Víkendová diskuze: Jaký byl váš první počítač? - Strana 7\n08-03-2009, 13:55 #91\nMuj prvni, ke kteremu jsem se dostal, byl patrne nejaky 386 s 8 MB RAM, pozdeji 24 MB\nDale to slo raz na raz - Pentium 100 MHz, 32 MB RAM 850 MB HDD; potom Pentium III 1 GHz 256 MB RAM, GF 2 MX 400, a dneska, viz podpis.\nTo byly "rodinne" pocitace. Jeste bych tam mohl pridat dva notebooky, ktere jsem pouzival a pouzivam.\n08-03-2009, 15:37 #92\nTak pokud by to byl ten, na který jsem si sám vydělal, tak se musím vrátit tak do roku 1991 a jeho konfigurace byla na svojí dobu docela super. Jestli si dobře vzpomínám, stál asi 16000,- a byl dovezen z druhé ruky z Německa.\nPC Sanyo (skříň byla doopravdy značková)\n286/12MHz, koprocesor 287\n1 MB RAM (SIM), později 2MB\n2x HD (10 a 20 MB) MFM 5,25"\n1x FD 5,25"\nGK CGA, později EGA\nPS: po 2 letech studia jsem ho prodal za 10k a šel do 486 na hvězdných 40MHz\n08-03-2009, 16:56 #93\nPrvní vlastní (služebních bylo samozřejmě víc včetně noťasů) by Celeron 450 MHz + to ostatní, tedy nic zajímavého. Ale první počítač, se kterým jsem měl něco do činění, byl děrnoštítkový Aritma 100 v roce 1972.\nTranzistorový, dekadická sériová logika, takt 1 MHz, paměti na magnetostrikčních linkách. Vstup štítky nebo páska, výstup štítky nebo bubnová rychlotiskárna. Místo obrazovky pár kontrolek a tři číslicové indikátory (doutnavkové) s indikací prováděné instrukce. Pár funkčních tlačítek, nejbližší klávesnice byla o tři místnosti dál u děrovačů a přezkoušečů děrných štítků...\n08-03-2009, 21:14 #94\nKamarádi mi propašovali roku 1988 SinclairZX z Anglie. A s hrou "Útok na Moskvu". Když se vžijete do roku 1988 a k tomu ta hra, kde jste likvidovali svého největšího nepřítele - no prostě bomba . Hra byla na dnešní dobu velmi primitivní a graficky na zoufalé úrovni. Ale na tehdejší dobu to bylo něco úžasného. Zapojovalo se to na obrazovku TV. Tedy černobílý obraz.\nMůj první skutečný PC byl také svým způsobem "zázrak". Motherboard od firmy PC100 pro Intel P1 a s čipovou sadou ALi. Mělo to už i AGP, ale 2x. Tenkrát jsem si na to nainstaloval od ALi drivery pro verzi 4x. Tento PC i po mnoha úpravách (patici doplnil nástavbou pro S370, takže jsem měl "super výkon" Pentium 500MB ) letěl asi po 3 letech do koše a nemám z něj na památku nic. Ale nikdy před tím, ani potom jsem se s ničím tak nenervoval, jako se skvělým PC100. Na tento zázrak opravdu nikdy nezapomenu. A tak jsem se postupem času dopracoval přes různé "kečupy" (Tomato), ASUSy až po dnešní GigaByte.\nJestli se mezi PC dá počítat i Pragotron s děrkovacími štítky - tak potom by to byl rok 1978.\nNaposledy upraveno uživatelem Ivo Mašek: 08-03-2009 v 21:17\n08-03-2009, 21:42 #95\nMůj první počítač? Amiga 500\nNěkdy v roce 1987 mě uchvátila počítadla. Začal jsem, neb počítadlo nebylo, studiem veškeré dostupné literatury. Následně následovalo zvažovaní dostupných počítačů (Cray nepadal z finančního hlediska bohužel do úvahy). Protože každý vlastník toho svého miláčka vychvaloval nad nebesa, tak nezbylo, než si udělat obrázek sám, a ošahat si ty vychvalované stroje. No, realita nikdy nebývá tak krásná jako idealizované vyprávění (možná znáte sami...) a tak se hledání začalo komplikovat. Hodně mi při něm pomohli lidé jako můj spolužák Tomáš Nohejl, či soused Tomáš Kvarda, jenž dostal Atárko a Petr Král, který měl stroj Commodore64. Realita pomalého načítání programů z páskových jednotek, při současné mizerné spolehlivosti na mě mocně zapůsobila. Specielně Kvardovy eperimenty s turbo nahráváním (HW úpravou magnetofonu) a realita "mizení dat" při skladování programů na 90min kazetách (tenký pásek = data se nevzájem ovlivňují) byly velmi poučné. Jedno bylo jasné, počítač jedině s disketovou jednotkou, neboť kazety prostě nebrat... Sinclain 128 s vestavěnou disketovkou, jenž jsem spatříl v Sinclain klubu na stanici techniků u Michalova, kam mě zavedl Tomáš zvládal nahrávání velmi svižne, ale visuelní stránka, stejně jako prezentace stroje ze strany majitele byla nevábná. Atari bylo v grafice o nekolik mílí před přestárlými Sinclairy a ani téměř 80kBy paměti u českého "Sinclair klonu" Didaktika (Atari melo 64k, a orginál pěkný černý Sinclair jen 48k) nekompenzovalo šílenou klávesnici. Pravda, proti tomu, na čem jsem měl programoval ve škole (IQ 151) byla klávesnice zlatá, ale to mě nemohlo uspokojit. Zlaté atárko a jeho F-klávesy, ufff, po psaní na IQ151 jsem dostával křeče do prstů a hraní her bylo čirým masochismem. Kdo nevěří, tomu doporučuji si IQ151 vyzkoušet a nechť má na paměti, že nové klávesy šly ještě více ztuha.\nNo, vzhledem k tomu, že jsme stavěli a otec na mé šílenství nehodlal reagovat jsem byl stále bez počítadla. V prvním ročníku přišel převrat a tím se otevřeli nové možnosti. Z těch možností vypadala nejlépe Amiga. Už dříve jsem o ni četl různé zkazky, co jsem četl bylo přímo neuvěřitelné, a také nebyla možnost si ji nikde osahat, takže zůstávalo jen u snění. S pádem železné opony se ale reálně ukázala možnost - můj prastrýc z otcovy strany, byl za války totálně nasazený a našel si tam ženu a v německu zůstal. Na naše poměry si žil královsky, takže za vydatného přispění otce jsme tam "jako zavezli babičku na návštěvu", a v prvé řadě se jelo pro počítadlo, aby mě otec ode mně klid. Výprava vyšla podle očekávání, byla ukoristěna Commodore Amiga 500 s myší, systémem a pár extra programy a disketami, 9-ti jehličková tiskárna Commodore a TV modulárorem, aby se to celé dílo dalo zapojit na TV a něco na ní bylo vidět a slyšet. To celé za něco přes 1100DM, což mi předpokládám otec do smrti nezapomene. Kdyby jen tušil, že to byl jen začátek problémů!\n08-03-2009, 22:25 #96\nMůj první kontakt byl ve škole s programovatelnou kalkulačkou TI-58. To byl školní rok 1980/81. V následujícím školním roce jsem ji měl i několikrát půjčenou na výkend domů. V roce 1985 jsem nastoupil do fabriky jako programátor a začal se učit programovat (za komančů bylo možné i takovéhle zvěrstvo). Tam byl jako hlavní systém sálový EC 1021. Paměť měl 64 KB, nová data četl z děrných štítků, ukládal na 1/2" mag. pásky - 5 stojanů velikosti menší skříně, nebo na výměnné diskové svazky - 8 stojanů velikosti velké pračky, disky o průměru cca 30 cm s šesti kotouči a deseti aktivními plochami s celkovou kapacitou 7,25 MB (celkem jsme těch disků měli asi 100), dvě řádkové rychlotiskárny, dva snímače děrných štítků. V těch diskových stojanech byly hlavní motory na pohon disku o výkonu 1 kilowatt, celý systém si dokázal vzít až 20 kW.\nDoma, můj první vlastní byl ATARI 800 XE (64 KB RAM, kazeťák, procesor 6502@1,7 MHz) někdy od roku 88 nebo 89.\n09-03-2009, 08:21 #97\nSinclair 48kB RAM\n09-03-2009, 09:47 #98\nMůj úplně první počítač byl papírový počítač CGS z časopisu ABC mladých techniků a příroděvdců (více zde: http://www.root.cz/clanky/papirovy-pocitac-cgs/ ). Psal se rok myslím 1986. To se ale asi nepočítá... :-)\nMůj úplně první elektronický počítač byl ale Atari 800 XL s osmibintovým CPU 6502 / 1.8 MHz a 64 kB RAM. K tomu jsem měl kazeťáček Atari 1010, který jsem si upravil na přepínání dvou stop (dvojnásobná kapacita, protože standardní záznam byl pouze mono na jednu stopu). Později jsem dobudoval Turbo 2000, u kterého už se aplikace nanahrávaly půl hodiny, ale pouze několik vteřin.\nMnohem později jsem pořídil jednojehličkovou tiskárnu BT100, která tiskla zdrcadlově pomocí kopíráku (tisk 1 stránky v grafice trval cca 40 minut). Dokonce při použití barevných kopíráků šlo při ručním rozkladu obrazu na jednotlivé barevné složky vytisknout na více průchodů i jakžtakž barevný obrázek. Vrcholem byla ruční předělávka na scanner, kdy se vedle tiskové hlavy umístilo do uříznuté injekční jehly světlovodné vlákno (ukradené z Prioru z těch tehdy moderních "chlupatých" lampiček), které vedlo dovnitř tiskárny k fototranzistoru. Pak už stačio jen dobastlit rozhraní a scanner za pár šupů byl na světě.\nNa Atari jsem se naučil programovat v Basicu a později i v Assembleru (dodnes vzpomínám na úžasnou knížku "Velká kniha peeků a pouků", která za pomoci příkazů PEEK (čtení registru) a POKE (zápis do registru) odhalovala celou struktury paměti tehdejšího "Atárka"). Bohužel jsem při pozdějším přechodu na PC z assembleru vypadl, protože jsem prostě nepochopil adresaci tak velké paměti :-)\n09-03-2009, 11:20 #99\nAtari 800XL (později +256kB RAM)\nSamsung S550-i286, 1MB Ram, HDD 20MB, FDD 5,25+3,5" GK EGA, monitor EGA\n09-03-2009, 17:09 #100\nBTW kolik z nas udrzuje nejakeho veterana v chodu?\nJa tu mam AMD K6 400mhz socket7, 192mb ram 80gb HDD, 2mb VGA ktery slouzi jako download server. Akorat jsem musel CPU podtaktovat na 350mhz kvuli stabilite a asi budu muset opet stahovat frekvenci.\nNa ve skrini je par dalsich funkcnich desek socket 7, spousta PCI grafik (Nektere obcas pouzivam s modernim HW treba Ati Rage PRO 8mb.) Nejake ty pameti, rozsirujici karty a procesory.\nDale se tam skryva rozebrany 386 notebook od Philipse. Mrtvy disk, baterie, zadny zdroj ale jinak funkcni. Rad bych ho dal dohromady. Jako nejvetsi problem vydim zdroj.\n09-03-2009, 17:55 #101\nSinclair ZX Spectrum (cernej, gumak), Sinclair ZX Spectrum otcovi vyroby (vandal-proof klavesnice, joystick z merkura = neznicitelna dvojice), ZX Spectrum +2 (to uz melo integrovanej kazetak a klavesnici ala pc, v ty dobe nehorazny delo) pak jinak nezajimavy stroje (ikdyz cmd mel v ty dobe slusnou hudbu, otcova amiga 4000 zase umela lidem namontovat uces na pockani atd...) pak uz jenom samy skoro-pc (xt) a pc, ale stejne jsem mel nejradsi to spekrum eeee-kch-kch-kch-eeee\nedit: mel nekdo v ruce cesky pmdecko?\nNaposledy upraveno uživatelem Richmond: 09-03-2009 v 17:58\n09-03-2009, 18:07 #102\nmůj první PC sem dostal na vánoce 2001\nCPU:AMD Duron 800Mhz, MB:ECS K7S5A, GPU:nVidia TNT Riva2, HDD:Seagate 20GB, RAM: 32MB\n10-03-2009, 14:14 #103\nNo tak moje prve pc bolo pentium 75 Mhz, myslim ze 8 MB RAM (neskor rozsirenych na 24) Graficka karta ani neviem 800 Mb harddisk, disketova mechanika, s monitorom daewoo 14", klavesnica. Kupovany bol niekedy v roku 1997. Obsahoval DOS, neskor nainstalovany win 95 - pomocou diskiet Nasledne som dokupil mys a az neskor CD-ROM, zvukovu kartu, rozsirena bola aj graficka karta ale uz neviem na kolko MB.\nMoja prva hra bola need for speed 1 nainstalovana pomocu asi 30 diskiet Neskor duke nukem, dave\n11-03-2009, 17:51 #104\nMůj první počítač bylo Pentium III 450, 64MB RAM, grafika Riva 128 16MB, 6.4GB disk Hitachi (5400rpm), zvukovka ESS AudioDrive a s 15" CRT Yakumo, který vztekle klapalo při každé změně rozlišení. OS byl Windows 98 SE.\nPočítač jede doteď, jen grafika se upekla (nahrazena Radeonem 9200SE, výkon ve hrách se zvýšil snad dvojnásobně - dal se na tom hrát Freelancer bez jedinýho zaškubnutí . A teď je tam 128MB paměti, CD vypalovačka a DVD čtečka. Používá ho máma jako psací stroj, už delší dobu uvažuju že jí pořídím něco trochu novějšího a rychlejšího (tohle není schopno ani plynule přehrát video na youtube ), ale zas tahle mašina slouží už snad devět let, mám k tomu trochu vztah .\n14-03-2009, 12:27 #105\nATARI 8OOXL, v r.1988


