou pracovní dobu, řešíme to tudíž složitými rozpisy dnů a úkolů, což spousta čtenářů jistě zná. Stačí?\nAno, děkuji. A nechybí vám ženský prvek?\nJá ani nevím, co mi chybí, protože to neznám. Pouze od kamarádek, které mají dcery. Určitě by bylo hezké, kdybych to mohla taky zažít, ale asi se mi to už nepoštěstí. Musí to být roztomilé, jen ty hadříky – kdysi jsem chtěla být módní návrhářka a móda mě odjakživa vzrušovala. Takže jsem v obchodech s kočárkem zajížděla do holčičích oddělení, pokoukala jsem na mikinky a šatičky a povídala synáčkům: Vidíš, tohle všechno bych ti koupila! Vážněji ale další dítě neplánuju, ty dva kluky mám určitě z nějakého důvodu.\nŽe vás baví móda, je vidět i na Herbáři.\nTam se vyřádím, je to strašně zábavný svět, i když jde spíš o retro. Já vždycky jela raději hi-tech a minimal. Kdysi jsem ušila spoustu věcí, šaty a sukně na koncerty, někdy s aplikacemi kamínků, a jednou jsem s tátovou pomocí vytvořila koženou vestu a la Madonna.\nVětšinu z toho jsem rozdala, na chalupě ještě nosím „své“ lněné kalhoty. Ale mám v plánu se k šití vrátit a zameditovat si při něm. Vždycky mě krásně zklidňovalo. Ale vypadá to spíš na nějakou zástěrku.\nJeště k výživě – jednou je proklínané máslo, pak cukr, sůl, vejce… Jak k tomu přihlížíte?\nTěmto vlnám nepodléhám. Jím základní místní potraviny, které se jedly vždycky, a střídám je. Vejce, chleba, máslo, mléko, obiloviny, zelenina, ovoce, byliny. Občas je zpestřím ořechy nebo nějakou exotikou.\nVěřím selskému rozumu a pravidlu: rozmanitě a přiměřeně, žádné extrémy. Myslím, že každý po určité době zjistí, co mu vyhovuje. Já třeba miluju kváskový chleba, ale denní konzumace mi nedělá dobře na trávení.\nPodobně nemusím mléko, ale jím jogurty a dělám vlastní granolu. Důležitá je i střídmost, mně vyhovuje jíst častěji, protože mám rychlé spalování. Ovšem musím se hlídat, když mi něco chutná, tak se přecpu.\nVždycky před Velikonocemi držím čtyřicetidenní půst. Loni jsem to dokázala i bez lepku a cukru. Letos jsem na sebe byla hodná a vypustila jsem jen maso a sádlo. Ke konci jsem to ale nevydržela a dala si na zájezdě se strašnou chutí v hospodě smažák. Bez výčitek. Vím, že si ho dalšího půl roku nedám. Anebo dám, proč ne?\nKdyž mám chuť na sladké, sáhnu po hořké čokoládě, lžičce javorového sirupu nebo kokosovém cukru, což je nektar z kokosových květů, naprostá bomba. Chutná jako karamel. Jiný jde na nutellu, zato já, paní zdravověda, mlsám takhle!\nDřív jste si vyráběla i kosmetiku, krémy, prášek na praní. Máte na to čas?\nMoc ne, poslední byl prášek na praní. Dnes už lze koupit obdobné prostředky hotové, existuje řada firem zaměřených na bio čisticí přípravky, mně se osvědčily mýdlové ořechy. Dál si vyrábím masky nebo soli do koupele, stačí přidat do mořské, himálajské či růžové soli éterický olejíček nebo levanduli a upéct vše v troubě s kůrou z pomeranče. Můžete tím solit i jídlo.\nNa vlasy je osvědčená mydlice, bříza, kopřiva, žloutek, ocet, oves… Ale musíte si zvyknout, že vlasy pak nevypadají jako po mytí chemií, nemáte na hlavě zářivou hřívu z reklamy. Jde o vaše rozhodnutí, čemu dáte přednost.\nPrávě jste oslavila čtyřicítku, jak ji vnímáte?\nTohle člověk asi zhodnotí až nějaký čas poté. Já se cítím dobře v tom, že některé věci jsou jasné a nemusím už pátrat, hledat. Ve dvaceti je to sice lákavé a krásně nezodpovědné, ale z vnitřního pohledu to byl pro ně naprostý chaos a nevyrovnanost. Nemáte rodinu ani vyprofilovanou práci – aspoň já pobíhala mezi fůrou zájmů a nevěděla, co přesně budu dělat. Široký záběr mám dodnes.\nMomentálně je fajn, že žiju tím, co mě opravdu baví a co má silnou zpětnou vazbu. To, na čem mi záleží nejvíc – rodina a děti –, je v pořádku, takže jsem v podstatě velmi šťastná. (klepe)\nJaký byl váš největší „odvaz“?\nTěžko říct. Za studií jsem roztancovávala v pražském klubu Radost, kam se po revoluci přivezla nová hudba – techno, house. Fungovalo to tak, že dýdžej seděl v kukani a dvě holky tancovaly a zvaly lidi na parket. Dostaly jsme efektní trika, k tomu jsem navlékla síťované kalhoty ze záclony. Bylo mi sedmnáct, kouřila jsem… Ale po půl roce se mi rozhodil denní rytmus a musela jsem skončit.\nPak jsem zkoušela chvíli prodávat. Divadlo mi přišlo pomíjivé, bez trvalé hodnoty. Koho zajímá, že stojím na jevišti? To je nějaká práce? Řekla jsem si, že potřebuju zažít opravdovou dřinu od–do… Tak jsem ji absolvovala a došla k velkému rozčarování, pochopila jsem, proč jsou lidi z jednotvárné machy unavení a proč touží dělat naopak to co já…\nTaky jsem málem umřela na útesu v příboji. Bylo to v Itálii, nechávali jsme se s partou vyhazovat vlnami na skálu. Jenže jsem uvízla ve škvíře a museli mě složitě vytahovat, prostě hloupost.\nDál už vám šel život hladce, nebo jste prošla i složitým obdobím?\nZjišťuji, že nepohodu si člověk dělá hodně sám vlastní nespokojeností, neváží si jakoby samozřejmých věcí a jistot, touží stále po větším potěšení. U druhých vidí jen vnější slupku úspěchu, jenže třeba za mojí nominací na Thálii byla mnohaměsíční poctivá dřina!\nNašla bych okamžiky, kdy jsem byla opravdu nešťastná a musela leccos překonat. Ve druhém těhotenství vzniklo podezření, že moje dítě bude mít Downův syndrom. Následovalo nepříjemné období, kdy se mnou bylo zacházeno jako s někým defektním. Navíc jsem musela tu variantu sama v sobě zpracovat.\nOvšem potkala jsem i lékaře, kteří věřili našemu rozhodnutí a podpořili nás. A nakonec se narodilo zcela zdravé, skvělé dítě! Vše způsobila chyba v systému…\nHrála jste v seriálech Pojišťovna štěstí a Terapie. Co je pro vás štěstí a co terapie?\nTerapie je práce, ale jiná, než kterou by člověk musel řešit terapií. Je to činnost, na kterou se potřebujete soustředit, spíš koníček. Pro mě je terapie třeba šití, lyžování, plení zahrady. Anebo když uklidím celý byt. Mám i relax spojený s aktivitou. Toužím válet se u moře, trvá dlouho, než se zklidním, dva dny si užívám – ale pak mě to přestane bavit a potřebuju zase něco dělat.\nA štěstí? Asi když jsem srovnaná sama se sebou, cítím vnitřní klid, vše je v přítomném okamžiku v pořádku. Protože od toho se odvíjí vše ostatní.\nVaříme podle Herbáře č. 3 - Kateřina Winterová, Linda Rybová\nProjela Německo, Švédsko, Českou republiku. Nejlíp si ovšem z dílčích měst pamatuje zimní stadióny, na nichž trávila Karolina Gudasová (23) dětství....


„Tajfun“ vycvičil členy humanitárních jednotek – ČČK Plzeň\n„Tajfun“ vycvičil členy humanitárních jednotek\nDesítky zraněných a šokovaných lidí v evakuaci. Takovou situaci muselo řešit pět členů záchranného týmu Oblastního spolku ČČK Plzeň- město a Rokycany, kteří o víkendu vyrazili do Havlíčkova Brodu na celostátním cvičení humanitárních jednotek.\n„Cvičení začalo v pátek a končilo v neděli. V pátek byl příjezd k večeru, jakmile dorazili všechny týmy, hráli jsme seznamovací hry. V sobotu dopoledne jsme obcházeli jednotlivá stanoviště, kde jsme si oprašovali znalosti o humanitární jednotce. Odpoledne po obědě jsme navštívili novou hasičskou stanici, která je v provozu od dubna. Po prohlídce přišlo cvičení s názvem Tajfun,“ vzpomíná Martin Mareška.\nZe cvičení byli všichni nadšení\nVytvořené podmínky byly velmi autentické. „Nouzová situace byla velmi realistická. Jednotlivá stanoviště i řídící štáb se musel vypořádat s mnoha úkoly. Bylo zapotřebí například fakticky reagovat na přítomnost COVID pozitivních osob, zranění a další mnohdy záludné potřeby účastníků, stejně jako na nedostatek materiálu. To vše v jednom čase a za vytvořených„ stresových“ podmínek. Rozhodně se nejednalo pouze o stínové reakce, ale o skutečné stavění ubytovacích i karanténních stanů, ošetřovny. Součinnost s RZS a MP,“ popisuje cvičení Jan Maršálek.\nSoučástí byly i ochranné obleky\nNadšený ze cvičení byl i nejmladší člen západočeského týmu Alex Dorian Novák. „Při cvičení jsme museli pomoci 36 lidem- zaevidovat je, postarat se o jídlo, popřípadě je ošetřit. Večer bylo vyhodnocení, při kterém jsme si celé odpolední cvičení rozebrali. Myslím si, že to byl skvěle strávený víkend se skvělými lidmi. Vše bylo zajištěno a výborně zorganizováno,“ říká.\n„Z celého cvičení mám skvělý pocit, dobrá organizace a dobrá parta lidí z několika měst,“ dodává další člen týmu Martin Pokorný.\nDíky cvičení se seznámili členové humanitárních jednotek napříč republikou a všichni se těší na další setkání.\nPrevPředchozí aktualitaNěkdo tady leží!!!!\nNásledující aktualitaSpolupráce s givt.czNext


