Dovolenou v Řecku si užijí milovníci historie i moře - iDNES.cz\nDovolenou v Řecku si užijí milovníci historie i moře\nPrahnete po poznávání kultury a památek cizích zemí, ale zároveň si nechcete během dovolené nechat ujít moře? Ani jednoho se nemusíte vzdát. Je tu dovolená v Řecku.\nDovolená v Řecku: Užijí si milovníci historie i moře | foto: VENUS TRADE AND TOURS, spol. s r.o.\nO kráse řeckých pláží snad netřeba mluvit. Památek nabízí Řecko s bohatou historií tolik, že není zdaleka možné je za jednu dovolenou poznat. Jak ale stihnout během několika dní maximum? Co určitě nevynechat?\nDovolená v Řecku vyžaduje pečlivou přípravu a detailní plán. Nechcete-li ztrácet čas plánováním, vyberte si program připravený odborníky s dlouholetými zkušenosti ve formě kombinovaného nebo poznávacího zájezdu CK VTT.\nTím nejlepším, co Řecko nabízí, vás provede okruh celým Řeckem, během kterého stihnete navštívit poloostrov Peloponés i řeckou pevninu a cestujete doslova ze století do století.\nNevynechejte kolébku Mykénské civilizace\nZe zázemí příjemného letoviska Tolo se širokou písečnou pláží se vydáte za historií vzniku tradice konání olympijský her do starověké Olympie, kde bývá pravidelně zažehnut olympijský oheň. Na každém kroku vaší cesty vás budou provázet řecké báje.\nVýjimkou není ani Sparta, sídlo krále Meneláa, jehož ženu, krásnou Helenu, unesl trojský princ Paris, a tím rozpoutal trojskou válku. Do mladší historie se přesunete v rozvalinách středověkých byzantských klášterů Mystras.\nZpět do starověku se vrátíte v Mykénách, odkud král Agamemnón táhl do boje proti Tróji, ve starověkém Korinthu, jednom z nejproslulejších měst antického Řecka, či Epidauru, nejvýznamnějším lékařském centru starověku s nejlépe dochovaným starověkým amfiteátrem v Řecku.\nChcete, aby byla vaše dovolená v Řecku doprovázená úžasnou starodávnou atmosférou? Vydejte se do městečka Nafplio. S novodobější historií Řecka a možná i s delfíny se setkáte při plavbě na malebné ostrovy Hydra a Spetses, jejichž loďstvo se významnou měrou podílelo na osvobozenském boji proti Turkům.\nPřes Korinthský průplav na pevninu\nDo hlavního města se vydáte přes Korinthský průplav, spojující Egejské a Jónské moře. V Athénách vás přivítá Panathenajský stadion, kde se konaly v roce 1896 první novodobé olympiské hry. Zhlédnete střídaní stráží u Parlamentu na náměstí Syntagma. Projdete se kolem Hadriánova oblouku a Chrámu Dia Olympského.\nZcela vás okouzlí poklady evropské kultury zahrnující sedm tisíc let shromážděné v Národním archeologickém muzeu. Poté již vystoupáte na velkolepou Akropoli. Z Athén vede cesta dále pře Delfy, nejslavnější a nejuctívanější věšteckou svatyni, kde ústy kněžky Pýthie promlouval bůh Apollón.\nDovolená pod křídly bohů. Taková je dovolená v Řecku\nNa několik dní se stane východiskem vašich výletů letovisko Platamonas s krásnou dlouhou písečnou pláží. Odtud to není daleko na úpatí bájného pohoří Olymp, do archeologického areálu v Dionu, kde se vašemu obdivu budou těšit velmi dobře dochované mozaiky, a Verginy, ke vás ohromí vykopávky hrobů makedonské královské rodiny.\nVaše dovolená v Řecku se určitě neobejde bez návštěvy klášterů Meteora, neboli vznášejících se klášterů. Kláštery jsou zbudované na téměř nepřístupných skalách prapodivných tvarů. A pokud byste cest za poznávání ještě neměli dost, vydejte se za byzantskými kostely do Soluně či k nedalekému hradu nad vesnicí Platamonas.\nInformace k tomuto zájezdu i nabídku další cest za poznáním cestovní kanceláře VTT naleznete na www.vtt.cz.


Transmission láká na hvězdné DJs | iREPORT – music&style magazine\nTransmission láká na hvězdné DJs\nV pátek 2. listopadu proběhne již čtvrté pokračování domácí halové party Transmission a opět na ní zahrají ti nejlepší DJs.\nPrvním z nich je nizozemský DJ a producent Ferry Corsten, který již několik let patří spolu s umělci jako Tiësto, Paul van Dyk a Armin van Buuren k nejpopulárnějším trance DJům. Ferry Corsten se domácímu publiku představil poprvé v loni právě na Transmission, kde jeho exkluzivní čtyřhodinový set sklidil ovace a nadšení. Jeho poslední kompilace Passport United States of America vyšla před nedávnem také u nás.\nDalšími zahraničními hosty budou britští Above & Beyond. Tahle parta si během krátké doby vybudovala pevnou pozici ve světové DJ a producentské elitě. Jejich aktuální album „Tri-State“ zabodovalo jak u odborné kritiky, tak nejširšího publika a sklízí úspěch po celém světě.\nNásledující jméno bude pak pro mnohé splněným snem. Američan Christopher Lawrence je bezesporu největší osobností, která v současnosti reprezentuje severoamerický kontinent. Aktuálně 4. nejpopulárnější DJ planety (podle DJ Mag Top 100) přijede do České republiky poprvé.\nVíce na www.transmission.cz


