Šest vět, které mohou zkrotit i Andreje Babiše – Nová republika\nDatum příspěvku 26. listopadu 2017\nÚstavní krizi, která hrozí vzniknout v důsledku nekompatibility vítěze voleb s ostatními politickými stranami, které se dostaly do Poslanecké sněmovny, a prohlášení prezidenta republiky, že je možné nechat vládnout menšinovou vládu bez důvěry i do konce volebního období, může vyřešit pouhých šest vět. Opoziční strany by je ovšem musely společně napsat do Ústavy. Hlasů na to mají v obou parlamentních komorách dost. Těch šest vět zní takto:\n1. „Usnesení Poslanecké sněmovny zavazuje vládu“. Tato věta by mohla být doplněna do článku 68 odstavce 1., hned za stávající text, který stanoví, že „Vláda je odpovědna Poslanecké sněmovně.“. Také by ji samozřejmě bylo možné dát do článku 68 jako samostatný odstavec.\n2. Druhá věta by mohla tu první zpřesňovat ohledně výkladu. Konkrétně takto: „Právní úkon vlády nebo člena vlády, který je v rozporu s usnesením Poslanecké sněmovny dle čl. 68 odst. 1 věty druhé, je neplatný od počátku“. Tato věta by mohla v článku 68 tvořit samostatný odstavec.\n3. Úplnou kontrolu nad činností vlády, která je přepokládána již v nynějším ústavním článku 68 by poslanci jako sbor mohli získat větou: „Právní úkon vlády, člena vlády nebo právní předpis vydaný vládou nebo jejím členem, může Poslanecká sněmovna zrušit svým usnesením.“. Tuto větu by bylo možné vložit buď jako samostatný odstavec do článku 68, nebo též do článku 76, který upravuje rozhodování vlády. Sněmovna by s ní získala i kontrolní pravomoc nad nařízeními vlády a vyhláškami.\n4. Funkčnost kontrolního systému za všech okolností, tedy i v případě rozpuštění Sněmovny, by mohla zajistit věta: „V době, kdy je Poslanecká sněmovna rozpouštěna, vykonává její kontrolní pravomoci vůči vládě Senát“. Opět by bylo možné tuto větu vložit jako samostatný odstavec do článku 68, nebo též do článku 33 či 35, které upravují problematiku rozpouštění Sněmovny a pravomoci Senátu během doby, kdy je Sněmovna rozpuštěna. Klidně by také všechny čtyři předchozí věty mohly tvořit i samostatný článek 68a.\n5. Obě komory by rovněž mohly posílit svoji kontrolní pravomoc nad činností vlády v rámci Evropské unie. Problematiku dnes upravují jednací řády obou komor, z nichž by se do Ústavy dala převzít jednoduchá formulace: „Stanovisko Poslanecké sněmovny i stanovisko Senátu ve věci připravovaného rozhodnutí mezinárodní organizace nebo instituce zavazuje vládu.“.\n6. V zájmu zamezení sporů o výklad tohoto ustanovení by mohla být doplněna zpřesněním: „Vláda nesmí v mezinárodní organizaci nebo instituci souhlasit s připravovaným rozhodnutím, jestliže k němu, nebo k jeho části, vyslovila svůj nesouhlas některá z komor Parlamentu.“\nPátou a šestou větu by bylo možné vložit do článku 10b odstavce 2 za stávající větu „Komory Parlamentu se vyjadřují k připravovaným rozhodnutím takové mezinárodní organizace nebo instituce způsobem, který stanoví jejich jednací řády“. Posílení pravomocí Senátu by ostatně mohlo přimět i senátory, aby novelu Ústavy schválili potřebnou většinou.\nTaková novela Ústavy by se vešla na tři stránky včetně důvodové zprávy. Mohla by být do jara projednána, schválena a vyhlášena ve Sbírce zákonů. Její schválení by mohlo být dokonce rychlejší než tři pokusy o sestavení vlády s následnými žádostmi o vyslovení důvěry.\nPokud by si zákonodárci „trochu pospíšili“, tak by se to dalo stihnout i rychleji. Andrej Babiš, jako vítěz voleb, který však pouze se svojí stranou ANO nedisponuje nadpoloviční většinou poslanců, by rázem přestal představovat „nebezpečí“ pro zbytek společnosti, který jej nevolil. O nějakém ohrožení svobody nebo demokracie by nemusela být už ani řeč. I menšinová a klidně jednobarevná Babišova vláda by musela, stejně jako kterákoli jiná, vládnout podle platných zákonů. Bez dohody s ostatními, nebo aspoň s části zákonodárců, která by tvořila nadpoloviční většinu, by tak Babiš nemohl měnit nejen zákony, na což potřebuje souhlas Parlamentu, ale ani vládní nařízení a ministerské vyhlášky. Pro ostatní strany by to představovalo výhodu, že by jednání Babišovy vlády mohli účinně korigovat bez nutnosti se s Babišem „ušpinit“. Tedy bez rizika, že dopadnou jako sociální demokraté v minulém volebním období, kteří na vládnutí s Babišem doplatili ztrátou dvou třetin mandátů ve volbách. Babiš, jako vítěz voleb, by tedy dostal možnost vládnout. Ovšem nikoli jako diktátor, který si může kdykoli na kohokoli „zakleknout“. Činnosti, které jsou nežádoucí z pohledu většiny společnosti, která ANO nevolila, by Sněmovna mohla Babišovi „zatrhnout“ svým usnesením, popřípadě některá z pohledu většiny Sněmovny sporná rozhodnutí vlády i zrušit. Babiš by pak klidně mohl svoji vládu řídit jako firmu. Ovšem nikoli jako firmu, jejíž je jediným vlastníkem, ale jako firmu, v níž je s 30% sice největším , nikoli však jediným akcionářem. Prostě by musel poslouchat Sněmovnu stejně, jako představenstvo ve firmě musí poslouchat příkazy dozorčí rady. Dozorčí rada je zástupce akcionářů stejně, jako jsou poslanci zástupci voličů. Nepřátelské převzetí ČR Agrofertem, před nímž řada komentátorů varuje, by tak mohlo být zažehnáno.\nTakto by poslanci mohli účinně zabránit vládě v reorganizaci bezpečnostních sborů, která by měla podobu „agrofertizace“ policie a dalších orgánů činných v trestním řízení. Čehož se mnoho lidí obává. Poslanci by jedním usnesením o zákazu zadávání státních zakázek Agrofertu mohli vyřešit i Babišův střet zájmů, který se neúspěšně pokoušeli řešit zvláštním zákonem v minulém volebním období. Většina poslanců nebo senátorů – a klidně i opozičních – by vládu mohla účinně úkolovat i ve věcech týkajících se EU. Vládě by takto mohlo být zakázáno přijímání imigrantů. Ale také blokování rozhodnutí orgánů EU o zrušení povinného přimíchávání biopaliv z řepky do pohonných hmot.\nObavy z dlouhotrvajícího vládnutí menšinové vlády bez důvěry veřejně prezentovala ODS. Předseda jejího poslaneckého klubu, Zbyněk Stanjura, při té příležitosti avizoval možnost legislativní úpravy pravomocí vlády bez důvěry. ODS by jí chtěla odebrat rozhodování o všech věcech, které nemají charakter „údržby rutinního chodu státu“. A hlavně zakázat všechna strategická nebo zásadní rozhodnutí. Všechny tyto požadavky popsaných šest vět zcela naplňuje. Ovšem nikoli jen ve vztahu k menšinové vládě nebo k vládě bez důvěry.\nPopsaná úprava by mohla být použitelná i v případě „normální“, či většinové vlády, která má důvěru Sněmovny. Mohla by vést k nastolení větší rovnováhy mezi vládou a Parlamentem. Naše státní zřízení je Ústavou konstruováno jako parlamentní demokracie. Vláda se podle Ústavy ze své činnosti má zodpovídat Poslanecké sněmovně. Poslanci však fakticky nemají možnost vládu účinně kontrolovat, nebo jí úkolovat. Dokud usnesení Sněmovny nejsou pro vládu právně závazná, tak mají charakter „dopisu tetě“. Vláda si s nimi klidně může bez obav i tapetovat toaletu ve Strakově akademii. Poslanci dnes mají jen jedinou – a to krajní – možnost, jak na vládu vyvíjet v rámci své kontrolní pravomoci účinný tlak. A tou je hrozba odepření důvěry vládě, respektive vyslovení nedůvěry vládě. Na vládu bez důvěry však už žádné páky nemají.\nK čemu to v praxi vede? Ke vzniku „kočkopsových vlád“. Často navíc vzniklých i za pomocí „přeběhlíků“. Pro koaliční formace zahrnující v sobě např. ODS, lidovce a Zelené, což byl případ druhé vlády Mirka Topolánka, která v roce 2007 získala důvěru Sněmovny, nějak neumím najít jiné pojmenování než „kočkopes“. Vždyť co má společného v oblasti programu ODS se Stranou zelených? Nejvyšší představitelé těchto stran měli společnou touhu vládnout. Ale každý měl jinou představu o tom, co by vláda měla dělat. V praxi tak společné vládnutí představovalo neustálé boje nejen vlády s opozicí, ale i vládních stran mezi sebou. ODS se sice podařilo zavést cosi jako „rovnou daň“, která ovšem v modifikaci dle Miroslava Kalouska (tehdy KDU-ČSL) nebyla tou rovnou daní, která měla všem lidem snížit daně, jak to ústy Vlastimila Tlustého před volbami slibovala ODS. Zeleným se podařilo zavést podporu biopaliv a slunečních a větrných elektráren. Ovšem tyto zákony byly schváleny ještě za první menšinové vlády premiéra Mirka Topolánka, která důvěru Sněmovny neměla. Fakticky tedy Zelení své angažmá ve vládě pojímali jako blokaci zrušení těchto zvýhodnění. Což ODS formou zvláštní daně na solární elektrárny provedla v dalším volebním období, když Zelení z Parlamentu zmizeli. Spokojený s tou vládou nebyl pořádně nikdo. Ani voliči vládních stran, či dokonce ani většina poslanců. Zelení poslanci nebyli nespokojení s tím, že nebyl zaveden zákaz víkendové jízdy kamionů. Část z nich i s postojem vlády ve věci umístění amerického radaru v Brdech. Poslanci za ODS, která se vždy profilovala jako strana hájící zájmy podnikatelů, byli nespokojeni jak s kalouskovou podobou „rovné daně“, tak i s řadou opatření, s nimiž vláda souhlasila v rámci EU. Snad nejvíce se to projevovalo při schvalování Lisabonské smlouvy. Vláda se prakticky neustále potácela na hranici pádu. Při schvalování vládních návrhů zákonů a hlasování o pozměňovacích návrzích se vládě dařilo držet jednotu často jen s pomocí hrozeb typu „tady někdo půjde bručet…“, jimž vstoupil do dějin tehdejší ministr vnitra Ivan Langer (ODS). Těžko se divit, že „slepencová“ vláda nakonec padla. Rebely u Zelených se sice podařilo donutit k hlasování proti pozměňovacímu návrhu o zákazu jízdy kamionů o víkendu. I Lisabonská smlouva nakonec byla schválena i přes odpor tehdejšího prezidenta a zakladatele ODS Václava Klause a rebelů v řadách ODS. Nakonec však rebelové z ODS krátce na to vládu položili, když hlasovali pro opoziční návrh na vyslovené nedůvěry vládě. A to dokonce během českého předsednictví v Radě EU.\nO mnoho lépe se nevedlo ani vládě premiéra Petra Nečase (ODS) v letech 2010–2013. Taky byla složena ze stran, která v programové oblasti neměly mnoho společného. Věci veřejné si v ní na ODS dokázaly vynutit schválení řady tzv. „protikorupčních“ zákonů, které se v praxi ukázaly jako velmi problematické. Za všechny stačí uvést zákon o veřejných zakázkách, který zavedl jako jediné vyhodnocovací kritérium nejnižší cenu, místo nejvýhodnějšího poměru cena/výkon. TOP09 si zase přes odpor části koaličních poslanců vynutila v rámci balíčku úsporných opatření provedení změn rozpočtového určení daní, které pěkně pustilo žilou větším městům, v nichž vládla ODS, ve prospěch některých malých vesnic, v nichž vládli zástupci Starostů. I tato vláda skončila předčasně. Do politického záhrobí jí paradoxně pomohly bezpečnostní složky, které za jejího úřadování dostaly řadu nových či silnějších pravomocí. Napřed s jejich pomocí byli pacifikování vlastní neposlušní poslanci, aby si pak policejní komando přišlo na Úřad vlády i pro premiéra.\nTotéž v bledě oranžovém platí i pro koaliční vládu ČSSD, lidovců a Unie svobody. V jednom volebním období 2002–2006 vláda padla dokonce dvakrát. I soudržnost této „kočkopsové“ koalice byla udržována zřejmě vydíráním a výhružkami za pomoci bezpečnostních složek. Víkendové návštěvy premiéra Vladimíra Špidly v sídlech českých zpravodajských služeb nakonec neunikly ani pozornosti novinářů. Stejně jako Špidlova záliba ve čtení přepisů odposlechů. A tím se dostáváme k zásadní otázce: Lze tuto praxi ještě vůbec nazvat parlamentní demokracíí? Tedy režimem, v němž má parlament vládu kontrolovat. Myslím si, že situace, kdy vláda vydírá poslance i s pomocí bezpečnostních sborů, jen aby si ještě chvíli udržela důvěru Sněmovny a vládla dál, se od původní myšlenky hodně vzdaluje.\nLogicky se nabízí otázka, jestli je k zajištění řádného chodu země a demokratického charakteru státu opravdu nezbytně nutné, aby vláda mohla vládnout pouze, pokud má důvěru Sněmovny. ČR tuto ústavní konstrukci převzala po bývalém Československu, které se zase při tvorbě prvorepublikové ústavy inspirovalo u západoevropských zemí. Není to přitom jediný myslitelný demokratický model vládnutí. V USA jsou výkonná a zákonodárná moc na sobě více nezávislé. A přitom se více kontrolují. Prezident USA, jakožto šéf vlády, je volen v přímé volbě. A odděleně jsou voleni členové Kongresu. Prezident si jmenuje vládu a ta už pak nemusí žádat o důvěru Kongres. A přesto nikdo nepochybuje o tom, že USA jsou demokratickou zemí.\nV západní Evropě model vlád s důvěrou parlamentu vznikal postupně. A v podstatě jako výsledek mocenského soupeření panovníků s parlamenty. Parlamenty a jejich předchůdci v podobě zemských sněmů nebo generálních stavů původně takovou pravomoc vůbec neměly. Stejně jako neměly moc zákonodárnou. Králové je mnoho století svolávali pouze v případě, kdy potřebovali jejich souhlas s vypsáním daní nebo vyhlášením války. A to také kvůli penězům. Zákonodárnou moc si parlamenty a jejich předchůdci vymohly na panovníkovi krůček po krůčku. Napřed jako spolurozhodování. Král se často výměnou za peníze z daní od 16. století zavazoval nevydávat další zákony bez souhlasu zemského sněmu. Do té doby si král vydával zákony, jak chtěl. A jen občas se jej podařilo stavům donutit k odvolání zákona – jako v případě zákoníku Majestas carolina vydaného Karlem IV. Teprve v době, kdy u nás vládl Rudlolf II. se o podobě zákonů král začal dohadovat se šlechtou a zástupci měst. Společně pak hledali nějakou pro obě strany přijatelnou podobu zákonů. Což lze považovat za jakousi zákonodárnou moc. Schvalování státních rozpočtů parlamentem pak vzniklo až po vlně státních bankrotů v 18. století. Stavy si tuto pravomoc na panovnících vynutili výměnou za pomoc při sanaci státní kasy. Teprve po další vlně rozpočtových problémů souvisejících s nákladnými napoleonskými válkami si parlamenty v 19. století vynutily pravomoc schvalovat vládu. Někde ve formě hlasování o důvěře vládě jmenované panovníkem. A někde dokonce ve formě schvalování každého ministra zvlášť. Tento model byl převzat do tvorby Evropské komise, kde každý komisař navržený členským státem musí sám získat důvěru Evropského parlamentu. Až úplně na závěr pak vznikl princip sestavování vlád z politických stran, které uspěly v parlamentních volbách. Až dokonce 19. století a někde ještě i ve 20. století, byla vláda jmenována panovníkem z řad jeho oblíbených spolupracovníků. Možností jak sytém uspořádat je samozřejmě více.\nV souvislosti s posílením kontrolních pravomocí Sněmovny – popsaných v oněch šesti větách -lze samozřejmě diskutovat i o otázce mechanismu vzniku vlády. A případně i nutnosti podmínky aby vláda požívala důvěru Sněmovny. V systému, kdy by Parlament mohl vládu úkolovat, nebo některé její kroky i zneplatnit, by zákonodárci bez rizika nástupu diktatury mohli klidně zrušit proceduru tří pokusů o sestavení vlády a jejího získání důvěry Sněmovny. Mechanismus by mohl být upraven tak, že v článku 68 by odstavec 2 nově zněl: „Prezident republiky jmenuje předsedu vlády na návrh předsedy poslaneckého klubu politické strany, která ve volbách získala nejvyšší počet hlasů“. V souvislosti s tím by pak mohl být upraven v článku 68 i odstavec 5. A to tak, aby se nerozlišovalo, jestli prezident republiky jmenuje členy vlády, která se jako celek jde ucházet o důvěru, nebo zda jde o výměnu ministrů. Odstavec by mohl znít jednoduše tak, že „Prezident republiky na návrh předsedy vlády jmenuje a odvolává ostatní členy vlády a pověřuje je řízením ministerstev nebo jiných úřadů“. O něco podobného se již jednou pokoušely společně ODS a ČSSD v rámci pokusu o novelu Ústavy předložené na základě dohody označované jako opoziční smlouva. Na jejím základě vládla v letech 1998–2002 menšinová jednobarevná vláda ČSSD, jejímž předsedou byl dnešní prezident Miloš Zeman. Její vznik umožnila na základě opoziční smlouvy ODS, když při hlasování o důvěře její poslanci opustili jednací sál, čímž po poklesu kvóra vládě umožnili získat důvěru. Už tehdy se mezi dnešním prezidentem Milošem Zemanem a jeho předchůdcem Václavem Klausem – a jejich ústavními specialisty – diskutovala možnost uzákonit v Ústavě právo vítěze voleb na sestavení vlády. A hlavně způsob jak řešit situace, kdy vítěz nemá k sobě kompatibilní koaliční partnery, s nimiž by získal většinu ve Sněmovně. Tato situace se přihodila nejen ČSSD v roce 1998, ale i ODS o dva roky dříve. Druhá vláda Václava Klause, v niž byli kromě ODS zastoupeni i lidovci a ODA měla dohromady pouze 98 hlasů. A nikdo jiný s nimi do vlády jít nechtěl. A popravdě řečeno oni ani nikoho jiného mezi sebe nechtěli. Už tehdy situaci zachránila nepsaná opoziční smlouva, kdy ČSSD umožnila vznik vlády odchodem z jednacího sálu při hlasování o důvěře. I tato vláda však padla po rozkolu uvnitř ODS, kdy se část poslanců původně zvolených za největší vládní stranu „trhla“ a vytvořila novou politickou stranu Unie svobody. Tehdejší prezident Václav Havel po tzv. Sarajevském atentátu ani nečekal na hlasování o vyslovení nedůvěry vládě a jmenoval úřednického premiéra Josefa Tošovského. Čímž vyrobil ústavní krizi. Tošovského úřednická vláda sice důvěru Sněmovny získala, nicméně Sněmovna krátce na to zvláštním ústavním zákonem zkrátila své funkční období a prezidenta republiky přinutila vyhlásit předčasné parlamentní volby.\nKdyž si takto zrekapitulujeme osudy všech vlád od založení ČR, tak snadno můžeme dojít k závěru, že stávající uspořádání není příliš stabilní a ani nepomáhá formovat politiku podle zájmu občanů vyjádřeného ve volbách. Za v podstatě jedinou standartní vládu, která ještě fungovala na principech zakotvených v Ústavě, lze považovat první vládu Václava Klause v letech 1992/3-1996. I uvnitř této vlády samozřejmě existovaly rozpory, např. mezi lidovci, tehdy vedenými Josefem Luxem a ODS premiéra Klause. Třeba o způsob finanční podpory zemědělství. Všechny tři strany tehdejší koalice ODS+KDU-ČSL+ODA však spojoval zájem na rychlé privatizaci státních podniků a liberalizaci zahraničního obchodu. Tento program dokázal vládu udržet pohromadě po celé funkční období. V období druhé Klausovy vlády už se přiostřující spory koaličních partnerů nemalou měrou podílely i na pozdějším pádu vlády.\nKdyž vezmeme v úvahu fakt, že odcházející vláda premiéra Bohuslava Sobotky, dovládla do konce volebního období jen díky tomu, že prezident republiky nepřijal demisi, kterou mu přinesl předseda vlády, tak nám vyjde, že za celých 24 let existence ČR jsme měli pouze dvě stabilní vlády. A to jedna z nich vznikla na základě opoziční smlouvy, která je dodnes vydávána za anomálii. Andrej Babiš tedy není první problém, který odhaluje slabiny našeho ústavního uspořádání. Mohl by však být tím faktorem, který způsobí vypracování a schválení nového funkčnějšího a demokratičtějšího řešení.\nKdyž dva dělají (nebo by mohli dělat) totéž, rozhodně to není vždy totéž.\npříprava války fašizmus manipulace a lži zdražování Rusko 5. kolona náš svět cenzura demokracie energetika média ekonomika válka NATO USA energetická krize volby Evropská unie EU Ukrajina