Musíme se snažit • RESPEKT\nMusíme se snažit\nV České republice vytrvale klesá počet lidí bez práce. V březnu jich bylo 336 tisíc, což při pohledu o dva roky zpátky znamená pokles skoro o polovinu. K úsměvu nad našlápnutou ekonomikou můžeme přidat ještě světlou perspektivu.\n2008–1086-mobr-nezamestnanost-org..jpg • Autor: Respekt\nFotografie: Hlavní je si věřit. (Dušan Šereš) – Autor: Matěj Stránský • Autor: Respekt\nTrvá to už hodně dlouho. A i poslední zveřejněná statistika ministerstva práce připomíná, že v České republice vytrvale klesá počet lidí bez práce. V březnu jich bylo 336 tisíc, což při pohledu o dva roky zpátky znamená pokles skoro o polovinu. K úsměvu nad našlápnutou ekonomikou můžeme přidat ještě světlou perspektivu. Ministr Petr Nečas chystá zákon, jehož smysl lze shrnout do jednoduché věty: „Ten, kdo pracuje, se musí mít o hodně lépe než ten, kdo nepracuje.“ Jak ale vlastně v době české konjunktury vypadá člověk bez práce? A jakou má šanci, že si ji brzy zase najde?\nNikdo mě nechce\nNa parkoviště před třípatrovou budovou se sjíždějí auta z celého okolí: je pondělí osm hodin ráno a v severočeském okresním městě Louny míří do budovy místního úřadu práce první klienti. Jsme na místě, které při hledání odpovědi na dvě otázky z úvodu skoro nejde vynechat. V některých okresech na severu Čech jsou (podobně jako na severu Moravy) čísla mapující nezaměstnanost dlouhodobě nejdramatičtější. Poměr lidí bez práce tady ještě před třemi lety kolísal mezi zhruba třinácti (okres Ústí nad Labem) a třiadvaceti procenty (okres Most), ale i tady čísla klesají – nezaměstnanost spadla proti minulému roku třeba právě na Mostecku až o pět, v okrese Louny dokonce o šest procent.\nPokud chcete mít příjem nad hranicí životního minima, musíte pro to udělat daleko více než dřív.Přesto k není situace v okresech kdysi mohutně zasažených socialistickou industrializací úplně růžová. Ve velkých městech se nabídka práce po restrukturalizaci průmyslu mnohonásobně zvedla, ale pro obyvatele odlehlého venkova je to stále málo: cesta do práce je pro ně příliš komplikovaná a drahá. I pro obyvatele severních Čech ale obecně pomalu přestává platit dosavadní osvědčená praxe, že než se trápit ve špatně placené práci, je lepší využít štědrou sociální síť. Platy rostou a podpora se přestává vyplácet.\nNástěnku s dlouhým seznamem pracovních míst si u vchodu prohlíží i třiadvacetiletý Dušan Šereš. Je dva týdny bez práce a právě se přišel nahlásit do evidence. „Jako svářeč jsem si vydělával s přesčasy přes dvacet tisíc čistého, ale měl jsem neshody s mistrem,“ říká mladý muž. „Doufám, že práci zase brzo najdu, nabídek je tady dost a já jsem přece mladý, schopný muž,“ usmívá se Dušan.\nA stejně to vidí i o tři roky starší Monika Kohyová. Je vyučená dámskou krejčovou, ale v Lounech to nebylo k ničemu, a proto začala pracovat ve skladu řetězce Tesco v Praze. „Byly tam dvanáctihodinové směny, ale přišla jsem si i na osmnáct tisíc,“ říká usměvavá slečna s černými dlouhými vlasy. „Jenže to byla moc namáhavá práce. Chtěla bych si udělat nějaký kurz na počítači, prostě dělat něco zajímavějšího.“ Monika je Romka, ale protože neměla nikdy se sháněním práce žádný problém, dívá se dopředu bez obav.\nKousek vedle ní však odchází pustou chodbou zklamaně asi pětapadesátiletá žena. „Mám nemocnou páteř a nikdo mě už nechce,“ říká tichým hlasem. „Jsem pro ně stará a to je strašný pocit, být najednou k nepotřebě. Jsem už tři roky doma a počítám každou korunu.“ Hlasy z chodeb úřadu připomínají fakt, že pokud je člověk mladý, nemá už dnes ani v problematických okresech se sháněním práce potíže. Starší ročníky, které prožily celý dospělý život v socialistickém modelu „práva na práci“, se naopak potýkají s nezájmem.\nPodle údajů z března tohoto roku bylo na Lounsku čtyři a půl tisíce nezaměstnaných, což představuje něco málo přes osm procent práceschopných obyvatel. Podle ředitele místního úřadu práce Petra Záhoříka sledujeme obrovský pokrok: proti roku 2003 je to pokles téměř o polovinu. „V devadesátých letech tady zaniklo kvůli restrukturalizaci průmyslu sedm a půl tisíce pracovních míst,“ říká. Dnes je situace úplně jiná: v okolí vznikla řada malých firem a v nových průmyslových zónách se usadily velké zahraniční společnosti (mezi nimi vede Hitachi Home Elektronic s výrobou televizních obrazovek, která zaměstnává dva tisíce lidí).\nV současnosti na lounském úřadu práce operují s nabídkou více než šesti set pracovních míst. Tradičně mají problém najít uplatnění ve svém oboru lidé s vysokoškolským vzděláním (ti ovšem díky svým schopnostem většinou rychle najdou jinou práci), přibývají nezaměstnaní v rizikové skupině nad šedesát let a potíže mají samozřejmě lidé se zdravotním postižením (těch je v evidenci devět stovek). Přes tohle všechno se lounskému úřadu daří zvyšovat počty lidí umístěných na nová místa, postupně se snižuje příliv nově evidovaných uchazečů o práci, a zaznamenali tady dokonce i úbytek dlouhodobě nezaměstnaných. Prostě prý nelze než souhlasit s vládní optikou: kdo chce pracovat a z objektivních důvodů může, ten si práci najde.\nPadnu i já\nStačí ale popojet pár kilometrů a pokrok se může naráz zpomalit. Mezi malými domky se směrem na Most řítí řada kamionů, hned od cesty jsou ve zpustošeném parku vidět ruiny bývalého barokního zámku. Jsme v obci Velemyšleves. Zhruba tři stovky zdejších představují tu část obyvatel lounského okresu, na které dodnes tvrdě doléhá krach socialistického průmyslu. V případě Velemyšlevsi jde o konec státního statku Postoloprty, po kterém zbyly jen zmíněné trosky architektonického skvostu – pseudobarokního zámku rodiny Zulegerů.\nNa návsi s malým kostelíkem, dvěma obchody, restaurací a sochou Panny Marie několik postav ve vatovaných kabátech právě pečlivě vymetá špínu u obrubníků vozovky. Jsou to místní nezaměstnaní, které na popud lounského úřadu práce zaměstnal obecní úřad a platí jim s přispěním evropských fondů po dobu osmi měsíců mezi šesti a půl a osmi tisíci korunami. Do června jich tak má obec zaměstnat deset, tj. zhruba třetinu místních obyvatel bez práce, kterých je tady více než šestadvacet procent.\n„Naše obec sice leží v dosahu mostecké i lounské průmyslové zóny, ale lidé navyklí roky pracovat v zemědělství tam nacházejí práci jen velice těžko,“ říká starosta Miloslav Štípek.„Navíc se tam nabízí práce vestoje na čtyřsměnný provoz a to každý nezvládá.“ V obci samotné jsou jen dva zaměstnavatelé, sedláci Štípek a Brudný, a ti potřebují tak zhruba dvacet lidí. Ostatní zůstávají sedět doma. To je případ Evy Knedlíkové (52) z malého činžáku naproti kulturnímu domu: „Šestnáct let jsem nemocná s páteří a u pásu v průmyslové zóně nevydržím,“ říká žena, která žije z 5600 korun invalidního důchodu a na přilepšenou chová v kůlně před činžákem pár slepic, králíky a kachny. „Ráda bych sehnala práci na doma, mám nemocnou matku a nemůžu ji nechat samotnou,“ svěřuje se paní Knedlíková. „Já už mám děti velké, ale co třeba sousedi naproti? Ti musejí mít starosti.“\nPaní Knedlíková má na mysli několik romských rodin v nedalekém činžáku. Na balkoně se suší prádlo, před dveřmi stojí zablácené holínky. Patří Josefu Trifontimu (28), který právě přišel na poledne domů od sedláka, kde krmí dobytek. Má tři děti, práci sháněl pět let. „Teď už to může být jen lepší,“ říká. I jeho sousedka odnaproti měla štěstí a pracuje u stejného sedláka jako dojička. Pocit alespoň přechodného klidu má po hubených letech i Vojtěch Gunar (52). „Kdysi jsem dělal na statku. Netušil jsem, že když padne, padnu skoro i já,“ vzpomíná na roky, kdy o práci nezavadil. Dnes se svým kamarádem kope naproti prodejně potravin výkop pro místní obecní úřad. Ze dveří je mlčky pozoruje muž v umaštěných montérkách a s lahvovým pivem v ruce. „Já jsem s prací neměl nikdy potíže,“ říká neochotně. „A do problémů tamtěch mi opravdu nic není.“\nTéměř za humny Velemyšlevsi leží hranice chomutovského okresu. Území léta závislé na těžkém průmyslu a dolech trpělo ještě nedávno podobně jako okres Louny nezaměstnaností kolem dvaceti procent. I tady čerpají energii hlavně z přítomnosti řady nových firem v průmyslových zónách v okolí okresního města. Místní úřad práce nabízí téměř 1200 pracovních míst a to je od roku 2004, kdy jich bylo v evidenci 250, pokrok. Jen za minulý rok zaznamenali pokles nezaměstnaných o více než 2000 na dnešních 6586, přesto je tady bez práce dodnes desetina lidí.\n„Polovina našich uchazečů má jen základní vzdělání, a i když máme stoprocentní úspěšnost s rekvalifikacemi (loni jimi prošlo 1100 lidí), stále to nestačí,“ říká ředitel okresního úřadu práce Prokop Sýkora.„Rekvalifikace nejsou povinné a lidé spekulují, že se jim to nevyplatí. Měli by si ale uvědomit, že třeba potvrzený kurz svářeče či řidiče vysokozdvižného vozíku je už jistý předpoklad úspěšného získání práce,“ říká ředitel Sýkora, který podobně jako na pražském ministerstvu volá po zpřísnění pravidel pro nezaměstnané. „Jistá hrozba nad příjemci podpor visí i dnes. Pokud se práci vyhýbají, hrozí jim vyřazení z evidence, ztráta dávek a také jim přestáváme platit pojištění. Jenže je to pořád málo.“\nTaková už je doba\nProsperitu nelze přehlédnout. Chomutov se pomalu, ale jistě mění ze špinavého průmyslového města v moderní sídlo plné restaurací a supermarketů. Ani odsud však není daleko do světa, proti němuž je i těžká situace ve Velemyšlevsi idylkou.\nKolem benzinové pumpy se sychravou mlhou potuluje stádo krav, u stlučené dřevěné boudy místních trhovců na malém parkovišti je narovnaná hromada pivních bas, všude kolem poletují vlajky fotbalového klubu Bayern Mnichov. Nikde nikdo, jen v malé výloze strnule sedí tři polonahé prostitutky. Jsme v Krušných horách, na místě, které je na tom se třinácti procenty nezaměstnanosti v chomutovském okrese nejhůř. Silnice míjí vylidněné obce s otlučenými domky a křiklavými neony nevěstinců, podél cesty jsou vidět pozůstatky několika opuštěných tržišť s hromadami odpadků.\nU odbočky k bývalému výstavnímu městečku českých Sudet Sonenbergu (Výsluní) stojí pobořený dům bývalé restaurace s nápisem Euro Asia. Před obcí návštěvníka vítá německý hřbitov s polorozbitými náhrobky. Z původních 3500 obyvatel po válce zbyly dvě stovky, počátkem devadesátých let tady místní parta opilců – buňka Sládkových republikánů – propagovala zavedení trestu smrti a strašila návratem sudetských Němců. I osmnáct let po revoluci všechno nese stopy zapomenuté části světa, jedinou novinkou je čerstvě opravená školka a zčásti i kostel.\nVe Výsluní registrují patnáct nezaměstnaných, většinou prý „opravdu“ těch nejchudších. „Bez auta tady práci nenajdete, pokud pracujete v průmyslových zónách na směny, pozdě večer se sem nedostanete. Vlaky zrušili a autobus tak pozdě nejede,“ říká starosta Milan Hladík.„Podařilo se nám zachránit pět pracovních míst ze školy, kterou jsme pro nedostatek dětí museli zrušit,“ vypráví. „Díky fondům Evropské unie jsme pro místních osm dětí založili dětský útulek a učitelky mají dál svoji práci.“\nA místa vznikají i jinak. Tajemnici panu starostovi dělá díky spolupráci s úřadem práce Alena Šafránková (47). I když prý rozesílala jako absolventka gymnázia životopis na všechny strany, práci nenašla. Její manžel, bývalý učitel, tahá po celý rok dříví s koněm v lese a jezdí za prací i desítky kilometrů daleko, syn, který studoval ČVUT, se živí jako sádrokartonář. „Za prací zkrátka musíte jít, taková je doba,“ usmívá se tajemnice. Pro místní to zní jako jasný vzkaz: Pokud chcete mít příjem nad hranicí životního minima, musíte pro to udělat daleko více než dřív.\nDřina v Trianglu\nZa vysokým plotem s cedulkami s nápisem „Zákaz fotografování“ je vidět rozlehlá šedivá budova s tmavými neprůhlednými skly. Jsme mezi Louny a Žatcem a seznamujeme se s pýchou lounského úřadu práce, průmyslovou zónou Triangle.\nKostka patří gigantu, japonské firmě Hitachi Home Elektronic. Kolem chodí strážní s oranžovými vestami a pečlivě pozorují několik zaparkovaných luxusních automobilů. Jsou tři odpoledne a z přísně střežené vrátnice se valí dav lidí. K nástupištím přijíždí autobusy z celého okolí. U jednoho z nich pokuřuje skupinka mladíků, některým není ani osmnáct. Slovník se jim hemží výrazy jako „pozice“, „lídr“, „key-operátor“. „Máme sice práci a peníze, ale je to dřina. Celý den na nohou a strašný režim. Dnes vyhodili nějaké kluky jenom proto, že kouřili na záchodku v pracovní době,“ kroutí hlavou jeden z nich. Ve vrátnici pár mužů v černém sleduje pětici monitorů, u okénka je v japonštině a angličtině nápis „Předložte občanský průkaz“. Další muži z ochranky s přísným výrazem ve tváři odvádějí dvojici vyděšených zájemců o práci, právě totiž probíhá nábor. „Nechte tady telefon, tam se nedostanete,“ odmítají vrátní novinářskou prosbu o kontakt na někoho z firmy. Nikdo se neozývá ani po dvou týdnech čekání, ale pro místní jsou důležitější jiné věci než jisté mezery v komunikaci. Hitachi už brzy pro region chystá další stovky nových pracovních míst.\nNečas pro nezaměstnané\nSmyslem změn, které chystá ministerstvo práce, je co nejvíc tlačit lidi bez práce k tomu, aby po ní aktivně pátrali. Klienti, kteří budou v evidenci déle než pět měsíců, dostanou od úřadu tzv. akční plán, jímž se budou při hledání práce muset řídit. Pokud žadatel o podporu v nezaměstnanosti odmítne rekvalifikaci, může mu být podpora odebrána. Zároveň se mají o měsíc zkrátit dosavadní termíny pro výplatu dávek a ten, u koho úřady zjistí, že dvakrát bez vážných důvodů ukončil zaměstnání, které mu zprostředkovaly, o podporu přijde. A ještě něco: ze dvou na pět milionů se má zvýšit pokuta pro zaměstnavatele za najímání lidí načerno.\nVyšlo v Respektu 20/2008\nPoteče voda, nebo krev?\nKdyž byl generální tajemník OSN Pan Ki-mun v lednu na fóru v Davosu vyzván, aby se zamyslel nad budoucností světa, mohl si vybrat jakékoliv téma. Zvolil si problém, který se v debatách o globálních hrozbách způsobených růstem populace a vysycháním planety objevuje již řadu let – stoupající riziko konfliktů o pitnou vodu.\nŽena, která zkusila porazit čas\nStála před aplaudujícím publikem od La Scaly přes Vídeň, Paříž a Londýn až po San Francisco. Zpívala Janáčka i Mahlera a neváhala si zazpívat i v moderních muzikálech Toma Waitse a Lou Reeda. Ano, Soňa Červená (82) obsáhla jako pěvkyně vlastně celou jednu hudební epochu.\nIvana Svobodová Babiš se přepočítal a má co vysvětlovat. Unii už s ním dochází trpělivost\nJiří Nádoba Neznámý Petr Kellner\nJaroslav Spurný, Jiří Nádoba Ruský zájem ve vládě?


