Jak vyrobit tričko | vytvoř si tričko s vlastním potiskem\nJak vyrobit tričko\nVyrobit si vlastní obrázek na tričko prý není nic složitého a s domácím plotrem to jde raz dva. Tak jsme se to rozhodli vyzkoušet! Není to dlouho, co jsme v ábíčku vyráběli samolepky na řezacím plotru Silhouette Portrait\nUrčitě jste už slyšeli o tom, že tričko podle svých představ si můžete vyrobit doma na koleně. Způsobů, jak na to, je vícero. My jsme se rozhodli vám představit jeden z těch zajímavějších, a to ruční malování. Neztrácejme čas a pojďme na to\nJak si vyrobit velmi efektní šperk | návod. Je tady móda zlaté barvy a nápadných velkých šperků. A právě takový šperk si můžeme velmi lehce vyrobit sami. Dlouhý náhrdelník v měděné a zlaté barvě, netradiční kombinace barev, která vypadá úžasně. Výsledek bude efektní a jistě zaujme na první poh..\nVytvoř si vlastní potisk na tričko. Připravili jsme pro vás online editor - tvořič triček, který dovoluje celou řadu úprav. Vyberte si jednoduše střih trička, barvu, vložte foto, obrázek nebo text. Originální a vtipné potisky na pár kliknutí myši! Tričko s vlastním potiskem můžete mít doma už za 3 dny! A nejen. Jak si jednoduše vyrobit batikované tričko? Batika je skvělý způsob, jak si vyrobit originální módní kousek do šatníku a zároveň třeba prodloužit život oblíbenému tričku, které už bylo poznamenáno nějakými nepěknými skvrnami\nJak obatikovat tričko. Batiku mají rádi hippies, lidé se zálibou v alternativním životním stylu, nebo jednoduše ti, kterým se líbí barevné, veselé oblečení. Chcete se také naučit batikovat? Řiďte se následujícím návodem, a výroba..\nPokud se ti video líbilo tak budu rád když mě podpoříš likem�� a odběrem������������---Klikni na zobrazit více---����������Template na tričko: https://bit.ly..\nut ve vodě s trochou octa\nPokud se ti video líbilo tak budu rád když mě podpoříš likem�� a odběrem������������---Klikni na zobrazit více---����������Moje webová stránka s tričky: http..\nChystáte se na Halloween party a vybíráte Halloween kostýmy nebo Halloween masky? A co takhle si ze starého trička vyrobit halloweenské stylové triko? Stačí pár minut, trochu zručnosti a Halloween může začít. A kdy že ten Halloween je? Tento anglosaský svátek probíhá vždy 31. října. Tak pospěšte, halloween kos.. Z vlastní zkušenosti víme, jak je někdy složité sehnat tričko, náušnice nebo tašku přesně s tím pravým potiskem. Neplýtvej hodiny hledáním jehly v kupce sena a přejdi do našeho online návrháře, kde si můžeš tričko či cokoliv jiného vytvořit podle sebe. Tvůj návrh ti vyhotovíme do pár dní s garancí výměny pro.\nVyrobte si doma tričko s potiskem\nPotisk triček online Dárek s tvým jménem ☆ Stylové motivy ☆ Triko s fotkou a nápisem ☆ Vysoká kvalita potisku Rychlé dodání. Vytvoř si tričko s potiskem Jak si vyrobit kostým indiána v pár krocích ukážeme níže. Postup je opravdu jednoduchý. Nakonec na tričko přišijeme stuhy s indiánským vzorem. Kostým můžeme vyzdobit podle svých představ. Kostým máme hotový a zbývá nám ještě indiánská čelenka a náhrdelník Jak si ušít tričko. Tričko. Taková základní věc, kterou máme doma asi všichni. Ale také zdroj frustrace při nakupování, nošení a praní. Sehnat takové, aby bylo dost..\nJak si vyrobit tričko - top bez ramínek. Pokud máte rádi různé jednoduché nápady z odívání podívejte se na toto video. Najdete v něm videonávod jak si vyrobit tričko - top bez ramínek Klíčová slova: - Jak vyrobit ručně malované tričko Darcek Hand made Malovat originál Ozdoby a dekorace Ručně Ručně malované tričko Tričko Videonávod Video pridal/a: MiriamStolfova Přidal: 09-05-201 Jak vyrobit přízi ze starého trička + Videonávod Vytvořte si originální materiál, ze kterého můžete vyrobit spoustu efektních doplňků, které nebude mít nikdo jiný, než vy. Stačí k tomu libovolné staré tričko a nůžky. �� Jak vyrobit batikované tričko? Batikování je umělecká technika využívaná pro barvení (zdobení) různých předmětů denní potřeby (keramika, textilie, dřeva). V dnešním článku si představíme, jak se dá udělat jednoduše batikované tričko a také si představíme zásady batikování\nNávod, jak si vyrobit originální malované tričko. Máte doma jednoduché bavlněné tričko? Máte chuť vytvořit něco hezkého? Zkuste malování na tričko. Pokud si nejste jistí, že byste zvládli na tričko nakreslit nějaký obrázek jen tak od ruky, použijte techniku se šablonou. Stačí vám lepicí papír, který se dá. Je pochopitelné, že doma asi nikdo metrový textil nemá, ale stačí využít i prostěradlo či bavlněné tričko. Jak si vyrobit roušku? Látku si vystřihnete do čtverce o rozměrech 20x20cm a dva 3,5 cm široké metrové pruhy. Dvě protilehlé strany čtverce pak zahnete a prošijete, aby se látka netřepila Domů/Rady a tipy/ Návod, jak si vyrobit originální malované tričko. Rady a tipy Návod, jak si vyrobit originální malované tričko. helca.husova 9.4.2017. 1. Potřebujete. světlé tričko, nejlépe bavlněné.\nJak vyrobit pacienta - YouTub . Tričko Držím kocoura. Když jste si pořizovali to roztomilé koťátko, měli jste dost přesnou představu o tom, jak ho vychováte. Dnes můžete s čistým Tričko s kocourem je vyrobeno z kvalitního materiálu v podobě bavlny o vyšší gramáži. Univerzální bezešvý střih bude dokonale sedět. Tričko nemusí být jen jednobarevné, dokonce nemusí být ani stoprocentně bavlněné - podmínkou je, aby to byl materiál elastický a takový, který se po nastřihání nepárá ani moc netřepí. Je lepší, když tričko nebude mít boční švy. V první fázi z něj totiž potřebujete vyrobit bavlněný špagát U nás koupíte srandovní tričko na 30 narozeniny, stejně jako na narozeniny 70 a seženete u nás dárek i k osmnáctým narozeninám. Stačí si jen vybrat. Stačí si jen vybrat. Trička s potiskem k narozeninám u nás nejsou žádný problém a budou se líbit jak mladým, tak těm starším Venku je krásně teplo a konečně se nemusíme oblékat do bundiček. Nejlepší příležitost, jak se pochlubit krásnými tričky! Pokud chcete mít vy i vaše děti originální trička, máte hned několik možností, jak si je ozdobit.V našem tvoření vám tentokrát přinášíme pár návodů na ozdobu triček.Techniky, které jsme vybrali, patří k těm jednodušším Jak postupovat: Ze všeho nejdřív si představte, jaký vzor nebo barvy chcete na tričku mít. Pokud máte rádi překvapení a rádi experimentujete, pak nechejte své kreativitě volný průběh. Svažte tričko či cokoliv jiného s pomocí gumiček, spoje musí být pevné, aby skrz ně neprosákla barva\nDalší možností je tričko jednoduše zmuchlat. Musí být však důkladně zmačkané. Použijte co nejvíc gumiček a tričko pevně svažte všemi směry. Jak se zbavit skvrn od potu na tričku, jsme psali zde. V případě, že máte tričko připravené, je čas na barvení Jak postupovat: 1. Nejdříve si vyber motiv, který chceš mít na svém tričku. Prohledej nejrůznější obrázky na internetu či použij fotografii. Anebo, pokud jsi skutečně kreativní, si můžeš vyrobit obrázek (popřípadě nápis) sama jak vyrobit tričko s nápisem, třeba oblíbené kapely:) 17. července 2007 v 12:01 | fan of MCR | The Hives Měla jsem doma bílé šitské tričko, které jsem nosila na praxi a chtěla jsem mít tričko s nápisem The Hives:) tak jem se rozhodla risknout a skusit voskovou batikou nápis na tričku vyrobit:) Dopadlo to dobře, jsem se sebou. Většinou mě pak ještě prosili, abych jim poradila, jak takové tričko vyrobit. Protože se mi to stalo už mockrát a myslím, že jsou lidi, kteří by takové tričko taky chtěli, rozhodla jsem se, že napíšu do Alíkovin návod, jak ho vyrobit. A pokud se mne zas někdo bude ptát, řeknu mu, ať si to přečte v Alíkovinách\nLíbilo by se vám tričko, které by mělo konkrétní vzor či nápis? Nemusíte ho pracně shánět, protože je velmi snadné vyrobit si ho s pomocí fixů na textil. Pustili jsme se do toho. Jak to šlo a jak výsledek vydržel praní Je těžké uvěřit, ale ze starého trička můžete vytvořit kreativní a stylové tričko.Jak zastřihnout tričko tak, aby se tričko, jak si vyrobit sportovní alkoholické tričko a jaké další způsoby přepracování můžete inspirovat Nabízíme potisk triček, mikin a dalších dárkových předmětů. Tričko s vlastním potiskem k narozeninám. Potisk už od jednoho kusu. Výrazné množstevní slevy. Snadné vytvoření online a rychlé dodání\nTunika/šatičky - návod jak začistit bez podšívky. Jak na rozkvetlé tričko. Recy šaty s kanýry. Návleky do sněnu. Kilt a turban do bazénu, wellness či sauny pro celou rodinu. Jak na růžky u čepice. Střihy a návody na šortky zdarma - přehled Na webu najdete návody na šití zdarma. Návod jak ušít sukni, kabelku, jak ušít tepláky, jak ušít šaty, legíny, tričko apod. Vše na Prošikulky.c Jak vyrobit větrník z papíru. Větrníky mohou vytvořit krásné a působivé dekorace a udělají radost dětem v každém věku. Ozdobte jimi zahradu, až budete pořádat letní oslavu, nebo si užívejte pohled na děti, okouzlené měnícími se barvami...\nJak si vyrobit velmi efektní šperk návod jaktak\nJak na to: 1. Položte tričko na rovnou pevnou podložku a opatrně podél švů z vnitřní strany odstřihněte rukávy. 2. Nezáleží na tom, jaký tvar výstřihu tričko má, část u krku vystřihněte do tvaru tiskacího písmene U. 3. Obraťte tričko naruby. Šicím strojem nebo ručně sešijte jeho spodní část\nAť už jde o školní tričko, tričko z oblíbeného festivalu a nebo jen o tričko s potiskem, které vám vždy vykouzlí úsměv na tváři, není jednoduché je bez mrknutí oka vyhodit. Dobrou zprávou je, že nemusíte. Máme pro vás 3 tipy, jak je zužitkovat. 1) Barevná dek\nut. Zapoj kreativitu a navíc si vydělej prodejem vlastního oblečení\nMáme pro vás praktický návod, jak si takové tričko sami vyrobit. Nebojte, podle tohoto snadného návodu to zvládne zaručeně každý. Budete potřebovat: tričko nebo jiný textil, který chceme ozdobit; předlohu (ať už obrázek z časopisu, nebo vytisknutý z počítače\nStačí látka, šicí stroj nebo třeba staré tričko. V článku přinášíme pět návodů, jak na to. Praha 13:16 17. března 2020 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa Kopírovat do schránky Zavřít. Roušky si můžete vyrobit i doma | Foto: Petra Králov�\nNebo zkuste tričko přejet navlhčeným ručníkem. Jak jednoduché. Žmolky nejen na svetru odstraní odžmolkovač. Je to jedna z nejlepších investic, co jsem pro svůj šatník udělala. Pokud ho nemáte, můžete svetr přejet žiletkou. Bacha, pořádně ho napněte a hlavně netlačte\nJak vyrobit kostým čerta. Baví vás výroba kostýmů? Máte jich doma plnou skříň a hledáte, jaký další přírůstek byste si pořídili? Zkuste si tentokrát vyrobit krásný chlupatý čertí kostým. Nejprve si povíme něco o čertech a pak se podíváme na to, jak takový kostým vyrobit Vyrobit si tričko sami je snadné a jednoduché, je to skvělý způsob, jak získat jedinečné oblečení a ukázat svůj talent. Vtipné citáty, nejasné kapely, politická prohlášení a vaše vlastní umělecká díla si můžete obléct na tričko. Toto designové tričko bude skvělým dárkem pro přátele nebo členy rodiny Fotonávod jak si levně vyrobit koš na uložení dřeva u krbu. Zužitkujte staré tričko :-) A pokud máte kousek kuchyňské pěnové protiskuzové podložky, získáte i vychytanou čelenku, která Vám nebude už nikdy klouzat z hlavy Triko a nůžky, to je vše, co potřebujete! Dva foto návody, jak si doma vyrobit pěknou čelenku z obyčejného starého trika. Pojďte to vyzkoušet s námi\nNavrhni si vlastné tričko, darčeky. Nie je pre nás problém obliecť ktoréhokoľvek člena rodiny. Vyberať si môžeš nielen z tričiek a mikín pre deti každého veku, ale takisto z oblečenia pre bábätká Vyrobit hračky pro psa není vůbec těžké, kolikrát je to velmi jednoduchá a levná záležitost. Já si pro Vás připravila hned pět psích hraček z Pinterestu, které nezaberou víc než 10 minut. 