Velikonoce jsou ve znamení požárů, hasiči bojují s ohněm v lese u Kamýka - Příbramský deník\nKamýk nad Vltavou - Hned s několika požáry bojovali hasiči na Příbramsku v pátek 19. dubna odpoledne. Většinou se jednalo o maloplošné vzplanutí hrabanky. U Kamýka nad Vltavou, přibližně 300 metrů od obce, se však rozhořel les na ploše 150 x 100 metrů. Vyhlášen byl poplach prvního stupně.\nS ohněm tam podle mluvčího středočeských hasičů Petra Svobody bojují čtyři jednotky hasičů, ze Sedlčan, Kamýka, z Příbrami a Krásné Hory. Likvidaci požáru komplikuje špatně přístupný terén.


Zlotý i forint se odrazily od svých dlouhodobých | Akcie.cz\nAkcie.cz»Zpravodajství»Komentáře a doporučení»Zlotý i forint se odrazily od svých dlouhodobých minim\nZlotý i forint se odrazily od svých dlouhodobých minim\n15.09.2011 17:38:00 | Komerční banka\nHlavní zprávou dne, která ovlivnila obchodování po celém světě, bylo oznámení Evropské centrální banky o poskytnutí dolarové likvidity evropským bankám. To dočasně pomohlo i regionálním měnám, které už od dnešního poledne solidně posilovaly. Na české koruně však optimismus nevydržel dlouho, a ta tak z dnešní nejsilnější hodnoty 24,43 CZK/EUR korigovala na úrovně kolem 24,52 CZK/EUR. Korekcí si prošly i zlotý a forint, obě měny se ale v 16 hodin obchodovaly podstatně silnější, než byly včera - zlotý za 4,325 PLN/EUR a forint za 284,5 HUF/EUR. Potvrdily tak odražení od svých dlouhodobě nejslabších úrovní, na které se včera dostaly.\nCeny českých průmyslových výrobců v srpnu v souladu s očekáváním trhu meziměsíčně poklesly o 0,1 %. Nižší byly především korunové ceny ropy a následně i jejích derivátů. Data ukázala i na nižší ceny zemědělských výrobců zřejmě díky letošní lepší úrodě, což může indikovat polevování inflačních tlaků ze strany cen potravin. Mimo průmysl a zemědělství klesaly ceny i ve stavebnictví. Naopak ceny tržních služeb se v srpnu nezměnily.\nMinisterstvo financí včera prodalo 8 mld. CZK tříměsíčních pokladničních poukázek s průměrným výnosem 0,78 %, tedy stejně jako v podobné aukci v srpnu. Poptávka byla poměrně slušná, když poměr bid/cover dosáhl 1,62. M. Kalousek na tiskové konferenci oznámil spuštění programu na vydání spořících dluhopisů pro domácnosti, jejichž objem by letos mohl dosáhnout až 10 mld. CZK. Zajímavou informací je také plán ministerstva, podle kterého by české domácnosti mohly v budoucnu držet až 10 % státního dluhu.\nČeská swapová výnosová křivka zvýšila svůj sklon, když krátký konec vzrostl o 8 bazických bodů a dlouhý o 10 bb.


Dolby ATMOS v E-Cinema | Digitální kino\nDolby ATMOS v E-Cinema\nVložil/a Kosmik, Čt, 08.09.2016 - 13:11\nKinům, která z nejrůznějších důvodů nedosáhnou na standard DCI, nezbývá nic jiného, než se vydat cestou E-Cinema. To se přihodilo i kinu v Dlouhé Loučce na Olomoucku. Místní provozovatel se ale rozhodl pro velmi netradiční krok. Nainstalovat do klasického kinosálu domácí verzi 3D zvukového formátu Dolby ATMOS. Jak celá operace dopadla? Více v našem článku…\nDolby ATMOS pro velká a pro domácí kina\nNejprve si musíme vysvětlit základní rozdíly mezi verzemi Dolby ATMOS pro velká kina a kina domácí. Ve velkém kinosále nám certifikovaný projektant navrhne síť jednotlivých reprosoustav přesně na míru. Nastaví zvukový procesor přesně pro tuto konfiguraci, aby zvukové objekty zněly přesně z těch míst, která jim ve zvukovém mixu určil mistr zvukař. Díky tomuto se nám mohou zvukové efekty velmi lokalizovaně pohybovat po sálu. Slyšíme například zřetelně přelétat vrtulník nad hlavou, kolem nás jezdí automobily po rušných ulicích. Můžeme tak svým sluchem zřetelně lokalizovat pohybující se zvuky kolem nás.\nPro domácí kina nemůžeme v 99% případů požadovat po zájemcích, aby si do obývacího pokoje zvali certifikované projektanty společnosti Dolby. To by se formát rozšířil asi jen do několika domácností po celém světě. Firma Dolby proto vyvinula několik jednoduchých konfigurací, které si uživatelé sami vyberou podle velikosti svého obývacího pokoje. Od počtu zvukových kanálů 5.1.2, přes 5.1.4, 7.1.2, 7.1.4 až po 9.1.2 určené pro největší obývací pokoje. Velikosti místností v manuálech firmy Dolby nedefinují, ale s ohledem na výkon zesilovačů v domácích A/V receiverech počítejme s místností do plochy cca 50 m2, respektive objemu kolem nějakých 250 m3. Shodným základním pravidlem pro klasická i domácí kina je, že každý kanál hraje pouze jediná reprosoustava. Objekty jsou tak i doma snadno lokalizovatelné, jelikož s ohledem na rozměry místností je vždy výsledná síť reprosoustav dostačující k iluzi 3D zvukového poslechu.\nSál kina Dlouhá Loučka. Foto: Vladimír Surma\nObec Dlouhá Loučka nalézající se 7 km u Uničova má necelých 1.900 stálých obyvatel. Nejbližší kino se nachází právě ve zmíněném Uničově, další pak v Mohelnici nebo 30 km vzdálené Olomouci, kde je dokonce nabídka dvou multiplexů a jednoho singlu. V této konfiguraci se místnímu kinu vyplatí herní profil jednoho představení týdně, v sobotu od 20 hodin. A v takovém případě je zcela zbytečná instalace digitálního standardu DCI. Pro obec s takto nízkým diváckým potenciálem se DCI standard ekonomicky nevyplatí. Byla zde tedy provedena instalace digitální projekce tzv. E-Cinema, což je projekce z disků Blu-ray a DVD, případně jiných multimediálních kontejnerů, ke kterým vlastní distributor práva pro veřejné projekce.\nV rámci instalace E-Cinema se v Dlouhé Loučce rozhodli k velmi netradičnímu kroku. Nainstalovali domácí verzi Dolby ATMOS do velkého kina.\nZvukovou konfiguraci nám ve svém mailu popsal vedoucí kina, pan Vladimír Surma, takto:\n“Při instalaci 11.1. kanálového zvuku jsme byli limitováni velmi nízkým rozpočtem. Obec, náš provozovatel, nám byla ochotna uvolnit částku 100 000 Kč. Veškeré montážní a instalační práce jsme tudíž prováděli svépomocí. Zachovali jsme původní sestavu reproduktorů 7.1. a k nim přidali 4 kanály na strop. Jak je patrné z fotografií sál ozvučuje celkem 12 ks surroundových reproduktorů plus 12 stropních, plus 3 čelní + subwoofer. Jako procesor a zesilovač slouží AV receiver Onkyo TX-NR 3030, přičemž koncové zesílení front+center+surround+surround back zajišťuje samotný receiver a zesílení stropních kanálů a subwooferu externí zesilovače. Filmy na BD discích přehráváme na přehrávači Pioneer BDP-LX 55. Vzhledem k velikosti sálu (9 x 15 metrů) je výkon celé sestavy dostačující. Samozřejmě, že akustický tlak a dynamika zvuku ani náhodou nedosahují parametrů DCI sálů, ale dle reakcí diváků je instalace 11.1. kanálového zvuku pro naše kino určitě velmi přínosná. Při veřejné projekci jsme zatím odehráli se zvukem Dolby Atmos jeden titul - 13 hodin: tajní vojáci z Benghází, který má podle mne povedený zvukový mix, alespoň u nás z Blu-Ray zněl velmi dobře.Další tituly chystáme uvést během podzimu, podle dostupnosti u distributorů. V neveřejné zkušení projekci jsme hráli Roger Waters: The Wall a MI:národ grázlů, které znějí též velmi dobře. Ještě bych chtěl dodat, že filmy bez zvukové stopy Dolby ATMOS hrajeme v režimu Dolby Surround, při němž receiver rozpočítává běžný záznam 5.1 nebo 7.1 do všech 11.1 kanálů.”\nSál kina Dlouhá Loučka při pohledu z pódia. Foto: Vladimír Surma\nDomácí Dolby ATMOS ve velkém kině\nDoplním pana Surmu, že z výše uvedeného používá konfiguraci domácího ATMOSu 7.1.4, kdy 3 kanály napájí přední levý-střed-pravý reproduktor za plátnem, .1 je LFE pro subwoofer rovněž za plátnem. Boční surroundové kanály napájí vždy čtyři reprosoustavy po bočních stěnách. Zadní surroundy dvě a dvě reprosoustavy na zadní stěně a horní čtyři kanály vždy po třech reprosoustavách na stropě. Zde už musí zpozornět každý, kdo alespoň základně zná princip systému Dolby ATMOS. Zvukové objekty zde nemají šanci být jasně lokalizovány v prostoru. Zvuk bude určitě znít v jakémsi 3D prostoru, ale zcela zkresleně oproti původním požadavkům zvukového mistra.\nDruhým problémem je podstatně horší dostupnost titulů na Blu-Ray s mixem Dolby ATMOS pro domácí kina. Za dva roky vyšlo v ČR asi jen na dvacet titulů, které 3D zvukový mix mají k dispozici. A to jde o tituly pro Home Cinema, u kterých má jen část uvolněná práva i pro veřejné projekce v kinech. Řada akčních titulů, které mají k dispozici mix v Dolby ATMOS pro DCI kina, tento mix na svých Blu-ray vydáních nemá. A to nejen v ČR, ale i celosvětově.\nInstalace A/V receiveru Onkyo TX-N3030 v projekční kabině kina Dlouhá Loučka. Foto: Vladimír Surma\nNechci brát lidem kolem kina v Dlouhé Loučce entuziasmus, se kterým v dobré víře své milované kino ozvučili. Ale obávám se, že si použitím domácí verze Dolby ATMOS udělali sami sobě spíše medvědí službu. Jednak pro malý počet Blu-ray titulů, jenž mají uvolněna práva pro veřejné projekce. A hlavně pro zkreslené podání domácího Dolby ATMOS v klasickém kinosále. Zjednodušeně bych to přirovnal k ředění dobrého piva z malého pivovaru vodou. Tomu, kdo pivo nikdy před tím nikdy nepil, bude naředěné možná chutnat, ale pivní znalec bude silně protestovat.\nZa sebe bych tedy Dolby ATMOS určený pro domácí kina do velkých kin rozhodně nedoporučoval. Jednak zvuk zní ve velkém sále zkresleně, domácí mix Dolby ATMOS je jednoznačně určen pro obývací pokoje, maximálně menší haly v rodinných domech. A jednak je na Blu-ray discích stále málo titulů s Dolby ATMOS mixem a z těch je další menší množství, ke kterým distributoři mohou prodat práva pro veřejné projekce. Myslím si, že dobře postavené kino E-Cinema s 5.1 nebo 7.1 zvukem udělá v obci více radosti a ušetří pár desítek tisíc korun na investicích.\nWebové stránky kina Dlouhá Loučka


Leška: Já a hrdina? Musím za to oslabení poděkovat klukům (IHNED.cz)\nHrdina středečního zápasu Petr Leška právě proměňuje rozhodující samostatný nájezd. autor: Lukáš Drštička\nsport Petr Leška PSG Berani Zlín HC Škoda Plzeň Hokejová Tipsport extraliga hokej Play off finále\nPetr Leška rozhodl ve druhém zápase finále o výhře svého Zlína nad Plzní 3:2 a velkou měrou tak pomohl svému týmu ke srovnání stavu série na 1:1 na zápasy.\nZlín - Byl to jeho večer. Dvěma parádními zadovkami zpoza brány našel před brankářem zcela volné spoluhráče, kteří jeho luxusní přihrávky využili a skórovali. V samostatných nájezdech pak jako jediný skóroval.\nPetr Leška tak rozhodl ve druhém zápase finále o výhře svého Zlína nad Plzní 3:2 a velkou měrou tak pomohl svému týmu ke srovnání stavu finálové série na 1:1 na zápasy.\n"Hlavně jsme začali bruslit. První zápas jsme byli unavení, ale dnes už to bylo ono. Včera jsme byli trochu zavaření a museli jsme rozjet nohy. Ať je trénink jakýkoliv, tak nemůže nahradit zápas," přiznal po zápase sedmatřicetiletý útočník.\nPetře, jak se Vám hodnotí zápas, kde jste byl na zlínské straně u všeho podstatného?\nByl jsem hlavně rád, že Kuba (Sedláček) vychytal perfektně všechny tři nájezdy, a za to si zaslouží poděkování. I proto jsem při svém nájezdu nebyl pod takovým tlakem. V průběhu nájezdu jsem se rozmýšlel, co udělám, a nakonec jsem zvolil střelu na vyrážečku. Zaplaťpánbůh, že to tam spadlo.\nPřemýšleli jste vůbec před prodloužením o tom, že vám stačí dojít až k nájezdům, které jsou v play off zlínskou specialitou?\nJe to hlavně o Kubovi. Věří si a pomohla mu k tomu série s Třincem, který vychytal. Sebevědomí na nájezdy má vysoké a je to na něm poznat.\nV základní hrací době jste svými přihrávkami před bránu doslova přinutil spoluhráče skórovat...\nObě ty přihrávky byly naslepo. Tušil jsem ale, že by tam kluci mohli být. Já ale ty góly nedal, takže hlavní zásluhu má Očko (Zdeněk Okál) s Jardou Balaštíkem.\nDo děje zápasu jste výrazně vstoupil v závěru třetí třetiny, kterou po Vašem faulu dohrával Zlín v oslabení...\nBylo to zbytečné. Musím spoluhráčům poděkovat za to, že to ubránili, a jsem za to rád. Protihráče jsem chytil a povalil na zem. Byla to moje zbytečná chyba.\nJak jste vůbec vnímal vypjaté situace na ledě? Především na Petru Čajánkovi šlo hodně vidět, jak si s ním pohrávají emoce...\nPetr je zkušený hráč a ví, že když je stav vyrovnaný, tak že nedostane třeba zbytečný desetiminutový trest za diskuse nebo za zbytečné fauly. Určitě mu ale nedomlouvám, aby se sklidnil. Je to součást jeho hry, on se tím udržuje v zápase.\nStraka: Chyby bohužel děláme vždycky. Dáváme si vlastní góly\nŽIVĚ Zlín - Plzeň 3:2, Zlín v nájezdech srovnal účet finále