Mezzosopranistka Štěpánka Pučálková: Svůj hlas nerozmazluji – Novinky.cz\nNarodila se v Berlíně, kde zrovna její rodiče pracovali. Vyrostla v Praze a žije v Salcburku. Jako malá si notovala s babičkou. Pubertu prožila se skupinami Nirvana, The Doors a Lucie. Teď je operní pěvkyní v Salcburku a hostuje v pražském Národním divadle. Mezzosopranistku Štěpánku Pučálkovou v Praze nepřijali na HAMU, a tak vystudovala v Mozartově rodišti.\nRodiče Zdeňka a Jan Pučálkovi za dcerou často jezdí. "Když mám udělat nějaké zásadní rozhodnutí, radím se s nimi," říká Štěpánka.\nFOTO: soukromý archív Štěpánky Pučálkové\npondělí 23. října 2017, 12:15\nJaká byla první píseň, kterou jste uměla?\nTak na to už si nevzpomenu, ale určitě nějaká dětská písnička. Ty mě učila moje babička.\nAbych řekla pravdu, není to tak jasné, protože v naší rodině se profesionálně hudbě nikdo nevěnoval. Děda pěkně zpíval a maminka jako mladá studovala pět let operní zpěv a hrála na bicí. Babička milovala operu, ale nikdy nezpívala. Tatínek zase maluje krásné obrazy. Rodiče ale podnikají v jiném odvětví, které nemá s hudbou nic společného, proto je tedy zajímavé, že já dělám hudbu na takové úrovni.\nFOTO: Petra Odrazilová, make-up a styling Jana Darmovzalová\nVy jste nejprve studovala JAMU v Brně. Hlásila jste se i v Praze?\nAno, ale bohužel mě na HAMU nepřijali. Ale protože jsem chtěla ve studiu zpěvu pokračovat, zkusila jsem to v Brně a klaplo to. Pobyla jsem tam jen tři semestry a potom už jsem odešla do Rakouska.\nPřešla jste ve dvaceti letech do Salcburku. Proč zrovna tam?\nNejprve jsem se přihlásila na jeden semestr ve výměnném programu Erasmus. Na doporučení paní profesorky Elisabeth Wilkeové, kterou jsem poznala již dříve na pěveckých kurzech, jsem se rozhodla pro přestup na Universität Mozarteum. Byla jsem tam velmi spokojená, jednak s výukou, a pak mě také okouzlil Salcburk jako město. Rozhodla jsem se, že zkusím přijímací zkoušky na pravidelné studium, a vzali mě.\nNebyly lehké, protože jsem německy nemluvila úplně dokonale. Ale velmi rychle jsem se vše doučila a pak už to šlo hladce. Finančně mě nejvíc podporovali rodiče, bez nich by studium ani nebylo možné. Snažila jsem se najít si brigády, rozvážela jsem noviny, také jsem se živila modelingem, a hlavně jsem dostala na univerzitě dvě pěvecká prospěchová stipendia.\nV Salcburku žiji už deset let a zatím neplánuji toto město opouštět. Stal se po Praze mým druhým domovem. Jsem tam moc ráda, užívám si nádhernou přírodu, je tam tolik věcí pohromadě jako nikde. Hory, jezera, památky, centrum opery, pro každého se něco najde, a to je úžasné.\nMáte tam své oblíbené místo?\nSalcburk má neopakovatelnou atmosféru hudebního města. Mým nejoblíbenějším místem je, vedle mnoha chrámů, hlavně Velký festivalový dům (Großes Festspielhaus), kde jsem už několikrát zpívala, a pak jezero Fuschl (Fuschlsee). Tam se jezdím v létě pravidelně koupat. Všem doporučuji, tak čistou vodu jste ještě neviděli!\nDo rakouského kroje zvaného Dirndl se oblékla při letošních oslavách 20. výročí zápisu Salcburku do listiny UNESCO. Stala se totiž patronkou českého projektu - Poznej světové dědictví UNESCO.\nLidé jsou různí jako v každém městě. Rakušané říkají, že Salcburčané jsou takoví "Schicki micki", to znamená namyšlení. Jsou velmi sportovně založení, všichni chodí po horách, na túry, v zimě na Ski Alpin, žijí na maximum. Penzisté jsou vitální a užívají si důchodu, velmi o sebe pečují. Všeobecně jsou tam lidé přátelští. Rakousko a jejich obyvatele mám ráda.\nPamatujete si, když jste vstoupila poprvé na jeviště?\nJako dítě pravděpodobně s dětským sborem a jako sólistka asi na jednom z gymnaziálních koncertů. A skutečně profesionálně? V Salcburku na prknech slavného Großes Festspielhaus v produkci Salzburger Festspiele, jako Lehrbube ve Wagnerovych Mistrech pěvcích Norimberských.\nTrému mívám dodnes, takže byla tehdy určitě také.\nByla jste hodné dítě, nebo spíš neposedné?\nDocela hodné a možná trochu stydlivé a neprůbojné. Vyrůstala jsem v Praze, v krásném a láskyplném rodinném prostředí, se starším bratrem Honzou, který se mě snažil naučit i různým rošťárnám, někdy i ve spolupráci s tatínkem.\nNejvíce samozřejmě s panenkami, jako každá holčička. Pak přišlo na řadu lego, dědictví po sourozenci, a pak jsem jednou dostala k Vánocům elektrický klavír. Byla jsem schopná vstát v neděli před sedmou ráno, hrát na něj a zpívat si u toho.\nVydrželo vám to dlouho?\nBěhem základní školy jsem chodila na hodiny zpěvu a klavíru do lidušky na Novodvorské.\nV sezóně 2015/16 se ve Státní opeře Praha představila v Gounodově díle Romeo a Julie v roli Stéphana, vpravo je Martin Matoušek (Gregorio).\nPotom jsem vystudovala hudebně zaměřené Gymnázium Jana Nerudy na pražském Žižkově, kde se kromě matematiky, fyziky, chemie a dalších všeobecných oborů vyučovaly také dva povinné cizí jazyky a hudební předměty, včetně pro mě nutné italštiny. Absolventi si pak mohli vybrat, zda se po maturitě chtějí věnovat dál hudbě, nebo raději studovat na nehudebních vysokých školách.\nJakou hudbu jste měla ráda v pubertě?\nDíky bratrovi jsem vyrostla na skupinách Nirvana, The Doors, Lucie a jiné. Film o The Doors jsem, myslím, viděla už někdy v deseti letech. Později na gymnáziu jsem chodila na různé festivaly, u nás ve třídě byla kapela, která hrála styl SKA, kamarádka zpívala v rockové kapele. Spíše jsem asi hledala nějaký hudební směr, ten jsem našla až v dospělosti. Dnes si poslechnu nejraději takzvané oldies, Jamese Browna a samozřejmě klasickou hudbu.\nRozhodně moji rodiče. A ovlivňují mě dodnes. Když mám udělat nějaké zásadní rozhodnutí, jdu za nimi pro radu. A také dám na svou dlouholetou profesorku zpěvu Elisabeth Wilkeovou, která je mi oporou ve velkém "pěveckém" světě. Na ni se mohu spolehnout. Vím, že mě stále směřuje správnou cestou.\nJak se vlastně staráte o své hlasivky?\nSnažím se nestarat se příliš přehnaně, aby se hlas nerozmazlil. Vyhýbám se ale zakouřeným, klimatizovaným a hlučným prostorám. Den před představením zásadně nepiji žádný alkohol, vůbec nekouřím a velký důraz kladu na dobré rozezpívaní.\nSamozřejmě nejsme stroje a i zpěvákovi může onemocnět hlas. To je pak lepší představení odříct než si nevědomky něco udělat s hlasem. Pro radu si chodím k MUDr. Vydrové v Praze a Dr. Schlömicherovi v Salcburku. Hlasivky jsou takový malý sval, který se nedá koupit nový jako třeba housle.\nCo operní pěvec může a co ne?\nMůže cokoliv, co mu dělá dobře. Slavný Luciano Pavarotti měl rád ledové nápoje, které pil během představení. Hodně zpěváků také v současné době navštěvuje polárium, tzv. saunu naruby, kde je až minus 160 stupňů. Všeobecně si myslím, že by pěvci neměli kouřit.\nRusalku si nezazpívám, ale naštěstí je v mém oboru dost jiných, krásných postav, například slavná Carmen. Na Ježibabu mám, doufám, ještě několik let čas.\nDůležitý je i výběr rolí, které jsou vhodné pro momentální hlasový vývoj. Také cestování je náročné, proto je dobré vhodně rozvrhnout termíny vystoupení.\nA v neposlední řadě by měl být pěvec vždy řádně připraven na roli, kterou právě zpívá nebo studuje. Nic mě nedokáže rozhodit víc než nepřipravený kolega.\nPostavu Suzuki v Pucciniho Madama Butterfly zpívá na prknech Národního divadla. V této sezóně ji čeká zájezd do Pekingu s operou Richarda Wagnera Valkýra, která měla letos premiéru v Salcburku. Také se těší na koncerty v Norsku a Německu.\nPro operní zpěváky bývá důležitá kondice. Jak si ji udržujete?\nAsi před dvěma lety jsem si hodně oblíbila jógu. Na tu chodím pravidelně a líbí se mi, že práce s dechem je při ní totožná s pěveckou dechovou technikou. Předtím jsem také hodně posilovala s činkami, ale klidová jóga je mi teď milejší. Jezdím na kole, v zimě ráda lyžuji, přece jen to mám ze Salcburku do Alp kousek.\nVídáte se s českými kolegy - Plachetkou, Brisceinem, Kněžíkovou?\nSe všemi mám hezký, kamarádský vztah. Když měl Adam Plachetka v létě angažmá na Salzburger Festspiele a Katka Kněžíková tam byla s ním a s jejich malou dcerou, často jsme se vídali. Byla jsem i hlídací tetou. Párkrát jsem je navštívila v jejich bytě ve Vídni a vždy to byla velmi milá setkání.\nS Katkou jsem také zpívala Mozartovu mši C moll loni v Brně a byla to úžasná spolupráce. Katka je obrovská profesionálka. S Alešem Brisceinem se zase vídáme v představení Romea a Julie ve Státní opeře Praha, kde zpívám roli Romeova pážete. A letos v zimě jsem dokonce se svými kolegy v Salcburku lyžovala.\nJak cestujete mezi Prahou a Salcburkem?\nCestuji autem několikrát do měsíce. Jedna cesta má přibližně 380 km a já to jezdím asi čtyři hodiny.\nJako mezzosopranistka asi Rusalkou nebudete. Brala byste Ježibabu?\nProtože můj hlas je vyšší mezzosoprán, není pro mne zas až tak obtížné zpívat i role, jako je například Kuchtík v „naší“ Rusalce nebo Mozartovu mši C moll. V sopránovém oboru jsou ale jiné role, které miluji, ale asi je bohužel nikdy zpívat nebudu. Jsou to třeba Hraběnka ve Figarově svatbě, Cio Cio San v opeře Madama Butterfly nebo Sieglinde ve Valkýře.\nNaštěstí je v mezzosopránovém oboru dost jiných, krásných postav, které jsem si buď už mohla zazpívat, nebo doufám, že si je brzo zazpívám. Určitě mezi ně patří slavná Carmen, ale i laikům méně známé postavy jako Dalila, Preziosilla ze Síly osudu, Komponist v Ariadně na Naxu nebo Santuzza ze Sedláka Kavalíra. A na Ježibabu mám, doufám, ještě několik let čas.\nTěch mám spoustu, ale všechny je asi vyjmenovat nezvládnu. Ze zpěváků a zpěvaček jsou to určitě Maria Callas, Mirella Freni, Tatiana Troaynos, Anja Harteros, Anna Netrebko, Krassimira Stoynova a Christa Ludwig. To jsou opravdové legendy.\nPo mém aktuálním angažmá na Osterfestspiele Salzburg v opeře Valkýra velmi obdivuji a moc si vážím dirigenta Christiana Thielemanna, se kterým to byla nádherná spolupráce na nejvyšší úrovni.\nKteré představení bylo nejnáročnější?\nAsi Lazebník sevillský ve Slovenském národním divadle v Bratislavě. Nejnáročnější proto, že jsem do hlavní role Rosiny vstupovala za chodu - nikdy předtím jsem ji nezpívala a před svou premiérou jsem měla pouze tři zkoušky. To bylo na psychiku velmi náročné. Ale této zkušenosti nelituji a jsem vděčná, že mi divadlo dalo důvěru.\nPřezdívku jako takovou ne, ale cizinci mi říkají Steffi nebo Stefanka. Mé jméno je v zahraničí všeobecně těžko vyslovitelné.\nNeovlivnil vám dětství večerníček o Pučálkovic Amině?\nTen večerníček jsem milovala. Doma máme několik publikací této knihy Jindřicha Plachty. V naší rodině se traduje, že knížka byla inspirována příjmením mého pradědečka - lékaře Jaroslava Pučálky z Karlína, kde pan Plachta vídával vývěsku se jménem na dveřích jeho ordinace. Pro mě je tato zajímavost spíš důvodem k určitému pocitu hrdosti.\nCo to znamená pučálka?\nPučálka neboli pálenec je staročeské jídlo. Je to naklíčený a opečený hrách.\nNechcete v dohledné době změnit příjmení?\nUrčitě ne, neuvažuji o tom. V operním světě mě lidé již takto znají a nyní měnit jméno by nebylo zas až tak vhodné. Navíc je to jméno tak neobvyklé, že hned všichni vědí, o koho jde. Kdybych se jmenovala Nováková nebo Müller, tak by to tak výrazné nebylo.