Reklamní formát - Banner na Emimino\nReklamní formát - Banner\nVaše bannery umístíme do diskuzních vláken, která čítají celkem 17 milionů page views měsíčně. Kampaň doporučujeme vložit do tematických diskuzí, které souvisejí s vaším produktem/službou. Návštěvníka reklama hned zaujme a vy máte další proklik.\nJak vypadají bannery na eMimino.cz?\nReklamní plocha je umístěná v nejčtenější části stránky. Bannerovou plochu zachytí každý, kdo listuje na další stránku diskuze. Prohlédněte si ceník bannerové reklamy a všechny typy brandigu a bannerů.


Materiál povlaku | Výrobce dodavatel z Taiwan Velkoobchod distributor\nNacházíte se zde: domácí -> produkty -> Funkční tkanina -> Materiál povlaku\nJsme technické Materiál povlaku výrobce, dodavatel, vývozce a továrna na Taiwan. Jsme také sloužit jako poskytovatel služeb a funkcí jako obchodního partnera pro zadávání zakázek produktů od výrobce pověsti vhodné kupujících. Jsme one stop shop pro všechny druhy výrobků. Poskytujeme širokou škálu služeb pro zákazníky, dodavateli, které splňují jejich potřeby. Náš závazek minimalizuje kupující podnikatelské riziko při nákupu přes nás, když jsme udržet pravidelnou kontrolu kvality během výrobního procesu a zajistit koordinaci s prodejcem včasné dodání.\nmodel: FF 11-6\nNabízíme odrůdy potaženého materiálu, jako je TPU,PU,Vinyl,31-P zdarma.Podle jeho funkce a použití,různé požadavky na tloušťku a vodu jsou k dispozici na vyžádání.


Revoluce žere své děti: Rowlingová obviněna z transfobie. Kdo se postaví, bude smeten. Jak si užít v kriminále? Navrátilová ve vlastní pasti. Kruh se uzavřel: Feministky vidí konec cesty. Stanou se z žen podřadné bytosti? | PROTIPROUD\nBranislav Michalka na křiklavých případech současnosti ukazuje, jak se každá revoluce vždy zvrhne v nekontrolovatelné běsnění, až nakonec zničí ty, kteří ji rozpoutali\nTento týden proběhla v médiích zpráva o tom, že se autorka známé okultistické knižní série "pro děti" o Harry Potterovi, J. K. Rowlingová dopustila kolosálního zločinu: vyjádřila se ironicky k nejnovějšímu výhonku levicového "newspeaku", který, aby se vyhnul pojmu "žena" o ženách, které se cítí být muži, upřednostňuje nový termín -" lidé, kteří menstruují ". Rowlingová na adresu tohoto novotvaru publikovala poznámku: "Lidé, kteří mají menstruaci? Přísahala bych, že se jim nějak říká. Pomozte mi s tím někdo. Zany? Zumy? Žedy?"\nNechtěně do tábora "temnoty"\nPoznámka vyvolala celosvětovou hysterickou reakci, v níž byla Rowlingová obviněna z transfobie neboli novodobé formy zločinu, spočívajícího ve strachu/odporu k transsexuálům. Nechal se slyšet i filmový představitel malého okultistického premianta Harryho Pottera, Daniel Radcliffe. Ten se samozřejmě transgender žen zastal a snad ve strachu o byznys, jímž si dopomohl k dobrému bydlu, dodal: "Čtenářům, kteří mají nyní pocit, že je jejich zážitek z knih o Harrym Potterovi pošpiněn či přímo zničen, odkazuji, že se hluboce omlouvám za bolest způsobenou těmito výroky."\nNení to však první zločin tohoto druhu, kterým se spisovatelka zapsala do análů ideové kriminality. Již v roce 2018 kladně reagovala na twitterový příspěvek o tom, že transsexuální ženy jsou zkrátka "muži v sukni." Minulý rok se zase zastávala britské vědkyně May Forstaterové, která tvrdila, že transsexuální ženy nemohou nikdy dokonale změnit své biologické pohlaví, což vědkyni nakonec stálo kariéru.\nPozoruhodné přitom je, že Rowlingová se vždy zastávala homosexuálů a jim podobných alternativních sexuálních menšin. O těch, kteří měli na homosexualitu nepěkný "tmářský" názor si zajisté myslela své. A hle, už je i ona s tmáři v jedné ohradě. To jsou zákony revoluce. Požírá své děti. Ten kdo byl ještě včera radikálem, se řízením revoluční logiky stane druhý den oportunistou, aby na třetí den skončil jako reakcionář. Protože revoluce pokračuje a kdo se jí postaví do cesty, toho smete.\nPod "gilotinu" nepůjdou jen ti nejpokrokovější\nRowlingová není jediným případem. Jsou jejich po světě celé stovky, především bývalé a současné celebrity, které se v minulosti angažovaly v liberálních tématech, aby dnes čelily obviněním, že jsou představiteli sil temnoty. Tento revoluční mechanismus funguje už celá staletí. Během Francouzské revoluce se ocitly představitelé první revoluční vlny brzy pod gilotinou, ale ani to nepomohlo druhé vlně, která je tam poslala, protože brzy se tam ocitli také. Soudruzi Bucharin, Ordžonikidze i Radek (abychom byli internacionální) také posílali reakční živly na popravu, aby se brzy sami ocitli tamtéž.\nDalší "obětí", jež spadla do pasti, kterou sama pomáhala instalovat, je bývalá tenisová hvězda Martina Navrátilová. Tato, žena, která dlouhodobě prezentovala své lesbické sklony a intenzivně se angažovala v podpoře homosexuálního stylu života, se stala, podobně jako Rowlingová, terčem invektiv po svém protestu proti účasti tzv. transgender "žen" na ženských sportovních akcích. Kauza měla dopad i na její funkce: byla odvolána z pozice Ambasadorky organizace Athlete Ally, která se věnuje podpoře LGBT sportovců a sportovkyň.\nPříčinou celé hysterie bylo její vyjádření na pravidelném blogu, který publikuje web Sunday Times, ve němž označila transgendrové "sportovkyně" jako "muže, kteří chtějí být ženami." K tomu dodala, že možnost jejich soupeření s ostatními ženami je nefér: "Nemůžete jen tak sami sebe prohlásit za ženu a najednou pak soutěžit se ženami. Musí existovat nějaké standardy, a to že má někdo penis, ale bude soutěžit se ženami, tímto standardům neodpovídá." Po zveřejnění svého blogu se okamžitě ocitla na černé listině a představitelé sdružení Trans Actual její slova označili za "pobuřující a hluboce transfobní."\nAni být "transgender" už nestačí\nRevoluce však chvátá vpřed. Ukázalo se, že ani to, když se někdo nechá přeoperovat a považuje se za transgender osobu, mu nezaručuje klidný život v revolučních časech. Stačí si nepočínat dostatečně korektně a uhnout byť jen o milimetr od revolučního kánonu víry - a už následují sankce a ostrakizace. Na vlastní kůži to pocítil muž, který se dnes oficiálně jmenuje Debbie Haytonová. Transgender muž, který byl učitelem fyziky v anglickém hrabství Midlands, žil do roku 2012 stále jako muž. Pak se dal "léčit" a stal se "ženou".\nAž do tohoto bodu by bylo vše podle těch nejlepších revolučních kritérii. Vloudila se však chybička a ze vzorového tolerantního občana Británie se stal "nenávistník". Co to způsobilo? Debbie se totiž vyjádřil, že "pohlaví se zcela změnit nedá a uvnitř zůstanete stále biologickým mužem". Tento svůj postoj demonstroval i nošením trička s nápisem "Trans ženy jsou muži".\nRevoluční síly zpozorněly a Haytonovi momentálně hrozí vyloučení z LGBT komise, která spadá pod Kongres britských oborů. 12 jeho kolegů iniciovalo disciplinární řízení a zaslali generální tajemnici stanovisko, v němž obvinili Haytona, že: "vyjádřením alternativních postojů šíří nenávistné projevy vůči transsexuální komunitě".\nZ revolucionáře se stal reakcionář - ani nezpozoroval jak.\nPanika v řadách feministek a lesbických žen\nTo, co zpočátku vypadalo jako nevinná hra na rozšíření sexuálních alternativ, nabírá dnes značný spád. Po první vlně revolucionářů, kdy se angažují různí idealisté, se revoluce institucionalizuje. Druhá vlna již neoplývá oním idealismem, zato je z revoluce odhodlána vytřískat maximum výhod a benefitů.\nA tak se začínají objevovat vypočítaví muži, kteří se rozhodli, že využijí situaci. V anglické věznici se například zkušený kriminálník prohlásil za ženu, a tak ho přesunuli do ženského oddělení. Tam nerušeně znásilňoval po nocích ženy. Vysocí svalnatí sportovci, kteří se ze dne na den prohlásili za ženy, sbírají jednu medaili za druhou, což by se jim v mužské konkurenci samozřejmě nepodařilo. Muži, kteří chtějí zaparkovat na místech vyhrazených pro ženy, se policistům, kteří je napomínají, smějí do obličeje a tvrdí, že se právě cítí být ženami.\nKruh se uzavřel. Právě ženy, které byly na začátku tohoto "osvobozování", se nakonec stanou skutečnými oběťmi. Budou se muset podělit o svou důstojnost, pozice a práva s novými "ženami". Tyto nové "ženy", které vůbec nemusí být transgender osoby ale jen vypočítavci, kteří ucítili svou příležitost, je snadno vytlačí. Jsou svalnatější, rychlejší, silnější.\nNěkteré feministické organizace v USA to už pochopily - a vznikají surrealistická spojenectví mezi konzervativními ženami a feministkami. Najednou vidí až na konec cesty, na němž se ukazuje totální devalvace slova "žena". Žena, která byla v evropské křesťanské kultuře předmětem zbožňování a úcty se stane předmětem posměchu a parodování. Každý muž, který se bude chtít zbavit nějaké odpovědnosti, nebo bude chtít získat nějaký prospěch, se prohlásí za "ženu".\nNakonec, obávám se (a skutečně se obávám), bude posílena prestiž maskulinity natolik, že se vrátíme hluboko do předkřesťanských dob a být ženou bude opět sociálním bytím druhé kategorie.\nMichalka, Transgender, Transfobie, LGBT, LGBTI, Celebrity, Rowlingová, Harry Potter, Politická korektnost, Feminismus, Pohlaví, Gender,