1) CHOBOTNICE. Budete potřebovat: staré tričko (popřípadě libovolnou látku) nůžky; míček . Nejprve z trička vystřihneme záda Ukážeme vám, jak se dá úplně jednoduše z takového staršího trička vyrobit jen za pomoci nůžek šikovná taška na rameno, ve které si můžete odnést menší nákup nebo si do ní sbalit věci k vodě. A až vás omrzí, tak ji můžete využít třeba ještě jako hadr na podlahu a vyrobit si novou Tričko Baseball s dlouhým rukávem Děda . Naučí tě jak si něco sám vyrobit v dílně, jak opravit kapající kohoutek, bude ti vyprávět o všech jeho zážitcích z jeho života. Vždy to myslí dobře, je to prostě ten nejlepší děda ve vesmíru.. Materiál je ze 100 % poločesané bavlny o gramáži 150g/m² Jak ušít tričko Paní Jana Coufalová si připravila úžasný návod na to jak ušít tričko i s několika triky jak to zvládnout i na běžném šicím stroji. Pokud si netroufáte na tričko ani pro prostudování tohoto návodu, můžete navštívit obchůdek paní Coufalové\nA jak si takovou eko tašku vyrobit? Jednoduše! Otočte tričko naruby, přeložte podélně a ustřihněte svršek - přesně podle obrázku níže. Kraje k sobě přišijte, pouze rovnou část ponechte - tam budou uši. Nyní vystřihněte oka. Nejprve si načrtněte fixou, kde budete stříhat a pak hurá do toho Jak vyrobit tričko s lapačem snů Budeme potřebovat: Sadu novinkových razítek StampoScrap, Etno Barevné razítkovací polštářky: červený, tyrkysový, růžový; Sadu gelových razítek, peříčka Akrylový bloček (pro gelová razítka); Startovací sadu tekutých barev, červeno-oranžovo-vínovou; Kontury na textil: černou, růžovou, tyrkysovou, oranžovou a červeno Dnes mám pro vás tip, jak zužitkovat prostřihy (zbytky látek), např. úpletů a zároveň ušít neokoukané triko. Na toto tričko jsem použila počesaný prémiový funkční úplet, který mám z Unuodesign.cz, a je vhodný právě na trička do chladnějšího počasí.Více o prémiovém funkčním úpletu si můžete přečíst např. v článku o dámských legínách nebo třeba.\nJak vyrobit námořnické tričko Budeme potřebovat: Sadu novinkových razítek StampoTextile, Marina Sadu novinkových razítek StampoTextile, Abeceda Marina Barevné razítkovací polštářky: červený, tmavě modrý ; Oranžovou TEKUTOU textilní barvu ve spreji; Kontury na textil: černou, tyrkysovou, třpytivou bílou a oranžovou nebo červenou. Pánské tričko Imperial. Kvalitní pánské tričko s krátkým rukávem a kulatým výstřihem. Díky vyšší gramáži je tričko odolnější a pevnější. Bavlněný materiál zajišťuje příjemné nošení. Trup trička je po stranách beze švů, díky tomu je zajištěna jeho tvarová stálost. Výborný poměr kvality a ceny Jak vyrobit bledé tričko. Jak 11 Views. Share. Facebook; Twitter; Google + LinkedIn; Pinterest; Šablona je populární způsob, jak smrknout do běžného trička, ale obvykle funguje nejlépe na bílých košilích. Pokud máte barevné tričko, můžete stále vypadat zajímavě s podobnými technikami. Místo použití barvy však budete.\nV těchto dnech by roušku měli nosit všichni, na některých místech je už dokonce povinná. Roušky už bohudík nejsou nedostatkovým zbožím, ale kdybyste si přesto chtěli udělat svou vlastní originální, níže najdete tipy, jak a z čeho si ji vyrobit.Od věci není ani připomenout si, jak roušku používat správně a jak o ni pečovat 2 Jak vyrobit základ na vlastní čarodějnici? Teorii už máme. Jak tedy na výrobu samotné ježibaby? Na její základ budete potřebovat několik věcí: 1,5 m velký kus dřeva/větev? 0,8 m velký kus dřeva/větev; tričko světlé barvy, kterému ustřihnete rukávy; tričko libovolné barvy, kterému ustřihnete rukávy; tričko s.\nO tom, že nošení roušek má v současné situaci smysl, není pochyb. Bohužel jich však stále není na našem trhu dostatek, a proto přicházíme s návodem, jak si můžete bavlněnou roušku vyrobit doma. Výhoda bavlněných roušek spočívá hlavně v tom, že je lze použít opakovaně, tedy samozřejmě po nezbytné Jak vyrobit kostým ovečky. K výrobě malé roztomilé ovečky potřebujete tenký bílý filc nebo jinou netřepivou látku či obyčejné bílé tričko, dostatečné množství vatových kuliček, tavnou pistoli, kousek stužky na zavázání vestičky\nJak vyrobit tričko z trička? Mužský nebo ženský model může být vyroben z libovolného prázdného místa. Sekvence práce je následující: Vezměte si tričko a položte jej úhledně na stole. Odřízněte rukávy a lehce ustupte ze švu uvnitř. Nakreslete na papír vzorek pro poloviny přední a zadní (tvar výřezu) Jak ušít tričko. Jak ušít šaty pro princeznu. Jak vyrobit střih na šaty - ZDARMA. Kalhoty softky velikost 122 + střih na kalhoty ze softshell ZDARMA. Karnevalový kostým KOMINÍK. Kloboučky. Kojenecké botičky. Kolová vesta. Kostým skřítka. Legíny z trička Existuje několik možností, jak kostým anděla pro děti vyrobit. Potřebovat budete bílé tričko, a to buď dlouhé nebo klasické. Z dlouhého velkého trička můžete vyrobit šaty, které dítěti přepásejte v pase bílou stuhou. Krátké tričko naopak doplňte o bílé punčošky a tutu sukni. Na závěr nezapomeňte na svatozář. Jak vyrobit tričko s potiskem Trička s vlastním potiskem - Vyrobsitričko . Vytvoř si tričko s vlastním potiskem. Je to snadné, rychlé a navíc zábavné. Ukaž tričkem podle svého gusta, kdo jsi. Nebo ho využij jako originální dárek. Vyberte si tričko s potiskem :-) Potěšte bráchu, tetu i kolegu\nJak si jednoduše vyrobit batikované tričko? - odpovednik\nNatiskne se první barva - žlutá, karusel se otočí a na druhém sítu barva červená, natiskne se, na třetím sítu je barva zelená atd. Takto se otáčením tričko dostane pod všechna síta s jednotlivými barvami a je potištěno. Jak funguje takový karusel na šest barev v praxi, se můžete podívat na video zde Reklamní trička jsou vhodná do všech provozů jako třeba restaurace, hotel, nebo dílnu. Udělejte svým zaměstnancům radost\nJak obatikovat tričko - wikiHo\nPár jednoduchých a užitečných návodů jak si doma sestrojit vlastní svíčku. Potřebujete k tomu jen běžné předměty, které již pravděpodobn�


Koupit kosmetika a pěstění pro kočky v Praze, Brně, Ostravě, Bratislavě: cena, recenze, prodej.\nuši, drápky a zuby\nodstraňovače pachu a výcvikové spreje\nKategorie Kosmetika a pěstění pro kočky\n45,00 Kč - 2 259,00 Kč\nAllercalm II šampon 250ml skvělá cena!\nBiogance Xtra´Liss rozčesávač 250 ml skvělá cena!\nKhara mléko kočka a kotě čistíci bezoplachové 250ml skvělá cena!\nExkluzivní francouzská rostlinná kosmetika s mnohaletou tradicí. Vyrobeno pro čištění bez nutnosti namočení srsti. S heřmánkovým extraktem, jemně čistí, odstraňuje zápach a dodává srsti lesk.\nSure Clot Bio-Groom pudr zastavující krvácení 14 g skvělá cena!\nSure Clot Bio-Groom je speciální pudr, který zastavuje krvácení. Je vhodný na drápky koček i psů, zobáky ptactva i kožní poranění všech zvířat. Je jemný, bez zápachu, zcela bezpečný a účinný.


Pomoci do Jemenu je stále méně. Vlády dávají ruce pryč, zůstávají jen některé organizace a hlavně pomoc jednotlivých, soukromých dárců.\nPodle zpráv OSN letos do Jemenu dorazí rekordně málo peněz. Státy se soustředí na vlastní problémy spojené s pandemií a i přes všemožné výzvy je málo zemí, které přispívají na pomoc ve zdevastovaném Jemenu. Pomoc a podpora, kterou poskytují dárci dětem a ženám v Jemenu prostřednictvím naší organizace Pomůžu, jak můžu, tak nabývá dalšího významu.\nVše je o to cennější, že dary lidí z České republiky, USA nebo Velké Británie Sabinině jídelně v Sanaa stále více inspirují samotné Jemence k pomoci holčičkám a klukům, jejich maminkám či babičkám, které zůstaly kvůli válce bez možnosti výdělku, hladové a prakticky na ulici. Jedno řádné teplé jídlo denně je pro ně všechny přímo spásou.\n„Ve válce si každá rodina snaží uchovat aspoň nějakou rezervu, finanční nebo materiální, přesto neodmítne nikdy prosebníka či potřebného, tak to tady chodí. Ale to se týká nárazové pomoci jednotlivcům. Teď, když díky Pomůžu jak můžu lidé kolem mne vidí, jak mohou pomoci celým rodinám najednou, začali nám také dávat dary. Obzvlášť v době Ramadanu (letos od 24. 4. – 23. 5. 2020) jsou lidé štědří k nejpotřebnějším a byli i k našim rodinám. Dovolte nám je vyjmenovat. Jen tak jim můžeme poděkovat i na našich stránkách. Pan Abdullah Ali Al Dailami přispěl k prvnímu svému daru ve výši 50 000 YR (cca 4800 Kč) dalšími 200 000 YR (cca 19 000 Kč), rodina pana Khalida Rasy nám přinesla 10 kg ryze a pan Ezzi Abdo Al Ahwal poslal na jídelnu 49 600 YR (cca 4 500 Kč),“ podává zprávu o novém rozměru podpory Pomůžu jak můžu Sabina prostřednictvím WhatsAppu.\nHluboce děkujeme všem! Všechny „naše“ děti vás potřebují tak moc!\nPřidejte se k nám, ať započaté práce a hlavně pomoc může pokračovat.\nNastavte si měsíční příkaz k úhradě – 481 Kč uživí člověka celý měsíc. To za to stojí!


Baterie bidetová stojánková LYRA - 4127.1 s uzávěrem výpusti Chrom - JIKA, Vodovodní baterie, Koupelny Kaplan -Vybavení do koupelny\nBidetová páková baterie Lyra 3.4127.1 obsahuje vysoce kvalitní keramickou kartuš se systémem Optim Eco, která výrazně šetří vodu. Perlátor umístěný v baterii je vyroben ze speciálního materiálu, na kterém se neusazuje vodní kámen a díky tomu odpadá namáhavé čištění. Díky pohyblivému ústí s perlátorem lze baterii Lyra natočit různým směrem pod úhlem 20 stupňů. Připojovací hadice stojánkové baterie jsou z nerezu a obsahují těsnění.\nCelková cena: 1 253,00 Kč\nOblíbená série baterií Lyra je spotřebiteli vyhledávaná nejen pro trvale nízkou cenu, ale také pro jednoduché užívání díky ergonomickým páčkám. Perlátor umístěný v baterii je vyroben ze speciálního materiálu, na kterém se neusazuje vodní kámen, a díky tomu odpadá namáhavé čištení. Přesto nezapomínejte na každodenní údržbu baterie, neboť vodní kámen je schopen se usadit do 48 hodin!\nJika - série LYRA\nVodovodní baterie » Pákové » Lyra (Jika)


Kroje | My a Ukrajina\nVýstava ukrajinských krojů ještě jednou\nSpravce Webu Čtvrtek, 03.10.2019\nVýstava fotografií na Kampě, o které před několika dny psal autor se zkratkou -boz-, představuje kroje z 19. a 20. století. Avšak kořeny mnoha vzorů a zdobných prvků sahají daleko hlouběji do historie. Díky tradici se motivy předávaly z generace na generaci po řadu staletí. U některých z nich lze doložit i rozšíření po velké části eurasijské oblasti.\nCelý text článku Výstava ukrajinských krojů ještě jednou\nSubscribeSubscribe to Kroje


Načas: Každému, co mu bližší jest - iFOLK - hudební server věnovaný folk, country, trampské a bluegrassové hudbě\niFOLK JAMfoto 2007 - I. díl\nPředstavujeme účinkující iFOLK JAMu 2007 - Načas\nHonza: Víceméně zní, jak jsme očekávali. Před nahráváním jsem analyzoval rychlosti písniček ze zkoušek a koncertů, stanovil tempo a nahrál písně na jednu kytaru s jedním hlasem přesně podle metronomu. Rozeslal mailem v mp3 kapele a každý se vyjádřil k rychlosti - zda ji zrychlit, zpomalit nebo nechat být. Překvapen jsem snad jen tím, že pomalé písně zahrané podle metronomu zní mnohem lépe, než když jsme je hráli pocitově. Při nahrávání jsme už věděli, jak budou znít.\nV sestavě kapely se neustále objevují a po čase zase mizí bicí. Teď je tedy zase éra s bicími, ale mám pocit, že jsi ještě v létě tvrdil, že bicí už nikdy...\nMichal: Vidím, že asi budu muset to objasnit sám a trošku podrobněji :-) . Předem chci říci, že Načas i svou druhou kapelu Kmotr mám hrozně moc rád, a pokud to půjde, budu v nich působit co nejdéle. V mém osobním životě se však odehrálo poslední dobou několik vážných změn, a ty zamíchaly i s mírou působení v kapelách. V současné době buduji nové „hnízdečko lásky" se svou novou partnerkou a k tomu mám zaměstnání, které mě docela hodně vytěžuje. V tom nedostatku času pak hledám skuliny pro zpěv v obou mých kapelách. Nechtěl jsem být brzdou pro některou z kapel, a tak střídavě té či oné jsem vzkazoval, že toho asi nechám, abych je nezdržoval. Načas mně ale šel naproti. Měl pro mou vytíženost větší pochopení a vůči mně zavedl volnější režim. Kmotr to pomalu začíná chápat také (co mu jiného zbývá? :-)). Holt jsou to všichni moji dobří kámoši a ani jednu partu nechci proto zradit.