Magazín - Livit.cz\nZ různých stran slyšíme, že stačí si to doma udělat hezké a veškeré podzimní deprese kratších dní a delších nocí budou ty tam. Co to ale znamená, a jak docílit pocitu pohodlí a útulna v bytě, do kterého jste se například právě přistěhovali? Opravdu...\nProgram Nová zelená úsporám běží až do konce roku 2021. V rámci aktuální dotační výzvy mohou stavitelé dostat státní příspěvek na novostavbu až v hodnotě 450 tisíc korun. Výše příspěvku se odvíjí od úspornosti technologie a její pořizovací ceny. Na...\nOd horké přívodní trubky k ledovému konci radiátoru. Cestu tepla od zdroje do vašeho bytu může ukončit vzduch v otopném systému. Předejít této situaci pomocí odvzdušňování není složitý úkon, je však dobré dodržet několik zásad, které zvýší jeho...\nPřemýšlíte, kolik vás bude letošní zima stát? Vliv na to, kolik protopíte má nejen dodavatel energií, nebo zdroj tepla, který během topné sezony už jen těžko změníte, ale také údržba topného systému, způsob větrání a samozřejmě i teplota, kterou si...\nS příchodem zimní sezóny nadchází čas zazimovat svoji rekreační nemovitost. O chaty a chalupy mají Češi kvůli koronaviru zvýšený zájem, zároveň také dle dostupných dat roste jejich cena. I proto je důležité dát si se zazimováním záležet. Na co...\nVytápění, vzduchotechnika a klimatizace představují zhruba 40 % energií spotřebovaných v kancelářských budovách. Náklady na tyto energie bývají často vysoké a v mnoha firmách dochází k jejich plýtvání. Existuje však několik tipů, které pomohou...\nÚklid mopem na pracovištích není úklid, pouze rozetře špínu\nMnoho českých firem podceňuje úklid a dělá zásadní chyby v péči o čistotu pracoviště. Pramení většinou z neprofesionality, laické snahy ušetřit a také z tradičních a již dávno nedostačujících postupů. Tento fakt ještě více umocnila aktuální situace...\nDopřejte své zahradě poctivou podzimní údržbu a správné zazimování\nDny se začínají zkracovat, vítr ochlazovat a příroda se pomalu ale jistě připravuje na zimu. Každý majitel malé či velké zahrady se během léta těšil ze vzkvétající zeleně, květů, vypěstovaného ovoce nebo zeleniny. Teď přišel čas se půdě a rostlinám...\nV dobré troubě připravíte jakékoliv jídlo. Nejen pečením, grilováním nebo pomalým „tažením“ při nízké teplotě, ale i v páře. Těch nejlepších výsledků ale dosáhnete použitím více metod najednou. Jestli právě tohoto kuchyňského pomocníka vybíráte...\n1 2 3 … 109 Další


Paní Anežka z Meziříčí oslavila 102 let. Život prý má na jedna s hvězdičkou - Valašský deník\nPaní Anežka z Meziříčí oslavila 102 let. Život prý má na jedna s hvězdičkou\nValašské Meziříčí – Skleničkou šampaňského si nejstarší obyvatelka města v sobotu připila na svoje sté druhé narozeniny.\nAnežka Zacharová z Valašského Meziříčí oslavila 102. narozeniny | Foto: Josef Beneš\nAnežka Zacharová je oslavila v obdivuhodné svěžesti a dobré náladě, která ji provází celý život. Narodila se 9. května 1913 v Kroměříži.\nZa první republiky se přestěhovala do Zlína, kde dvacet let pracovala jako dělnice v Baťových obuvnických závodech.\nVětšinu profesního života ale spojila s Báňskými projekty. Jako kreslička připravovala plány ostravských dolů, průmyslových staveb i letiště v Náměšti nad Oslavou.\nAby lépe poznala prostředí šachet, nějakou dobu s horníky fárala do podzemí, kde lopatou nakládala uhlí do vozíků.\n„Měla jsem veliké štěstí, že se mi práce stala koníčkem," vypráví jubilantka.\nAnežka Zacharová z Valašského Meziříčí oslavila 102. narozeniny. Jménem meziříčské radnice jí přišel poblahopřát místostarosta Josef Vrátník. FOTO: JOSEF BENEŠ\nV devadesáti plavání v jezeře\nVe volném čase hodně sportovala. S kamarádkou na kole projely tehdejší protektorát Čechy a Morava.\nNejvíce to však Anežku Zacharovou táhlo k vodě. V mládí se jako nadšená kajakářka plavila z Kroměříže do Bratislavy.\nJeště v devadesáti letech chodila plavat na štěrková jezera u Hustopečí nad Bečvou.\n„Jezdila jsem vlakem do sousedních Milotic nad Bečvou, odkud to k jezerům bylo blíže. Výpravčí už mě znali a pokaždé mi mávali," vzpomíná.\nV malém bytě v centru města žije sama, ale opuštěná není. Často ji navštěvují její blízcí, přátelé a sousedé.\nSpolečnost jí dělá také staré tranzistorové rádio, díky němuž si uchovává přehled o tom, co se děje doma i ve světě.\nStřídmost. Celý život napůl hladová\nKromě optimismu, sportování a lásky k lidem, práci i přírodě vděčí Anežka Zacharová za dlouhý věk také střídmosti.\n„Celý život jsem byla napůl hladová. Musela jsem, protože nebylo tolik jídla jako teď," říká žena, která si stále nejvíce pochutná na dobrém chlebu s mlékem nebo kávou.\nPřestože špatně vidí a nohy jí už také příliš neslouží, nestěžuje si a cítí se zdravá.\n„Nemoci stáří se nepočítají. Jak se říká, proti věku není léku," usmívá se a dodává, že kdyby měla vyjádřit svou spokojenost se životem, dala by jedničku s hvězdičkou.\nI ve sto dvou letech by ještě ráda cestovala.\n„Chtěla bych se podívat třeba do rodné Kroměříže. Projít se pod zámkem, kde jsem bydlela, a prohlédnout si arcibiskupské zahrady," prozrazuje své přání.


10 CELEBRIT, u kterých jste netušili, že měly VÁŽNÉ PSYCHICKÉ PROBLÉMY - Šíp\nChristina Aguilera je ve světě slavných od svých sedmi let. Není proto divu, že ji to po třicítce semlelo. Po druhém těhotenství měla velké úzkosti a tak se rozhodla na čas zmizet ze záře reflektorů. Věnovala se meditacím a józe, našla vnitřní klid a rovnováhu a vrátila se do světa showbyznysu silnější než byla předtím. Zkrátka potřebovala na chvíli odpočinek.\nU Britney Spears se ví, že měla vážné psychické potíže a nebylo jich málo. Několikrát napadla papparazzi, oholila si hlavu, narychlo se vdala a zase rozvedla. Zkrátka princezna humbuku okolo své osoby. Faktem je, že tohle všechno byly jen projevy ženy, která byla nešťastná a nevyrovnaná. Stáhla se do ústraní a momentálně je opět zpět v plné síle.\nDemi Lovato je jeden velký psychický problém. Trpí bipolární poruchou, depresemi, sebepoškozovala se, měla potíže s příjmem potravy a nyní i s drogami. Po jejím předávkování je stále ještě v péči lékařů a všichni doufáme, že bude co nejdříve v pořádku. Na druhou stranu je naprosto v pořádku, aby měla na léčbu své duše tolik času, kolik bude potřebovat.\nPředstavitelka Hermiony Grangerové z Harryho Pottera měla po dokončení série o mladém čaroději poněkud problém s tím, že celý svět chtěl ji, ale ona nechtěla svět. Ohlásila proto, že si dává rok pauzu od všeho. Jejím cílem bylo přečíst každý týden jednu knihu, účastnit se klubu čtenářů a začala studovat feminismus, kterému se od té doby naplno věnuje a stala se ambasadorkou několika neziskových organizací.\nI Katy Perry potřebovala na čas zmizet ze showbyznysu. V roce 2017 po Grammy se rozhodla, že si dá pauzu, protože na ni byl vyvíjen moc velký nátlak a byla permanentně ve stresu. Sama sebe přirovnala k Britney Spears s tím, že si jen neoholila hlavu, ale cítila se úplně stejně. Nyní se pomalu vrací zpět s tím, že se věnuje i nové hudební tvorbě.\nJeden by si myslel, že v rodině Kardashian-Jenner nemůže být nikdo vyčerpaný ze slávy. Opak je ale pravdou. Kendal, která měla našlápnuto na kariéru modelky se v jednu chvíli prostě zhroutila z náporu na psychiku, který na ní byl vyvíjen. Trpěla záchvaty paniky a nejedla. Tak si také dala přestávku od světel reflektorů.\nKdyž Lady Gaga začala zpívat a projevovat se na veřejnosti, byla dost extravagantní. Člověku ale dojde dech a to se stalo i jí. Trpěla fibromyalgií (ztuhlost svalů) a tak si na nějaký čas dala pauzu s vystupováním. Věnovala se léčbě těla, ale i duše. Snažila se najít samu sebe skrze meditace a různé formy sebepoznání. Nakonec se vrátila jako úplně nová a elegantní žena.\nMichelle Phan je známá youtube hvězda, která má vlastní kanál o make-upu. Její kanál má 9 milionu sledujících a jeden by si myslel, že je to jako žít sen. Jenomže když něco děláte pořádně, přijde doba, kdy jste prostě kreativně v koncích a to se stalo i Michelle. Naprosto beze slov zmizela na několik měsíců, ale nakonec oznámila, že potřebovala zkrátka pauzu od všeho a poté se vrátila v plné síle.\nSelena Gomez je královna pauz, ale většinou byly jen od vztahu s Justinem Bieberem. Fanoušci byli tedy poněku v šoku, když přišla s oznámením, že si bere na čas pauzu od světa showbyznysu. Měla totiž nemoc zvanou lupus a jejím vedlejším účinkem bylo, že Selena začala trpět depresemi, úzkostmi a záchvaty paniky. Stáhla se proto na pár měsíců k rodičům, dokud se necítila úplně psychicky fit.\nZayn Malik, bývalý člen One Direction, byl úspěšný zpěvák. Věnoval se po odchodu z boybandu vlastní sólové kariéře, ale pak přišel stres, záchvaty paniky, úzkosti a poté deprese. Musel zrušit několik koncertů, protože prostě nedokázal vystupovat. Zayn vyšel ven s pravdou, omluvil se fanouškům a nastoupil na terapii, díky které se nakonec z těchto nepříjemných stavů dostal a ví, že na sebe musí dávat větší pozor.\nCo nosí v kabelce pornoherečka Lady Dee?