Říjnovky 2008 v Praze - str. 168\njo to mi připomíná, že musím zavolat k té dr. jak dlouho je normální to nedostat když nekojim.\nJo a bylas na té kontrole? V poho?\nHani, dobrovolne 😉\nAle tam nejsou jenom kluci... to jsou i moji znami a ja bych je taky rada videla, no... nehodlam se smirovat s tim, ze to je muj udel, Hani :-N |-|\nByla a snad OK 😉\nJsem se na to ptala, jak dlouho to muze trvat, nez dostanu MS... a pry ruzne - mesic, dva. ale max. to mam nechat pul roku a kdyz nic, tak budem vyvolavat 😉\nNo nic, nejak nemam naladu... asi se pujdu podivat do loznice :-N jsem silene utahana |-|\nale ty ještě kojíš nebo ne?\njá vím, mně se s tím údělem taky smířit nechce. Ale to se pak musíme pořádně nahlas ozvat.\nMy jdeme zítra ke tchánovcům, 14 dní ji neviděli a hrozně se těší a mě se tam tak hrozně nechce, protože už slyším to šišlání, rady, ochmatávání a tak. Jako oni jsou fajn a mám je ráda, ale tohle mi moc nejde.\nUz ne 😉\nHani, to zvladnete 😃\nKoukám, že tady už kojí asi jenom baji.\nMíváš k ní taky takový majetnický sklony?\nMala se ozyva, tak jdu 😉\njé jsem vás nějak prošvihla, jsem se tu zasekla :-N\nhani, ty sruby jsou hezký 😉\nzviz, to je mi líto, že jste se s TM pohádali 😞\nMP chodívá tak jednou za čtrnáct dní taky na pivko 😉 beru to jako že si taky potřebuje odpočinout, je buď v práci nebo s námi, hodně mi s malou pomáhá, dokonce mi i k malý vstává v noci..\nco si domluvit na večer hlídání, abyste mohli oba?\nbaji já tu jsem, kecám o 106 v září, MM kouká na akta x a mně se nechce spát.\nbóďo co nějaké nové fotečky?\nzviz, tak snad už jste usmířený\nMM zase jezdí každý týden fotit vlaky, taky mi to vadí, ale věděla jsem koho si beru 😃\ntakže jsem s prckem sama i o víkendech\nna druhou stranu MM doma kmitá po večerech, dokrmuje, přebaluje, koupe, uspává, když jsem utahaná\nsruby jsou bezva\nmy jezdíme do jižních Čech pravidelně, to je moje oblíbené\ntak v rámci odtučňovací kůry jsem včera večer kojila snad 40minut a prcek si pak UM jen cucl a tlemil se na nás\nnavíc nám teď častěji vychází jen 5 krmení denně, tak snad to vydrží a tempo růstu se sníží 😃\nTak jsem noc prezila, mala se vzbudila zase az v pet x-) Teda i ve tri, ale to jsem ji dala dudlu a zas zabrala 😃\nHolky, tak prijedte a muzem tu udelat srazik 😉 Co?\nUsmireny nejsme, MM dela, jak kdyby se nic nestalo :-N i kdyz jsem mela nejaky narazky... tak budu taky delat, jako ze nic 😃 ach jo.... 😃\nBaji, my jsme chteli jit pristi tyden spolu 😉 nevim, co ho to popadlo, ze chtel jit i vcera :-N resp. asi vim :-N jak jsme byli na tej oslave vcera, tak urcite chytil slinu na pivo 😃 jenze to je "Dam si tri a jdu" a prijde ve dve zbitej jak pes ]-( tohle tak nesnasim :-p :-p :-p\nJo!!! A abych nezapomnela, dneska zas pokrok!!!!!! Nejen ze uz ji zajima jeji pavoucek na hrani, ale dneska se poprvy prekulila z bricha na zada x-)\nzviz, tak gratulujem\nteď budeš malou muset víc hlídat, když už se překuluje\nprcek překuluje jen nohy, trup mu jaksi zůstává na místě 😃\nIlon, tak prej to neudelala vedome - mi psala jedna holcina od nas z CB... ze jen tak prepadne =-) Ale to je fuk, ji to bavi 😃\nZviz, já tě tak chápu s tím MM - já takhle udělala scénu minule, když šel do hospody. \_Jako já vim, že holt už to nebude jako před mimi, že jsme si vyrazili spolu, ale štve mě, že on si může jít kdykoliv a ani mu to nepřijde. Prostě jsem taky debil v tomhle, ale taky se s tím nehodlám jen tak smířit 😃\nHolky, vy co dáváte plně UM - na jak dlouho vám vydrží jedna krabice?\naglo, asi záleží, kolik toho dítka vypijou\nkdyž beru u nutroše, že odměrka je cca 4,3g, tak mě při dokrmování vydrží ta krabice 800g cca 11dní\nHolky tak MM je i v tomhle zlatíčko. Právě si i brácha stěžoval, že nechce MM chodit do hospody, a když už jde, tak musí být v 22h doma (to nemusí, ale chce a je pohodlnější to hodit na mě 😃 ). Zrovna v pátek ho brácha přemluvil, MM mu říká - no jo, ale Máťa bude doma sama tak já se jí musím zeptat. Nakonec šel a přišel v 22h a docela v pohodě. Prostě zlatíčko. Nám by i klidně hlídala mamka, ale nechce se mi jí zase až tak moc otravovat.\nJinak my se asi očkování nedočkáme. Přijde mi, že rýma opět sílí a přidal se i kašel. Asi nakonec skončíme na antibiotikách.\nKoně stále moc nepase, snaží se jen chviličku a pak raději trénuje přetáčení. Potvůrka 😃 Mě to tedy neva, ale nechce se mi chodit na rehabilitace.\nTaky se teď hodně rozbaštila. Dá tak 120-150ml, ale stále si přes den drží 2 hodinový interval. Ta fakt bude v jídle po mě a to nás asi klepne :-N\ns tou rýmou je to blbý, máme ji taky furt\nnasivin jsme užívali týden a přemýšlím, jakou udělat přestávku a jestli nezačít znovu\nobčas kýchne nebo zakašle, ale zatím nic dramatického\na s usínáním přes den musím zaklepat, ale už čím dál víc častěji ho stačí jen položit do postýlky, musím s ním teda být v místnosti, většinou si čtu, a usne sám i na hodinku\nzatím se to teda nedaří večer, ale chce to čas 😃\nchtěla jsem se zeptat : máte ohřívačku? když jo, jakou značku?\nprávě uvažuju, že bych teda něco konečně pořídila, jestli to teda má význam, aby se tam vešly lahvičky různých rozměrů a pak i lahvičky s příkrmem\naglo, nám to vydrží cca na týden :-| Jinak jsme zůstali u Hami, blila po něm jen poprvé, asi teda tou změnou, teď už je to dobrý. Jedna holčina se u dr. ptala na ty nukleotidy a prá jí dr. řekla, že to nemá řešit, že se firmy předhnání co tam narvou a mlíčka že jsou dobrá všechna. Tak to teda neřešim.\nilci, my máme ohřívačku od aventu a popravdě, na mlíčko ji vůbec nevyužívám, využila jsem ji akorát když jsem ohřívala moje mlíko, ale teď to dělám tak, že převařím kojeneckou vodu, naliju ji do nerez termosy a vedle do lahvičky, abych měla i studenou.A když dělám mlíko, tak tu vodu míchám s tou z té lahvičky a z termosky, aby to bylo akorát a doporučuju. No ale na příkrmy ji možná využiji, uvidíme.\nBusti, to je mi líto. Nás čeká očkování v úterý. tak doufám že to půjde.\nJdu péct švestkový koláč x-)\nIlči, supéééér s tím usínáním - děláte pokroky. Mně lidi okolo říkali, že se to bude stále zlepšovat a já jim moc nevěřila. Ale je to pravda - fakt to chce čas a vy máte hezky našlápnuto 😉\nVráni, tak to je dobře, že vám Hami nakonec sedlo. Mně blije pořád - tedy ublinkává, ale pořád. Dr. říkala, že nemá cenu měnit mlíko, protože některý děti to tak maj a když přibírá.......\nJinak rýma se lepší, tak snad to bude do čtvrtka dobré, abychom mohli na to očkování.\nahojky, téda to máte šikulky 🙂 ta naše potvůrka líná vůbec nechce být na břiše, natož pást koníky :-p ani se ještě nepřetáčí, no zlenivěla nám hlavně teď jak byla nemocná, tak jsem ji moc nechtěla trápit cvičením... :-x no snad nebudeme muset na tu rehabku teda =-)\njinak ohřívačku máme půjčenou taky avenťáckou (mám od nich zatím všecko), ale zatím teda moc nevyužívám...\nagla, vy ještě pořád ublinkáváte? 😞 nám už s to poslední dobou dost zlepšilo, tak snad už vám to dá brzo taky pokoj...\nBaji, my pořád a od té doby, co dokrmuju UM, tak je to horší, než to bylo - ona taky asi vypije víc, než by potřebovala a pak to takhle vypadá. Ale už jsme si holt zvykli, že musí mít neustále bryndák nebo plínu 😃\nMy máme ohřívačku stařičkou ještě od tchýně a využívám jí pořád. Jen se mi tam vejdou pouze vysoké a tudíž štíhlé lahvičky a ta nejmenší od Aventu. Jinou kupovat nebudu, řešila bych to horkou vodou v hrnku a do té dát ohřát lahvičku, řekla bych, že je to ohřáté za stejnou dobu 😉\nAgli, tak to jsem rada, ze se mnou drzis 😃 ja jsem mu rikala, at si teda jde, ale ze priste bude hlidat on a pujdu ja a taky nereknu, v kolik prijdu a domu dorazim treba az ve tri :-p :-p :-p a zlita |-| 😃 (coz bych teda neudelala)... a to si pis, ze se mu to nelibilo 😃 😃 😃 jojo... snad pujdem spolecne ted v patek - bracha ma osmnactiny.\nK tej ohrivacce - mam to stejne jako Vrani - vodu v termosce + chladnejsi vodu mivam v konvici, pripadne jeste chladim v hrnku se studenou vodou 😉 nekdy tak i ohrivam 🙂 v horky vode...\nJinak ta krabice Beby 800gr. nam vydrzi na necelych 14 dni - tak nejak jak pise Ilci 🙂 Proste 2 a neco na mesic... a to uz ma jenom UM 😉\nJinak my dneska opet vstavali az v 5.30 - teda trosku jsem ji sidila dudlou, ale vydrzela.. Usne po osme vecer a spinka takhle celou noc x-) snad ji to vydrzi, holky..