Zjistěte si, zda máte nárok na příspěvek na živobytí\n8.6.2015 Sociální dávky Sociální dávky Leave a comment\nPříspěvek na živobytí je jedna z dávek, která je zahrnuta v pomoci v hmotné nouzi. Smí o ní požádat jednotlivec nebo celá rodina, ale bezpodmínečně musí prokázat, že skutečně po zaplacení bydlení nemají žádné finance na živobytí. A přitom nemáte možnost získat příjem a to nejen výdělkem, ale ani prodejem majetku či pronájmem nemovitostí. Kdo rozhoduje o výši příspěvku na živobytí? Úředníci z Úřadu práce, pod který spadáte. A na rozdíl od jiných sociálních dávek je nebudou zajímat jen vaše příjmy, ale i váš majetku a příjmy rodičů či samostatně výdělečných dětí, pokud žijete ve společné domácnosti. Žádost na příspěvek na živobytí si můžete vyzvednou na ÚP nebo vyplnit online a poté vytisknout na portálu mpsv.cz.\njedinec 3410 Kč,\nprvní dospělý v domácnosti 3140 Kč,\ndruhý (a každý další) dospělý 2830 Kč,\ndítě do 6 let 1740 Kč,\ndítě do 15 let 2140 Kč,\ndítě do 26 let 2450 Kč.\nMáte-li v České republice trvalý pobyt a prokazatelně zde s celou svou rodinou žijete, případně máte azyl či doplňkovou ochranu. Taktéž cizinec, pokud disponuje právem, které mu poskytla Evropská sociální charta, stejně tak může požádat o příspěvek na živobytí člen státu Evropské unie je-li hlášen na území České republiky k pobytu po dobu delší než 3 měsíce, případně tato povinnost vyplývá z předpisu Evropských společenství, totéž platí i pro jeho rodinného příslušníka, dále dlouhodobě pobývající cizinec s trvalým bydlištěm v ČR (dlouhodobě pobývající rezident v Evropském společenství na území jiného členského státu EU).\nKdo není v evidenci uchazečů o zaměstnání.\nKdo prokazatelně nemá zájem nějakým způsobem zvýšit svůj příjem.\nKdo stále bez nějakého důvodu odmítá nabízenou práci.\nKdo byl zaměstnán a záměrně si způsobil pracovní neschopnost nebo samostatně výdělečné činná osoba, jejíž příjem po odečtení přiměřených nákladů na bydlení nedosahuje částky živobytí proto, že se nepřihlásil k nemocenskému pojištění.\nKdo nedbá o své děti a nesnaží se zajistit jejich pravidelnou školní docházku a z toho důvodu mu byla uložena sankce.\nPrevious Post:Nárok na sociální dávky\nNext Post:Pomoc v hmotné nouzi


Pavel Vrba: Na soupeře se dobře připravíme | MOL Cup\nPavel Vrba: Na soupeře se dobře připravíme\nPražská Sparta po dvou letech opět usiluje o zisk trofeje pro vítěze poháru MOL Cup. Tým trenéra Pavla Vrby vidí před dnešním zápasem jedinečnou příležitost, jak si zajistit účast v evropských pohárech pro příští sezonu. Chybí pouze jediné, porazit na hřišti v Uherském Hradišti domácí 1. FC Slovácko.\nSe Slováckem jsme letos v lize odehráli dva odlišné zápasy. Na podzim jste prohráli vysoko 0:4, na jaře naopak zaslouženě vyhráli 3:1. V čem byly oba zápasy tak rozdílné?\nPodzimní zápas na Slovácku jsme hráli v době, kdy jsme měli hodně nahuštěný program. V té době jsme hráli Evropskou ligu a asi jsme tehdy byli hlavami úplně někde jinde. Slovácko potrestalo naše chyby v zápase a vyhrálo 4:0. Naopak jarní odveta u nás na Letné byla úplně jiná. Slovácko během sezony ukázalo velkou kvalitu a my jsme měli dostatek času a prostoru na to, abychom se na zápas připravili. Je pravda, že oba zápasy byly naprosto odlišné.\nSám jste po konci základní části FORTUNA:LIGY poznamenal, že po prohře s Olomoucí Sparta ztratila šanci na zisk titulu. Je tedy finálový zápas MOL Cupu o to důležitější?\nBoj o mistrovský titul už nemáme ve svých rukou. Jsme aktuálně třetí a pokud bychom měli vyhrát ligu, museli by dva soupeři před námi ztrácet. Naopak ve svých rukou máme šanci na vítězství v poháru. Je to o jednom zápase, který můžeme ovlivnit. Navíc již jsem také před časem řekl, že vítězství v MOL Cupu je z pohledu nasazení do evropských pohárů mnohem výhodnější než například druhé místo v lize. Proto na pohárový zápas klademe velký důraz a chceme v něm uspět.\nPoslední krok v cestě za ziskem trofeje bývá často ten nejsložitější. Bude rozhodující to, jak zápas zvládnou ti nejzkušenější hráči týmu?\nTak to bývá velmi často, že důležité zápasy rozhodují zkušení hráči. Nikde není ale napsáno, že zápas nemůže rozhodnout dvacetiletý hráč. Každopádně jsem rád, že my ty důležité klíčové hráče v týmu máme a budu jen rád, když oni finále rozhodnou. V kádru máme hráče s vysokou kvalitou a je dobře, že se jim v poslední době daří. Snad to přenesou i do finále.\nSlovácko je v domácím prostředí velmi silné. Na co si budete muset dát v zápase největší pozor?\nSlovácko je silné především kvůli tomu, jak hraje. Tým je výborně organizovaný a má ve svém středu TOP hráče, kteří mají i velké zkušenosti. Možná by se dalo i říci, že Slovácko má zkušenější hráče, než máme my aktuálně ve Spartě. Respektuji velkou sílu soupeře, ale přesto věřím, že se podobně jako v zápasech Evropské ligy nebo v jarních zápasech FORTUNA:LIGY dokážeme na Slovácko dobře připravit. Věřím tomu, že ve finále poháru uhrajeme výsledek, který potřebujeme.


2022 | OA Písek\nStudentská společnost REMEDY navštívila domácí hospic Athelas\nSnažíme se pomáhat potřebným, proto jsme se rozhodli věnovat veškerý zisk církevní neziskové organizaci Athelas, jejíž hlavním cílem je poskytovat péči, pomoc a podporu terminálně nemocným pacientům (umírajícím), kteří chtějí doma, se svými nejbližšími, prožít poslední etapu svého života.\nDomácí hospic Athelas má k dispozici multidisciplinární tým, který je složen z lékařů, zdravotních sester, sociálních pracovnic, pečovatelek, psycholožky a kaplana. Všichni zmiňovaní jsou svým pacientům k dispozici nepřetržitě 24 hodin denně, a to 7 dní v týdnu, v okrese Písek, Strakonice a v oblasti Týna nad Vltavou.\nNávštěva domácího hospicu byla pro nás všechny velmi emotivní a zanechala stopy v každém z nás.\nDnes naposled – na obchodce bylo fajn a my se s Vámi loučíme. Ještě tu maturitu a jdeme do světa.\nTužáka áčkových tříd a tím vládu nad OA Písek jsme předali třídě 3. A.\nDalší sportovní úspěch naší OA Písek\nV pátek 8. dubna se uskutečnilo okresní finále středních škol ve fotbale za časti šesti středních škol, které byly rozděleny do dvou skupin. První utkání s Gymnáziem Písek skončilo remízou 0:0 a ve druhém utkání jsme porazili VOŠ a SLŠ Písek 2:0. Po vítězství ve skupině jsme se utkali v semifinále se střední zdravotnickou školou a zaslouženě zvítězili 2:1. Ve finálovém utkání jsme vyzvali hráče SPŠ a VOŠ Písek. Přes větší počet našich šancí utkání skončilo 0:0. V následujícím penaltovém rozstřelu jsme naše střelecké pokusy úspěšně zvládli, a když náš brankář Tomáš Martínek chytil hned první dva pokusy soupeře, mohla vypuknout radost hráčů z vítězství v turnaji a postupu do květnového krajského finále, které se bude konat opět v Písku.\nPoděkování si zaslouží celý tým hlavně za velice dobrý přístup k celé akci a výbornou reprezentaci naší školy.\nREMEDY na veletrhu studentského podnikání JA EXPO\nDne 7. dubna 2022 se naše studentská společnost REMEDY účastnila prestižního veletrhu studentského podnikání JA EXPO v Galerii Harfa v Praze.\nVíce než 40 studentských firem představilo své podnikatelské nápady. Tento veletrh je vyvrcholením naší podnikatelské činnosti. V tomto roce jsme měli jedinečnou šanci poznat, co podnikání obnáší, spolupracovali jsme s odborníky z praxe, snažili jsme se s našimi výrobky proniknout na trh a můžeme říci, že se nám to podařilo. Prodávali jsme face to face, ale také přes náš e-shop.\nByla to skvělá zkušenost! Mladší spolužáci neváhejte, a zapojte se do programu JA studentská firma!\nErasmus+ „Our Earth, Our Home“\nV březnu jsme se účastnily projektu Erasmus+ se zaměřením na ekologii v polské Poznani.\nByl to týden plný zážitků, poznání, nových přátelství a zábavy i poučení. Prohlédly jsme si historická centra Poznaně a Wroclawi a viděly jsme, jak v těchto městech využívají dešťovou vodu, jak a kde nabízí přebytečné potraviny, jak kompostují a starají se o zeleň ve městech. Zúčastnily jsme se tematických přednášek a zkusily si něco vyrobit z již nepotřebného materiálu. Měly jsme možnost vidět teplárnu a dozvědět se mnohé o jejím provozu, navštívit muzeum croissantů s úžasným programem.\nPolsko je krásná a přátelská země a projekt Erasmus+ nám dal možnost ji navštívit!\nŠtěpánka Krčalová, Adéla Růžičková, Lucie Vokatá, Michaela Opavová a Nella Švecová- studentky ze 3. A\nREMEDY se svým podnikatelským záměrem v zahraničí\nStudentská společnost REMEDY úspěšně prezentovala své výrobky, které jsou zaměřeny hlavně na recyklaci již nevyužitelného materiálu v Polské Poznani. Svíčky v již použitém skle, cvičební copy a hračky pro zvířata z textilu, který by skončil v odpadu, velmi zaujaly. Studenti z Polska, Irska, Rumunska a Itálie si vyzkoušeli výrobu hraček pro psy již nepotřebného textilu. Práce na výrobě studenty velmi bavila a všechny vyrobené hračky se dostaly k psím kamarádům. Nezbyla ani jedna!\nŠkolní soutěž v psaní na klávesnici\nPo dlouhé covidové odmlce opět proběhla na konci měsíce března školní soutěž v psaní na klávesnici PC. Desetiminutového opisu se tradičně účastnili studenti 2., 3. a 4. ročníků a tři nejlepší se probojovali do pořadí vítězů. O první místo se zasloužil Jan Alexandr Machálek z 2. B s počtem čistých úhozů za min. 291, druhé místo obsadil Vojtěch Poklop z 4. B s 272, 90 úhozy a na třetí místo se probojovala Hana Drholcová z 2. A s 259,30 úhozy, všichni do jednoho s neuvěřitelnou nulovou chybovostí. Tyto velice pěkné výsledky byly zasloužené a projevila se v nich velká píle a nezahálení v psaní na klávesnici ani v době distanční výuky. Studenti za to obdrželi diplom a sladkou odměnu.\nDěkujeme všem soutěžícím za krásné výsledky!\nHana Drholcová 2. A\nV minulých dnech navštívily naše první ročníky Městskou knihovnu v Písku. Připomněli jsme si tím měsíc knihy. Ujala se nás paní Mgr. Ivana Čabrádková, která nás zasvětila do tajů písecké knihovny. Měli jsme možnost nakouknout do míst, kam se běžný návštěvník nepodívá, podívali jsme se například do skladu, kde jsou uloženy vzácné knihy, ale i časopisy, noviny. Knihovna nenabízí k zapůjčení jen knihy, noviny, časopisy, ale návštěvníci zde mohou studovat, mohou si vyhledávat nejrůznější informace na PC, navštěvovat různé jazykové kurzy. Dozvěděli jsme se něco i o historii knihovny. V současné době si můžeme zapůjčit více než 135 000 knihovních jednotek. Knihovna nám nabízí různé vzdělávací kurzy, např. Poznej komiks, Hledej, zdrojuj a cituj. Návštěvu knihovny si všichni užili a již nyní plánujeme další spolupráci.\nŠumava – Kurz sjezdového lyžování a snowboardingu\nDruhé ročníky absolvovali 6. až 11. března lyžařský kurz na Šumavě. Krásné počasí a ideální podmínky na lyžování nám umožnili na plno využít sjezdovku na Zadově, kterou jsme měli většinu času skoro jenom pro sebe. Večerní zábava na penzionu byla často v rytmu hudby a společenský her. Poslední den jsme si vyzkoušeli slalom na čas a ocenili sladkou odměnou nejrychlejší studenty.