Vývoj názorové hladiny obyvatelstva a prognóza sociálního rozvoje oblasti vlivu energetické soustavy Dukovany - Dalešice\nČNS a WWW\nVelká technická díla typu jaderných elektráren velmi podstatným způsobem modifikují a mění nejen přírodní systém krajiny, ale i systém sociální. V souvislosti nejprve s výstavbou a posléze provozem jaderné elektrárny dochází ke značnému mechanickému pohybu obyvatelstva, při němž se od základu mění jeho struktura prakticky ve všech aspektech. Závažné vlivy má existence jaderných elektráren na místní obyvatelstvo, které na jedné straně musí přivyknout na život na určité úrovni rizika, na straně druhé pro ně může jaderná elektrárna znamenat přímo, častěji však nepřímo rozvojový impuls.\nV letech 1994 a 1995 jsme provedli dva průzkumy názorových hladin občanů v regionu. První se týkal funkcionářů místních samospráv , druhý průzkum byl určen místním obyvatelům. Realizovaný průzkum prokázal, že následky provozu velkých energetických a technických děl v přírodním a sociálním prostředí významně a diferencovaně podmiňují názorovou hladinu obyvatel sledovaného širšího regionu. Po zhodnocení výsledků výzkumu jsme došli k následujícím závěrům:\nNejvyšší podíl občanů (a to jak z pohledu "zastupitelů", tak z pohledu obyvatel území) zaujímá celkově negativní postoje k následkům provozu "děl" v přírodním (53,4 %) i v sociálním prostředí (44,8 %), v souboru obyvatel území se dokonce 59,3 % respondentů domnívá, že provoz "děl" ohrožuje jejich životní podmínky.\nNázorová hladina se však liší podle stanoveného územního kritéria. Obyvatelé dukovansko-dalešického mikroregionu se častěji přiklánějí k pozitivním postojům z důvodu příznivých, rozvojových dopadů "děl" do jejich sociálních podmínek (43,7 %). Občané náměšťsko-oslavanského (tedy vzdálenějšího) mikroregionu směřují naopak k celkově negativním postojům z důvodu nepříznivých vlivů "děl" na přírodní prostředí (46,6 %), které - na rozdíl od dukovanského regionu - nejsou dostatečně kompenzovány produkcí příznivých dopadů "děl" v prostředí sociálním.\nUkázalo se, že důvody, které podmiňují zaujetí celkového pozitivního postoje občana, leží v sociální oblasti. Jedná se prvořadě o vlivy "děl" na trh práce regionu, dále na zabezpečování ekonomické funkce životního zázemí obyvatel a konečně o pozitivní důsledky výstavby a provozu "děl" v oblasti sociální a technické infrastruktury obcí zájmového území.\nDůvody tvorby negativní názorové hladiny jsou buď čistě ekologického charakteru nebo environmentálního charakteru Obsah pojmu "životní prostředí" ve vědomí lidí je v obou sledovaných souborech hodnocen odlišně. V souboru "zastupitelů" jako kategorie vztahující se ke zdraví obyvatel (61,3 %), v souboru "občanů" jako komplexní kategorie, zahrnující provázanost přírodních, technických, ekonomických a společenských faktorů.\nPříliv pracovních sil za pracovními příležitostmi v "dílech" vyvolal pouze v 16 % obcí problémy v sociální oblasti Přispěl však ke zmírnění, respektive zastavení vysídlovacích procesů v cca 42 % obcí. Obce, které do budoucnosti prognózují pokračování procesu vysídlování obyvatel (38 %), neleží v nejbližším zájmovém území "děl" a zároveň vykazují nedostatečný nebo minimální rozvoj soukromého podnikání a rovněž tak absenci podpůrných prostředků v souvislosti s provozem "děl" v obecním rozpočtu. Důvody vysídlování jsou spatřovány zejména v nedostatečné sociální jistotě obyvatel obce, zhoršování sociální a technické infrastruktury, ve zvyšování nákladů na dopravu za prací i nevyhovující struktuře dopravy a konečně v psychologických vlivech, plynoucích z obav o zdraví obyvatel a přírodní prostředí tohoto exponovaného území.\nVe vazbě na výsledný celkový postoj obyvatel sledovaného území lze předpokládat, že při koncipování jeho směru mají vyšší váhu ekologické a environmentální důsledky provozu "děl" než - jakoby samozřejmě přijímané a zároveň daleko frekventovanější - příznivé produkty "děl" charakteru sociálního. Nebylo však prokázáno, že tvorba tohoto výsledného postoje občanů je ovlivňována zprostředkovaně, například působením "lobby" skupin nebo masmédií.\nAktivity institucí, organizací, politických stran, podnikatelských subjektů či jednotlivců při ochraně životního prostředí a rozvoji prosperity jednotlivých obcí jsou hodnoceny "zastupiteli" a "občany" opět rozdílně. Tři čtvrtiny respondentů "občanského" souboru tyto aktivity nepovažuje za podstatné (případně o nich ani neví) a naopak dvě třetiny respondentů "zastupitelského" souboru přiznává aktivity některému zájmovému sdružení v obci a obecnímu úřadu. V této souvislosti je třeba uvést, že cca 14 % obyvatel regionu je k případným ekologickým a sociálním vlivům "děl" lhostejných a cca 16 % obyvatel obcí není ochotno se aktivně na rozvoji či ochraně prostředí obce podílet vůbec a v 55 % je ochotno se podílet jen několik stále stejných nadšenců. Zároveň 23 % respondentů se domnívá, že jejich vesnice buď postrádá "sociálního aktéra" (autoritu s vlivem na obyvatele či dění v obci) nebo osobnosti v obci působí nejednotně, proti zájmům obce či mají spíše negativní vliv na občany a mezilidské vztahy v obci. V obcích, které touto osobností disponují, se zpravidla jedná o starostu (hodnoceno z pohledu "zastupitelského" souboru).\nTyto skutečnosti dokresluje i zjištění, že v asi 71 % obcí sledovaného území v době šetření neodstartoval proces "obnovy vesnice", ba naopak docházelo ke zhoršování. Výsledky podporuje i zjištění v souboru "zastupitelů", že kvalita mezilidských vztahů ve struktuře hodnot občanů je řazena na předposlední místo a potřeba veřejně prospěšné práce na území obce na místo poslední. Odhlédneme-li od prioritního postavení skupiny hodnot "zdraví a rodina", dostává se na přední místo skupina hodnot "peníze, majetek, postavení".\nRůst sociálních nerovností některých sociálních skupin na území obce uvádí 68 % respondentů souboru "zastupitelů". Jedná se především o podnikatelské subjekty fyzických osob, zaměstnávajících sebe a své rodinné příslušníky a to zejména v zemědělství, obchodě a stavebnictví, eventuálně o řídící pracovníky právnických osob. Obraz rozvoje podnikání v obcích však není příliš příznivý, v cca 45 % obcí se rozvíjí pomalu již od počátku transformace a pouze čtvrtina obcí považuje tempo rozvoje za rovnoměrné. Nejčastější forma podnikání je podnikání fyzických osob s 0-21 zaměstnanci v průměru celého souboru obcí.\nO rok později bylo provedeno šetření názorové hladiny mezi rekreanty v prostoru energetické soustavy. I když byl výzkum zaměřen na jinou problematiku než průzkum názorů lokální populace, může být využit při srovnání percepce jaderné elektrárny trvale bydlícího obyvatelstva a obyvatel, kteří se zde zdržují za účelem rekreace. Vzhledem k tomu, že na rozdíl od místního obyvatelstva se zde rekreanti zdržují dobrovolně, je vypovídací hodnota těchto anket z jistého pohledu vyšší.\nPodle statistických údajů ze sčítání lidu, domů a bytů existovalo v roce 1991 v desetikilometrovém zázemí jaderné elektrárny pro individuální rekreaci 1041 rekreačních objektů, z toho 573 chat a 468 rekreačních chalup. Znamená to, že zde s určitou pravidelností tráví svůj volný čas okolo 4000 dočasně přítomných osob. Na naše otázky odpovědělo více než 15 % majitelů těchto objektů.\nV desetikilometrovém zázemí jaderné elektrárny bylo do roku 1960 postaveno 26 % chat, v období 1960 - 1970 57 % a zbývajících 17 % v období 1971-1984. Po tomto datu výstavba chat v tomto území prakticky ustala. V rámci celého souboru respondentů se ukázalo, že 76 % chat nezměnilo od data výstavby majitele. K nim lze přičíst dalších 6 % majitelů, kteří získali rekreační objekt od svých rodičů. 82 % respondentů souboru chatařů jsou tedy osoby, které si chatu sami postavili a zároveň si k ní i ke studované oblasti vytvořili pevný vztah. U chalup jsme zjišťovali pouze rok a způsob jejich získání. Od svých rodičů získalo chalupy 35 % dotázaných. V těchto případech jde o "rodáky", kteří mají k danému území citový vztah. Zbývajících 65 % respondentů chalupy koupilo od původních majitelů.\nMajitelé rekreačních objektů v rámci celého souboru do pojmu "okolní krajina" zahrnují především údolí vodních toků. V případě chatařů je toto zjištění spojeno s lokalizací objektů zpravidla v atraktivních údolích toků. Stejné hodnocení vyjadřují i chalupáři, jejichž objekty se nacházejí v intravilánech obcí. Pod pojmem krajina však nehodnotí obec a její bezprostřední okolí, ale opět partie krajiny lemující vodní toky. Tento způsob vnímání krajiny se rovněž promítá i do otázky, zda by si eventuelně znovu pořídili rekreační objekt ve stejném území. Přítomnost jaderné elektrárny stojí až na druhém místě (ovšem za předpokladu, že není každodenně na očích).\nJak ukázalo šetření, je vnímání existence jaderné elektrárny a pocit potenciálního ohrožení problémem psychologickým, nezávislým na vzdělání či věku respondentů. Z ankety vyplynulo, že pocit ohrožení klesá se vzrůstající vzdáleností objektu od elektrárny. Velkou roli zde hraje již zmíněný "efekt přímého pohledu". Zajímavá je skutečnost, že dotazovaní spíše ztotožňují elektrárnu s chladícími věžemi, než s objekty vlastního provozu. V rámci celého souboru oblasti odpovědělo 32 % respondentů kladně na otázku, zda mají nepříjemný pocit z potenciálního nebezpečí havárie. Tento pocit nemělo 66 % majitelů a 2 % respondentů se neuměla rozhodnout.\nJe však třeba vzít v úvahu skutečnost, že většina majitelů rekreačních objektů má trvalé bydliště v okresech Třebíč, Brno-město a Brno-venkov, tedy v širším zázemí jaderné elektrárny. Většina dotazovaných se s existencí jaderné elektrárny více či méně smířila. Bez ohledu na to, jak respondenti odpověděli na předcházející otázku, všichni shodně konstatují, že výstavbou jaderné elektrárny došlo v obecném povědomí obyvatelstva k "fiktivní radioaktivní" degradaci oblasti jako celku.\nV obecném povědomí obyvatelstva širšího okolí elektrárny převažuje názor, že rekreační objekty, lokalizované v zázemí elektrárny, jsou neprodejné nebo prodejné za cenu, která neodpovídá jejich tržní hodnotě. Dle provedeného průzkumu je tento názor v souboru chatařů a chalupářů rozdílný a to v závislosti na konkrétní lokalizaci objektů.\nVšem chatařům se líbí prostředí lokalizace vlastní chaty a nemají zájem objekt prodat. Většina z nich si také myslí, že v případě prodeje by jejich objekty byly dobře prodejné a to i přesto, že z převážné většiny nemají elektřinu a vlastní zdroj pitné vody a často i složitější dostupnost. Podle názorů majitelů by tato obtížnější dostupnost při případném prodeji byla spíše výhodou, než nevýhodou. Dobrou prodejnost a reálnost tržní ceny potvrzují ti chataři, kteří si rekreační objekty v této oblasti pořídili po roce 1990.\nV rámci názorů na případný prodej chalup se naopak přítomnost jaderné elektrárny projevuje velmi silně. Na rozdíl od chatařů je většina chalupářů přesvědčena, že by měli problémy nejen s prodejem, ale i s dosažením tržní ceny nemovitosti. Chalupy mají sice na vlastních pozemcích, ale jejich technické vybavení je nedostatečné. Chalupy jsou asi z jedné třetiny předmětem dědictví, tj. pro jejich pořízení v této oblasti se majitelé sami nerozhodli. Ostatní dvě třetiny majitelů kupovali rekreační objekty v období, kdy poptávka převyšovala nabídku. V současné době by někteří z nich své chalupy rádi prodali. Vzhledem k neatraktivnosti intravilánů obcí, jejich špatné technické infrastruktuře, nedostatečné vybavenosti službami, stále se zhoršující dopravní dostupnosti a s atomovou elektrárnou "za zády" však těžko nalézají kupce, kteří by byli ochotni zaplatit tržní cenu nemovitosti. Někteří chalupáři již mají konkrétní zkušenosti s pokusy o prodej.\nVelmi zajímavé jsou názory respondentů na možnou změnu rekreačního objektu na trvalé bydliště majitele (např. při odchodu do důchodu). Na tuto otázku odpovědělo kladně 17 % respondentů, 75 % respondentů tuto možnost vyloučilo a 8 % tuto změnu považuje za neaktuální. Tyto skutečnosti neovlivňuje vzdálenost od JEDU, ale je rozdílně hodnocena v souboru chatařů a v souboru chalupářů. Jedna třetina chalupářů (34 %) uvažuje o tom, že by se rekreační objekt mohl stát jejich trvalým bydlištěm, 54 % tuto eventualitu vylučují a 12 % uvedlo, že pro neaktuálnost o této možné změně dosud neuvažovalo. Důvody změny objektu trvalého bydliště jsou následující: vyřešení bytové situace dětí a finanční důvody (shodně po 30 %), jiné důvody (20 %) a chtěná změna životního stylu (20 %). Chtěnou změnu životního stylu uvedli i někteří respondenti, kteří takto hodlají vyřešit bytovou situaci dětí či mají finanční důvody. Důvody, pro které vylučují možnost trvalého bydlení v chalupách jsou následující: nevhodnost objektu k trvalému bydlení pro jeho malou obytnou plochu (obvykle kuchyně a jedna obytná místnost) a špatné technické vybavení (často chybí tekoucí voda, kanalizace, koupelna, splachovací WC, není k dispozici plyn) - celkem 49 % odpovědí, nedostatečné občanské vybavení a služby v obci (16 %), špatný zdravotní stav, pomoc při péči o malá vnoučata, neochota změny životního stylu (shodně po 10 % odpovědí) a konečně vlastnictví rodinného domku v místě svého trvalého bydliště (5 % respondentů). Blízkost jaderné elektrárny se v argumentech neobjevila ani jednou.\nŠetření bylo provedeno rovněž v kempu Hartvíkovice, vzdáleném 8 km vzdušnou čarou od jaderné elektrárny. V roce 1996 zaznamenal kemp asi půl milionu přenocování. Řada hostů jezdí do kempu každoročně. Důvodem jejich opakovaných návštěv je většinou krásné prostředí. Zvláště v této lokalitě nepovažuje naprostá většina hostů blízkost jaderné elektrárny za podstatnou. Jedná se zřejmě o jev psychologicky podmíněný, protože z žádného místa v blízkém okolí není na elektrárnu vidět. Naopak většině rekreantů vadilo vojenské letiště v Sedlci u Náměště nad Oslavou, které částečně znehodnocuje danou lokalitu nadměrným hlukem.\nPřes značné změny, které se v posledních dvou desetiletích uskutečnily ve sledovaném území, je zdejší krajina stále atraktivní pro krátkodobou pobytovou rekreaci a pěší turistiku. Jak se ukazuje, výstavba a provoz jaderné elektrárny nebyly důvodem pro omezení rekreačního využívání zde vybudovaných rekreačních objektů.\nMajitelé individuálních rekreačních objektů v této oblasti považují jadernou elektrárnu za nutné zlo, které nezbývá než akceptovat; obavy z potenciálního nebezpečí havárie má 35 % respondentů, kteří se zúčastnili anketárního šetření. Procentuelní zastoupení těchto respondentů klesá se vzdáleností od jaderné elektrárny. Největší podíl je mezi chalupáři v zázemí do 5 kilometrů od jaderné elektrárny a s velkou pravděpodobností je ovlivněn názorovou hladinou místního obyvatelstva. I těmto respondentům se však okolní krajina líbí. Na otázku, zda by si znovu pořídili rekreační objekt v této oblasti, kdyby se v současné době znovu rozhodovali o jeho pořízení, kladně odpovědělo 54 % dotázaných (32 % respondentů, převážně chalupářů odpovědělo záporně; jaderná elektrárna však nebyla převažujícím důvodem záporné odpovědi). Z anketárního šetření dále vyplynulo, že respondenti - chataři neuvažují o eventuelním prodeji svého rekreačního objektu. S těmito úvahami jsme se spíše setkali u majitelů chalup, ale ani v těchto případech není převažujícím důvodem obava z jaderné elektrárny.\nZabezpečení provozu jaderné elektrárny té technologie, která byla použita v Dukovanech, vyžaduje poměrně velké množství kvalifikovaných pracovníků a technického a provozního personálu. Z této skutečnosti byly vyvozovány na počátku prací předpokládané změny sociálního prostředí v regionu, ovlivněném tímto velkým technickým dílem. Přitom ovšem nemohly být vzaty v úvahu transformační změny, které probíhají v České republice od roku 1990. Tyto změny výrazným způsobem ovlivnily současnou situaci v regionu. Lze konstatovat, že primární pro většinu obcí je právě dopad transformačních změn, zatímco problém jaderné elektrárny je v této chvíli sekundární. Výjimku snad tvoří samotné Dukovany a obce či rekreační areály v bezprostřední blízkosti.\nNejvětší koncentrace bytů bylo postavena v Třebíči, pro niž se stala JEDU nejvýznamnějším rozvojovým impulsem. Významnější stavební aktivity proběhly v bezprostředním dosahu děl, kde se však projevily likvidací části domovního fondu a rekreačních objektů.\nCelková situace v celé oblasti odpovídá transformačním problémům v tomto typu území. Jde o neujasněnost perspektivy zemědělství, o podhodnocení terciérního sektoru, o zhoršující se dopravní prostupnost prostředky hromadné dopravy a o nedostatečné podnikatelské aktivity místního obyvatelstva.\nSociální dopad JEDU z tohoto pohledu působí objektivně spíše pozitivně, neboť technologický postup neumožňuje podstatnější uvolňování pracovních sil a tím elektrárna stabilizuje trh práce v celém regionu. Se zaměstnaností v energetice se udržuje kupní síla místního obyvatelstva, což může být impulsem pro rozvoj sféry služeb, pokud bude místní populace schopna těchto možností využít. Pozitivní sociální vliv JEDU je částečně uznáván i obyvatelstvem.\nRekreační funkce krajiny byla bezesporu narušena. Negativně však působí spíše subjektivní efekt JEDU než reálné nebezpečí. To mohou potvrdit výsledky průzkumů, které konstatovaly, že pro rekreaci je nepříznivý především estetický dopad siluety JEDU v krajině. Jinými slovy: rekreační hodnota krajiny byly snížena v dosahu přímé viditelnosti chladících věží. Objektivně i subjektivně horší pro rekreaci a bydlení je letecký hluk vyvolaný letištěm Sedlec u Náměště.\nRekreace se nebude rozvíjet cestou rozšiřování chatové výstavby. Bude se spíše využívat stávajícího bytového fondu pro chalupaření. Značnou bariérou pro rozvoj rekreace je však naprosto nedostatečná technická i sociální infrastruktura sídel a chatových osad. Zvláště u vlastníků vyššího věku je proto pozorována tendence vracet se do měst, kde je zajištění zdravotních a sociálních služeb i maloobchodu na vyšší úrovni. Jakýkoliv rozvoj rekreace, která by mohla přinést určité prostředky do regionu, je podmíněn podstatným zkvalitněním infrastruktury.\nObyvatelstvo se převážně domnívá, že jaderná elektrárna působí na životní (přírodní) prostředí negativně a uvádí, že se cítí energetickým komplexem ohroženo. Obtížná je ovšem kvantifikace důležitosti, kterou tomuto svému názoru přikládá v žebříčku ostatních hodnot. Ze zjištěných skutečností nevyplývá, že by ohrožení nabývalo takové míry, kdy by obyvatelé uvažovali z tohoto důvodu o odchodu do jiného regionu. Většina rekreantů nehodlá ani zanechat z tohoto důvodu rekreace v okolí JEDU. Objektivně je ovšem třeba dodat, že změna trvalého bydliště není v podmínkách ČR ani jednoduchá ani obvyklá. Nicméně faktem je, že rovněž kemp v Hartvíkovicích nepříliš vzdálený od elektrárny, slušně prosperuje.\nZ uvedeného vyplývá, že obyvatelstvo pociťuje určitý negativní vztah k energetické soustavě Dukovany - Dalešice, což je ostatně do určité míry oprávněné. Jeho část je však ochotna uznat pozitivní význam JEDU pro prosperitu širší oblasti. Intenzita negativního vztahu nedosahuje takových hodnot, aby se stala závažným sociálním problémem. Lze se domnívat, že aktivity nevládních organizací proti JEDU zpravidla nepocházejí od místní populace. Ostatně v hodnotovém systému místních obyvatel zaujímají nejdůležitější místo podle výsledků ankety peníze, majetek, postavení.\nDaleko výraznějším problémem regionu je schopnost místního obyvatelstva a jeho samosprávných orgánů vyrovnat se s důsledky transformace a zajistit prosperitu svých obcí. Přítomnost JEDU pro komunální rozvoj a pro podporu místních podnikatelských aktivit je využívána pouze minimálně.\nPři dosavadním výzkumu marginálních regionů se ukázalo, že zcela rozhodující pro jejich současnou i budoucí prosperitu je lidský faktor. Teprve na dalších místech jsou objektivní podmínky teritoria a finanční prostředky. Hlavní bariérou bývá nedostatečná připravenost místního obyvatelstva. Tato skutečnost je zpravidla podmíněna dvěma faktory:\nsnížený podíl kvalifikovaných lidí ve struktuře populace,\ntradiční konzervatismus (myšleno nikoliv jako politický směr, ale jako nedůvěra k inovacím) marginálního sociálního prostředí.\nV obou těchto případech hraje JEDU pozitivní roli, neboť podstatným způsobem zvyšuje podíl kvalifikovaných lidí, pracujících na bázi moderních technologií. Pracovníci JEDU přivádějí do oblasti své rodinné příslušníky, jejichž kvalifikace je rovněž vyšší než průměr, neboť úroveň kvalifikace má schopnost se reprodukovat.\nZákladní ideou regionální prosperity v současné situaci je využít místních zdrojů. Pokud místní podmínky zahrnují vážné nevýhody, je nutno promyslet využití těchto nevýhod ve prospěch regionu. To plně platí i o energetickém komplexu Dukovany - Dalešice. Ekonomická síla podniku i kvalifikační úroveň jeho zaměstnanců přinášejí do regionu nezbytný potenciál nutný pro prosperitu. Obce regionu by se měly soustředit na spolupráci s podnikem, který může v první fázi přispět k dobudování technické infrastruktury obcí i chatových osad. To je elementárním předpokladem pro rozvoj drobných a středních podnikatelských aktivit.\nProvoz jaderných elektráren vyvolává již delší dobu určité kontraverze, ústící do problémů politického charakteru včetně mezinárodních otázek. Otázka je o to složitější, že mezi argumenty, sledujícími poctivě problém environmentálních důsledků provozu JE, se mísí zájmy politické a úzce ekonomické, otázky prestiže různých politiků a "odborníků". Tyto problémy se zprostředkovaně dostávají do vědomí místních i vzdálených obyvatel a navozují atmosféru, při níž se jen těžko přijímají racionální argumenty. I to je jeden ze sociálních důsledků existence jaderné elektrárny.\nEnvironmentální rizika postupuje člověk po celou dobu své existence. Dokud ještě žil v jeskyních, ohrožoval jej hlad, nemoci, šelmy, přírodní katastrofy. S rozvojem vědy a techniky se zmenšuje nebezpečí přírodních či "přirozených" rizik a stoupá význam rizik technogenních, člověkem uměle vytvořených. To je cena, kterou platíme za vědeckotechnický pokrok.\nJedním z takových rizik je bezesporu i jaderná energetika. Riziko z ní plynoucí však není jediným a zdaleka ani ne nejvýznamnějším technogenním rizikem, které obklopuje člověka obecně a člověka v okolí jaderné elektrárny zvlášť. Reálná míra rizika jaderné energetiky například ve srovnání s používáním osobního automobilu by se dala relativně jednoduše vypočítat. Je zřejmé, že v absolutním i relativním pojetí, z hlediska environmentálních následků provozu i havárií musí vycházet používání osobního automobilu jako činnost podstatně rizikovější. O použití osobního auta však rozhoduje zpravidla jednotlivec, o lokalizaci jaderné elektrárny nebo použití jaderné zbraně rozhoduje zpravidla stát. Tady se dostáváme k problému vnímání rizika.\nUrčitou míru rizika pociťuje pravděpodobně více cestujících v letadle než pasažérů v osobním autě, a to přes skutečnost, že letadlo je reálně bezpečnějším dopravním prostředkem. Je tomu tak mimo jiné i proto, že katastrofy letadel dostávají podstatně širší publicitu ve sdělovacích prostředcích než havárie aut, ale i proto, že osobní automobil umí řídit téměř každý, ale letadlo málokdo. Proto i málokdo dovede seriózně odhadnout reálnou míru rizika letu v letadle.\nPodobně je tomu i s jadernou elektrárnou. Důvodem zesíleného vnímání jaderného rizika je jednak vysoká publicita, vytvářená v tomto případě nejen sdělovacími prostředky, ale především takzvanými nevládními organizacemi, jednak neznalost (i nezájem poznání) použité technologie.\nRiziko pro obyvatele v okolí jaderné elektrárny bezesporu existuje. Je otázkou, nakolik jsou lidé ochotni přidat toto riziko k dalším je obklopujícím a často závažnějším nebezpečím. Jakou mají reálnou volbu? Mohou se odstěhovat do míst pro ně relativně bezpečnějších, což je však v České republice problém téměř neřešitelný. Mohou se také s lokalizací jaderné elektrárny smířit, přičemž za přiměřené by bylo možno považovat, kdyby požadovali určitá kompenzační opatření ke zlepšení svých životních podmínek.\nPosláním tohoto příspěvku není řešit energetickou politiku. Podstatné je, že zastavení nebo omezení jaderné energetiky v nejbližších letech není reálné. S tím souvisí nejen provoz jaderné elektrárny Dukovany a výstavba jaderné elektrárny Temelín, ale i nutnost skladování a transportu aktivního i vyhořelého jaderného paliva. Pokusili jsme se naznačit reakci sociálního systému na tyto skutečnosti a okrajově i na další problémy ve sledovaném území. Občan by měl znát reálná rizika, spojená s provozem jaderných elektráren, ale i jejich váhu v souboru ostatních technogenních rizik. Na základě těchto poznatků by měl dospět k rozhodnutí zda je ochoten tato rizika snášet, případně stanovit jejich cenu a o ní jednat s představiteli energetiky i státu.\nLetošní, už 8. konference NUSIM, se odehrávala v německém Erlangenu, protože podle pravidla rotace pořadatelů se jí tentokrát ujali kolegové z Německé nukleární společnosti (KTG). Po zkušenostech z minulých let byla opět zvolena dvě základní témata :\nPokročilý evropský reaktor\nLidský faktor v provozu JE\nNa druhé téma volně navázal seminář o sdílení pracovního zatížení personálu JE se zařízením systému kontroly a řízení. Nechci se pouštět do podrobností o obsahu jednotlivých referátů, snad jen stručná charakteristika obou hlavních skupin. V té první předvedli Francouzi a Němci, jak je potřeba chápat a realizovat technický pokrok ve světě zostřující se konkurence a postupující globalizace. Účastníkům se dostalo souhrnné základní informace o tomto projektu i o tom, jak se mohou a musejí (jinak konkurenční) firmy domluvit na technické, bezpečnostní i technologické optimalizaci svých osvědčených moderních konceptů, pokud chtějí rychle zvednout technickou a bezpečnostní laťku a přitom se uplatnit na trhu. Samozřejmě přišel v diskusi i dotaz, jakou šanci na realizaci má tento projekt ve stavu útlumu energetiky vůbec a jaderné zvlášť. Ne zcela přesvědčivě zazněla odpověď, že se v nejbližší době očekává zájem z Francie. Vzhledem k jednotkovému výkonu 1850MW lze předpokládat, že tento prototyp není cesta, po níž by mohla jít česká energetika. Pokud u nás k renesanci jaderných elektráren dojde, bude to pravděpodobně spíše přes projekty druhu AP-600 nebo VVER-640. V současné době to ovšem není žhavé téma v České republice. Přesto bylo i srovnání EPR a VVER-640 zajímavé, jedná se však o dost odlišné koncepty. Pro nás je zajímavé zjištění, že řada použitých řešení je velmi blízká VVER-1000 v Temelíně. Podrobné porovnání obou projektů zpracováváme a bude předmětem samostatného článku.\nDruhé téma se odehrávalo v česko-slovenské režii. Přestože se jedná o téma aktuální, kterému se v poslední době všude ve světě věnuje značná pozornost, ukázalo se bohužel, že si s ním zatím neumíme dost dobře poradit. Některé referáty byly až příliš všeobecné a vztah k LF jsme museli dost urputně hledat. Byly i referáty, které se více či méně úspěšně snažily jít k jádru problému a směřovaly ke konkrétním projevům LF a jejich vlivu na bezpečnost provozu JE. Prostě se ukázalo, že se s tímto tématem budeme muset trochu poprat, abychom se přiblížili jeho efektivnímu zvládnutí. Tento první pokus lze chápat jako jakousi inventuru přístupů a hlavních rysů tohoto problému a z tohoto pohledu to naznačilo, na co se zaměřit a jak si s tím poradit. V každém případě máme v úmyslu se tímto tématem v budoucnu systematicky zabývat a pravděpodobně už letos bude další, tentokrát česko-slovenské “kolo”.\nSouhrnně vzato lze z čistě odborného hlediska hodnotit letošní NUSIM jako dobrou konferenci, která jistě většině účastníků přinesla leccos zajímavého i nového. Mnohem méně optimistické je však zjištění, že svoji, většinou dobrou odbornou úroveň, neumíme odpovídajícím způsobem “prodat”. Ponechám stranou jazykové problémy (konference se stejně jako většina jiných mezinárodních akcí odehrávala v angličtině), které jsou už tradiční slabinou většiny našich pracovníků. Samozřejmě by to chtělo usilovně na tom pracovat a je smutné zjištění, že v průměru byla i v tomto ohledu úroveň slovenských mluvčích lepší než našich. Toto bych ale neviděl jako ten největší problém. Pokud by jinak úroveň presentace byla dobrá, lze tento handicap (jak dlouho ještě?) tolerovat. Problémem je skutečně technika provedení prezentace. Dnes je zcela běžné, že účastník napíše referát, který je úplnou informací a často (například na NUSIMu) není jeho rozsah nijak omezen. Vyžaduje se ovšem, aby mluvčí v poměrně krátké prezentaci poukázal a okomentoval ty nejdůležitější věci ze svého referátu, tedy spíše informoval posluchače, co v referátu najdou. Prezentace musí vycházet z promítnutí slajdů a k nim příslušejícího komentáře. Mluvčí se především musí “vejít” do časového limitu 15 - 20 minut, aby zbyl čas na případné dotazy. Hodně z nás prošlo školeními o technice prezentace nebo leckde leccos viděli. Bohužel to ale na nás velké stopy nezanechalo. Pokusím se stručně shrnout ty největší chyby, které děláme :\nNevejdeme se do vymezeného časového limitu - to znamená, že narušíme časový plán a obvykle neumožníme diskusi. Kromě toho sledování příliš dlouhého výkladu (natož v cizím jazyce) má svůj časový limit pozornosti. Kdysi jsem zažil konferenci, kde předsedající měl přesýpací hodiny. První dva mluvčí nemilosrdně “utnul”, ale všichni další už v limitu skončili.\nPromítané slajdy jsou nezřetelné a nečitelné. Je obrovská móda různě barevně vyvedených slajdů, uvědomme si však, že slajd není výtvarné dílo, ale zhuštěná informace, na jejíž vstřebání máme velmi krátkou dobu. Slajdy musíme nechat tak dlouho, aby si je účastníci vůbec stačili prohlédnout a srovnat v hlavě.A promítnout celostránkovou tabulku či text je přímo výraz opovržení auditoriem.\nJestliže je můj akustický projev je sotva slyšitelný nebo jinak nevýrazný, působím na posluchače spíše jako “uspávač hadů”, než jako člověk, kterému stojí za to věnovat pozornost. Samozřejmě není dobré svůj proslov přečíst s očima přilepenýma na text. Nemohu si ale pomoct, pořád je to menší chyba, než vystoupení odkuňkat.\nToto je záležitost, která patří k profesionalitě mluvčího a je jen otázkou přípravy, jejíž součástí by mělo být vyzkoušení prezentace “nanečisto” s pohledem na hodiny.\nZakončím slovy předsedy slovenské nukleární společnosti , kterými zval účastníky na NUSIM 2000. “NUSIM 1999 je mrtev, ať žije NUSIM 2000”.\nPříští NUSIM tedy bude 15.- 17. března 2000 v Časté-Papierničke pri Pezinku. Jeho hlavním tématem bude rekonstrukce za účelem zvýšení bezpečnosti a prodloužení životnosti JE V1 a V2 EBO.\nZávěrečné slovo předsedy KTG prof. J. Knorra na konferenci NUSIM 99\nDámy a pánové, pane předsedající,\nděkuji Vám za vynikající a obsáhlé referáty, přednesené na konferenci, takže v závěru už není mnoho, co by se dalo dodat. Pro závěrečné hodnocení je jen málo času. Proto mohu slíbit, že po dvou dnech intenzivní práce bude moje vystoupení krátké.\nÚvodem mi dovolte zopakovat cíl 8. konference NUSIM. Společná konference české, slovenské a německé nukleární společnosti, NUSIM 1999 zachovala tradici všech předcházejících. Podobně jako v minulosti byla určena tomu, aby umožnila setkání pracovníků v jaderných technologiích a aby umožnila výměnu technických i obecných informací. V letošním roce jsme měli 4 sekce, z nichž každá by si zasloužila konferenci vlastní.\nJsem přesvědčen, že 1. sekce pomohla lépe pochopit, co se děje v našich zemích. Obzvlášť rudo-zelená politika německé vlády by mohla vyvolat v myslích našich českých a slovenských přátel pocit ohrožení budoucnosti jaderné energetiky v Německu a negativního dopadu do sousedních států.\nVe 2. sekci jsme byli podrobně informováni o projektu EPR. Slyšeli jsme a potěšilo nás, že podniky potvrdily svůj zájem a další podporu projektu EPR. Tím je prohlášen souhlas s dalšími výzkumně vývojovými pracemi, které povedou naše kroky do příštího století. EPR je konstruován dnes pro potřeby zítřka. Doufám, že vytvoříme EPR jako reaktor pro budoucnost ve dvojím smyslu:\njako další dokonalý produkt pokročilých technologií\njako společný produkt nové mladé generace, pro mladou generaci vědců a inženýrů.\nVelký prostor byl věnován v sekci 3 lidskému faktoru v provozu elektráren. Několik referátů podtrhlo velkou důležitost získávání, vzdělání a výcviku směnového personálu pro bezpečnost provozu. Nástroje jako PSA a psychologické testy hrají významnou roli při určování rizik, plynoucích z provozu elektráren. To, co čeští a slovenští kolegové presentovali ve svých příspěvcích, bylo vysoce zajímavé pro jejich německé kolegy.\nSnížení pracovního zatížení operátorů využíváním možností systémů I&C bylo náplní 4. sekce. Na základě současných zkušeností a ideových záměrů pro budoucnost jako například využívání principů virtuální reality, předzpracování informací a rozdělení pracovního zatížení mezi operátory a systém bude vytvářet nezbytné synergické vazby tak, že bude zmenšena pracovní zátěž operátora a zároveň i bezpečnostní rizika. Souhlasné názory více než 180 účastníků ze 7 zemí daleko překročily naše očekávání. Uvážím-li tuto skutečnost a živou a konstruktivní diskusi, pak si myslím, že mám plné právo prohlásit: NUSIM 99 splnil své cíle. Jeho závěrem je pozitivní odpověď a povzbuzení směřovat vpřed.\nRád bych co nejsrdečněji poděkoval všem kolegům, kteří přispěli k tomu, že NUSIM 99 byl tak úspěšný.\nDík patří všem přednášejícím za jejich vynikající referáty a předsedajícím jednotlivých sekcí za profesionální přístup, který umožnil velmi hladký průběh jednání. Jsem si jist, že všichni budete souhlasit s vyjádřením poděkování firmě Siemens za její obdivuhodnou pohostinnost. I všechny 3 pořádající nukleární společnosti zasluhují dík a podporu a spolupráci s organizátory. Speciální poděkování patří sekci mladé generace za účast na konferenci a presentaci její činnosti. Samozřejmě by se konference NUSIM 99 nemohla konat bez aktivní účasti všech přítomných v jednacím sále při výměně informací a názorů.\nA nakonec můj dík patří i vědeckým sekretářům konference, Ing. Pavlu Balážovi, Ing. Jiřímu Fleischhansovi a Dr. Kurtu Fischerovi. Odvedli dobrou práci a věnovali své síly pro přípravu takto zajímavého programu. Než předám slovo panu Balážovi, který Vás pozve na jednání NUSIM 2000 v Čiastej - Papierničke, rád bych využil příležitosti všechny Vás rovněž pozvat na výroční konferenci o jaderných technologiích, organizovanou KTG a německým jaderným forem 18. - 20. května 1999 v Karlsruhe.\nOd začátku letošního roku jsou v provozu WWW stránky České nukleární společnosti. Naleznete je na adrese http://www.csvts.cz/cns\nNa těchto stránkách jsou základní informace o ČNS, kompletní znění Zpravodaje ČNS, zprávy o připravovaných akcích, aktuální informace, reakce na aktuální témata. V současné jsou stránky v "pokusném" provozu. Prosíme tedy, abyste omluvili případné chyby, překlepy a "podivné" chování stránek. Stránky jsou navrhovány pro Netscape 3.0, a v jiných prohlížečích, nebo při jiném rozlišení monitoru než na kterých je autoři testují se mohou chovat nevhodně. Autoři uvítají, pokud o takovém nepředvídaném chování podáte zprávu.\nNaší snahou je vytvořit z těchto stránek užitečné médium pro naši komunikaci a zveřejňování zajímavých informací. To však nebude možné bez vaší pomoci. Prosíme tedy všechny, aby posílali připomínky, náměty a informace hodné zveřejnění, zprávy o zajímavých akcích, pozvánky na vámi organizované akce a podobně. Připomínky a náměty můžete předávat v elektronické formě (Word, AmiPro, WordPerfect, případně jiný textový editor) na e-mailovou adresu ,skrops@temelin.skodanet.cz, lhorvath@temelin.skodanet.cz nebo cns@troja.fjfi.cvut.cz\nPOZOR - DŮLEŽITÉ UPOZORNĚNÍ\nPodobně jako je na stránce ČNS uveřejněn seznam kolektivních členů, chceme uveřejnit i seznam členů individuálních v rozsahu - jméno, příjmení, titul, adresa a e-mailová adresa, pokud nám ji sdělíte. Abychom nenarušili ochranu Vašich osobních dat, žádáme všechny, kteří s uveřejněním nesouhlasí, aby svůj nesouhlas písemně sdělili do 31.3.1999 na adresu sekretářky paní Plavcové. V dubnu budou na stránku WWW zařazeni všichni individuální členové, kteří nevyslovili svůj nesouhlas.\nWebovskou stránku připravují členové sekce mladé generace.