Ekologové bouří proti supermarketům - iDNES.cz\n2. srpna 2001 17:33, aktualizováno 17:33\nBoskovice - Petici proti stavbě supermarketů v Boskovicích na Blanensku organizují členové sociálně-ekologického hnutí Nesehnutí. Podle nich totiž stavba obchodních center povede k devastaci přírody a poškodí malé a střední podnikatele. "Radnice bojuje proti tomu, aby stály supermarkety v centru města. Je ale velmi pravděpodobné, že nějaký supermarket na jeho okraji vznikne," řekl boskovický starosta Josef Dohnálek.\nStarosta vysvětlil, že v boskovickém územním plánu jsou vytipovány dvě lokality na okraji města, kde by supermarkety mohly jednou stát. "Je naivní si myslet, že v Boskovicích, druhém největším městě Blanenska, nebude jednou větší obchodní centrum," zdůraznil starosta.\nPodle ekologů by ale bylo lepší, kdyby v Boskovicích žádný supermarket nestál. "Pod naši petici se již podepsala více než stovka občanů a také 70 malých a středních podnikatelů," řekl člen Nesehnutí Václav Stoupal.\nOchránci přírody argumentují tím, že se kvůli supermarketům zvyšuje silniční ruch, což poškozuje přírodu. V červnu například uspořádali v Boskovicích výstavu fotografií nazvanou Zaostřeno na supermarkety, kterou chtěli poukázat na zápory obchodních center.\nTémata: radnice, starosta, Blanensko, Boskovice, Petice