Změna Českého účetního standardu č. 701 – Účty a zásady účtování na účtech pro některé vybrané účetní jednotky, které vedou účetnictví podle vyhlášky č. 410/2009 Sb., ve znění pozdějších předpisů - Finanční zpravodaj - Nakladatelství Sagit, a.s.\nPředpis č. 37/2012 FZ, zdroj: FINANČNÍ ZPRAVODAJ ročník 2012, číslo 8, ze dne 30. 11. 2012\nČeského účetního standardu č. 701 – Účty a zásady účtování na účtech pro některé vybrané účetní jednotky, které vedou účetnictví podle vyhlášky č. 410/2009 Sb., ve znění pozdějších předpisů\nV souladu s ustanovením § 36 zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, oznamuje Ministerstvo financí změnu Českého účetního standardu pro některé vybrané účetní jednotky, které vedou účetnictví podle vyhlášky č. 410/2009 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, pro některé vybrané účetní jednotky, ve znění pozdějších předpisů, č. 701 – Účty a zásady účtování na účtech, jehož vydání bylo oznámeno ve Finančním zpravodaji č. 7/2009 rozeslaném dne 31. prosince 2009 a jehož změny byly oznámeny ve Finančním zpravodaji č. 9/2011 ze dne 20. prosince 2011:


O čem je multikulturní výchova? Mgr. Jiří Kocourek - PDF\nO čem je multikulturní výchova? Mgr. Jiří Kocourek\nDownload "O čem je multikulturní výchova? Mgr. Jiří Kocourek"\n1 O čem je multikulturní výchova? Mgr. Jiří Kocourek Následující text vychází ze zkušeností lektorů interkulturní výchovy, z realizované analýzy rámcově vzdělávacích programů, z tvorby webových stránek metodického a učebního materiálu interkulturní výchovy na školách, rozhovorů s pedagogickými pracovníky vyučujícími děti cizince, diskusí se studenty pedagogiky. Autor se v něm snažil zachytit lehce v praxi uplatnitelný a uchopitelný popis interkulturní výchovy, a to jak při přípravě vyučovacích hodin, tak při přípravě školního vzdělávacího programu. Nejistota Slovy sociologických výzkumů 1 existuje v České republice stále velké množství lidí, kteří nemají, ani nemohou mít konkrétní intenzivní zkušenost s příslušníky jiných než českých (rozumí se českých, moravských, slezských) kultur. Děti cizinci, které k nám přišly z prostředí jiných kultur, mají často větší interkulturní zkušenosti než jejich učitelé, kteří znají cizí kultury často z pohledu turisty či z učebnic zeměpisu. České školství integruje děti cizince spíše výukou češtiny a zvládnutím české látky, ale téměř zcela opomíjí výchovu a podporu vývoje sociální a kulturní identity žáků, a to jak českých, tak dětí cizinců, co se může dít s žákem, který svou sociální či kulturní identitu hledá, utváří, mění, ztrácí. Když jsme se například ve třídě zeptali, jestli mají děti ve třídě někoho z jiné než české kultury, odpověděly, že ne, a to i v případě, že s nimi do třídy chodila slečna z Ruska či Ukrajiny. O kamarádovi klidně řeknou, že je to Vietnamec, a to proto, že má šikmé oči. Teprve za půl hodiny se ozve zezadu hlas: Ale vždyť on je z Gruzie. Existují samozřejmě ale i pozitivní příklady, které však potvrzují výše zmíněné jako výjimka. Stále jako bychom se báli o jiných kulturách v ČR či o jejich střetech hovořit, jako bychom v tom neviděli smysl, jako by se nás to netýkalo, nevíme jak o nich hovořit. Na druhou stranu se však ve školství již hojně let setkáváme s intenzivní snahou zavést do výuky na všech úrovních a typech škol multikulturní výchovu. Tento požadavek byl nakonec formálně stvrzen v rámcově vzdělávacích programech v podobě průřezového tématu: multikulturní výchova. Předmět? V průběhu vyučovacího procesu naplňovány tři obecné základní cíle: předávání znalostí, předávání dovedností (vzdělávání) a předávání společenských hodnot (výchova). Snad se mnou budou čtenáři souhlasit, že v učebnicích matematiky, českého jazyka a jiných předmětů nalézáme většinou prokazatelné informace, ověřené fungující metody a společensky za pozitivní považované hodnoty. Multikulturní výchova je však v porovnání s ostatními předměty vyučovanými na školách (stejně jako i některá další průřezová témata: mediální výchova, globální výchova atd...) novodobým, v ČR dosud 1 Prudký, L. 2004: Přináležitost k národu, vztahy k jiným národnostem a k cizincům v České republice. FHS UK, Praha., Postavení cizinců dlouhodobě žijících v ČR problémové oblasti a návrhy řešení, MPSV, 2004, zpracovatel Gabal, Analysis & Consulting\n2 všeobecně neukotveným tématem. V české společnosti nemají dosud znalosti o multikulturním prostředí punc prokazatelnosti, dovednosti si mnohdy nemáme na čem, na kom vyzkoušet, stále diskutujeme o tom, zda je multikulturní prostředí v ČR společensky a politicky žádané či nikoli. V souvislosti s multikulturní výchovou se stále více hovoří o tom, proč učit a čeho dosáhnout, než o tom, o čem v ní učit, jak si ověřovat dosažené výsledky. Zatímco v případě Tělesné výchovy nám přijde přirozené, že nejde jen o výchovu ke sportu, ale také o provozování opravdových sportovních aktivit, v případě multikulturní výchovy často váháme: Vychovávat k toleranci v multikulturním prostředí, to je možné, ale jak?. Co je vlastně máme při hodinách dělat? Jaké aktivity provozovat? Jak člověk přijde ke kultuře? Podívejme se na osobnost člověka, na to co tvoří jeho identitu obdobně jako na kouli, uprostřed které je to, co člověku bylo dáno do vínku (genetické informace, primární biologické a osobnostní založení). Na tento střed se postupně v průběhu vývoje životního cyklu nabalují další vrstvy: interakce s maminkou, působení okolí, výchova v rodině, výchova na školách, socializace v širším slova smyslu, akulturace a v neposlední řadě globalizace. Vzhledem k tomu, že člověk bez těch druhých nemůže rozvíjet svou identitu, protože ji vytváří také na základě jejich reakcí na něj samotného, všechny výše jmenované slupky vytvářejí identitu jedince, on zase svou vůlí přispívá k vývoji těchto vrstev identity. Lidé jsou tvořeni nejen svou individuální, ale také skupinovou identitou. Bez jedné ani bez druhé jen těžko může existovat. Kultura jako osobnost skupiny Kulturu můžeme chápat jako nástroj člověka k adaptaci na své životní prostředí. Dva lidé různých kultur, které se v jejich rámci narodili v různých životních prostředích, nabalují tyto slupky ve zcela odlišných podmínkách. Kultury se liší v důsledku odlišností jejich životního prostředí, na které člověk reaguje a musí se mu bránit. Musí vycházet na pole v jinou denní či roční dobu, barví si šaty jinými barvivy, uctívá jiná zvířata, přisuzuje jim významy dle kontextu reálných situací. V naší současnosti je na kulturu kromě toho uměleckého nahlíženo ze dvou základních úhlů: axiomatického kultury jako povznesení lidského ducha, vzdělanosti, úrovně civilizace a syntetického kultury jako složitého celku, který zahrnuje vědění, víru, umění, právo, morálku, zvyky a vše ostatní, co si člověk osvojil jako člen společnosti. Kulturu v syntetickém slova smyslu můžeme chápat jako soubor artefaktů kultury, jakoby důsledků chování a jednání osobnosti (materiálních objektů zhotovených či modifikovaných členy dané skupiny), sociokulturních regulativů kultury, jakoby temperamentu a charakteru osobnosti (normy, hodnoty, vzory chování...) a idejí kultury, jakoby názorů a postojů osobnosti (předmět vzdělávání, ideologie, světový názor, filosofie, náboženství) sdílený a předávaný jejími členy. Stejně jako je třeba při poznávání osobnosti žáka vnímat jeho osobní identitu, je nutné vnímat i další vrstvy jeho identity, tedy i tu sociální, kulturní, globální. Tak jako je někdo melancholik či cholerik, je někdo Čech či Vietnamec. Multikulturalita jako historický, přirozený a reálný fenomén\n3 Příslušníci různých kultur se setkávali od nepaměti, přejímali od sebe části slovní zásoby, zvyky, správní systémy apod., spojovali se, obchodovali spolu, bojovali proti sobě. Již Herodótovy Dějiny, Milion Marca Pola i Cesta do říše Velikého Chána Bratra Oldřicha (1998) popisují Evropanům neznámé civilizace. Uvedené autory můžeme označit za předchůdce dnešních odborníků zabývajících se studiem různých kultur. Setkáváme se tedy s popisem cizích kultur ve vztahu ke kultuře naší, což je prvním metodickým principem interkulturní výchovy. Dokázali se na jiné kultury dívat z pozice vnímavých otevřených pozorovatelů. Lidé, kteří procestovali různými kulturami, kteří tam pracují, kteří jednají s jejich příslušníky, kteří uzavřeli interkulturní sňatek, na vlastní kůži pociťují, jak jsou konkrétní poznatky o kulturách třeba. O důsledcích interkulturních rozdílů v konkrétním životě se můžeme dočíst v knihách interkulturního mangementu, ale také v naší historii a politologických analýzách (spor o státní hranice v období První republiky, období Druhé světové války apod.). Střety civilizací (Baar 2002) a kultur v historii lidstva patří a patřily mezi ty nejvážnější, a to ať již hovoříme o válečných konfliktech: křižáckých taženích na východ od Evropy, o rozpadu bývalé Jugoslávie a Sovětského svazu nebo o současném regionálním i světovém měřítku, o terorismu, nebo o pozitivní kulturní výměně: např. výměně poznatků východní a západní medicíny, vlivu arabské vzdělanosti na kulturu Evropy, vliv techniky a vědy Evropy na světovou ekonomiku. Mezi kulturami existují kromě rozdílů také bariéry vzájemné komunikace, a to i v oblasti politiky. Jednotlivé kultury se od sebe liší např. v pojetí spravedlnosti (Pospíšil 1997), ale také pravdy a lži, cti a poctivosti, asertivitě a sebekritičnosti, lásky a sexu apod. (Průcha 2004, Kocourková 2003). Multikulturalita, prostor setkávání příslušníků různých kultur je naprosto přirozeným jevem, který existuje na naší planetě vlastně od nepaměti a má naprosto konkrétní důsledky v životě člověka, velmi výrazně ho ovlivňuje. Multikulturalismus jako společenský a kulturně podmíněný fenomén Multikulturalismus v širším slova smyslu jsou teorie a ideologie zabývající se multikulturním prostředím. Multikulturalismus v užším slova smyslu je teorie a ideologie prohlašující, že multikulturní soužití je třeba zachovávat a že má pozitivní vliv na společnost. Jako každá teorie i tato při svém extrémním jednostranném výkladu naráží na svá vlastní omezení: - přílišné upozorňování na existenci kulturních rozdílů, jejich přeceňování a zapomínají na kulturu vlastní, může dokonce vést v určitých situacích může vyvolávat o to silnější xenofóbní reakce a postoje, - Každá kultura žije v mezích svého snu. (Mumford 1947, 35) Evropo-americko-centrická povaha postmoderních společností, které považují multikulturalismus často za všeobecný nadkulturní fenomén, ten je však ve skutečnosti spojen na rozdíl od multikulturality více méně s Evropsko-Americkou kulturou. Zdaleka ne všechny kultury ho přijaly jako odraz reality. - Krupička (1999) tvrdí, že dávné národy, nebo i současné národy mimo Evropu a Severní Ameriku jsou dodnes daleko více uzavřené než Evropa a Severní Amerika, a tudíž multikulturní reflexe nemusí být přirozeným rysem jejich vývoje. Bauman (1999) hovoří o tzv. glokalizaci, tedy situaci, kdy se svět stává v určitých rysech globální (je organizován a\n4 centralizován technikou, trhem, ideologií), což na druhou stranu vede k lokalizaci a separaci světa v aspektech jiných (které nejsou součástí globálních sítí, jako jsou dodnes živá etnická a jiná specifika). To znamená, že je přes rostoucí globalizaci multikulturalita stále naší realitou. Globalizace jako proces asimilace třetích zemí (početně většinových) zeměmi rozvinutými (početně menšinovými) by mohla mít nedozírné negativní následky právě proto, že kulturní specifika jsou dosud ve společnostech světa živá. Hladiny vzájemných vztahů Pokud jde o vývoj názorů společnosti na multikulturní setkávání v rámci států, kromě multikulturality hraje při vysvětlování jevů s ní spojených roli také otázka moci a menšin. V rámci multikulturního prostředí z tohoto hlediska vznikají různé úrovně společenských vztahů, které můžeme pokládat často i za vývojové stupně společnosti, která se zabývá multikulturním prostředím. První hladinou vztahů příslušníků různých kultur je subjektivní ignorace objektivních existujících rozdílů mezi příslušníky různých etnik. Tato hladina je dána často tím, že nepoznáme kulturní odlišnost druhého jedince na první pohled a začneme se k němu chovat jako k příslušníkovi vlastní kultury. Tento fakt může mít za následek mnoho úsměvných situací stejně jako nedorozumění a konflikty. Další hladinu vzájemných vztahů můžeme nazvat hladinou xenofobie, a to se všemi jejími různorodými projevy. Jedinci si jsou již vědomi svých rozdílů, na které reagují strachem či útěkem. Z historie