COM MUNIO. krása. dušičkových dnů. 4/08 Starokatolická církev v ČR - PDF\nCOM MUNIO. krása. dušičkových dnů. 4/08 Starokatolická církev v ČR\nDownload "COM MUNIO. krása. dušičkových dnů. 4/08 Starokatolická církev v ČR"\n1 COM MUNIO krása dušičkových dnů 4/08 Starokatolická církev v ČR\n2 slovo na cestu Milé sestry a milí bratři, POMÍJIVOST to je téma, které přináší podzim, téma dušičkové i téma pro poslední týdny liturgického roku. Ano, jen těžko se smiřujeme s tím, když to, na co jsme si zvykli, co jsme důvěrně znali a měli rádi, pomíjí. Ať se už jedná o krajinu našeho dětství, která se změnila lidskými zásahy do jejího původního rázu či zubem času, lidská přátelství a lidské lásky, nebo třeba jen náš oblíbený televizní či rozhlasový pořad. Stejně nezadržitelně pomíjí i sama lidská existence. Naše životy spějí od narození k smrti. My lidé pomíjíme, ale svět trvá dál. Není to vůbec příjemná myšlenka, že všechno, co vytváří naši časnou skutečnost a umožňuje nám každodenní orientaci, je nakonec stejně pomíjivé jako veškerý život sám, v čase, který nelze zastavit a který jakoby všechno stvořené unášel odněkud někam, stále dál. Dokud se mne nikdo neptá, vím, co je čas. Kdybych to ale chtěl tázajícímu vysvětlit, nevím. píše sv. Augustin ve Vyznáních. Náš Spasitel, který přišel na svět, když se naplnil čas, a který přijde znovu, až se čas dovrší, často říkal: Až nastane ta či ona situace, vzpomeňte si, že jsem vám to řekl... Jeho slovo, mluvící do různých situací našeho života, nás probouzí, nenechává nás usnout ve svém žití, nedovoluje nám nechat se jen tak samovolně unášet proudem času. Učí nás rozvažovat a vykupovat nám darovaný čas, abychom nežili v klamném zdání, že čas je něco, co je nám stále k dispozici, a že jsme to jen my, kdo rozhoduje o jeho využití. Celé stvoření spěje k svému završení, lidské dějiny mají svůj cíl a vymezený čas. Jejich cílem není zánik, ale kvalitativní proměna. Nové nebe a nová země na místě toho všeho starého, co se rozplynulo v nicotu. Ale to nejvlastnější nové je obnovený Jeruzalém, který sestupuje z nebe jako nevěsta ozdobená pro svého ženicha. Symbol církve zářící radostí z plného spojení s Kristem. A to, co skoro jako hollywoodský scénář líčí Apokalypsa, to se připravuje už nyní v našem pozemském, všedním životě, aby tomu Bůh dal jednou definitivní podobu. Křesťanství se za dvě tisíciletí zabydlelo, etablovalo v tomto čase a v tomto světě. Biblická čtení, která slyšíme v závěru liturgického roku, nás z této zabydlenosti chtějí vytrhnout. Církev je Boží lid putující dějinami, je stále v pohybu a nemá zde trvalý domov. Dynamiku jí dává zvěst o Kristu, který přichází. Tam, kde se o druhém příchodu taktně mlčí, zmocní se této pravdy sekty. Vzhledem k přicházejícímu Kristu a jeho království se církev ukazuje ne tolik jako instituce s určitým učením, ale jako hlouček těch, kdo očekávají Kristův příchod - událost, která přichází. Bude to nesmírná radost a štěstí. Konec lidské slabosti, kterou právě ten, kdo chce Bohu sloužit, na sobě stále bolestně poznává. Konec nemohoucnosti Božího slova, které se ve světě hlásá s takovou lidskou slabostí, konec všeho nepokoje, konec všeho, 2 slovo na cestu\n3 obsah čím se lidstvo trápí. Konec všech nejistot. Konec toho, že dobro je ve světě tak slabé a často se zdá, že zlo je silnější. A dovršení všeho, co bylo vytvořeno z lásky, definitivní sláva toho, co bylo protrpěno, co prošlo zkouškami a s pomocí Boží obstálo. Končíme další církevní rok a chystáme se vstoupit do nového. S radostí, že jak ten uplynulý, tak i ten příští se pro nás může stát časem Boží blízkosti, v níž se nemusíme cítit malí a slabí ani pomíjející. Přeji Vám požehnaný podzim a Boží blízkost v každý den Vašeho života. Váš slovo na cestu... 2 krása dušičkových dnů... 4 maria ve starokatolictví... 5 homilie na svátek sv. václava... 7 sv. václav ve starokatolických farnostech... 9 svatovavřinecká pouť dějiny staré církve répondez s il vous plaît...16 zprávičky...18 COMMUNIO vydává Starokatolická církev v ČR, Na Bateriích 27, Praha 6, Vyšlo tel./fax Za toto číslo zodpovídá redakční rada. Děkujeme za příspěvek na papír a tisk. Foto na titulní straně: Archiv 3 obsah\n4 krása dušičkových dnů Už sám název Dušičky zní podivně. Výraz památka zesnulých a pak Slavnost všech svatých to je už o něco lepší. Faktem však je, že obojí je spojeno s atmosférou podzimu, tmy, plískanic, hřbitovů, náhrobních lampiček a studených kostelů. Zkrátka je to cokoliv, ale rozhodně to nevypadá jako příliš skvělá marketingová nabídka. Jsme prostě už zvyklí, že když jde o křesťanství, měli bychom se v jeho propagaci podobat cestovním kancelářím, moře trochu přibarvit do modra, víno do červena a obsluha to budou jistě samé krásné dívky. Takhle představujeme víru a nebe a další část naší nabídky. A hle. Lidé se chovají jinak. Dušičky žijí, se vší svou pochmurností, melancholií, květinami z umělé hmoty a svícínky, které určitě někdo z hrobu brzo ukradne. Musíme prostě přijmout jako fakt, že k životu, pokud ho chceme nahlížet pravdivě, patří i temno, neštěstí, smutek nebo přinejmenším melancholie. Nejen zlatá, ale také fialová a černá barva liturgických rouch. Nejen mejdany, ale také pohřby. Nejen veselohry, ale také tragédie. Ale vezměme to, jak to je. Kdyby byl náš svět jenom dějištěm jedné velké párty, nebylo by nakonec víry třeba, protože by všechno bylo v pohodě. A ono není. Sám jsem měl dušičky vždycky rád. Hřbitov s mnoha světélky, starý a studený kostel s onou těžko napodobitelnou vůní plísně a kadidla, fialový ornát, zachmuření lidé zachumlaní do kabátů. Bylo to poněkud temné, ale vyzařovala z toho jakási opravdovost. Asi je to tím, že lidé prožívají především průšvihy jako cosi pravdivého. Pokud mají radost, pořád se bojí, že je dočasná. Pokud je potká pohroma, vědí, že už je tak zle, že hůř už hned tak nebude. To je vlastně úlevné zjištění. Během let jsem měl různé pochybnosti o různých článcích víry, pokud se tomu dá říkat články, prostě o tom, čemu mám věřit, abych byl ještě in. Faktem je, že ze všeho nejvíc mi přišlo pravděpodobné, že duše lidská je nesmrtelná. Jak to vypadá po smrti, nikdo neví, protože zemřelí nemají y. To však nevadí, protože všichni dostaneme šanci si to ověřit na vlastní kůži. První dva listopadové dny jsou možná tak působivé právě proto, že připomínají svět, ve kterém žijeme. Všude dost temna, kam se podíváte, nějaký hrob. Ale zase na druhou stranu každou chvíli někdo někde zapálí nějaké světlo. Bez ohledu na to, že se krade, že vítr a déšť ho uhasí, beze strachu z toho, že i nás čeká podobný osud. Proměníme se v těžko čitelný nápis na nějaké nevkusné náhrobní desce. Ale co na tom. Kdybychom měli nějak shrnout křesťanskou naději ve vzkříšení, tak třeba větou: No co, všichni umřeli a taky to nějak přežili. Takže hezký listopad všem přeji. ý Jan Jandourek 4 zamyšlení\n5 učinil se mnou veliké věci - maria ve starokatolictví Třicet pět starokatolických teoložek a teologů se shromáždilo ve dnech srpna 2008 ve školícím středisku kláštera Srdce Ježíšova v Neustadt/Weinstrasse na 40. mezinárodní starokatolické teologické konferenci. Tato konference se poprvé zabývala tématem místa, které zaujímá Maria v životě starokatolické církve. Konference nejprve vyslechla referáty k historii mariánské zbožnosti (Prof. Günter Esser, Bonn) a ke starokatolickému postoji k mariologii, který byl vyjadřován především v reakci na ultramontanismem podporovanou mariánskou úctu, ale později i v rámci bilaterálních teologických dialogů (Prof. Angela Berlis, Utrecht). Následně byla konference prostřednictvím zpráv z jednotlivých zemí informována o praxi mariánské zbožnosti v církvích