Jaké máme nejrůznější vypínače Rotang Read more »" />\nNutno říci, že spínače jsou jedním z největších vynálezů lidstva. Mnoho lidí se na ně tak nedívá, ale faktem je, že život bychom si bez nich už neuměli představit. Najdeme je prakticky na každém elektrickém zařízení.\nJak vlastně fungují? Princip je v podstatě jednoduchý. Jejich účelem je spojit či rozpojit elektrický obvod, který do zařízení přivádí proud.\nAvšak lidé jsou lidé a základní, jednoduchý tvar jim brzy přestal stačit. Proto vymysleli spoustu dalších. A jako vše, i vypínače podléhají módním trendům. Cílem je však vždy jednoduchost použití.\nZákladním typem, který najdeme například na stěnách místností, využívaný například k rozsvícení lustru, je běžný přepínač. Běžně najdeme dvě formy tohoto typu vypínače. Dříve byly častější menší, obvykle černé barvy, na plochém, bílém podkladu. Dnes však najdeme spíše větší typ, kdy vypínač vyplňuje celý prostor a i základna je vyvýšená.\nSamozřejmě tento typ nenajdeme jen na stěnách, nýbrž například i na starších typech vysavačů. Je jedním z nejspolehlivějších a nejméně poruchových. Přesto byl postupně nahrazován jiným typem.\nTím je tlačítkový spínač. V současné době je k nalezení prakticky na všech elektrických spotřebičích, pračkou počínaje a mikrovlnnou troubou konče. Jeho předností je úspora prostoru a také to, že příliš nevyčuhuje do prostoru. Dá se říci, že je dnes nejpoužívanější.\nJiným typem, který se často používá, je typ otočný. Používá se na některých spotřebičích a jeho výhoda spočívá v tom, že kromě samotného zapnutí je možné nastavit i intenzitu procházejícího proudu. Najdeme jen například u některých mixérů.\nPosledním typem, o kterém se zmíním, je typ pákový. Může se zdá, že se podobá předchozímu, konkrétně v tom, že můžeme současně nastavit i intenzitu, ale není to pravda. Pákový druh má totiž pouze několik nastavení, zatímco otočný lze volně korigovat.\nProto je pákový spínač používán nejméně, a to z dobrého důvodu. Tím je především jeho velikost a určitá neohrabanost. Přesto jej však na určitých, převážně větších, spotřebičích najdete.\nTak, nyní víte o nejběžnějších druzích vypínačů. Dokázali byste určit, který je vhodný pro jakou příležitost?\nProč jsou pro SEO klíčová slova tak důležitá? »


La Pointe Courte (1956) | ČSFD.cz\nPhilippe Noiret, Silvia Monfort, Marcel Jouet\nDo obce Sète, do čtvrti sousedící s rybníkem Etang de Thau, které se říká La Pointe Courte, se vrací muž na prázdniny do míst svého dětství. Doufá, že jeho mladá manželka s ním bude sdílet lásku k této krajině. Dvojice, podlomená nepochopením, se vůbec nezajímá o život a problémy místních obyvatel.(oficiální text distributora)\nPointe-Courte je malá rybářská vesnička na pobřeží Středozemního moře nedaleko města Sete. Ti, kteří odtud odejdou, se zřídka kdy vrátí. I Lui (Philippe Noiret) odešel do Paříže, již dvanáct let nebyl doma. Říká, že v rodné vesnici není na co koukat. Ale jednou ještě rád přijíždí do vesnice. V těžké chvíli svého života, když ho chce opustit žena, se Lui vrací ke kořenům. Manželé se společně toulají v okolí vesnice, snaží se říci si něco důležitého a hlavně pochopit se navzájem.(Snorlax)\nMalou Belgičanku si ihned každý nespojí s novou vlnou ani s jejím počátkem (na to bylo zapotřebí semknuté party mužů, připravených nejen nově točit filmy, ale i zároveň i své entrée do dějin filmu patřičně nahlas a sebevědomě zvěstovat), přesto její prvotina už bezpochyby spadá do nové éry, s ostatními filmy z 50. let mající málo společného (vskutku, proč by měl třeba Truffautův debut být brán za symbolický počátek hnutí a "La Pointe courte" nikoliv?). Plynulé jízdy kamery, poskočný střih, žádné trapné prolínačky, bída bez melancholie a moralizování, láska, o níž se nedá říct, zda definitivně uniká či jen uniká někam jinam, kde bude znova a nově (vy)nalezena, dialogy milostné dvojice, u které člověk musí přemýšlet (ukažte mi takový film z 50. let, neřku-li dřív, budu vám velmi vděčný!), film mezi fikcí a dokumentem bez touhy z příběhu dělat pohádku nebo naopak obžalobu, film klidně plynoucí, stejně pozvolna končící a přitom gradující. Tento film má s 50. lety společné jen ty čtyři číslice u data vzniku.(10.12.2014)\nVardová neměla před natočením svého debutu prakticky žádné zkušenosti s filmy ani filmováním. Geometricky komponované záběry z neobvyklých úhlů jsou inspirované prací fotografů jako Eugène Atget nebo Henri Cartier-Bresson (sama Vardová začínala jako fotografka) a netradiční strukturu, střídající (neorealistické) antropologické výjevy ze života jedné rybářské vesnice (s neherci) s lyrickými scénami dialogu dvojice milenců (s herci), vychází z Faulknerových Divokých palem. Přerušování výpovědi o nelehké ekonomické situaci rybářů a jejich rodin banálním milostným příběhem páru, který se zdá být k okolnímu světu lhostejný, je frustrující úmyslně a vede nás k zamyšlení nad relativitou problémů, které se nám v životě jeví jako podstatné. Dominantou filmu je tak podobně jako ve většině následujících děl od Vardové protiklad, zde zejména protiklad mezi společenským a osobním, dokumentárním a hraným. ___ Střihačem originálního, byť v něčem lehce naivního a neohrabaného snímku byl Alain Resnais, který Vardovou seznámil s cinefily z okruhu Cahiers du Cinéma a doporučil jí, aby začala navštěvovat pařížskou Filmotéku. Přestože ale neznala Viscontiho ani další režiséry, jejichž vliv doboví recenzenti v jejím debutu spatřovali, ve skutečnosti novou vlnu předběhla, když jako první obešla systém (v té době bylo ve Francii běžné propracovávat se k pozici režiséra mnohaletým asistováním) a velmi levně natočila autorský film podle vlastních představ, odmítající konvence formálně usedlého, realitě vzdáleného „taťkovského kina“. 70%(22.5.2019)\nKdyby Varda ubrala těch otravných dialogů páru procházejícího manželskou krizí, které nemají hlavu ani patu a místo pocitu jakéhokoliv obohacení přinášejí divákovi především nudu, byl by tenhle film bezmála mistrovským dílem. Celkovým zpracováním, kamerou, obdivuhodnou prací s mizanscénou, střihem, kompozicí záběrů i využitím zvuků a hudby předběhla Varda o několik let svoji dobu a její snímek by se dal zařadit z fleku do pozdějšího boomu francouzské nové vlny. Krom toho, že by se každý druhý záběr dal stopnout a zarámovat jako samostatná umělecká fotografie jsou i výjevy z rybářské chudinské čtvrti velmi poutavé a autentické. Vážně škoda toho rušivého manželského párečku a křečovité snahy o disputace na existenciální a vztahová témata, které se míjí účinkem. Dost možná to byl i záměr, jakési srovnání života moderního člověka z města, který neustále o něčem mluví, přemýšlí, hloubá, plácá okolo sebe prázdnými frázemi a přesto se nemůže dopátrat nějakého kloudného smyslu a vlastně tím pádem zapomíná žít. A jako kontrast oproti tomu zde máme výjevy z života chudých rybářů, kteří žijí prací, rodinou, jasně danými povinnostmi a kteří ví, kde má co své jasné místo, včetně jejich vlastního života, postavení v komunitě i v manželství. Nicméně jestliže by byl příběh omezený pouze na osudy rybářů, užil bych si ho ještě o něco více. Takhle je to z mé strany na slabších pět hvězd.(1.1.2019)\nOpomíjený, režisérský debut vystudované fotografky Agnès Vardy bývá označován (ne neprávem) jako impuls zrodu francouzské „Nouvelle Vague“. Tento netradiční polodokument ovšem vyniká především estetikou poetického neorealismu. Příběhová linie je v podstatě zanedbatelná. Dva nesouvisející děje, dokumentární a fiktivní, se nerušeně střídají až nenápadně splynou v jeden ucelený prvek. V středu zájmu je jedinečná práce s kamerou, která v každém přesně daném momentu zachytí tu nejvýstižnější rezonanci. Naprosto precizní, vizuální kompozice působí tak dodnes pozoruhodně a experimentální originalita je stále čitelná. Možná se na tom podílí i fakt, že film sestříhal později významný, progresivní režisér Alain Resnais.(15.10.2011)\n04.01.1956 Ciné Tamaris