Úsporné zářivky nebo LED diody, jakému světelnému zdroji dát přednost – Umadly\nDoba, kdy vláknové žárovky vládly světu, je nenávratně pryč. Spolu s ní i nízké ceny elektrické energie a větší rozdíly mezi jednotlivými tarify, kdy bylo zvýhodněné elektrické vytápění. Topit nebo přitápět elektřinou je jeden z nejméně výhodných způsobů, určitou výjimkou jsou tepelná čerpadla. Nevyplatí se pochopitelně ani přitápět vláknovou žárovkou, tento způsob volí pouze chovatelé plazů, malý objem terária zvládne žárovka vyhřát poměrně spolehlivě, neboť elektrickou energii přemění z 85 procent na teplo a necelý zbytek připadne na svícení.\nV domácnostech máme tedy pouze dva způsoby, jak vytvořit umělé světlo v místnosti. Pokud nebereme v potaz halogenové žárovky, jejichž sláva rovněž pohasíná, musíme zvolit mezi technologií nízkotlakých výbojek (kompaktních zářivek) a LED diod https://www.lightpark.cz/svetelne-zdroje-led/.\nJejich největší předností je enormní výkon a vysoký světelný tok při velmi nízkém odběru elektřiny. Tím dochází ke značné úspoře nákladů, což se výrazně projeví v nižších měsíčních zálohách na odebranou energii. Ve srovnání s vláknovými žárovkami je snížení energetické náročnosti více než desetinásobné a je dokonce nižší než u kompaktních a lineárních zářivek. Další významnou předností je životnost, kterou výrobci uvádí v horizontu desítek let.\nV současné době můžeme zaznamenat jejich comeback, je to dáno vývojovými změnami v konstrukci předřadníků, plynových náplní a luminiscenčních vrstev. Do této technologie významně vstoupila miniaturizace elektronických součástek a tím pádem bylo možno vyrábět rozměrově menší tělesa, která se nepřehřívají, nejsou tolik náchylná na počet spínacích cyklů, rychleji nabíhají na plný výkon a blikání nelze již zaznamenat pouhým okem.\nŽivotnost je o něco kratší než u LED diod, je to způsobeno samotnou technologií, kdy se opotřebovává luminofor a částečně i elektronika. U diod je nejslabším článkem napájecí zdroj, jehož životnost omezuje dobu používání celého svítidla. Proto se také vyplatí napájet je samostatně, což lze např. u panelů nebo pásků.\n20. 6. 2020 13. 9. 2020


Jídelníček na hubnutí pro ženy na míru (na 3 měsíce) - PerfectUni\nJídelníček na hubnutí pro ženy na míru (na 3 měsíce)\nChcete dosáhnout krásné a štíhlé postavy ? Máme pro vás řešení ! Sestavíme vám jídelníček na míru, pomocí kterého se zbavíte až 10kg tuku za 2 měsíce.\nTento produkt si zakoupilo již více než 160 lidí.\nJídelníček na hubnutí pro ženy na míru\nPokud budete dodržovat tento jídelníček můžete zhubnout až 10kg za 2 měsíce a vypracovat si štíhlou postavu.\nmam dole 10cm v pase zatím, váhu neřeším, ale vidím jak hubnu..\nIdeální pro všechny co chtějí zhubnout. Plán dokazuje, že vtom není žádná věda, ale přesný plán :)\nZačátky byli pro mě těžké, byla jsem zvyklá jíst mnoho a nezdravě. První dva týdny s tímto plánem sem se tedy musela hodně držet. Nyní už sem si zvykla a mám dole přes 15kg.. vydržte\npro maminky vhodné\ndobré, doporučuju i pro maminky s dětmi.. vše se dá stíhat uvařit i připravit.. nejsou tam žádné drahé suroviny.. takže ok. jarča\nSuper!!! 10kg už dole :3 za 2 měsíce\nPlán mi přišel, nicméně začínám od nového ruku, Poté se podělím o zkušenosti.\nJídelníček je udělaný kvalitně na míru. nemam ráda hovězí maso, tak jsem to uvedla a naštěstí ho tam nemám. :)\nSuper. Funguje a přehledně vím co mám jíst. Každých 14 dnů se vážím a hubnu přibližně 4kg za měsíc.\nHolkyy super plán, kila jdou krásně dolů !\nAhoj , plan to je moc dobry a opravdu funkční . Vysledky jsem pozorovala a mela jsem z nich radost pri držení planu jsem mela problém s hladem pouze prvni týden. Poté jsem si na plan zvykla a hlad jsem neměla. Jinak za 3 mesice přes 10 kg dole.\nJídelníček od dodržuji zhruba 1 rok, za tu dobu jsem dala dolů 19 kg:) Jídelníček mi byl sestaven na míru a hlavně v kombinacích, které mně vyhovují a dají se držet dlouhodobě, bez hladovění. Každý můj předchozí pokus o zhubnutí byl pouze krátkodobou záležitostí, zakončenou jo-jo efektem. Po roce s jídelníčkem jsem se naučila hlavně správně jíst a jsem si jistá, že je to pro mě ta správná cesta.\nMoje zkušenost - Kateřina\nJídelníček na hubnutí pro ženy na...


📦 Výdejní místo Zásilkovna Hodkovice nad Mohelkou - Hubnutí Hodkovice nad Mohelkou - ❤ BMIkalkulačka.cz\nVýdejní místaLiberecký krajokres LiberecHodkovice nad MohelkouHodkovice nad Mohelkou, J. A. Komenského 30\nHubnutí Hodkovice nad Mohelkou\nVelké množství lidí žijícich v oblasti Hodkovice nad Mohelkou hledá tipy jak zhubnout. Mnoho z nich vyzkoušelo pohodlný dietní plán KetoMIX! Tato ketonová dieta se skládá z chutných jídel a je postavena na příjmu bílkovin a minimálním příjmu sacharidů. Tím se dostanete do stavu ketózy a Vaše tělo začne spalovat energii uloženou v tucích. Rychle, bez hladovění a námahy.\nNacházíte se v lokalitě Hodkovice nad Mohelkou a hledáte jak zhubnout? Máme pro vás návod jak rychle zhubnout. Je to jednoduché.\nJste přes den v zaměstnání nebo se vám nechce na poštu? Vyberte si doručení vaší zásilky na výdejní místo společnosti Zásilkovna Hodkovice nad Mohelkou! Tu naleznete na adrese Komenského 30 a vaše hubnutí může začít!\nVyzvednutí keto diety na výdejním místě vám umožní Zásilkovna Hodkovice nad Mohelkou\nV okrese Liberec můžete navštívit 72 výdejních míst Zásilkovna, na které si také můžete objednat doručení oblíbené proteinové diety KetoMIX. V Libereckém kraji naleznete celkem 203 výdejních míst Zásilkovny.\nMáte zkušenosti s výdejním místem Hodkovice nad Mohelkou, J. A. Komenského 30? Jak ho hodnotíte?


Návrat tří skupin? Kluby budou ve čtvrtek hlasovat - Třebíčský deník\nNávrat tří skupin? Kluby budou ve čtvrtek hlasovat\nMoravské Budějovice, Vysočina – Ve čtvrtek se rozhodne. Vrátí se II. hokejová ligy k rozdělení na tři skupiny, nebo se bude pokračovat v dosavadním systému dvou skupin?\nPokud by prošel žďárský návrh, fanoušci by se dočkali více regionálních bitev, které vždy vzbuzují největší emoce. Foto: René Rámiš\nJiž odpoledne se sejdou zástupci druholigových klubů a budou hlasovat o modelu II. ligy pro následující ročník.\nNaposledy v sezoně 2012/13 fungovalo v II. hokejové lize rozdělení týmů do třech skupin (východ, střed, západ), nyní vše nasvědčuje tomu, že se opět k této variantě Český svaz ledního hokeje po dohodě s kluby vrátí. Nespokojenost s dosavadním herním systémem panovala napříč celou republikou, nenašel se však nikdo, kdo by změnu chtěl prosadit.\nTo udělalo až vedení hokejového týmu ve Žďáře nad Sázavou. „Byli jsme celkově nespokojeni se současným stavem. Na svazu pořád říkali, ať se k tomu modelu někdo vyjádří, ale nikdo se nevyjadřoval. Tak jsme si sedli s panem Krásným (tiskový mluvčí klubu, pozn. red.) a Martinem Sobotkou, bavili se kolem toho a napsali jsme k tomu něco," popsal generální manažer Žďáru nad Sázavou Miloslav Šimon počátek „revoluce".\nHlavní důvody, které vedly k vytvoření nového návrhu, byly především sjednocení podmínek pro západní a východní skupinu (v uplynulém ročníku ve skupině Západ nastupovalo 17 týmů, z nichž si dva nejlepší zajistili účast v baráži o I. ligu, zatímco ve skupině Východ bylo mužstev pouze 11, pozn. red.), zmenšení dojezdové vzdálenosti k jednotlivým utkáním a zvýšení atraktivity druholigových zápasů.\nSjednocení podmínek pro obě skupiny je pro příští ročník téměř jisté. Pokud by totiž neprošel žďárský návrh, II. liga by měla být od sezony 2015/16 rozdělena na dvě skupiny po patnácti týmech. V návrhu předneseném Miloslavem Šimonem se tak především jedná o zbylé dva důvody.\n„Kluci jezdí neustále velké dálky. K zápasu kolikrát musí odjet už v poledne a vrátí se po půlnoci. Často tak musí někdo zůstat v práci a ven jedete bez dvou tří hráčů základní sestavy," upozorňuje Šimon na pravidelné absence hráčů.\nPodporu nachází i u manažera Moravských Budějovic Zdenka Stojánka: „Finanční náklady to sice nesníží, protože se pojede za jedním soupeřem dvakrát. Ušetří to však všem lidem čas, protože nepojedeme třeba do Sokolova v 11, ale pojedeme dvakrát do Kolína. Tam můžeme odjet o tři hodiny později. Ty kilometry ale budou zhruba stejné, když pojedu jednou do Sokolova, jako když pojedu dvakrát do Kolína," upozorňuje Stojánek, že kvůli většímu počtu zápasů toho týmy projezdí téměř stejně jako v uplynulém ročníku.\n„Jde o amatérskou nebo poloprofesionální soutěž, kterou hrají převážně mladí kluci, kteří se chtějí posunout výš nebo studují vysokou školu a už přemýšlí nad dalším směřováním života, takže nemá smysl honit hráče po celé republice. Můj názor je tedy trvalý a neměnný. Hrát ve třech skupinách, tak jak to bylo, když jsme do soutěže postoupili," říká razantně Stojánek.\nDalším podnětem ke změně systému byla snaha o zatraktivnění soutěže, které spočívá hned v několika bodech „žďárské revoluce".\n„Soutěž neměla vůbec spád. Ani naši fanoušci pořádně nevěděli, kdy hrajeme. Hrálo se sice především v sobotu, ale byla tam nejméně pětkrát vložená středa. My jsme v tom termínu jeli třikrát ven, pak se nám omluvily Klatovy, že k nám nepřijedou, a tak se ve Žďáře třeba měsíc nehrál hokej. Pak to nemá dynamiku, nikdo neví, kdy se hraje. Když se to změní, tak ty lidi budou vědět, že jdou na hokej ve středu nebo jdou v sobotu," vypočítává Šimon další pozitivum nového modelu.\nRozdělení II. hokejové ligy do tří skupin by navíc přineslo mnohem více zápasů mezi regionálními soupeři, což by jistě přilákalo více diváků na často prázdnotou zející tribuny. „O tom není pochyb. Naši fanoušci jezdí do Jindřichova Hradce, do Žďáru, jejich fanoušci zase přijedou k nám. Navíc do II. ligy spadl Havlíčkův Brod," připomíná Stojánek loňský nevydařený rok Rebelů, kteří po devíti letech opustili I. hokejovou ligu.\nI z Kotliny zní hlasy, které podporují žďárský návrh. „Jsme rozhodně pro variantu se třemi skupinami po deseti týmech," odpověděl bleskově předseda představenstva Bruslařského klubu David Kozlík. „Na prvním místě je samozřejmě ekonomická stránka, tedy že se zkrátí dojezdové vzdálenosti. Možná však stejnou váhu má i ta možnost, že bude více regionálních derby," přidává se jeden ze zachránců brodského hokeje ke svým kolegům z regionu.\nI čtvrtý zástupce týmu z Vysočiny, pelhřimovský manažer Aleš Kučera, je jednoznačně pro schválení modelu se třemi skupinami. „Určitě budeme hlasovat pro ten návrh," říká s jistotou manažer Ledních medvědů.\nNávrh však nemá podporu pouze u týmů z Vysočiny, ale po celé republice, což potvrzuje Miloslav Šimon: „Oslovili jsme několik klubů a z nich se vyjádřilo asi 20, z toho 17 jich bylo pro ten náš návrh."\n11.6.2015 VSTUP DO DISKUSE\nTřebíč vyšla z divokého závěru naprázdno Benátky nad Jizerou – Smolnou porážku si připsali hokejisté Třebíče. Ve 14…\nV odlehlých vsích zvítězil Okamura. Moc jiných…