Utrechtské unie (farář Wietse van der Velde za Nizozemí; vikářka Henriette Crüwell za Německo; Prof. Urs von Arx za Švýcarsko; farář Dr. Jerzy Bajorek za Polsko; diákon Petr Jan Vinš za Českou republiku). Anglikánský teolog Fr. Thomas Seville CR následně podal přehled o postavení Marie v dějinách Anglické církve a v rámci jejích jednotlivých proudů. Na základě referátů a intenzivních rozhovorů v plénu i pracovních skupinách vydává teologická konference následující Prohlášení k postavení Marie v božím spásném díle a k otázce starokatolické mariánské zbožnosti: 1. Dle biblického svědectví (ev. podle Lukáše) je Maria Bohem vyvolená, aby přivedla na svět Syna Božího, a ve svobodě lásky k Bohu se otevřela působení Ducha svatého. Z toho důvodu vidí Mezinárodní starokatolická teologická konference jakékoli vyjádření o Marii primárně zdůvodněné mysteriem vtělení Boha v Ježíši Kristu, inkarnaci božího Slova, a situované v něm. Slovo Boží zrozené z Otce přede všemi věky, jednoho bytí s Otcem se stalo tělem z Ducha svatého a Panny Marie a stalo se člověkem (Nicejsko- -konstantinopolské vyznání víry). Jako matka toho, který přijal celou lidskou přirozenost, je Maria oslavována jako Bohorodička (theotokos ekumenický koncil v Efezu). Tato vyznání byla vždy zachována v bohoslužebné praxi starokatolických církví, například v krédu, jakož i v commemoratio v rámci eucharistické modlitby, v níž je Maria jmenována jako první ze svatých. 2. Namísto jisté zdrženlivosti minulosti, kterou lze vysvětlit odmítnutím ultramontánních forem zbožnosti 19. století, se jeví v současných liturgických knihách větší otevřenost pro texty zmiňující 5 prohlášení\n6 Ukazuje se tak jasnější souznění se slovy Magnificat: budou mne blahoslavit všechna pokolení. Přitom je však pečlivě zachováván takový charakter oslavy Marie, který je doxologický a obrácený k Bohu a Kristu. Praxe v jednotlivých starokatolických církvích je ovšem rozdílná, v závislosti na dějinném kontextu, jak se ukazuje zejména v Polsku. Konference přitom konstatuje, že liturgie, teologická reflexe a praktické formy úcty si navzájem ne vždy odpovídají. a chválící Marii. Mariina cesta víry je rovněž ve větší míře velebena v písních a modlitbách (jako typos Církve; obraz našeho budoucího naplnění v Bohu; vzor věřících, v němž vítězí postava Krista; sestra v utrpení; další poetické obrazy). Rovněž role Marie coby přímluvkyně, která přichází ke slovu v nepřímé (orace, preface) i v přímé (Kristovská litanie či litanie ke všem svatým, Ave Maria) formě, se nově stává viditelnou. Kromě toho se rozšiřuje přítomnost mariánských soch a obrazů ve starokatolických bohoslužebných prostorách. 3. Ve vztahu k oběma mariánským dogmatům z let 1854 a 1950 se dosud starokatolická teologie vyjadřovala odmítavě. V Utrechtském prohlášení z roku 1889 je uvedeno: Odmítáme také prohlášení Pia IX. z roku 1854 o neposkvrněném početí Mariině jako nezaložené na Písmu svatém a tradici prvních staletí.. Podobně se vyjádřila k oběma dogmatům Mezinárodní biskupská konference Utrechtské unie (1950) a Smíšená pravoslavně-starokatolická komise pro dialog (1977). Na základě konstatované otevřenosti pro postavu Marie a v kontextu bilaterálních ekumenických dialogů se jeví, že není vyloučené nové zvážení těchto odmítnutí v případě jejich nové závazné římskokatolické interpretace. Neustadt/Weinstrasse 29. srpna 2008 ý překlad Petr Jan Vinš ý Ilustrace: Archiv 6 prohlašení\n7 homilie na svátek sv. václava Sestry a bratři, my starokatolíci se hlásíme k odkazu českých kališníků a ti vždy uctívali svatého Václava, knížete České země. Mistr Jan Hus nazýval Václava mučedníkem patronem, vyzýval k častému zpěvu jeho písně a slavil s velkou úctou jeho svátek. Svatováclavský chorál zněl r při vyhlášení kompaktát, kdy se dohodli kališníci s katolíky, a nechyběl ani při korunovaci husitského krále Jiříka z Poděbrad. Obraz sv. Václava zdobil pečeť konzistoře pod obojí. A na oltáři ve Vlněvsi z počátku 16. století je vyobrazen sv. Vojtěch sloužící mši svatou a přisluhují mu Jan Hus a sv. Václav. 7 homilie Čím může, sestry a bratři, oslovit tento kníže žijící před 1100 lety, zavražděný vlastním bratrem Boleslavem, dnešní český národ, nás české křesťany 21. století? 1. Václav byl vychován svojí babičkou Ludmilou po smrti svého otce Vratislava. Pod jejím vlivem a vlivem výchovy kněží si Václav uvědomil obrovský význam vzdělanosti pro člověka. Že být vzdělaný znamená vytvářet si vlastní úsudky, umět správně hodnotit události. Stává se dnes velmi častým jevem, že lidé jen papouškují informace (naučené ve škole nebo které slyší v televizi), ale nejsou schopni svého osobitého myšlení. Zvláště ta generace, která k tomu nebyla celá desetiletí vedena a ani si k tomu někdy neudělá potřebný čas. 2. Václav je každému českému křesťanu vzorem v náboženské vzdělanosti. Ne nadarmo hledal možnost setkávání se vzdělanými knězi, rozjímal evangelium a v něm hledal odpovědi na problémy svého života. Výsledkem jeho vzdělanosti však nebyla pýcha ale pokorné následování věčné Moudrosti. 3. Václav se tak stal mužem víry. Víra je naprosté spolehnutí se na Boha za všech okolností života. Je to plné odevzdání se příteli Ježíši Kristu. Tato víra pak přináší jistotu a radost, že jsme milované Boží děti. I tato vyrovnanost a vnitřní klid mnohým lidem dnes chybí, protože jim chybí pravá víra a upínají svá srdce na věci nepodstatné.\n8 4. Kníže Václav si byl dále vědom významu jednoty národa. Každý poctivý Čech si dnes musí položit otázku, co konkrétně může sjednotit náš neuvěřitelně rozhádaný český národ. Vždyť lidé se nedokážou dohodnout ani v tak malém společenství jako je rodina, o čemž svědčí zveřejněné statistické údaje, že loni bylo uzavřeno 21 tisíc sňatků, ale zároveň se rozvedlo 18 tisíc manželství. A je-li rodina v krizi, je v krizi celý národ. Kvalita národa se totiž pozná podle soudržnosti a pevnosti rodiny. Samozřejmě, nelze uniformovat lidské myšlení, pluralita názorů musí být, ale je zcela nutná jednota v základních hodnotách. A my křesťané jsme hluboce přesvědčeni (alespoň doufám), že sjednotit naše rodiny a národ není schopná jediná televizní anténa na střeše, ale Ježíšovo evangelium. 5. Kníže Václav se vzdal vlády meče a přijal za vlastní Boží přikázání Nezabiješ. Snažil se nastolit vládu ducha. Sestry a bratři, kníže sv. Václav byl náš první a poslední panovník, který se nabídl, že bude sám riskovat život místo svých lidí. Rozhodl se sám bojovat s Radslavem Zlickým, aby nemusel bojovat a trpět jeho lid, aby byl ušetřen války. Jaký rozdíl proti jiným našim panovníkům, kteří před hrozbou války utekli za hranice, za války byli v teple a pak dělali hrdiny. 