známe mnoho vztahů, které se dají z dnešního hlediska popsat jako xenofóbní, diskriminační či rasistické, ať již se jednalo o vztahy mezi různými státy, etniky či klany. Asimilační kolonizace a racionální evropské osvícenství vytvořili jistě základní živnou půdu, ze které později vzešla i potřeba multikulturalismu. Za určitý typ masivní reflexe multikulturality v rámci velkých státních celků lze považovat národně osvobozenecká hnutí, v Evropě zejména před a po První světové válce. Národní osvobození, obrození, vlastenectví a později i nacionalistická hnutí samozřejmě vedla v průběhu historie i k diskriminačním a rasistickým politickým režimům, které vědomě reagovaly na multikulturalitu její likvidací, a to buď v dobré víře, či jen pod falešnou záminkou s pozadím zcela jiných mocenských cílů. Xenofobie je základní a přirozenou lidskou reakcí na každý nový podnět, který je na první pohled nepříjemný, neznámý. Xenofobie jako základní pud, který může plnit i ochrannou funkci, má však ještě daleko k rasismu, který vzniká, pokud se z nekontrolované xenofobie stane vědomě uskutečňované chování poškozující příslušníky jiných etnik, systematicky či hromadně je poškozující. Na politických hrůzách 20. století se pak ukázalo, že právní ochrana individuálních práv člověka a občana musí být nutně doplněna stejně účinnou ochranou práv menšin. (Přibáň 1997, 68) Tedy i národnostních menšin a skupin, kultur. Každý má všechna práva a všechny svobody, stanovené touto deklarací, bez jakéhokoli rozlišování, zejména podle rasy, barvy pleti, pohlaví, jazyka, náboženství, politického nebo jiného smýšlení, národnostního nebo sociálního původu, majetku, rodu nebo jiného postavení. (Čl. 2 Všeobecné deklarace lidských práv a svobod) Odlišnosti mezi zmíněnými skupinami jsou přirozené, nelze je odstranit. Pokud však hodnotíme či odsuzujeme druhé pouze na základě informace, že patří do té či oné skupiny, aniž bychom se s nimi seznámili, činíme podle deklarace protiprávně.\n5 Na zmíněné dvě hladiny xenofobie a rasismu svým způsobem reaguje humanismus a ochrana lidských práv. Při tomto vztahu jedinci uznávají navzájem v obecné rovině svou odlišnost a jedni chrání druhé před rasismem a xenofobií. To, že chrání základní lidská práva nemusí znamenat, že jsou si plně vědomi kulturních rozdílů, které při interkulturní interakci vznikají. Tento přístup se rovněž může projevit tím, že brání urputně obecná lidská práva i tam, kde by bylo spíše třeba aktuálně a efektivně řešit konkrétní technickou či lidskou situaci. Další hladinu interetnických vztahů můžeme nazvat neúmyslná diskriminace. Ta se projevuje zejména tím, že jsou si aktéři interkulturního vztahu vědomi svých kulturních rozdílů, snaží se navzájem konkrétně pomoci, ale nedokáží efektivně reagovat na své potřeby, nepoznali je dosud dostatečně empaticky. Tolikrát se setkáváme s obranými výroky příslušníků majority: já za to nemůžu, já mu chci pomoct a on na mě ještě křičí! I pomoc dobře míněná, leč špatně provedená může druhému uškodit. Další hladinu interkulturních vztahů můžeme pojmenovat jako otevřenost k integraci. Příslušníci jedné skupiny v takovém případě mohou být myšlenkově zcela otevřeni k podpoře integrace jedinců jiných kultur, ale stále to nemusí znamenat, že s nimi dokáží efektivně komunikovat, že se ptají také jich, zda a jak se integrovat chtějí. Inklusi si z našeho úhlu pohledu můžeme definovat jako vědomí, že se příslušníci jiných kultur mohou aktivně zapojit do dění většinové společnosti. To však stále nemusí znamenat, že aktivní zapojení těchto příslušníků bude efektivní nebo opětované. Poslední hladinou, na kterou chceme upozornit, je hladina vzájemné otevřené a rovnocenné efektivní komunikace, která umožňuje empatické poznání potřeb těch druhých a jejich efektivní realizaci. Teprve na této hladině dokáží příslušníci různých kultur mezi sebou jednat, dokáží adekvátně reagovat na své potřeby a na potřeby těch druhých. To, že někoho efektivně poznáme a dokážeme na něj adekvátně reagovat však ještě neznamená, že s ním musíme být za jedno. Teprve, když jsme si vědomi odlišných pocitů a hodnot, vzhledu toho druhého, můžeme z něho dostat strach (přechod od vztahu ignorace ke vztahu xenofobie), teprve, když si uvědomíme, že každý člověk považuje právo na svůj vlastní život za základní právo, mohu ho chránit (přechod od vztahu xenofobie ke vztahu ochránce a ochraňovaný lidskými právy), teprve když zjistíme, že se druhý člověk může chtít integrovat jiným způsobem a s jinými konkrétními cíli, než jsme si mysleli, můžeme s ním vytvářet novou hladinu společenských interkulturních vztahů (přechod od vztahu inkluse ke vztahu efektivní rovnocenné komunikace). Je zřejmé, že v určité společnosti mohou mezi různými jedinci vznikat individuálně různé hladiny interkulturních vztahů, které budou záviset na vzdělání a zkušenostech daných jedinců, na společenské situaci a mnoha dalších faktorech. Podle slov Šiškové Češi velmi často deklarují svůj postoj k druhým bipolárně ( tradičním vidění světa jako střetu Dobra a Zla). Buď jsem s ním, nebo proti němu., říká se. Některé nástroje (Bogardusova škála) a situace nás však mohou přivést k zamyšlení nad tím, že v určitých situací nemusíme mít druhého za nepřítelem, když nás nijak neohrožuje, jen proto, že ho nemáme rádi. Jednotlivé hladiny, které jsme si vyjmenovali, jsou vlastně hladinami efektivity komunikace a jejích důsledků. Jsou hladinami přístupu k druhým. Vůbec nic nevypovídají o tom, zda je člověk na této hladině vztahu dobrý či špatný, neboť i\n6 empatický člověk své schopnosti může zneužít v neprospěch těch druhých, nebo rodinný lidumil může nenávidět sousedy jiné barvy pleti. Každá hladina ve směru od ignorace rozdílů k efektivní komunikaci však vytváří nový prostor pro širší a intenzivnější vzájemný vztah. Z tohoto hlediska se budeme dívat i na česko-romskou problematiku a na česko-romské vztahy v ČR. V neposlední řadě je nutné zdůraznit, že tyto hladiny vztahů jsou oboustranné. Určitý vztah zaujímají příslušníci kultur ať menšiny či většiny navzájem. Multikulturalismus Pro celkovou změnu, kterou prošly v přibližně posledních třech desetiletích západní společnosti, se dnes obvykle užívá označení postmoderní obrat... Termín se zcela zabydlel také v našem slovníku, v poslední době se také stal oblíbený novinářský výraz.... Jedním ze znaků postmoderních společností a jejich kultury, na kterém se dnes přes mnohé rozdíly shodnou takřka všichni, kdo se zabývají sociálními vědami, je rostoucí pluralita životních stylů. (Přibáň 1997, 9) Tato pluralita životních stylů je často doprovázena pojmy jako turbulence, odcizení, kybernetika, virtuální realita, transnacionální korporace, média, ale také multikulturalismus. Ačkoli se dnes pojem používá poměrně často, nebyl ještě zařazen do Velkého sociologického slovníku. Multikulturalismus jako teorie se vyvinula teprve v minulém století jako reflexe setkávání různých kultur, rasové genocidy a globalizace. Multikulturalitu definovala jako svůj předmět zkoumání. Multikulturalismus tedy na rozdíl od multikulturality není daným přírozeným jevem, nýbrž kulturní charakteristikou. Velmi názorně lze stručný přehled teorií odrážejících multikulturalitu najít v materiálech Jana Buryánka (Člověk v tísni). Jednotlivé fáze resp. typy multikulturní reflexe ve svém materiálu člení na konzervativní, liberální, pluralistický, esenciální a kritický (srovnej např. s Mc Kindlstone, W. Kimlicky). Změna kulturní identity V případě, kdy se jedna kultura pokoušela násilně potlačit či asimilovat druhou, příslušníci obou se spojili ve svých osobních svazcích a jejich potomci žili dál. Zdaleka ne všechny národy, o kterých se v dějinách dočteme, že vymřely, že jejich kultury zanikly, zanikly doopravdy. Většinou jejich přímí či nepřímí potomci žijí dodnes jako například Aztékové ve střední Americe, Polabští Slované v Německu, Avaři na území Ruské federace. Příslušníci z historického hlediska prozatímně vítězné kultury přebraly mnoho rysů a mnohé dědictví kultur prozatímně poražených? Ilustrací takového zamyšlení může být kulturní vliv poražené Číny na Mongolské panovníky, změna způsobu života Španělů po vpádu do Jižní Ameriky. Kdo byl tedy vítězem a vzhledem k čemu? Kulturní identita se mění u každého člověka v jiném tempu a na základě jiných procesů. Záleží, jak je dlouho v dané zemi, jaké má schopnosti, do kolikáté generace migrantů patří, kolik je mu let, z jaké pochází skupiny apod. V každém případě se však fenomén nenásilného interkulturního setkávání neobejde bez změny kulturní identity. Každá kultura se vyvíjí v odlišných podmínkách a získává tak specifické dědictví, nástroje efektivní v daném prostředí však nemusí platit jinde. Globalizace určité části světa vyvolává potřebu, aby si interagující kultury své zkušenosti předávaly, protože se zvětšuje i jejich společné pole působnosti.\n7 Multikulturalismus můžeme chápat i jako hledání cesty přizpůsobit se novému propojenému globalizujícímu se avšak stále multikulturnímu prostředí avšak s citem a bez ztráty vlastní identity. Osobnost kultury přežije jen tehdy, bude-li schopna vnímat nové proudy, hledat nová řešení, ale také poučit se z chyb minulých. Multikulturalismus dává prostor pro to, abychom se neuzavírali příliš do slupky tradic vlastní kultury a reagovali na změnu životního prostředí i změnou příslušných kulturních vzorců. Jak by řekl Strauss, určitá míry heterogenity je pro společnost zdravá. Multikulturní výchova v ČR Multikulturalismus můžeme chápat také jako vědní poly-profesní disciplínu nebo jako téma, ze kterého se odvíjejí nejrůznější politické či pedagogické cíle či přístupy ke světu, k těm druhým. Již v Bílé knize (2001) se klade důraz na to, aby vzdělávací soustava byla chápána jako výsledek integrace různých oblastí: sociální, politické, hospodářské a environmentální, ale také kulturní. Jedním z cílů vzdělávací soustavy by měla být výchova k partnerství, spolupráci a solidaritě v evropské i globalizující se společnosti. To znamená, že má usilovat o život bez konfliktů a negativních postojů ve společenství nejen druhých lidí, ale i jiných národů, jazyků, menšin a kultur. Člověk má být schopen přijmout a respektovat i značné odlišnosti mezi lidmi a kulturami dnešního propojeného světa. (Bílá kniha, 2001, 15) Analýza organizace Člověk v tísni v roce 2002 (viz seznam literatury) dospěla například k následujícím závěrům: Naprostá většina učebnic reprezentuje monokulturní pohled na svět, tzn. popisují život z pohledu příslušníka majoritní společnosti (sociálně zabezpečeného křesťana nebo ateisty české národnosti, heterosexuála). Učebnice jen zřídka nabízejí informace o různých světech a prostředích. Převážná část učebnic nevyjadřuje stereotypní postoje a nepodněcuje k intoleranci. V obrazovém materiálu učebnic jsou zastoupeni absolutní většinou příslušníci majoritní společnosti. I když se učebnice pomalu mění, i tak jsou dnes rozhodujícím v praxi stále rozhodujícím českým zdrojem pro multikulturní výchovu různé zvláštní a méně dostupné příručky, závěrečné zprávy projektů, zvláštní vzdělávací akce či monografie jednotlivým kulturám více než standardní učební pomůcky. Průcha (2001) ve své souhrnné publikaci uvádí několik definic multikulturní výchovy. Mezi nimi uvedeme jednu z nich. Multikulturní výchova je příprava na sociální, politické a ekonomické reality, které žáci prožívají v kulturně odlišných lidských stycích. (Vasquez, 1982, s. 1267). Mezi typická témata multikulturní výchovy zařazuje Průcha: etnikum, etnicitu, etnické vědomí, národ, národnost, národnostní menšinu, rasa a rasismus, kultura, akulturace, asimilace, předsudky a stereotypy. Tato témata by mohla sama o sobě být součástí jiných disciplín, kdybychom se k nim nesnažili přiřazovat konkrétní poznatky a zkušenosti o setkávání různých kultur, jeho příčinách a důsledcích, konkrétní poznatky o zmíněných kulturách. Stejně jako musí psycholog profesionál reagovat na každého klienta jinak, musí i odborník na interkulturní teorii přistupovat k příslušníkům kultury jinak. Stejně jako pedagog někomu dá více či méně času na zvládnutí úkolu, musí učit cizince česky podle toho, z jaké pochází kultury, aby výuka probíhala efektivně.