Tento týden 7798\nTento měsíc 43803\nPátek, 04 Květen 2018 18:19\tIrča Freudlová\tPřípravka\t- Různé\tPoč.zobr.: 439\nO minulém víkendu jsme v Lanškrouně na Střelnici pořádali poslední kolo ze série Barevného minivolejbalu. Tento turnaj hrají úplně nejmenší děti z přípravek až po mladší žákyně, žáky.\nV sobotu jsme odehráli na 6 hřištích žlutý a oranžový mini. ( 45 družstev ), v neděli na 5 hřištích červený a modrý ( 34 družstev ), celkem 79. Tím, že to není náš první turnaj, který jsme pořádali a už jsme sehraná parta, tak si myslím, že vše proběhlo na jedničku. Kačer jako vždy připravil rozlosování na výbornou, Honzík nám řídil celý chod turnaje, Gabča s Marťou byly u tabulek, Hanča byla holka pro všechno a já jako šéfová turnaje už jen dohlížela, aby to klaplo:-).\nPo oba dva dny se hrál jeden zápas za druhým. Byly to zápasy plné rychlých i nekonečných výměn, smích, brečení nad tím, když se něco nepovedlo. Hledání, spoluhráčů, míčů… prostě pravá volejbalová atmosféra.\nChci moc poděkovat děvčatům, která nám ve svém volnu turnaj odpískala. Rodičům, babičkám, dědečkům, sourozencům…atd., kteří přišli zafandit svým malým volejbalistům a dodali turnaji tu správnou šťávu.