Nejděsivější filmové příšery | prochlapa.cz\n29. 06. 2010, autor: Matěj Kučera\nS blížícím se návratem Predátora je načase připomenout si filmové příšery ještě hrůzostrašnější, než je ta, která dokázala vyděsit i samotného Arnolda Schwarzeneggera!\nFilmové příšery jsou ztělesněním našich nočních můr a existuje jich nepřeberné množství, přičemž jedna je děsivější než druhá. Následující vzorek je složený z těch, které nejvíc strašily mě. Takže - vypusťme Krakena!\n5. Frankensteinovo Monstrum\nBytost, kterou z mrtvých těl kdesi ve sklepě stvořil arogantní vědec jménem Frankenstein, dneska asi nepůsobí tak děsivě jako v roce 1931, kdy ji tak nezapomenutelně ztvárnil Boris Karloff, nicméně už proto, že se nazývá Monstrum, ji sem musím zařadit. Jde vlastně o tragickou postavu, osamělého siláka, který si chce jenom najít nějakého kamaráda. Akorát je tak prostomyslný a neohrabaný, že občas někoho zabije. Pokud se chcete víc bát, můžete vyzkoušet novější verzi Frankensteina s Robertem De Nirem.\nJedna z klasik sci-fi žánru strašidelně lákala už tím dokonalým sloganem: Ve vesmíru váš křik nikdo neuslyší. A co teprve, když se ukáže ta obří černá věc, jejíž podobu vymyslel H. R. Giger, a začne honit a zabíjet posádku jedné kosmické lodi. Můžete si říkat, že to je jenom herec v latexovém kostýmu, ale film Ridleyho Scotta nedostal Oscara za vizuální efekty pro nic za nic. Vetřelce už z hlavy či z jiných částí těla jen tak nedostanete. Ripleyová o tom ví své.\n3. Klaun Pennywise\nŽe jsou klauni mírumilovní zábavní paňáci pro děti? Ne všichni. Klaun Pennywise z filmu To, natočeném podle stejnojmenné knihy mistra hororu Stephena Kinga, do sebe s oblibou nasává všechny dětské strachy. Zrůda s červeným nosem a hrozivě svítícíma očima se dokáže flexibilně přeměnit právě v to, čeho se jeho aktuální oběť děsí nejvíc, třeba ve vlkodlaka. Od tohohle šášuly si balónek nikdy neberte. Nebo vám utrhne ruku.\n2. Bledý muž\nFantazijní svět, do kterého utíká před nelítostnou realitou španělské občanské války jedna malá holka, připomíná spíš noční můru než pohádku a Bledý muž je jeho nejpříšernějším obyvatelem. Vyhublá kreatura se nemá budit, jinak si nasadí na ruce oči a začne se pomalu ale jistě plížit za svou kořistí. Ačkoliv byl ve Faunově labyrintu nejvražednější postavou krutý frankistický důstojník, strašidla, která vymyslel mexický režisér Guillermo del Toro, jsou rozhodně působivá.\nI když nedávná updatovaná a razantně předělaná verze Souboje titánů tuhle mořskou obludu zvětšila, přidala jí chapadla a pro některá kina ji dokonce ztrojrozměrnila, nikdy už mě asi nic nevystraší víc než ten původní Kraken, který vypadal jako příbuzný Godzilly a mírně neohrabaně (tak jak mu triky v roce 1981 dovolovaly), se blížil k pobřeží, aby sežral krásnou Andromedu. Tenhle titán byl tak děsivý, že ho nemohlo porazit nic jiného než smrtelný pohled další hrozné příšery Medúzy.\nJestliže jste už dostatečně vyděšení, uvolněte se u Nejbláznivějších komedií!\n01. 07. 2010, Uživatel: kalos\njo, Kraken mě taky v dětství pořádně vyděsil\n21. 04. 2011, Uživatel: Gloriane\nIphzVr Hey, that's the geartest! So with ll this brain power AWHFY?\n17. 11. 2011, Uživatel: Petr Plíhal a Štěpán Studynka\nNic z toho nebylo strašidelný!!


Rašple (struháky) na dřevo | BOUKAL Stroje-nářadí\nPrávě jste v sekci > RUČNÍ NÁŘADÍ > Pilníky, rašple a hoblíky > Rašple na dřevo\nJste truhlář nebo kutil, který hledá nářadí sloužící svým plošným řezným účinkem pro dokončovací práci?\nPotřebujete opracovat dřevo nahrubo? Kupte si kvalitní rašple (struháky) na dřevo.\nSouvisející zboží: Elektrické brusky | Aku přímé brusky | Brusky na dřevo\nRašple neboli struháky na dřevo pro dokončovací práci\nRašple/struháky byly dříve často používány pro dokončování řezaných a dlabaných spojů (např. čep a rozpor), řezaných ploch a zářezů. Struhákem/rašplí se povrch materiálu opracuje předběžně nahrubo, pilníkem se jemně dokončí.\nJednotlivé zuby vysekané do těl rašplí tak, aby zuby následující řady byly v mezeře řady předchozí, se podle tvaru a výroby nazývají rašplové seky nebo dolíčkové seky. Podle počtu seků rozlišujeme hrubé, polojemné a jemné rašple. Počet seků je počet vysekaných zubů na 1 cm2 plochy rašple. Se stoupajícím počtem seků při stejné délce rašple se zvyšuje jemnost rašple. Se stoupající délkou rašple je při stejném počtu seků sek hrubší. Proto neznamená vyšší počet seků vždy větší jemnost seků. Jemnost rašple závisí tedy jak na počtu seků, tak na délce rašple. Podle tvaru průřezu rašple rozlišujeme obdélníkové, půlkruhové, půlkruhové nízké a kruhové rašple na dřevo.\nMezi rašple se speciálním tvarem patří schodišťové rašple. Jsou vhodné především ke konečnému opracování ohybů zábradlí u schodů. K opracovávání dřeva se používají i pilové rašple. Mají tu výhodu, že oddělené třísky nezůstávají viset v těle rašple. K dostání jsou i frézované rašple.\nRašple jsou k dostání v délkách: 150, 200, 250 a 300 mm.\nInternetový obchod BOUKAL Stroje-nářadí dodává kromě ručního i elektrické, akumulátorové a pneumatické nářadí.\n6 |\t12 |\t24\tV této kategorii se nachází 3 produktů\tPodkovářské rašple se stopkou 3510, 350 mm. PFERDsleva 15% Podkovářské rašple se stopkou, 350/rašplový,pilníkový sek 1 Pilník obdelníkového průřezu se stopkou a sekem na čtyřech stranách, jedna plochá strana s rašplovým sekem, jedna plochá strana s křížovým sekem, dvě hrany s jemným sekem tvar B podle DIN 7263. Technické parametry Délka [mm]: 350 Seky: rašplový/pilníkový sek 1 Průřez [mm]: 40 x 6 Balení [ks]: 5 Hmotnost [g]: 640 Značka:PferdDostupnost:Obvykle do 10 dnůKatalogové číslo:PF4007220009901Naše cena s DPH:431 Kč\nPodkovářské rašple se stopkou 3515, 350 mm. PFERD Podkovářské rašple se stopkou, 350/frézovaný sek Pilník obdelníkového průřezu se stopkou a sekem na čtyřech stranách. Technické parametry Délka [mm]: 350 Seky: frézovaný sek Průřez [mm]: 44 x 6 Balení [ks]: 5 Hmotnost [g]: 520 Značka:PferdDostupnost:Obvykle do 10 dnůKatalogové číslo:PF4007220809631Naše cena s DPH:1 143 Kč\nSpeciální rašple 3553, 200 mm. PFERD - půlkulatésleva 15% Speciální rašple, půlkulaté, 200/2 Disponují vždy dvěma různými provedeními seků (jemný a rašplový sek), a proto nacházejí obzvlášť mnohostranné použití. Technické parametry Délka [mm]: 200 Seky: 2 Balení [ks]: 5 Hmotnost [g]: 43 Značka:PferdDostupnost:Obvykle do 10 dnůKatalogové číslo:PF4007220009932Naše cena s DPH:368 Kč