\n8 Hovoří-li se o interkulturním, máme na mysli spíše než upozorňování na mnohost, vzájemnou mezikulturní výměnu, rovnoprávné setkávání, které má za následek změnu a proměnu či vznik či ztrátu původní kulturní identity příchozího či domácího. O tom všem může být interkulturní výchova, jejím předmětem je multikulturní prostředí a interkulturní setkávání. Mezi základní obecné cíle multikulturní výchovy patří tradičně zejména: - předat žákům zajímavé informace o jiných kulturách ovšem ve vazbě na kulturu vlastní (analogie setkávání) - vychovávat k toleranci a proti rasismu (pozitivní příklady, věrný popis reality) - vzdělávat o tom, co se děje při setkávání příslušníků různých kultur (zachycení reálných procesů interakce a jejich charakteru) - podporovat sociální a kulturní identitu žáků domácích i cizích (umožnit žákům porovnávat a vytvářet si vlastní identitu sociální a kulturní, přemýšlet a volit si životní cestu, udržet kompaktnost osobnosti) Přičemž zrovna tak jako hovoříme o kulturách, můžeme hovořit o sociálních skupinách (ženy a muži, profesní skupiny, postižení intaktní, mladí staří apod.). K metodě multikulturní / interkulturní výchovy I když je v našich pedagogických státních dokumentech obsažen termín multikulturní výchova, který je v tomto textu záměrně používán, autor se přiklání spíše k termín výchova interkulturní. Nejde mu ani tolik o oslavu multikulturality, ale spíše o poznání procesů interkulturního setkávání. V pedagogické praxi se zatím osvědčilo při aplikaci interkulturní výchovy následující: - Informace o jiných kulturách uvádět vždy v porovnání s kulturou českou a nacházet při tom společné základy v sociologické a sociálně psychologické, psychologické teorii. Př.: O zvycích jiných kultur nevyprávět jako o nereálných pohádkách, ale uvědomit si, že v česku jsou také zvyky a také z něčeho vycházejí. Na stejném principu jsou založeny i zvyky jiných kultur. Jeden žák řekl: To teda vážně nechápu, ty vajíčka na Velikonoce. Proč? Přitom si ale neuvědomil, že čeští žáci zase nemusí chápat broskvové větvičky na Nový rok. - Rurální a tradiční vztahy nepovažovat za historicky zaniklé, nepotřebné, protože na světě daleko větší procento lidí žije stále tradičním a rurálním způsobem života, jinak by žáci měli tendenci podceňovat jiné kultury jako historicky slabší. V realitě však na vesnicích potkáme stejně moudré osobnosti jako ve městě - O cizích kulturách nevyprávět jen teoreticky, vždy se ptát žáků na jejich zkušenosti, korigovat jejich povědomí o jiných kulturách, využívat žáky z jiných kultur, o kterých se hovoří - Stejně jako český žák nemusí znát kulturu českou, nemusí znát žák Vietnamec kulturu vietnamskou, nepokládat ho a priori za reprezentativní příklad dané kultury, ale za jejího člena, který se v něčem k tradici kultury hlásí a v něčem ne. Melancholik se také někdy chová cholericky. Proč by se Vietnamec někdy nechoval Rusky.\n9 - O jednom pojmu (komunismus, pravda, láska, nula...) vyprávět žákům z pohledu různých kultur, učit je kritické analýze apod. - Zmiňovat pozitivní příběhu integrace a změny identity, jak se člověk může vyrovnávat se změnou kulturního prostředí - Nikdy nevyvracet negativní zkušenosti žáků, vyvracet jen jejich paušalizaci na všechny členy kritizované skupiny. Žáka nikdy nepřesvědčíte o tom, že nezažil něco špatného, pokud to skutečně zažil. Na konkrétní členy jiné kultury se žák může zlobit, když mu něco provedou, ale nesmí se proto zlobit na všechny ostatní. - Xenofobie je zcela přirozenou reakcí na nové, musíme nechat žákům čas, aby s ní pracovali a změnili jí v pozitivní vztah k tomu, co již znají, k cizincům, musíme jim dát příležitost je poznat - Nikdy při interkulturní výchově nezapomínat na vlastní kulturu, která do multikulturního prostředí patří. Je velkou chybou, pokud se bavíme o konkrétním multikulturním prostředí (ČR) a přitom vynecháváme zcela kulturu většinovou, českou. Jak pak můžeme vyučovat o kulturním setkávání, když opomíjíme jednu ze stran, dokonce tu většinovou. - Učit žáky, že se kultury mohou lišit tím, že jinak projevují stejné potřeby, nebo naopak že jiné potřeby projevují stejně. - Hodně využívat sociomapování a interkulturní srovnávání - Zmiňovat, jak se kultury navzájem ovlivňují (co všechno k nám Vietnamci dovážejí, čím nás ovlivnil buddhismus, vietnamsko-americká válka apod.) - Pokud možno, nevyučovat interkulturní výchovu, pokud nevím, co je jejím obsahem a nemám znalosti jak z oblasti obecné sociologie tak z oblasti konkrétního setkávání kultur a daných kultur samotných. Předem si k ní najít vlastní cestu. - Je třeba být interkulturně senzitivní, nepovažovat české náhledy za samozřejmé - Vždy hovořit o něčem, co žáci mohou alespoň trochu znát - Využít vždy ve třídě žáka z jiné kultury, pokud k ní má co říci, avšak nepovažovat ho za exemplární příklad pro vysvětlení dané kultury - Nezapomínat na to, že žáci cizinci mohou žít doma ve zcela jiném kulturním prostředí, neupírat jim právo o tom ve škole hovořit, naopak tato sdělení podporovat - Porozumět základům cizího jazyka a pochopit možné problémy jazykových rozdílů v praxi Otázky: - Kolem sebe slyšíme mnoho charakteristik, kterými jsou označovány různé národnosti, národy. Kdy je toto označování (škatulkování) a zařazování do skupin ke škodě, nebo dokonce nebezpečné? Kdy může být naopak velmi potřebné a užitečné? - Ocitli jste se někdy v pozici cizince? Pocítili jste někdy nějaké interkulturní rozdíly, nebo alespoň meziskupinové rozdíly? Kdy a proč, za jakých okolností? - V jakých případech může být ve třídě zprostředkován bezprostřední zážitek interkulturních rozdílů? - Čím vším nás může obohatit poznávání jiných kultur? Jak? Obsah interkulturní výchovy\n10 Interkulturní výchova se zabývá s různými cíli problematikou setkávání různých kultur. Dále uvádíme témata, kterými se zabývá. V obecné rovině jsou těmito tématy témata společensko vědních oborů. V zásadě má tato disciplína sociologický a psychologický a kulturologický základ, má definovány základní pojmy, věnuje se charakteristice různých kultur, jejich srovnáváním, sledováním jejich proměn v důsledku jejich setkávání, o vztazích mezi příslušníky různých kultur, o důsledcích těchto vztahů, zabývá se multikulturalitou a multikulturalismem, zabývá se také interkulturní výchovou (jak o tom vzdělávat) (toto vzdělávání má své cíle, témata, specifické cíle i metodu), existují její aplikované disciplíny, existují příbuzné obory (sociologie, historie, etnografie, psychologie atd...). Z obecných témat se zejména věnuje problematice: člověk a jeho svět, dualita lidské identity (individuální a skupinová), lidské vztahy jako důsledek lidské přirozenosti, lidská práva, důsledky lidských vztahů, vytváření skupinové identity člověka (výchova, vzdělávání, socializace, akulturace, globalizace), teorie konfliktu a vyjednávání, základní typy sociálních útvarů a institucí, teorie rolí, statusu apod. Základními pojmy dané disciplíny kromě jiného jsou: kultura: determinace kultury přírodním, sociálním i historickým faktorem, kultura jako osobnost skupiny (artefakty, sociokulturní regulativy, ideje), identita, akulturace, integrace (pojetí našince, hosta a cizince), náboženství, civilizace, globalizace, multikulturalita, interkulturní vztahy, komunikace a interkulturní komunikace, moc a problematika národnostních a jiných menšin, lidská práva a interkulturní právo, vyjednávání a řešení konfliktů, konflikty, diplomacie, migrace, uprchlík, etnicita, kulturní pluralismus, národ, vývoj společnosti, pojetí základních pojmů v různých kulturách a civilizacích, komparatistika (jak je pojímáno právo, pravda, sex v různých kulturách), právní subjektivita vzhledem k existenci různých kultur (uprchlík, azylant, občan, cizinec, příslušník NM...), jazyk, řeč a komunikace, apod. Tematika: a. Charakteristiky různých kultur, kulturní mapování - popis přírodního a kulturního prostředí (geografie, biologie, demografie, společnost, úroveň civilizace, stupeň modernizace apod.) jak přírodní prostředí ovlivňuje kulturu, vysvětlení kulturních jevů v souvislostech jedince a společnosti - popis jednotlivých kulturních rysů (křesťanství, určitá syntaxe, jazyk) v jednotlivých částech světa kulturní mapování, se zaměřením rozdíl mezi hranicemi států a kulturních prvků b. Srovnávání kultur - jak různé kultury přispěly k rozvoji určitých myšlenek, metod - jak a co jedna kultura přejímá od druhé - v čem jsou si kultury podobné - kde hledat hranice kultur a civilizací c. Sledování proměn kultur a kulturní identity jedinců v důsledku jejich setkávání - vytváření osobní identity a kulturní identity - tolerance - kulturní šok - důvody migrace a změny socio-kulturního prostředí - migrace a její demografické, politologické a jiné pojetí - koncept: našinec host, cizinec - očekávání migrantů, integrační síť - důsledky interkulturního setkávání (přejímání kulturních systémů, míchání genů a kultur, rasismus, válečné konflikty a různé kultury...) - změna kulturní identity a její historické, sociální a aktuální faktory - nutná strukturální analýzy a diferenciace jednotlivých skupin dané kultury potřebná pro plánování a rozhodování v oblasti sociální změny d. Vztahy mezi příslušníky různých kultur - nevědomost o rozdílech - ignorace rozdílů - xenofobní reakce - asi-milace - diskriminace - snaha o ochranu lidských práv\n11 - snaha o integraci - snaha o participaci - snaha o efektivní komunikaci - adekvátní reakce a tolerance na určité ustálené hranici a hladině společenských vztahů e. Důsledky vztahů mezi příslušníky různých kultur - předsudky, stereotypy - rasismus a holocaust, ghetta, sociální vyloučení a kultura - právní úpravy vztahů - moc a národnostní menšiny - válečné konflikty - legislativa EU - právní pojetí lidských práv - školy s vyučovacím jazykem národnostní menšiny - sčítání lidu a koncept národnosti - národní obrození - rozvojová pomoc a její vývoj... f. Praktická studia Tento celek se týká podávání základních informací o daných jevech v konkrétně vymezené oblasti (migrace v ČR, xenofobní postoje vůči Maďarům na Slovensku, integrace zdravotně postižených v Německu apod.), IKV v ČR, multikulturalismus v EU... g. Multikulturalita a multikulturalismus - od kdy máme důkazy o multikulturním soužití a v jaké formě a intenzitě toto soužití probíhalo - první popisy multikulturního prostředí (Herodótos, Marco Polo, arabští obchodníci a cestovatelé, misionáři, kteří se první setkávali s tím, že sami byli tvůrci sociální interkulturní proměny apod...) - jaké názory měli lidé na multikulturalitu v historii (vyhánění Evropanů s Vietnamu, rasismus, žluté nebezpečí, mezinárodní společenství, mezinárodní obchod apod...) - je multikulturní prostředí dobré nebo špatné nejrůznější teorie reflektující multikulturní prostředí a snahu o jeho záchranu (Krupička, Strauss, pojetí necionalistických stran apod., interkulturalismus, multikulturalismus...) - multikulturní hnutí a jeho důvody - multikulturalismus v politice - multikulturalismus v právu - multikulturalismus a konflikty - multikulturalismus ve vzdělávání - multikulturalismus ve jiných profesích - hodnotové systémy založené na multikulturalismu - pojetí multikulturalismu v různých kulturách a civilizacích h. Interkulturní výchova - předmět vzdělávání - cíle vzdělávání - specifické cíle vzdělávání - metoda vzdělávání - IKV ve světě - IKV v ČR vývoj vzdělávání - základní dokumenty v minulosti a současnosti - úspěšné a jiné projekty IKV... Mezi aplikované interkulturní disciplíny patří např.: lingvistika, translatologie, tréning interkulturní komunikace, interkulturní vyjednávání, právní komparatistika, interkulturní management apod. Příbuznými obory multikulturní výchovy jsou např.: filozofie člověka a společnosti, teorie sítí a grafů, systémový přístup, historie, psychologie včetně sociální psychologie, etika, právo, lingvistika, biologie konfliktu, theologie, etnologie, antropologie, kulturologie, etnografie, sociální demografie, demografie, ekologie.