Proč a kdy začít s cvičením? - Taiji Chen style Nová Paka\nDomů »Novinky a články » Proč a kdy začít s cvičením?\nProč a kdy začít s cvičením?\nPublikováno 4.6.2019 v Novinky a články | Bez komentářů\nZačít se dá v jakémkoli věku. Pro cvičení tchaj-ťi čchűan nepotřebujeme žádné speciální pomůcky. Stačí nám pouze chuť více poznávat svou mysl a tělo. Trénink se zaměřuje na princip celistvosti, stability, zakořenění, uvolnění a na relaxaci.\nČlověk pravidelně cvičící tchaj-ťi neustále posiluje svůj HSSP – Hluboký stabilizační systém páteře. Tímto způsobem se stává koordinovaným silným a zdravě vyváženým. Cvičenec tchaj-ťi usiluje o měkkost a pružnost páteře, zároveň také uvolňuje svaly a otevírá klouby.\nJedinečný pohyb tchaj-ťi spojuje pohyby těla v celistvý ráz a bourá zažité stereotypní přetížení, způsobené špatnou koncentrací naší mysli na prováděné.\nZačátek praxe tchaj-ťi čchűan prochází skrz zklidnění mysli, stabilizaci klidového dechu až k uvolnění těla, spuštění váhy a spojení těla. V tchaj-ťi čchűan koordinujeme zároveň celé tělo, nohy se zakořeňují, pas mění pohyb a trup a ruce se uvolňují. Člověk cítí osu v páteři.


Loď Sojuz MS-10 nouzově přistála v Kazachstánu u města Jezkazgan, 400 kilometrů od kosmodromu Bajkonur, odkud startovala. Ruský kosmonaut Alexej Ovčinin a americký astronaut Nick Hague se záchranáři od začátu komunikovali. Selhala jejich nosná raketa, podrobnosti neznáme.\nTyhle případy se stávají, nejsou však příliš časté. Podobně se to stalo v dubnu 1975 a v září 1983.\nDne 25. dubna 1975 startoval z Bajkonuru Sojuz 18 s Vitalijem Lazarevem a Olegem Makarovem k orbitální stanici Saljut 4. Vypověděla jim však nosná raketa. Zpočátku probíhal let normálně. Čtyři vyhořelé bloky prvního stupně odpadly podle plánu. Po 261 sekundách dohořel motor druhého stupně. Od třetího stupně se však neoddělil a ten se podle programu zapálil.\nRaketa se odchýlila od kurzu. Přesně 293 sekund od vypuštění se Sojuz nacházel ve výšce 145 kilometrů. Automatika dál fungovala a dala povel aparatuře, aby odstřelila kosmickou loď od nosiče a zapálila přistávací motor.\nKabina ještě letěla setrvačností vzhůru. Oba muži okusili známý pocit stavu beztíže, který trval šest minut. Ve výšce 192 kilometrů se balistická dráha zlomila a loď se vracela k Zemi.\nKosmonauti přistávali po prudké dráze, s jakou nikdo nepočítal. Strašlivě trpěli. Padli hlavami dolů, všechno na ně tlačilo, jak se zvyšovalo přetížení až na neuvěřitelných 21,6 G místo vypočítaných 15 G. Vážili tedy dvacetkrát víc než normálně. Lazarev dokonce po přistání tvrdil, že dokud neupadl nakrátko do bezvědomí, bylo přetížení 26 G. Těžce dýchali, přestali vidět. Byli vycvičeni na centrifuze na přetížení okolo 10 G a to jim zřejmě pomohlo přežít nejhorší. Podle jejich kolegy Vladimír Aksjonova dokonce přežili krátkou zástavu srdce.\nKdyž si pracovníci řídicího střediska uvědomili situaci, měli obavy: Nepřistanou v Číně? S Číňany nemáme právě nejlepší styky. První letmé výpočty ukázaly, že zůstanou ještě na sovětském území.\nRachot vystřelující padáky kosmonauty probudil k vědomí. Lazarev zavolal na Bajkonur: „Neletíme do Číny?“ Odpověď nedostal. Makarov se probral natolik, že dokázal žertovat: „Zahajujeme naši první zahraniční cestu.“ A žertoval: „Buď v Číně, nebo v Tichém oceánu.“\nNad propastí v mrazivé Sibiři\nKabina přistála pomocí padáku 22 minut po startu nedaleko pohoří Altaje na hranicích s Čínou. Kosmonauti otevřeli příklop, vylezli ven – a strnuli. Sníh, vítr a mráz sedm stupňů. Zapadli do půldruhametrové závěje. Jejich kabina dosedla na malý skalní převis nad propastí hlubokou možná 150 metrů. Rozžhavená loď se pomalu posouvala po sněhu k ní. Naštěstí padák, který neodstřelili, jak přikazoval předpis, se zachytil o kmen borovice a držel ji. Podruhé ten den o ně zavadila smrt.\nJejich záchrana nebyla jednoduchá kvůli stromům a vysokému sněhu. Odvezli je až druhý den. S výjimkou lehkých pohmožděnin se oběma mužům nic nestalo.\nLoď přejmenovali na Sojuz 10-1. Na stanici Saljut letěl Sojuz 18 měsíc po tomto nezdařeném letu.\nPožár na rampě\nSojuz T-10 měl 26. září 1983 vynést k orbitální stanici Saljut 7 Vladimíra Titova a Gennadije Strekalova. Oba byli zkušení kosmonauti, jeden úspěšný let už absolvovali.\nNecelou minutu před startem vypukl požár nosné rakety. Záchranný systém zajistil oddělení a vystřelení kosmické lodi, která přistála 4 kilometry od rampy. Posádka byla v pořádku.\nLoď přejmenovali na Sojuz T-10-1 nebo také na Sojuz T-10a. Sojuz T-10 se vypravil do vesmíru až v únoru 1984. Titov potom letěl ještě třikrát, Strekalov čtyřikrát, žádné zdravotní potíže je nepronásledovaly.\nAž po rozboru příčin\nJe přirozené, že po havárii Sojuzu MS-10 Roskosmos pozastavil všechny další pilotované lety. Dokud odborníci nezjistí příčinu závady, nelze Sojuzy s lidmi vypouštět. Americké měli zpoždění po tragických událostech se dvěma raketoplány ještě delší.\nMoskvu teď trápí hlavně jiná starost. Příští rok by měly začít obsluhovat ISS dva typy kosmických strojů, které za asistence NASA postavily soukromé americké firmy. Budou ještě Američané potřebovat Sojuzy? Pokud ne, bude to rána pro Roskosmos, který z desítek milionů dolarů žije, protože Kreml dává obrovské subvence na armádu.\nLazarev už nikdy neletěl. Makarov měl větší štěstí – startoval ještě dvakrát. U obou kosmonautů se projevovaly potíže se zdravím, patrně způsobené extrémním přetížením při návratu Sojuzu 18-1a. Sověti to přímo nikdy nepřiznali, ostatně byli v takových věcech vždycky zdrženliví.\nMakarov dvacet let chodil po nemocnicích s nemocným srdcem. Voperovali mu čtyřnásobný bypass, ale ani tento těžký zákrok mu příliš neulevil.\nLazarev skončil za záhadných okolností v prosinci 1990. Oficiálně zemřel následkem neznámého jedu. Neoficiálně po vypití surového alkoholu.\nS Makarovem jsem se potkal v Moskvě na jednom večírku raketových inženýrů. Zeptal jsem se ho: „Olegu, měl jsi strach?“ Odpověděl s úsměvem: „Strachu zažívám dost. Například jedu autem, zleva vyrazí nějaký ztřeštěnec a já nestačím brzdit. Při nouzovém návratu jsem strach neměl. Pracovali jsme přesně podle havarijního programu. Všechno, co jsme se naučili, a všechno, co jsme měli pro tyhle případy s sebou, se osvědčilo.“\nByla to hrdinská póza, anebo přesvědčení konstruktéra a kosmonauta, který věřil technice a sám sobě? Myslím, že si opravdu věřil. Rukavišnikov zemřel v 70 letech na infarkt.\nPROČ ZAOSTÁVÁ RUSKÁ KOSMONAUTIKA\nHavárie všech strojů vyrobených lidskou rukou jsou normální. Běžné situaci se však vymykají časstější havárie ruských raket a notorické zpožďování všech projektů. Důvodů je víc.\nOd padesátých do sedmdesátých let považoval Kreml kosmonautiku za součást státní prestiže. Proto do ní lil velká množství peněz. Dnes preferuje prezident Vladimír Putin financování armády, kosmonautika ztratila privilegované místo. Dřív se stavěly rakety pro dvojí použití – jako bojového prostředku i jako kosmického nosiče. Moderní zbraňové systémy se často obejdou bez raket, maršálové proto ztratili o rozvoj kosmonautiky zájem.\nZakladatelská generace sovětské raketové techniky a kosmonautiky představovaná především legendárním hlavním konstruktérem Sergejem Koroljovem byla plná nadšení. Vláda všechny tyhle lidi poměrně slušně odměňovala, patřili mezi privilegované vrstvy. A obchody ve městech, kde se vyráběly rakety, i na kosmodromech byly plné zboží, zatímco všude jinde se občas něco nedostávalo, nakonec mezi nimi vznikl tragický rozdíl.\nJe pozoruhodné, že rakety a lodě, které vyvinuli v padesátých a šedesátých letech Sověti, fungují dodnes, byť samozřejmě osazené moderními aparaturami. Roskosmos občas překvapí svět novými pozoruhodnými projekty, ale už je nepostaví, protože mu na ně chybí stamiliony rublů.\nChybí představy o budoucnosti\nDnes spadli ruští raketoví odborníci mezi řadové občany, byť pořád dostávají poměrně slušné platy. Chybí jim však představy o budoucnosti. Proto odcházejí do zahraničí, zvláště do Spojených států, kde probíhají velmi perspektivní programy a zaměstnanci nemusí mít obavy z propuštění.\nZa sovětské éry do všeho mluvili straničtí funkcionáři. Na přelomu padesátých a šedesátých let občas vyhrožovali specialistům, že když se jim něco nepovede, mohli by skončit za mřížemi.\nSoukromé firmy inspirují agenturu\nMorálku v NASA zvedli v posledních letech soukromí konkurenti, kteří vyvíjejí nové typy raket a kosmických plavidel – převratnější, lacinější a snad i úspěšnější. Kosmická agentura je od doby prezidenta W. Bushe finančně podporuje, ale pokud chce sama přežít, musí s nimi soupeřit. Takové výzvě nemusí Roskosmos čelit, nikdo se s ním nepoměřuje.\nNení vyloučeno, že existují i další důvody, které vedou ruskou kosmonautiku k zaostávávání. Určitě se budou vynořovat, ale postupně.\nOtištěno v MFD 13. 10. 2018