Budou kanadské provincie Newfoundland a Labrador významnými dovozci ropy do Evropy? | BusinessInfo.cz\nBudou kanadské provincie Newfoundland a Labrador významnými dovozci ropy do Evropy?\nEvropa potřebuje nové dodavatele ropy pro snížení významu ruského dovozu ropy a pro zajištění dlouhodobé energetické bezpečnosti. Kanadská ropa může pomoci Evropě v jejím zajištění.\nRopný průmysl provincie Newfoundland a Labrador je již nyní stabilním dovozcem ropy do Evropy, jeho význam v této roli však může ještě podstatně zesílit, pokud budou schváleny chystané projekty.\n„Určitě máme potenciál produkovat více ropy,“ uvedl Paul Barnes, ředitel Kanadské asociace producentů ropy (Canadian Association of Petroleum Producers) pro východní a arktickou Kanadu. „Chtěli bychom zůstat dodavatelem ropy do Evropy, jako jsme byli v posledních letech, i dlouhodobě.“\nEvropské země podle Mezinárodní energetické agentury spotřebovaly vloni 11,9 milionu barelů ropy denně. Více než čtvrtina spotřebované ropy pocházela podle Světového ekonomického fóra z Ruska. Očekává se, že evropská poptávka po ropě bude v následujících desetiletích klesat, i tak ale podle odhadů Mezinárodní energetické agentury spotřebuje Evropa přibližně 10,4 milionu barelů ropy denně v roce 2030 a 6,4 milionu barelů ropy denně v roce 2050.\nZatímco Spojené státy americké zůstávají hlavním trhem pro ropu z Newfoundland a Labradoru, podle Kanadského statistického úřadu vyvezla provincie do Evropy mezi lety 2015 a 2021 celých 83 tisíc barelů ropy denně. Tyto ropné exporty mají celkovou hodnotu 11,4 miliardy dolarů.\nPěti hlavními dovozci ropy těžené v kanadských pobřežních vodách v posledních pěti letech jsou Velká Británie (4,1 miliardy dolarů), Itálie (2,3 miliardy dolarů), Nizozemsko (2 miliardy dolarů), Španělsko (1,8 miliardy dolarů) a Irsko (457 tisíc dolarů).


Hotely – Obecní dům | Hotels.com\nHotely v části Obecní dům, Praha 1\nHotely – Obecní dům\nHledat hotely – Obecní dům\nPředstavujeme destinaci Obecní dům\nHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Obecní dům.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Obecní dům, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Obecní dům je momentálně Hotel Residence Agnes, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků.\nPři rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Obecní dům se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma.\nProč rezervovat ubytování ve městě Obecní dům na webu Hotels.com?\nU nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Obecní dům budete mít na výběr z 221 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií:\n- Část města Obecní dům\n- Turistické atrakce v destinaci Obecní dům\n- 33556 hodnocení hostů webu Hotels.com\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Obecní dům\nObecní dům – nabídky hotelů\nObecní dům – hotely s nabídkou Last minute


Na Šumpersku se do kanalizace pustily desítky bagrů / Job reporty / Články / bagry.cz - vše o stavebních strojích pro zemní práce\nNa Šumpersku se do kanalizace pustily desítky bagrů\nNové trubky a rozšíření kanalizační sítě. Rypadla a nakladače vyjely vylepšit bydlení na Šumpersku.\n"Pracujeme na šesti místech po celém městě. Dopravu to naštěstí příliš neomezuje," říká stavbyvedoucí František Rauscher ze společnosti Imos Brno. Spolu míříme na okružní jízdu po místech, kde stroje hloubí příkopy a dělníci do nich vkládají nové trubky.\nPod okny cihlového domu stojí zaparkované kolové rypadlo Caterpillar M 312. "Chodím sem k doktorovi a je to lepší než posledně. Minule jsem musela i s kolem přeskakovat příkop, teď už se dá alespoň normálně přejít. Ale co, trubky si taky někdy zaslouží doktora," směje se asi čtyřicetiletá žena.\nNepracuje se ale jen v Šumperku. Opravy se týkají také okresních obcí Mohelnic a Zábřehu. Tam stavaři nasadili kráčející bagr Menzi Muck. "To jsme tady ještě neměli," kroutí zpoza plotu hlavou starší žena.\nStavby jsou součástí projektu Horní Pomoraví II, který dohromady zaměstnává přes sto lidí. Konec prací jak v Šumperku, tak v okolních obcích je naplánován ještě na letošek.\nTraktorbagr Komatsu WB 93R čeká na naložení\nKolový nakladač Locust L 752\nKolové rypadlo JCB JS 160 W společnosti Vodostav Ostrava\nVe výkopech vznikají přátelství\nPásové rypadlo Caterpillar 308D CR\nKolové rypadlo Komatsu PW 98 MR pokládá skruž\nKolové rypadlo Komatsu PW 98 MR\nKráčející bagr Menzi Muck A71\nPracovní kolektiv dělníků\nKolové rypadlo Caterpillar M316D společnosti Imos\nKolové rypadlo Case WX125 v Hanušovicích\nPásové midirypadlo Volvo ECR88 Plus\nKolový nakladač Case 435 společnosti JVS\nDělníci v plném zápřahu\nKolový nakladač Locust L 752 sype materiál\nKolové rypadlo JCB JS 160 W\nPásové rypadlo Mecalac 8 MCR\nTraktorbagr Komatsu WB 93R\nTraktorbagr Caterpillar 428 D a sklápěčka firmy Šumperská provozní vodohospodářská společnost\nSmykový nakladač Locust L 903 společnosti Vodostav Ostrava\nSklápěčka Tatra 815 společnosti Imos\nKráčející bagr Menzi Muck A71 na stavbě v Zábřehu\nVibrační deska Wacker-Neuson DPU 6555\nKolové rypadlo Caterpillar M316D\nTandemový válec Bomag BMP 8500\nKolové rypadlo Caterpillar M 312\nKolové rypadlo Case WX125 společnosti JVS\nDělníci pokládají potrubí\nPásové midirypadlo Volvo ECR88 Plus v Zábřehu\nAnna Fajkusová, 27. leden 2015 09:27:21\nRe: – antonin syrovy> Díky Tak o Lošticích jsem nevěděla. Ale stejně jsem potřebovala jet ještě do Brodku abych stíhala světlo a pracovní dobu bagristů\nantonin syrovy, 24. leden 2015 14:10:59\nKanalizace šumperk – Pěkná fotoreportáž akorát tam chybí fotky z Loštic a Mohelnice, a v Zábřehu jsem viděl dělat také více strojů třeba od Horstavu, Promont.


Hotely v okolí nádraží Železniční stanice Acireale | Hotels.com\nHotely v blízkosti Železniční stanice Acireale\nKde se ubytovat v okolí místa Železniční stanice Acireale?\nŽelezniční stanice Acireale – 0,8 km\nŽelezniční stanice Acireale – 2,8 km\nŽelezniční stanice Acireale – 2,6 km\nŽelezniční stanice Acireale – 1 km\nŽelezniční stanice Acireale – 2 km\nŽelezniční stanice Acireale – 3,2 km\nŽelezniční stanice Acireale – 1,7 km\nŽelezniční stanice Acireale – 3,1 km\nŽelezniční stanice Acireale – 1,6 km\nŽelezniční stanice Acireale – 1,5 km\nŽelezniční stanice Acireale – další informace\nKde se nachází Železniční stanice Acireale?\nVe městě Acireale se nachází Železniční stanice Acireale. Potřebujete tip na zajímavé strávení volného času? Za návštěvu určitě stojí Bazilika Basilica di San Sebastiano a Loutkové divadlo a muzeum.\nKde se ubytovat v okolí destinace Železniční stanice Acireale?\nMáte na výběr z 1041 hotelů ve vzdálenosti do 10 km od destinace Železniční stanice Acireale. Doporučujeme vám uvažovat nad některými z možností, které se těší oblibě našich zákazníků:\nFour Points by Sheraton Catania Hotel & Conference Center – ve vzdálenosti 6,7 km\nHotel s romantickou atmosférou nabízí wellness centrum. Nedaleko se nachází Normanský hrad.\nGrand Hotel Baia Verde – ve vzdálenosti 7 km\nGuest House Terra di Venera – ve vzdálenosti 6,9 km\n4 Spa Resort Hotel – ve vzdálenosti 7,5 km\nPresident Park Hotel – ve vzdálenosti 4,7 km\n• hotel s 4 hvězdičkami • samostatné parkování zdarma • WiFi zdarma • 2 restaurace • nákupní příležitosti v okolí\nAktivity a zajímavosti v okolí destinace Železniční stanice Acireale\nŽelezniční stanice Acireale: Co stojí za to vyzkoušet?\nŽelezniční stanice Acireale: Co stojí za to vidět?


Naše rezervy známe, říká Čada před Champions League - Prostějovský deník\nNaše rezervy známe, říká Čada před Champions League\nProstějov – Nepříjemné starosti má dva týdny před startem volejbalové Champions League prostějovský trenér Miroslav Čada. Jeho tým poprvé klopýtl ve Středoevropské lize. Po pěti výhrách přišel domácí zápas s vídeňským Schwechatem, který „Modřankám“ vůbec nevyšel.\n„O našich rezervách víme. Navíc nás teď limitují zranění. Na druhou stranu věřím, že pokud budeme kompletní, tak kvalitu předvedeme,“ věří trenér Čada.\nProstějovský kouč si musel v nedělním utkání Středoevropské ligy lámat hlavu se sestavou.\nV jeho týmu figurují hned čtyři hráčky, které na tom nejsou zcela zdravotně v pořádku. Veronika Hrončeková měla výron v kotníku, nahrávačku Šárku Kubínovou bolí záda a Soňa Nováková nemá ještě doléčený prst, se kterým nemůže blokovat a má problémy při odbíjení míčů.\nProblémy s krční páteří ještě nedávno trápily Gabiku Tomašekovou, která navíc nastoupila s obvázaným zápěstím. Všechna zranění by se do startu Ligy mistryň měla dát do kupy. Zdravotní komplikace ale nebyly zásadní příčinou prostějovské prohry 1:3 se Schwechatem.\n„Příprava k útoku nebyla dobrá. A největší rozdíl mezi týmy byl v obraně,“ ohlédnul se za posledním vystoupením svých svěřenek Čada.\nJeho tým figuruje v tabulce Středoevropské ligy jasně na první místě. Na paty mu už ale šlape Maribor a samozřejmě také celek prostějovských přemožitelek. Ten má ale zatím odehrány pouze tři zápasy.\nSnad jen Klagenfurt zaostává\nNyní se již dá usuzovat, že právě Prostějov s Schwechatem by měly bojovat o titul ve Středoevropské lize.\n„Oba týmy mají asi stejný cíl, který je vyhrát Středoevropskou ligu,“ prohlásil po prostějovském utkání spokojený trenér Schwechatu Vladimír Přidal.\n„Stále si myslím, že Prostějov je největší favorit. Uvidíme ale, kde bude nakonec Final Four, protože to bude možná rozhodující. Určitě ale spolufavority soutěže jsme,“ konstatoval slovenský kouč, který je s úrovní MEVZy spokojen.\n„V lize ještě figuruje silné družstvo Mariboru a Doprastavu. Ale to už si myslím, že je zase o ten kousek níž. Slabé družstvo tam ale není. Je to dobrá soutěž nejen pro nás, ale i pro Prostějov,“ myslí si Přidal.\n„Snad jen Klagenfurt zaostává. Ten je velmi slabý,“ dodal.\nVK Modřanská má v dalších dnech nabitý program. Již ve středu a ve čtvrtek hraje přípravná utkání v Sopotech.\nV sobotu pak „Modřanky“ bude čekat Středoevropská liga v Linci, 19. listopadu proběhne generálka na Ligu mistryň ve Splitu a o šest dní později si to již Prostějov rozdá v Champions League s Cannes.


Plzeňské historické podzemí, Plzeň, okres Plzeň\nAdresa: Perlová 4\nPlzeňské historické podzemí je nedílnou součástí stavebně historického vývoje města, které bylo založeno roku 1295 na soutoku řek Mže a Radbuzy. Vznikalo postupně od 13. do 17. století a postupně bylo dobudováno a opravováno do 19. století. Jsou to dvou až třípatrové sklepy, které sloužily k uchování potravin, dále řemeslnické provozovny, vinopalny a sladovny. V neposlední řadě i účelová technická zařízení odvodňovací štoly, štoly přivádějící vodu k vodár. zařízení, kanalizace, studny.\nMěstské sklepy - V prohlídkovém okruhu uvidí návštěvník typické ukázky účelových městských sklepů. Ve výběru jsou zde nainstalovány archeologické nálezy s předměty dokumentující život obyvatel středověkého města - keramika, sklo, zbraně. Zásobování města vodou dosáhlo kritického stavu na počátku 16. století. Byla postavena vodárenská věž s vodním strojem. Tato tvoří jednu z pohledových dominant dodnes.\nKamenná praková koule vážící 200 kg.\nduben, květen: středa - neděle 900 - 1700\nčerven - září: denně kromě pondělí 900 - 1700\nříjen, listopad: středa - neděle 900 - 1700\nPoslední prohlídka začíná v 1620.\n45,- plné * 30,- snížené * 25,- školní výpravy (duben, květen, říjen, listopad)\nS průvodcem, max. 35 min. (750 m), nejvíce 30 návštěvníků.\nProdej upomínkových předmětů, rezervace prohlídek.\nano (s dohledem průvodce) * ne\n100 - 300 m (placené) * 100 - 300 m (placené)\nEsprit, Plzeňský kulturní servis, p.o. Kopeckého Sady 13, 301 35 Plzeň\nStanice bus: Plzeň,,CAN (1 km)\nStanice vlak: Plzeň hl.n. (500 m)


Fleky na nohou | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Fleky na nohou\nKožní obtíže Licie 14.9.2021\nDobrý den, byli jsme na dovolené a Šumavě a asi ve čtvrtek jsem si všimla, že má dcerka 2roky na bérci dva malé červené flíčky 0.5x0.5cm, sledovala jsem to, nic se s tím nedělo až do včera. Flíčky vystoupily do výšky, byly hrubé 1x1cm. Namazala jsem excipalem, který nám vždy pomáhal na různé nespecificke flíčky... Dnes ráno se jí to změnilo v kruhy o průměru 2.5-3cm viz fotka. Vystouplé to není tak. moc, na pohled trošku uprostřed hrubší pupinky.\nKlíště dcera měla na dovolené na zádech a asi jen chvilku, všimla jsem si toho ještě v lese, ihned jsme ho vydali.\nJeště byla v kontaktu s venkovní kočkou.\nProsím o radu, co s tím. Dcera se zdá zatím v pořádku, bez teploty, fleky nesvědí, nehřejí.\nUrčitě bych fleky nehodnotila jako projev borreliozy /tedy souvislost s klíštětem/. Spíše si myslím, že se jedná o reakci po štípnutí nějakým hmyzem. Poté může být taková reakce několik dní a může se v průběhu i zhoršovat.\nNyní bych dala dceři nějaká antihistaminika, tedy léky na potlačení alergické reakce organismu - například volně prodejné fenistilové kapky nebo např Cezeru, Xyzal, Xados, Zyrtec apod...A můžete i místně natřít fenistil gelem. I bych zkusila chladný obklad.\nPokud by se fleky do tří dnů nezměnšily, ale naopak by se to zhoršovalo, tak se ukažte u praktického lékaře pro děti a dorost.\nČervené fleky na nohou. Dobrý den,už přes půl roku...\nDobry den. Dva “fleky” na noze. Trochu svedi. Bez zjevného kousance