EnviWeb - Na půjčky zemědělcům po povodních 200 milionů\nNa půjčky zemědělcům po povodních 200 milionů\n30.08.2002 | 136× přečteno vytisknout článek\nPodpůrný a garanční rolnický a lesnický fond (PGRLF) vyčlení na odstraňování škod po povodních v zemědělství 200 miliónů korun. Vláda ve středu rozhodla, že peníze fond může použít na dlouhodobé půjčky postiženým zemědělcům. Podle ministra zemědělství Jaroslava Palase pochází 102 miliónů z prostředků Pozemkového fondu, které přešly na PGRLF v roce 1997 jako pomoc na odstranění škod po tehdejších povodních na Moravě a již nebyly vyčerpány. Zbytek představuje zisk fondu. Konkrétní zásady půjček, včetně vymezení účelu, budou vycházet především z nynějších programů PGRLF Investice a Provoz. Účelem bude především obnova investičního majetku a financování části provozních nákladů, zejména k obnovení úrodnosti půdy, řekl Palas. Ministerstvo zemědělství (MZe) ale uvažuje o dlouhodobých půjčkách až s patnáctiletou splatností a tří- až pětiletým odkladem splatnosti. Půjčky mají být úročeny jedním procentem. Příjemci by mohly být subjekty ze zemědělství, lesnictví a zpracovatelského průmyslu, na něž se nevztahují podpory z Českomoravské záruční a rozvojové banky. Ministerstvo navrhlo také vyčlenit na povodně 500 miliónů korun z Pozemkového fondu. Tomu se měly zároveň snížit příjmy o dalších zhruba 410 miliónů korun o odložené splátky vodou postiženého privatizovaného majetku a o úlevy na nájemném. Podle Palase zatím existuje názorový rozpor mezi MZe, které navrhuje prominutí jedné roční splátky za privatizovaný majetek a nájemné, a ministerstvem financí, které chce splátku pouze odložit. Vláda tak projednání návrhu na změnu rozpočtu Pozemkového fondu a změnu zákona o fondu, která měla umožnit použití peněz fondu na záplavové škody, přerušila do příštího týdne. Zdroj: Flashnews


HP LaserJet MFP M 438 n (A3, USB, Ethernet, kopírování, skenování) | Miroluk\nHP LaserJet MFP M 438 n (A3, USB, Ethernet, kopírování, skenování)\nMultifunkční tiskárna HP LaserJet MFP M 438 n je vhodná zejména do malých kanceláří či do domácností, kde se velmi často tiskne. Díky funkcím kopírování a skenování je zařízení výkonným pomocníkem. Také se můžete těšit na velmi rychlý tisk, který si ale uchovává vysokou kvalitu.\nCena bez DPH 9.462 Kč\nTato laserová černobílá tiskárna nabízí konektivitu prostřednictvím: Kabelová síť (LAN), USB. Mezi další funkce, kterými tento model disponuje, patří: Kopírování a skenování.\nRozměry tiskárny: výška 41.7 cm, šířka 56 cm, hloubka 54 cm.\nHmotnost tiskárny: 25 kg, bílá barva.\nTisk je možný v maximálním rozlišení 1200 DPI. Černobílý tisk je možný rychlostí až 22 stran/y za minutu. První stranu budete mít s tímto modelem na stole za 8.3 sekund. Doporučený objem tisku je výrobcem stanoven na 55000 stran za měsíc.\nTiskárna podporuje tisk na papíry formátu A3, A4, A5, A6, B4 a B5. Do tohoto typu tiskárny patří následující náplně: černá. Zabudovaný skener Vám umožní skenovat dokumenty či fotografie v rozlišení až 600 DPI.\nFormáty papíru A3, A4, A5, A6, B4, B5\nPři tisku 550 W, v pohotovostním režimu 80 W.\nTiskárna HP LaserJet MFP M 438 n, tonerová kazeta, napájecí kabel, kabel USB.\nHP 335A, HP W1335A (Černý)\nKapacita při 5% pokrytí: 7400 stran A4\nHP 335X, HP W1335X (Černý)\nKapacita při 5% pokrytí: 13700 stran A4


Přejít na nepřečtené příspěvky • Příspěvků: 135 • Stránka 5 z 7 • 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7\nod Zdeněk » úte 09. úno 2021 11:23:16\nPedriito píše: A já jsem snad někdy někde psal, že to jde hned? Tak to spíš vypadá, že jsi pro samý meditování zapoměl tu pojmologii ty, synku\nNejde o to, jestli jsi napsal hned nebo ne či nějaké jiné doběhnutí/nachytání někoho.\nJde o tu praxi, a ty to víš moc dobře, však přeci zkušený jsi.\nTak já ti to ve zkratce zrekapituluju, co jsem o tomhle kdy psal. Nejde to hned, jak si někdo umane, "jdu na cestu". To záleží, co má už kdo za sebou... A tohle neurčuje individualita - "tak a teď medituju", nebo dokonce "už jsem tam".. Musí dozrát stovkami, tísíci, možná milióny padů (svých pojmologií - hradů z písku), co se v každém časem mění (vývoj).. než nás to pustí "dál".. za.. (teď kupříkladu ve smyslu promítacího plátna)... Kapišto?\nTak já ti tedy položím nejděsivější otázku z barmského meditačního kláštera: kolik už máš dnes za sebou hodin meditace?\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 12:01:20\nNo asi že nejsem buddhista z barmského klástera, tak mi ta otázka nijak děsivě nepřipadá. Teď o volnu si nedávám budíčka. Ale i tak vstávam ráno automaticky, asi ze zvyku, kolem páté, ať jdu spát jednovkolik. Hygienu a kafe vynecháme, žejo. No a pak zapalím svíčku, protože oheň utišuje mysl. Semtam si dám před tím koupel nohou ve slaný vodě. Páč to vytahuje ze spodních center mentalní nánosy. Každá čakra má svý božstvo, tak je "projedu" mantrami, jak kdy, jak cítím že jsou zanesené.. taková vnitřní hygiena. A už jen pouštím - to - ono - tamto .. až do ticha. Jak dlouho? Jak kdy. To už neřídíš. Dnes ráno asi hoďku a půl. Jindy to záleží na povinnostech. Večer tak podobně. Meditativní stav je ti na blízku, najednou koukáš, že tu je, přichází spontanně. To ráno a večer je prostě takový rituál, vnitřní hygiena...\nod Zdeněk » úte 09. úno 2021 12:33:30\nNo já cvičím tu barmskou vipassanu, už mám 3 hoďky za sebou, ale předepsaných 14 hodin nedám ani zdaleka. Jsem nehodný buddhista.\nA taky mě bolí nohy u toho, dřevění, ale co mám dělat, řekli to tak otcové-zakladatelé, tak muším poslouchat, jsem hínajánista.\nJó, taky jsem byl namachrovanej, a chytrej jako ty a Vostál, když jsem z kláštera odcházel. Vidíš, a teď tam nemůžu a navíc vojenskej puč tam udělali. Tak poslouchám alespoň taknějak hypoteticky na dálku, a zpytuji svědomí, jako biblický Ezau, který prodal své dědictví za misku polévky a marné bylo jeho pozdější lkání.\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 12:52:03\nZdeněk píše: No já cvičím tu barmskou vipassanu, už mám 3 hoďky za sebou, ale předepsaných 14 hodin nedám ani zdaleka. Jsem nehodný buddhista.\nDěláš jak cítíš a myslíš a můžeš, co jinýho, to každej.. je to takovej "příspěvek" do živo-bytí. Já namachrovanej nejsem, jen se mi nelíbí, když někdo někoho posuzuje, i skrytě, mám na to čuch. Často dokonce předčasně. Pak to posouzení se v tom mym projevu vyskytne taky, a nějaký taky argumenty, a nějaky taky zkušenosti, a nějaký taky koncepty, obrazy... Tak jako každý, kdo se tu rozepíše. To bychom tu pak machrovali všici, ale není proč. Je to fórum, kde se setkávají ti, co se potkat měli. A třeba něco i řekli, jak to mají..\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 14:52:22\nDěláš taky nějakej "tělocvik" Zdenku? Já třeba asány nikdy necvičil, krom lotosu, což ovšem nepovažuju za cvik.. a z kterýho tobě dřevění nohy... Jak máš ty nohy přeložený, co děláš s rukama, držíš pravý úhel, nebo tam je nějaký sklon? Jinak mám pár cviků na rozhejbání a uvolnění vazů.. Který mě částečně naučil jeden jihlavskej bojovník jménem Rožňovják, a víc jeho žák a můj kolega v joze Pajda. Takový protahovačky...\nod Zdeněk » úte 09. úno 2021 15:12:23\nLotos jo, to si spadnul ne, o tom si tak můžu nechat leda zdát. Barmský sed se tomu říká:\nMěl bych něco cvičit, nebo jít někam do lesa, ale se mi nechce v zimě. Ty čakry musím nějak rozcvičit, tuším že je to fakt dobrý. Teď jsem našel na netu, že maj v našem antikvariátu ve městě od Staňka Svatý grál se to jmenuje. Tak si proto du, uvidím, co tam o čakrách píše. Ten děda se mi líbí, to jeho charisma nebo co to je, a to s tou 2, 4 a 6. čakrou to si myslim fakt sedí, na to by jentak bez nějakýho napojení nepřišel:\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 15:21:04\nMoje zkušenost je, pokud tě při meditaci nějaká čast těla zlobí, "kouknout" do břicha. Zadržet tam dech, chvilku tam zůstat. Centrum rovnováhy, mimo jiné...\nDruhá čakra ve skutečnosti koluje kolem třetí a vytváří "prázdný" prostor kolem ní, zvaný Void. O to nejde, jde o to, je to stěžejní "místo". Kde se řeší neklid. Do týhle úrovně, ale o "level" výš, patří játra. Ta mají zde, v živém těle a mysli, totální vliv na pozornost..\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 15:29:36\nZdeněk píše: Lotos jo, to si spadnul ne, o tom si tak můžu nechat leda zdát. Barmský sed se tomu říká:\nHaha, no tak jo, Barmský sed.. Ja mám ty nohy trochu jinak, a nikdy mě nedřevěnily, i když byly na seminářích meditace přes celou noc.\nNetuším co je Svatý grál za knihu, doufám že to není od tý známý český sekty...\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 15:34:05\nTo nebude ono, vzpoměl jsem si, tohle bylo Poselství grálu...\nod Zdeněk » úte 09. úno 2021 18:15:06\nPedriito píše: Druhá čakra ve skutečnosti koluje kolem třetí a vytváří "prázdný" prostor kolem ní, zvaný Void. O to nejde, jde o to, je to stěžejní "místo". Kde se řeší neklid. Do týhle úrovně, ale o "level" výš, patří játra. Ta mají zde, v živém těle a mysli, totální vliv na pozornost..\nJo, taky se mi zdá, že ta 2. a 3. nějak divně splývá. Podle mimozemšťana Ra je první čakra principem přežití, druhá se týká emocí či osobnosti (podle Cayceho zde sídlí duše), a třetí je svázána s egem, s pocitem moci. Ti orientovaní na cestu služby sobě (Vostál, fašisti, Japončíci...), mohou se skrze jejich nějaké dokonalé vyvážení/posílení dostat k vyšší inteligenci, ale orientovaní na cestu služby ostatním (a já mám v podstatě lidi rád, i když jsou to svině) musí rozvíjet i ostatní čakry.\nNo ale proč to píšu. Když jsem se nedávno zaměřil na srdeční čakru (už ani pořádně nevím jak, ale prostě jsem tam nějak duševně byl a cítil vibrace), tak jsem byl opravdu překvapen, jaký to mělo vliv na celkové zklidnění. A to dlouhodobé zklidnění. Tak nevim co do toho taháš ňáký játra? Klid přinese buď proudění energie z těch prvních tří do vyšších čaker, anebo posílení a vyvážení oněch prvních tří (kupř. fašouni byli skvělí vojáci, častokrát měli intuici a uměli se obětovat).\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 18:17:23\nPedriito píše: To nebude ono, vzpoměl jsem si, tohle bylo Poselství grálu...\nJo a jestě jsem si vzpoměl, ta kniha Poselství grálu alias Ve světle pravdy, nemá nic společnýho s tou sektou, co si říká Hnutí grálu, a co se k ní hlásí.. Abych tu nemlžil.\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 18:46:04\nNesdílím zcela, co říká Ra, anebo neříká vše.. a já po tom pátrat nebudu.\nKlid najdeš samo v každý čakře, stejně jako všechny ostatní kvality. Akorát že v každý čakře, která má, aby to nebylo tak jednoduchý, tři hlavní aspekty, jeden napravo, druhý uprostřed, a třetí nalevo.. vládnou právě tyto hlavní kvality. Všechny jsou ale mimochodem niterně propojený tzv nádís, a ty kvality mezi nimi kolují, proudí, podpírají se zároveň. A každá řídí i tělesné a mentální pochody. A věř nebo ne, druhá spolu s třetí, na pravé straně (pravý kanál), to je pozornost...\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 20:37:18\nNo ale proč to píšu. Když jsem se nedávno zaměřil na srdeční čakru (už ani pořádně nevím jak, ale prostě jsem tam nějak duševně byl a cítil vibrace), tak jsem byl opravdu překvapen, jaký to mělo vliv na celkové zklidnění.\nNevzpomeneš si, jak se to stalo, či co tomu předcházelo? Jestli to bylo "z ničeho nic", nebo záměr?\nJinak "práce" s čakrami je jednoduchá. Stačí se do nich (do těch míst) koukat se zavřenými víčky. Když do toho zapojíš dech, co nasáváš z křižové kosti a vypouštíš nad hlavou (neboj, ono to nezralému prostě nepůjde, ani v představě), tak se něco stane...\nod Pedriito » úte 09. úno 2021 20:56:17\nMyslím že přišel čas o tomhle mluvit. Svět se žene do katastrofy. Ne že bych byl pako, co každý rok, nebo hezký datum zvěstvuje konec světa. Ale tý nablblosti už je tolik, příroda brečí, že i mě, rodilýho optimistu, to už donutilo vstát z gauče.\nod Zdeněk » stř 10. úno 2021 6:15:02\nNo mě to taky tak připadá - myslel jsem si, že jsem se těmi meditaci asi stal nějak geniální, ale spíš se lidi se stali blbějšími...\nod Zdeněk » stř 10. úno 2021 6:20:31\nPedriito píše: Akorát že v každý čakře, která má, aby to nebylo tak jednoduchý, tři hlavní aspekty, jeden napravo, druhý uprostřed, a třetí nalevo.. vládnou právě tyto hlavní kvality. Všechny jsou ale mimochodem niterně propojený tzv nádís, a ty kvality mezi nimi kolují, proudí, podpírají se zároveň. A každá řídí i tělesné a mentální pochody. A věř nebo ne, druhá spolu s třetí, na pravé straně (pravý kanál), to je pozornost...\nZajímavý je, že Cayce tvrdí, že pořadí 6. a 7. čakry se zaměňuje, že třetí oko (hypofýza) je poslední čakra, tj. že 6. čakra, (epifýza) je fyzicky nad ní, tedy celkově to pořadí připomíná vztyčenou kobru. Nu a Ra - byť implicitně - tvrdí totéž.\nTakže když se jogíni mýlili v této poměrně hrubé věci, tak se ještě pravděpodobně pletou i v nějakém pravém kanálu vytvářejícím pozornost. Já ti věřím, že to tak cítíš. Ale vezmi si hypochondra, co po přečtení lékařské knihy také zaručeně cítí a ví, že má ony nemoci (včetně nepravidelné menstruace).\nod Zdeněk » stř 10. úno 2021 6:38:55\nPedriito píše: Nevzpomeneš si, jak se to stalo, či co tomu předcházelo? Jestli to bylo "z ničeho nic", nebo záměr?\nTak půl napůl. Prostě jsem si říkal, že bych tu lááásku asi fakt měl nějak cvičit nebo co, tak to prej je srdeční čakra... teda vlastně to začalo z hecu. Bavil jsem se s jedním známým přes plot o té jeho mladé fence (teda myslím jako psa). A že jako je ostrá na cizí lidi a že se nenechá ochočit od cizích. Tak jsem si v duchu říkal, já ti ukážu tyvole, ta mi bude zobat z ruky. A tak mě apadlo to zkusit nějak přes tu srdeční čakru, vysílat lásku. A nějak to zapůsobilo. Vtip byl v tom, že mě prostě byla sympatická, líbila se mi (tedy myslím jako pes tyvole). Ale už jsem neměl čas to dokončit. Ale myslím, že by se mi to povedlo.\nPedriito píše: Stačí se do nich (do těch míst) koukat se zavřenými víčky. Když do toho zapojíš dech, co nasáváš z křižové kosti a vypouštíš nad hlavou (neboj, ono to nezralému prostě nepůjde, ani v představě), tak se něco stane...\nNo počkej, když provádíš dech, tak sleduješ proudění vzduchu, prostě cítíš, kudy proudí vzduch, nosem, průdušnicí, kam do plic. A když provádíš vizualizaci, provádíš vizualizaci. Já vizualizaci moc neprovádím, což mě asi uchránilo před zblbnutím, že bych své představy považoval za realitu těla (i když možná že by se takhle nějak léčit tělo dalo).\nod Pedriito » stř 10. úno 2021 7:49:13\nNo to je vždy ta otázka, kdo se mýlí, žejo? Rozhodnout to může jedině zkušenost\nod Pedriito » stř 10. úno 2021 7:54:14\nVzduch proudí v každý cévce. A vždy záleží jen na tobě, jestli jeho sledování, tedy spojení ho s pozorostí bude nějaká vizualizace, nebo prostý průběh.\nod Pedriito » stř 10. úno 2021 8:04:44\nPokud má někdo silnou tendenci vizualizovat si, tak ať to raděj nedělá.