\n12 Dokumenty a zkušenosti využité při psaní textu: Národního programu vzdělávání, RVP, ŠVP, různých metodik a pilotních verzí ŠVP školský zákon, zákon o ochraně příslušníků národnostních menšin, připravovaná verze antidiskriminačního zákona apod. katalogy sloužící k evaluaci výsledků ve vzdělávání připravené v CERMATu (občanská nauka, občanský a společenskovědní základ) edice sborníků Kapitoly z multikulturní tolerance I IV. (SVLP UK) dokumenty Rady Evropy, charty, základní listina práv a svobod apod. nedokončená doktorská práce Dany Moree FHS UK a spolupráce na vytváření metodického i obsahového nástroje vyučování IKV prostřednictvím webovských stránek Kocourek: S vietnamskými dětmi na českých školách, Hledání IKV s vietnamskými dětmi na českých školách Příruční slovník občana / Marek Mičienka. - Praha : Sociologické nakladatelství, 2003 zkušenosti s interkulturní výchovou pro různé cílové skupiny v rámci MKC, ČVT, ASI-MILOVANÍ, FHS UK, SVLP FF UK, PřFUK, MU, UPOL, LU, NIDV, PARTNERS CZECH, AMČR, MV ČR, IOM, MPSV ČR, MŠMT ČR. Další zajímavá literatura, která byla vzata v potaz: Gabaľová, D. (a kol.): ASI-MILOVÁNÍ. H & H, Praha s. Chvátalová, H.: Jak se žije dětem s postižením. Praha Integrace znamení doby, in folia pedagogica specialis II. Praha Janata, J.: Agrese tolerance a intolerance. Grada. Praha s. Jesenský, J.: Prostor pro integraci. Praha 1993 Kapitoly z multikulturní tolerance. I. IV. EIS UK SVLP. Praha s. Klein, Z.: Atlas sémantických gest. HZ, Praha Kocourek, J.: Interkulturní rozdíly v komunikaci vietnamských dětí a rodičů. In: Výchova k demokratickému občanství a vzájemné toleranci v multikulturní společnosti. Olomouc: UP str Kocourek, J., Pechová, E.: S vietnamskými dětmi na českých školách. Praha: H & H s. Kocourek, J.: Vybrané faktory vysvětlující současné česko-romské vztahy v ČR - teoretický rámec. Praha 2005: AMČR. 58 s. Kocourková, J.: Jiný kraj, jiný mrav. Olympia, Praha Lang, G.a Berberichová, Ch.: Každé dítě potřebuje speciální přístup. Praha Michalík, J.: Školská integrace dětí s postižením. Olomouc Migrace a integrace. Salve Revue pro teologii a duchovní život. 1/04, Praha. Průcha, J.: Interkulturní psychologie. Portál, Praha s. Sekyt, V.: Dospívající Romové a rizikové chování. In: Rizikové chování dospívajících a jeho prevence. Free teens Press, Praha Sokol, J.: Malá filozofie člověka. Paha: Karolinum s. Šišková, T. (ed.): Menšiny a migranti v České republice (My a oni v multikulturní společnosti 21. století). Portál, Praha s. Šišková, T. (ed.): Výchova k toleranci a proti rasismu (sborník). Portál, Praha s. Šotolová, E.: Vzdělávání Romů. Grada, Praha s. Šroněk, I.: Kultura v mezinárodním podnikání. Grada, Praha Vítková, M.. a kol.: Integrativní speciální pedagogika. Brno 1998 beletrie: Antalová, I.: Chaos totalos, správa z geta. G plus G, Praha Jergl, I.: Naděje chodí po špičkách. Praha Frančeová, E.: Deník mého syna (Nebyl jsem vyřazen ze života). Tauris, Praha s. Gray, J.: Muži jsou z Marsu, ženy z Venuše. Práh, Praha. Kalabisová, J.: S kloboukem na nepřítele. Praha Michálek, M., Francová, P., Jakeš, J.: Nevídáno. Praha Metodické příručky s aktivitami: Interkulturní vzdělávání (CD příručka nejen pro středoškolské pedagogy). Varianty. Člověk v tísni Pike, S., Selby, D.: Cvičení a hry pro globální výchovu 1. Portál, Praha Pike, S., Selby, D.: Cvičení a hry pro globální výchovu 2. Portál, Praha 2000.\n13 Pracovní list 1 Překračování kulturních hranic - předpoklad interkulturní senzitivity Je naše myšlení, my, kulturně absolutní či relativní? Je takové i naše vnímání? Zkuste si odpovědět v duchu na následující otázky: 1) Jakým slovem byste doplnili výrok paní učitelky ve školní jídelně: Děti, buďte už konečně u toho jídla zticha, u jídla se přeci:...! 2) Jakým jazykem vás učila maminka po vašem narození? 3) Byli jste někdy v Praze? Co to je Praha? 4) Četli jste v životě nějaký zákon? Jestli se Vám zdály ty otázky naprosto banální, stejně jako hledání odpovědí na ně, jestli jste znali okamžitě na tyto otázky odpověď, výborně. Mým cílem však nebylo vyzkoušet čtenáře, ale položit si otázku: O čem se bavíme, hovoříme-li o interkulturních rozdílech, o jiných kulturách. Správné české výsledky: 1) nemluví 2) česky 3) ano, je to hlavní město ČR 4) ano Čím více měl čtenář tendenci odpovídat: No, to je přeci samozřejmé, to je jasné, dělá si z nás legraci?, tím více je nutné v rámci našeho tématu položit si otázku: Zda jsou odpovědi na náš test samozřejmé pro všechny?... pro všechny příslušníky nejrůznějších kultur světa? Zda ve svém smýšlení o věcech bereme v úvahu, že na druhém konci světa, ale i přímo v ČR (v případě cizinců v ČR) člověk na danou otázku odpověď znát vůbec nemusí, nebo na ní s naprostou samozřejmostí odpoví zcela jinak. Jak by asi dopadl tento test ve Vietnamu ve venkovských oblastech, které zahrnují asi 80% rozlohy Vietnamu? Vietnamské výsledky: 1)??? ( Co na to asi říci? ) 2) vietnamsky 3) ne, nevím (občas: ano, hlavní město Československa) 4) ne (u min. 30% obyvatel) Čím více si je učitel vědom takových možných rozdílů v testování svých žáků, při jejich výuce, v komunikaci s nimi, tím více je připraven na multikulturní prostředí. Je schopen dívat se na věc také jiným než českým měřítkem, což vůbec neznamená, že ho nutně musí opouštět.\n14 Pracovní list 2 Na co se ptát při interkulturním setkávání, aby mohla probíhat efektivní interkulturní komunikace? Vybrané příklady Vietnamci v ČR Při efektivní komunikaci je třeba rozlišovat, co je pravou příčinou jednání mluvčího a co je projevem takové příčiny. 2 Na základě projevů často dochází u interpreta z jiné kultury k chybné identifikaci příčin takového jednání. K tomu, aby nastala efektivní adekvátní komunikace je zapotřebí, aby oba komunikující znali pravé příčiny jednání toho druhého. Navíc je nutné, aby svou komunikaci přivedli na stejný informační základ, stejně interpretovaných pojmů, ale také stejných východisek informačních. Jestliže jednomu či oběma mluvčím chybí základní informace, není možné efektivně komunikovat, z komunikace vyvozovat závěry. Jestliže děti dostanou za úkol spočítat výnos z úroku za deset let a matematik jim bez předchozího vysvětlení poradí, že mohou použít matematické řady, žádné dítě stejně řady nepoužije, ani nebude vědět, co to je. Jestliže cizinci, který v životě nečetl zákoník, ani ve své zemi ani v ČR poradíme, že si má zařídit trvalý pobyt, tato rada mu rovněž bude k ničemu. Termín trvalý pobyt nikdy předtím nemusel slyšet. Proto se následující úvaha věnuje příkladům, které takové interkulturní setkávání bez vzájemného porozumění provázejí. Pokud se účastník v takových případech bude schopen oprostit od své české kulturní identity, otevře se mu cesta k pochopení jiné kulturní identity, stane se více interkulturně senzitivním. Bude moci adekvátně posuzovat jednání příslušníka jiné kultury. Bude moci hledat cesty řešení. Je pak již jen na něm, spíše na obou, na okolnostech, zda se rozhodnou čistě pro řešení české, nečeské nebo jakékoli jiné, pro kombinace různých řešení, zda budou společnému řešení nakloněni či nikoli, zda naleznou řešení kulturně neutrální při zachování svých tradic apod. Poznávání interkulturních rozdílů nezaručuje totiž vzájemný tolerantní přístup, stejně jako poznávání různých druhů sportů nezaručuje silnou a atletickou postavu či zdraví. Vytváří se však předpoklady pro efektivní komunikaci stejně jako v případě tělesné výchovy předpoklady pro fyzický rozvoj. Můžeme říci, že první krok k získání interkulturní senzitivity získáme tím, že se vždy zeptáme na daný jev o úroveň níže. Místo otázky, jak dobře člověk umí češtinu se zeptáme, zda umí češtinu. Místo otázky: Máš prodloužené povolení k dlouhodobému pobytu, položíme otázku: Víš, že si musíš zařídit prodloužení povolení k dlouhodobému pobytu? Víš co to je? Zpochybníme tak kulturně české předpoklady obsažené v první otázce. Ptáme se kulturně relativisticky. Dále ilustrujeme, proč je takto kladená otázka podstatná v rámci interkulturní komunikace. Následující otázky a odpovědi berte jen jako vybrané příklady, modely. Některé otázky je vhodné klást si spíše v komunikace s nově příchozím migrantem, některé s migrantem do velké části integrovaným. Jistě byste sami přišli na mnoho dalších situací a otázek. Otázka vycházející z českého kulturního předpokladu : Proč nejsi integrovaný? Otázka kulturně relativní: Chceš se integrovat? Víš, co je integrace? Za jakých podmínek a proč k nám Vietnamci do ČR přijíždějí? 2 Blíže např. v Konflikt, koření života. Partners Czech\n15 Vietnamci přijíždějí ze země s 80 mil. obyvateli, s historii táhnoucí se někam 3000 let př.n.l. centra ovlivněného čínskou kulturou, ze země, kde se dodnes většina obyvatel živí zemědělstvím, kde existuje zcela jiné pojetí práva a povědomí o něm. Lidé často Českou republiku znají z vyprávění Vietnamců, kteří zde působili na základě mezivládních dohod ještě před rokem 1989, často z vyprávění zprostředkovatelských organizací, které lákají Vietnamce do zahraničí, zařizují jim různé cestovní doklady apod. Ve Vietnamu lidé před odjezdem do ČR neabsolvují kurzy češtiny ani si o ČR nečtou knihy (teprve v uplynulém roce vyšla po roce 1989 první kniha o České republice ve VSR). Do České republiky často jezdí z ekonomických důvodů, často s vidinou pozdějšího návratu do své vlasti. Manželky často následují v duchu konfuciánských tradic své chotě, berou s sebou i děti, kterým je v ČR poskytnuta kvalitní péče v oblasti školství a vzdělávání. Tato první očekávání a velmi slabý primární informační potenciál doprovází mnoho nových migrantů do ČR. ČR ve své koncepci integrace cizinců však spíše pamatuje na ty, kteří zde žijí již delší dobu. Ti, co zde žijí delší dobu však na druhou stranu již nepotřebují tak intenzivní podporu jako nově příchozí migranti, kteří nepřijíždějí a priori s požadavkem na integraci. Neznají české zákony, což v právním prostředí, velmi složitém i pro renomované advokáty, často znamená ocitnutí se v šedé sféře ekonomiky a působení v ČR. Trvá tři, ale někdy také sedm let, než se migrant rozhodne aktivně se integrovat do společnosti ČR, a to většinou ve chvíli, kdy zjistí, že k naplnění svých ekonomických cílů musí v ČR zůstat déle než původně zamýšlel, kdy se mu zde narodí děti, kdy začíná pomalu chápat i kulturní a společenské prostředí ČR, fungování jejích úřadů, význam slova integrace atd. Po tuto před-integrační dobu však zůstává často migrant ve vakuu odkázán na často neprofesionální a monopolní zprostředkovatelské služby, dočasný nezájem státu, to vše bez znalosti češtiny, tedy bez možnosti uplatnit svou původní kvalifikaci, prezentace svých schopností v rámci české společnosti apod. Toto období je často pro migranta tím nejtěžším obdobím v ČR. Otázka vycházející z českého kulturního předpokladu : Proč neumíš ten dějepis? Otázka kulturně relativní: Rozumíš češtině, která je v učebnici dějepisu? Neznáš něco z dějepisu vietnamského, co by nás mohlo zajímat? Jak dlouho se učíš česky? Od koho se učíš česky? Co všechno dokáže vietnamština? Český jazyk je lingvisty označován často za jeden z nejtěžších jazyků světa, a to pro svou poetičnost a symboliku, gramatiku s mnoha výjimkami, velmi nepravidelným větným pořádkem, výslovnost apod. Vietnamština naopak morfologii nezná, je složena z krátkých slov a význam slova určuje podle tónu, se kterým se toto slovo vysloví. Pro mnoho nově příchozích migrantů je čeština téměř nepřekonatelným problémem, pokud se však jedná o mladší děti, velmi rychle se češtinu naučí v prostředí ostatních českých dětí. Dospělí jsou však odkázáni v ČR na velmi výrazný nedostatek jazykových kurzů češtiny, nebo vietnamských účelových kurzů, ve kterých se mohou za tři měsíce stěží naučit pár slov potřebných pro své podnikání. Jazykový handicap Vietnamců v ČR není dán jen jejich neochotou kurzů se zúčastnit, ale také jejich silným pracovním vytížením, samotným faktem obtížnosti a rozdílnosti obou jazyků.\n16 Vietnamské děti na druhou stranu často vietnamsky zapomínají. O některých věcech si nemohou popovídat se svými rodiči, kteří zase neumí dobře česky. Proto také v poslední době vznikají v ČR vietnamské mateřské školky a centra výuky vietnamštiny. Nezapomínejme na to, že pokud někdo neumí dobře cizí jazyk, ostatní ho mají tendenci považovat za méně chytrého než je ve skutečnosti, protože nepoužívá adekvátní a dostatečně pestrou slovní zásobu. Někteří cizinci zase hovoří česky podle toho, v jaké skupině se pohybují, a to bez možnosti srovnání s jinými skupinami. Proto se stávají i takové případy, kdy se vietnamské děti vyjadřují velmi vulgárně bez toho, aby si uvědomovaly, že hovoří sprostě, protože takové výrazivo běžně používají jejich vrstevníci. Otázka vycházející z českého kulturního předpokladu : Proč mě neposloucháš, když se s tebou bavím? Proč se ještě k tomu směješ? Otázka kulturně relativní: Rozumíš tomu, co ti říkám? Vidím, že se mě nedíváš do očí, je ti to co říkám, pro tebe nepříjemné, zajímá tě to? Proč by se neměl Vietnamec chovat normálně? Otázkou je, co je to normální chování. Prostudujte si následující tabulku kulturních tradic: VZOR: chování/hodnocení z hlediska české kultury/z hlediska vietnamské - přímý pohled do očí / slušnost / neslušnost - smrkání do kapesníku / slušnost / neslušnost - přímá, okamžitá a upřímná kritika / slušnost / neslušnost - úsměv v případě nedorozumění, nepříjemného pocitu / podivné chování až provokativní / slušné chování Když se dokážeme podívat na svět očima různých kultur, zjistíme, že některé věci kolem nás nejsou opravdu tak samozřejmé, jak se nám zdají být. Podle čeho máme tedy posuzovat chování vietnamských dětí? Podle vietnamských pravidel slušného chování, nebo podle českých? Jistě, záleží na tom, zda dítě v sobě ještě nějakou vietnamskou resp. českou identitu má. Uveďme si nyní několik příkladů z praxe - text je převzat z publikace viz (Kocourek, Pechová, 2006): Pracuji jako tlumočnice zařízení pro děti cizinců (patří k nim např.: Domov pro děti cizinců a Diagnostický ústav), kde jsou umístěny děti z Afriky, Evropy a z Asie. Je to místo s multikulturním prostředí. Vybrala jsem jen několik názorných a stručně popsatelných zkušeností, které mohou demonstrovat, jak může vypadat komunikace, setkají-li se příslušníci různých kultur. 