Taneční aktuality: Nesnesitelná tekutost bytí aneb Vtíravý pocit marnosti\nAvizovaná divadelní kreace v akváriu plném vody zaujala nejen festivalovou dramaturgii Letní Letné, ale samozřejmě také diváky, sponzory, producenty i všechna možná média. Technická i finanční náročnost projektu si vyžádala dlouhou dobu intenzívního zkoušení, velký tým lidí kolem a obdivuhodnou trpělivost jediné herečky, uvězněné v skleněné kleci o šířce necelých tří metrů.\nRežisér Vít Neznal si vzal za téma „tekutost moderní doby“, jak rytmus dnešní společnosti pojmenoval sociolog Zygmunt Bauman. Nejistota a neustálá proměna vodního živlu jako metafora našeho stavu bytí jej zřejmě přivedla na myšlenku rozdat si to s kapalinou tváří v tvář. Zvítězit se mu však nepodařilo. A pocit marnosti přetrval i po skončení jeho produkce.\nDiváci vchází do haly naproti Jatkám 78, jíž dominuje obrovská prosklená krychle, a usedají po všech čtyřech stranách, aby sledovali Kateřinu Dvořákovou, jak uvnitř pojídá popcorn. Mává na přicházející lidi, povídá si s nimi, pohazuje s kukuřicí (bůhví proč), získává si je svým osobitým šarmem. Když si uvědomí, že podlaha zvlhla a zespodu pomalu prosakuje voda, obuje červené holínky a následuje komicky pojatý, avšak nedůvtipný monolog o pohodlí této obuvi jakožto jediné jistotě v dnešní době. Umlčí ji až hladina vody, která stoupne nad okraj bot, a dívce nezbývá, než vodu znovu a znovu vylévat ven. Když už se zdá, že našla způsob, jak této výzvě čelit, začne voda kapat shora a její proud postupně sílí v slušný liják. Zpočátku sice aktérku odzbrojí, ale zoufalý tanec v dešti se nakonec rozvine v kreativní choreografii (Dora Sulženko Hoštová). V tom nejlepším je však představení přerušeno panikou černě oděných, dosud nenápadných „kustodů“, kteří v obavách, že akvárium protéká, začnou s baterkou a tmelem v ruce kontrolovat všechny spáry. Herečka stopne veškerou akci a ptá se, zda má jít ven. Odpovědí je jen: „Počkej“, a po pár minutách čekání a ošívání diváků pak vyzní celá situace do prázdna. Pánové najednou beze slova někam zmizí a představení pokračuje dál, jakoby se nechumelilo. Tím, že vsuvka není nijak uzavřena a diváci ani performerka nedostanou jasnou odpověď, pochybnosti o nutnosti této akce narůstají. Jedná-li se o dramaturgické oživení, nepřišlo v tu nejlepší chvíli, když zastavilo vlastně nejdynamičtější moment inscenace. Jako vtip na téma nejistoty postrádá pointu ve své nedůvěryhodnosti a zbytečnosti.\nPoté nastává poslední fáze díla, akvárium se naplní vodou až po dívčinu bradu a ona se v něm může vznášet a plavat. Posledních patnáct minut tedy sledujeme, jak se nechává vodou unášet, potápí se a zase vynořuje. Občas pohyb proloží neumělým kotoulem, každých pár sekund se vynoří pro nádech, aby opět udělala pár uvolněných temp pod vodou. Nic jiného se bohužel v této (vrcholné?) fázi neděje, a když hladina opět klesne a na bezvládné ženské tělo se snese tma, končí i celá show.\nTi, co se těšili na vše možné, co by se dalo v akváriu plném vody v rámci cirkusového festivalu očekávat, jsou viditelně zklamáni. Pohybově nepřinesla inscenace vůbec nic zajímavého nebo originálního, interpretka přece jen není tanečnicí ani akrobatkou. Její přesvědčivost v prvních minutách vzala za své, jakmile byla zbavena slov, a nutnost či výpovědní hodnota dvanácti tisíc litrů vody vyzněla naprázdno. Prostor přitom přímo volal po odvážných pohybových sekvencích a mnoho tanečních umělců by jistě inspiroval ke skvělým nápadům. Škoda, že ani výtvarně se tvůrci neodvázali, například v kostýmu (Petr Vítek, Lenka Rozsnyóová). Oproti předpremiérovým vizuálům v šifónových šatech bohužel černé kraťasy a halenka dojem tekutosti nijak neumocnily. Za všechny tak můžu vyzdvihnout jen světelný design Michala Horáčka, který si s prostorem i živlem opravdu vyhrál.\nPsáno z premiéry 30. srpna 2018, Jatka 78.\nFotograf: Jakub Jelen\nKoprodukce: Jatka 78, Letní Letná


Cannes: Almodóvar už není na pokraji nervového zhroucení • RESPEKT\nNovinka španělského režiséra je nečekaným překvapením festivalové soutěže\nJe v tom jistá ironie. Pedro Almodóvar je institucí španělské kinematografie. Tedy přesným opakem toho, co bylo na filmech, které ho proslavily, nejvíc vzrušující. Almodóvar coby součást madridské punkové a undergroundové scény na instituce programově útočil – na ty státní z opresivního Frankova režimu i na ty filmové. Jeho zbraněmi byla provokace, camp, žánrová přepjatost či „nepřijatelní“ hrdinové z okraje společnosti od transvestitů po gay islámské teroristy.\nEnergie a radostný exces se však z jeho filmů postupně vytratily, jak se Almodóvar stával součástí „slušného mainstreamu“. Snímky z posledních let Julietta a Rozkoš v oblacích působily jako díla ztraceného tvůrce. Filmy Vše o mé matce nebo Špatná výchova zase jako povinná docházka na „velkého mistra“. Není se co divit, že jeho nejnovější snímek Bolest a sláva soutěžící nyní v Cannes o Zlatou palmu vyvolával spíš obavy než očekávání. Téma vzpomínání slavného režiséra na vlastní život mohlo skončit nesnesitelnou zahleděností do sebe sama a pompézním rozjímáním nad životem umělce a smyslem umění. Namísto toho je však Almodóvar překvapením soutěže. Jeho nečekaně emočně tlumený, intimní, až křehký film je jeho nejlepším dílem za dlouhou dobu.\nKamera krátce ohmatává ve velkých modrých obrazcích vodní plochu bazénu. Noří se pod hladinu a pomalu najíždí na tělo muže. Přejede po detailu dlouhé jizvy táhnoucí se od břicha přes hrudník. Křehkosti těla bude záhy věnována psychedelicky animovaná sekvence. Hlas vypravěče – hlavního hrdiny, kterým je slavný španělský režisér Salvador Mallo, jenž kvůli bolesti nemůže točit – vypočítává všechny fyzické i psychické nemoci rozpadající se tělesné schránky. Od bzučení v uších, přes bolesti kloubů, výrůstky na obratlích a problémy se žaludkem až po migrény a samozřejmě deprese. Snímek však nemapuje jen jizvy fyzické. Pojednává i o těch emočních, které za sebou zanechal odchod matky nebo neschopnost zachránit milovaného člověka. A které se pravděpodobně nikdy nezahojí.\nBolest a sláva (českou premiéru bude mít už 23. května) není naplno přiznaný autobiografický film. A řada pasáží je romantičtější fikce. Přesto je zřejmé, že Salvador Mallo je v mnoha ohledech Almodóvar. Režisér tak logicky verzi sebe sama svěřil Antoniu Banderasovi – herci, jehož kariéru pomohl nastartovat před třiceti lety s filmy Labyrint vášně a Zákon touhy.\nTřicet let starý film ostatně roztáčí i zápletku Bolesti a slávy. Madridská filmotéka jeden snímek Salvadora Mallo uzná za „klasiku“ a zorganizuje promítání zrestaurované verze. Pro režiséra je to záminka, jak se zkusit udobřit se svou hvězdou, s níž se před premiérou rozhádal, a oněch třicet let spolu nepromluvili. Důvodem bylo nejen příliš silové pojetí postavy, ale i závislost herce na heroinu. Co může zpočátku působit jako karatelské moralizování, ukáže postupně osobnější a řezavější kořeny. Stejně jako to, že režisér si naordinuje kouření heroinu coby léčbu tělesných bolestí.\nÚzký vztah mezi Almodóvarem a Banderasem je leitmotivem rozhovorů, které k filmu - ať už spolu nebo každý zvlášť - poskytli. Mluví o letitém přátelství, o blízkosti, o intuitivním napojení. A co by mohlo být PR, zde evidentně platí. Banderas zná postavu, kterou hraje, včetně jejích tajemství a bolestí. Jeho civilníma výkonem zbaveným hvězdnosti prostupuje empatie. Nehraje takzvaně Almodóvara, přestože režisér jeho postavu vybavil svým rozcuchaným účesem; nesnaží se jej napodobit, ale zprostředkovat jeho zranitelnost.\nBolest a sláva • Autor: Sony pictures\nDřívější Almodóvarova divokost je tu minulostí. Stejně jako vyhroceně konzervativní španělská společnost, vůči níž se vymezoval, i jeho vibrující milovaný Madrid 80. let, bez nějž nemohl žít, ale který dávno nechal za sebou. Jeho život se posunul. V jedné scéně Banderasova postava s výrazem únavy odloží knihu o alternativní kultuře, kterou mu kdosi poslal. Čas vydestiloval to, co je důležité. Nikoliv rebelování, ale třeba osudový vztah, který sice trval jen tři roky, ale de facto nikdy neskončil.\nVe vzpomínkových flashbacích se tak film nevrací do divokého Madridu; tam se obrazně přenese prostřednictvím povídky nazvané Závislost, původně zamýšlené jako soukromá zpověď, která se pohybem osudu promění ve veřejné představení. ke své matce. Vrací se k matce. Do dětství, v němž nechybí první setkání s filmem i první, doslova závratný pocit přitažlivosti mužského těla. I do posledních společných let, kdy se pečovatelské role syna a matky obrátily.\nSvůj pověstný humanismus, s nímž točil léta o nymfomankách, transvestitech, homosexuálech a incestu, namířil Almodóvar na sebe. Postava režiséra se sice objevuje v řadě jeho filmů, ale tady poprvé autenticky, bez výrazného odstupu a rukopisného melodramatického vypětí. Jeden typický exces si sice Almodóvar drží - film je doslova utopen v sytých barvách. I ty jsou však pečlivě nasměrované k harmonii.\nBolest a sláva není „tak trochu bulvární“ nahlížení do soukromí velkého režiséra, ani felliniovský traktát o úskalích tvorby a nástrahách autorství. Je to zklidněné, emotivně osobní vyznání poskládané z fragmentů vzpomínek, které se zaseknou v paměti a dělají z nás to, co jsme.\nDalší texty z Cannes:\nMrtví nezemřou, kultovní autor měl občas namále\nHarvey Weinstein může být jen špičkou ledovce\nRakeťák Elton John a pět neviditelných filmů, které stojí za to\nVypravěč Forman se vrací se svým příběhem


Project Ara - základní modul "LEGO telefonu" bude stát 50 $\nProject Ara – základní modul “LEGO telefonu” bude stát 50 $\nProject Ara již od začátku přitahuje hodně pozornosti, vzhledem k faktu, že něco podobného tu ještě nebylo. Myšlenka je jednoduchá. Dostanete základní díl a k němu další součástky, které můžete libovolně kombinovat a vytvořit si tak vlastní smartphone přesně podle svého gusta. Chcete lepší fotoaparát? Jednoduše koupíte lepší modul fotoaparátu, bez toho abyste museli kupovat celý smartphone. Vestavěná paměť není dostačující? Koupíte větší. Reproduktor nehraje dost dobře? Vyměníte za kvalitnější.\nNo a právě základní modul obsahující displej, WiFi modul a “vnitřnosti” potřebné k jejich provozu bude stát 50 dolarů. Zatím nevíme, jaké parametry displej bude mít, ale i tak se nejedná o závratnou sumu. Šéfka divize ATAP ( Advanced Technology and Projects) Regina Dugan říká, že Google by pro Project Ara chtěl specializované prodejny, kde byste mohli svou “skládačku” vylepšit a koupit pro ni nové díly.\nVíce informací se dozvíme v dubnu, na kdy je plánována vývojářská konference právě o Project Ara. Prodejní verze by se na trh (podle spekulací) mohla podívat začátkem roku 2015, což je dříve, než se čekalo.