proč jsem divná\nVhodnost dlouhých šatů na svatbu (host) - …\nDámské společenské šaty (večerní, plesové, na …\nDámské společenské šaty (večerní, plesové, na svatbu) (613) Plesová róba, koktejlky, koktejly Aneb šaty, které natočí všechny pohledy vaším směrem, ať už přebíráte hlavní cenu na podiu nebo cosmopolitan na baru, najdete tady. Více Méně. Šaty velikosti M Šaty velikosti S Dlouhé šaty Modré šaty …\nJako host civilního obřadu si můžete dovolit experimentovat o trochu víc (jak mít perfektní, ale levnou svatbu). Šaty ozdobte květinovými vzory, nápadnými proužky, plisováním nebo roztomilými kanýrky. Bílá barva je ovšem tabu. „S ohledem na nevěstu není vhodná.\nŠaty na svatbu | Blanka Straka\nAhojky holky, chtěla bych se vás zeptat na názor. V červenci jdeme na svatbu mého bratra a já hledám vhodné šaty. Protože tou dobou už se budu blížit osmému měsíci těhu a moje normální velikost byla cca 42/44, je celkem oříšek něco vybrat Z těhotenských šatů se mi nic moc nelíbí, mám pár typů na středně dlouhé volnější šaty s řasením pod prsy, ale\nŠaty na svatbu kamarádky: dlouhé i krátké - tipy z …\nPánové mají mít smoking a dámy dlouhé společenské šaty či luxusní koktejlky. Hodí se krajka, šantungové hedvábí, samet, satén apod. Nezapomeňte na doplňky a detaily. Až se budete chystat jako svatební host na svatbu, nezapomeňte na doplňky a detaily. Ty totiž doladí váš celkový vzhled k naprosté dokonalosti.\nJaké oblečení na svatbu má zvolit host? Takové, které si nevěsta s ženichem přejí! Při plánování oblečení na svatbu byste měli vycházet z dress codu, pro který se nevěsta se ženichem rozhodli. Pokud volí netradiční dress code, obvykle se k Vám informace dostane v pozvánce na svatbu. Nezapomeňte, že tím, jak se na\nŠaty na svatbu jako host - 1001ŠATY - SATY.MODA\nPovolena je délka šatů ke kotníkům, midi a ke kolenům. Mini si můžete dovolit jen se souhlasem nevěsty. Ale stejně, dlouhé šaty působí daleko líp a koneckonců, kdy jindy vytáhnout velkou večerní než právě na svatbu? Nebojte se pořádně nastrojit, tato obava je pro Češky typická a to je velká škoda.


Merkur je nejblíže slunci a svou velikostí představuje asi 38% velikosti Země. Ze Země ho je obtížné sledovat, protože je příliš ozářen Sluncem. Lze ho sledovat až za soumraku, kdy je ozářen méně. NASA k Merkuru vypusila sondu, která zmapovala 45% povrchu Merkuru.\nVenuše je někdy přezdívána jako PERLA OBLOHY, JITŘENKA nebo také VEČERNICE. Svou velikostí připomíná planetu Zemi. Po Měsíci je nejjasnější objekt na obloze. Díky své husté atmosféře, vidíme pouze onu atmosféru a ne Venuši.\nJe 3. v pořadí ve sluneční soustave. Vzdálenost od Slunce čítá asi 150 mil. kilometru. Všichni cetujeme ne (tak se naše planeta nazývá) obří kosmické lodi, která cestuje vesmírem. Rotuje kolem své osy,kolem Slunce, a celým vesmírem.\nNejvetší planetou sluneční soustavy a pátou nejvzdálenejší od Slunce. Magnetické pole je 14 krát silnejší než u Zeme na rovníku 0,42 mT a na pólech 1,0 - 1,4 mT, což je nejsilnejší pole ve sluneční soustave.\nJeho jméno pochází z římského slova Saturnus. Jedno z teles pozorovatelných na noční obloze. Druhá nejvetší planeta sluneční soustavy a šestá od Slunce. Vzdálenost od Slunce je 1 426 725 413km.\nUran byl řecký bůh nebe. Jako první ho objevil William Herschell. Třetí největší ve sluneční soustavě, a sedmá nejvetší vůbec. Má 21 měsíců prokázaných, ale předpokládá se, že ještě víc.\nByla objevena 23. září 1846. Neptun je typickým představitelem planety zvané plynný obr, jeho průměr je 49 500 km. Má 13 měsíců. Má 5 prstenců složené s ledových částic.


Západní terorismus - Noam Chomsky, Andre Vltchek | KOSMAS.cz - vaše internetové knihkupectví\nKniha Západní terorismus\nPopis: 1× kniha, brožovaná, 176 stran, 13,6 × 20,8 cm, česky\nV knize Západní terorismus diskutuje Noam Chomsky, světově proslulý intelektuál disentu, o moci a propagandě Západu s filmovým tvůrcem a investigativním novinářem Andrem Vltchkem. V diskusi se historický narativ propojuje s osobními zkušenostmi,...\nAutor: Chomsky, Noam, Vltchek, Andre\n207 Kč 89 Kč\nBert Hellinger, ...\nPrvně jmenovaného asi netřeba představovat. K ...\nDialog obou intelektuálů je poměrně vyrovnaný. Není nijak konfrontační, oba se ve svých postojích a vyslovených faktech doplňují, občas upřesňují a někdy se jeden ptá se zájmem na dané podrobnosti druhého. Jde o rozhovor, takže nečekejte studii doplněnou odkazy na zdroje. Pro člověka indoktrinovaného oficiálním diskurzem však půjde o těžké čtení, které mu bude nesmlouvavě rozbíjet představy o dobrotivosti západní civilizace.\nNásledně oba diskutují o otázkách zakrývání zločinů Západu, propagandy a médií. „V posledních sto letech byly vyvinuty sofistikované systémy propagandy a ty kolonizovaly myšlení, a to i myšlení viníků. Proto to neprokouknou většinou ani intelektuálové Západu.“ Média si osvojila techniky, které nejsou přímo cenzurou, ale zabraňují tomu, aby vůbec něco bylo řečeno. K tomu Vltchek přidává své osobní zkušenosti s „prací“ mainstreamových reportérů. Chomsky říká, že pokud máme věřit tomu, že trhy jsou založeny na informovaných spotřebitelích, činících racionální rozhodnutí, pak je reklama paradoxně stvořena, aby sabotovala trh. A úplně stejné je to i s volbami určovanými průmyslem public relations – sabotují demokracii.\nVltchek strávil své dětství v Československu, takže mluví i o něm. Připomíná nepříjemné skutečnosti minulosti – kolaborace s nacisty, vyvražďování Romů, a po roce 1990 horlivé spojenectví se Západem. „Staletí (…) byli zvyklí kolaborovat s kýmkoli, kdo byl zrovna u moci.“ Roky zde strávené považuje za děsivé, ne „proto, že Československo bylo komunistické, ale proto, že moje matka byla napůl Číňanka a napůl Ruska a vypadala jako Asiatka, a já se setkával s velkým rasismem.“ Komentuje i skutečnost, že i když se většina lidí v ČR domnívá, že bývalý režim nebyl dobrý a že ani ten postkomunistický není dobrý, nic s tím nedělá a nesnaží se to změnit. Chomsky zase poukazuje na na Západě protežovaného bývalého disidenta Václava Havla, který v americkém Kongresu označil USA za „obránce svobody“ v době, kdy byly se souhlasem Spojených států vražděni disidenti v Latinské Americe. Hysterické reakce na návštěvu Chomské v ČR v roce 2014 potvrdily jeho slova, že je zde tabu porovnávat to, „co se dělo disidentům v Latinské Americe a disidentům ve východní Evropě“.\nV dalších kapitolách oba hovoří o Indii, Číně, Latinské Americe, Blízkém východě a Arabském jaru („Z hlediska Spojených států a Západu by bylo takřka netolerovatelné připustit v tomhle regionu vznik funkční demokracie.“). V kapitole „Naděje v nejzničenějších koutech světa“ Chomsky poukazuje na nemožnost demokracie v režimu ekonomické globalizace. „Dokud je pohyb kapitálu neomezený, bude hlavní zbraní proti jakýmkoli reformám. (…) vlády mají dva volební obvody. Jednak vlastní obyvatelstvo, ale také domácí a zahraniční investory, kteří provádějí neustálá referenda o vládní politice, a když se jim nelíbí, zastaví ji měnovými spekulacemi, přelivy kapitálu a podobnými opatřeními. A tak druhý volební obvod, mezinárodní komunita investorů, obvykle vítězí nad obyvatelstvem.“