6. V českém národě je odedávna odpor určitých lidí proti vládě ducha, proti tomu, když se někdo snaží vést lidi v Božím Duchu, v duchu evangelia. A bylo tomu tak již v době Václavově. Musíme si uvědomit, že my Češi nejsme jen národem sv. Václava, ale že jsme také národem toho kněze, který mu přikopl dveře, aby se nedostal do kostela, kde hledal Václav útočiště před pronásledovateli. I proto musel Václav zemřít. Zakončil bych dnešní zamyšlení o sv. Václavovi citátem českého spisovatele Jana Čepa z r. 1954, který napsal v době hluboké komunistické totality. Ale jeho slova se hodí i pro dnešní dobu konzumismu: Mám pevně za to, že v této těžké chvíli, kdy ve světě vládne utrpení a bída, lži a bezpráví, ve chvíli, kdy Václavova země je tak hluboce ponořena do temnot úzkosti a strachu, mám pevně za to, že v této přetěžké chvíli nám stojí nablízku ten, jehož neustávala vzývat pokolení našich předků. Kéž věrný náš bratr Václav, který odrazil ránu svého bratra, ale nevrátil ji, kéž se přimluví u Boha, aby jeho lid byl zbaven okovů nenávisti a nesvornosti. Kéž uvede znovu svůj český lid v bratrské společenství svobodných národů. Kéž se tak stane. ý Alois Sassmann, farář v Táboře ý Ilustrační foto: Archiv 8 homilie\n9 svatý václav ve starokatolických farnostech Už je to hodně dávno, kdy se na území Čech a Moravy rozprostíraly nekonečné hvozdy a nejrozšířenějším obyvatelstvem byla zvířena, která se v poklidu proháněla nikým nerušenou přírodou. Lidé žili jen na vyklučených ostrůvcích podél životodárných řek, kde si stavěli svá sídla. A na těchto ostrůvcích se započal příběh národa, jehož patronem je sv. Václav. Obyvatelé nebyli původně křesťany, ale velmi brzo se dostali do kontaktu se sousedními, již křesťanskými kmeny, od kterých se dozvěděli o radostné zvěsti o zmrtvýchvstalém Kristu, a kteří svou víru stvrzovali křtem. Víme, že v roce 845 bylo pokřtěno 14 českých knížat a na našem území probíhala misie německých misionářů, když kníže Rostislav pozval na Velkou Moravu věrozvěsty z Řecka a křesťanskou zvěst přišli hlásat bratři Konstantin a Metoděj. Snad právě z Metodějových rukou přijal křest český kníže Bořivoj, který byl dědem knížete Václava, jenž se stal patronem českých zemí. O sv. Václavovi se říká, že byl více knězem 9 svatí nežli knížetem. Je-li faktem, že staročeské slovo kniez značilo jak knížete, tak kněze, sv. Václav dělal jen to, co mu z titulu jeho funkce přináleželo starat se a hlavně jít příkladem v duchovní oblasti národa. Z toho vyplývá, že národ, který má za patrona sv. Václava, je národem, který slouží a poslouchá Pána Boha. Využijme příležitosti tohoto svátku a udělejme si malý výlet po zemích Koruny české a podívejme se, jak v tento den Boha chválí čeští a moravští starokatolíci v některých farnostech. Nejprve se pojďme podívat do hlavního města České republiky Prahy. Zdejší farnost se k významnějším svátkům schází v katedrálním chrámu sv. Vavřince. Ani na svátek sv. Václava tomu nebylo jinak a v zcela zaplněném kostele se lidé modlili a chválili Pána. Při této slavné bohoslužbě byli pokřtění dva malí chlapci a poprvé se účastnil bohoslužby v Čechách nový kněz farní obce pro věřící anglického jazyka v Praze Rev. Ricky Yates a jeho manželka Sybille. A na závěr nesmíme zapomenout na svatováclavský chorál, který nezněl jenom v Praze, ale asi v úplně každém kostele. Nyní Prahu opustíme a vydáme se na sever do Jizerských hor, do města Jablonec nad Nisou. Zde stojí nádherný secesní kostel, kde se sešlo téměř dvacet lidí na pravidelnou nedělní bohoslužbu. Ta se nesla oproti běžným nedělím ve svátečnější náladě a farář Karel Koláček v kázání nejprve pro osvětlení vzpomenul život sv. Václava,\n10 a pak srovnával z pohledu křesťanství dobu sv. Václava s tou dnešní. Významný den to jistě byl také pro farářovu dcerku Magdalenku, která poprvé ministrovala. Po bohoslužbě se farníci sešli do farní místnosti, aby při kávě a koláčích diskutovali o bratrovraždách, uctívání ostatků a vystavování lebek, o politicích a jejich postojích a o moci či bezmoci státotvornosti křesťanství v dnešním českém státu. Stejně tak město Varnsdorf žilo sv. Václavem a starokatoličtí křesťané se zamýšleli nad tím, čím oslovuje sv. Václav dnešní lidi, veřejný život a politiku. Opustíme-li severní Čechy a přesuneme se na jih Čech, můžeme navštívit farnost Strakonice. Zde bohužel místní kněz Aleš Svoboda byl hospitalizován v nemocnici, takže se nemohla slavit mše. Ale farníci uspořádali pouť a čas využili k návštěvě příbuzných. Tábor je další místo, které navštívíme. Zde měli faráře zdravého, a proto mohli při mši zpívat staré písně z graduálu a svatováclavský chorál. Děti na památku dnešního svátku dostaly obrázky s biblickými motivy a textem Vládcové lidí, když se tedy těšíte z trůnů a žezel, ctěte moudrost, abyste kralovali navěky. Nedaleký Pelhřimov a Pacov se též inspirovaly starými časy a při liturgii se používaly texty ze staroslovanského misálu. Jihlava je město, které leží na pomezí Čech a Moravy na Vysočině, a věřící se i tuto neděli shromáždili kolem Božího Slova a Stolu, jak prozradil jihlavský farář Martin Čapka. Dále o této bohoslužbě řekl: Tématem této neděle byl kříž, kříž života, který neseme. Jak krásná je však jistota, že tehdy, když začíná být velmi těžký, je zde Někdo, kdo nám jej pomůže nést. Po vzoru sv. Václava se učíme důvěřovat Bohu, že nás nenechá padnout a že žádná tma není tak temná, aby ji světlo Boží lásky neprosvítilo. A na závěr, stejně jako ve většině farnostech, zněl kostelem svatováclavský chorál. Nyní se však už přesuneme dál na východ, takřka do středu Moravy, která je trochu jiná než Čechy. O tom, jak to chodí na Moravě a ve zlínské farnosti, nám poví moravský patriot a zlínský farář Pavel B. Stránský: Svatého Václava jsme neslavili nikterak okázale, neboť jsme Moravané a v moravské církevní provincii to není zas až taková slavnost. - Rozumíte tomu správně - jsme tak trochu šovinisti a nacionalisti a slavíme s pompou Cyrilka s Metúdkem. :-) Takže ze Zlína: sv. Václav ano, ale nijak okázale. Jedině, že byste [otec Pavel nejspíše míní české věřící a to zřejmě nejlépe z Práglu] dojednali s kardinálem jeho lebku pro Zlín. Když se to nepovede, tak naše hrobka má lebek dostatek, akorát je moc nevystavujeme - takže když o tom tak přemýšlím, tak k nám není třeba ani se svatováclavskou zajíždět. V Šumperku byli k Čechům přívětivější a zanotovali píseň V zemi věrných Čechů, i když farář Pavel Cepek uznává, že je to pěkný protimluv. Svatováclavskému chorálu, který se zpíval na konci slavnostní bohoslužby, patřičně dodal na vznešenosti 10 svatí\n11 zvuk 600 watového zesilovače tamějšího keybordu, který se znovu po čtrnácti dnech rozezvučel, neboť se z porodnice a nemocnice vrátil ředitel kůru, varhanice a paní farářová v jedné osobě. Po mši byl, jako pravidelně, čas na kafe po mši a kus řeči. A kdyby někoho náhodou nerozehřál onen 600 watový zesilovač, může každý pátek navštívit farní saunu, která se od října začíná roztápět. V Brně se místo starokatolické bohoslužby konala bohoslužba ekumenická, kde sv. Václava mimoděk zmínila v kázání farářka Církve československé husitské. Posledním místem, kam zajedeme na návštěvu, je Český Těšín ve Slezsku, kde byl ten den na návštěvě biskup Dušan Hejbal, který celebroval eucharistickou slavnost a v kázání mluvil o sv. Václavovi a aktuálnosti jeho příkladu v našem životě. Jelikož v kapli Rogera z Taizé bylo de facto více dětí než dospělých, biskup žertoval, že průměrný věk farnosti je dětský. Během mše biskup Dušan posvětil obraz, na kterém Kristus objímá bratra Rogera kolem ramen. Návštěvou Českého Těšína jsme skončili náš výlet po zemi svatého Václava a podívali jsme se na to, jak byl jeho svátek slaven v některých starokatolických farnostech. Viděli jsme, že v naší otčině jsou stále křesťané, kteří touží žít s Kristem a jsou hrdi na své křesťanské předky a panovníky. ý na základě informací od starokatolických kněží zpracoval Martin Hlouch ý Foto: Archiv 11 svatí\n12 svatovavřinecká pouť v katedrálním V rané církvi se křesťané často scházeli k bohoslužbám na hroby mučedníků. Později se na těchto místech stavěly chrámy, nebo se ostatky mučedníků a svatých dávaly do oltáře či do země pod něj. Křesťané začali tento zvyk provozovat z toho důvodu, že mučedníci, kteří obětovali svůj život pro Krista, prokázali příkladnou víru a důvěru v Ježíše. Křesťané si těchto lidí velmi vážili a chtěli oslavovat Boha spolu s nimi. A jelikož už s nimi nemohli být fyzicky, tak alespoň toužili být blízko tomu, co po nich tady na zemi zůstalo. I náš katedrální chrám má své zasvěcení - sv. Vavřinci. Mladému jáhnovi, který byl papežem Sixtem