Sousedé chystají velký fotbalový golf - Prachatický deník\nSousedé chystají velký fotbalový golf\nLinec - Ve Windischgarstenu mají první hornorakouský klub „fotbalového golfu", píší OÖN (Deník informoval). Tento sport je dnes provozován už ve 40 zemích. Cílem „footgolfu" je dopravit fotbalový míč co nejmenším počtem „přihrávek" (kopů) do jamek. Ty při klasickém golfu mají průměr 108 milimetrů, při footgolfu 53 centimetrů. Hřiště ve Windischgarstenu jich má 36.\nExbrankář propadl footgolfu. | Foto: Deník/repro\nOd 19. do 21. května tu uspořádají 1. Austrian Footgolf Open, při němž má podle šéfa zařízení Horsta Dillyho startovat více než 200 hráčů z patnácti národů, včetně profesionálů z Irska, Nizozemska, Itálie, USA a Argentiny. Lokálním matadorem je dlouholetý brankář Sturmu Štýrský Hradec Pepi Schicklgruber (na snímku). Jeho rekordem na tomto hřišti je 11 pod par, píší OÖN. Při amatérském mistrovství světa loni ve Windischgarstenu dokázal jeden z hráčů dokonce 14 pod par. Schicklgrurer je přesvědčen, že tento rekord letos padne.\nTurnaj je v zásadě přístupný každému, kdo se přihlásí na www.footgolf-wm.com. Jako při normálním golfu je i v tomto sportu dbáno na etiketu – nehodí se přijít na hřiště ve fotbalovém dresu, připomínají OÖN.\nOd 23. do 25. června uspořádají ve Windischgarstenu podruhé amatérské mistrovství světa dvoučlenných týmů. I tohoto turnaje se může zúčastnit každý, přihlášky rovněž na výše uvedenou adresu.\nNádraží koňské dráhy Budějovice-Gmunden (1827–1835) v rakouském Gmundenu na Annastrasse je památkově chráněno, ale dvě jeho depa, která sloužila i jako sklad přepravovaného zboží, nikoliv. Depy vedly dříve tři páry kolejí, na nichž se řadily vláčky do konvoje ke společné cestě do Lince, aby se lépe mohlo organizovat míjení z protisměru. Tyto budovy mají nyní zmizet, píše deník OÖN. Jejich majitelka chce celý areál 7000 metrů čtverečních prodat developerům k výstavbě bytů.\n„Památkáři a přátelé koňky jsou zděšeni," uvádí linecký list. Gmundenský radní a expert na historickou dráhu Manfred Reingruber připomíná, že zmíněné budovy jsou posledním zachovaným skladem na celé trase.\n„Radnice byla o záměru informována, ale na tyto historické stavby nemůže brát ohled," pokračují OÖN a citují starostu Stefana Krampa: „Nejsou památkově chráněné, proto má majitel právo je strhnout. Naším úkolem je jenom vydat stavební povolení k nové bytové výstavbě, a v tom budeme postupovat přísně podle zákona." Podle Reingrubera se chyba stala při zařazení nádraží pod památkovou ochranu. „Tehdy se město mělo zasadit, aby pod ni spadl i sklad. Gmunden ale tenkrát nezaujal žádný postoj…"\nPutování bez bariér\nV Leopoldschlagu, v bezprostřední blízkosti někdejší železné opony, představili nově adaptovanou „hrnčířskou stezku". Je to pilotní projekt putování bez bariér, píší OÖN. Turistická stezka je dlouhá pět kilometrů a mohou si ji vychutnat i vozíčkáři či lidé starší sedmdesáti let. „Má velmi plochou topografii a vede blízko centra obce, což umožňuje turistům navštívit veřejné toalety, kostel, knihovnu, obecní úřad, banky a lékaře," popisuje výhody trasy Anita Gstöttenmayrová, jedna z duší stezky.\nTy úseky, které by pro postižené nebo rodiny s kočárky byly obtížné nebo neschůdné, skupina opatřila pevným podkladem, zpřístupněna invalidům byla i zážitková a odpočinková místa. Všechny informační tabule jsou v němčině a v češtině. „Asi polovina stezky vede přímo po hranici, tak je samozřejmé, že musí být pro hosty z naší sousední země stejně atraktivní jako pro německy mluvící turisty," říká starosta Leopoldschlagu Hubert Koller.\nSedlářka podnikatelkou měsíce\nŘeditelce sedlářství Niedersüss v příhraničním Rohrbachu-Bergu Christine Niedersüssové předala ve středu Margit Angerlehnerová, zemská předsedkyně „Žen v hospodářství", čestné ocenění pro hornorakouskou Podnikatelku měsíce.\nLaureátka vede šest let už v osmé generaci klasický řemeslnický podnik s historií starou více než 300 let, uvádějí OÖN. Podle Angerlehnerové „s velkým úspěchem zvládá spojení tradičního rukodělného řemesla s novými technologiemi".\nLinecký deník pokračuje, že klasický podnik zhotovuje svá sedla výlučně v domovském místě a učí je vyrábět místní učně. Niedersüssová převzala rodinnou firmu po studiu ekonomiky a v roce 2015 složila mistrovské zkoušky. „Produkujeme ročně kolem 800 sedel pro drezurní, skokové a všestrannostní soutěže, a k nim odpovídající příslušenství," říká oceněná podnikatelka. Vyrábějí pro špičkový sport i pro amatéry, 80 procent produktů vyvážejí. Firna zaměstnává dvacítku lidí.\nPro Emmu nežádoucí\nŽenský magazín Emma označil za "mega out" pivní tácek dvorního pivovaru v Traunsteinu, protože je na něm vidět dekolt ženy v dirndlu za pěnou dvou tupláků piva. Kromě toho tam stojí nápis volně přeložitelný snad jako Čím mohu posloužit? A Emma si odpovídá: Reklamou, která ženy neprezentuje jako zboží.\nPivovar na kritiku odpověděl na facebooku. „Milá redakce, těší nás, že jste objevili náš tácek po více než deseti letech (po šestnácti, pozn. Deníku). Kdybyste při tom ochutnali jedno naše pivo, neušel by vám taky náš bavorsky veselý způsob života." Podle firmy ukazuje tácek bavorskou obsluhu - „odjakživa ztělesňovanou osobou silné, odvážné, vtipné ženy", která se hostů samozřejmě ptá, co si dají. „U nás by to v každém případě mohlo být víc humoru – mávání kyjem sexismu necháváme jiným!"\nPNP dodávají, že tácek navrhla vedoucí marketingu pivovaru Katharina Gassnerová. Už tehdy byla přesvědčena, že motiv ukazující bavorský styl života, jak je k vidění v předzahrádkách a v restaracích, určitě není k podezření ze sexismu. „Chtěli jsme tehdy udělat něco nového, svěžího, a podařilo se to tak, že ten tácek je pořád vyhledávaný a oblíbený," cituje ji PNP.\nPříspěvek na facebooku byl od úterka „kliknut" více než 4000krát a téměř 700krát „lajknut".\nČápů je rekordně\nV Bavorsku žije letos tolik čápů, jako už přes sto let ne, píše PNP. Podle Ody Wiedingové ze Zemského svazu pro ochranu ptactva napočítali minimálně už 440 párů. Loni jich bylo 420. Experti si nárůst vysvětlují především tím, že stále víc čápů upouští od obtížné a nebezpečné cesty do Afriky a přezimuje ve Španělsku. Ztráty jsou proto znatelně menší. „Tah na vzdálenost kolem deseti tisíc kilometrů je velmi namáhavý, mnoho čápů jej nepřežije," dodává Wiedeingová.\nČápi bílí jsou v Bavorsku oficiálně zjišťováni od roku 1980. Tehdy jich v zemi nebylo ani šedesát.\nV Dolních Světlých Horách\nČlenové freyungské sekce Spolku lesa se zúčastnili už mnoha putování Bavorským lesem a Šumavou, píše PNP. Tentokrát je ale doprovodil odborný průvodce Hubert Gibis, někdejší celník z Mitterfirmiansreutu, a přiblížil jim osud zničené hraniční německé šumavské obce Unterlichtbuchet („Dolní Světlé Hory").\nVznikla kolem roku 1760. Když kníže Schwarzenberg povolil v roce 1752 stavbu několika domů, založilo šest usídlenců ves, která byla brzy povýšena na tzv. dominikánskou. Do konce druhé světové války měla asi 40 domů a kolem 200 obyvatel. Ti museli při odsunu odejít. V letech 1955 a 1956 byly jejich nemovitosti srovnány se zemí.\nGibis výpravu vedl po jednotlivých pozemcích, většinou podle drobných ruin a starých ovocných stromů. Někde účastníci mohli shlédnout i zbytky sklepů nebo stájí. Průvodce znal jména a povolání jednotlivých původních vlastníků, rozvádí PNP. Připomněl třeba osud domu č. 27, který postavil „kominík Wertl", později jej pronajal finanční stráži a po válce objekt sloužil českým vojákům jako kasárny.\nV Evropském domě ve Freyungu otevře v pondělí tzv. „regionální výloha" tří sousedících zemí. Vedle četných brožur, kulturních tipů a map chce nabídnout také něco k ochutnání. „Pod názvem ,Třikrát´ to budou například kvalitní chlebové pomazánky, likéry, marmelády, nudle či káva," uvádí PNP. „Při výběru produktů tým organizátorů v uplynulých týdnech navštívil různé lokality, také aby se ujistil, že výrobky mají regionální původ či zpracování."\nVe „výloze" budou zastoupena i domácí řemesla, například hrnčířství, dřevařina, lněné produkty, atd.\n„Regionální krám" zahájí v rámci slavnostního otevření Evropského domu. Od pondelí do pátku bude otevřen od 10 do12 a od 14 do 18 hodin, dále první sobotu v měsíci od 9 do 13 hodin. 22. května bude v Evropském domě den otevřených dveří. Zařízení inicioval Evropský region Dunaj-Vltava, k němuž opatří i jižní Čechy. Ve scénáři provozu jsou mj. pravidelné ukázky vaření, nebo 13. října výlet do Čech k výlovu. Podrobnosti budou na www.dreimalig.eu.


Trastevere Belvedere B&B - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Řím\nViale Aurelio Saffi 25, Trastevere, Řím, Itálie, 00153 - Zobrazit na mapě\nVynikající 9,7 (122 hodnocení)\nSousedství Trastevere Koloseum a Foro Romano Trastevere Trastevere\nTrastevere Belvedere B&B – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Řím je hotel Trastevere Belvedere správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nTrastevere Belvedere nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Úschovna zavazadel, přeprava do hotelu / na letiště, hlídání dětí, výtah, odvoz na/z letiště jsou jen některé ze zařízení, které dělají Trastevere Belvedere jiným od ostatních hotelů ve městě.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat klimatizace, topení, stůl, minibar, balkon/terasa. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Když hledáte komfortní a pohodlné ubytování ve městě Řím domovem vám bude hotel Trastevere Belvedere.\nVšichni cestovatelé (122) Páry (81) Jednotlivci (19) Rodiny s malými dětmi (10) Rodiny se staršími dětmi (4) Skupiny (8)


Domů » Bleskovky » Oppo na MWC přiveze fotomobil s pětinásobným (optickým) zoomem\nJakub Karásek 22. 2. 2017\tBleskovky 2 komentářů 1 minuta čtení\nNa veletrh MWC nebude chybět ani čínská společnost Oppo, byť se svojí pozvánkou si dala pěkně na čas. Svoji tiskovou konferenci koná v pondělí 27. února, pozvánka na ni vypadá následovně\nSdělení na upoutávce si veškeré zahraniční zdroje vysvětlují jako 5násobný zoom mobilního fotoaparátu, který nebude jen pouhým výřezem z hlavního snímku. Zda Oppo použije sestavu více čoček s různou ohniskovou vzdáleností, či se inspiruje u starších smartphonů Samsung Galaxy K Zoom nebo ZenFone Zoom, prozatím nevíme.\nRecenze Samsung Galaxy K Zoom: Fotoaparát mobilem\nSpolečnost Oppo ale rozhodně nemůžeme brát na lehkou váhu, v minulosti již několik zajímavých vychytávek s fotoaparáty předvedla (vzpomeňme např. na otočný fotomodul u telefonu Oppo N3), a kromě toho se v posledním kvartále stala čínskou jedničkou a globální čtyřkou v žebříčku nejúspěšnějších prodejců smartphonů.\nAndroid MWC Oppo\t2017-02-22\n22. 2. 2017 v 9:14\nChci vidět světelnost. Osobně si tipnu, že výřez z fotky bez zoomu bude kvalitnější.\n22. 2. 2017 v 9:34\nKdyby světlost, ale ten šum nebo příšerný postprocesing….