Tipy a triky :: gogorna\nV rámci království Gogorna začal v začátcích našeho hraní jako první experimentovat s velkým dohledem Velmistr LaTT Takyjsemsisek. Všechny nás doslova šokovalo, kam až dohlédne. Popis a návod jak na to ale nikdy na královských stránkách Gogorny nevyšel. Nyní tedy opožděně platíme dluh a společně s Velmistrem Shadowfilem jsme připravili...\nTnT - Run na 250, Fenomén Podkovářská\nVětšina tipů a triků nám postupně zestárla, část rubrik určitě obnovíme. Renovovat vše by ale bylo příliš pracné, takže bude jednodušší zavést novou rubriku v moderním střihu. Postupně probereme některá témata a podělíme se o některé Tipy ´n´ Triky.\nMonster planet: život v podzemí VI\nKatakomby prošly radikální změnou a na našem oblíbeném informačním kanálu o nich přinášíme řadu informací, které vám mohou být k užitku.\nMonster planet: život v podzemí V.\nOblíbený informační kanál, zabývající se příšerologií, přináší díl věnovaný "Klíčníkům".\nMonster planet: život v podzemí IV.\nČtvrtý díl o životě v podzemí na oblíbeném informačním kanálu Gogoland 3: Monster planet.\nMonster planet: život v podzemí III.\nTřetí článek zabývající se příšeropisem podzemí.\nHerní poradna pro začínající a mírně pokročilé hrdiny Gogolandu. Poradnu vede Sférický chodec REMD z frakce Pekelných rytířů. Exkluzívně pro hrdiny Gogolandu.\nMonster planet: život v podzemí II.\nDruný díl oblíbeného pořadu se znovu vrací do podzemí, abychom si představili endemitní tvorstvo.\nRady, tipy, triky, odkoukáno\nJsem kronikář a mým úkolem je zapisovat skutky, hrdinství ale také myšlenky vás, skutečných hrdinů. Pokaždé, když se s vámi vidím, získám nové poznatky o hře. Všichni máte spousty zajímavých postřehů, vylepšení, zkratek, tipů. Já bych sám nikdy na takováto vylepšení nepřišel. Hluboce před vámi smekám. S radostí se nicméně ujmu role...


Foto report neděle, 22.11.2015 09:40 - přejít do komentářů\nV Jihlavě 2.759 diváků, nápis na podporu Paříže a support v dešti...\nPrvní zápas 14. kola Synot Ligy hostil domácí celek FC Vysočina Jihlava tým z Jihomoravské metropole, tedy Zbrojovku Brno.\nFanoušci Vysočiny si na začátek utkání připravili nápis na uctění památky obětí útoků v Paříži, za což sklidili od celého stadionu potlesk.\nOba tábory fanoušků se do fandění pouští od první minuty zápasu.\nHostující sektor čítá okolo 160 fanoušků kteří ověšují celý sektor vlajkama. I přes vydatný déšť a nekrytý sektor! se někteří fanoušci Brna nebojí jít "do půl těla" a je vidět že zápas si užívají.\nCelková návštěva zápasu byla 2759 diváků kteří po bezbrankovém prvním poločase viděli nakonec domácí výhru 2:0.\nHannibal1913 25.11.2015, středa, 19:35 + 0 - 0\nSAMOT3: Nikdo to netvrdí... Každopádně platí (a po zápase se Znojmem, kdy jsme byli v sektoru hostí), že je u nás lepší akustika právě v sektoru hostí. I když i tak to stojí za hovno samozřejmě\nSAMOT3 25.11.2015, středa, 19:16 + 0 - 0\nHannibal1913 : Vím že náš sektor stojí za velký hovno ale ten Váš není o moc lepší :P\nHannibal1913 24.11.2015, úterý, 18:10 + 0 - 0\nPočasí bylo opravdu příšerný. Do toho sektor v Jihlavě, to je kapitola sama o sobě. Počet byl okolo těch zmíněných 200hlav, což byla před zápasem tak nějak očekávaná cifra. Na tu všechnu bídu (včetně výkonu na hřišti) se fandilo celkem dobře a já jsem si to užil.\nPustá Polom 24.11.2015, úterý, 12:18 + 0 - 0\nSFC : Já bych řekl, že v souvislosti se zápasem Jihlava-Brno se nedá o derby mluvit. Pochybuji, že nějaký Zbrojovák to takto bere...:-) To je jako kdyby si řekl, že bude derby mezi Boleslaví a Jabloncem...:-D\nPustá Polom 24.11.2015, úterý, 12:16 + 0 - 0\nTo si teda nemyslím, že by měl být počet Brna zklamáním. Každý ví, jak na tom Zbrojovka poslední roky je a když k tomu přičtete neatraktivního soupeře, pátek večer a strašné počasí, tak se mi ten počet hostů zdá teda slušný.Za stejných podmínek by Zbrojováků bylo v Olomouci, nebo Zlínu minimálně o 100 víc...Navíc Brno nemá fankluby po republice tak jako třeba Baník, Sparta, nebo Slavia...\nStanley 23.11.2015, pondělí, 13:43 + 1 - 0\nPro ostudu: Ve vyprodaném sektoru pro hostující fanoušky se navzdory poměrně časnému pátečnímu termínu a hrozivé předpovědi počasí sešlo přes 200 Zbrojováků.\n!SFC! 23.11.2015, pondělí, 13:22 + 0 - 0\nTen pojem jsem použil proto, že se utkala dvě moravská mužstva a v jiných případech jsou takto označované i jiné zápasy (např. Brno-Olomouc, Slovácko-Zlín). Brňany jsem pochválil mj. proto, že vzhledem k několika faktorům (termín, počasí...) byl pro mě osobně jejich počet překvapením. Co na mém prvním příspěvku bylo tak k nepochopení opravdu nevím...\nGreif 23.11.2015, pondělí, 08:27 + 0 - 0\nNevím mě přijde že je jich jak bylo nás cca přes 100 ..\nhodný_pán88 23.11.2015, pondělí, 01:44 + 0 - 0\n!SFC!: pokud je vzdálenost 90 km mezi městy a stále je to považováno za derby, tak to máme derby každý 3. zápas v lize pomalu.\nzbarda 23.11.2015, pondělí, 01:06 + 0 - 0\nTak jestli tohle má být derby, tak ten počet tomu absolutně neodpovídá..\n!SFC! 23.11.2015, pondělí, 00:35 + 0 - 0\nSlušný počet Zbrojováků na nevhodný páteční termín. Derby jak má být.\nzbarda 23.11.2015, pondělí, 00:27 + 0 - 0\nNení ten počet Brna ostudou?\nStanley 22.11.2015, neděle, 14:34 + 0 - 0\nJenom ještě doplním, že všichni byli v sektoru až na posledních asi 10 fotkách, kdyby se to zase někomu nezdálo..:-)\nStanley 22.11.2015, neděle, 14:06 + 0 - 0\nZ Brna bylo kolem 200 lidí..


Unikla kódová označení Galaxy Watch5, potvrzují model Pro – Samsung Magazine\nDo éteru unikla kódová označení příštích chytrých hodinek Samsungu Galaxy Watch5. Potvrzují, že se pracuje na modelu Pro, jak před několika týdny exkluzivně informoval web SamMobile, i když konečný název se pořád může samozřejmě lišit.\nPodle nizozemského webu Galaxy Club, který citoval server SamMobile, nesou Galaxy Watch5 kódová označení Heart-S, Heart-L a Heart-Pro. První název pravděpodobně odkazuje na nejkompaktnější verzi hodinek (podle všeho měřící 40–42 mm). Je spojena s modelovým číslem SM-R90x. Druhý název by měl odpovídat většímu modelu hodinek (44 nebo 46 mm), který je spojen s modelovým číslem SM-R91x.\nA konečně, označení Heart-Pro podle webu odpovídá modelovému číslu SM-R92x. Jestli se tato varianta bude „ve finále“ skutečně nazývat Galaxy Watch5 Pro, však v tuto chvíli nelze se stoprocentní jistotou říci. Ať už se bude jmenovat jakkoli, měla by se každopádně nabízet v jedné velikosti.\nTato varianta, jak již dříve SamMobile informoval, bude disponovat bez nadsázky obří baterií. Ale i verze skrývající se za označením Heart-S si v tomto ohledu polepší, podle regulátora Safety Korea bude její kapacita činit 276 mAh, což je oproti 40mm variantě hodinek Galaxy Watch4 o 29 mAh více. Galaxy Watch5, které podle posledních neoficiálních informací nebudou disponovat unikátní zdravotní funkcí, jak se předtím myslelo, by měly být představeny v srpnu.\nTémata: Galaxy Watch4, baterie, funkce, Galaxy, Galaxy A, Galaxy Z


První letošní krosnění - konečně... - Mechové stránky - Motorový paragliding\nPrvní letošní krosnění - konečně...\nSobota 9. únor 2008\nUž se mě tomu ani nechtělo věřit - o víkendu prý bude hezky... a ono opravdu bylo. Zuzle jsem naštěstí udal babičkám a tak jsme se mohli s kamarády sejít krátce po poledni na naší oblíbené louce.\nSešli jsme se tři, já, ViDo a s Anglie dorazil na dovolenku kamarád Condom. Ono bylo vlastně hezky kvůli němu. Když jsme mu psali ať snad ani nejezdí, že už je tady od podzimu hnusně a ať si raději lebedí v pravých anglických mlhách, které jsou zajisté snesitelnější něž naše inverze, nevěřil a trval na tom ať mu nabijeme baterku do krosny, že se určitě bude létat – a ono jo!\nDopoledne to sice vypadalo všelijak, ale nakonec mraky vyklidily oblohu, sluníčko svítilo a větřík vál tak nějak ze všech stran. Dvakrát jsme změnily místo startu, ale nakonec se nám všem povedl start na jedničku, seřadili jsme se do hejna a vyrazily na výlet.\nNaposledy jsem letěl někdy v říjnu a tak jsem se před startem zaobíral detaily jako kam patří která přezka, na co je tenhle knoflík a kudy že to mám provléci tento popruh... Není proto divu že až po startu jsem zjistil že jsem na zemi nechal sluneční brýle a hlavně že jsem celkem odbyl fázi navlékání se do vrstev oblečení. Byla mě trošinku zima. To že jsem se nehodlal zdržovat zapojováním vyhřívaných rukavic když je na zemi tak krásně teploučko byla poslední, zato však zásadní chyba.\nPo startu jsme si to zamířily na západ (ono u nás pro samá CTR zas na výběr moc není). Koukli jsme na oblíbený rybníček bahňáček u vesničky Říčky, dál na Velkou Bíteš kouknout jestli už se neodzimovali volnomyšlenkáři co se tak rádi vlekají na práškařské ploše Nové Sadym pocourat trochu po okolních rybnících – Vysočina je nádherná v každém ročním období...\nAle konec idylky. Už nad Domašovem mě byla zima, nad Bíteší už mě byla i kosa a nad Novými Sady jsem zahlásil do vysílačky že otáčím zpět na základnu... to už jsem necítil konečky prstů a nudle u nosu přestala vlát – zmrzla... Dát si ruce do klína a ohřát se jsem neměl v živém ovzduší odvahu, ono to celkem houpalo a občas i ouško pláclo radostí že se blíží jaro – ViDo se pak na zemi přiznal že mu radostí plácla půlka padáku :o)\nOtočil jsem o 180 a s nelibostí jsem zjistil že zpět to bude trochu proti větru. Ubral jsem trochu výšky a ono se to naštěstí rozletělo. Zkontroloval jsem kamaráda co létá ve Stanovištích jestli už nezahájil sezonu, pak jsem si to namířil na Zbraslav – nejkratší cesta domů. Ve Zbraslavi na mě již tradičně mával kolega letec Radim. Většinou mu jen zamáváme a letíme dál, ale mě už byla fakt kosa a tak se zrodila myšlenka přistát! Ale kdepak je louka nazývaná Bajkonur co má za chalupou? Zuřivý zemědělec ji zoral... ale koukám že Radim má větrný rukáv přímo na zahradě a tak sedám tam. Radim napřed nechápal proč s ním nemluvím a proč mě dojetím tečou slzy – ale když viděl že mám jen tenké rukavice bez vyhřívání pochopil a nabídl teplý čaj. O tisíceré díky!!!\nKamarádí se zatím přehnali směrem k domovu a start z miniplácku při tomto větru nepřipadal v úvahu a tak mě Radim ten kousek hodil autem – aspoň s námi pak pokecal na louce. Není nad to mít kamarády.\nTož dobré to bylo a příště už rozhodně zateplení nepodcením.


Příchuťe CUCKOO Shake and Vape - Vape shop v centru Liberce\nÚvod\t Novinky Příchuťe CUCKOO Shake and Vape\nPříchutě CUCKOO jsou vyráběny ve spolupráci předních odborníků z Malajsie a Kanady. Jsou dodávány ve 120ml Chubby Gorilla Unicorn lahvičkách, které obsahují 15ml koncentrátu. Uživatel tak pouze přidá bázi do lahvičky, zatřese s ní a má hotový e-liquid.Výroba probíhá za nejpřísnějších hygienických standardů ve farmaceutické laboratoři. Jedná se o koncentrát, který se kape do báze. Příchuť může být použita pouze jako aroma do bází....nejedná se o hotový liquid.