II. přijat mezi sedm římských jáhnů. Jednou z jeho povinností bylo starat se o chudé a nemocné. Těm rozdal za krutého pronásledování peníze. Když se římský císař chtěl obohatit na úkor církve, přivedl jáhen Vavřinec před císaře chudé a řekl: Zde je naše věčné bohatství, které vždycky vynáší. Touto svou, dle císaře, troufalostí si vysloužil mučení, smrt a vstup do Božího království z rozžhaveného roštu. Takovýto světec, jenž svůj život naplnil pomocí bližním, kterou chápal jako největší bohatství, by měl být právem patronem katedrálního chrámu a vzorem pro nás v tom, že skutky milosrdenství jsou oním pokladem, který ukládáme v nebesích. Proto v den svátku sv. Vavřince (10. srpna) se v Praze na Petříně slavilo druhé Vavřincovo narození - narození pro Boží království. Takováto slavnosti - pouti patří veselí, zábava, tanec, ale hlavně bohoslužba. A letos se svatovavřinecká pouť skutečně odehrávala v tomto duchu. Sice nebyly kolotoče a střelnice, jak bychom čekali, když slyšíme slovo pouť, ale pro děti byl připraven pestrý program. A večer po eucharistické slavnosti hudební koncerty. Program pouti začal přesně v pravé poledne průvodem kejklířů, kteří chodili na chůdách, žonglovali a vesele zpívali. Děti, které tato neobvyklá událost zaujala, se pak s nadšením vrhli do různých her a malování křídou na chodník před kostelem. Vrcholem dětského programu bylo loutkové divadlo divadelní společnosti Studna, ve kterém shlédli pohádku o princi Jaromilovi. Po té pak přišel vrchol celé pouti - eucharistická slavnost, při které bylo několik lidí křtěno a biřmováno. Jako perličku, o které bychom se 12 pouť\n13 chrámu sv. vavřince měli zmínit, byl žalm, který dle svého zvyku biskup Dušan zpívá a doprovází se na kytaru. Při poutní bohoslužbě však k sobě biskup Dušan přibral ještě jednoho kytaristu a dívku, která hrála na dudy. Dudy v kostele byly jistě pro většinu lidí něčím nevšedním a budou si to ještě dlouho pamatovat a možná jednou vykládat svým vnoučatům a pravnoučatům. Následný večer na Petříně byl podbarvován hudbou a zpěvem. Pražská farnice Katka Ráchel Benešová si připravila recitál písní z třicátých let a na klavír ji doprovázel pražský varhaník Vojta Starý. Jako další vystoupila kapela Zkřoví Band, která také po celý den zpívala repovanou hitovku o sv. Vavřincovi. I když koncert Zkřoví Band byl inzerován jako poslední bod programu, objevilo se překvapení v podobě několika bulharských věřících, kteří též svou troškou přispěli do kulturního mlýna a zazpívali několik písní, jež bychom zařadili do klasického big-beatového undergroundu. Co říct ještě na závěr? Snad jen to, že ti, kterým se nechtělo šlapat petřínský kopec, udělali velkou chybu a napravit to mohou příští rok, kdy se určitě bude konat nejméně takto výpravná pouť. ý Martin Hlouch ý Foto: Archiv 13 pouť\n14 dějiny staré církve 5. díl: boj o pravou víru Minulý díl našeho seriálu o dějinách církve nás seznámil s nejvýznamnějšími teologickými osobnostmi křesťanského starověku a zmínili jsme i nebezpečí raného křesťanství v podobě různých bludných směrů. Protože není možné věnovat se každému zvlášť, povíme si dnes podrobněji o arianismu. Arianismus popírá božství Ježíše Krista a byl asi nejvýznamnější křesťanskou herezí v prvním století a své příznivce si nachází i dnes. Arianismus dostal své jméno podle alexandrijského kněze Areia, který žil nejspíše v letech Byl to velmi dobrý a přesvědčivý kazatel, tvrdý asketa se sklony k fanatismu. Pro to vše byl mezi lidovými vrstvami velmi oblíben a jeho učení se těšilo oblibě nejen v Alexandrii. Dalo by se shrnout asi takto: Ježíš Kristus je zcela oddělený od Boha Otce, přičemž je jiné podstaty než Otec a tudíž není věčný, ale stvořený v čase a v ničem podobný Bohu. Na druhé straně však nemůže být Ježíš srovnáván s lidmi, protože je nejdokonalejším stvořením. Díky své dokonalosti může být Ježíš nazýván polobohem a díky tomu, že se dokázal téměř dokonale sžít s Božím plánem spasení, ho Bůh přijal za svého a my ho tak můžeme nazývat Synem Božím. Charakteristickým výrokem ariánů bylo tvrzení: Bylo (rozumí se tím doba), kdy nebylo (Syna) ; Syn je z nejsoucna (vznikl z nebytí). Toto poněkud hůře pochopitelné vyjádření je filozofickou tezí, která se snaží logickými argumenty vysvětlit podstatu Ježíše Nazaretského bez pohledu náboženské zkušenosti, která občas stojí mimo striktní logiku. To, s čím se musel Areios vypořádat, je na jedné straně monoteistický jeden Bůh a na druhé straně osoba Ježíše a jeho vztah k Bohu. Tehdejší doba, stejně jako ta dnešní, odmítala iracionální, tedy to, co je neslučitelné se zdravým rozumem. A právě skutečnost, že v jednom může být více odporuje naší lidské logice. Arianismus vyřešil neschopnost lidského rozumu pochopit trojjedinost Boha tak, že na toto tajemství prostě rezignoval. Díky tomu si získal silnou podporu mezi lidmi. V Alexandrii se za Areia postavila třetina kněží a rovněž asi 700 zasvěcených panen, které byly okouzleny jeho šarmem. Mezi alexandrijskými křesťany začalo docházet k potyčkám, násilnostem i nočním výtržnostem, čehož si začali všímat pohané i židé a bylo nutné situaci řešit. Biskup Alexandr nebyl příliš teologicky schopný, a tak nedokázal Areiovo učení vyvrátit, pouze Areia vyloučil z církve. Tím však zmatky neustaly. Ariáni začali provozovat vlastní bohoslužby, Areiovy ctitelky podaly na biskupa žalobu a jako třešnička na dortu vystoupil jeden kněz, obvinil Alexandra, že nadržuje ariánům, a sám se prohlásil za biskupa. To donutilo Alexandra svolat synodu (318/319 nebo 323), na které bylo Areiovo učení označeno za bludné a ariáni vyobcováni z církve. Útočiště nalezli v Antiochii, kde se za ně postavili biskupové Eusebius Nikomédský a Eusebius Caesarejský, známý jako církevní historik. Boje mezi ariány a církví dále pokračovaly. Tyto spory silně ohrožovaly jednotu a stabi- 14 seriál\n15 litu církve, což se nelíbilo ani na křesťanství čerstvě přestoupivšímu císaři Konstantinovi. Ten pozval všechny biskupy na všeobecný (ekumenický) sněm do Niceje, který se konal 20. května 25. července 325. Biskupové k tomuto účelu dostali od císaře k dispozici římskou poštu. Údaje o počtu biskupů na koncilu se odhadují na přibližně účastníků. Převážná část jich ovšem byla z východní církve, ze západu přišlo jen pět biskupů. Sám papež Silvestr se pro své stáři koncilu nezúčastnil a místo sebe poslal dva kněze. Areios dostal prostor k obhajobě svého učení, ale na jeho stranu se přidalo pouze 17 biskupů, ostatní se přidrželi pravověrného učení o božství a nestvořenosti Ježíše. Arianismus byl odsouzen a pravověří bylo definováno ve vyznání víry: Kristus se zrodil z Otce přede všemi věky, Bůh z Boha, Světlo ze Světla, pravý Bůh z pravého Boha, zrozený, ne stvořený, jedné podstaty s Otcem. Biskupy a kněží, kteří nerespektovali nicejské vyznání víry, nechal císař Konstantin poslat do exilu. Ale po čase si vše rozmyslel, r. 328 povolal biskupa Eusebia z Nikomedie a Aria zpět do říše a po jejich formálním souhlasu s nicejským vyznáním jim vrátil jejich dřívější funkce. Nový alexandrijský biskup Atanáš se zdráhal znovu přijmout Aria do kléru, což císaře popudilo a milý Atanáš musel poprvé odejít do exilu. Ve svém životě si, díky ariánsky smýšlejícím nástupcům Konstantina, musel vyhnanství ještě pětkrát zopakovat. I přes závěry nicejského koncilu ariánství stále existovalo a bylo poměrně silné. Vznikly dva proudy ariánství; kromě přísných ariánů vzniklo umírněnější křídlo, které dospělo k určitému kompromisu. Jejich snahou bylo místo vyjádření, že Ježíš je stejné podstaty (homoúsios) s Bohem, používat pojem podobné podstaty (homoiosios). Za dodržování pravověří se dlouhodobě