NKÚ: Stát je chudší, než tvrdí\nČeský stát je o něco chudší, než dosud tvrdila vláda, která za státní majetek zodpovídá. Nejvyšší kontrolní úřad, který má na starosti dohled nad hospodařením úřadů, zjistil, že hodnota státních firem nebo podílů státu v soukromých podnicích je ve skutečnosti nižší, než kolik na papíře uvádí vláda.\nŠibalové a šmoulové\nNa rozdíl od modrých šmoulích kamarádů existují jim podobní šibalové. Mají barvu přecházející od oranžové až po červenou, když se navztekají, tak jsou někteří černí, jiní zelení. Jsou hodní jako šmoulové (hlavně na sebe), jen skoro pořád lžou. A někdy jen nemluví pravdu. A někdy sami nevědí, co říkají.\nAle pro všechny nás lidi - ať jsou modří či se tváří rudě, kradou všichni, vždy a všude! (Vždyť i taťka šmoula má rudou čepičku). A poučení z toho plynoucí? Volit se má ne dle prosáklých špinavostí, ale dle základním ideám, které jsou jasné. Pravice = větší svoboda v rozhodování, méně otravujících úřadů, nižší výbery daní, ale také větší rizika. Levice = koláče bez práce (tzv. jistoty), okrádání poctivě pracujících daněmi a jinými mandatorními platbami státu (tzv. prosperita), neefektivnost, větší korupce daná mocí úředníků.\nStát si naloupil méně\nnež si myslel. Kruté vystřízlivění největšího sviňského lupiče...\nRe: Stát si naloupil méně\nOn si naloupil dost, ale jaksi mu to v jeho rukou ztraci hodnotu.\nRe: Re: Stát si naloupil méně\nProtože nemusí hospodařit, když má jistotu, že si kdykoliv může beztrestně naloupit cokoliv...\nVěřím, že kdyby vládla ČSSD ,tak si s tím poradila. Teď je u moci ODS a snáží se házet vše na ČSSD. Jsou neschopní\nMáte krátkou paměť. Vzpomeňte si na krizi ODS - jak šel celý stát do prd.... Banky krachovaly a země byla rovněž nehorázně zadlužena, nemocnice nefungovali (neměly ani na uhlí). Za vlády ČSSD začala klesat nezaměstnanost, nálakali spoustu zahraničních investorů, zvedla se životní úroveň, zvýšila se průměrná mzda o 35% a mohl bych pokračovat dál. Nechápu váš pesimismus. Jediné co bych ČSSD vytknul je držení regulovaných nájmů - měli to uvolnit, a příliš sociální štědrý systém, který nemakačenky nemotivoval jít do práce. Jinak jsem byl s vládou spokojen. Občas mi vadí Paroubkova suveréní rétorika. (Vystupuje občas arogantně) a to není dobře - tím ČSSD škodí. Topolánek zase hraje komedii - snaží se být příjemný ,vyjukaný, vystrašený atd - to je však jeho taktika - získat si lidi. Jsem vnitřně přesvědčen ,že ODS bude vládnout hůře než ČSSD - a nám voličům, za 4 roky nezbyde nic jiného než opět volit oranžové.\nRe: Věřím, že kdyby vládla ČSSD ,tak si s tím poradila. Teď je u moci ODS a snáží se házet vše na ČSSD. Jsou neschopní\nKrátkou pamět máte Vy pane, nebo jste tak ovládnut propagandou Vašeho Jirky, že píšete takovéto nepravdy?! 1) Vlády ODS měly za úkol transformaci ekonomiky. S taktou zásadní transformaci ekonomiky a rozpad dívějších trhů automaticky musely znamenat pokles ekonomiky 2) ČSSD přišla k moci ve chvíli kdy tato transformace končily a tudíž byl zákonitě nastartován proces růstu 3) počet nezaměstnaných se nesnížil 4) růst platů za 8 let je snad přirozený jev (za ODS někomu klesl?) 5) podívejte se na zadluženost ČR před rokem 1998 a nyní a porovnejte. S takovýmto zadlužením mohl být růst daleko vyšší. Mohu jen souhlasit s Vašim názorem na sociální politiku.\nRe: Re: Věřím, že kdyby vládla ČSSD ,tak si s tím poradila. Teď je u moci ODS a snáží se házet vše na ČSSD. Jsou neschopní\nVzpoměňte si kolik bank zprivatizovala ODS a kolik skrytých dluhů v nich bylo a s tím souvisí i zadluženost ČR. Za ODS platy pravda neklesly nominálně, ale ODS znehodnotila korunu tak, že dost podstatně klesla kupní síla - tedy reálná mzda. Do letošního roku mi chybí splněný jeden slib od dnes již čestného předsedy ODS - v roce 2000 bude průměrná mzda 20 000 - není ani v roce 2006. Nevím kdo z Vás má krátkou paměť\nRe: Re: Re: Věřím, že kdyby vládla ČSSD ,tak si s tím poradila. Teď je u moci ODS a snáží se házet vše na ČSSD. Jsou neschopní\nOno ovšem porovnávat situaci teď a po revoluci, kdy se teprve tvořila pravidla fungování tohoto státu, je jako srovnávat hrušky s jablkama. Nevím také, proč chcete plnění slibu od V.Klause, když ODS nebyla posledních osm let ve vládě. Můžu Vás, ale potěšit. Průměrná mzda již nyní překročila dvacetitisícovou hranici, viz. http://lidovky.zpravy.cz/prumerna-mzda-vzrostla-nad-dvacet-tisic-f07-/ln_ekonomika.asp?c=A060831_090734_ln_ekonomika_svo\nRe: Re: Re: Re: Věřím, že kdyby vládla ČSSD ,tak si s tím poradila. Teď je u moci ODS a snáží se házet vše na ČSSD. Jsou neschopní\nomluva: samozřejmě tam patří, hrušky s jablkama\nKlaus chtěl banky privatizovat. Privatizacím bank velmi účinně bránil Milouš Zeman, předseda ČSSD, který měl díky bambulům jako jste vy, dostatečnou politickou moc, na to, aby mohl vyřvávat své nesmysly o "rodinném stříbře", které se nesmí privatizovat.\nTřeba tady o tom máte hezký dobový článek:\nSoudruhu za ODS byla nezamestnanost 6 %, ovsem podle stare metodologie, podle nove by to bylo kolem 4,5 - 5%. Schodek by 0.\nZadluženost taková za ODS nebyla. To je fakt. Nebyla ale z toho důvodu, že ODS byla zpočátku u koryta kdy prodávala bývalé státní majetky. Proto nebyly takové dluhy. Plno peněz se z privatizace ztratilo naše měna a stav země byla v . MĚ PŘIPADÁ, ŽE FAKT MÁTE KRÁTKOU PAMĚŤ ! Za vlády ČSSD se také udělalo plno dobrých věcí. Všichni na ně hazí špínu a to se mi nelíbí\nMůžete nám ty dobré věci vyjmenovat??\npane, jeste jsem nevidel tolik nepravd, poloprav, lzi a protimluvim v tak malo slovech.\nNechapu, jak muzete rikat, ze Topolanek neco hraje. Spravne vidite, ze Paroubek je arogantni buran, se kterym nejlze jednat, vzdyt on se porad citi ublizene, a nekdo mu hazi klacky pod nohy. Tohle plakani, a svalovani viny na jine, to si prosim najdete, vzdyt on ani jednou nekde nikdy neuznal za neco odpovednost!!! to jenejmarkantnejsi na celem jeho (Paroubkovi) politikovani..a opravdu se obavam, ze neco takoveho realne neni mozne, aby clovek byl neomylny, a nikdy za nic nemohl..je opravdu smutne, ze takovy clovek nam "vladne". Zrejme jaky pan, takovy kman.\nCSSD je dobra\nTeď jsem se docetl, ze nam ta supr CSSD namluvila, ze mame statni majetek o 6 mld. vetsi, nez je realita....zde ctu, ze se zase nemame tak spatne...Ano samozrejme, nemame se spatne....ale neni logicke chtit se mit lip?nekteri nas, kteri jsme nespokojeni nas posilaji do Madarska atd.Ja bych tyhle chytraky poslal treba do Svycarska atd. at taky vidi, ze se muzeme mit i lip.....Jinak nam ta supr CSSD zavedla dane a spol. pro studenty, kteri si chcou prividelavat...Ted uz nikdo nechce studaky zamestat.....a co, ze treba muj otec-doktor odevzda statu ze sve tisicikoruny 460 Kc(tzn.46% z hrube mzdy...)Vsak nam ta nase ODS ukaze...jak rikaji predstavitele CSSD.Je to mozne, ale stale lepsi, nez CSSD, ta nam to totiz ukazala a ja na to jen rikam, stacilo!!!!!!!!!!\nRe: CSSD je dobra\nV Maďarsku už řadu let vládne sociální demokracie a podle toho to tam také vypadá.\nže všechny ty skryté a po koberec zametané problémy teď vyplavou při vládě nové vlády.... až přijde exogenní ekonomická krize už teď schodkový rozpočet bude katastrofální, až doběhnou předplatby VZP, vrátí se její deficit, problémy začnou v penzijním systému a k tomu všemu bude třeba zaplatit 40 Mrd. Nomuře, atd. scénář je to černý ale ne nepravděpodobný.... a plebs bude naříkat a s láskou vzpomínat, jak se za socialistů dobře žilo....\nRe: Nejtragičtější je\nJsi důchodce a nebo invalida ? :-)\nMimochodem, už víte, čí jsou ty šedé volební plakáty po Praze s velkými otazníky - třeba proč mají úředníci velkou moc apod????\nRe: Volbení plakáty?\nSocanu. Neuveritelna drzost, kdyz se strana, ktera tu 8 let vladla pta, proc stoji jeji vysledky zaprd. Fakt k neuvereni...\nJo, tak typlakáty jsou skutečně hustý. Dle stupně trapnosti bych to typovala na ČSSD nebo komanče. Výkřiky jako "Proč nemohu zajistit rodičům důstojné stáří?" případně "Proč je všude tolik aut?" mi skutečně hlava nebere. Znamená to snad, že pokud tady bude vládnout il Duce nebo Falmer tak ti "rodiče" kteří tady chodili 40 let do průvodů a práskali jeden druhého, ze dne na den zbohatnou a budou dožívat v přepychu na Malorce? Znamená to snad, že autem by měli jezdit jen a pouze komunisté případně členové vlády, kteří se ženou za něčím "důležitým"? Kouzelné je rovněž provedení těchto plakátů - producent patrně ví, že se jedná o zcela nesmyslné hlody a volí tedy jakýsi "podprahový" způsob - nenápadně šedé na bílém. I tato zhůvěřilost je placena z mojích a vašich daní\nRe: Re: Volbení plakáty?\nSkoro bych řek, ež tipuješ správně - na řadě z nich se objevily "oranžový" doplňky, loga a písmenka.......\njj, mně se zase líbí "proč se nestaví levné sociální byty"... Když ti blbečkové byty rozprodali za zlomek tržní ceny...\nNení třeba tipovat, je to socanů.\nČSSD je po osmiletém vládnutí opravdu případ pro dr. Chocholouška......\nja se nahodou u jednoho docela nasmal. Chodim do jedne hospudky kde barman znamejm prodava marihuanu. Takhle asi pred tejdem tam zase na jedno jdu a presne pred vchodem vidim lavicku s napisem "Proc se zde prodavaji drogy"\nDokud vládla ČSSD v čele s Pardoubkem byli jsme stát bohatý, jen zasedne k veslum ODS a najedou je všechno jinak...... To chce prostě bleskový návrat ČSSD nejlépe ještě doplněnou o KSČM k moci a hurá k světlým zítřkům.\nNežijeme si špatně !!\nVždyť si špatně nežijeme. Zase až tak chudí nejsme. Máme se dobře. Lidé si staveějí domy, jezdí v nových autech, nakupují v supermarketech, rostou nám bříška atd. Řekl bych, že se živatní úroveň za poslední roky o dost zvedla. Komu se to nelíbí ať se odstěhuje třeba na Slovensko, či do Maďarska nebo Polska. My Češi budeme furt fňukat a brečet. Já třeba pracuji jako učitel za 17tisKč manželka má jako zdr.sestra 11tisKč čistého a jsme spokojeni Splácíme pěkný baráček, 1x jedem na dovču k moři - co víc si přát. Je jasné,že ti kteří jsou na podpoře či sociálce budou stále fňukat. Každý je svého osudu stůjce. Jinak nevím čemu mám již v tisku věřit. Je to jedna špína za druhou. Také mi vadí jak se vše hazí na Paroubka a že se ČSSD přirovnává ke KSČM. JÁ SI MYSLÍM, ŽE MODŘÍ PTÁCI NÁM JEŠTĚ UKÁŽÍ ZAČ JE TOHO LOKET. Dávám tomu tak 1,5 roku :-)\nRe: Nežijeme si špatně !!\nPřesně takhle si komunisti pochvalovali život v socialistickém bloku v osumdesátých letech. Pěkný soudruhu učiteli\nRe: Re: Nežijeme si špatně !!\nNchápu vaši skeptičnost. Ten pán má pravdu. Když se vám tu v ČR tak nelíbí, tak se odstěhujte třeba fakt do toho Maďarska. Tam se určitě budete mít líp. Stačí se podívat opravdu kolem sebe. Špatně se nemáme. Nezaměstnanost klesá, zahraniční investoři přicházejí. Jestli si fakt myslíte, že s ODS bude líp, a že to vyřeší, tak uvidíme za 4 roky. Aby to nedopadlo jako před osmi lety kdy byla země totálně vytunelovaná banky krachovaly jedna za druho. Zatím nazdárek volič ČSSD\nRe: Re: Re: Nežijeme si špatně !!\nV Maďarsku taky vládnou socialisti, stejně jako vládli těch 8 let u nás.\nJenže to je pletení dvou věcí. Člověk s pozitivním přístupem k životu prožije celkem spokojený život téměř v každém režimu, pokud ten režim nebude extrémně tyranský a nebo pokud nebude mít smůlu, že se ten režim zaměří zrovna na skupinu, do které patří. Konec konců celkem hezký život prožila i značná část té generace co si prošla oběma válkami, velkou hospodářskou krizí a zemřela v hlubokém komunismu. Do značné míry totiž život plyne nezávisle na vládě... Problém nastane, začneme-li se ptát co kdyby? Co kdyby jsme po válce neznárodnili a přijali marshallův plán? Byli bychom na úrovni Německa, Švýcarska nebo vyšší? (třeba ale také ne) A podobně se lze ptát, co kdyby již osm let nevládli socialisté? Kdyby byla deregulace nájemného a tím svobodnější trh s byty, kdyby bylo jednodušší založit firmu a při podnikání vám házeli míň klacků pod nohy, kdyby úspěšní nebyli kriminalizováni, kdyby bylo míň úředníků a ti by ctili klientský přístup, kdyby dávky nepodporovali ty co nechtějí pracovat?\nRe: Re: Re: Re: Nežijeme si špatně !!\nčlověk se skutečně pozitivním přístupem k životu nikdy nemůže prožít opravdu spokojený život v totalitním režimu\nNajdi si ve slovníke co to SOUDRUHU znamená. To není žádná urážka nýbrž pochvala. Ten váš antikomunismus je k smíchu. Ani nevíte co, co znamená. Uvědomte si, že čtyřčtvrtě českých občanů byly komunisté , převlékli kabáty a te´d si hrají na antikomunisty. Je zapotřebí se dívat dopředu a né se stále nimrat v minulosti. (to neznamená, že se z ní neponaučíme).\nVýznam každého výrazu vždy závisí na situaci v jaké byl použit. V ČR díky tomu, co soudruzí komunisti 40 let v zemi prováděli, se oslovení "soudruh" stalo hanlivou nadávkou.\nTys byl taky komunista Mirečku? Možná tatínek, nebo snad maminka? Jakpak jsi se zrovna ty "ponaučil" z té minulosti, ve které se nikdo nemá právo "nimrat"\ntak pochvala rikas ? me rict nejake prirudle netahlo soudruhu, tak ho pozenu ctyrikrat kolem baraku, nacez mu narvu do zadele rudou hvezdu se srpem i kladivem ...\nA kdo ti na něj při takovýhle platech půjčil?????\nBy me zajimalo, jak by jsi s takovym prijmem splacel toho ctvrt milionu co by jste meli na bedrech, kdyby se po odchodu Paroubka statni dluh rozpocital na jednotlive rodiny v tomhle state, ty ptaku ;-)\nAno, jisteze se nemate spatne, kdyz zijete z dani, ktere sockom zvysuji kde jenom mohou. A my zdaneni pracujici se musime cim dal vice ohanet. Z nakladu meho zamestnavatele na mou praci vidim stezi 40%, zbytek jde na nesmyslne pastelkovne, uplaceni volicu a vasimi odbory vynucene zvysovani zivotni urovne statnich zamestnancu. Ze vas nefackuje hanba, chlubit se tu, jak se vam za nase dane dobre zije...\nMgr. Jana Blázhová\nCo to plkáte za nesmysly. Je mi 42let mám vysokou školu. Od svých 23 let jsem ve speciálním školství. Učím 6hodin denně, nosím si práci tak na 3h denně a každý den se nervuji z puberťáky a to za 16750Kč čistého. Podotýkám, že mám vystudované 5ti leté studium učitelství pro I.st + 3 roky postgraduálu spec.pedag. ,protože učím na Zvlášt.šk.- převážně romské děti. Přála bych Ti ty tydýte půl roku mou práci !!!! Nesnáším takové řeči, že daň.poplatníci doplácí na zvyšování platů učitelů. Jako vysokoškolští absolventi máme NEJMENŠÍ platy. Neodpustím si Tě nazvat TYDÝTEM !\nA v češtině, když se učilo o pádech jsi chyběla. Z atu hrubou chybu si ani těch 16 000 nezaloužíš ty učitelko.\nUci na zvlastni skole, tam se to ztrati....\nTo píše ten pravej (Z atu). Nevím o jakém pádu píšeš, ale nejsme tu ne nějakém kongresu či ve škole u psaní diktátu. Člověk v té rychlosti občas chybu udělá . Viz TY! Každopádně se k té paní přidávám. Učitelé jsou ohodnoceni nedostatečně.\nRe: Re: Re: Re: Re: Nežijeme si špatně !!\nMísto s se překlepla na z. No to mám dost. Čtenáři mají z toho divadlo. Jakobyste se nikdy nepřeklepli. I učitelé občas udělají chybu! Kdybych vám ukázal lékařskou zprávu mého doktora tak ve dvou větách měl 4 gram.chyby a to je doktor. Mne je to, ale fuk! Stejně chleba nezlevní