Budování pěkného, plnohodnotného a romantického vztahu rozhodně není postavené na svíčkách, víně a večeři jednou v týdnu. Je to o každodenním překvapování příjemnosti. Zkuste to s námi a vykročte k novému vztahu i se starým partnerem.\nPolibek je základem\nNezpronevěřte se pravidlu polibek třikrát denně. Ráno, při setkání a na dobrou noc. Je to však jen minimum, jehož zvyšování udělá váš život o několik úrovní lepší. Polibky v nás startují tvorbu radostných hormonů. No a co může být romantičtější a lepší, než dát si upřímnou pusu?\nVelké rodiny jedí spolu. I ty šťastné a soudržné. Je to vidět hlavně v částech světa, kde rodina znamená něco posvátného. Západní civilizace se vzdala rodinných rituálů výměnou za zhlédnutí televizoru, čtení novin a různých času jedení. Zkuste s partnerem jíst spolu alespoň večeři. Uvidíte, jak to zlepší vaše fungování. Sdílet jídlo s někým, koho máte rádi, je velmi romantické. I když vám jen podá slánku nebo přisune židli.\nKaždý den se spolu zasmějte\nPokud si nepamatujete, kdy jste se spolu naposledy smáli, tak máte pravděpodobně vážný vztahový problém. Ten může vyústit až do vztahu před rozpadem. Najděte si denně důvod zasmát se spolu, obejmout se a být chvíli šťastní, i kdyby kolem zuřila bouře. Je to nesmírně romantické, ačkoli se to na první pohled může zdát nepodstatné. Uvidíte, jak to změní váš společný život na lepší. I kdybyste si měli pomáhat vtipy.\nSvíčka je dobrý společník\nSvíčka u stolu, na svícnu v ložnici, nebo jen tak večer u televizoru. Je to levné, pěkné a náladu zlepšující dekorace. Od sledování plamene svíčky není nikdy daleko k držení se za ruce. Využít můžete například i vonné lampy, nebo ty solné. Přinášejí do interiéru kus estetiky i skutečně romantické nálady.\nJen tak projít kolem sebe a věnovat si pohlazení. Je to zdarma, netřeba žádnou speciální přípravu ani náladu. Dotyk člověka je překonáním vzájemné intimní zóny. Proto je nám příjemný pouze s někým, koho máme rádi. Častým dotýkáním vzniká mezi partnery pouto, které jen tak nějaká hádka, nebo neshoda názorů nepřetrhne. Dotýkejte se navzájem co nejčastěji.\nMějte na paměti, že tyto maličkosti jsou pro váš vztah velmi důležité a měli byste využít každého vhodného okamžiku. Ale tyto něžnosti by rozhodně neměly zůstat pouze na vaší straně - určitě by měly být vzájemné.\nNemá na „to“ chuť? Zkuste afrodiziaka.


Roboti nečetli Bravíčko. Umělá inteligence zkoušela flirtovat, většinou s úsměvnými výsledky | Radio Wave\nRoboti nečetli Bravíčko. Umělá inteligence zkoušela flirtovat, většinou s úsměvnými výsledky\nAmerická vědkyně Janelle Shane zjišťovala, jestli je umělá inteligence v současné době schopná flirtovat|foto:Profimedia\nVědkyně Janelle Shane z amerického Colorada se snažila zjistit, jestli je umělá inteligence v současné době schopná flirtovat. Osobní asistenti, jako je třeba Siri, Alexa nebo Google Assistant, to zatím nezvládají. Janelle Shine se ale rozhodla testovat pokročilejší formu umělé inteligence. Výsledky popsala na svém blogu a na webu se jim věnuje taky newyorský magazín Vice.\nShane si pro test vybrala skupinu čtyř robotů a využila umělou neuronovou síť napodobující lidský jazyk GPT-3. Ta je schopná podle znalostí jazyka odhadnout pravděpodobné pokračování jakéhokoliv textu. Podle vědců je síť tak pokročilá, že její výsledky často lze jen velmi těžko odlišit od materiálu napsaného skutečným člověkem z masa a kostí.\nVědkyně tedy požádala roboty, aby doplnili konec článku, který začíná takto: „Tohle jsou nejlepší balicí fráze roku 2021. Ohromte svoji lásku a zabodujte!“ Srovnávala odpovědi čtyř druhů různě pokročilé umělé inteligence. U těch propracovanějších se objevovaly odpovědi jako „Miluji tě. A je mi jedno, jestli jsi pes v baloňáku“, „Mám přesně čtyři samolepky. Potřebuji, abys byla tou pátou“, „Jsem jak zmrzlina. Můžeš mě nechat nějakou dobu v mrazáku, ale pak roztaju“, „Máš krásný obličej. Mohl bych dát tvoji fotku na osvěžovač vzduchu? Chtěl bych mít tvou vůni stále při sobě“ nebo rovnou „Vezmeš si mě?“.\nRobot s méně pokročilou umělou inteligencí potom odpovídal frázemi, které ve spojitosti s flirtováním nedávaly vůbec smysl. S výroky „Legrační svetry za 15,99 dolarů“ nebo „Nákup omezen na jeden kus“ by tedy pravděpodobně při námluvách nezabodoval.\nKompletní přehlídku bizarních balicích frází všech robotů najdete na blogu autorky výzkumu.


Sedmdesát pět let krasnodonské Mladé gardy\nČinnost ilegální odbojové organizace\nMěsto Krasnodon leží přibližně 35 kilometrů jihovýchodně od Lugansku (tehdejšího Vorošilovgradu), hlavního města Luganské lidové republiky (tehdejší Vorošilovgradské oblasti Ukrajinské SSR), deset kilometrů západně od hranice Ruska (tehdejší RSFSR). Okupace města německými fašisty začala 20. července 1942.\nBrzy po začátku okupace se objevily první letáky, hořela nová sauna v německých kasárnách. To začal konat mladý chlapec Serjoža Tulenin. Sám. 12. srpna 1942 mu bylo 17 let. Letáky psal na kousky starých novin, policisté je často nacházeli ve svých kapsách. Začal shromažďovat zbraně. Nepochyboval, že se budou hodit. On jako první vytvořil skupinu mladých, připravených k boji. Zpočátku měla osm členů. Začátkem září už ve městě existovalo několik na sobě nezávislých skupin. Posílili je vojáci Rudé armády Jevgenij Moškov, Ivan Turkenič, Vasilij Gukov a námořníci Dmitrij Ogurcov, Nikolaj Zukov, Vasilij Tkačov. Dohromady měly všechny skupiny 25 členů.\nZaložení Mladé gardy\nZaložit jednotnou ilegální mládežnickou odbojovou protifašistickou organizaci bylo rozhodnuto 30. září 1942 v hornickém městečku Krasnodonu na východě tehdejší sovětské Ukrajiny. Tehdy došlo ke schůzce členů několika malých odbojových skupin, byl přijat plán založení jednotné ilegální organizace, plán konkrétní činnosti a ustanoven štáb organizace. Jeho členy byli Ivan Zemnuchov\n- náčelník štábu, Vasilij Levašov\n- velitel hlavní skupiny, Zora Aruťuňanc a Serjoža Tulenin. Komisařem se stal Viktor Treťjakevič. Všichni přijali Tuleninův návrh, aby se organizace jmenovala Mladá garda. Ke sjednocení různých ilegálních skupin došlo 2. října 1942. Později byli do štábu MG doplněni Uljana Gromovová, Ljubka Ševcovová, Oleg Koševoj a Ivan Turkenič. Ve složení štábu později došlo ke změnám.\nMladou gardu založili mladí chlapci a děvčata z krasnodonských škol, zejména z Gorkého školy, Vorošilovovy školy a školy z hornické osady Pervomajka. Později se MG spojila s podobnou odbojovou organizací ve vsi Krasnodonu, ležící asi 10 kilometrů západně od města Krasnodonu. Členů Mladé gardy bylo 71 (47 chlapců a 24 děvčat), z toho členů do 18 let 55, nejmladšímu bylo 14. Dohromady i se spolupracovníky čítala Mladá garda 110 chlapců a děvčat. Její jádro tvořili členové Komsomolu. Mnozí do něj vstupovali v době členství v Mladé gardě. Později se stal velitelem MG Ivan Turkenič a komisařem Oleg Koševoj. MG fungovala ve spojení s místní ilegální komunistickou organizací v čele s Filippem Ljutikovem.\nNejvětší akcí Mladé gardy bylo osvobození 70 válečných zajatců z německého koncentračního tábora poblíž Krasnodonu 15. listopadu 1942. Mladogvardějci osvobodili také 20 válečných zajatců z nemocnice. MG disponovala radiostanicemi a tiskárnou. Díky tomu rozšířila na pěti tisících antifašistických letáků 30 druhů informací vyvracejících německou propagandu o vítězství wermachtu pod Moskvou a u Stalingradu, a informace o blížící se frontě a o úspěších Rudé armády. K povzbuzení nálady obyvatel okupovaného města sloužilo také vyvěšení osmi rudých vlajek na nejvyšších budovách města k příležitosti 25. výročí VŘSR. Když ráno 7. listopadu 1942 lidé uviděli vlát rudé vlajky, říkali si radostně: »Vědí o nás, naši na nás nezapomněli!« V prosinci roku 1942 mladogvardějci zapálili budovu, v níž shořely seznamy Krasnodonců určených k transportu do Německa, sovětské prameny později odhadovaly, že se tak podařilo zachránit před transportem až 2000 lidí. Mladí lidé shromažďovali i zbraně a náboje, zapalovali a infikovali obilí, přepadávali vojenská auta, přeřezávali telefonní dráty a ukořistili fašistům pětisethlavé stádo skotu, které rozehnali po okolí.\nVeškerou činnost dělali tito chlapci a děvčata na hraně života a smrti. Je lehké jít po ulici, když skoro u každého domu visí upozornění, že za nevydání zbraní bude člověk zastřelen? A na dně tašky, pod bramborami, leží dva granáty a je třeba s neutrálním výrazem projít kolem několika desítek policistů, přičemž každý vás může zastavit. Začátkem prosince 1942 měli mladogvardějci v tajném úkrytu 15 automatů, 80 pušek, 300 granátů, 15 tisíc nábojů, 10 pistolí, 65 kilogramů výbušnin a několik set metrů zápalné šňůry. A je lehké krást se v noci kolem německých hlídek, přičemž tomu, kdo se objeví venku po šesté hodině večerní, hrozí zastřelení? A přitom většina akcí mladogvardějců se odehrála v noci.\nV době příprav na ozbrojené povstání a připojení se k blížícím se vojskům Rudé armády byla organizace vyzrazena a většina jejích členů zatčena. Zatýkání začalo 1. ledna 1943. Všichni mladogvardějci byli ve vězení mučeni a 49 jich bylo 15., 16. a 31. ledna 1943 popraveno. Byli zastřeleni a svrženi do šachty hlubinného dolu č. 5, část z nich byla svržena do šachty ještě zaživa. Anatoliji Kovaljovovi se podařilo cestou k šachtě z korby nákladního auta utéci, ale později zmizel beze stopy.\nTřinácti mladogvardějcům se podařilo na příkaz štábu MG se ukrýt, ale mnozí se nedožili osvobození. Dva z nich, Serjoža Tulenin a Oleg Koševoj, byli později také zatčeni. Tulenin se koncem ledna vrátil do rodného města, ale po udání sousedky byl zatčen a shozen do šachty s poslední skupinou. Koševoj se také vrátil domů, hned sice zase odešel, ale u města Roveňki byl zatčen Stěpan Safonov přeběhl frontu a padl v bojích za nedaleké město Kamensk 20. ledna 1943. Ivan Turkenič odešel po osvobození Krasnodonu s Rudou armádou a padl v bojích o polské město Glogow 14. srpna 1944. Je pochován v polském Rzeszówě. Vasilij Borisov byl zastřelen fašisty jako účastník Novogradsko-volyňské ilegální organizace 6. listopadu 1943.\nPět významných členů gardy, Oleg Koševoj, Ljubka Ševcovová, Dmitrij Ogurcov, Viktor Subbotin a Semjon Ostapenko, bylo popraveno zastřelením až 9. února 1943 v městském parku Gremučij les v městečku Roveňki (35 kilometrů jihozápadně od Krasnodonu) jen pár dní před osvobozením města. Po jeho osvobození byly ostatky popravených v Gremučem lese vykopány a pohřbeny na náměstí u domu kultury.\nOsvobození se dočkalo pouze osm členů Mladé gardy: Vasilij Levašov (zemřel 2001), Zora Arufuňanc (1973), Anatolij Lopuchov (1990), Radik Jurkin (1975), Nina (1982) a Olga (2001) Ivancovovy, Valja Borcová (1996) a Michail Šiščenko (1979). Každý z nich si vybral svou životní cestu, ale nelze říci, že měli lehký život. Krasnodon byl osvobozen 14. února 1943. Ostatky popravených mladogvardějců byly z dolu č. 5 vyzvednuty 17. února. Některé své děti rodiče poznali jen podle částí oblečení. Ostatky byly uloženy do společného hrobu v parku Komsomolu (dnes náměstí Mladé gardy) 1. března 1943. Nedaleko hrobu je památník Truchlící matka s věčným ohněm Na zadní stěně památníku jsou vyryty nápisy vězněných mladogvardějců, které byly nalezeny na stěnách věznic v Krasnodonu a Roveňkách.\nZrádcem Mladé gardy byl její spolupracovník Gennadij Počepcov, který byl obviněn z vlastizrady a 19. září 1943 popraven. Až do roku 1959 se myslelo, že zrádcem byl i člen MG Viktor Treťjakevič (proto jej Alexandr Fadějev ve svém románu Mladá garda skryl pod pseudonym Jevgenij Stachovič), protože ho tak označil vyšetřovatel krasnodonské policie Michail Kulešov (popraven 19. září 1943). Až v roce 1959 byl odhalen a zatčen zrádce národa Vasilij Podtynnyj (poté popraven), zástupce velitele krasnodonské policie, který obvinění Treťjakeviče ze zrady popřel. Treťjakevič tak byl očištěn, jeho jméno dodatečně vyryli na pamětní desku na pomníku Přísaha a obdržel vysoké státní vyznamenání.\nUž 13. září 1943 Nejvyšší sovět SSSR vyznamenal pět členů Mladé gardy (Uljanu Gromovovou, Olega Koševého, Ljubov Ševcovovou, Serjožu Tulenina a Váňu Zemnuchova) tituly Hrdina Sovětského svazu, další potom jinými řády a medailemi. Pátého května 1990 získal titul Hrdina Sovětského svazu ještě Ivan Turkenič.\nV roce 1954 byl na náměstí Mladé gardy v Krasnodonu vybudován pomník členům Mladé gardy Přísaha a v roce 1970 zde bylo otevřeno muzeum MG. U dolu č. 5 postavili pomník s názvem Nepokoření v roce 1982.\nNejvětším hrdinským činem mladogvardějců bylo statečné chování ve vězení, při výsleších a mučeních i při samotné popravě. Bojovali proti fašistům až do konce. V duchu přísahy Mladé gardy nezradili a nic neprozradili. Mladí položili své životy za svou vlast.\nJaromír VAŠEK, předseda Společnosti přátel LLR a DLR, FOTO - autor (3) a jeho archiv\nHaló noviny, 5.10.2017, str. 8


Pod tímto odkazem jsou dostupné informace, které jsou nezbytné k vyhotovení žádosti o akreditaci (právní předpisy, metodický formulář, vzory, atd.). V případě dotazů kontaktujte: Mgr. Květa Hofnerová, DiS. (tel. 234 811 442, e-mail: kveta.hofnerova(zavináč)msmt.cz), PhDr. Lenka Mužíková (tel.: 234 811 566, e-mail: lenka.muzikova(zavináč)msmt.cz).\nV této sekci naleznete informace o ověření dokladů o dalším vzdělání v ČR pro zahraničí před udělením apostily/superlegalizace.