1. Máme se rádi jako kamarádi? Jednou jsem byla v Domově pro děti cizinců. Přišel za mnou pan vychovatel a říkal: Já vím, že mezi vietnamskými hochy je citlivý vztah, ale tady se tak nemůžou chovat. Jednou jsem šel do jejich pokoje a viděl jsem dva kluky spící v jedné posteli. Takhle to nejde. Hned jsem pochopila, o\n17 co jde. Ve Vietnamu je běžné, když děti stejného pohlaví spí ve stejné posteli, a to z několika důvodů: - Ve Vietnamu byli a dosud jsou lidé chudí, proto málo rodin může zařídit, aby každé jejich dítě mohlo mít svou postel či svůj pokoj, zejména na vesnici, kde je počet dětí v rodinně je velmi vysoký. Takže dva či tři dětí mají jen jednu velkou postel. - Podle konfucianismu dívky a chlapci, pokud nejsou manželé, nesmějí být spolu. - O homosexuálním styku se nemluví tolik jako na Západě. Problematiku si často vůbec neuvědomují. Můj otec před časem studoval v Německu, asi měl podobnou zkušenost, protože když mě připravoval na odjezd do ČR, řekl mi: Prosím tě, tam nesmíš spát s nějakou holkou ve stejné posteli jako u nás, lidé to berou jako nenormální... Celou situaci jsem vysvětlila panu vychovateli, a pak jsem šla za dětmi. Musela jsem jim říci, že pro nás je to běžné, jenže žijeme v Čechách, v Evropě a je třeba se učit chovat se podle zdejších pravidel. 2. Komunita V diagnostickém ústavu se koná každé úterý komunita. Na to společné setkání se sejdou všichni vychovatelé, učitelé, pracovníci a děti. Jedna z pravidelně zařazovaných činností je předávání talismanů (jsou to různé věci, které obsahují určitý symbol jako jablko, kapka, čarodějnice ). Držitel talismanu, který ho opatroval a byl jím chráněn celý týden, ho předává někomu jinému, přičemž musí odůvodnit proč talisman předává zrovna té které osobě. Jednou měla jablko jedna dívka z Vietnamu jako tradičně ho měla někomu předat. Šla k jednomu panu vychovateli, předala mu jablko a prosila mě, abych přeložila, že mu jablko předává, protože on je bung rat tot (Má moc velké břicho.), a moc se u toho smála. Všichni na ni koukali a nevěděli, co si mají myslet. Kdybych překládala jen to velké břicho, tak by to bylo určitě spatně, protože by si všichni mysleli, že je ta dívka drzá a pana vychovatele bych mohla urazit. Jenže ona nebyla drzá. Chtěla panu vychovateli vzdát pochvalu a poděkování. Ptáte se jak to? Jde o to, že ve vietnamštině břicho jako část lidského těla současně znamená nitro, tedy přeneseně vlastnosti či duši člověka. Když někomu říkáme tot bung, znamená to hodný a milý člověk, ale stačí nám trochu pozměnit hlas či pořadí slov bung tot a vznikne jiný význam: člověk s velkým břichem. Dívka chtěla svým výrokem říci, že je pan vychovatel silnější, a proto je také moc dobrý. Ve Vietnamu tradičně lidé nemají dost pestrého stravy, navíc drsné počasí a těžkou fyzickou práci, jen málo Vietnamců je tlustých. Takže, když vidí někoho tlustého, myslí si, že se má dobře a pochvalují si to. Když jsem to ostatním na komunitě vysvětlila, všichni se začali také smát. Pan vychovatel se nejen nezlobil, ale do dnes sám sobě říká pan velké břicho. 3. Úsměv Ve své pedagogické praxi jsem se občas setkala se situací, kdy učitel nebo vychovatel kritizoval či nadával na nějaké vietnamské dítě za to, že udělalo chybu a ještě se u toho dítě smálo. Takový\n18 úsměv však často znamená, že už ví o své vině, omlouvá se za to a hlavně doufá, že jeho úsměv sníží Váš vztek, že Vás uklidní. Jenže málo Čechů tomu porozumí, a proto ho považuje za drzé chování, a tím se rozčílí ještě mnohem více. 4. I tesař se někdy utne Chodila jsem na přednášky pedagogiky. Jednou jsme měli přednášku o pedagogické komunikaci a pan docent říkal: Prosím vás, když mluvíte s někým, podívejte se do jeho oči. Tak jsem si říkala: No, to u nás vůbec naplatí, nebo platí úplně naopak. Mě také vyprávěla spolubydlící, že slyšela z rádia jednoho Korejce, který říkal, že u nich doma, když s někým mluví, prostě se nesmí dívat do jeho očí. Totiž v Asii se přímý pohled do očí druhého při komunikaci považuje za drzost, neslušnost a výraz odporu. Sama si neumím představit, jaký bych měla pocit, kdybych mluvila s nějakým žákem ve Vietnamu a on se mě přitom díval pořád do očí. Vietnamci se proto nedívají do očí druhého, ale někam jinam, např. dolů. Učitelé a pedagogičtí pracovníci, kteří pracují s vietnamskými dětmi si toho určitě mohou všimnout u dětí samotných či u jejich rodičů. Děti často takový rozdíl vycítí a své chování poupraví. Rodiče často již ne. Byla jsem mnohokrát svědkem situace, kdy Češi mluvili a Vietnamci uhýbali svýma očima buď dolů či někam jinam. Češi to vnímali jako projev nerespektování, nepozornosti či neupřímnosti.


Záchranu léčebny zhatila byrokracie - Brněnský deník\nZáchranu léčebny zhatila byrokracie\nBílovice nad Svitavou /DISKUTUJTE/ - Soukromá firma vzdala záchranu léčebny dlouhodobě nemocných v Bílovicích nad Svitavou. Kvůli byrokratickým potížím.\nMáte potíže kvůli rušení léčebny v Bílovicích?\nNapište svůj názor do diskuze pod článek\nPětaosmdesát lůžek v léčebně dlouhodobě nemocných v Bílovicích nad Svitavou na Brněnsku bylo jen krok od záchrany. Protože se má zařízení do měsíce zavřít, chtěla je od brněnské fakultní nemocnice převzít soukromá společnost Gerimed. Ta provozuje podobnou léčebnu ve středočeském SedleciPrčici. Záchranu zařízení však zhatily příliš dlouhé úřední lhůty. Firma Gerimed chtěla léčebnu koupit za provozu a plynule navázat na činnost Fakultní nemocnice Brno.\n„Máme zájem rozšířit naše služby i v dalším zařízení a léčebna v Bílovicích nám přišla jako vhodná příležitost,“ potvrdil Brněnskému deníku Rovnost předseda představenstva firmy Přemysl Gistr. Léčebna díky tomu mohla zůstat v provozu i po 1. červenci, kdy ji nemocnice plánuje kvůli nedostatku peněz zavřít.\nPrávě nepřerušené fungování léčebny bylo jednou ze základních podmínek Gerimedu. „Jakákoliv přestávka v provozu znamená kvůli ukončení registrace u zdravotních pojišťoven zánik zařízení. Případné obnovení provozu je pak velmi nákladné a rizikové,“ vysvětlil Gistr.\nJenže na tomto požadavku se jednání zadrhla. Kvůli zákonům, které upravují nakládání se státním majetkem, nemůže nemocnice zařízení za takových podmínek převést. „Jako fakultní nemocnice nemáme oprávnění léčebnu prodat, i když ji firma může zachránit. Jestliže budovu nevyužijeme my, musíme ji vyklidit a předat ministerstvu zdravotnictví,“ povzdechl si ředitel fakultní nemocnice Roman Kraus.\nMinisterstvo zdravotnictví poté majetek nabídne ostatním státním institucím. A teprve když se o něj v patřičných lhůtách nikdo neprojeví zájem, mohou se hlásit ostatní zájemci. „Pak vypracujeme znalecký posudek a vyhlásíme výběrové řízení. Vítěze vybereme podle nejvyšší nabídnuté ceny. S firmou poté uzavřeme smlouvu, kterou musí schválit ještě ministerstvo financí,“ popsal zákonný postup mluvčí ministerstva zdravotnictví Vlastimil Sršeň.\nKvůli těmto krokům by byla léčebna měsíce či roky zavřená. A vystěhovat by se z ní zřejmě muselo i veškeré vybavení. „Chápu, že takové podmínky nejsou pro soukromého zájemce únosné. Ale bohužel s tím nemůžeme nic dělat,“ dodal ředitel nemocnice Kraus.\nPotíží by byla i vysoká cena, kterou by stát za nepotřebnou léčebnu požadoval ve výběrovém řízení. Společnost Gerimed totiž počítala s tím, že se v ceně zařízení promítnou i opravy za pětapadesát milionů korun, které by nového majitele čekaly. A na ně by stát zřejmě nebral ohled. „Za takových podmínek je pro nás záležitost bohužel uzavřená,“ uvedl Gistr.\nNemocnice se proto připravuje na to, že na konci června v léčebně definitivně ukončí provoz. A nepomůže jí příjemné prostředí v údolí řeky Svitavy, dobrá pověst ani petice od víc než tisícovky obyvatel Bílovic nad Svitavou.\nFakultní nemocnice totiž nemá desítky milionů na opravy, kterými fungování zdravotnického zařízení podmínili hasiči. „Už nepřijímáme nové pacienty. A ty nynější od nás postupně přebírají podobná zařízení v kraji,“ uvedl ředitel Kraus.\nUzavření léčebny komplikuje život i rodinám, které tam měly své příbuzné. „Už delší dobu v Bílovicích leží moje babička, která je zcela odkázaná na pomoc jiných. Domů si ji proto vzít nemůžeme. Jsme závislí na tom, co nám nemocnice nabídne,“ povzdechla si dívka, která si nepřála zveřejnit své jméno.\nPodle krajského radního Oldřicha Ryšavého, který má na starosti zdravotnictví, jsou volná místa pro pacienty z léčebny třeba v Blansku, v Úrazové nemocnici či v Nemocnici u Milosrdných bratří v Brně a v Ivančicích. „Jednání jsou však na fakultní nemocnici, která lůžka ruší a o své pacienty se musí postarat,“ řekl Ryšavý. Odpovědný za nemocnici totiž není kraj, ale ministerstvo zdravotnictví.\nŘeditel Nemocnice Milosrdných bratří Josef Drbal ale chce, aby kraj řešil výpadek lůžek intenzivněji. „Nevím o tom, že například u nás v nemocnici jsou volná taková lůžka,“ upozornil Drbal.


Dejte šanci vinylu! Je odolný, cenově dostupný a na podlaze skvěle vypadá! - Ikano.cz\nDejte šanci vinylu! Je odolný, cenově dostupný a na podlaze skvěle vypadá!\nVinylové podlahy se dočkaly velkých změn. Někdejší nevzhledné PVC krytiny, jež hyzdily kuchyně našich babiček a prababiček, skončily v propadlišti dějin a nahradil je super moderní vinyl. Ten svými kvalitami rozhodně stojí za zvážení.\nModerní vinyl je v poslední době velmi vyhledávaným materiálem. Pro své kvality dokonce válcuje i konkurenční materiály.\nVinyl je příjemný na dotek, nenáročný na údržbu, tvarově stálý, pružný, k tomu tvrdý a odolný. Skvěle zvukově i tepelně izoluje a snadno se pokládá. Z pohledu nároků kladených na podlahové krytiny obecně zkrátka ideální.\nZaměřeno na kvalitní vinyl\nZřejmě vás nemusíme upozorňovat na to, že je-li v hledáčku vašeho zájmu kvalitní vinyl podlaha s dlouhou životností, měli byste se zaměřit na kvalitní a dostatečně silný materiál. V hobbymarketech se totiž setkáte i s tenkými vinylovými krytinami, ve kterých se tvoří prohlubně od nábytku a po čase jim hrozí protrhnutí. Rovněž se vyvarujte krytin s obsahem nebezpečných ftalátů.\nVybírejte na parketcenturm.cz\nS bohatým portfoliem vinylových podlah se setkáte například v plzeňském Parketcentru (na internetu hledejte pod odkazem vinylové podlahy Plzeň nebo přímo na stránkách www.parketcentrum.cz). Na výběr zde máte vinyl podlahy různé síly, barev i dekorů. Vaše nová vinylová podlaha tak může být na pohled k nerozeznání od dlažby nebo podlahy dřevěné.\nLepený vinyl i plovoucí podlaha\nVinylovou podlahu si tu můžete pořídit buď v roli (klasický lepený vinyl), nebo jako podlahu plovoucí, a to v cenách od pěti set korun za 2 cm silnou roli o délce 120 cm. Deseticentimetrová, a tedy velmi pevná a odolná vinylová podlaha vás pak vyjde na zhruba dvojnásobek.\nChcete-li, aby vaše nová vinylová podlaha dlouho vydržela jako nová, musíte se o ni náležitě starat. Údržba vinylové podlahy není nijak časově ani fyzicky náročná. Stačí ji v podstatě jednou za čas ošetřit speciálním prostředkem na vinylové podlahy, který seženete v běžné obchodní síti.\nNový férový realitní portál CINCINK pro prodej, koupi a pronájem nemovitostí\nVinylové podlahy jsou moderní a odolné. Pořídit si je můžete i vy\nKoberce do domu, vybere si každý\nChytré archivní regály rychle schovají i rychle najdou\nSháníte okna s dobrým poměrem ceny a kvality? Zvolte plastová!\nRubriky: Interiér / Žádné odpovědi / od Redakce 31. 7. 2019\nKatastr nemovitostí: Jak do něj nahlédnout?\nNetradiční pojetí skla v interiéru\nTrápí vás malá koupelna? Vhodný koupelnový nábytek je klíčový\nCopyright © 2020 Ikano.cz. Kopírování a přebírání obsahu bez předchozího souhlasu není dovoleno. Všechna práva vyhrazena.