zasazovali kromě sv. Atanáše také biskup Hilarius z Poitiers a takzvaní kapadočtí otcové, což byli Bazil a jeho bratr Řehoř z Nyssy a jejich přítel Řehoř z Naziánzu. Aby zmatky kolem pravověří byly definitivně vyřešeny, svolal východořímský císař Theodosius ( ) všeobecný koncil do Konstantinopole (Cařihradu), který se konal r Shromáždění biskupové nesli celý koncil ve znamení nicejského vyznání, a krom toho doplnili formulaci(vyhodit čárku) upřesňující nauku o Duchu svatém. Duch vychází z obou božských osob. Proto k nicejskému vyznání připojili dovětek: Věřím v Ducha svatého, Pána a dárce života, který vychází z Otce a s Otcem i Synem je zároveň uctíván a oslavován a mluvil ústy proroků... Na východě se to chápalo v tom smyslu, že Duch vychází z Otce skrze Syna. Oproti tomu západ formulaci rozuměl tak, že Duch vychází z Otce a Syna (Filioque). A tento rozdíl v chápání Ducha svatého jako třetí božské osoby povede k rozkolu mezi západní a východní církvi v r Můžeme říci, že r. 381 skončily spory ohledně učení o Trojici. Otázka ariánství byla definitivně vyřešena a stála mimo ortodoxní učení církve. Ovšem ještě po nějakou dobu existovaly vedle pravověrných církví také církve ariánské. Obzvláště pak v barbarském světě mezi germánskými knížaty. I když oficiálně v křesťanství zvítězilo pravověří, ariánství nevymizelo úplně ze světa a sem tam se v křesťanské či polokřesťanské scéně objevuje dodnes. Jeho podstatné rysy najdeme například v učení svědků Jehovových. ý Martin Hlouch 15 seriál\n16 répondez s il vous plaît O dotazníku pro pastorální synodu a snad trochu i o nás Část první motivace Být starokatolíkem v 21. století, Úřad a autorita v doznívajícím 20. století, Čím je pro církev jáhen? Kdo jsou starokatolíci? jen několik nadpisů z mnoha podobných, které se v našich církevních tištěných či elektronických médiích objevily. Jako bych za nimi slyšel jednu společnou otázku. Možná ji znáte v trochu jiné podobě: jaká je vlastně starokatolická spiritualita? Otázka, nad kterou jsem se mnohokrát zamýšlel spolu s několika z vás, kteří tento článek čtete. Jasnou odpověď jsme nikdy nenašli myslím, že mimo jiné proto, že tato otázka je jen vrcholem vysoké pyramidy otázek jiných, bez jejichž zodpovězení nemá cenu se snažit pokořit vrchol. Zkusím tedy na chvíli zapomenout na touhu zabodnout vlajku na střeše světa a zajdu se podívat, jak se vlastně žije v údolí. Jedním z kamenů, který podepírá naši tajemnou nezodpověditelnou pyramidu, je otázka velmi prostá, ale přesto záludná: jaká je úloha naší církve v době, ve které žijeme? Pokud bychom byli občanským sdružením, nejspíš by naše zakládací dokumenty tento účel jasně vymezovaly: Hlavním cílem spolku zahrádkářů je podporovat členy v jejich zahrádkářské činnosti a propagovat tuto činnost mezi veřejností. Náš synodní řád ovšem nic takového neříká. Pouze konstatuje, kdo starokatolíkem je a kdo ne jako kdyby každý věděl, co z ta- kového označení plyne. Co bychom si tedy mohli napsat do pomyslné zakládací listiny jako vlastní účel existence našeho spolku? Popravdě řečeno, nedokážu to vyjádřit tak snadno jako u spolku zahrádkářů, i když tuším, že to bude něco podobného: nejspíš máme nějaké cíle vnitřní, směřované dovnitř členstva, a pravděpodobně i nějaké vnější, určené lidem okolo nás, kteří se nechtějí stát členy našeho dobrovolného sdružení. Co je těmito cíly? Jak se nám je daří naplňovat? Máme je při řešení každodenní agendy spolku stále před očima? Při plánování parádní PR akce na propagaci spolku zahradkářů se lehce zapomene, že je potreba prořezat jabloně... Myslím, že jedním z hlavních motorů starokatolického hnutí byla v jeho počátcích nutkavá potřeba vzepřít se chápání církve jako feudální instituce řízené osvíceným panovníkem a loajální šlechtou na straně jedné, s prostým lidem na straně druhé. Odstranit rozdělení na jedny, kteří mluví a nemusejí poslouchat, a druhé, jejichž úkolem je poslouchat a nemluvit. Vykročit směrem k vysněnému ideálu prvotní církve, která mnoha hlasy a mnoha tóny zpívá společnou píseň Božího království. Teologickou hantýrkou řečeno, uznat, že kněžství je v posledku jen jedno a jediný je Velekněz. Co to ale znamená v praxi? Nejen dostatek prostoru pro každý hlas a tón (to máme rádi), ale i předpoklad alespoň minimálního zájmu hráčů o to, jakáže píseň se vlastně hraje a proč (to už nás trochu obtěžuje). 16 dotazník\n17 Předpoklad zájmu a angažovanosti byl jistě oprávněný v době, kdy náboženské otázky hýbaly společností podobně jako dnes otázky politické. V době, kdy (jak kdosi velmi výstižně charakterizoval) strojvedoucí se soustružníkem plamenně diskutovali o rozdílech mezi římskokatolickou církví a nově vznikající Církví československou. Zůstává ale tento předpoklad rozumným i dnes - v době, kdy církev často vnímáme jako jakoukoliv jinou odbornou organizaci, od které očekáváme specializovanou službu? V době, kdy je církev (ať chce nebo nechce) jen jedním z nepřeberné řady hráčů na duchovním trhu? Pro fungování naší církve by bylo jistě ideální, kdyby všichni naši členové a vůbec všichni lidé v našem okolí byli strojvedoucími z počátku minulého století. Není ale náhodou čistě naší chybou, když mlčky předpokládáme, že takoví dnešní lidé jsou či po nich dokonce požadujeme, aby takoví byli? Občas je potřeba se zamyslet, jestli skutečně nutně všichni musejí mít rádi jablečný závin a jestli je jejich chybou, když jej rádi nemají. Třeba by byli vděčnější za dobrý mošt... Bohužel stejným typem naivity je možné trpět i ve vztahu k vlastním členům spolku. Skutečně je přesně tím, co od spolku očekávají, forma činnosti a setkávání, která vyhovovala našemu strojvůdci? Máte pravdu, trochu nám křivdím přidali jsme přece velmi revolučně kytarové písně! A ještě jinou chybu v této úvaze dělám: nemůžeme přece nabízet nic jiného, než církev nabízí od svého počátku! Jenže co vlastně církev v onom bájném počátku nabízela? A je to skutečně to, co nabízíme my dnes? Myslím, že to byl Pavel Hošek, kdo v jedné z relací Českého rozhlasu říkal, že problémem současného křesťanství je, že vykřikuje do světa větu Ježíš je odpověď, ale nevšimla si, že nikdo nepoložil žádnou otázku a nevyžádanou odpovědí je zmaten. Takový trochu spam. Vždy, když si přečtu zprávu o Pavlově vystoupení na Areopagu, napadnou mě dvě slova: znalost situace. Pavel vychází z toho, co o Athéňanech zjistil. Nevytváří si vhodného posluchače člověka, který se zeptá přesně na to, na co on chce odpovědět. Předkládá odpověď na otázku, kterou do světa křičí oltář s nápisem neznámému bohu. Jeho mise je poměrně neúspěšná, to ale není jeho starost. Jistě by byl úspěšnější, kdyby podal takovou odpověď, jakou by posluchači chtěli slyšet. To ale Pavel nedělá, pouze naslouchá otázce, neslibuje líbivou odpověď. ******** Tímto možná trochu nečekaným a snad i trochu rozvláčným úvodem jsem vám chtěl zprostředkovat příchuť otázek, které stály před vznikem dotazníku, který byl do vašich obcí distribuován před pastorální synodou a který mnoho z vás vyplnilo, za což vám vřele děkujeme. Jen ve světle těchto filosofických otázek je totiž možné pochopit smysl otázek daleko prostších, které v dotazníku zazněly: 17 dotazník\n18 zprávičky Kolik je vám let? Jaké je vaše dosažené vzdělání? Jak dlouho jste členem církve? Čím vás starokatolická církev nejvíce zaujala? apod. Jedním z našich výchozích předpokladů totiž bylo, že demokratičnost (či snad ještě lépe bezbariérovost ) církve se netvoří formálním naplněním demokratických principů, ale především tím, že církev a její činnost odpovídají potřebám jejích členů. Dotazník měl být alespoň malým krokem na cestě naslouchání a sebereflexe, nalezení slabých míst a