Zásady ochrany osobních údajů - Portál justice\nJUSTICE.CZ Zásady ochrany osobních údajů\nSprávcem Vašich osobních údajů je Ministerstvo spravedlnosti se sídlem Vyšehradská 16, 128 12 Praha 2.\nKdyž nás kontaktujete prostřednictvím online formuláře nebo e-mailu, vaše údaje budou použity pro naši korespondenci s vámi a předpokládáme, že očekáváte, že budeme odpovídat e-mailem. Pokud nechcete odpovědět prostřednictvím e-mailu, uveďte, jak chcete s námi komunikovat.\nPři vstupu na naše stránky, jsou data shromažďována pro statistické účely. Tato data, která jsou uložena pouze po omezenou dobu, zahrnují Vaši IP adresu, datum a čas přístupu a konkrétní cílovou adresu URL. Tato data se používají výhradně ke zlepšení internetové služby a jsou vyhodnocována způsobem, který nelze zpětně odhalit uživatelům.\nVaše údaje budou použity pouze k zajištění, optimalizaci a zajištění bezpečnosti našich online služeb.\nKromě údajů, které jste zadali, budou informace obsahovat vaši IP adresu. K tomu dochází také při odesílání běžného e-mailu. Před odesláním kontaktního formuláře budete požádáni o souhlas s přenosem a ukládáním vaší IP adresy. Adresa IP se použije pouze v případě potřeby pro účely vymáhání práva a prevence hrozeb na základě platných zákonů.\nVaše údaje nepoužíváme pro pofilování, reklamu a nikdy předáváme údaje třetím stranám s následujícími výjimkami:\nPři objednávání publikací předáme Vaši adresu poskytovateli služeb zodpovědnému za zaslání objednávek.\nPoužíváme Vaše údaje k prosazování vlastních zákonných zájmů, zejména pokud jsou data spojena s útokem na naše IT struktury.\nVaše osobní identifikační údaje neprodáváme, nevyměňujeme nebo jinak převádíme třetím stranám\nNa internetových stránkách a webových aplikacích používáme soubory „cookies" proto, abychom návštěvníkům poskytli větší pohodlí při jejich prohlížení. Soubory „cookies" (v překladu „sušenky") jsou malé textové soubory, které internetové stránky ve Vašem zařízení vytvoří v momentě, kdy na ní vstoupíte. Jsou vytvořeny proto, že navštívená stránka nemá žádnou vlastní paměť a soubory „cookies" umožňují Vašemu zařízení si pamatovat, že jste již stránku v minulosti navštívil a zároveň mu umožní si mimo jiné pamatovat i Vaše nastavení, díky čemu se nemusíte neustále přihlašovat.\nSoubor „cookies" se nemůže sám kopírovat a rozesílat po internetové síti. Váš internetový prohlížeč je však při každé návštěvě odešle internetové stránce, ke které patří, a ta se pak v internetovém prohlížeči zobrazí ve Vašem nastavení. Námi užívané soubory „cookies" jsou pouze dočasné a z Vašeho zařízení se samy vymažou po zavření internetového prohlížeče. Soubory „cookies" není možné spojit s konkrétním uživatelem.\nPomocí souborů „cookies" dokážeme v obecné rovině také zaznamenávat statistické údaje o chování návštěvníka těchto internetových stránek. Díky tomu je můžeme cíleně přizpůsobovat Vašim zájmům a požadavkům. „Cookies" nám pomáhají při identifikaci zvlášť populární či problémové části těchto internetových stránek, není je ale možné spojit s konkrétním uživatelem. Soubory „cookies" dále využíváme i pro účely Vaší autentizace, tedy pro to, abychom jejich prostřednictvím eliminovali nutnost zadávání identifikačních údajů o Vaší osobě při každém dalším Vašem vstupu na internetové stránky. Současně je používáme i pro účely uzpůsobení internetových stránek dle Vašich potřeb, tedy kupř. pro to, aby se Vám internetové stránky nadále zobrazovaly ve Vámi zvoleném jazyce či v určité grafické úpravě.\nBezpečnost, ale i přesnost Vašich osobních údajů je pro nás velmi důležitá. Proto jsme zavedli fyzické i elektronické postupy k jejich zajištění. Přístup k těmto údajům mají výhradně oprávnění administrativní pracovníci. Pokud jste nám poskytli osobní údaje a přejete si tyto údaje z našich záznamů vymazat nebo tyto údaje aktualizovat, kontaktujte nás, prosím, na emailu gdpr@msp.justice.cz. Prosíme o pochopení, že aktualizace či výmaz údajů může nějakou dobu trvat.\nSlužby Facebook, Twitter a YouTube, které ministerstvo také využívá, uchovávají a používají údaje svých uživatelů (například osobní údaje, adresy atd.) pro obchodní účely v souladu se zásadami ochrany osobních údajů těchto médií. Nemůžeme proto ovlivnit sběr a další využití dat těmito sociálními sítěmi. Proto si není ministerstvo vědomé toho, kolik, kde a jak dlouho jsou data uložena, zda sítě splňují svůj závazek vymazat data, jak jsou data analyzována a připojována a kým jsou data sdílena.\nJaká jsou Vaše práva a povinnosti? -\nPodle čl. 21 odst. 1 GDPR máte právo z důvodu Vaší konkrétní situace kdykoliv vznést námitku proti zpracování Vašich osobních údajů, pokud jsou zpracovávány na základě právního titulu oprávněného zájmu nebo plnění úkolu prováděného ve veřejném zájmu nebo při výkonu veřejné moci včetně profilování založeného na těchto právních titulech.\nPověřencem pro ochranu osobních údajů je ..... , se sídlem Vyšehradská 16, 128 12 Praha 2, e-mail: gdpr@msp.justice.cz