BOSCH MFQ36440 - Ruční mixér | Alza.cz\nRuční mixér 450W, 5 rychlostí, 2 turbometly, 2 hnětací háky, mixovací nádoba s měrkou a víkem\n1 099,- 772,-\nKoupit nové od 777,-\nZáruka 21 měsíců (IČ 12) Kód: EAV4275p Prod. číslo: MFQ36440 Stránky výrobce\nBOSCH MFQ36440 Zánovní skladem\nBOSCH MFQ36440 je krátce používané zboží, které má většinou originální obal. Produkt byl velmi krátce používaný a důkladně ho zkontrolovali naši odborníci. Zboží je ve výborném stavu. S produktem bylo velmi šetrně zacházeno po velmi krátkou dobu.\nBOSCH MFQ36440 má standardní záruku na 21 měsíců.\nBOSCH MFQ36440 můžete zakoupit také jako nové zboží.\nRuční mixér s mixovací nohou a a speciální nádobou vám připraví svěží krémovité polévky.\nDopřejte si krémovité polévky\nRuční mixér s ergonomickým designem, protiskluzovým soft touch povrchem a velkými tlačítky zajišťuje pohodlnou a bezpečnou manipulaci při mixování. Silný, ale zároveň tichý motor s lehkým chodem o výkonu 450 W se s dvojicí turbometel postará o ty nejlepší výsledky při šlehání a míchání. Dva stabilní hnětací háky pomohou při zpracování řídkých i tužších těst a pětice rychlostních stupňů s odlišným počtem otáček umožní dosáhnout vždy vámi požadovaného cíle.\nSpotřebič disponuje momentovým stupněm a stupněm Turbo. V případě potřeby lze mixér díky pantentovanému klick systému opatřit rychlošlehací a rychlomixovací nohou z tepelně odolného plastu. Potřebujete rozmixovat polévku, a dodat jí tak na krémovité konzistenci? Nasaďte na přístroj mixovací nohu, vybavenou Quatro Blade nožem, a za pomoci speciální nádoby s měrkou a víkem ji snadno dohotovíte podle vašich potřeb.\npříslušenství pro přípravu krémovitých polévek\nMixovací nádoba 600 ml s víčkem\nvybavení, lehký a tichý žádné\nNatálie, Prostějov 08.02.2018\njednoduchá obsluha, dobrý výkon\nKateřina, Květnice 19.06.2017\nSuper tichý chod, dostatečný výkon, každý zvládne ovládat i bez návodu-je zcela zbytečný. Doporučuji\nJosef, Havířov 1 28.05.2017\nLehoučký, výkonný, tichý. Padne do ruky. Ouško na pověšení. V balení nádoba na mixování.\nZakaznik, Brno 35 24.05.2017\ndobrý výkontichý a lehkýpříslušenstvídesignjednoduché ovládánídoporučuji\nPetra, Sviadnov 16.05.2017\nFirma, Nová Paka 23.06.2016\nMalá hlučnost.Nízká hmotnost. Zatím žádné.\nVse tak jak jsem chtel Nic\nvelmi tichý, dobře se s ním pracuje zatím nic\nZnačka, výkon, cena, příslušenství, design. Toto zboží nemá žádné zápory. Doporučuji!!!


Islámský stát odvlekl ze syrského města Manbidž 2000 civilistů – Novinky.cz\nIslámský stát podle pátečních informací odvlekl ze syrského města Manbidž 2000 civilistů. Kurdské a arabské Syrské demokratické síly (SDF) v pátek zahájily operaci, jejímž cílem je zcela ovládnout město, do něhož už dříve pronikly. Večer ohlásily osvobození města.\npátek 12. srpna 2016, 18:49 - Irbíl\nBojovníci Islámského státu prchající z města zajali v pátek kolem 2000 civilistů a ve zhruba 500 vozidlech je odvezli na své pozice asi 40 kilometrů od Manbidže, uvedla podle agentura AFP, která se odvolává na informace mluvčího SDF Šarfána Darvíše. ”Když se stahovali z jedné čtvrti Manbidže, džidhádisté Islámského státu unesli asi 2000 civilistů ze čtvrti Sarb. Použili je jako lidské štíty, když se stahovali do Džarábulusu, aby zabránili útokům na sebe,“ řekl Darvíš.\nÚnos dvou tisíc civilistů potvrdila i syrská exilová organizace, která má ve válkou zmítané zemi četné informátory.\nMinulou sobotu SDF ohlásila, že je Islámský stát ve městě poražen a že v něm zbyly jenom malé skupinky radikálů. V pátek proti nim zahájila útok a oznámila podle kurdské agentury Rudaw vítězství. „Nechte nás odvysílat dobrou zprávu o vítězství a osvobození velkého Manbidže z rukou teroristů,“ řekl Darvíš.\n„Je to poslední operace a poslední útoky,” citovala ráno agentura Reuters mluvčího SDF Šarfána Darvíše. V centru města je podle něj ještě asi 100 bojovníků Islámského státu a využívají civilisty jako lidské štíty. Při pokusu o útěk několik obyvatel zabili.\nManbidž leží u turecké hranice a vede jím trasa, kterou IS využíval pro zásobování svých jednotek v dalších částech Sýrie. SDF v pátek oznámila, že s pomocí letecké koalice vedené Spojenými státy zahajuje poslední útok na zbývající radikály. Boje o Manbidž začaly v květnu a po prvním rychlém postupu okolím města se zpomalily z ohledu na civilisty.


Pro všechny vaše žádosti o půjčku\nJste podnikatel nebo žena? Hledáte finanční potíže nebo způsob, jak zastavit podnikání? O čem mluvíte, abyste vyrovnali nebo zaplatili své účty? Provádíte falešný převod a potřebujete zaplatit nebo zaplatit své účty? Máte problémy a problémy s bankami nebo jinými finančními institucemi? Chtěli byste diskutovat o svých projektech s dárci? Nabídneme vám cenu od 50 000 Kč do 900 000 000 Kč se slevou 2 %. Ps: Ti, co zůstali, nemají telenovely, ale všechny dokumenty máme v prefektuře. kontaktujte mě pro více informací E-mail E-mail: buncova.edita33@gmail.com WhatsApp: +420731351297


28. listopadu 2020 - Varenibezchemie.cz\nKroky vlády, které se týkají rozvolňování koronavirových opatření, by měly být podle prezidenta Miloše Zemana předvídatelné a zodpovědné. Novinářům to po pětihodinovém jednání prezidentova poradního týmu řekl ministr zdravotnictví Jan Blatný (za ANO) a jeho předchůdce Roman Prymula. Kvůli možnému rozvolnění opatření, které by se týkalo například otevření obchodů,...\nŘeditel pražské Fakultní nemocnice v Motole Miloslav Ludvík měl pozitivní test na nemoc covid-19. Byl hospitalizován na interním oddělení nemocnice, kterou vede, uvedl v sobotu web Seznam Zprávy. Sedmapadesátiletý sociální demokrat Ludvík byl od listopadu 2014 do prosince 2017 ministrem zdravotnictví. Letos v říjnu neúspěšně kandidoval do Senátu v Praze...\nV sobotu přibylo v Česku 2667 potvrzených případů covidu, o 524 méně než o týden dřív. Je to také nejnižší hodnota za první víkendový den od 3. října. Aktuálně nakažených novým koronavirem je 68 268. U přibližně sedmi procent z nich si zdravotní stav vyžaduje hospitalizaci. V nemocnicích bylo v pátek 5087 pacientů s koronavirem, o 39 více než ve čtvrtek. Mírně...\nKolem tendru na jaderný blok se stahují mrakyZpět na zdroj článku\nOd začátku epidemie nemoci covid-19 zemřelo v Česku přes 8000 lidí s prokázanou nákazou novým koronavirem. Na sobotu připadá zatím 11 případů. Vyplývá to z dat, která mimořádně ve 13:30 aktualizovalo ministerstvo zdravotnictví na svém webu. Oproti údaji ze sobotního rána úřad navýšil počet úmrtí o 36 na 8003. Skóre v protiepidemickém systému PES zůstalo na 57...