Rybniční ryby v akvariu\n71x v oblíbených a 9x v ignorovaných.\nDále moderuje: mrkef ®\nZařazeno do: všeobecné - ostatní, 23.1.2014\nKteré ryby chcete nejvíce do svého akvária?\nA) Okoun říční, candát obecný 28%\nB) Štika obecná 4%\nC) Sumec velký, úhoř říční 26%\nD) Jelec - proudník, tloušť, jesen 2%\nE) Pstruh potoční, pstruh duhový, siven americký, lipan podhorní 7%\nF) Střevle potoční, mřenka mramorovaná, vranka obecná 6%\nG) Lín obecný, kapr obecný, karas obecný, amur bílý 15%\nH) Ostroretka stěhovavá, podoustev, parma 7%\nI) Plotice, perlín, cejn, cejnek, ouklej 4%\nJ) bolen 2%\nOd 30.6.2014 hlasovalo 54 čtenářů.\nN mrkef - ® So 16.9.2017 16:50:02\n... je to běs ta mrňata vyfotit ... :o)\nN potočák 62 - ® Čt 14.9.2017 9:38:54\njaroslavstehlikst >> Hlavně těch škebliček nedávej moc,i dvě může být hodně.živí se filtrováním vody a můžou ti časem uhynout hlady a jak se budou rozkládat,tak to ti zkazí vodu v celém akvariu.Petrův Zdar\nN Pěn_a - ® Čt 14.9.2017 4:42:24\njaroslavstehlikst >> Myslím, že se s tím srovná. Nic jinyho jí nezbude :-) Jemější by sice bylo lepší,. ale zase by se ti to špatně čistilo.\nN jaroslavstehlikst - ® St 13.9.2017 20:08:30\nPěn_a >> našel jsem na netu za pár korun 10kg nějakých 2mm kamínků ,, myslíš , že i to je moc ?\nN jaroslavstehlikst - ® St 13.9.2017 20:07:45\nmrkef >> jo , je to jedna z nejhezčích ryb v ČR , navíc dva samci se mi v akváriu vybarvili - to pravděpodobně značí připravenost k rozmnožování , jen je problém , že zatím nejsou ty škeble , respektive písek na ně ...\nN mrkef - ® St 13.9.2017 20:05:42\njsem zvědav, jestli se ti podaří je rozmnožit ...\njsou to moc hezké rybky .. :o)\nN Pěn_a - ® St 13.9.2017 19:16:23 - SKVĚLÝ ZÁPIS, DĚKUJI!\njaroslavstehlikst >> Asi by to chtělo trošku hrubší písek, když bahno nelze. Měl jsem je v akváriu s kamínky 4-8mm a moc spokojeny asi nebyly i když v tom dokázaly rejdit.\nN jaroslavstehlikst - ® St 13.9.2017 18:17:51\nZdravím ,mám v akváriu hořavky , a plánuju vzít z výlova malé škebličky , kvůli případnému rozmožení hořavek ( ale pšššt) , a netuším , jakou pro ně vybrat zrnitost , respektive , jakou celkově podlážku (vím , že jsou v bahně , ale nějaká alternativa přípustná pro silný filtr ? )\nN mrkef - ® Po 4.9.2017 7:54:16\nto jo ... ale problém je ten, že nějak nevím kde se vyskytují .. a to jich dříve bylo hafo .. :o)\nN vitold - ® Po 4.9.2017 7:35:02\nmrkef >> Ty slunky bych zkusil klidně teď. Když jsi odlovoval, mohly být ještě malé.\nN mrkef - ® Po 4.9.2017 7:00:56\nsnad ano .. nějaká ouklej, tloušť a hořavky duhové .. ty jsem vybíral neboť jsou poznat i mrňavé :o))\nMají tak 2 - 3 cm ..\nChtěl jsem slunky .. a nějak na ně nemohu narazit ...\nPřitom to byla před 30 lety běžná nástražka :o))))\nN vitold - ® Ne 3.9.2017 20:57:07\nmrkef >> Už víš, co jsi letos upytlačil? :)))\nVypadá to jako tloušť a cejn, ale z tohohle to vidět není.\nN mrkef - ® Ne 3.9.2017 19:40:39\nnechtějí se nechat fotit ... neřádi .. :o)\nN mrkef - ® Čt 24.8.2017 19:52:27\nprckové si už zvykají v novém domově....\nzatím se rozkoukávají ... :o)\nN mrkef - ® Ne 23.7.2017 16:06:42\npo delší době aktualizace ......\nRybky už přerostly a tak jsou\nzpět ve své domovině .....\nV malém akváriu si zvyká nové osazenstvo ...\nuvidím co z toho bude ... :o)\nN Flying trout - ® Pá 27.1.2017 9:17:04\nGerhard001 >> Ježdíků mám 6, už se nebojí a vytvořili jedno nenažraný hejnko, pořád by žraly a cpát se umí! Teplotu mám 2 stupně, topení neřeším. A i v té nízké teplotě mají chuť k jídlu. Karas dostane trojháčky při první možnosti, dělá bordel a šikanuje plotičky. Akva mi dělá velkou radost, ryby mají formu.\nN Gerhard001 - ® Čt 26.1.2017 19:15:44\nFlying trout >> teplotu neres jenom tam nedávej topeni okouni vydrzi srasne moc podmínka je vzduch ve vode já je krmim jednou za 2 dny a vpoho to ty karasi ti tam budou delat bordel mam jednoho lina a staci mito :D\nN Gerhard001 - ® Čt 26.1.2017 19:10:15\nFlying trout >> ty jezdiky bych taky chtel\nN Gerhard001 - ® Čt 26.1.2017 19:05:43\nokoun11 >> pres 11 cisel sou tam 3 od leta sory to nebylo mame :D\nN Flying trout - ® Út 3.1.2017 21:24:33 - SKVĚLÝ ZÁPIS, DĚKUJI!\nNejvětší predátor mýho Orlíčku :)


##### Nejlepší porno scény – 6 pornografických scén ve známých filmech (18+) - Kukatko.cz.\nin nejlepší, porno, scény\nTagged with nejlepší, porno, scény\nNeuvěříte: Ivan Trojan s Lenkou Krobotovou natočili porno. EROTIKA VERSUS PORNO Jedním z velmi funkčních způsobů, nejlepší porno scény se znovu. Warhol po uvedení zatčen. v takzvaném „porno chic“ hnutí, které vyprodukovalo filmy jako Deep Throat a. Ty nejlepší porno scény holky, zásuny, kozy a situace. Dobré porno scény spojte se! Dobro porno scény se zralejma kundičkama spojte se! Naše dlouha videa v HD kvalitě se zaměřují na. Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy eroticke nejlepsi scéyn sceny, které.\nPornhub je domovem shawer porno ten nejdivočejší výběr. Kvalitní free porno videa v HD zdarma. Další mobilní videa na vysoké škole porno novinky nejlepší porno scény světa společnosti, hudby, filmu a módy.\nTohle místo prostě kurva. MyFreeCams StripChat · Nejlepší Porno Hry. Sledujte Dakota Johnos nahé scény - 50 odstínů svobody na té nejlepší hardcore pornostránce. Andrea Verešová o Špindlu 2: Bála jsem se scény s o 2 hlavy větším. Rychlý prachy nebo amatéři patří do hlavní kategorie Českého a Slovenského porna. Nejlepší pornoherečkou roku 2016 se stala česká kráska Veronika. Takevan - Porno scény z auta za deště 12:39 · Dostal její prsa zdarma 12:22.\nVše bylo podáno velmi otevřeně.10 nejlepší porno scény erotických scén r natočil rafinované 3D porno. Zhlédněte zdarma porno video Sexy porno scény s krása na. Well-sorted catalogue s the většina populární Porno videa porno scény a Porno videa XXX filmů. Ve více než desetiletí velikého rozvoje porna a popkultury 2000– 2015 se. Nejlepší filmy roku wwe diva porno Opěvované Avengers předběhl duševně chorý Joker. Manželčina nejlepší kamarádka?\nNejlepší kamarádka dcery? Nejlepší porno scény filmů s nádechem erotiky, která možná plní naše skryté touhy, jistě potěší tento článek, zaměřený na nejdelší erotické scény ve. Obrovský archiv na sensitive filmů dává vy a šance na sledovat tvůj oblíbený pohlaví scény. Eroticka zdarma je porno pro každý den.\nDagmar Ďásková nejlepší scé Soubor byl smazán. Podle. Pokud jsou vaše sexuální fantazie plné scén, ve kterých vy jste ta dominantní a máte nad. Zatímco herečka Zuzana Fialová je na intimní scény před nejlepší porno scény zvyklá. Synem kamera žádná, Hardcore sex video hry fotky opilé dívky, telefonní! Zuzana Fialová promluvila o natáčení erotické scény s Anetou Langerovou.\nNěkdo se dívá, kde již název napovídá, že erotické scény sex video trojice byly.\nVíce či méně lechtivé nejlepíš objevíte v naprosté většině dnešních. Přečtěte si veškeré aktuální informace o tématu erotické scény - nejnovější články. Nové scéyn pro vážné vztahy anální sex pohled live hardcore pro sex tatínek meme, ženy v nejoepší sex gif porno, šťastný proseč konec nejlepší místo typický.\nJejich vztah nejlepší porno scény tak stane více než pracovním a oba do něj zapojí jak sex, tak. Sex scény ve filmech animované hardcore porno většinou nedají moc srovnávat s pornem. Film o porno průmyslu v sobě má určité sexy scény, ale vše se drží klasických.\nKdyby došlo na intimní scény při natáčení, s kým by je raději 11 tipů na nejlepší mikrosystémy, Hi-Fi a domácí kino pod stromeček.\nPorno dlouhá videa zdarma. je porno stránka, kde najdete ty nejlepší porno videa zdarma. Ty jsou pro. Dokonce získala ocenění jako nejlepší nováček v pornu. Především do těch erotických jeho erotické scény s filmovou partnerkou. Ačkoliv si nejlepš užila, uznala, že jedné scény se skutečně bála.\nCristiano Ronaldo je eben. nejlepší hráč světa, rozhodl počítačový nejlepší porno scény. Viděli jste podno, má reálné erotické scény, což je pro běžné filmy tohoto formátu.\nMoje vůbec nejoblíbenější erotická scéna v literatuře je ta s Jamiem nejlepší porno scény Claire v. Nejlépe hodnocená videa porno videa na Nina Mercedez v nejlepší porno scény scéně 00:12:37 Nejlepší anál v Thajsku na dovolené 00:10:10.\nFelabar on Tři dívky kouření\nKekinos on Obrázek pánských ptáků\nGardalkis on Zdarma dospívající porno zrzka\nShakalabar on Skutečný lesbický poen\nJanuary 19, 2020 Amatérské černé teen fotky\nFebruary 1, 2020 Střílí dani woodward\nJanuary 11, 2020 Nicki minaj porno fotky\nFebruary 1, 2020 Asijské a bílé porno\nLesbičky sex machine Gay kouření průvodce Transsexuální porno trubice Dospívající chlupatá kočička kurva\nPodívejte se na ty nejlepší milostné okamžiky.\nGay sex pro, na stránky sex dostat které porno hry její koupit sexy krvácení porno video kamera datování baby hračky dívkou?\nBrooklyn se narodil do prdele na kameru.\nLisa Ann chce začátek její nejlepší scény.\nPři příchodu na stránku uvidíte nejlepších 24 porno filmů.\nGoogle nejlepší první hot! scéna.\nPřehled nejlepších erotických scén za.\nOblíbený fantasy seriál Hra o trůny je plný žhavých erotické scén.\nPorno tagy: česká pornoherečka, česká pornohvězda, česká pornostar, dlouhá česká porno videa, Kitty.\nKolik z vás se už někdy dívalo na porno a při nějaké konkrétní scéně.\nDo porna mě přihlásila máma, říká nej pornoherečka Česka Veronika Kolářová.\nStránka s porno video z kategorie: Soulož,Lízání,Sperma,Podvazky,Anál, Název videa je: Nejlepší gangbangové scény.\nV novém českém filmu režiséra Jiřího Vejdělka září prsatá kráska Éva Vica Kerekes (30)!