28. říjen v Praze: protest proti EU, sejdou se i monarchisté a svobodní | Týden.cz\n28. říjen v Praze: protest proti EU, sejdou se i monarchisté a svobodní\nNa výročí vzniku Československa se příští pátek chystá protest proti Evropské unii na pražském Václavském náměstí. Sejdou se i svobodní nebo monarchisté, kteří vzpomenou na Rakousko-Uhersko. Vyplývá to ze seznamu ohlášených shromáždění na webu pražského magistrátu. V pátek 28. října uplyne 98 let od vzniku Československa.\nKvětinou chtějí hlasovat pro odchod České republiky z Evropské unie účastníci shromáždění "Česko hlasuje pro czexit" plánovaného v poledne na Václavském náměstí. Kromě Prahy chtějí položením květin ukázat svůj názor i v jiných městech.\nDvě shromáždění měl oznámená i Domov s Blokem proti islámu. Na Albertově ani na náměstí Míru se ale v pátek jejich příznivci nesejdou. Místa měli zabrané jen pro jistotu. "Už jsme informovali policii, že nic pořádat nebudeme. Chceme se soustředit na 17. listopadu," řekla za pořadatele Jana Volfová.\nVýročí si připomene položením květin v 16.00 u sochy svatého Václava na Václavském náměstí také Strana svobodných občanů. Výročí zániku rakousko-uherské monarchie chtějí pochodem připomenout příznivci Koruny české. Plánují vyrazit ve 14.00 z Václavského náměstí ulicemi Na Příkopech, Celetnou na Staroměstské náměstí a přes Karlův most na náměstí Malostranské.\nAktivisté zahájili happening proti vyklizení žižkovské Kliniky\nAktivisté z Autonomního sociálního centra Klinika zahájili protestní happening proti plánovanému exekučnímu vyklizení budovy na pokyn jejího majitele, Správy... více\nBývalý boxer se pustil do policistů, prý byli agresivní na lidi\nFrancouzská policie zadržela bývalého profesionálního boxera, kterého podezřívá z napadení dvou policistů v Paříži během sobotní demonstrace příznivců hnutí... více\nSlovenská prokuratura zrušila obvinění z trestného činu poškozování a ohrožování provozu obecně prospěšného zařízení vůči 12 aktivistům ekologické organizace... více


Líčení a dekorativní kosmetika online | DOUGLAS\nDouglas Collection (271)\nJeffree Star Cosmetics (83)\nXX Revolution (76)\nPaletka očních stínů (353)\nOční stíny (141)\nLak na nehty (132)\nLesk na rty (129)\nOční linky (112)\nTužka na oči (85)\nTužka na obočí (80)\nBalzám na rty (64)\nGel na obočí (57)\nFixační sprej (56)\nMake-up štětec (53)\nTužka na rty (52)\nMake-up odličovač (50)\nŠtětec na pudr (44)\nSet štětců (41)\nČistící gel (41)\nČistící pěna (40)\nMake-up Set (33)\nČistící mléko (27)\nŠtětec na konturování (25)\nKonturovací paletka (22)\nŠtětec na obočí (20)\nVrchní lak (19)\nPilník na nehty (18)\nŠtětec na tvářenku (18)\nOlej na rty (17)\nSprej na obličej (17)\nOdlakovač na nehty (16)\nŠtětec na rozjasňovač (14)\nČistící olej (14)\nLepidlo na umělé řasy (12)\nČistič štětce (11)\nČistící krém (11)\nGel na čištění obličeje (10)\nČistící emulze (10)\nPodkladový lak (8)\nKonturovací tužka (7)\nŠtěteček na rty (7)\nBarva rtů (6)\nOdstraňovač nehtové kůžičky (5)\nOční make-up (3)\nGelová emulze (1)\nStrana 18 z 84\nStrana 19 z 84\nStrana 23 z 84\nStrana 24 z 84\nStrana 26 z 84\nStrana 29 z 84\nStrana 30 z 84\nStrana 31 z 84\nStrana 32 z 84\nStrana 33 z 84\nStrana 38 z 84\nStrana 39 z 84\nStrana 40 z 84\nStrana 46 z 84\nStrana 50 z 84\nStrana 52 z 84\nStrana 54 z 84\nStrana 68 z 84\nOBJEVTE LÍČENÍ OD CHANEL\nZákladní cena Kč 33839 / 1000 g\n1499 Kč / 40 ml 1149 Kč / 40 ml\n249 Kč / 200 ml 159 Kč / 200 ml\n949 Kč / 10 ml\n329 Kč / 14.82 g 309 Kč / 14.82 g\nZákladní cena Kč 208 / 10 g\n2599 Kč / 10 g 2049 Kč / 10 g\n369 Kč / 1 kus 199 Kč / 1 kus\n164 Kč / 1 kus 129 Kč / 1 kus\n949 Kč / 125 ml\nZákladní cena Kč 7592 / 1000 ml\n199 Kč / 30 ml 179 Kč / 30 ml\n74 Kč / 5.5 ml\n94 Kč / 5.5 ml 69 Kč / 5.5 ml\n179 Kč / 16.5 g 169 Kč / 16.5 g\n99 Kč / 0.15 g 79 Kč / 0.15 g\nZákladní cena Kč 527 / 1 g\n749 Kč / 0.08 g 459 Kč / 0.08 g\nZákladní cena Kč 5737 / 1 g\nDekorativní kosmetika slouží nejen ke zvýraznění předností, ale také umožňuje vyjádřit vaše osobité já, které může být každý den tak trochu jiné. Jednou jen lehce podtrhnete svůj přirozený půvab, jindy prostřednictvím barev dáte zelenou kreativitě a nespoutanosti. Záleží jen na vás, kým se rozhodnete být.\nPerfektní líčení krok za krokem\nToužíte po bezchybném líčení, které vydrží po celý den? Základem jsou především kvalitní produkty, na druhou stranu je klíčový i samotný postup při nanášení líčidel. Na jaké produkty byste tedy rozhodně neměli zapomenout?\nBáze pod make-up – Podpořte trvanlivost make-upu na obličeji bází nebo primerem. Jejich úkol je jednoduchý, a to sjednotit pleť a připravit ji na aplikaci make-upu.\nMake-up – Na výběru správného odstínu make-upu si dejte doopravdy záležet. Pokud totiž zvolíte tón, který nebude vaší pleti sedět, snadno zkazíte celkový dojem z líčení.\nGely a tužky na obočí – Obočí tvoří jakési orámování očí. Trendy v jeho úpravě se poslední roky střídají, aktuálně se těší velké oblibě husté obočí vyčesané směrem nahoru. Takový dojem snadno vykouzlíte bezbarvým gelem na obočí. Pokud však potřebujete obočí zvýraznit, vyzkoušejte například tužku na obočí nebo speciální stíny.\nOční stíny a linky – V oblasti líčení očí se fantazii meze nekladou. Sázkou na jistotu jsou více či méně barevné oční stíny, ale také nic nezkazíte ani tradičními černými linkami.\nKontury – Pokud vám něco může pomoci se zvýrazněním předností a s potlačením případných nedostatků, pak je to konturování. Jedná se o pomyslnou hru světel a stínů, díky které zvýrazníte části obličeje, které chcete vystavit na odiv světu.\nTvářenka – Šťavnaté tváře téměř k nakousnutí vám pomůže vykouzlit tvářenka. Podobně jako u make-upu i zde si dejte záležet při výběru odstínu tvářenky, aby pak tvář působila přirozeně.\nRtěnky a lesky na rty – Také ústa si zaslouží pohlazení speciálním produktem. A tím bývají nejčastěji rtěnky nebo lesky na rty.\nFixátor make-upu – Zafixování make-upu je pomyslnou závěrečnou tečkou za celým procesem líčení. Díky fixačnímu spreji totiž zůstane váš look svěží, jako byste se právě nalíčili.\nPořiďte si dekorativní kosmetiku v parfumeriích Douglas\nPodlehněte kouzlu dekorativní kosmetiky ještě dnes. Vyberte si produkty, které vám perfektně padnou, a sestavte si vlastní zkrášlovací arzenál. Dekorativní kosmetika je k dostání v parfumeriích Douglas.


Zateplení jen části fasády | Poradte.cz\nZateplení jen části fasády\nOd: aigor* Datum: 20.05.13 11:02 odpovědí: 7 změna: 20.05.13 21:29\nstojím před otázkou zateplení patrového RD. Stáří cca 30let, plynosilikátové tvárnice, plánuji použít Ytong Multipor.\nKromě finančního hlediska také z estetického zvažuji zateplení pouze přízemní části, která má čelní zeď cca o 25cm zapuštěnou dovnitř. Patro tedy přesahuje a částečným zateplením vznikne rovná fasáda.\nV patře jsou nájemníci, i to je důvod, proč tam nechci investovat.\nZajímá mě, zda v takovém případě nehrozí nějaké technické problémy, např. s kondenzací, napojením na původní fasádu, aj. Budu rád za každý názor.\nDatum: 20.05.13 19:29\nzateplujete Multiporem z finančního hlediska?\nTo Vám spočítal kdo?\nTechnické problémy nenastanou, pokud budete postupovat dle technických listů.\ndoplněno 20.05.13 20:06:\nklidně Vám rád prodám multipor, jakou tlošťku budete dávat?\nDatum: 20.05.13 20:11\nMá 25 cm úskok tak bych řekl 23-24cm.\nDatum: 20.05.13 20:53\nNespočítal to zatím nikdo - podle zkušeností už vím, že musím napřed přesně vědět co chci a proč to chci. Jinak mi každý obchodník prodá to co má zrovna skladem a poradce doporučí to, z čeho má profit.\nMultipor jsem vytipoval svým neodborným úsudkem pro pročtení technických parametrů. Nevybírám to podle ceny, ale podle toho co by mělo být nejvhodnější z hlediska návaznosti na stávající materiál. Pokud mě někdo předsvědčí o opaku, nechám si poradit.\nNa druhou stranu je pitomost zateplovat patro (naštěstí šikovně předsazené), kde minimálně budou ještě 10let nájemníci a z investice se mě nevrátí ani koruna.\nZdivo je jen 30cm, takže izolace je potřeba.\nDatum: 20.05.13 21:01\naigore, nic ve zlém, ale často přesvědčuji tazatele proč toto či tamto, ale abych někomu rozmlouval multipor, to se mi dlouho nestalo. Nevím jaké technické parametry jste porovnával, ale k zateplení je vhodný izolant s nízkou lambdou a přijatelnou cenou. Na trhu se proto nejvíce prodáná pěnový polystyren. Právě na něm je malá marže, na Multiporu je více. Přesto Vám prodám co si řeknete.Jsou i jiné materiály na zateplení, ale vše je o penězích. O opaku Vás nebude přesvědčovat, ale nabízím několikahodinové povídání on line, klidně i po skype.\nZdivo je 30 cm ale jaké?\nVaše zdůvodnění "kde minimálně budou ještě 10let nájemníci a z investice se mě nevrátí ani koruna." je jen na Vás.\nDatum: 20.05.13 21:12\nDíky za nabídku, ale tolik času na netu nemám Úplně stačí pár argumentů, nebo linků co si nastudovat.\nZdivo je 30cm "modrá tvárnice", výroba cca 30let zpět. To je vše co o tom materiálu vím.\nPokud bych uvažoval pouze tuto část fasády na severní straně do ulice, pak mluvíme o 55m2, což už se dá překousnout i v jiné alternativě než EPS, kterému se nějak pořád bráním. Ze všech stran slyším pouze argument, že "je to levný". Takové porovnávání má potom často nějaké "ALE"...\nNejsem žádný odborník, takže o prostupu vodních par nebo lambda se neumím fundovaně přít. Jen hledám řešení třeba takové, aby dům jednou sloužil i mým dětem.\nDatum: 20.05.13 21:29\npokud emáte čas na debatu, jistě si najdete více času na čtení různých odkazů a článku, které Vám ale nikdo nevysvětlí\n..aby dům jednou sloužil i mým dětem... a to je na další několk minut debaty, páč je statisticky dokázáno, že každých 30 let se baráky předělají...\nDatum: 20.05.13 20:00\nYtong multipor se vyrábí do tlouštky 20 c m účinnost oproti polystyrenu je asi o 10 procent nižší zato cena je 4x vyšší a to pomíjím\ncenu malty 350 Kč 20kg pytlík to klidně běž do grafitového polystyrenu EPS 100 tlouštka např.23 cm řekl bych odhadem že účinnost bude o 30 procent lepší a cenově to příjde taky méně než multipor.