Přechod na plyn nic neřeší! | iUHLI.cz\n11.1.2021 v 0:00\nPlyn je tím palivem, na které mají v brzké době přejít české teplárny. Počítá se s ním také pro pohon několika nově postavených elektráren. Jenže – má to smysl?\nCo, kromě ceny suroviny rozhoduje o tom, zda je konvenční výroba elektřiny či tepla rentabilní? Cena emisních povolenek.\nPřed tímto „cenotvorným“ vlivem nejsou zdroje používající k výrobě elektřiny či tepla plyn, nijak chráněny. To jen v novinových zprávách tenhle fakt často zapadá, nebo na něj nezbývá místo. Přitom cena povolenek již v tuzemsku přispěla k uzavření tlakové plynárny Vřesová patřící Sokolovské uhelné, jež na plyn pro elektrárnu ve Vřesové zpracovávala hnědé uhlí z lomů společnosti. Přednost dostal zemní plyn (zde a zde). Stejně tak například ČEZ chystá v Mělníce místo nového uhelného nový plynový zdroj. Se stavbou nových plynových zdrojů počítá také doporučení Uhelné komise české vládě.\nJenže, podle informací z německého trhu již není řídkým jevem, že rentabilní je výroba elektřiny z hnědého uhlí, místo elektřiny z plynu, jak by se dalo očekávat. Způsobuje to kombinace ceny suroviny a ceny emisních povolenek. Zemní plyn přitom má počítané emise až o polovinu nižší než uhlí. Takže zřejmě jediná cesta, jak by plyn mohl být do budoucna ekonomičtější než uhlí, je snížit pro něj cenu povolenek. Což je ovšem těžko průchodné, neboť ekologistická lobby má zatím v europarlamentu stále většinu a Evropská komise a Evropská rada (premiéři, nebo prezidenti členských zemí) zatím vždy schválili zelené požadavky, třebaže ne vždy v jejich nejextrémnější podobě.\nTo ovšem znamená, že se Česko připravuje na vynucený přechod z uhlí na plyn bez jakékoli záruky, že plyn bude ekonomicky udržitelnější déle, než uhlí. Protože papírový diktát (uhlíková neutralita do roku 2050) provází diktát emisních povolenek, který je evidentně mocnější a rychlejší. Ostatně proto nyní ekologistická církev operuje s tím, že uhlí skončí do roku 2030, protože bude jeho používání ekonomicky neúnosné. Jenže co když se to samé, nebo dokonce přesně to samé stane i plynu?\nV kombinaci s cenou plynu dováženého většinově z Ruska, je to spíš pravděpodobné víc, než méně. Největší země světa totiž už má dostatečné kapacity na export plynu nejen na západ, ale i na východ. Do Číny. Což je protivník, kterého v licitacích o ceny a objemy plynu nemůžou evropské země porazit. A to ani v případě, že by se cena vyjednávala za všechny členské země najednou. (Což by navíc dalo partě bruselských aktivistických komisařů do rukou zbytečně další – a úplně nečekaný – trumf pro vnucování svých představ členským zemím.) Zkrátka evropské země už nejsou tím hlavním odběratelem ruského plynu. Se všemi možnými strategickými i taktickými důsledky.\nVím, že jde – minimálně v současném mediálním prostoru – o kacířskou myšlenku. Ale finančně by to mělo vycházet. Není nakonec efektivnější provozovat o něco déle současné uhelné zdroje, než přecházet na plyn? Ne proto, že je to výhodné pro majitele dolů a elektráren. Nýbrž proto, že je to levnější. A jestli je to levnější, znamená to, že můžeme více peněz investovat do toho, abychom naši energetickou budoucnost vyřešili co nejrychleji, nejčistěji a současně nejbezpečněji. To je přeci rozumný argument, nebo snad ne? O tom, že je to bezpečnější ani nemluvě.\nArgument o tom, jak strašně nutně musí Česko přestat s uhlím kvůli „planetě“ neobstojí. Naše země se totiž na světových emisí CO2 podílí pouhými 0,18 procenta. Navíc stále více odborníků upozorňuje, že přechod z uhlí na plyn je z hlediska klimatu naprostým nesmyslem.


AtlasRostlin.cz | Marhaník granátový (Punica granatum )\ncelokrajné, kopinaté, vstřícné, řapíkaté\nMarhaník granátový je opadavý keř vysoký 2 -4m nebo strom. Má šedou kůru a zřetelné lenticeli, větve jsou někdy porostlé trny.\nListy jsou krátce řapíkaté, lysé, lesklé a tmavě zelené, vstřícné, podlouhle kopinaté, celokrajné, dlouhé asi 4 -8cm.\nKvěty mají v průměru až 6cm, kališní i korunní listy jsou korálově červené, vyrůstají jednotlivě, nebo po 2 -3 jak na koncích, tak i po stranách větví v paždí listů.\nPlod je vysychavá, až 12cm široká bobule s kožovitým, hnědožlutým, červeným nebo hnědým oplodím, na vrcholu s dozrávajícím kalichem. Semena jsou v pouzdrech umístěných ve dvou vrstvách nad sebou. Ve spodní části plodu jsou tři pouzdra, v hořejší části bývá 6 -9 pouzder. Semena mají endosperm, za zralosti jsou obalena růžovou až červenou rosolovitou zdužnatělou vnější částí osemenění – míškem.\nPuniaceae – marhaníkovité\nDruh pochází z Íránu, Afghánistánu a Pákistánu, odtud se rozšířil do starého Egypta, Indie a Číny, kde roste v horkých oblastech. Nachází se téměř ve všech tropických a subtropických oblastech světa a také v jižní Evropě.\nV našich klimatických podmínkách se pěstuje jen v některých botanických zahradách ve sklenících, nesnáší mrazy. Plody se k nám dovážejí.\nRostliny začínají plodit asi ve 4. roce po zakořenění. Plody dozrávají v chladnějších oblastech se studenou, ale bezmrazou zimou a s horkým suchým létem. Příliš vlhké podnebí rostlinám nesvědčí.\nŠťavnatá dužina se používá na saláty a na osvěžující nápoje. Kůra stromů, květy i suché stěny plodu se používají ve farmaceutickém průmyslu, červené barvivo na barvení orientálních koberců.


Bolivijci útočí na bary a nevěstince v metropoli - iDNES.cz\nBolivijci útočí na bary a nevěstince v metropoli\n18. října 2007 7:50, aktualizováno 7:50\nStovky Bolivijců už druhým dnem útočí na bary a nevěstince na předměstí metropole La Paz. Protestují tak proti údajnému nalévání alkoholu nezletilým. Požadují, aby úřady zakázaly provozování podobných podniků v blízkosti škol, uvádí internetový server BBC.\nVe čtvrti El Alto zaútočili nespokojenci na místní bary a nevěstince s klacky a kameny. Vyházeli na ulici vybavení těchto podniků a zapálili ho. Podle údajů BBC už padlo násilnostem za oběť 20 barů, agentura Reuters píše o 50.\nTémata: La Paz, Alkohol, BBC, Reuters