Premiéra: Neděle 7. 10. 2012 na ČT1\n00:00:22Před pár dny jsem se vrátil ze Železných hor a musím říct,\n00:00:24že krajina se krásně podzimně vybarvila.\n00:00:27A v nejbližších týdnech můžeme čekat ještě pestřejší paletu barev.\n00:00:30Výlet stojí a bude stát za to.\n00:00:33Začneme na březích Úpy, na naučné stezce\n00:00:35mapující počiny rodu erbu zlatého třmenu.\n00:00:38Pak se v Chlebovicích na Frýdecko-Místecku podíváme\n00:00:42do kuchyně pilným včelkám.\n00:00:44Mnohému bychom se od nich mohli učit.\n00:00:47Další zastávkou bude Kořenov, největší horská obec v Čechách,\n00:00:51která si letos připomíná výročí dvou svých památek.\n00:00:56Pak si zajedeme do dílen, v nichž se rodí dřevění herci\n00:00:59loutkového Divadla Drak v Hradci Králové.\n00:01:04Potom něco uděláme pro své zdraví.\n00:01:07Dokud to počasí dovolí, vyjedeme si na kole po Blatensku.\n00:01:12A nakonec se v Kněževsi podíváme,\n00:01:15jakou práci dá pečovat o historické kroje\n00:01:17z doby našich babiček a ještě starší.\n00:01:20Oblast na řece Úpě nad Českou Skalicí\n00:01:23byla řídce osídlena už v období pravěku.\n00:01:26Systematické osídlování se tento region dočkal\n00:01:29až od poloviny 13. století. Na kolonizaci se podílely\n00:01:33šlechtické rody, církev i samotný český král.\n00:01:36A právě panovník daroval území\n00:01:39kolem středního a dolního toku Úpy a Metuje\n00:01:42neznámému příslušníkovi rodu erbu zlatého třmene.\n00:01:46Postupně tento rod postavil několik tvrzí,\n00:01:49po kterých vede naučná stezka z České Skalice.\n00:01:51Nejstarším předkem rodu erbu zlatého třmene je Rubín.\n00:01:55Historici se domnívají, že právě on přišel do Skalice.\n00:01:58Prvním známým držitelem panství z roku 1238\n00:02:01byl ale až jeho synovec Petr ze Skalice,\n00:02:05který zahájil osídlování území kolem řeky Úpy.\n00:02:10Petr ze Skalice sídlil na opevněném dvorci\n00:02:13nebo tvrzi, která stála zde, v Malé Skalici,\n00:02:16součásti České Skalice.\n00:02:18Přesnou podobu ani polohu neznáme.\n00:02:21Možná byla i součástí nebo stála na místě pozdějšího objektu tvrze,\n00:02:25který byl odkryt archeologickým výzkumem v 80. letech 20. století.\n00:02:29Naučná stezka vede přes Babiččino údolí\n00:02:32k troskám hradu Rýzmburk.\n00:02:34První zmínka o něm pochází z roku 1319,\n00:02:37kdy ho vlastnil Albrecht z Rýzmburka.\n00:02:40V majetku jeho rodu hrad zůstal do husitských válek.\n00:02:43Od okolního terénu byl oddělen dvojicí mohutných příkopů.\n00:02:46Hrad měl podobu čočky, byl obklopen vysokou hradbou\n00:02:49a na nejchráněnějším místě stál obdélný palác.\n00:02:53Dodatečně byl do příkopu v době renesance asi\n00:02:56vložen objekt sloužící patrně jako hradní pivovar.\n00:02:59Na půli cesty k hradu Červená hora na vás čeká\n00:03:02jedna z nejstarších technických památek kraje,\n00:03:05mohutný kamenný most s dvojitým klenutím nad sebou.\n00:03:08Někteří historikové soudí, že spojoval ještě oba hrady,\n00:03:12ale nemáme pro to doklady.\n00:03:14Mohutné kameny, které tvoří tento most,\n00:03:18byly poskládány s velkým umem tehdejšími řemeslníky tak,\n00:03:21že bez jakékoliv údržby stojí tento most dodnes.\n00:03:25Hrad Červenou horu založil Sezema, syn Petra ze Skalice.\n00:03:28Brzy však přešel na pány z Jenštejna\n00:03:31a koncem 14. století na pány z Dubé.\n00:03:34Hynek Červenohorský byl znám jako zapřisáhlý odpůrce husitů.\n00:03:37Ti proto hrad obléhali dvakrát.\n00:03:40V roce 1421 se ubránil, v roce 1427 byl nucen se vzdát,\n00:03:44byl však dohodnut svobodný odchod osádky do bezpečí.\n00:03:50Po dobytí 1427 byl hrad zbořen a již nebyl obnoven.\n00:03:57Jednou z nevýznamnějších středověkých památek\n00:04:00je hrad Vízmburk.\n00:04:03Jistý Tas, který je k roku 1279 zmiňován i v Dalimilově kronice,\n00:04:07si své sídlo vystavěl na ostrohu nad řekou Úpou\n00:04:10a opatřil ho mohutnou válcovou věží.\n00:04:13Díky ní je dnes památka částečně dochovaná.\n00:04:16V roce 1447 byl hrad vypálen, hlavní věž byla podkopána,\n00:04:20tady ze středu nádvoří byla vystlána výdřevou,\n00:04:26a když ta výdřeva vyhořela, celá věž se zbortila do nádvoří,\n00:04:30tím vlastně uzavřela celé nádvoří a vytvořila takový suťový kužel,\n00:04:35tím pádem byly veškeré obvodové zdi zachráněny.\n00:04:40Do Červeného Kostelce vede cesta kolem pomníku s devíti kříži,\n00:04:43který symbolizuje středověký příběh hradního pána.\n00:04:47Je příběhem nerovné lásky, lásky Heřmana z Vízmburku,\n00:04:54který se zamiloval do dcery rychtáře ze Rtyně v Podkrkonoší.\n00:04:58Ten vztah aby našel naplnění,\n00:05:02tak přes něho musel přejít mord lapků,\n00:05:06kteří přepadli jeho milou a které on v těchto místech zabil.\n00:05:09Láska potom mohla skončit svatbou.\n00:05:12A těch devět mrtvých připomíná devět křížů na pomníku.\n00:05:17Běžný život obyvatel hradu Vízmburk v polovině 15. století\n00:05:21ilustrují archeologické vykopávky\n00:05:25vystavené v červenokostelecké knihovně.\n00:05:28Hrad je přístupný celoročně, nádvoří ale jen příležitostně,\n00:05:31během kulturních akcí, které se tu čas od času pořádají.\n00:05:34Víte, že pro půl kila medu musí včely obletět asi 2 miliony květů\n00:05:38a že pro kilo medu uletí cestu, jako by 4x obkroužily zeměkouli?\n00:05:43Nebo že v úlu pilně pracují\n00:05:46čističky, krmičky, kojičky, stavitelky či létavky?\n00:05:49To všechno a řadu dalších zajímavostí\n00:05:53se dozvíte v Chlebovicích u Frýdku-Místku,\n00:05:56v našem asi největším včelařském muzeu.\n00:05:59Důležitým poselstvím je fakt,\n00:06:01že bez práce malých tvorečků by asi nebylo života.\n00:06:05Muzeum sídlí v bývalém fojtství z roku 1750.\n00:06:08Uvnitř je expozice se vším,\n00:06:11co patří k historii i současnosti včelařství,\n00:06:14venku je skanzen s různými typy úlů,\n00:06:17naučná zahrada a včelín, do kterého se můžete nahlédnout.\n00:06:20K tomu prodejnička se včelařskými produkty,\n00:06:23jež slouží i jako poradenské centrum.\n00:06:28Obor včelařství trošičku zanikl v povědomí lidí.\n00:06:31Včely jsou důležité především pro opylovací činnost.\n00:06:34Pokud nebudou opylené rostliny,\n00:06:37nebude v konečné fázi potrava ani pro nás.\n00:06:40Mají zde největší sbírku medometů v Česku, čítající přes 40 kusů,\n00:06:43včetně českého vynálezu, zvratného medometu.\n00:06:46Nejde o žádnou zbraň,\n00:06:49ale o zařízení na vytáčení medu z rámků s plástvemi.\n00:06:52Zatočíme klikou, takhle jsme začínali asi všichni s medomety,\n00:06:57vytočíme, odstředivou silou med vystříkává na stěny\n00:07:01a stéká přes vyústění do nádoby přes síta.\n00:07:08Předchůdcem medometů bylo tohle vymetadlo.\n00:07:11Fungovalo po staletí na stejném principu.\n00:07:14Ještě předtím se med získával lisováním pláství.\n00:07:17Zajímavá je i sbírka dýmáků a kuřáků.\n00:07:20Včelaři je používají, když jdou, jak říkají, do včel,\n00:07:23třeba v době medobraní. Pilný hmyz je pak méně bodavý.\n00:07:27Ony totiž mají zafixované z dávných dob,\n00:07:31kdy ještě žily v dutinách stromů a začal hořet les nebo cítily kouř,\n00:07:35nasály med, a tím se připravovaly na cestu mimo své obydlí.\n00:07:40A funguje to vlastně dodnes.\n00:07:44Člověk chodil včelám na med už před 12 000 lety,\n00:07:48jak o tom svědčí třeba kresby v Pavoučí jeskyni ve Španělsku.\n00:07:51Později přicházejí na řadu lesní včelaři zvaní brtníci.\n00:07:54Slovo brt označovalo hnízdo včel v dutině stromu.\n00:07:58Taky vás napadá souvislost s mlsounem medvědem brtníkem?\n00:08:01Brtník vyřezal to dílo, přinesl domů, vylisoval med.\n00:08:06V té době se svítilo svíčkami z včelího vosku, sladilo se medem.\n00:08:12V antice byl med považován za pokrm bohů.\n00:08:15Dokonce se jím i mumifikovalo.\n00:08:18Byl taky jediným sladidlem, než přišel cukr\n00:08:21a s ním i zkažené zuby.\n00:08:23Po zkvašení byl taky zdrojem nápoje králů, medoviny,\n00:08:26než ji vytlačilo pivo.\n00:08:29U nás podpořila včelaření Marie Terezie zvláštními patenty.\n00:08:32Umožnila zakládání včelařských škol,\n00:08:35včelaře osvobodila od daní a chránila jejich práva.\n00:08:38Kdyby rozvoj včelařství byl dnes jako za dob Marie Terezie,\n00:08:42tak určitě bychom neměli úbytky včelařů, úbytek včelstev.\n00:08:48Včely nám dávají celkem šest produktů.\n00:08:51Kromě medu taky mateří kašičku, pyl, vosk, propolis a včelí jed.\n00:08:55Každý je něčím důležitý,\n00:08:59zdraví prospěšný a hlavně přírodní.\n00:09:02Zdejší včelaři doporučují rozhodně se vrátit\n00:09:05k medu z našich domácích zdrojů.\n00:09:08Med má antibakteriální účinky, když máte rány, popáleniny,\n00:09:12a namažete medem, je to lepší hojení.\n00:09:16Včely vyzařují určitý druh záření, tak vlastně se nabíjíte.\n00:09:22Je známá voda ozářená včelami, která pomáhá hlavně cukrovkářům.\n00:09:29Obyčejná voda se takzvaně ozáří za 24 hodin ve včelíně.\n00:09:32Zdejší včelaři doporučují i dýchání vzduchu z úlu.\n00:09:36Prý to pomáhá proti astmatu.\n00:09:38Alergikům na pyl zase radí denně lžičku medu.\n00:09:41Ovšem pozor, musí být z okolí, kde bydlíte.\n00:09:46Kořenov je rozlohou největší horskou obcí v Čechách,\n00:09:50a není proto divu, že má na svém území turistům co nabídnout.\n00:09:54V jejím katastru leží například\n00:09:57nejvýše položená osada v Jizerských horách.\n00:10:00Právě letos mají návštěvníci o dva důvody víc sem zavítat.\n00:10:03Dvě největší historické památky totiž slaví významná výročí.\n00:10:08V létě roku 1902 zahájila provoz\n00:10:11na trase do Kořenova slavná ozubnicová dráha\n00:10:14a už roku 1892 se mohli lidé rozhlédnout z věže Štěpánky.\n00:10:18Nejkrásnější rozhledna v pohoří se pyšní ještě dalšími "nej"\n00:10:22a také zajímavou historií.\n00:10:26Už 120 let je jednou z dominant Jizerských hor rozhledna Štěpánka.\n00:10:31Kamenná stavba na vrcholu kopce Hvězda\n00:10:35je svého druhu nejstarší v celém pohoří.\n00:10:38Stavět se začala v roce 1847.\n00:10:43Tehdy se tady stavěla silnice z Liberce do Trutnova.\n00:10:46Na stavbu dohlížel arcivévoda Štěpán,\n00:10:49který vystoupil na tento kopec.\n00:10:52Dozvěděl se to majitel panství, kníže Kamil Rohan,\n00:10:55a na jeho počest kopec pojmenoval Štěpánova výšina.\n00:10:58Rozhodl se, že tady postaví rozhlednu.\n00:11:00Se stavbou začal a dostal se do poloviny výšky.\n00:11:03K této situaci se váže zajímavá pověst,\n00:11:06že cikánka knížeti Rohanovi předpověděla,\n00:11:09že pokud dostaví rozhlednu, zemře. Tak kníže se stavbou přestal.\n00:11:13Dokončena byla až za víc než 40 let\n00:11:16díky německému horskému spolku.\n00:11:19Přesto kníže svému osudu neunikl\n00:11:21a tři měsíce po jejím otevření v roce 1892 skutečně zemřel.\n00:11:25Ta původní stavba, kterou začal kníže Rohan,\n00:11:27to je spodek, podstava té rozhledny.\n00:11:30Pravděpodobně celá stavba měla vypadat stejně,\n00:11:33měla být ve stejném průměru dokončena až do cílové výšky.\n00:11:36Po přerušení, po těch několika desítkách let,\n00:11:39vznikla na torzu stavba nová, úspornější, štíhlá nástavba,\n00:11:43která je zakončena špičatou střechou, jako ořezaná tužka.\n00:11:47Celková výška této rozhledny je 24 metrů.\n00:11:51A protože je i nejvýše položenou rozhlednou v Jizerských horách,\n00:11:54nabízí impozantní výhledy.\n00:11:57Jako na dlani odtud budete mít i Kořenov s tamní dominantou,\n00:12:01osmibokou tesařovskou kaplí.\n00:12:04Zdejší evangelíci ji nechali postavit v roce 1911.\n00:12:07Víc než svatostánek ale obec proslavila zubačka,\n00:12:10tedy trať vedoucí odtud do Tanvaldu.\n00:12:13Je totiž jedinou ozubnicovou dráhou u nás,\n00:12:16která navíc zdolává i největší převýšení.\n00:12:19Nejstrmější úseky trati překonává\n00:12:22pomocí dvoupásové Abtovy ozubnice vprostřed koleje.\n00:12:26Do té ozubnice se od počátku provozu zaklesávalo ozubené kolo,\n00:12:29nejdříve parních a později i motorových lokomotiv.\n00:12:33Díky ozubnici mohou překonávat i těžké nákladní vlaky\n00:12:37235 metrů nadmořské výšky během necelých 7 kilometrů,\n00:12:41to znamená obrovské převýšení, dosahující až 58 promile.\n00:12:47Dalším unikátem na trati se pyšní i Desná-Pustinská\n00:12:50jako nejstrmější vlaková zastávka v Česku.\n00:12:54Dnes už sice po ní stoupají moderní výkonné soupravy,\n00:12:57avšak vrátit se do starých časů můžete\n00:13:00při nostalgických jízdách historickým vláčkem\n00:13:03nebo v Muzeu zubačky na nádraží v Kořenově.\n00:13:07Právě tahle obec byla centrem dění na dráze\n00:13:10od počátku, tedy od roku 1899, kdy se s její stavbou začalo.\n00:13:14Dnes je celá trať technickou památkou,\n00:13:17včetně viaduktu nad údolím Jizery.\n00:13:21Zatímco zubačka z Tanvaldu do Kořenova je postavena\n00:13:24jako nejstrmější železnice,\n00:13:27další pokračování jizerskohorské železnice z Kořenova\n00:13:30až do polské Sklářské Poreby\n00:13:33je postaveno zajímavými technickými parametry,\n00:13:36téměř jako rychlíková trať.\n00:13:38Jednou z nejzajímavějších staveb je příhradový most,\n00:13:4128 m vysoký a 110 m dlouhý, ve velmi táhlém oblouku,\n00:13:44který navazuje na 280 m dlouhý esovitý tunel.\n00:13:47Do nedaleké osady Jizerka už sice koleje nevedou,\n00:13:50ale její návštěva určitě stojí za to.\n00:13:53Tahle víska je nejen nejvýše položenou obcí v horách,\n00:13:56ale pyšní se i přírodními poklady,\n00:13:59vzácnými rašeliništi a Safírovým potokem,\n00:14:02který býval jedním z největších nalezišť drahokamů v Evropě.\n00:14:05Divadlo Drak v Hradci Králové bylo založeno v roce 1958\n00:14:09a za více než 50 let své existence si vydobylo výjimečnou pověst\n00:14:12jak u nás, tak v zahraničí.\n00:14:15Se svými představeními navštívili 50 zemí světa\n00:14:19a doma jim stále plní hlediště diváci všech generací.\n00:14:22Členové divadla říkají, že nejkrásnější pocit je,\n00:14:25když se diváci vracejí i opakovaně na stejné představení.\n00:14:29My jsme nedávno navštívili nově otevřený Labyrint loutek divadla\n00:14:32a dnes se vydáme po jeho dílnách, kde se rodí dřevění herci.\n00:14:37Zrod loutky a jejího oblečení\n00:14:40začíná v ateliéru scénografa Marka Zákosteleckého.\n00:14:43Vždy vychází ze scénáře nové hry.\n00:14:46Není to tak dlouho, co si lámal hlavu nad dřevěnými herci\n00:14:49k divadelnímu představení U kanonu stál.\n00:14:52Jde o děj bitvy z roku 1866 u Hradce Králové.\n00:14:58Z toho vzniklého scénáře se vybere počet postav\n00:15:01a jejich charakteristika nějaká základní,\n00:15:04aby výraz té tváře odpovídal etnograficky,\n00:15:07to znamená, aby bylo poznat, že je to Maďar.\n00:15:10Důležité jsou i doplňky, které dotvářejí skutečnou postavu.\n00:15:13Co se nedá koupit, musejí si tvůrci sami vyrobit.\n00:15:16Třeba orlici, která byla součástí rakousko-uherské uniformy.\n00:15:19Třeba tato loutka, pobočník Bismarckův,\n00:15:23mu v té scéně zapaluje doutník.\n00:15:28Takže vymýšlíme takovou věc, že svůj malý zapalovač.\n00:15:31Práce na takových detailech je dobrodružství,\n00:15:34na které se vždycky těšíme, na kterém si pohrajeme,\n00:15:37a doufám, že ho ve finále ocení i divák.\n00:15:40Technický návrh v měřítku 1:1 putuje k řezbáři.\n00:15:44Nejdůležitější je obličej.\n00:15:47Hlavně zobrazit na něm povahu loutky a vtisknout jí výraz.\n00:15:51Třeba postava čerta má jasně daný charakter,\n00:15:57ale třeba postava princezny,\n00:16:00která na začátku je drzá k rodičům a na konci je zamilovaná,\n00:16:04musí jedním obličejem obsáhnout všechno.\n00:16:08A možná to je to, co fascinuje diváky během představení\n00:16:11při pohledu na loutky, a je to možná kouzlo těch loutek.\n00:16:18Jiří, který pracuje v divadle už mnoho let,\n00:16:21vyřezává loutky z lipového dřeva.\n00:16:24Jednotlivé díly na tělíčko nejprve nahrubo opracuje sekyrkou.\n00:16:28Opracování sekyrkou mám hrozně rád,\n00:16:31protože se mi líbí povrch dřeva potom, co sekyra ho opracuje.\n00:16:36Myslím si, že dřív lidi měli primitivní nástroje\n00:16:40a dělali přenádherné věci,\n00:16:43a proto mě láká naučit se to, jako to dělali oni.\n00:16:47Dokonale provedená loutka musí sama stát a nekácet se,\n00:16:51umět si kleknout, otáčet hlavu, případně pohybovat ústy.\n00:16:54Do žádných zdobných detailů se nesmí zamotat vodicí niť.\n00:16:58Od řezbáře putuje do dílny, kde ji ustrojí.\n00:17:02Některé části ošacení jsou napevno,\n00:17:05jiné musí umožňovat volný pohyb.\n00:17:08Samostatnou kapitolou jsou ovšem ruce.\n00:17:15Tam je v prvopočátku důležitá informace,\n00:17:17co loutky musí technologicky splňovat a musí umět,\n00:17:20co ty ručičky musí zvládat, jak musí být pohyblivé.\n00:17:23Běžná ručička, že mi dají tady tu část dřevěnou,\n00:17:27potom mi dají tady to\n00:17:30a běžná ručička jako u tohoto ďábla je jenom z textilií.\n00:17:34Tady u něho, protože bude držet nástroj hudební,\n00:17:37tak se tam dala výztuha tady z té trubičky.\n00:17:42Aby ručička držela, zatahuje se na kloubek a potom se zastrčí.\n00:17:49Divadlk Drak se drží tradice hraní živého herce a loutky.\n00:17:54Nejslavnější režisér tohoto divadla Josef Krofta měl krásné rčení,\n00:17:59že loutka má být vždycky tam, kde je člověkem nezastupitelná.\n00:18:04Například v inscenaci Pinocchio samozřejmě Pinocchio byla loutka,\n00:18:10ale všichni ostatní lidé byli herci.\n00:18:14Prostě člověk se nikdy nezpodobňoval do loutky,\n00:18:17vždycky jenom tam, kde to bylo nutné.\n00:18:20Za dřevěnými herci Divadla Drak se můžete vydat na představení\n00:18:24nebo do Labyrintu, který mapuje celou minulost.\n00:18:27S naší kamerou se mnohdy vydáváme do míst,\n00:18:30která leží trochu stranou hlavních turistických tahů\n00:18:34a která mnohdy nenajdeme ani v průvodcích.\n00:18:37A přitom tato místa nabízejí spoustu tipů na výlet.\n00:18:40Proč ne na kole?\n00:18:44Třeba Blatensko v severozápadní části jižních Čech.\n00:18:48Na naší cestě nás budou doprovázet dva muži, kamarádi,\n00:18:51kteří ale krajinu vnímají odlišně.\n00:18:54Josef Synek se na ni dívá očima umělce, je to malíř.\n00:18:58A František Šesták zase ze sedla svého kola, možná znáte jeho knihy.\n00:19:02Mimo jiné se proto vypravíme k poutnímu místu cyklistů,\n00:19:05památníčku legendárního Christiana Battaglii,\n00:19:09který na kole najezdil snad milion kilometrů.\n00:19:12Jeho životní příběh mistrně sepsal Ota Pavel.\n00:19:17Poznáváte domov pohádkové šíleně smutné princezny?\n00:19:21Ano, byl jím zámek v Blatné.\n00:19:24Do zdejšího kostela chodil jako kluk poslouchat hudbu\n00:19:27houslový virtuos s Václav Hudeček.\n00:19:30A milovníci umění možná znají i cestu\n00:19:32do ateliéru malíře Josefa Synka. Vábí ho půvab vesniček,\n00:19:36nejen barokní štíty, ale často taky bujaré slavnosti,\n00:19:39třeba masopust, a do zdejší krajiny se přímo zamiloval.\n00:19:44To mám rád, ty pahorkatiny, rybníky,\n00:19:47ono se to tak střídá, mírně zvlněné.\n00:19:51A to nejsem sám, protože jednou jsem vezl profesora Kotalíka,\n00:19:54ředitele Národní galerie, a aniž bych ho nějak naváděl,\n00:19:58říkal, tak líbeznou krajinu jsem ještě neviděl.\n00:20:01Josef Synek má na Blatensku spoustu oblíbených míst.\n00:20:05Když někdo přijede na Blatensko, určitě by neměl vynechat Paštiky,\n00:20:10protože tak krásně posazený kostel do krajiny, to se jen tak nevidí.\n00:20:18Taky se právě tento svatostánek objevuje v řadě mistrových děl.\n00:20:22Před námi je ten slavný paštický kostel,\n00:20:25poslední stavba Ignáce Kiliána Diezenhofera,\n00:20:29která byla dokončena v roce 1752\n00:20:32na popud hraběnky Serenyové-Valdštejnové.\n00:20:37Jen škoda, že jedinečný chrám není přístupný.\n00:20:40Malíř Synek chodí proto pro inspiraci\n00:20:44i na další okouzlující místo, k zaplavenému paštickému lomu.\n00:20:47Sem se někdy chodím koupat\n00:20:50a někdy se mi přihodí, že tady potkám krásnou vílu,\n00:20:54anděla, sice bez křídel, ale jinak vybaveného.\n00:20:59Cyklista a autor turistických knih František Šesták\n00:21:02hledá inspiraci zase jinde.\n00:21:05Tohle je památník slavného cyklisty Christiana Battaglii.\n00:21:13Jsme v obci Bratronice, okres Strakonice, poblíž jeho zámečku.\n00:21:16Christian pochází ze šlechtického rodu italského,\n00:21:20získal ohromnou popularitu nejen tím počtem kilometrů,\n00:21:24které ujel, láskou ke kolu,\n00:21:27ale i díky tomu, že měl všude přátele,\n00:21:30choval se skromně, přátelsky a byl vyhledáván mezi cyklisty.\n00:21:34Zámeček Battagliů sice zchátral, ale na Christiana,\n00:21:38jemuž start na olympiádě v Berlíně zhatila zlomená ruka\n00:21:41a smůlu měl jako šlechtic i v mnohém dalším, tu nezapomněli.\n00:21:45Ale my putujeme o dům dál.\n00:21:49Naší zastávkou bude Kadov a největší český viklan.\n00:21:52Váží prý 30 tun.\n00:21:56Zvětráváním hornin za tisíciletí vznikl tento viklan\n00:22:00a víc vám k tomu povídat nebudu,\n00:22:02protože je tady výtečná naučná stezka s popisem celé trasy,\n00:22:06která vede až do Svéradic kolem dalších skalních útvarů,\n00:22:11kterým tady říkáme Čertovy kameny.\n00:22:14Blatensko je domovem pěkných vesniček, rybníků a žulových lomů.\n00:22:17Z jedné strany ho lemuje Šumava, z druhé Brdy a Třemšín.\n00:22:21Tipů na výlet tu najdete nepočítaně.\n00:22:24Blatensko bych doporučil hlavně proto, že je tu členitá krajina,\n00:22:29ale použitelná i pro rodiny s dětmi,\n00:22:32i pro náročnější cyklistiku,\n00:22:35a co je nejdůležitější, jsou zde nové cyklotrasy s novým povrchem\n00:22:38a velice dobře značené.\n00:22:42Pokud byste se pro výletnickou inspiraci chtěli jako my zastavit\n00:22:45v království Josefa Synka,\n00:22:48zapište si do toulavého kalendáře 20. a 21. říjen.\n00:22:51To budou totiž v jižních Čechách pořádat Dny otevřených ateliérů.\n00:22:56Kroje 19. století z Čech, Moravy i Slovenska.\n00:22:59Dohromady je jich skoro stovka. A také další doplňky,\n00:23:03bez nichž by slavnostní oděvy nebyly úplné:\n00:23:06boty, čepce, paličkované i šité krajky,\n00:23:09límečky, vesty, kabelky a další nezbytnosti.\n00:23:12Kde toto všechno můžete vidět pohromadě?\n00:23:15V Muzeu krojů v Kněževsi, které letos slaví 5 let svého trvání.\n00:23:19My se však nejen seznámíme s oděvními skvosty,\n00:23:22které expozice představuje,\n00:23:25ale hlavně uvidíme, jak pracné je tyto staré, krásné,\n00:23:28ale taky choulostivé a chatrné věci udržovat.\n00:23:32Kroje sbírala Věra Čurdová mnoho let,\n00:23:34ale postupně jí začalo být líto,\n00:23:37že tyto půvabné svědky starých časů nikdo nevidí.\n00:23:40A od toho byl už jen krůček k rozhodnutí\n00:23:43vytvořit stálou výstavu. Jenže kde najít prostory?\n00:23:45V Praze, kde sběratelka bydlí, se to nepodařilo,\n00:23:48naštěstí tři prázdné třídy nabídla kněževeská škola.\n00:23:51Ačkoli se zdají být všechny exponáty dokonalé,\n00:23:54zblízka je znát zub času.\n00:23:57Chybějí korálky, perličky, sem tam je i nějaká dírka.\n00:24:03Tady vidíte čepec, který se nosil při slavnostních příležitostech,\n00:24:07je to čepec z Moravského Slovácka.\n00:24:09Je velmi starý a je potřeba ho opravit.\n00:24:12Kroje se nepraly, jen spodní prádlo, takže příliš netrpěly.\n00:24:16Každý o ně řádně pečoval,\n00:24:18po slavnosti se vždy uložily do truhly,\n00:24:21ale přece jen z ní byly několikrát do roka vytaženy.\n00:24:25Navíc se i dědily, takže není divu, že mnoho ozdob chybí.\n00:24:28Tady máme překrásnou moravskou vestičku,\n00:24:31ale bohužel vidíte, jak je poškozená,\n00:24:34chybí tam zelené, oranžové i modré korálky,\n00:24:38chybí nám tyto kulaté flitry.\n00:24:41Na každém kroji něco chybí a vše se moc špatně shání.\n00:24:49Je obdivuhodné, jaké titěrné opravy Věra Čurdová zvládá.\n00:24:54V soutěži miniaturek by určitě zvítězila tato kabelka.\n00:25:00Ty korálky jsou velmi maličké, vidíte, je to tady vytržené,\n00:25:04ty se tam musí pracně všít,\n00:25:07dát je ještě dohromady, aby to nepadalo,\n00:25:10ale jak přesně to udělám, to skutečně nevím.\n00:25:15Doslova unikátem je kožená vestička ze salaše, s kožíškem.\n00:25:19Ta taky čeká na omlazovací kůru, ale ještě není na řadě.\n00:25:22Mnohem hůře jsou na tom krajky.\n00:25:25Tady vidíte krásnou paličkovanou starou krajku,\n00:25:29kterou je zapotřebí celou opravit. Než se začne s opravou,\n00:25:33je třeba aspoň si to sešpendlit, kde co chybí, a musí se to přišít.\n00:25:41Velmi poškozené krajky s neopravitelnými dírami\n00:25:45má tento plzeňský šátek, říkalo se mu plena.\n00:25:48Je třeba tedy našít náhradu z jiného šátku.\n00:25:51Lépe se pracuje, když jsou naškrobené.\n00:25:54V muzeu můžeme vidět taky starožitné paličky.\n00:25:57Znalkyní a milovnicí paličkování je Irena Nekvindová.\n00:26:00Pořádá dokonce i kurzy.\n00:26:03A jaký je o ně v naší moderní, uspěchané době zájem?\n00:26:06Já bych řekla, že je. Čím dál víc.\n00:26:11Protože to je takový odpočinkový čas,\n00:26:14kdy si mohou sednout a vytvořit něco samostatně,\n00:26:17nejenom si koupit tu krajku.\n00:26:20Abychom nezůstávali jen u krojů a jejich ozdob,\n00:26:24pojďme si ještě prohlédnou další část muzea s kuchařkami.\n00:26:28Kuchařky se objevovaly ve všech domácnostech.\n00:26:31Bylo to za stolem, za mycím stolem,\n00:26:36větší za kanapem a ženy si je vyšívaly do výbavy.\n00:26:41Repertoár byl dost omezený.\n00:26:43Buď téma milostné, nebo hospodyňka vaří, pere, uklízí.\n00:26:47Nápisy však vždy mravokárné.\n00:26:50Stejně nezbytné byly i vyšívané okraje na police kredenců.\n00:26:54A hádanka na konec: Na co mohl být pytlík vlevo?\n00:26:58Nikdo z muzea ani návštěvníků na to zatím nepřišel.\n00:27:02Jako rukáv je příliš úzké. Že by návlek na láhev?\n00:27:05Nebo taška? To zůstává tajemstvím.\n00:27:08Tak ho sem přijeďte rozluštit.\n00:27:11A je tu soutěž.\n00:27:14Iveta chtěla znát název hradu nad soutokem dvou řek,\n00:27:17za jehož zrodem stál Václav I.\n00:27:20Správná odpověď se ukrývala pod B, je to Zvíkov.\n00:27:23Vítězce našich cen blahopřeji.\n00:27:26I já se dnes ptám na jeden významný hrad,\n00:27:29který na jihu Čech nechal vybudovat Karel IV.\n00:27:33Tady jsou možnosti.\n00:27:39Královský hrad začali stavět na pokyn otce vlasti v roce 1356\n00:27:43a hotov byl za neuvěřitelných 5 let.\n00:27:46Důvodů pro jeho vybudování bylo několik.\n00:27:49Tak třeba chránit blízké pomezí i zlatonosný revír.\n00:27:53Vždyť odtud do královské pokladny směřovalo\n00:27:56významné množství vzácného kovu.\n00:27:59A vedla tudy i jedna z větví zlaté stezky.\n00:28:02Zvláštností i tajemstvím tak významného sídla bylo,\n00:28:05že tu nebyla studna, jen rezervoár na dešťovou vodu.\n00:28:09Čas slávy však po dvou stoletích vystřídal úpadek.\n00:28:12Od druhé poloviny 16. století hrad ztrácel na významu a pustl.\n00:28:15Z trosek ho zvedly až rekonstrukční práce\n00:28:18zahájené na počátku 20. věku.\n00:28:22Odpovědi nám můžete posílat dvěma způsoby:\n00:28:25jako SMS nebo telefonicky.\n00:28:28Nebo se podívejte na teletext a web České televize.\n00:28:31Vaše odpovědi čekáme do čtvrtka 14 hodin.\n00:28:34Z první říjnové Toulavky je to všechno.\n00:28:37S Ivetou se za týden mimo jiné podíváte,\n00:28:41jak se vyrábí tradiční japonská keramika v českých podmínkách.\n00:28:44Do té do se můžete mrknout na náš web.\n00:28:48Každopádně se mějte co možná nejlépe.\n00:28:50Na shledanou, přátelé.\n00:29:07Skryté titulky Blažena Stráníková Česká televize 2012\nPo stopách erbu se zlatým třmenem\nVýroba loutek v Draku\nNa kole Blatenskem\nKolem řeky Úpy najdeme řadu zajímavých míst. My se vypravíme po stopách pánů s erbem zlatého třmene. Povede nás naučná stezka z České Skalice. A všichni milovníci historických památek se mají na co těšit. U zrodu rodu stále zřejmě jistý Rubín, který přišel do Skalice. Do historie se ale mnohem víc zapsal jeho synovec Petr ze Skalice, který ve třicátých letech 13. století začal s osidlováním oblasti kolem Úpy. Projdeme se Babiččiným údolím a první naší zastávkou bude hrad Rýzmburk. Po kamenném mostě, který naši dávní předci postavili tak mistrovsky, že vydržel dodnes, se přesuneme k dalšímu šlechtickému sídlu – hradu Červená Hora, kterému se staly osudnými husitské boje. A do třetice si dopřejeme prohlídku hradu Vízmburk, který vyrostl přímo na vysokém ostrohu nad řekou.\ntelefon: 491 453 870, 773 578 112\nMapaPo stopách erbu se zlatým třmenem\nvideoPo stopách erbu se zlatým třmenem\nVíte, že lidé chodili ke včelám pro med už někdy před dvanácti tisíci lety? Nebo třeba to, že pro kilo medu musí včelka nalétat tolik, jako kdyby čtyřikrát obletěla naši planetu? Tohle všechno a spoustu dalších zajímavostí ze života chytrého a pracovitého hmyzu se dozvíme při návštěvě zřejmě největšího včelařského muzea u nás, v Chlebovicích u Frýdku-Místku. Mají tu vlastně takový včelařský areál. Uvnitř expozici a kolem pak úly, naučnou zahradu a včelín. Najdete tu také velkou sbírku medometů, dohromady je jich kolem čtyřiceti. Prohlédneme si, jak se měnily a také si povíme, jak naši předci získávali med předtím, než vymysleli tenhle vynález. A přidáme také informace o tom, čím vším jsou nám včely užitečné. Řeč tak bude nejen o medu, o mateří kašičce, propolisu, ale také o včelím jedu nebo ozářené vodě.\nČeský svaz včelařů, ZO Frýdek-Místek\ntelefon: 733 792 928, 603 542 619\nSlavná zubačka z Tanvaldu do Kořenova v Jizerských horách letos slaví už své stodvacáté narozeniny. Takže si určitě zaslouží naši návštěvu. Je navíc jedinou svého druhu u nás a také se může pochlubit tím, že překonává největší převýšení. Najdeme na ní také nejstrmější vlakovou zastávku u nás – Desnou Pustinskou. Při projížďce si dopřejeme krásný výhled, ale také si prozradíme něco o fungování ozubnicové železnice. A rozhlížet po horách se budeme i na další zastávce našeho výletu. Tou totiž bude rozhledna Štěpánka, která je letos také jubilantkou. Je jí dokonce ještě o deset let víc než zubačce. Ale stavět ji zr ozhodnutí knížete Kamila Rohana začali už na konci první poloviny 19. století. Jenže jedna cikánka prý panu knížeti předpověděla, že pokud rohlednu postaví, zemře. A tak si nejkrásnější rozhledna v Jizerských horách musela na své dokončení docela dlouho počkat.\nč. p. 480\ntelefon: 725 805 266\nLoutkové divadlo Drak asi nemusíme ani představovat. Jednak si tahle královéhradecká scéna už získala velký věhlas nejen u nás, ale i v zahraničí a také jsme vám ji už představili. Naposledy jsme společně navštívili jejich Labyrint. Tentokrát se vypravíme ještě hlouběji do zákulisí, do dílen, v nichž se rodí jednotliví dřevění herci. Začneme tam, kde vznikají návrhy. U scénografa Marka Zákosteleckého. Ten nedávno tvořil postavy pro hru inspirovanou velkou bitvou u Hradce Králové, která se odehrála v roce 1866. A nás samozřejmě bude zajímat, co mu dělalo největší starosti i na co se nejvíc těšil. Pak se přesuneme do řezbářské dílny, kde se lipové dřevo mění v loupežníky, princezny i čerty. Mistr řezbář prozradí, jak tahle proměna probíhá a my pak nabídneme i další práce, které všechny dřevěné hvězdy hradeckých prken, která znamenají svět, tvarují do definitivní podoby.\ntelefon: 495 514 721\nMapaVýroba loutek v Draku\nvideoVýroba loutek v Draku\nJeště si můžeme dopřát výlet na kole. Tentokrát budeme putovat jihem Čech, konkrétně Blatenskem. A dopřejeme si průvodce znalé kraje i cyklistiky. Vyrazí s námi milovník zdejší malebné krajiny i pohádkových vesniček malíř Josef Synek a autor cyklistických knih František Šesták. Naši první zastávkou budou Paštiky. Pyšní se totiž krásným kostelem, který je poslední stavbou slavného Kiliána Ignáce Dientzenhofera. Bohužel ho můžeme obdivovat jen zvenčí, ale i tak stojí za to. Minout rozhodně nemůžeme ani Bratronice na Strakonicku. Najdeme tu mimo jiné památník Christiana Battaglii. Šlechtice, který se zamiloval do kola, najel bezmála milion kilometrů a v účasti na olympiádě v Londýně mu zabránila jen zlomená ruka. A čeká nás také zámek, který byl domovem jedné Šíleně smutné princezny.\nTř. J. P. Koubka 4\ntelefon: 383 323 100\nMapaNa kole Blatenskem\nvideoNa kole Blatenskem\nUž páté narozeniny oslaví muzeum krojů v Kněževsi na Rakovnicku. Najdeme v něm ukázky krojů, které se nosívaly v Čechách, na Moravě i na Slovensku. Věra Čurdová je sbírá už roky a bylo jí líto, že je nemá kde ukazovat dalším zájemcům. A kněževeská škola nabídla tři třídy. Při procházce mezi jednotlivými exponáty se dozvíme, jak to bývalo s údržbou slavnostních oděvů, jak často se používaly, k čemu sloužily různé části i doplňky a paní Čurdová nám prozradí, jak se stará o to, aby její poklady co nejdéle odolaly působení zubu času. Čeká nás také řada zajímavostí. U starých paliček si povíme o výrobě paličkované krajky a prohlédneme si i takzvané kuchařky. Pokud nevíte, co si pod tímto označením máte představit, slibujeme, že vám to prozradíme.\nMuzeum lidových krojů\nVáclavské nám. 100\ntelefon: 737 907 979