vytvoření představy, jakým směrem by bylo vhodné napnout síly. Chtěli jsme si díky němu udělat obrázek o tom, jaké otázky si naši věřící zřejmě pokládají a jaké odpovědi je tedy potřeba hledat. Jsme přesvědčeni, že církev tu není pro strojvůdce z minulého století, ale že my všichni společně tvoříme církev, která je tu po boku živého Boha pro lidi živé pro nás a pro všechny ostatní, kterým může být prospěšná. Výsledky dotazníku skutečně ukázaly mnoho zajímavých věcí a troufám si tvrdit, že naše snaha nebyla marná. O tom ale až příště, prozatím vám nechám jen otázky. Někdy jsou důležitější než odpovědi. V blízké době bude na stránkách brněnské obce zprovozněno diskusní fórum, kde budete mít možnost se k (nejen) nastíněným tématům vyjádřit. Zájemci o diskusi se mohou hlásit na kontaktních ech, uvedených na stránkách. ý Miroslav Prýmek, farnost Brno Táborské děti nalezly kámen mudrců Ve dnech se uskutečnil již devátý dětský letní tábor starokatolického střediska Communio Tábor. Jelo se opět do Strašic u Rokycan. Tábora se zúčastnilo celkem 29 dětí z Táborska. Celý týden se hrála etapová hra Maharal tajemství talismanu podle předlohy filmu a televizního seriálu Pavla Jandourka. Děti byly rozděleny do dvou skupin: Kohenovců a Hvězdářů neb Keplerovců. Každá skupina měla sehnat polovinu středověkého jadu, tedy nástroje jímž Židé čtou tóru, Bibli. S použitím obou polovin se pak dozvěděly, kde je poklad císaře Rudolfa II., který ukryl pražský rabín Rabi Löw, hebrejsky nazývaný Maharal. Velmi potřebná byla také kniha Via lucis (Cesta světla), kterou děti našly ve zdech starého kostela. Děti sváděly různé boje s potomky Bratrstva nepřátel Rabi Löwa. Musely osvědčit svůj důvtip, odvahu a také fyzickou zdatnost to když se měly dostat pro další zprávu do starého tvrziště Vimbergu na vysokém ostrohu nad říčkou. Tam se totiž dostaly jen překonáním propasti po laně. Celou cestu jim však pomáhal golem, podivné stvoření, prý dílo Rabi Löwa. Zprávy dostávaly děti napsané hebrejskou abecedou a musely je číst (jako se čte hebrejština) zprava doleva. Pomocí hry se tento rok seznámily s židovskou tradicí, kulturou a hudbou: ústřední znělka tábora byla zpívána hebrejsky. Pro děti bylo jistě silným zážitkem, když jim ve čtvrteční noci sám Rabi Löw předal jad, s jehož pomocí pak druhý den v podzemí nalezly poklad: kámen mudrců. Přemýšleli jsme, co letos dětem dát na památku. Každé dítě tedy dostalo polodrahokam jaspis (jako symbol kamenu mudrců) a pak hebrejsky 18 zprávičky\n19 napsané Desatero jako připomínku toho, že žít podle něho (tj. nezabíjet, nekrást, nepomlouvat, nerozbíjet rodinu a manželství atd. atd.) je pro lidstvo největší moudrost. Na závěr tábora se konal slavnostní táborový oheň, kterého se zúčastnili již i někteří rodiče. Tábor, který byl určen i pro děti ze sociálně slabších rodin, finančně podpořilo Město Tábor - odbor školství, mládeže a tělovýchovy. ý Mgr. Alois Sassmann, táborský starokatolický farář a vedoucí střediska Communio Tábor Bratr biskup Dušan navštívil farní obec ve Varnsdorfu, farní obec v Jihlavě a farní obec ve Zlíně. Dne navštíví Pacov a Pelhřimov, Strakonice, Šumperk a Břidličnou, Tábor a filiální obec u sv. Máří Magdalény v Praze. Ve středu 1. října 2008 proběhlo na Husitské teologické fakultě slavnostní zahájení akademického roku 2008/2009 v aule fakulty. Tento rok se otevřel i první ročník oboru Starokatolická teologie. Slavnostní řeč zahájil děkan fakulty prof. ThDr. Jan Blahoslav Lášek. Krátký a povzbuzující projev pronesl také náš otec biskup Dušan Hejbal. V sobotu 4. října 2008 ve se uskutečnila první bohoslužba po dokončení prací na interiéru kostela sv. Ducha v Břidličné. Pět let kněžství oslavili v sobotu bratři Karel Koláček, Rostislav Toman, Pavel Stránský a Ivan Peschka. Dne byl v kostele sv. Klimenta v Praze slavnostně instalován nový farář farní obce pro věřící anglického jazyka Rev. Ricky Yates. Bohoslužbě předsedal br. biskup Dušan, kázal vídeňský anglikánský arcijáhen Very. Rev. Patrick Curran. Ve dnech se v Praze sešla Mezinárodní starokatolická liturgická komise. Na programu byla předloha liturgie svátostných svěcení a žehnání olejů. První dálniční kapli v republice vysvětil dne plzeňský římskokatolický biskup František Radkovský. Kapli Smíření najdou řidiči na dálnici D5 ve směru na Prahu u odpočívadla nedaleko Šlovic. Spolu se svým okolím má být oázou klidu na rušné cestě, místem zastavení a modlitby. Zároveň se zde budou konat i bohoslužby. Pokud ale budou chtít věřící dovnitř, musí si nejprve na vedlejší čerpací stanici vyzvednout od kaple klíč. Mimo dobu bohoslužeb bude totiž kaple uzavřena. Dvanáct metrů vysoká stavba má jednoduchý kubický tvar tvořený železobetonovou konstrukcí. V poměrně malém interiéru je nerezový kříž, oltář a betonové lavice. Vstupní a protilehlá stěna jsou prosklené. Vzhledem k rozměrům stavby bude většina účastníků bohoslužeb přítomna okolo kaple. Částku okolo jednoho milionu korun na stavbu věnovali sponzoři včetně rodiny plzeňského podnikatele Josefa Schneidera, který se začátkem roku 2006 stal první a dosud poslední obětí plzeňského úseku dálnice. 19 zprávičky\n20 Jednomu z Římanů Poprvés mi dal půl pláště a oba nás hřálo slunce. A podruhé? Vždyť kolik je na světě žebráků, řekls mi. Tak mrzneme, každý sám. Ivana Kuglerová Ilustrační foto: Archiv


MiniTabs URO na močové cesty pro kočky, 60 minitablet :: mcePharma shop\nVyvinuli jsme světově unikátní velmi malé a chutné tablety MiniTabs pro kočky pro prevenci nemocí močového ústrojí.\nSpeciálně vyvinuté pro kočky pro jednoduché a pohodlné podávání. Nestresujte je obrovskými tabletami bez chuti. Naše malé tablety jsou až 20x menší než obvykle tablety na trhu!\nOvěřeno naší vlastní vědeckou studií (Shrnutí studie).\nKdy je vhodné zařadit do jídelníčku Vaši kočky tyto tablety:\nStandardizovaný extrakt Kurkumy dlouhé 2 mg


Slevový kód 20% na hrnky a polštáře na T-Shock.eu | KuponSlevovy.cz\nSlevový kód 20% na hrnky a polštáře na T-Shock.eu\nPřejít do obchodu T-Shock.cz\nNa stránkách T-Shock.eu, prodejce hotových netradičních triček a jiného textilu i zpracovatele triček dle vašich návrhů, lze nyní nakoupit hrnky nebo polštáře s vlastním potiskem se slevou 20%.\nStačí použít slevový kód, který vám výše nabízíme k volnému užití.\nSlevový kód napište do poznámky k objednávce.\nO obchodu T-Shock.cz\nT-Shock.cz je moderní a mladiství e-shop, který se primárně zabývá vtipnými potisky na trička pro muže, ženy a děti. Další zboží, které zde můžete koupit s originálním potiskem, je polštář, hrnek a placka na připnutí. V obchodě nabízí i množstevní slevu, což mohou využít například maturanti či deváťáci na absolventská trička. Vydělávat a získávat slevy můžete i vlastním originálním návrhem na tričko. Doporučuji pro všechny, kteří nechtějí splynout s davem.\nDalší slevy do obchodu T-Shock.cz\nSleva 10% na trička s potiskem na T-Shock.eu\nNa stránkách T-Shock.eu, prodejce hotových netradičních triček a jiného textu i zpracovatele triček dle vašich návrhů, lze nyní nakoupit trička s potiskem se slevou...\nSleva 10% na trička s potiskem od T-Shock.eu\nPovánoční výprodej se slevou až 70% od T-Shock.eu\nNa stránkách T-Shock.eu nyní běží povánoční výprodej se slevou až 70%. Využijte slevu viz výše a sami se přesvědčte.\nSleva 10% na první nákup od T-Shock.eu\nNa stránkách T-Shock.eu, prodejce hotových netradičních triček a jiného textu i zpracovatele triček dle vašich návrhů, lze nyní nakoupit cokoliv se slevou 10%. Stačí...\nChcete sjednotit vaši partu? Jedete na vodu nebo na jinou společnou akci? Hledáte dodavatele triček pro váš sportovní tým? Vytvořte libovolný produkt s potiskem, nechte...