Jak pojistit váš důchod před krizí? | Hospodářské noviny (HN.cz)\nJak pojistit váš důchod před krizí?\nEkonom Jan Libich autor: HN – Matej Slávik\nJan Libich, ekonom, VŠB-TU Ostrava & La Trobe University (Melbourne)\n15. 7. 2013 08:48 / 10 minut čtení\ndůchodová reforma Ekonomix Jana Libicha\nJak se mohou občané pojistit proti slabinám své země, například krátkozrakosti svých politiků? Může posloužit vhodně nastavený penzijní systém, jenž umožňuje rozložení rizika skrze zahraniční investice.\nKaždá země má svou Achillovu patu. Tu kyperskou, doprovázenou frontami před místními bankami a protievropskými demonstracemi, máme všichni v živé paměti. Spočívala, stejně jako ta islandská a irská, v umělém nabobtnání bankovního sektoru, který byl mnohonásobně větší než jejich roční HDP (u Kypru např. osminásobně). Řecko a mnoho dalších zase trpí přebujelostí a neefektivitou státu. Ty jsou příznačné i pro Katar, Kuvajt a spol., kde přes 80 % občanů pracuje ve státní sféře a kde nebezpečí tkví v přílišné závislosti na ropných ziscích. Francie pro změnu „vyniká“ svými sociálními výdaji, které dosahují přes 32 % HDP, a značně tak převyšují např. 9 % v Jižní Koreji nebo 18 % v Kanadě. Španělská zranitelnost spočívá mimo jiné v neflexibilním a silně regulovaném trhu práce přispívajícím k současné masivní nezaměstnanosti.\nJak souvisí současná krize a penzijní systém?\nVe výčtu rizik států bychom mohli dále pokračovat. Nabízí se provokativní otázka: jak souvisí kyperská a ostatní nedávné krize s důchodem, na který si celý život platíte a který vám český stát slíbil? Pokud se vůbec nějaká souvislost připustí, tak se argumentace soustředí na přímé krátkodobé efekty, jako je negativní vliv oslabení evropské ekonomiky na náš export a zaměstnanost či pokles cen akcií.\nObčas se zmíní následný impakt těchto cyklických výkyvů na udržitelnost veřejných financí. Existuje však i nepřímá dlouhodobá souvislost, a důležitá lekce finančně-investičního typu, kterou si z těchto krizí můžeme odnést. Ta se týká možnosti omezení vlivu ryze českých rizik skrze penzijní systém.\nKolik to stojí, když jde do tuhého?\nDříve, než tuto možnost načrtneme, zmiňme, že potenciální negativní následky krizí na postižené státy jsou značné. Například irský dluh ku HDP se za posledních pět let zvýšil z 25 % HDP na skoro 120 % HDP. Řecký reálný HDP na osobu v té době poklesl o 15 %, a dále klesá. Nezaměstnanost ve Španělsku se za stejné období zvýšila z necelých 8 % na 26 % a na neuvěřitelných 55 % mezi mladými lidmi.\nRuku v ruce s těmito katastrofálními makroekonomickými výsledky došlo k poklesům akciových trhů v postižených zemích. Hlavní řecký akciový index ztratil 80 % své hodnoty od počátku krize, tomu irskému se to povedlo během pouhých dvou let a španělský trh poklesl o 50 %. To znamená pro mnoho občanů drastické úbytky v jejich úsporách (pokud o ně nepřišli přímo při bankrotu bank). Recese dále způsobila zhoršení veřejných financí a vynutila si úsporná opatření. Ta často přišla v podobě nižších sociálních dávek a změnou nastavení penzijního systému v neprospěch důchodců, například posunutím důchodového věku. Sečteno a podtrženo, občan mohl být negativně zasažen několika různými cestami – přijít o práci, o důchod i o úspory (pokud by se to někomu zdálo málo, tak k tomu ještě přidejme pokles hodnoty jeho domu – pokud nepřišel i o něj). A nejtvrdší dopady jsou vždy na nejzranitelnější, nízkopříjmovou část populace.\nJak to české „sociální pojištění” opravdu pojistit?\nJak se mohou občané pojistit proti slabinám své země v podobě institucionálního selhání nebo krátkozrakosti svých politiků? Základním pravidlem financí je diverzifikace (rozložení) rizika. Takzvaně neklást všechna vejce do jednoho košíku, ale vhodně rozdělit volné prostředky do různých typů převážně zahraničních investic. Orientace na zahraniční diverzifikaci při snižování domácích rizik pramení ze stejného důvodu, proč nechcete mít všechny úspory v akciích firmy, pro kterou pracujete. Protože v případě jejího krachu byste přišli nejen o práci, ale i o úspory. Tato zahraniční orientace má ještě další pozitivum spojené s měnovým kurzem. Když se země ocitne v krizi, tak se hodnota její měny sníží (islandská koruna ztratila během krizového roku přes 50 % své hodnoty oproti hlavním měnám). Její stávající zahraniční investice jsou v takovém případě ještě mnohem lukrativnější, protože jejich hodnota vyjádřená v domácí měně výrazně vzroste ruku v ruce se znehodnocením měnového kurzu.\nProblém je v tom, že mnoho lidí nemá volné finanční prostředky, které by mohli pro zahraniční diverzifikaci rizika použít. Převážná část jejich úspor je, kromě vlastního bydlení, v penzijním systému, do kterého pracující povinně přispívají na svůj budoucí důchod. V Česku se to nazývá sociální pojištění, ale název klame. Vzhledem k tomu, že je (jako ve většině evropských zemí) důchodový systém financován průběžně z daní, tak skutečné pojištění proti výše diskutovaným rizikům země neposkytuje. Snížení rizik skrze zahraniční investice je možné pouze v kapitálovém systému, kde dochází k akumulaci úspor a jejich investování.\nZase ty nešťastné pilíře\nKdyž se řekne kapitálový systém a investování, vybaví se většině Čechů nepopulární druhý pilíř (data low number of people), ve kterém investice provádějí soukromé penzijní fondy. Existuje však celá škála možností. Nastiňme stručně typy penzijních systémů používaných různými zeměmi a zvažme, ve kterých je možno snížit negativní dopady případné domácí krize na občany skrze zahraniční investice.\nPenzijní systémy mají až čtyři různé pilíře: nultý, první, druhý a třetí. Tyto se liší nejen podle toho, jestli jde o (1) průběžný, nebo kapitálový tok peněz, ale také podle toho, jestli jsou (2) státní, nebo soukromé a jestli jsou (3) povinné, dobrovolné, nebo kvazi-povinné (dobrovolný vstup, ale omezený výstup). Je možno si představit systém s téměř libovolnou kombinací těchto tří charakteristik, a také jej s velkou pravděpodobností najít v praxi v nějaké zemi. U průběžných státních systémů se dále rozlišuje, jestli jsou předfinancované (s rezervami), nebo ne. Dále se také rozlišuje, jestli je v systému nastavená platba, kterou je třeba odvádět (tzv. defined-contribution), platba, kterou důchodce obdrží (tzv. defined-benefit), nebo jejich kombinace. Pro detailnější přehled doporučuji knihu profesora Tomáše Cipry nazvanou Penze: kvantitativní přístup.\nZačněme českým systémem, ve kterém existuje první, druhý a třetí pilíř. Ten první je průběžný povinný státní systém bez rezerv. Druhý i třetí pilíř jsou kapitálové soukromé systémy; s tím rozdílem, že druhý je kvazi-povinný bez možnosti výstupu, kdežto třetí je dobrovolný. Oba tyto jsou podporovány státem; druhý pilíř skrze vyvedení části peněz z prvního pilíře na individuální penzijní účet, třetí pilíř (takzvané penzijní připojištění) skrze státní příspěvky a daňové úlevy. Oba tyto pilíře umožňují snížení zranitelnosti občanů zahraniční diverzifikací. To, jestli k ní penzijní fondy přistupují v potřebné míře, je důležitou otázkou, která by podle mého názoru měla být mnohem více diskutována. Z předcházejících argumentů např. vyplývá, že „bezpečné“ investování převážně do českých státních obligací může riziko investice zvyšovat, nikoli snižovat.\nČerpejme z reformních zkušeností jiných zemí\nJaké jsou alternativy? Některé země, např. Chile a Austrálie, zrušily své první pilíře úplně a přesunuly většinu váhy systému do soukromého povinného druhého pilíře (který již zavedlo přes třicet zemí). Ponechaly pouze nultý státní pilíř; jakési minimum pro důchodce s nízkými příjmy a majetkem, jehož výše je 17 % průměrné mzdy v Chile a 25 % v Austrálii. Značný rozsah druhých pilířů těchto zemí umožňuje mnohem větší snížení rizika země skrze zahraniční investování penzijních úspor.\nV českých končinách existují tři hlavní námitky proti kapitálovému systému obhospodařovanému soukromými penzijními fondy.\nZa prvé, část zahraničních fondů v době krize utrpěla značné ztráty, což snižuje jejich důvěryhodnost fondů při rozložení rizika. Tato námitka je částečně oprávněná, a fondy by asi měly přehodnotit na základě této zkušenosti své investiční strategie (i když ztráty z krizového období již byly vykompenzovány následným výrazným akciovým růstem). Ale mnoho lidí si neuvědomuje, že krize negativně postihla i penze v prvním státním pilíři – a to nejen v Řecku a na Kypru. Krize zhoršila situaci veřejných financí, a proto si vynutila (či brzy vynutí) různá přenastavení penzijního systému včetně posunutí důchodového věku a snížení náhradového poměru. Tato opatření mají podobné negativní dopady na důchod občanů jako pokles hodnoty investic ve druhém pilíři, jen jsou schovány v neprůhlednosti prvního pilíře, a proto si je mnoho lidí neuvědomuje.\nZa druhé, mnozí oprávněně namítají, že poplatky fondů jsou nezanedbatelné. Teorie „náhodné procházky“ a mnohaletý výzkum dat investičního zhodnocení ukazují, že výše navrhované zahraniční diverzifikace portfolia se dá většinou dosáhnout levněji a efektivněji. A to pasivní dlouhodobou investicí do různých souhrnných indexů spíše než aktivní správou v podobě častých změn struktury portfolia na základě investičních expertů.\nZa třetí, na základě zkušenosti z divokých post-privatizačních devadesátých let existují u nás obavy z vytunelování soukromých penzijních fondů. Ty se paradoxně objevují převážně u druhého pilíře, protože neodradily polovinu české populace investovat do toho třetího, byť je v něm riziko vytunelování stejné. Navíc tato námitka se dá značně omezit vhodnou regulací a státním dohledem nad fondy, včetně povinnosti zveřejňování všech relevantních finančních informací.\nNicméně pro ty, kteří vidí riziko vytunelování soukromých fondů v porovnání s riziky země (včetně velmi palčivého problému stárnoucí populace) jako příliš vysoké, je zde dobrá zpráva. Kapitálový systém je možno principiálně aplikovat i pod hlavičkou státu, jak ukazují příklady Dánska a Švédska. Možností nastavení je vícero, a zkušeností se státním investováním finančních prostředků také. Desítky zemí mají například státní investiční fond (tzv. sovereign wealth fund), v němž akumulují rozpočtové přebytky a tvoří rezervy pro budoucnost. Velkým množstvím aktiv v těchto fondech disponují nejen ropné velmoci, ale také Singapur, Malajsie, Peru či Nový Zéland, který je vzorem průhlednosti takového investování. Na těchto bohatých zahraničních zkušenostech se dá stavět.\nKapitálový systém (tzv. FDC) je jednou z variant mého nedávného „duhového“ penzijního návrhu, který diskutuje možnost vložení českého druhého pilíře do prvního. Ve Švédsku jsou plánované náklady na správu této části prvního pilíře pouze 0,2 % celkových aktiv. Z toho tři čtvrtiny na poplatky soukromých fondů, z jejichž portfolií si mohou občané vybrat (pokud nechtějí státem investované portfolio), a zbytek jde na náklady státní penzijní agentury (PPM). Ta vybírá příspěvky, provádí zúčtování a zabezpečuje volný přístup občanů k informacím (o výnosech, nákladech i rizicích jednotlivých fondů).\nDruhou variantou duhového návrhu je průběžně financovaný systém „hypoteticky definovaných příspěvků“ (tzv. NDC). Tento systém, který v minulosti podporovala ČSSD, funguje ve Švédsku simultánně s FDC systémem v rámci prvního pilíře a samostatně např. v Polsku, Itálii či Lotyšsku. Ten není předfinancován a neumožňuje ani pojištění českých rizik zahraničními investicemi, ani efektivní alokaci pracovní síly v rámci Evropské unie (viz analýza Ondřeje Schneidera). Nicméně individuální účty jednotlivců alespoň zvyšují flexibilitu a transparentnost průběžného státního systému. Tím zlepšují informovanost občanů i politiků a usnadňují přesnější dolaďování parametrů systému (včetně efektivnějšího zohlednění počtu dětí a žádaného stupně solidarity). Takto snižují zhoubnou ekonomickou nejistotu a vytvářejí tlak na zajištění udržitelnosti systému, například tzv. balancujícím mechanismem nebo rezervním fondem.\nJak kapitálová, tak průběžně financovaná varianta duhového návrhu by proto byly mnohem lepší pro Česko než zabřednutí v současné patové situaci. V ní se jeví shoda napříč politickým spektrem a širokou veřejností jako utopie. Z toho plyne vysoká pravděpodobnost, že se nepoučíme z kypersko-řecké krize ohledně naší zranitelnosti vůči specificky českým rizikům. Navíc z prognóz demografického vývoje vyplývá, že v případě naší nečinnosti by se mohly stránky evropského tisku plnit zprávami o české penzijní krizi dříve, než si většina českých občanů připouští. A to všichni víme, že naše Achillova pata je spíše někde jinde. Občas ji policie najde v krabici od vína.


Ortopedie Eliška 16.12.2012\nDobrý den. V posledních 3 týdnech jsem dvakrát upadla na pravé koleno. Koleno bolelo, ale myslela jsem si, že jde jen o naraženinu. Nyní jen s obtížemi vyjdu/sejdu schody, či se zvednu ze sedu. Koleno mě také bolí, když ho mám delší dobu pokrčené. Mám navštívit lékaře, popř. jaké oddělení?? Děkuji za zodpovězení dotazu.\nJedná se zhmoždění kolena, není samozřejmě vyloučeno drobné nalomení. Spíše se bude jednat o zhmoždění kloubní chrupavky s následnými reaktivními změnami kloubní vžýstelky, synovitis. Jistě klid, chladné obklady, nesteroidní antireumatika typu Ibalginu.\nNepochybně je správné zajít na chirurgickou ambulanci k vyšetření kolena, provedení rtg snímku a dle nálezui znehybnění kolenního kloubu. Po skončení imobilizace následuje rehabilitace a fyzikální léčba.