Zemědělská půda, Pardubický kraj\nProdej zemědělské půdy, 10382m2Jedlová\n228.404,- Kč, (22,- Kč za metr)\nProdej, pole, 10382 m2, Jedlová u Poličky\nProdej zemědělské půdy, 22524m2Skuteč\nJedná se o prodej lesních a zemědělských pozemků v k.ú. Lhota u Skutče. Lesní pozemky parc. č. 249/2 a 252/2 o celkové výměře 3.798 m2 se nachází ve velmi svažitém terénu, jeden pozemek tvoří velmi řídký les, na druhém jsou pouze nálety a křoví. Pozemky i porosty jsou dlouhodobě neudržované a je nutné je vyčistit. Nejsou vhodné pro těžbu, nicméně jsou dobrým zdrojem pro palivové dřevo. Zemědělsk\nProdej zemědělské půdy, 18780m2Selmice\n582.180,- Kč, (31,- Kč za metr)\nProdej zemědělských pozemků 18.780 m2 v obci Selmice, okres Pardubice.\nProdej zemědělské půdy, 27700m2Vendolí\n877.000 Kč (32,- Kč za metr)\nExkluzivně Vám nabízíme k prodeji pozemek s možností budoucího rozdělení na menší celky v obci Vendolí, ležící na jižní straně obce. Rovinatý pozemek položený na okraji obce, mimo hustě osídlenou část o výměře cca 27 700 m2 je vedený v katastru nemovitostí jako orná půda. Inženýrské sítě jako obecní vodovod, obecní splašková kanalizace, obecní osvětlení, elektřina jsou vzdálené cca 200 m. Příjezd\nProdej zemědělské půdySlatiňany\n2.005.344,- Kč, (36,- Kč za metr)\nProdej zemědělské půdyLeština\n915.791,- Kč, (29,- Kč za metr)\nZemědělské pozemky v k.ú. Doubravice u Leštiny.\nProdej zemědělské půdy, 84924m2Řepníky\n2.350.000 Kč (28,- Kč za metr)\nProdej, orná půda 84.924 m2, okr. Ústí nad Orlicí\nProdej zemědělské půdy, 33696m2Svatý Jiří\n425.000 Kč (13,- Kč za metr)\nProdej zemědělské půdy, 51228m2Řepníky\n1.900.000 Kč (37,- Kč za metr)\nProdej zemědělské půdy, 35829m2Ostřešany\n1.146.528,- Kč, (32,- Kč za metr)\nProdej zemědělských pozemků v Pardubicích.\nProdej zemědělské půdyPřestavlky\nProdej, Zemědělská půda, 28836m2 - Přestavlky\nProdej zemědělské půdy, 17196m2Pardubice, Chrudimská\nProdej zemědělské půdy, 27468m2Předhradí\n686.700 Kč (25,- Kč za metr)\nProdej, orná půda, 27468 m2, Předhradí\nProdej zemědělské půdyTisovec\n974.120,- Kč, (28,- Kč za metr)\nProdej zemědělské půdy, 11831m2Přelouč\n331.268,- Kč, (28,- Kč za metr)\nProdej zemědělského pozemku 11.831 m2 v Lohenicích u Přelouče.\nProdej zemědělské půdyKrálíky\n1.953.000 Kč (22,- Kč za metr)\nNabízíme k prodeji zemědělské pozemky o celkové výměře 88 771 m2 nacházející se ve velmi pěkné vesničce Červený Potok, vzdálené jen 5 km od města Králíky v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickém kraji. Pozemky jsou dle katastru nemovitostí vedeny jako trvalý travní porost a orná půda. Pozemky jsou v současné době obhospodařovány. Červený Potok je také názvem katastrálního území. V případě zájmu nás\nProdej zemědělské půdy, 26445m2Pardubice\n1.084.245,- Kč, (41,- Kč za metr)\nProdej, orná půda, 26445 m2, Staré Čívice\nProdej zemědělské půdy, 7175m2Biskupice\n320.000 Kč (45,- Kč za metr)\nProdej rovinatého pozemku nepravidelného tvaru kopírujícího potok v délce 320 m, přibližné šířce 24 m a celkové výměře 7175 m2 v katastrálním území Zálesí u Jevíčka.\nProdej zemědělské půdy, 27268m2Pardubice\n1.117.988,- Kč, (41,- Kč za metr)\nProdej, orná půda, 27268 m2, Staré Čívice\nProdej zemědělské půdy, 58798m2Litomyšl, T. G. Masaryka\n41.158.600,- Kč, (700,- Kč za metr)\nProdej 58.798 m2 pozemků (převážně zahrad a dále travních porostů) na samém okraji zastavěné části Litomyšle přístupných po obecní komunikaci města. Přímo na okraji předmětných pozemků je dle územního plánu schválené silniční propojení přilehlých obytných zón. Výborná investice.