Deník pražské náplavy – 3. díl (léto v Praze) – Milo Sviták\nDeník pražské náplavy – 3. díl (léto v Praze)\nPo delší době se vracím opět s dalším příspěvkem. Pokud od názvu Léto v Praze čekáte festivaly, letní kina a spoustu zábavy, tak jste na omylu. To tu sice máme taky, ale má to jeden problém. Nedostanete se k tomu. Nedostanete se nikam. V létě, a letos obzvlášť, se po Praze dostanete pouze tankem anebo na skútru, ale rozhodně ne hromadnou dopravou.\nUkážeme si to na mé cestě do práce – to znamená z Barrandova do centra. Dřív stačilo sednout na jednu tramvaj, tam si dát šlofíka a probudit se v centru, někdy i o jednu či dvě zastávky dál. Teď je to jako Frodova cesta do Mordoru. Dojdu na tramvaj, ta se v Hlubočepech rozhodne, že dál už to prostě nedá, a tak nasedám do autobusu. Na Smíchově přesedám do metra na Náměstí republiky, kde jsou po 9měsíční rekonstrukci úžasné, a ultra pomalé, nové eskalátory. A protože jsou nové, takže už jeden nefunguje. Aby toho nebylo málo, můj obvyklý vchod do práce se předělává, takže když už se konečně dostanu ke kancelářím, hádejte co. Jeden z výtahů je samozřejmě mimo provoz. Jestli k tomu odejde i kávovar, tak budu mít infarkt.\nCo se cesty týče, existuje z Barrandova ještě jedna možnost – autobusem. To je ale přes Barrandovský most, kde asi očekáváte, že bude kolona, ale nebojte se, v koloně skončíte ještě před „Barranďákem“.\nAby to nebylo jen negativní, Praha je v létě samozřejmě plná festivalů a letních kin zdarma, pokud se tam ovšem dostanete. My jsme jedno navštívili, samozřejmě před koncem školního roku, ještě před začátkem dopravní apokalypsy. Vyzkoušeli jsme letní kino na střeše obchodního centra Černý Most, kde to cvaká UPC a spousta dalších sponzorů. Když už jsme se dostali tak daleko, museli jsme navštívit jedno perfektní bistro Pepe Burger & Pizza, což sice není z hlediska chuti ten nejdokonalejší burger, co jsem kdy jedl, ale je to nejlepší bistro s poměrem výkon x cena. Menu za cca 160 Kč, kde máte poctivý a dobrý burger, hranolky a plechovku pití. Dokonce nebyl problém si to vzít s sebou a za tu plechovku pití jsme nakonec byli rádi, ale k tomu až později.\nZpět na Černý most. Z nádherného autobusového nádraží připomínající Černobyl jsme vyrazili do nákupního centra. Hned u vstupu nám začali dávat dárky, panáka likéru Black Fox, sladký popcorn, a kde co všecko, ale žádné pořádné pití nám nedali. Což by mi nevadilo. Když jdu někam zadarmo, očekávám, že ze mě budou chtít dostat peníze na občerstvení. Problém téhle akce však je, že z vás nechtějí vytáhnout žádné peníze. Což je teda vážně divný, ale znamená to, že jediné nealko bylo kafe Nesspreso ve stanu Raiffeisen Bank.\nAbych neodešel úplně bohatej, nechali jsme si alespoň deku, na kterou chtěli zálohu stovku. Film, jehož název si už nepamatuju, byl nějaký český road trip dvou dětí a vzhledem k tomu, že to vyhrálo nějaký ocenění, tak to ani nemělo pořádnou pointu. Ale zadarmo dobrá komedie. Ani s místem na sezení nebyl problém, takže bych se obešel i bez svého ikonického lehátka.\nMé ikonické lehátko.\nAbych to shrnul závěrem, léto v Praze funguje tak, že všichni domorodci se snaží opustit město každou volnou chvíli. Vlastně je to úplně stejný stav jako v zimě.\nDoprava v Praze, Hamburger, Letní kino, Léto v Praze, Praha\nVLOG 009 – Těžký překážkář


vysokotlaké zařízení SPEEFLO PowrTwin 4900 XLT\nToto zboží se nachází v oddělení: stříkací zařízení hydraulické\nStříkací zařízení airless s elektro-hydraulickým nebo benzíno-hydraulickým pohonem pro aplikace v těžkých provozech.\nBěžná cena: 173442,- Kč\nNaše cena 140717,- Kč\n( 170268,- vč. DPH )\nS námi ušetříte 32725,- Kč!\nSPEEFLO PowrTwin 4900 XLT je legenda s geniální hydraulickou pomaloběžnou dlouhozdvihovou pumpou. Model 4900 je nejmenší z řady zařízení určenych pro široké spektrum aplikací. Pohon čerpadla zajišťuje volitelný rychlovýměnný elektrický a nebo benzínový motor. Oba motory jsou součástí dodávky. Konvertibilní systém pohonu Vám zaručí, že nikdy neztratíte zakázku ani nebudete muset zařízení odstavit kvůli potížím s energií. Velmi jednoduchá konstrukce, dlouhodobě odolný píst pumpy pro práci v extremních podmínkách, samonastavitelné pružiny předepjatými těsněními pro dlouhou životnost, mechanické řízení tlaku apod. to všechno jsou vlastnosti zařízení, které si rychle získá oblibu u každého zákazníka a jeho obsluhy. <?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\n· Silné zařízení a velké trysky přináší vysokou produktivitu a výkon\n· Žádná elektronika, dlouhodobě odolná pístní tyč s těsněními\n· Pružné sání, výstupní filtr materiálu s možností připojení na 2 pistole\n· Záměnný systém pohonu – elektro nebo benzínový motor (max. 2min.)\n· Bohatá výbava (2x motor, 2x stříkací pistole, 2x hadice apod.)\nEmaily - Latexy – Akryláty - Emulze - Vyrovnávací stěrky – Protipožáry - Lehké zatmelovací hmoty - Stěrky\nPowrTwin 4900 XLT\nbenzínový HONDA 4,0 HP\nSPEEFLO PowrTwin 4900 XLT se dodává v tomto základním vybavení:\nKompletní zařízení na vozíku s pružnou sací hadicí, 2x motor (1x elektrický, 1x benzínový), 2x vysokotlakou hadicí 15m x 1/4", vysokotlakým filtrem výstupního materiálu, 2x pistolí TITAN LX-80II s otočným kloubem pro pohodlné stříkání, 2x držákem trysky a 2x otočnou samočisticí tryskou dle vlastního výběru, servisním nářadím, kapalinou TSO.\nKontaktujte nás pro podrobnější technické informace na telefonním čísle:\n+420 602 777 137


Genetické poruchy na webu Zdraví.ČeskýPřehled.cz\nGenetické poruchy - nejnovější články\nDysgrafie patří ke specifickým poruchám učení. Týká se grafického projevu, především psaní. Typickým znakem je špatné držení psacích potřeb, zvýšený tlak na ně, neuvolněné zápěstí, pomalé tempo při psaní, nízká kvalita písma, rýsování i kreslení. Dysgrafii velmi často způsobuje porucha motorických schopností, zvláště jemné motoriky, a také nevyhraněná lateralita. Potíže se objevují tam, kde je úkol závislý na psaní a jeho kvalitě, protože písemný projev neplní svou funkci. Náprava dysgrafie trvá velmi dlouho. Celý článek...\ndysgrafie, dyslexie, motorika, porucha, psaní, diagnostika, testy, děti, léčba, pomůcky\nateroskleróza, vápník, potraviny, rizika, vitamín k, spánek, česnek a citrón\nCystická fibróza nebo starším názvem mukoviscidoza nebo mukoviscidosa je v naší populaci vůbec nejčastější vrozené onemocnění, na které se bohužel stále umírá. Ještě před několika lety neměli pacienti šanci se dožít ani dospělosti. Dnes jsou jejich vyhlídky o něco lepší. Je to jednak díky včasné diagnostice a také tomu, že současná medicína dokáže lépe tlumit příznaky této nemoci. Celý článek...\ncystická fibróza příznaky, cystická fibróza průběh, cystická fibróza léčba, nemoc slaných dětí příznaky


Šokují obraz vztahu státní moc versus nevinný občan\nJsou v České republice za mřížemi nevinní lidé? Samozřejmě. Nejnovějším důkazem je případ muže křivě obviněného z domácího násilí. Ve vazbě pobýval tři čtvrtě roku.\nSkandální kauza, která ilustruje fungování našeho policejně-justičního systému. Důkaz, že když se dostanete do jeho soukolí, můžete prožít trauma, z něhož se do smrti nevzpamatujete. A že byste se finančně zahojili? Zapomeňte – nejsme v Americe.\nO děsivém příběhu informovaly Novinky.cz ve středu 17. října („Muž strávil tři čtvrtě roku ve vazbě kvůli křivému obvinění z týrání“). Telegraficky: žena muže obvinila z domácího násilí, státní moc ho uvrhla do vazby; z ní byl po tři čtvrtě roce propuštěn, když žena přiznala, že si vše vymyslela. Prý ze žárlivosti. Ona sama pak „vyfasovala“ podmínku.\nŠokující je závěr článku na Novinkách:\nMám jinou představu o fungování právního státu. Muž MUSÍ být odškodněn, neboť byl připraven o svobodu (státem, nikoli svou družkou). A odškodnit ho musí STÁT – ten ať pak vymáhá peníze na oné družce. Nebo snad státní zástupce odkázal Věru Jourovou kromě jiných na ty, kdo na Nově natočili reportáž, která posloužila policii k tomu, aby ji obvinila a státní moc ji následně zavřela do žaláře?\nJak je tedy možné, že se používá tak odlišné posuzování dvou případů, které mají jedno společné? Útok na osobní svobodu nevinných lidí. Pachatel: stát.\nJe to hrůzostrašný příběh: oč rychleji státní moc nevinného člověk dostane pod zámek, o to liknavěji a neochotněji přistupuje k reálné nápravě svého přehmatu. Své o tom ví právě Věra Juorová.\nZávěr je zřejmý. Demokratická státní moc, která má být garantem našich práv a svobod, nedokáže zabránit tomu, aby v jejích žalářích neúpěli nevinní lidé. Stávat by se to nemělo, ale praxe, jak vidíme, je jiná. Když už se to ale stane, čeká nás další deziluze: státní moc se tváří, jako by se jí to netýkalo.\nHrubým způsobem znásilní vaši svobodu – a pak to odbude větičkou: to si vyřiďte s těmi, kteří vás křivě obvinili. Co mi s tím máme společného?