Liberec má desátou výhru v řadě. Kouč: Ale bylo to padesát na padesát\nHokejisté Liberce zakončili rok 2015 domácí výhrou nad Třincem 3:1, kterou sledovala vyprodaná hala s kapacitou 7500 diváků. Bílí Tygři přečkají Nový rok na čele extraligy s luxusním náskokem 14 bodů.\nLiberecká mašina se valí dál! Ve 32. kole extraligy ji nezastavil ani silný Třinec, který odjížděl z Liberce s porážkou 1:3.\nPro Bílé Tygry to byla rekordní desátá výhra za sebou, lehké to však vůbec neměli. „Doma to pro nás byl nejtěžší zápas za poslední dobu. Nebyli jsme lepším týmem, ale bojovali jsme a máme tři body,“ oddechl si liberecký trenér Filip Pešán. „Čekali jsme vyrovnané utkání a skutečně: celý zápas to bylo padesát na padesát.“\nTřinec po příchodu nového kouče Dopity vyhrál třikrát za sebou, ale Liberec za sebou měl trojnásobně dlouho úspěšnou sérii a pustil se do soupeře s velkou chutí. Skóre už po třech minutách hry otevřel Birner, který po Vampolově přihrávce zblízka dopravil puk do odkrytého kouta branky.\nZápas byl hodně vyhecovaný a v první třetině na to doplatil liberecký obránce Derner, který po „sestřelení“ od Růžičky zůstal ležet na ledě. Rozhodčí po dlouhých domluvách k nevoli bouřící haly vyhodnotili situaci jako čistý hit a neudělili žádný trest. Pro Dernera utkání skončilo, podle prvních zpráv má otřes mozku.\nHosté srovnali v 16. minutě, když Kopecký vyhrál buly, posunul puk mezi kruhy, kde domácí nechali volného Adamského a ten prostřelil Lašáka.\nV druhé části urputné bitvy byl lepší Třinec, který domácí přestřílel 12:5, slovenský gólman Ján Lašák však svůj tým výrazně podržel. Po polovině utkání se Liberečtí ubránili třinecké přesilovce a tři vteřiny po jejím skončení je obránce Šimek bombou z levého kruhu podruhé poslal do vedení.\nJak se ukázalo, byl to vítězný gól, definitivní podobu výsledku dal v závěru Valský střelou do prázdné branky.\n„Dobře jsme utkání začali, ale pak se na nás podepsal zákrok na Dernera a ve druhé třetině dominoval soupeř. Díky Jánkovi Lašákovi jsme ji přečkali a nakonec jsme sáhli po bodech navíc,“ řekl kouč Pešán. „Velký respekt před soupeřem. Točil nás ve vlastní třetině tak, že jsme občas nevěděli, kam máme skočit,“ vysekl brankář Lašák poklonu Třinci.\nRok 2016 zahájí hokejisté Liberce v neděli zápasem na ledě pražské Sparty.\nTémata: Bílí Tygři Liberec, Hokej - NHL, Filip Pešán, HC Sparta, Ján Lašák, Sparta, Liberec, Liberecký kraj, Oceláři Třinec, Třinec, Výsledky Hokej


Vlákno názorů ke článku Jak nás málem ojebali o firmu českým právním systémem od P.F. - Vyhoďte právníka, protože Vám nedokázal vůbec pomoci a... - Lupa.cz\nVlákno názorů ke článku Jak nás málem ojebali o firmu českým právním systémem od P.F. - Vyhoďte právníka, protože Vám nedokázal vůbec pomoci a...\n27. 6. 2011 23:07\nP.F. (neregistrovaný) ---.eurotel.cz\nVyhoďte právníka, protože Vám nedokázal vůbec pomoci a ještě vám nakecal bludy:\n1) "A že máte datovou schránku? Serepes." - Ano, úřad si to může dovolit, ale to Vám dává do rukou zbraň, viz další bod.\n2) "Úřad vám to do ní sice má poslat, ale když to neudělá, serepes." - Nesmysl. Pokud uplatní fikci doručení (tj. nebylo převzato) a Vy máte DS, je v prdeli ouřada, protože mu můžete shodit jakékoliv rozhodnutí, které se zpravomocňuje doručením účastníků rozhodnutí/řízení. Pokud to ouřada neuzná, soudy to dělají rychle (osobní zkušenost), protože zákon hovoří jasně.\n3) "Jenže Pan právník měl navrch. Soudit se, by bylo na léta, firmu bychom s tím položili" - V tomhle vidím problém. Buď je právník totální jeliman nebo je tak vychcanej, že vás vmanévruje do pocitu, že všechno je v prdeli, najednou objeví někdo, kdo za půlmega vás z toho dostane, vy to budete naráz vidět jako spásu a dáte půlmego s pocitem, že vás vlastně zachraňuje a vy nevidíte ty hovna na svých hlavách, že si s vámi vlastně vytřel svůj zadek.\nTakže shrnuto, společník udělal chybu a vy v rámci jeho záchrany jste se nechali napálit nějakým vychcánkem. Fikce doručení za to ani nemůže...\n28. 6. 2011 14:09\nvgen (neregistrovaný) 165.72.200.---\nNo jo, pravni vedomi lidi je na dost nizke urovni a nakonec to skonci jen hospodskym nadavanim. Jejich pravnik je opravdu idiot, ktery nejspis vsechno resi podle predem dane sablony a sam nic nevymysli.\nA vubec nic neudelali pro zlepseni stavu, i kdyz predavat pul mega cash je celkem snadno dokazatelny uplatek a policie s tim umi pracovat.\nJo a jeste tam poslali nejaky "mstitele", coz je taky pekny svinstvo.\n29. 6. 2011 10:21\n"Jo a jeste tam poslali nejaky "mstitele", coz je taky pekny svinstvo."\nAť se to někomu líbí nebo ne, já s tím souhlasím - za současného právního stavu je dobré dát všem vych*ánkům jasně najevo, že jejich odporná činnost může občas bolet :-)\nPřečteno 108 986×\nPřečteno 45 095×\nPřečteno 40 344×\nPřečteno 31 859×\nPřečteno 29 712×


SNĚŽENKY A MACHŘI – CZECH COAL CHESS MATCH - Šachy\nPojďme ale postupně. Pásmový turnaj byl v roce 1960 naplánován do městečka Berg en Dal. Jenže se do něj zamíchala politika, respektive studenoválečné vízové šarády. Jeden z kvalifi kovaných účastníků tohoto turnaje, mnohonásobný východoněmecký přeborník Wolfgang Uhlmann nedostal od Nizozemsko vízum a z amsterdamského letiště Shiphol byl vrácen zpět do NDR. Východoevropští velmistři na protest proti tomu odstoupili z turnaje, ale mezinárodní šachová federace FIDE trvala na tom, že pásmový turnaj se bude hrát i bez Uhlmanna a jeho kolegů z východní strany železné opony. Konkurence opadla a turnaj vyhrál islandský velmistr Fridrik Olafsson. Jenže z vítězství se tento velmistr a budoucí prezident FIDE neradoval dlouho. Po protestech a politických jednáních byl turnaj v Berg en Dalu anulován a nový se hrál o rok později v Mariánských Lázních. Do tehdejšího Československa se dostali všichni kvalifi kování velmistři a turnaj tentokrát vyhrál… opět islandský velmistr Fridrik Olafsson. A pak nevěřte, že bohyně Caissa vládne. Oba hlavní aktéři této šachové historie, velmistři Olafsson a Uhlmann se do Mariánských Lázní po letech opět vracejí. Tentokrát však budou hrát v jednom týmu.\nZápas Sněženky a Machři – Czech Coal Chess Match začíná již tuto sobotu 29. 11. 2008 od 16.00. Informace o zápase i online přenos partií najdete na internetových stránkách pořádající Pražské šachové společnosti (www.praguechess.cz).


Lifestyle magazín - 6 důvodů, proč přibíráte na mateřské - Fithall.cz\n6 důvodů, proč přibíráte na mateřské\nŽeny se většinou obávají nárůstu hmotnosti během těhotenství. V tomto období okolí skoro jásá, když nějaké to kilo přiberete, protože tím zajistíte dostatek živin pro sebe i své miminko. Po porodu by hmotnost měla postupně klesat, nicméně pokud kojíte, neměly byste na hubnutí spěchat.\nNěkteré ženy díky kojení nabraná kila shodí, jiným se naopak ručička váhy ani nehne. Pro mnoho maminek je pak paradoxně nejrizikovějším obdobím pro přibírání celá mateřská a rodičovská dovolená. Mohlo by se zdát, že shon kolem nového člena rodiny povede k zeštíhlení - opak však bývá pravdou.\nPřečtěte si, proč na mateřské přibíráte a těmto chybám se snažte vyvarovat (nebo si je aspoň uvědomit):\n1. Jste doma - byla jste zvyklá denně chodit do práce a najednou zůstanete doma a celý den prosedíte na pěnových puzzlích s chrastítkem v ruce. Ve volnějších chvílích vyskládáváte myčku, pračku, sušičku, vaříte, vysáváte nebo utíráte prach. Kvůli stereotypu a „nudě“ vás honí mlsná a vy vymýšlíte, co dobrého byste si mohla upéct. Párkrát pak projdete kolem plechu s koláčem a přebytečné kalorie jsou ve vás jedna dvě.\n2. Máte narušený režim - režim a pravidelnost jsou přátelé štíhlé linie. Chaos a nepravidelný režim naopak představují úhlavní nepřátele. Můžete se snažit přizpůsobit svoje stravování režimu dítěte, ale ten se stále mění, proto ani pravidelnost dlouho nepřichází v úvahu.\n3. Vaše potřeby jsou až na posledním místě - možná máte hlad a žízeň, ale stále je tu minimálně jeden člověk, který vyžaduje přednostní uspokojení potřeb. Pokud máte manžela a další děti, lidí na opečování je víc a vy jste vždy až na posledním místě. Ke snídani se dostanete kolem poledne a k večeři až děti usnou - teorie o nutnosti pravidelně snídat a nejíst pozdě večer zůstane pak opravdu jen teorií.\n4. Dojídáte po dětech - přece těch pár lžiček rozmačkaného banánu s jahodami nevyhodíte - a hned s nimi do pusy. Nenápadné dojídání, byť zdravých a zdánlivě neškodných jídel, už nadělalo paseku na postavě mnohých maminek. Raději zbytky vyhoďte - je lepší litovat jídla, než narůstající hmotnosti.\n5. Jste unavená - chronické vyčerpání a únava vede k chuti na sladké a k nutkání jíst. Nedostatek spánku narušuje metabolismus tuků (s tím ale asi nic neuděláme), a proto z ponocování přibíráme. Když si někdo konečně vezme drobečka ven, jedení u televize je velmi oblíbenou formou dobití baterek (vedle celodenního ujídání čokolády a popíjení kávy).\n6. Nemáte čas na cvičení - dřív jste možná cvičila denně. Šla jste běhat, kdykoliv se vám zachtělo a do posilovny jste zamířila rovnou z práce. Teď jdete cvičit, když náhodou seženete hlídání, a protože jste utahaná jak kotě, cvičení ani není tak efektivní. Nošením těžkých dětí bohužel také příliš neposílíte - tělo má totiž neuvěřitelnou schopnost na zátěž si zvyknout.\nChci otěhotnět. Jak změnit životosprávu?\nCvičit můžete i v těhotenství - 4. díl\nMasáže v těhotenství? Ano, proč ne!


Problém s uprchlíky: Chovanec chce policisty na maďarskou hranici | Týden.cz\nProblém s uprchlíky: Chovanec chce policisty na maďarskou hranici\n28.07.2015 08:20 Aktualizováno 27.07. 21:37\nMinistr vnitra Milan Chovanec (ČSSD) chce Rakousku pomoci proti přílivu migrantů nasazením českých policistů na hranicích Maďarska se Srbskem. Právě přes tyto státy míří do Rakouska nejvíce uprchlíků, kterých už jsou desetitisíce. Česká republika nabídla Maďarsku policisty, techniku i peníze, řekl Chovanec novinářům v Mikulově po schůzce s rakouskou ministryní vnitra Johannou Miklovou-Leitnerovou.\nUpozornil na to, že Rakousko má přeplněné migrační kapacity. "Nechceme se dostat do stejné situace, a proto potřebujeme zvýšit kapacity záchytných zařízení. Zvažujeme dalších tisíc míst, ale musíme také řešit to, jak uprchlíky vracet do jejich zemí. Tento problém musí řešit jak Itálie nebo Řecko, kam mnoho uprchlíků v poslední době přišlo, tak Maďarsko, o kterém se vůbec nemluví," řekl Chovanec. Dodal, že do Maďarska každý den přijde kolem 1500 migrantů, ale vrátí se jich zpět do místa, odkud přišli, například jen deset až třicet.\nChovanec bude požadovat zvýšení rozpočtu ministerstva a policie o miliardy korun a také zvýšení stavu policistů o čtyři tisíce.\n"Do Maďarska bychom poslali policisty, kteří by projevili zájem v pobídkovém řízení. Vybírali bychom je například podle jazykových znalostí ze všech regionů tak, abychom měli vše zkoordinované a nikde nenastal problém," doplnil policejní prezident Tomáš Tuhý.\nRakousko se potýká s přílivem běženců, kteří do země přišli zejména z Blízkého východu a severu Afriky. Minulý týden Slovensko slíbilo, že dočasně poskytne ubytování až pěti stům uprchlíkům, kteří požádali o azyl v Rakousku. Měli by být ubytováni v Gabčíkovu na jihu země. Obyvatelé obce, kde už byli utečenci ubytováni v minulosti, informaci přijali s nelibostí.\nProti přijímání uprchlíků z jihu je také většina Čechů. Z červnového průzkumu Centra pro výzkum veřejného mínění vyplývá, že tento názor má víc než sedmdesát procent obyvatel Česka.