Z jiných tratí IV/08\nTo nejzajímavější se v umění často odehrává nejdřív za nezájmu publika\nRozhovor s Terezií Pokornou, šéfredaktorkou RR, vedl po e-mailu E. Choroba.\nEdita Beníšková, Marek Vajchr, Viktor Karlík a TP, Praha, zima 2008, foto Karel Cudlín.\nE. CH.: Začal bych otázkou pro podobné rozhovory již tradiční: Jak byste popsali Revolver Revue někomu, kdo ji nezná? Jak byste definovali místo Revolver Revue mezi ostatními literárními a kulturními časopisy?\nT. P.: RR je čtvrtletník, který se věnuje literatuře, výtvarnému umění, designu, architektuře, filmu a jiným tvůrčím oborům, a dělá to způsobem zcela protikladným mainstreamovému a masmediálnímu provozu. Zhruba na 250 textových a obrazových stranách se v ukázkách, rozhovorech, reportážích a jiných žánrech zpravidla zabývá díly, osobnostmi a tématy, které považuje za podstatné, i když okolní svět se jimi mnohdy nezabývá vůbec nebo jen nedostatečně, přičemž redakce takto postupuje z přesvědčení, že to nejzajímavější a „nejprogresivnější“ se v umění často odehrává nejdřív v anonymitě, za nezájmu publika, nejobecněji řečeno na okraji - který ovšem má velmi různorodé podoby. Jedině na základě tohoto přesvědčení mohlo mnoho autorů později široce proslavených debutovat právě v RR a jedině proto mohla vzniknout řada projektů, které by bez RR nikdy nevznikly. RR chce být v dobrém slova smyslu evropským časopisem, není vyhraněný teritoriálně, ale ani generačně, spolupracuje s umělci, grafiky, designery, překladateli a kritiky všech možných ročníků, ale zaměřuje se přitom výrazně na současné dění, a když už představuje díla starší, pak v nových souvislostech. Každé číslo dává zároveň prostor nejen tvorbě, ale i její reflexi - v textech autorů, kteří si nepletou kritické žánry s PR aktivitami a mají schopnost neodvozeně myslet a srozumitelně formulovat. V neposlední řadě je pro RR důležitý rovnocenný důraz na obsah i formu, redakce usiluje o dobrou ediční práci stejně jako o dobrý design, takže každé číslo je možné číst si a prohlížet i jako neopakovatelnou textově-obrazovou koláž. Postavení RR mezi jinými literárními a kulturními časopisy je pak celkem logicky dost soliterní, což mu bývá i vytýkáno: vyplývá z hodně vyhraněné a zároveň hodně otevřené dramaturgie, z velké žánrové a oborové šíře, ve které se propojují různé umělecké druhy, a taky z ambice časopisu být aktuální, a zároveň takový, aby ho uživatelé po přečtení nevyhodili, ale uložili do knihoven a vraceli se k němu. Značku RR, která nechce být zaměnitelná, nakonec utváří i její dlouhá tradice - časopis vychází nepřetržitě od roku 1985, kdy vznikl jako samizdat, tedy skoro čtvrtstoletí, což jistě není zrovna běžné.\nCo má dnešní Revolver Revue s tím samizdatem společného a v čem se naopak změnila?\nV podstatě stejný je základní postoj a východisko, proč dělat vlastní časopis: po svém, bez ohledu na oficiální či vládnoucí svody a módy, a tedy i bez ohledu na zisk či slávu. Jiné jsou vnější podoby těch svodů a mód, nebo třeba i technické možnosti - například díky kvalitnímu tisku se RR mohla po roce 1989 začít podstatně víc věnovat výtvarnému umění. Jiné jsou také formy překážek, se kterými je třeba umět se vyrovnat: za samizdatu měla redakce v zádech stálou hrozbu kriminálů, dnes stálou hrozbu zániku z ekonomických důvodů. Určující pozice, daná jakousi základní neochotou přizpůsobovat se, ať už diktátu komunistické, nebo mediální moci, ale myslím zůstává.\nO historii Revolver Revue se dá mnoho zjistit na jejích webových stránkách - až k samizdatové revui Jednou nohou do roku 1985. Nenašel jsem tam ale vysvětlení, kde se vzal název "Revolver Revue" a co vlastně tenhle jazykolam znamená. (Původně jsem se chtěl ptát i na historii Košířské madony, která je logem Revolver Revue, nakonec jsem se k ní ale doklikal přes Galerii.)\nNázev vznikl v undergroundových dobách a skoro ve všech svých významech má i (sebe)ironický podtext, díky němuž snad nezestárnul: revolverový plátek ve smyslu pokleslého, brakového čtiva, revolver jako narážka na otáčivý princip bubínku této zbraně, který upomíná na princip distribuce zakázané tiskoviny v totalitní zemi, ale i revolver jako zvučný výraz z nechvalně proslulého výroku „Kdykoli slyším slovo kultura, sahám po revolveru“…\nJak si představujete svého čtenáře?\nŽivý, inteligentní, vnímavý, s takovým zájmem o současné umění a kulturu, že ho může těžko uspokojit cosi, co dnes pod hlavičkou „kultura“ nabízejí běžná česká média. Profese, vzdělání, věk nebo pohlaví pak nejsou rozhodující.\nKromě literatury a výtvarného umění se pravidelně věnujete také architektuře, typografii nebo dokumentárnímu filmu. Je Revolver Revue zaměřená na nějaký druh umění, nebo je považujete za rovnocenné? Jak široký je podle vás pojem umění?\nRR měla dlouho podtitul „časopis pro literaturu a výtvarné umění“ a tyto umělecké druhy jsou pro ni dodnes v jistém smyslu mateční. Paralelní zájem časopisu o architekturu, divadlo, film nebo design ale ukazuje, že otázky po rovnocennosti nebo podřadnosti jednotlivých uměleckých oborů nejsou pro redakci podstatné. Umění je především pojem s konečnou platností těžko definovatelný: v jistém smyslu velmi široký, dotýkající se třeba i řemesla, filosofie nebo obchodu, a v jistém smyslu velmi úzký, pokud na umělce začneme klást nároky spojené s takovými kategoriemi, jako je například tvůrčí originalita, svoboda, autenticita nebo morálka.\nTerezie Pokorná při předávání Ceny Revolver Revue v pražském Činoherním klubu 27. 2. 2007, foto Ondřej Němec\nKdo tvoří současnou redakci Revolver Revue a jakým způsobem redakce pracuje – scházíte se pravidelně, nebo spíš pracujete každý sám?\nRedakční tým tvoří šéfredaktorka a dva redaktoři: jediný ze zakládajících členů samizdatové RR Viktor Karlík a Marek Vajchr. V této sestavě koncipujeme a redigujeme nejen časopis, ale i knižní Edici RR, přičemž se scházíme pravidelně nejméně jednou týdně a mezi tím skoro pořád na něčem s RR souvisejícím pracujeme samostatně, ve dvojicích či propojeni internetem. Zejména v provozní stránce chodu redakce je výraznou posilou Edita Beníšková a Ivana Metelková, ředitelka občanského sdružení, které RR publikace vydává. V průběžném kontaktu jsme také s poměrně širokým okruhem stálých redakčních spolupracovníků.\nZmínila jste knižní Edici. Můžete ji představit?\nKnižní edice je velmi úzce propojená se samotným časopisem. Zhruba řečeno: víme-li o něčem, o čem jsme přesvědčeni, že by to mělo spatřit světlo světa a přitom je tomu i Revolver těsný, pokusíme se o knižní vydání. Víme-li o někom, kdo má co ukázat nebo říct, a ještě to neudělal, nabídneme mu prostor. Záběr je přitom v jistém smyslu stejně široký a otevřený a zároveň stejně vyhraněný názorem redakce jako v případě časopisu: původní i překladová beletrie, výtvarné publikace, kritika a další oblasti – v roce 2008 jsme jmenovitě vydali tři české prózy (Ryšavý, Formánek, Drábek), další titul Witolda Gombrowicze, Štormovy Eseje o typografii, výbory kritik Andreje Stankoviče a Martina Hyblera nebo knihu Magdaleny Kalistové Můj domácí sebezpyt, která spojuje zájem o současný design a ekologii.\nDo roku 2004 vycházela kritická příloha Revolver Revue. Proč její vydávání skončilo?\nPo deseti letech a třiceti obsažných číslech časopisu specializovaného pouze na kritiku jsem se prostě rozhodla zcela svobodně skončit s tím, s čím jsem si zcela svobodně začala, a to snad ve chvíli, kdy jsme mohli mít s kolegy pocit dobře odvedené a nikoli degenerující práce. Ačkoli takový příměr může znít na první pohled nepřípadně, nejspíš bych to přirovnala situaci, kdy se kapela po období „totálního nasazení“ určitým směrem rozhodne skončit v dané podobě hrát, přesněji zkusit to zase nějak jinak.\nKromě stálých přispěvatelů uveřejňujete také tvorbu dalších autorů. Jak si je vybíráte - oslovujete autory, kteří Vás zaujali, nebo naopak autoři oslovují Vás?\nObojí, ani v tomto ohledu neexistuje žádný apriorní recept. A zkušenost je taková, že v malé zemi se lidé, kteří společně můžou něco vytvořit, s velkou pravděpodobností dřív nebo později potkají. RR má mezi určitými lidmi pověst ghetta nebo dokonce sektářů – když si ale otevřete její webové stránky a zalistujete seznamem autorů nebo bibliografií, můžete se nad takovou interpretací jen pousmát.\nRevolver Revue č. 70 se rozsáhle věnovala francouzskému spisovateli Louisi Ferdinandu Célinovi. Jeho větu "Estetickou trýzeň nelze projevit ani šeptem" dokonce tisknete na jedno z triček Revolver Revue. Proč se zrovna Céline dostal do ohniska Vašeho zájmu? Trochu mě překvapilo, že ač je jeho antisemitismus v textu konstatován, nikdo k němu nezaujímá žádné stanovisko. Domníváte se, že dílo, které proklamuje dnes nepřijatelné myšlenky, může být považováno za kvalitní? Dají se oddělit autor, forma díla a jeho obsah?\nVezmu vaši otázku odzadu: Forma a obsah se dle mého názoru u uměleckého díla nikdy oddělit nedají, zatímco autor a jeho dílo ex post samozřejmě ano, i ne – záleží na úhlu pohledu, který zvolíte, na tom, čeho se chcete při zkoumání jednoho, druhého, nebo obojího dopátrat. Na začátku 21. století může těžko někdo soudný pochybovat o významu Célina jako jednoho z největších spisovatelů všech dob a zároveň by si – přijde-li téma na pořad řeči – těžko někdo, kdo chce být brán vážně, mohl dovolit zamlčovat nebo banalizovat jeho lidské a občanské postoje z určité doby. To všechno dohromady jsou, jak se koneckonců po vydání célinovského RR čísla 70 potvrdilo, velmi nesnadné, a už proto velmi živé a taky velmi aktuální otázky a Revolver je znovu otevřel - teď v 73. čísle znovu, anketou, ve které o svém vztahu k Célinovi hovoří desítky osobností, pokaždé jinak a skoro vždycky velmi inspirativně. Šlo nám ale i o to, „pouze“ zpřístupnit fakta a prameny, které do vydání célinovského Revolveru byly roztroušené nebo zcela neznámé – stostránková koláž, kterou pro RR 70 připravila Anna Kareninová, vůbec poprvé soustředěně zpřítomnila téma „Céline v Čechách“, které se ukazuje jako klíčové nejen v rámci célinovských zájmů, ale i pro českou kulturu, přesněji českou kulturu a její evropský kontext.\nJak už jsem napsal, internetové stránky Revolver Revue jsou poměrně rozvětvené. Jaký je Váš vztah k internetu, co se umění týče?\nPozitivní - když je internet inteligentně užíván a spravován, je to bezpochyby dnes klíčový zdroj informací a komunikace, na čemž ostatně můj vztah k němu nemůže nic změnit. Obezřelý je třeba být, jak známo, například v souvislosti se specifickým druhem rychlosti a snadnosti tohoto média, která svádí k nepřesnosti a povrchnosti. Internet je dnes v mnoha ohledech nenahraditelný, mluvíme-li tu ale o umění, stejně tak nenahraditelný vždycky bude pohled na výtvarný originál nebo „klasická“ četba přinejmenším určitého druhu tištěných knih, a snad i časopisů.