Mrtvá trať (17) – Jar Sale aneb konečně minus 30! • Blogy Respektu\nMrtvá trať (17) – Jar Sale aneb konečně minus 30!\nBlog | Marta Nováková\nExpedice se tedy rozdělila. Přežijí jeden bez druhého, resp. tři bez jedné? Čtěte další dobrodružství statečných polárníků.\n14. 4. 2011 16:04\nPřátelé, z minulého příspěvku jste jistě pochopili, že nástěnkářka, stižena alergií na soby a jinou přírodu, vrátila se do Salechardu, aby pak sama na plackartě putovala 3 dny vlakem do Moskvy, a zbylí tři polárníci pokračovali dál na sever, v očekávání čehosi nového, opravdového, úchvatného…\nNíže uvedený záznam dokazuje velkorysost nástěnkářky, která na sebe klidně nechá plivat špínu, aniž by cenzurovala a uváděla na pravou míru. Je to čestné, statečné a opravdu skromné děvče, a pokud tento blog přerostl tak trochu v její kult, nemůže za to ona, ale její bohatý vnitřní svět, kterého se těm sucharům jistě nedostává!!!! Bože, sama nad sebou se teď dojala i předávám slovo zrádnému náčelníkovi.\nDĚŇ OLENĚVODA V JAR SALE\n(2. – 3. dubna 2011)\nAno. Nástěnkářka, srab století, opustila v Aksarce se sklopenou ušankou naši expedici a odjela zbaběle na rekreaci do Baden Badenu (teda do Moskvy). Vnitřní rozpoložení cestovatelského týmu tím bylo narušeno, musíme hledat novou rovnováhu a zvykat si na absenci Rádia Marta, které se každé ráno samo naladilo, samo k sobě takřka nepřetržitě hovořilo a místo zvukových předělů moc pěkně hýkalo… Odštěpení Marty má ovšem i svá pozitiva. Tak především se ke čtenářům konečně dostane Pravda! Jako obvykle jsem totiž v roli náčelníka prakticky okamžitě pozbyl jakékoli autority, takže jsem nemohl účinně cenzurovat příspěvky na tomto fóru, které se z neutrálního deníku expedice změnilo v nástěnkářčinu superexhibici. A tomu je konec, nyní už bude vše pod obnovenou kontrolou náčelníkovou. Prostě stěrka, milé děvče, odteď pod tvým jménem budu publikovat já!\nPředevším je nutné konstatovat, že již hned v Aksarce byla nástěnkářka plnohodnotně nahrazena, a to novinářkou místních novin Krasnyj Sever (Rudý Sever) Sašou.\nTa do Aksarky doprovázela kanadského spisovatele a spontánně se rozhodla využít naší plánované cesty do Jar Sale k návštěvě svých známých, kteří tam žijí. A tak jsme opět ve čtyřech, loučíme se s nástěnkářkou vracející se do Salechardu, a vyrážíme luxusním typem vezděchodu „Petrovič“ na samotný poloostrov Jamal, jehož je Jar Sale správním centrem!\nJar Sale je vzdáleno od Salechardu pře dvě stě kilometrů na severovýchod. Cesta vede opět po „zimniku“ – většinu cesty jedeme po zamrzlém Obu, až do míst, kde tento veletok přechází v Obský záliv Karského moře. Konečně vidíme zamrzlý Severní ledový oceán! Zimnik je dobře upravený, sníh odhrnutý ke straně, takže se jede přímo po ledu (silném 1,5 metru, možná víc) místy s tenkou vrstvičkou sněhu. To umožňuje vyvinout až 80kilometrovou rychlost a cesta rychle utíká. Až do okamžiku, kdy se vezděchod Petrovič rozbije. Prostě najednou nejede a kabinou se line smrad spáleniny. Tak konečně je to tady! Venku přituhuje, žádné auto na obzoru, jsme sami uprostřed 20 kilometrů široké zamrzlé řeky a jestli řidič svůj stroj rychle neopraví, budeme muset přistoupit k zásadám popsaným v prvním příspěvku naší expedice – nejdřív se při čekání na pomoc pálí vybavení vozu, pak pneumatiky… Ale ne, nic z toho nebylo. Zkušený voditel vezděchodu za pomoci pinzetky z mého nože motor za půl hodiny opravil a jede se dál.\nDo našeho cíle přijíždíme ještě za světla v deset večer (dny se tady na severu rychle prodlužují) po neuvěřitelném západu slunce, který obarvil nekonečné bílé pláně Obu do narůžovělých tónů a v našich polárnících vyvolal romanticko-tesklivé pocity. Jamal není jen „stolíca“ plynu, ale i „stolíca“ kýče.\nJar Sale je jakýsi obydlený vyvýšený ostroh-mys uprostřed bažinaté krajiny a ramen Obu. Po staletí byl důležitou křižovatkou pro stěhující se stáda sobů, s nimiž přicházeli i lidé. Ne nadarmo nám zde mnohokrát říkali, že ve skutečnosti nepasou lidé soby, ale že sami sobi určují dobu i trasu svých pochodů a tedy i lidí (Něnců), kteří jsou na nich závislí. Poslední dobou jsou ale tradiční kočovné trasy čím dál více narušovány rozšiřujícími se nalezišti plynu (na Jamalu se těží 85 procent ruského plynu), a to je problém. Oficiálně je vše v nejlepší pořádku – Gazprom všechny své kroky řeší se zástupci kočujících Něnců, vychází vstříc jejich požadavkům, pro lidi nucené se vystěhovat z míst nových nalezišť staví v Jar Sale nové byty (na ruské poměry je to opravdu velmi pohledné a moderní sídlo), půjčuje kočovníkům vrtulníky atd. To opakují i sami místní obyvatelé, ale když se na to ptám víc, cítím, že je to hodně ožehavé téma. Že asi tak spokojeni nejsou, ale bojí se o tom mluvit. Hmm, vrtá mi to hlavou, ale to bychom museli na Jamalu strávit mnohem víc času, abychom se dozvěděli víc. Za jeden den si člověk velkou důvěru nevybuduje..\nTakže zůstaňme u oficiálních informací. V Jar Sale (něnecky Písečný mys) žije pět tisíc obyvatel, většinu tvoří místní původní obyvatelé Něnci. Mnozí z nich kočují v tundře a do města přichází jen na čas. Začátkem dubna sem ale přijedou všichni z celého poloostrova Jamal na tradiční svátek původních obyvatel „Děň oleněvoda (Den pastevce sobů)“. Letos se konal v neděli 3. dubna a my jsme byli při tom!\nNoc ze soboty na neděli jsme strávili v bytě tety místního bosse Kirilla (přes něj jsme měli domluvenu dopravu a ubytování od administrativy v Salechardu), která nás u sebe mít vůbec nechtěla a neustále nám to opakovala. Nejdřív jsme si říkali, že je to svérázný způsob šprýmování, pak jsme pochopili, že jsme ji byli asi nějak vnuceni a zařekli jsme se, že příště už si radši budeme domlouvat všechno sami napřímo. Připravila nám sice bohatou a vkusnou večeři, ale zkazila ji neustálým opakováním, že potřebuje nový lustr a že díky nám ho jistě získá. Bylo to dost hrozné. Ráno jsme jí něco zaplatili a v osm ráno vypadli na ulici. Byli jsme rádi ona i my.\nNo jo, jenže přes noc se ochladilo a konečně uhodil pořádný mráz! Minus třicet!!! A my bloumáme ztichlým městečkem přikrytém v mrazivém oparu.. Tak se spojujeme s náhradnicí za nástěnkářku, novinářkou Sašou, která nám u svých známých poskytuje ranní azyl, čaj a snídani. Jsou to strašně milí lidé, něnecká inteligence, hlava rodiny bývalý vyjednavač s Gazpromem pro otázky původních obyvatel, jeho synové starostové vesnic na Jamalu, vnučka pracuje v muzeu. A do muzea jsme během dne také zašli.\nJe to sice jen jedna místnost s klasickými exponáty (vycpaná zvěř, fotografie o historii místního sovchozu, maketa čumu, něnecké předměty). Je zde i kopie mamutka Ljuby – nalezena byla totiž v místním okruhu a do Salechardu ji nepřevážel nikdo jiný než místní boss Kirill.\nUjala se nás vedoucí sbírek, asi 50letá něnecká intelektuálka a dvě hodiny nám objasňovala život Něnců, včetně jejich náboženského života. Je vlastně s podivem, že dodnes mnozí z nich žijí podle starých stoletých tradic, kočují po tundře se stády sobů, žijí v čumech, mluví svým jazykem a pití vodky příliš nepropadají. Ve srovnání s jinými původními obyvateli Sibiře jsou na tom Něnci možná nejlépe ze všech. Jsou poměrně početní (přes 40 tisíc) a žijí hodně na Severu, kam se noha Rusů a misionářů dostala až hodně pozdě a ani sovětská moc nezmohla moc. Při četbě Vinnetoua jsem toužil po životě v týpí a Indiánech s trpkým vědomím, že takový život zmizel někdy před sto lety. A hle, ono to tak není. Stačí si zajet jen kousek za Polární Ural…\nPaní v muzeu nám pak ještě ukázala předměty, které jí nedávno přinesli příbuzní zemřelého šamana, sošky zvířat, kus meteoritu, šamanský buben. Všechno to brala do ruky s takovou samozřejmostí, jako by k těm předmětům nechovala žádnou úctu. Až pak, když se rozněžnila nad fotografií muchomůrky (že jsou z nich prý dobré lektvary), se přiznala, že sama tak trochu šamaní.. Mezi maketou čumu a vycpaným medvědem bylo malé obětiště, kam jsme dali několik mincí. Teda až na hospodářku, kterou toto opomenutí stálo sérii drobných nehod v následujících dnech (úder do hlavy ve vezděchodu, dva pády na ledovce, opaření ruky). Kromě toho paní šamanka z muzea chystá v létě expedici na zbytky lágrů u Mysu Kamenného na Jamalském poloostrově, kam měla původně být vyústěna naše železnice – Mrtvá trať! Tato informace mi nějak nejde z hlavy….\nVe srovnání s Aksarkou byl místní Den oleněvoda mnohem čistší. Více účastníků a původních obyvatel, méně Rusů a čumilů (kromě nás tam byl jeden francouzský fotograf – boss Kirill ho tam přivezl za 30 tisíc dolarů – a dva Holanďani, což si místní vyložili tak, že je tam strašně moc cizinců). Letos se tam svátek konal již po padesáté. Začali ho organizovat za Sovětského svazu Rusové pro místní obyvatele, ale mezi Něnci je velmi populární. Mnozí v něm vidí příležitost se pořádně napít vodky, ale množství opilců ve srovnání se sobotou v Aksarce bylo zde, v Jar Sale, poměrně malé. A tak se všichni kochali přehlídkou tradičních oděvů, zápasem, závody sobích spřežení, skákáním přes saně a dalšími tradičními disciplínami. Teplota přes den stoupla na příjemných minus 25 stupňů, sluníčko svítilo a moc jsme si to užil. No posuďte sami:\nCestování Fotografie Kultura Osobní Společnost Zábava Zahraničí\nMarta Nováková, 8. 3. 2012\nMrtvá trať (19) - Konečná stanice, vystupovat!\nMarta Nováková, 21. 4. 2011


Alexandr Hrabálek: krátké zamyšlení nad výročím 17. listopadu – ODS – Občanská demokratická strana\nODS.cz RS Královéhradecký kraj OS Hradec Králové Novinky Alexandr Hrabálek: krátké zamyšlení nad výročím 17. listopadu\nAlexandr Hrabálek: krátké zamyšlení nad výročím 17. listopadu\nDovolte mi krátké zamyšlení nad výročím 17. listopadu, které si právě dnes připomínáme. Jedná se o svátek vskutku výjimečný, protože v jednom dni slavíme dvě události, které od sebe ovšem dělí 50 let.\nObě události mají pro náš stát a náš národ obrovský význam. Je zajímavé, že obě události, ta z roku 1939 i ta z roku 1989, znamenají krvavé potlačení studentských demonstrací, které se uskutečnily na podporu svobody a demokracie v naší zemi. Možná, že ve světle událostí, které potom následovaly, jsou obě tyto demonstrace nesrovnatelné, ale jistou paralelu bychom nalézt mohli.\nDůsledkem té první demonstrace byli mrtví a těžce zranění, důsledkem bylo uzavření českých vysokých škol a internace několika tisíc studentů v koncentračních táborech, odkud se pouze část studentů navrátila. Ti se však vrátili do zcela jiného světa, do okupované země, kde lidská práva a demokracie byly pojmy, které snad zmizely i z tehdejších slovníků.\nDůsledkem té druhé demonstrace bylo něco zcela jiného. Také byli zranění (tentokrát „pouze stovky“), ale studentům se podařilo zmobilizovat prakticky celý národ (vlastně tehdy ještě dva národy) a ti, kteří se vrátili z nemocnic se vrátili také do zcela jiného světa. Do světa, do kterého se lidská práva vrátila, do světa, do kterého se vrátila také demokracie.\nTěch, kteří pamatují události z roku 1939, již mezi námi příliš mnoho není, zatímco nás, kteří si pamatujeme 70. a 80. léta 20. století je mezi námi velmi mnoho. Víme, proč k událostem roku 1989 došlo. Pamatujeme dobu, kdy jsme nemohli říkat to, co jsme chtěli. Ani před svými dětmi, protože jsme nevěděli, komu se svěří, dobu, kdy jsme nemohli cestovat, kdy jsme si nemohli koupit knihy, jaké bychom si rádi přečetli. Ale především nám vadilo, že o nás a o naší zemi rozhodují lidé, kteří pro to neměli vytvořený ani inteligenční, ale ani etický potenciál. A tito lidé vládli touto zemí a snažili se nám diktovat, jak máme žít.\nProto došlo k listopadovým událostem v roce 1989. A mějme to neustále na paměti. Svoboda, kterou nyní prožíváme, je těžce nabytá a stála zdraví a životy spoustu lidí. Važme si jí a braňme ji. Těžko jsme ji získali, ale lehce o ni můžeme přijít. V současné době se svoboda opět zdá být samozřejmostí a bylo by chybou myslet si, že zde nejsou ti, kteří by nás jí, ve svém vlastním a sobeckém zájmu, rádi zbavili.\nChraňme tedy odkaz obou listopadů a uvědomme si, že ne vždy vítězí „láska nad nenávistí.\nštítky: #vnitřní bezpečnost #Příběhy revoluce #17. listopad


Herní skříně - EEB | Alza.cz\nHerní skříně - EEB\n»Komponenty»Skříně a zdroje»Skříně»Herní»EEB\nVybírejte produkty z kategorie Herní skříně - EEB. Aktuálně máme v nabídce 2 položek. Většinu z nich přitom máme skladem. Až k vám domů je tak doručíme do druhého dne. Zajímají vás produkty s jinými specifikacemi než: Herní skříně - EEB? Pak se podívejte do obecné kategorie Herní skříně, kde najdete úplnou nabídku.\nHerní skříně - EEB - alternativy\nHerní skříně - ATX\nHerní skříně - mATX (Micro ATX)\nHerní skříně - mITX (Mini ITX)\nHerní skříně - eATX (Extended ATX)\nHerní skříně - CEB\nHerní skříně - EATX