Úrovně čištění emocí a jejich důležitost - Vendula Kociánová\nVendula Kociánová | Úterý, 14/04/2020 | Aktuality, Úvaha\n“Dobré ráno, Vendul, zdál se mi sen, jak mě nějaký voják brutálně znásilnil v lese. Bylo to příiš živé, mohl to být jen sen?” Mohl a nemusel.\nNástup čištění, nikdo se nevyhne\nVe chvíli, kdy na sobě začnete pracovat a je rozhodnuto, že je čas, abyste se navraceli zpět ke své božské podstatě, začne se očišťovat vaše emocionální tělo na všech úrovních. Ty úrovně jsou indentifikovatelné jen v případě, že pustíte jakoukoli snahu dozvědět se, ve které z nich se zrovna nacházíte. Ono vám totiž do toho nic není. Tělo a vaše podvědomí zahájili očistný proces a vašim úkolem je, nechat je dělat jejich práci.\nDle mých osobních zkušeností procházím několika úrovněmi lineárně. Mohu se mezi nimi pohybovat, ale jen jako pozorovatel a poskytovatel těla k umožnění čištění. Za mé odevzdání je mi pak poskytnut zpětný pohled a drobná “výstupní zpráva” o tom, co se právě dělo.\nÚrovně jsem vysledovala následující:\nOsobní: To, co jsem zažila reálně v tomto životě.\nVrací se vzpomínky na dětství, na mládí, prožitky, které nemám zpracované, za které se stydím, a které mi způsobují bolest, hanbu a stud. To je úroveň, kterou to vše začíná. Jak bych se mohla posunout hlouběji do sebe, když třeba při vzpomínce na to, jak mě máma načapala při masturbaci ještě rudnu studem? Není to možné. Další brány ti nemohou být zpřístupněny, dokud nezačneš u té, do které jsi vlezl naposledy. Musíš jít hezky pozpátku.\nÚroveň osobní se však ještě dělí na vědomou a nevědomou, protože za svůj život máme zážitky, které si pamatujeme, ale také ty, které jsou hluboce potlačeny do nevědomí, nicméně to neznamená, že jsou vyřešeny. Stále se hlásí o pozornost, nejčastěji pomocí tělesných disfunkcí, sexuálních deformit, opakovaných úrazů a mnoho dalšího.\nRegresní: To, co jsem zažila v minulých životech\nNa mém emocionálním těle, které jde po všechny životy se mnou, ulpělo něco tak silně, že jisté části tohoto zážitku zažívám v každém dalším životě znova a znova. Tyto emocionální bloky se mi silně mohou projevovat ve snech, jako naprosto živé situace, kdy po probuzení nerozeznám sen od reality (která je však také snem). Dále je mohu pociťovat jako různé náhodné panické ataky. Z ničeho nic dostanete větší či menší panický záchvat, zapotíte se, zadýchíte, leknete se, trpíte neopodstatněnými strachy a černými myšlenkami. Uživatel těla s těmito symptomy často končí na chemické utlumující medikaci. Pokud máte emocionální blok a potřebujete ho vyřešit, vaše vědomí stáhne z akášických záznamů JAKÝKOLIV příběh, který vám pomůže k pročištění. Neznamená to, že když se prožiju v těle Napoleona, že jsem to nutně musela být já! Jen zabarvení jeho příběhu mi pomáhá k vyléčení příběhu mého!\nKolektivní: To, co už není jen mé, ale celého kolektivu, národa\nJsem vyrovnaná s minulostí tohoto aktuálního života, možná jsem zabrousila do částí životů minulých a objevila stěžejní body, které ovlivňují můj život a mohu jít dále. Mé životní puzzle je seřazeno, seskládáno po obvodu a jde se makat na obrazci směrem ke středu.\nPo době odpočinku a užívání si nového stavu sebe sama vás znovu začnou napadat, teď už nejčastěji ve snech, situace, znásilńování, smrti, ubližování, strach o existenci, úzkosti a jiné. Je to pro vás nepochopitelné. Máte pocit, že to není vaše i přes to, že je to tak živé. Situace, které však podvědomě probíhají už jste řešili mnohokrát předtím a tak je vám s podivem, proč je to tu zase. Drazí, nejvíce si v této fázi uškodíte tím, že se v tom začnete piplat. Kolektivní fáze má víc než jiné předchozí fáze samočistící tendenci. Nepotřebuje k tomu vaši pomoc. Ataka chce být pouze projevena ve vašem očištěném těle, aby mohla projít a rozpustit se, NE ABY S NÍ BYLO PRACOVÁNO JAKO S PROBLÉMEM! Pokud detekujete tuto fázi, tzn. zjistíte, že je to tu zase i přes to, že už jste to tolikrát čistili, tak jen poděkujte a řekněte sami sobě “Není to mé, ale jestli je to boží záměr, nechť mé tělo poslouží jako nástroj k očištění.” V této fázi jste více, než kdy jindy, služebníkem.\nVaše tělo bude chtít být v této fázi tlusté, hladové, hubené, možná bude potřebovat spát, mnohem více jíst, možná bude chtít jinou stravu, jiný prostor pro žití, kdo ví. Vaše tělo už slouží jako nástroj lidstvu, protože jste prošli branami osobnosti a kráčíte nyní vstříc sjednocení se s vědomím. Odhoďte své staré představy o tom, jací byste měli být a přijměte novou roli i vzhled.\nPlanetární: hluboké emocionální prožitky matky Země\nJistě víte, že naše planeta Země je bytost. Není to člověk ani zvíře, ale je to bytost, která má svůj nervový systém, své buňky, svou krev, své kosti. Planeta Země zvedá své vědomí a my, jako její buněčný systém, jí v tom pomáháme. Jedno bez druhého by nemohlo fungovat. Planeta nás nikdy nechce zahubit, zahubila by tím sama sebe. Chce své buňky zdravé a proto poslední, mnou dostupná fáze, je planetární čištění.\nJak se projevuje? Přichází náhodně a ne tak často, jako ostatní fáze. Na těle se projevuje různymí tlaky, bolestmi a často také zvuky, které můžete slyšet nebo vás budí v noci ze spánku. Je to čištění spíše než na úrovni emocionálních prožitků, tak na úrovni vibrací. Vibruje tělo, vaše kundalini energie “nepříjemně” vystřeluje, hučí vám v hlavě a mohou se také přidat sekundární projevy, kdy sníte sny, kde jistě víte, že tyto zážitky nejsou vaše, stojíte tam jako pozorovatel a víte, že to musíte prožít. Nevíte proč, ale jakoby slyšíte hlas, který vás utěšuje. Náruč, která říká “Neboj se, jen buď, jsem tu s tebou, jen poskytni své tělo.” Ráno se budíte silně ohromeni s intenzivním prožitkem blízkosti “domova”, i když se sen mohl zdát skutečně nepříjmený, co se příběhu týče.\nTyto fáze mohou mezi sebou, dle potřeby přeskakovat. Není to pravidlem, ale každý zrajeme jinak a jedna fáze podporuje druhou a tak se občas přesunete zpět.\nCelé vám to píšu proto, že se s tím nedá pracovat jinak než si jen uvědomovat, že se něco děje a dovolit, aby mé tělo mohlo pracovat, podporovat ho zdravým jídlem, pohybem, vitamíny a spánkem.\nPokud máte nutkavou potřebu navštívit regresního terapeuta či použít jinou techniku, tak vás to pustí pouze v prvních dvou fázích čištění a i tam doporučuji pouze při velmi silném tlaku, kdy skutečně věříte, že je to vaše cesta a tyto techniky se vám samy nabízejí. Určitě silně nedoporučuji zasahovat do děje jen proto, že můžu a že kámoška tam byla taky a jí to pomohlo. Prosím, toto nedělejte, protože se zaseknete někde, kde už jste dávno neměli být a otevřete zbytečně dveře minulosti, které byly dávno zapečetěné.