Garry Poker: 7-I/7: Sedm piv a jedna zelená\n„Nechaj ma, Garry,“ zamumlala z polospánku držitelka oné záhadné nohy. „Už to nie je vtipné. Nemám erotogénnu zónu v podkolennej jamke!“\nGarry rychle vyskočil a pokusil se utéct. Nevšiml si však stoličky, která mu stála v cestě, a přeletěl na gauč. Ke svému štěstí se zabořil nosem přímo mezi polštáře.\n„Nech mě, Garry!“ vykřikla držitelka oněch záhadných polštářů. „Už to není vtipné! Nemám podkolenní jamku na prsou!“\nGarry byl opět na nohou. Jakmile spatřil dveře, rozběhl se do nich. V panice utíkal chodbou, seběhl po schodišti do přízemí, kde k velké úlevě spatřil recepci. Ignoroval vyděšený výraz recepční a přistoupil k ní.\n„Potřebuju hned zavolat…“\n„Nechte toho, pane Pokere!“ okřikla ho recepční záhadného hotelu. „Už to není vtipné. Nebudu vám volat záchranku, protože nemůžete najít podkolenní jamku!“\nV tom ho zezadu někdo chytil kolem ramen. „Mně to přijde vtipné pořád. Ale možná by ses už mohl…“\n„Brownie?“ otočil se vyděšeně Garry. „Co mají všichni s podkolenní jamkou?“\n„Nic,“ pokrčila rameny Brownie. „Jediný, kdo mele celou noc pořád dokola o podkolenní jamce, jsi ty.“\n„Ani nevím, co to je!“ zoufal si Garry. „Co se tady proboha stalo?“\nBrownie se podívala na hodinky. „Nevím, jestli máme čas na to, abych ti vylíčila všechny události posledních dvanácti hodin. Co si naposledy pamatuješ? Každopádně, opravdu se nechceš nejdřív…“\n„Byli jsme v TOPLESS!“ vybavil si Garry. „A byla to čistě pánská jízda! Jak jsem se vzal tady? A co se dělo? Nahoře byla Floriana a…“\n„To je moje chyba. Vysvětlím ti to později. Teď už se prosím…“\n„Pak jsi volala Tomu a Onomu!“ vykřikl Garry. „Říkala jsi, že nutně potřebujete striptéra!“\n„Ale už ho nepotřebujeme,“ utnula ho Brownie. „Tak se konečně obleč!“\n„Nechala jsi mě stát deset minut v hotelové hale úplně nahého!“ rozčiloval se Garry, oblečený v županu půjčeném z recepce, když mířili zpátky do pokoje.\n„Přiběhl jsi tam takhle už posedmé a nevypadal jsi, že by ti to vadilo,“ usmála se Brownie.\n„To je tak trapný,“ zoufal si Garry. „Všechny jste mě viděly tancovat nahého?“\n„Všechny jsme tě přece viděly tancovat nahého už dávno,“ uklidňovala ho Brownie, zatímco se snažila najít v kabelce kartu od pokoje. „Kromě Floriany. A Sakristie, nebo jak se ta sakramentská slepice jmenuje. A Vilemíny Skrounové. A Harpie Jojonesové, ale ta myslím odpadla hned po tom, co jsme přijely z letiště, a celou dobu spala ve vaně.“\n„Promiň, nenapadlo mě, že Ten a Onen pošlou jako striptéra tebe.“\n„Říkaly jste, že chcete nejvíc sexy muže pod sluncem,“ bránil se Garry. „Musel jsem to vzít na sebe!“\n„Co si pamatuju, pracoval tam takový vysoký, svalnatý…“\n„A není to fér,“ bručel Garry. „Vy jste měly striptýz, zatímco my jsme se jenom ve vší počestnosti opili!“\n„Tím bych si nebyla tak jistá,“ zamračila se Brownie, když se jí konečně podařilo otevřít dveře. Kdy jsi naposledy viděl Palmu a Pastu?“\n„Vstávejte,“ prořízl hlavní místnost klubu TOPLESS zvučný hlas. „Ta dnešní mládež nic nevydrží. Pár lahví Gringelfaldových slz a všichni skončí pod stolem.“\n„Myslím, že to je spíš z Ábeles absintu,“ odříhl si první zrzavý stín, známý většině lidí jako Von. „Všichni se snažili opít se co nejrychlejc, aby zapomněli, že je tady s námi… Ááá!“ Von zděšeně vyskočil a pelášil pryč.\nZ nepořádku na podlaze se vyplašeně zvedlo několik dalších zrzavých hlav. Nejméně dvě z nich začaly okamžitě zvracet.\n„Odečítám Poblilvíru sto bodů. A koukejte to uklidit!“\n„Tohle je podnik mých bratrů, můžu si tady zvracet, jak chci a kdy chci!“\n„Kde vůbec jsou ti dva?“ zamračil se Tamten.\nZ obrovské vířivky na střeše byl výborný výhled do Oblé i Oblblé ulice, čehož si všichni čtyři přítomní náležitě užívali, pokud zrovna neměli lepší zábavu.\n„Vířivka na střeše. Tohle byl ten nejlepší nápad, který jsme kdy měli,“ usmál se vytáhlý zrzavý mladík a podal ostatním vysoké sklenice se sektem. „A to máme opravdu spoustu dobrých nápadů.“\nJedna z jeho společnic se zachichotala.\n„Pořád si myslím, že trampolína by byla lepší,“ oponoval mu druhý mladík, který byl tomu prvnímu k nerozeznání podobný, protože vlivem šťastných okolností nepřišel ani jeden z nich o ucho.\n„Měl jsem kachnu se zelím, sedm piv, jednu zelenou, menu z McDonaldu, půl lahve Křížové vodky, pytlík brambůrek z Eso-baru a čtyři panáky Ábeles absintu. Myslím, že lidé dole na ulici by příliš neocenili, kdybychom tady skákali na trampolíně, Tene,“ odhalil identitu onoho druhého mladíka ten první, čímž nevyhnutelně ztotožnil i sebe.\n„Vířivka je lepší, aspoň nás každý neočumuje,“ souhlasila Palma.\n„Promiň, ale za co máš tu medaili Karbanická striptérka roku 2007?“ rozesmál se Ten.\n„Nebuď drzý na moji snoubenku!“ okřikl ho Onen.\n„Jsi opilý? To je moje snoubenka,“ ohradil se Ten a oba se hlasitě rozesmáli.\n„Stejně to není fér, tu medaili jsem měla dostat já!“ rozčilovala se naoko Pasta. „Jsem hezčí a měla jsem více nahých scén!“\n„Na té ceně je napsáno P. Patlalová, můžete si ji půjčovat,“ navrhl Onen. „A na té, co jedna z vás dostane příští rok, bude napsáno P. Vlezlá a budete si ji moct půjčovat taky!“\n„Nejsem si jistá, jestli si chci vzít tvoje příjmení,“ ohrnula nos Pasta.\n„Já si vlastně taky nejsem jistý, jestli chci svoje příjmení,“ zamyslel se Ten. „Nemůžu se rozhodnout, jestli je lepší být Ten Vlezlej nebo Ten Patlal.“\n„Když ty budeš Patlal a já budu Vlezlej, konečně si nás všichni přestanou plést!“ rozzářil se Onen.\nPalma si povzdechla a podala mu svoji sklenici. „Nalej mi radši ještě trochu.“\n„Podívejte!“ přerušila je Pasta. „Támhle jde Trumpál! Co dělá v Oblblé ulici?“\n„Co dělá v Oblblé ulici? Co vůbec dělá kdekoli? Je přece mrtvý!“ zaskočila Onomu jahoda ze šampaňského.\n„Určitě ses musela splést, Pasto,“ naklonila se Palma přes okraj vířivky. „Ale máš pravdu, že ten dědula vážně vypadá jako Trumpál. Teda až na ten plnovous.“\n„Trumpál přece má plnovous. Měl plnovous.“\n„Ale tenhle pán ne. Vypadá přesně jako Trumpál bez plnovousu! Akorát učesaný, bez brýlí, v buřince a vkusném obleku.“\n„Takže vlastně vůbec nevypadá jako Trumpál?“ ujišťoval se Ten.\n„No právě!“ vykřikla Pasta. „Trumpál umřel a dva měsíce po jeho smrti se najednou v Oblblé ulici objeví muž, který až podezřele vůbec nevypadá jako on?“\n„Teď vešel k Bordellinovi,“ informovala je Palma. „Možná to opravdu byl Trumpál.“\n„Čert ho vem,“ mávl rukou Onen. „Měli bychom vyrazit zpátky do Brajglu, ať neprošvihneme svou vlastní svatbu.“\n„První vlak do Havlíčkova Brodu jede až v 5:49. Máme posledních pár hodin…“\n„Hormono, tady jsme!“\n„Máš opravdu vlezlé přátele.“\n„Doslova a do písmene.“\n„Támhle je druhý východ. Když vyrazíme rychle, bude to vypadat, že jsme si jich nevšimli. Při troše štěstí stihneme naskočit do taxíku dřív, než…“\nHormona zavrtěla hlavou. „To nemá smysl. Už běží za námi.“\n„Ahoj Hormono, dobrý den, pane profesore!“\n„Ahoj jedenáctá nejkrásnější dívko na Garryho svatbě, dobrý den, pane profesore!“\n„Jedenáctá… cože?“ obořila se na ně Hormona. „A co má tohle znamenat?“ chytila Brownie za pramen jasně červených vlasů.\n„Promiň, ještě jsem se ti nepředstavila. Mé jméno je Cotamta Vlezlá a tohle je moje sestra Cotytu.“\n„Cotytu?“ otočila se Hormona na Cookie. „Nějaká Cotytu vyhrála časově neomezenou dovolenou na Caribbean Republico dos Cardos a teď tam dělá servírku!“\n„Shoda jmen,“ pípla Cookie.\n„Ještě jsem neviděla dva Vlezlý se stejnými jmény,“ zapochybovala Hormona.\n„Nevybavujte se, nesmíme nechat ostatní čekat,“ ukázala Brownie do haly.\n„Ostatní?“ zajímala se Hormona.\n„Garry, Von, Ten a Onen, Támhletenhle, Tamten, Tentononc, Hejty, Támhleta, Floriana Drevokocúrová, Palma, Pasta, Harpie Jojonesová, Vilemína Skrounová, Sakristie Sakramentská a Markéta Flanelová,“ vychrlila Brownie. „Nešli s námi až sem a čekají ve vstupní hale, protože se nechtěli potkat…“\n„Nějaký důvod pro takovou obskurní delegaci?“ zeptal se nezúčastněně profesor Grape.\n„Garryho a Támhletina rozlučka se svobodou!“ vykřikla radostně Brownie. „Odjezd do hotelu v 0:15, mikrobusy už čekají před halou. Příjezd do Oblé ulice v 0:45. První přípitek v 0:53. Harpie Jojonesová usne v koupelně na podlaze v 1:07. Palma a Pasta předvedou první striptýz – když nebudeme počítat to malé nedorozumění u pokladny Aeroflotu – v 1:11. Floriana začne v opilosti mluvit maďarsky v 1:49.“\n„Zní to báječně, ale dám přednost spánku v letištním hotelu 0:45 až 4:45, děkuji,“ uklonil se prkenně profesor Grape.\n„No tak, bude to zábava!“ přitiskla se k němu Hormona. „Nebuď takový suchar.“\n„Dívky do růžového mikrobusu, chlapci do modrého,“ zavelela Brownie.\n„Mazej a žádné ale… aha. Prosím, račte dovnitř, pane profesore,“ ukázala Brownie úslužně na modrou dodávku. „Nebojte, budeme tam cobydup.“\n„Cobydup?“ otřásl se Grape. „To zní jako nějaký Vlezlej. Copak jich v tom mikrobusu už není dost?“\n„Jen sedm. Osm, když počítáte Garryho,“ zauvažovala Brownie.\n„Nevím, jak dlouho jsem nespal, mám za sebou deset hodin letu a ráno potřebuji být v Polné,“ chytil se profesor Grape ještě posledního stébla. „To poslední, po čem toužím, je strávit noc s panem Pokerem.“\nBrownie se na něj široce usmála. „Kdo by čekal, že se vám dnes splní poslední přání?“\n„Dobrý den, jménem společnosti Brown&Cook Travel vás vítám na palubě našeho růžového mikrobusu. Naší příští zastávkou je Hotel Queen of Spades v Oblblé ulici s pravidelným příjezdem v 0:45. Moje jméno je Cotamta Vlezlá a budu během cesty vaší průvodkyní. V ceně cesty máte půllitrovou lahev vodky a brambůrky. Prosím, nevstávejte hned a nehrňte se za mnou. Vyčkejte mého příchodu, alkohol se dostane na všechny. Dále vás upozorňuji, že na palubě našich mikrobusů platí přísný zákaz kouření. Vzhledem k tomu, že vaši snoubenci cestují druhým vozem, věřím, že s tímto omezením nebudete mít problém. Vážené dámy, přeji vám šťastnou a ničím nerušenou cestu.“\nKdyž Brownie rozdala všem avizované nápoje a pokrmy, přisedla si k Hormoně.\nTa si povzdychla. „Nevím, jak to Australus vydrží, půl hodiny jenom s Garrym a Vlezlejma.“\n„Půl hodiny?“ vydechla Brownie. „Oni jedou na jiný večírek. Bude s nimi muset vydržet celou noc.“\n„Cože? Slíbila jsem mu…“ zoufala si Hormona. „Zabije mě!“\nBrownie na ni upřela sladký pohled. „Co bych pro tebe neudělala.“\n„Toho a Onoho podnik lehce erotického studentského striptýzu,“ přečetl teatrálně profesor Grape nápis nad dveřmi na rohu ulice, když konečně s úlevou vystoupil z dodávky.\n„Karbanický zábavní podnik roku 2007!“ řekl pyšně Ten Vlezlej, zatímco jeho bratři se rychle hrnuli dovnitř. „To nejlepší místo na pořádání rozlučky se svobodou, nemyslíte?“\nAustralus Grape chvíli mlčel, jako by přemýšlel o jiných alternativách. „Zajisté. Jen si nejsem jistý, jestli konání rozlučky se svobodou v tomto útulném zařízení ocení i dámy.“\n„To nás naštěstí nemusí zajímat,“ zašklebil se Onen Vlezlej.\n„To od vás není příliš…“ Australus Grape se zarazil a rozhlédl se. „Aha. Chcete říct, že jsou na jiném večírku, že? Hm… máte k pití i něco ostřejšího?“\n„I něco ostřejšího?“ rozesmál se Onen. „Pane profesore, spíš byste se měl zeptat, jestli máme i něco jemnějšího, protože my nabízíme nápoje ostré tak, že Hybridova pálenka je proti nim jen neškodný čajíček!“\n„Stačilo říct ano,“ zchladil ho Grape. „Dvacet hodin jsem nespal a v kapse mám nabitý revolver. Opravdu nemám náladu na žerty.“\n„Jak jste ho pronesl přes letištní kontrolu?“ podivil se Ten.\n„Dobře, blufoval jsem,“ připustil profesor Grape. „Teď mi nalijte něco k pití. Lahev absintu na účet podniku bude prozatím stačit, děkuji.“\n„Co to děláš?“ vyjekla Hormona, která zděšeně pozorovala Florianu, jak odložila posledního panáka. „Říkaly jsme sedm piv a jednu zelenou, ne sedm zelených a jedno pivo!“\n„Rozumíte jí někdo?“ rozhlédla se po ostatních Cookie.\n„Asi to znamená, že zapomněla na to jedno pivo,“ hádala Vilemína Skrounová. Jako jediná z přítomných nepila, takže seděla nervózně na okraji gauče a usrkávala pomerančový džus.\n„Nezapomněla,“ podotkla Cookie, která sice také popíjela jen džus, ale při každé nepozornosti své sestry si ho ředila vodkou.\n„Gusztustalan,“ odříhla si znechuceně Floriana. „Naozaj nemáte borovičku?“\n„V příruční lékárničce mám borovou vodu,“ nabídla Vilemína a sáhla po kabelce.\n„Myslím, že tady nepomůže ani svěcená voda,“ zauvažovala Sakristie Sakramentská a zvedla se z kožešinového koberce uprostřed pokoje. „Dojdu do baru pro Křížovou vodku. Kolik mám vzít lahví?“\n„Egy kettö három!“ vykřikla Floriana.\n„Nevyzliečem sa ani pred lekárom!“ Pasta vykoukla zpoza gauče.\nHormona se ušklíbla: „To je vidět na první pohled.“\nZa gaučem se zvedla i Palma a pokusila se rozepnout si tričko. Nakonec se jí to ale nepodařilo, protože její tričko nemělo žádné knoflíky.\n„I na druhý pohled,“ doplnila Hormona.\n„Je ale pravda, že rozlučka se svobodou bez striptýzu není žádná rozlučka se svobodou,“ ozvala se Támhleta.\n„Támhleta se začne dožadovat striptýzu ve 2:25, Palma a Pasta předvedou druhý striptýz ve 2:27, Hormona prohlásí, že když už musíme organizovat striptýz, ať seženeme nejvíc sexy muže pod sluncem, ve 2:29, hádka, kdo je nejvíc sexy muž pod sluncem 2:30 až 3:45, nejlepší organizátorka zařídí striptéra ve 3:50, příchod striptéra ve 4:05,“ představila Brownie další plán večera, který se mezitím stane spíš ránem.\n„Příchod striptéra v 9:05!“ zaburácela Brownie, když vstoupila s Garrym do hotelového pokoje. Když získala pozornost ostatních, pokračovala: „Probuzení, zorientování se v čase a prostoru, zpytování svědomí do 9:10, osobní hygiena 9:10 až 9:30, snídaně v hotelové restauraci 9:45 až 10:30, odjezd mikrobusu do Brajglu v 10:45.“\n„Už toho nech,“ zasténala Hormona a chytila se za hlavu. „Kdo to má vydržet, nechat se takhle celý den dirigovat?“\nBrownie se pousmála: „Podle toho, co jsi nám vyprávěla od 3:05 do 3:18, když ses nás snažila přesvědčit, že nejvíc sexy mužem na světě je Australus Grape, tak…“\n„Baby, netárala som v noci bársaké somariny, že nie?“ přerušila ji Floriana, která právě překonala fázi zorientování se v čase a prostoru.\n„Nehovorila som nič v maďarčine, že nie?“ ujišťovala se Floriana.\n„Nerozuměly jsme ti,“ odtušila Cookie. „Mluvilas stejně srozumitelně jako vesničani v Age of Empires.“\n„Pořád jsi vykřikovala věci jako: Amron! Mikonam! Bouwere! Timberhochwandi!“ vysvětlila Cookie. „Celou hodinu jsem na tebe křičela Wololo, abych tě změnila na Češku, ale nezabralo to. Převlek jeptišky zjevně nestačí, aby se ze mě stal kněz.“\n„Myslela som, že si pila iba džús,“ zamračila se na ni Floriana.\n„A dokonce jen ředěný,“ přikývla Cookie.\n„Co tady dělá Garry?“ vyjekla Támhleta, která se právě probrala a zvedla hlavu z křesla. „Tohle přece měla být jen dámská jízda! Jasně jsme říkaly žádní chlapi!“\n„Tak to máš asi okno,“ okřikla ji Sakristie Sakramentská.\n„Nikdy bych…“ začervenala se Támhleta. „Ani bych nedokázala vypít tolik, abych si nepamatovala, co dělám!“\n„Trvala jsi na tom, že na rozlučce se svobodou nesmí chybět striptýz,“ trvala na svém Sakristie.\n„Nikdy bych… A kdo vůbec jsi?“ zamžourala na ni nechápavě Támhleta.\n„Sakristie chce být opravdu Vlezlá a nechá si nabarvit vlasy na zrzavo ve 4:45,“ objasnila Brownie. Pak její hlas přerušil zoufalý křik z koupelny. „Zbude nám barva a obarvíme spící Harpii Jojonesovou ve 4:57.“\nHarpie Jojonesová vyběhla z koupelny a začala jim zuřivě nadávat. Floriana vyskočila, odstrčila ji a proběhla kolem ní.\n„Zaberám si kúpeľňu!“\nTámhleta obrátila pozornost na svého snoubence, který celou dobu stál beze slova vedle dveří. „Garry, jsi nějaký zamlklý!“\nBrownie mu zamávala rukou před očima, ale Garry stále nereagoval. „Myslím, že mu nedělá dobře trávit čas v pokoji plném polonahých žen. Trochu se mu odkrvil mozek. Možná bychom pod něj měly dát hadr,“ všimla si sliny pomalu tekoucí z jeho úst. „Tak rychle vstávat a oblékat, ať se nám Garry vzpamatuje!“\nZ postele v rohu pokoje se zvedla Vilemína Skrounová a protáhla se. „Dobré ráno! Dlouho jsem se tak dobře nevyspala, co vy?“\nHormona se otočila na Támhletu: „Pozvracíš jí postel ty, nebo já?“\n„Uchopíte balíček dvěma prsty, takhle… Jak to držíte, Vlezlej! Ale vy ne, tady ten Vlezlej!“\n„Já nejsem Tadyten, já jsem Tamten.“\n„Soustřeďte se, vždyť je to tak jednoduché,“ zavrčel profesor Grape. „Balíček musíte držet lehce a elegantně, ne jako když přidáváte cihlu na stavbě!“\n„Co to vlastně děláme?“ probral se Von, kterému se nějak podařilo přilepit si svoje karty na čelo.\n„Když už jsem tady,“ zaskřípal zuby Grape, „snažím se tady bandu tupých ignorantů naučit rozdávání karet na dva údery srdce. Takže ještě jednou: celé kolo musíte vždy rozdat na dva údery srdce. Bez ohledu na to, kolik hráčů sedí u stolu!“\n„Takže jsem to pochopil špatně?“ znejistěl Tentononc, který celou dobu trpělivě mlátil srdcovou dvojkou o stůl.\nGrape se zhluboka nadechl. „Jak chcete vůbec pomýšlet na boj proti Smrtikibicům, když nezvládáte něco tak základního? Rozcupují vás hned při první partii!“\n„PROČ TADY VLASTNĚ PŘEDSTÍRÁTE, ŽE NÁS UČÍTE BOJOVAT PROTI ZLU?“ probral se Garry pod stolem. „JSTE PADOUCH! ZABIL JSTE TRUMPÁLA! TEDA NEZABIL, ALE ZRADIL JSTE HO! PROSTĚ VÁS NESNÁŠÍM, TAK MI ZMIZTE ZE ŽIVOTA!“\n„Hele, ty tam, podal bys mi prosím znovu ten svícen?“ obrátil se Grape na nejbližšího Vlezlýho.\n„Já nejsem Heletytam, já jsem Hejty,“ ohradil se oslovený.\n„To je jedno,“ rezignoval Grape a rozhlédl se po nervózní společnosti u stolu. „Věnujme se kartám. Zkuste si představit, že sedíte u stolu s nějakým Smrtikibicem…“\n„TO SI NEMUSÍ PŘEDSTAVOVAT, KDYŽ HRAJÍ S VÁMI!“\n„Musíte se víc snažit,“ ignoroval Garryho Grape. „Nezvládáte rozdávat ani zleva doprava, nechci vidět, jak by to vypadalo, když byste zkoušeli rozdávat ábeles.“\n„Ábeles!“ chytil se jeho slov Onen. „Kdo si dá ještě absint?“\nOdpovědí mu byl nadšený skupinový ryk, v kterém málem zaniklo zvonění telefonu.\n„Někdo nám volá,“ všiml si po chvilce Ten a vyběhl k telefonu. „Kdo může poptávat naše služby v tuhle nekřesťanskou dobu?“\n„Myslel jsem, že o vaše služby je zájem především v nekřesťanskou dobu,“ odtušil Grape.\nTen odložil sluchátko. „Hlásí se někdo jako dobrovolník na striptýz v Queen of Spades?“\n„Já! Udělám cokoli, abych odsud mohl zmizet!“\n„Já ti nevím, Garry,“ zaváhal Ten. „Dámy trvají na tom, že nutně potřebují toho nejvíc sexy muže na světě.“\n„Takže si dokonce vyžádaly přímo mě!“ nafoukl se Garry. „Garrycomo Pokernova vyráží do akce!“ Nečekal na další pokyny a utíkal z TOPLESS do Oblblé ulice.\nGrape si spokojeně zamnul ruce. „No vida, hned je tady lepší atmosféra, nemyslíte? Kdo rozdává? Támhleten?“\n„Já nejsem Támhleten, já jsem Tadytenhle.“\nZpátky do Brajglu (už zase)\nGarrymu se málem splnil jeho sen přijet aspoň jednou v životě do Brajglu normálně, bez rizika kruté a bolestivé smrti. Bohužel ho celou cestu trápila kocovina, takže mikrobus musel kvůli jeho žaludečním obtížím čtyřikrát stavět a ve dvou případech si Garry poradil s neklidným obsahem útrob i bez zastavení.\nNaštěstí se vedle něj nacházelo volné místo, protože profesor Grape s nimi do Brajglu odmítl odcestovat. Prý by podle něj nebylo vhodné, aby se ocitl na svatbě, na kterou uprostřed zaútočí komando Smrtikibiců. To ale osazenstvo vozu v tuto chvíli ani za mák netrápilo, protože si všichni dobře uvědomovali, že je mohou potkat daleko horší věci.\n„KDE JSTE BYLI CELOU NOC?! ŘÍKALI JSTE, ŽE JEDETE JENOM NA VEČEŘI! JÁ SE Z VÁS…“ přivítala je hned po zastavení paní Vlezlá s pohrabáčem v ruce. „STYĎTE SE! JEDINÍ DVA, CO MAJÍ ROZUM, JSOU TEN A ONEN! TI MĚLI ASPOŇ DOST SLUŠNOSTI, ABY SE SEM POKUSILI PROPLÍŽIT UPROSTŘED NOCI! VY SI SEM PŘIJEDETE VE VYZDOBENÉM MIKROBUSE A JEŠTĚ ZAČNETE TROUBIT?“\n„My jsme troubili?“ podivil se Tentononc. „Myslel jsem, že jsi to byla ty.“\nVystavil Garry Poker v 23:13\nPo minulé malinko slabší kapitole zase pořádná pecka. Retrospektivní pohled, prolínající se se současností stejným způsobem, jako by to dělaly vzpomínky po podobně strávené noci :-) Grape, přinucen trávit čas v tak vybrané společnosti :-) Ten a Onen a Palma s Pastou, největší pařmeni série, kteří z rozlučky vyvázli de facto nejlíp a ještě měli tu slušnost se pokusit připlížit uprostřed noci... Naprostá topovka.\nA jako třešnička na dortu: "Grape nechtěl být na svatbě, na kterou uprostřed noci zaútočí komando smrtikibiců, ale to ostatní netrápilo" :-D :-D :-D\n26. května 2019 12:41\na to chudák Grape na té svatbě asi bude muset být, jen ještě neví, na které straně... :D\n24. června 2019 0:09\nAndrea Krejzová řekl(a)...\nJá tak žeru rodinu Vlezlých. Vždycky, když se objeví nějaké jejich křestní jméno, musím se smát :-D.\n24. července 2019 12:16