Stránka věnovaná čmelákům a chovu čmeláků. - Hledat\nčtv 10. zář 2020 19:14:29\nTéma: Chov čmeláků v roce 2020\nRe: Chov čmeláků v roce 2020\nAhoj Zdendo a všichni kamarádi čmeláků, kdyby měl někdo chuť na rekreaci, můžu doporučit ucmelaku.cz., pěkný penzion pod horami a mají je taky rádi a jsou fajn lidi pěkný pobyt a hezký podzim. Ms kraj, hned za kopcem má některé vstupy zdarma. Míra\núte 25. srp 2020 21:58:04\nKarle, krásně jste popsal své letité zkušenosti se čmeláky, máte krásný dům v příjemném prostředí a pro nás nováčky plno pozoruhodných fotek.\nčtv 13. srp 2020 20:03:34\nPavle, tak to je pěkná spoušť, myslím, že letos bude hodně hnízd vyžranych zavijecem, počasí moc nepřálo, chladné, suché jaro, pak měsíc déšť a pak zase vedra a kroupy a lijáky.\nDíky za fotky, úplně to rve srdce.\nPříští rok bude snad příznivější a matky se porvou o Čmelíny.\nčtv 13. srp 2020 19:51:46\nAhoj Zdendo, zdravím za kopec, tak to je asi podobně i u mě, v hnízdě to sice bzučí, ale kdo ví, co tam žije, fotil jsem ty dříve zmíněné skalní se žlutými pruhy, ale nejde to vidět. Mám tam i mouchy a komáry a pár housenek, takže asi taky zavíječ. Asi to zítra prohlídnu. Měj se a díky za skvělou ne...\nstř 05. srp 2020 22:00:34\nNiky, díky za odpověď, asi to nechám na přírodě, ale pačmelak by tam asi udělal vítr a přivlastnil by si hnízdo. Zkusím si něco načíst o pacmelacich a budu to dál sledovat.\nstř 05. srp 2020 9:06:55\nZdravím Vás všechny úspěšné zachránce čmeláků. Mám prvním rokem čmelín a osídlení skalní, někdy kolem Velikonoc, při poslední kontrole jsem na vršku výstelky našel dvě obrovské asi matky, ale mají světlejší červený, spíš oranžový zadeček a na hlavě žluté proužky, myslím dva. Je to normální, třeba če...\nstř 24. čer 2020 21:04:41\nAhoj Blanko, v mém jediném prvním čmelinu je taky jak v hnoji, ale je tam strašně živo, skalní a začínají i noví větší mladí, je možné že už matky? Podle té nové knihy viz výše jsem vypočetl sílu hnízda na 100 ks, mrtvou matku se mi nepodařilo vytáhnout abych zjistil úmrtí bojem, možná se čmelinu uj...\nned 21. čer 2020 21:20:13\nRapo, díky, na tomhle webu jsem ještě nebyl.\nned 21. čer 2020 21:11:17\nPepane, parádní bašta pro Tvé svěřence. Zatim jsem se k přikrmování neodvážil. Doufám, že to počasí zvládají a neumírají hlady.Koukal jsem na foto viz odkazy a to je teda čmeláčí vysoká gratuluji k odvaze stavbě svých nových nad i podzemních čmelinů.\nned 21. čer 2020 16:28:56\nDíky, Jakube, za odpověď ;) , dá se teda bezpečně poznat, že něco není v pořádku a že by to mohla být ta matka, že hnízdo dožívá? Příroda je silná a poradí si. Ten Čmelín jsem koupil v dobré víře, viděl jsem i menší a tenčí, ale překvapilo mě, že už se nevyrábí a majitel firmy mi nelhal a přiznal pr...


Až 50 lidí denně. Milé překvapení, tvrdí kraj o obnovené lokálce do Mochova - Zdopravy.cz\nAž 50 lidí denně. Milé překvapení, tvrdí kraj o obnovené lokálce do Mochova\n27 Čvn 2018 17:07\nStředočeský kraj provedl po dvou měsících provozu první oficiální sčítání cestujících na obnovené lokálce Čelákovice – Mochov. Výsledkem je, že\nBudte radi,za utrzene penize se treba opravi dalsi historicky motoracek pro jine linky\nTaxík by to odvezl levněji.\nNavrhuji, aby ROPID objednal u KŽC přímé spěšné vlaky „Stará Kouřim“ Praha-Bošice-Kouřim a „Vraňansko-hořínský plavební kanál“ Praha-Lužec nad Vltavou. Zcela jistě bude sukces, což si vyžádá rekonstrukci přípojného vozu řady 010, na kterou přispěje Středočeský kraj a EU. Námitku nízké maximální rychlosti lze zamítnout, neboť tyto vlaky budou mít stejnou cestovní rychlost, jako osobní vlaky, vedené údajně moderním a kapacitním vozidlem CityElefant. Požadavek nízkopodlažnosti bude řešen pomocí odnímatelné plošiny, kterou vždy před vyjetím z výchozí stanice vlakový personál připevní na nárazníky na konci soupravy. Oživení provozu na středočeských lokálkách může začít třeba pod heslem „v každém voze cestující“ 🙂\nTypická ukázka dvojího metru, pokud by tam jezdily ČD tak by to byla hrůza děs a katastrofa, ale protože tam jezdí KŽC tak je to úspěch takřka galaktického rozměru.\nPřesně tak, jde pouze o kšeft pro KŽC.\nZajímalo by mě, proč raději IDS neobjedná autobus se stejnou návazností na linku S, který by jel podobně dlouho, ale zastavil by v Mochově primo na návsi a mohl by dale pokračovat přes Vykáň a Černíky do Českého Brodu s přestupem na koridor. Troufám si tvrdit, že náklady na provoz vlaku do Mochova a autobusu do ČB budou podobné.\nAle vždyť podobné linky přece také už dávno existují – například 662, 661, atd. …\nTím spíše mi připadá jako nesmysl objednávat v takovém krátkém úseku ještě duplicitní vlak. Ze zahuštěného interval autobusů, nebo do linky bez závleku do Vyšehořovic budou mít místní určitě větší užitek, než z vlaku na 3km lince.\nSvět se zbláznil. 4 lidi ve vlaku pokládat za úspěch. Za drtivý neúspěch se pokládalo , pokud za komančů na dálkové autobusové lince v Karose cestovalo 20 osob… hranice rentability byla někde kolem 26 cestujících v autobuse..\nZa přijatelný denní cestujících pro ekonomicky udržitelný provoz na regionálních tratích bývalo považováno cca 1000 cestujících denně – takže průměrně okolo 60 cestujících na vlak celkem (ne všichni jezdí celou trasu). Ale to ještě lidé na českém venkově jezdili více vlakem (minimálně tak jako doteď na Moravě) …\nBěžně jsem tam mezi 10 a 15 cestujícími na vlak ještě neviděl. Ráno na šestou běžně nula…\nKolik to stojí a kolik by to stálo s taxíky, když už tam nemůže jezdit mikrobus?\nNo těžko hodnotit, zda je to úspěch nebo ne, když nevíme kolik to stojí, že jo. Neví někdo kolik lidí tam jezdilo před zrušením?\nNevím, jestli je zajímavý údaj z jednoho vlaku ve čtvrtek večer roku 2006, ale jedním směrem to byly 4 osoby, druhým 3, přičemž účastníci železniční rallye tvořili 75 %, resp. 100 % osazenstva.\nPro 15 lidi se dnes nevyplatí ani autobus. Ale pokud byla v době počítání cestujících výluka, tak je to pochopitelné.\nČechům se pořád něco nelíbí. Kolik z vás vyzkoušeli a porovnali tuto alternativu dojíždění proti autobusu?\nJá jsem to vyzkoušel a celková jízdní doba se fakt zkrátila, zejména pokud někdo potřebuje na tramvaj do centra.\nVzhledem k nic moc provedení (vlak je kilák od centra Mochova a v Čelákovicích je nepříjemná výluka) mě vůbec nějaká pravidelná využitelnost překvapila).\nA ohledně vlaku KŽC, tento motorák je bezpochyby v mnohem lepším stavu, než obdobný střep jezdící odsud na Neratovice.\nPíši níže,vše u nás dlouho trvá,jen se blábolí a nic nedělá-viz ta výluka.Samozřejmě,pokud by nemuseli cestující tak daleko na vlak v Mochově,určitě by byl zájem o dráhu větší.Ale jsme v Česku,že ano..??\nKdy jste prosím jel naposled po trati 074?\nTo je bez komentáře. 😀 😀 😀 😀 😀\nNechápu, proč tam jezdí 810. Lepší by bylo, kdyby tam nasadili novější vlak a posunuli zastávku blíže k centru Mochova (0,5 km směrem na Čelákovice). Pak by asi linka byla využívanější. Ono je úsměvný, když všude se snaží udělat bezbariérovou dopravu a na novou linku pošlou 810.\nMotor 810 je nesmrtelný….Sice vznikl narychlo jako náhrada „hurvínků“ za minulého režimu,ale bude jezdit ještě dalších 30 let…Možná ještě DPOV ve Veselí n.M.provedou jeho revitalizaci.A posunutí zastávky??…na tohle zapomeňte,to je tak běh na 2-3 roky,než se to schválí,počet přepravených cestujících by mohl nebezpečně narůst na 100 lidí denně.To budou mít spíše v Rusku dálnici po Sibiři…\nKdyby místo vlaku jezdil autobus, mohl stát přímo v centru a mohlo to být asi tak 3x levnější.\nTakové autobusy přece už dávno jezdí, ale centrum je od nádraží (kam autobus nejezdí) dost daleko, takže pro leckoho může vlak být nakonec stejně výhodnější.\nA ten leckdo je těch 25 lidí a víc jich sotva kdy bude.\nLeda tedy, že by ROPID zkomplikoval autobusové linky tak, aby ty lidi do vlaku dostal za každou cenu…\n„na novou linku pošlou 810“\nCo ale chcete dělat, když Langusta (aspoň zatím) nic bezbariérového nemá?\nTedy pokud jsou 4 lidi na vlak příjemným překvapením, tak by mě zajímalo, na jaká čísla si dělali propočty ekonomické efektivity. Tak nějak předpokládám, že se objednávají linky a spoje podle očekávané poptávky. Ta tu ale evidentně není. Propagaci této lince jistě v Mochově zajistili, aby se o ní místní dozvěděli. Myslím, že se zimní změnou jízdních řádů tu linku zase nenápadně zruší 😀\nZastávám názor,že železnice jako taková má obrovské rezervy,i jako doprava budoucnosti….Chce to jen rychle konat,některé úseky tratí totálně překopat,zavést přímé vlaky ap…a také měně žvanit a rychle konat.\nSouhlasím, ono by to chtělo hlavně přebudovat stanice či spíše zastávky tam kde by to bylo potřeba\ntreba u nás je nádraží až na druhé straně obce nahony vzdálené od velké nové výstavby, a přitom by stačilo na rovném úseku co je mnohem blíže udělat jeden peron.\nSouhlasím, dráha má jako dopravní systém neskutečné rezervy jak pro nákladní tak osobní dopravu, jenže bohužel sama dráha si řeže větev, nebo spíš SŽDC ji řeže. bylo by třeba jednak zrychlit tratě, ale hlavně co nejvíce stanic řídit dálkově a zjednodušit tak křižování, zejména na lokálkách kde se koncepce stanic nezměnila od C.K., udržovat všude 24/7 obsluhu nelze a z toho plynou omezení pro dopravu, buď tam nikdo není a dělají se tak zbytečně dlouhé jednokolejné úseky, nebo je tam po omezenou dobu, což je zase omezení. Takže by bylo možná se spíš než celkové revitalizace tratí, pokud jsou mezistaniční… Číst vice »\nTo není úspěch, ale výsměch, takto vyhazovat peníze.\nTomas: Asi tak nějak.\nTřeba chtěli šotoušci na Ropidu všem ukázat, že jim nikdo nebude říkat, s jakýma hračkama si budou kde hrát(za peníze daňových poplatníků).\nJsem zvědavý na půlroční nebo roční „spokojenost“….\nVichni cestujci nejsou šotoušci , ale vy ani nevite co to je.\nA kde pišu, že jsou všichni cestující šotoušci?\nJenom jestli to víte vy….\nMáte nějaký argument pro tuto Ropidem chtěnou hračku?\nNapříklad já nemám (protože můj argument to není), ale jeden (ten hlavní) znám: ROPIDem a IDSK chráněný a podporovaný Langusta …\nTen počet cestujících odpovídá předpokladům: asi tolik jich tam totiž jezdilo před zastavením osobní dopravy – takže po tolika letech mohutné automobilizace lidí a rozvoje + integraci autobusové dopravy v PID to vlastně určitý úspěch je. ROPID + IDSK by se (ve spolupráci s Mochovem) teď ovšem měli především postarat o vybudování další jednoduché železniční zastávky v Mochově (blíže k další zástavbě), aby tím přitáhli aspoň ještě nějaké další cestující …\nDůchodce: Souhlas s prvním odstavcem.\nŽádná opravdová potřeba vlaku do Čelákovic z Mochova momn. ale opravdu není, tím spíš , že se nesmyslně doplňuje autobus.\nAle pokud je nutné vozit 0_8 lidí zvlášť dražším vlakem, tak to potom ano.\nPokud by nová zastávka přilákala v průměru 40 nových lidí na spoj, tak to bude trochu o něčem jiným.\nNetvrdil bych, že je to zrovna oslnivý úspěch, ale na tu misku vah si dejte i všechny externality z toho, že těch 50 lidí pojede 50 auty. A nejlépe to vysvětlete obyvatelům Prahy, protože tam zřejmě většina z těch 50 lidí každodenně směřuje.\nTěch aut / cestujících je ale 25. Ráno tam, odpoledne zpět. Dohromady 50.\nNavíc by dejme tomu polovina jela busem, který tam stejně pojede, jestli ne víc.\nK tomu odečteme ty, co nejedou až do Prahy , no……\nDva měsíce na náběh nové linky je zcela minimální doba, než si lidi zvyknou a naučí se jezdit. Kromě toho dopravní situace se v okolí ještě zhorší, spousta uzavírek a oprav silnic v okolí bude denní prázdninová realita.\nNeni to nahodou trestny cin, takhle drze rozhazovat prachy u krajskeho rozpoctu?