Dvoulůžková postel z lamina v netradičním dezénu dub lefkas s povrchem imitujícím strukturu dřeva. Postel dodáváme vč. laťového roštu, bez matrace. Matraci objednáte viz související produkty. Dodáváme v demontu. Rozměry: - šířka 189 cm - délka 207 cm - výška 100 cm - výška pelesti 40 cm - prostor pro matraci 180x200 cm Vybírejte další prvky ze sektorové sestavy Montana (viz související produkty).\nTempo Kondela 4330 Nábytek za kačku


Jméno Xuan Quyen Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Xuan Quyen má 0 lidí.\nJméno Xuan Quyen je složeno z více jmen. Jméno Xuan nosí 4 obyvatelé ČR. Jméno Quyen nosí 4 obyvatelé ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Xuan Quyen Ostatní diskuze:


Nornik Cz Erotická Masáž Praha\n11.05.2016 nornik cz erotická masáž praha\tTantra masáž\t0 comments\nerotická inzerce - inzeráty S/M - seznámení. Erotické masáže Erotické masáže - Seznamka 69 RELAXAČNÍ ERO MASÁŽ RELAXAČNÍ ERO MASÁŽ - Seznamka 69 SEX CHRUDIM SEX CHRUDIM jsem oslovena Andrejem ze chezfranck.eu na placenou chezfranck.eu❗ chezfranck.eu současně adminuje diskuzní fórum Norník. net. Norníkův průvodce po erotice je zavedené a vyhledávané diskusní fórum pro všechny, kteří hledají necenzurované informace o erotice, zejména pak o privátech a celé ČR a o zkušenostech s dívkami v Ověřené kontakty z katalogu firem chezfranck.eu Lesbishow. Region: Praha 2. Rubrika: Erotické masáže. Lesbishow Ahoj jmenuji se Naomi jsem 19 letá exotická chezfranck.eu tě k sobě na erotickou masáž na kterou jen tak nezapomeneš, erotickou masáž dělám ne jen rukama, ale celým svým tělem je to moje specialita mám ráda vzájemné doteky. Telefon:\nErotická masáž vol. 1 Nejlepší erotické a nuru masáže Praha-Luxury 1 23, 24, úterý kvě , Masaze -VYCHODNI CECHY! 9 pondělí dub , Tantra,erot.a body to body masáže od slečen s větším poprsím. 1 pondělí dub , Masáže Katka. 2 pondělí dub , Nema nekdo zkusenost se. Ještě mám zkušenost právě z Ráje- s Ivetou-nic moc, taková nevýrazná, za ty peníze to chezfranck.eu se mi líbilo asi nejvíc: Dita v Ráji masáží, hezká, milá, Janička v Ráji masáží, blond a pěkná postavička a 4ručka Sunny a Petra v Nebeských masážích,Petra má krásný prsa..a 4 ruce mě fakt dostali v Ráji to ale stojí pálku. Region: Praha. Rubrika: Erotické masáže. Relaxačně-erotická masáž Jsem Nina, ti letá živočišná blondýnka nabízející erotickou dráždivou masáž zakončenou ručním vyvrcholením nebo prsy. Chceš být hýčkaný nahou masérkou? Erotická masáž je naplněná vzrušením, smyslností a sexualitou. Při svíčkách a relaxační.\nNornik cz erotická masáž praha -\nMasíruji nahá, používám nahřátý olej. Vzrušení z pozorování její nádherné postavy a jejích rukou, laskajících samu sebe, bude uspokojeno v průběhu intimní masáže. Na SMS a skrytá čísla nereaguji. Whoever tries does not want to. Veškeré techniky této mas. Jsi unavený po práci a potřebuješ si odpočinout, zažít něco nevšedního, nebo máš své tajné choutky, které si chceš splnit?\nCeske lesby nahatý holky


Byla objevena tajná chodba v klášteře Milevsko - ČeskoAktuálně.cz\nDomů Zprávy z domova Byla objevena tajná chodba v klášteře Milevsko\nByla objevena tajná chodba v klášteře Milevsko\nRadio Prague International uvádí, že archeologové našli tajnou chodbu a vytvořili trojrozměrné skenování premonstrátského kláštera ve městě Milevsko.\n“Protlačili jsme se chodbou se speleology a nakonec jsme našli jakýsi rozšířený prostor,” řekl výzkumník Jiři Šindelář. “Když dáme dohromady všechna fakta, jediným vysvětlením je, že se jedná o chodbu s trezorem.” Klášter, který byl poprvé postaven ve 12. století, byl vypálen na počátku 15. století během husitských válek.\nTradice ukazuje, že opat kláštera před útokem na Přibĕnický hrad skryl své cennosti, ale po dobytí hradu zmizely i věci. Vědci naznačují, že některé z těchto položek mohou být skryté v troskách naplněné tajné chodbě. Dřevo v chodbě je datováno do patnáctého století. Archeologové také našli průchod se schodištěm ve zdech přežívajících dvanáctého století, výklenek s jeho originální výzdobou a iluzorní malby gotických oken. Chcete-li si přečíst o kostře válečníka, který je již dlouho v centru konfliktů o národní identitu Československa, přejděte na „Muž na Pražském hradě“.