Kvetoucí kabelky na Zootu | NákupníHala.cz\nPomocník při vašich nákupech\nKvetoucí kabelky na Zootu\nKvěten 20, 2015 Petra Měcháčková\nDámská kabelka do ruky\nPořiďte si krásnou a stylovou kabelku do nadcházejících letních dnů na Zootu a navíc ušetřete 10% z ceny kabelky. Zoot.cz přišel se speciální akcí do konce května, kdy si můžete pořídit značkovou kabelku se slevou 10% po zadání jejich speciálního slevového kódu, který najdete >> zde. Akce platí pouze do konce května 2015, proto s nákupem příliš neotálejte a pořiďte si svou vysněnou kabelku ještě nyní.\nZoot, tak pro Vás přichystal speciální výběr značkových kabelek různých značek, barev, velikostí a použitých materiálů. V široké nabídce, tak najdete jak kabelky přes rameno, tak i do ruky. Kožené kabelky, semišové či látkové a tím pestrý výběr rozhodně nekončí. Kabelky značek jako jsou Anna Smith, OJJU, LYDC, Matt & Nat Schlepp, ALDO, a mnoho dalších.\nCelou kolekci kabelek najdete >> ZDE\nTagged dámské kabelky, kabelky zoot, značkové kabelky, zoot\nPsaní se aktivně věnuji již několik let. Nejraději píšu o tématech jako je bydlení, zdraví, cestování nebo móda. Cizí mně však nejsou ani ostatní témata.\nDžíny Wrangler a Lee se slevou 20%\nProsinec 18, 2019 Petra Měcháčková\nOblečení jako vhodný dárek pod stromeček?\nProsinec 9, 2019 Petra Měcháčková\nListopad 27, 2019 Listopad 27, 2019 Petra Měcháčková\nVše co jste chtěli vědět o značce Vans\nNákupniHala.cz je internetový magazín, který se zaměřuje především na módu, ale i na další odvětví jako je například bydlení, cestování nebo zdraví. U nás najdete zajímavé články, které vám pomohou s vaším nákupem a to zejména pokud se chystáte nakupovat přes internet.\nJaký smysl má powerbanka?\nThe Young Pope: Papež, který si podmanil svět\nJak na úklid po malování?


Městský úřad Nechanice - odbor výstavby a životního prostředí - PDF Free Download\n1 Městský úřad Nechanice - odbor výstavby a životního prostředí Husovo náměstí č.p Nechanice č.j.: Nech 0291/2012 Nechanice, dne 13. srpna 2012 spisová značka: Sp-Nech 0291/2012/3 oprávněná úřední osoba: Ing. Radek Adlaf, tel.: , ROZHODNUTÍ Dne 5. března 2012 podal žadatel, kterým je obec Dolní Přím, IČO: , Dolní Přím č.p.1, Dolní Přím, žádost o prodloužení platnosti územního rozhodnutí o umístění stavby technické infrastruktury splašková kanalizace Probluz na pozemcích v katastrálním území Probluz o 4 roky, tedy do Uvedeným dnem bylo zahájeno územní řízení. Územní rozhodnutí o umístění stavby bylo vydáno Městským úřadem Nechanice, odborem výstavby a životního prostředí, pod č.j.: 780/1539/2007 ze dne 11. února Rozhodnutí nabylo právní moci dne 14. března Platnost územního rozhodnutí byla 4 roky ode dne nabytí právní moci, tedy do 14. března Žádost o prodloužení platnosti byla podána před uplynutím lhůty. Po projednání žádosti v rozsahu, v jakém se změna dotýká práv účastníků řízení, jakož i zájmů chráněných zvláštními právními předpisy, Městský úřad Nechanice, odbor výstavby a životního prostředí, jako obecný stavební úřad příslušný podle 13 odst. 1 písm. f) a 190 odst. 1 zákona č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon), v platném znění, (dále jen stavební zákon ), rozhodl podle 93 odst. 3 stavebního zákona takto: platnost shora uvedeného územního rozhodnutí se pro žadatele, kterým je obec Dolní Přím, IČO: , Dolní Přím č.p.1, Dolní Přím, (účastník řízení dle 27 odst. 1 písm. a) zákona č.500/2004 Sb., správní řád, v platném znění, (dále jen správní řád ) prodlužuje do 14. března Odůvodnění: Dne 5. března 2012 podal žadatel, kterým je obec Dolní Přím, IČO: , Dolní Přím č.p.1, Dolní Přím, žádost o prodloužení platnosti územního rozhodnutí o umístění stavby technické infrastruktury splašková kanalizace Probluz na pozemcích v katastrálním území Probluz o 4 roky, tedy do Uvedeným dnem bylo zahájeno správní řízení. Územní rozhodnutí o umístění stavby bylo vydáno Městským úřadem Nechanice, odborem výstavby a životního prostředí, pod č.j.: 780/1539/2007 ze dne 11. února Rozhodnutí nabylo právní moci dne 14. března Platnost územního rozhodnutí byla 4 roky ode dne nabytí právní moci, tedy do 14. března Žádost o prodloužení platnosti byla podána před uplynutím lhůty. Podáním ze dne 5. března 2012 žadatel oznámil, že výše uvedená stavba nebyla dosud zahájena, ani nebylo vydáno stavební povolení pro tuto stavbu a požádal o prodloužení platnosti výše uvedeného územního rozhodnutí. Stránka 1 z 5\n2 Podle ustanovení 93 odst. 1 stavebního zákona územní rozhodnutí o umístění stavby, platí 2 roky ode dne nabytí právní moci, nestanoví-li stavební úřad v odůvodněných případech lhůtu delší. Dobu platnosti územního rozhodnutí může stavební úřad na odůvodněnou žádost prodloužit; podáním žádosti se běh lhůty platnosti rozhodnutí staví. Důvodem žádosti je, dle žadatele, finanční zajištění akce. Stavební úřad se v rámci územního řízení zabýval otázkou vymezení okruhu jeho účastníků ve smyslu 85 stavebního zákona. Účastníkem územního řízení o umístění stavby je dle 85 odst.1 písm. a) stavebního zákona žadatel obec Dolní Přím (IČ: ), která je zároveň vlastníkem většiny pozemků, na kterých budou práce prováděny. Účastníkem územního řízení o umístění stavby je dle 85 odst. 1 písm. b) stavebního zákona obec, na jejímž území má být požadovaný záměr uskutečněn v tomto případě též obec Dolní Přím. Účastníkem územního řízení dále je vlastník pozemku nebo stavby, na kterých má být požadovaný záměr uskutečněn, není-li sám žadatelem, nebo ten, kdo má jiné věcné právo k tomuto pozemku nebo stavbě: David Homoláč, Petra Homoláčová, Libuše Homoláčová, Dáša Benešová, Josef Homoláč, Královéhradecká provozní, a.s., RWE Distribuční služby, s.r.o., ČEZ Distribuce, a.s., Telefónica Czech Republic, a.s. a Královéhradecký kraj - Správa silnic Královéhradeckého kraje (IČ: ). Účastníky územního řízení dále jsou osoby, jejichž vlastnické nebo jiné věcné právo k sousedním stavbám anebo sousedním pozemkům nebo stavbám na nich může být územním rozhodnutím přímo dotčeno, osoby, o kterých tak stanoví zvláštní právní předpis a společenství vlastníků jednotek podle zvláštního právního předpisu. Proto je stavební úřad zahrnul mezi účastníky řízení. Zároveň stavební úřad rozdělil účastníky ve smyslu 27 správního řádu, jak je uvedeno v závěru rozhodnutí. Účastníkem řízení dle 27 odst. 1 písm. a) správního řádu byl stanoven žadatel. Městský úřad Nechanice, odbor výstavby a životního prostředí, opatřením ze dne 18. května 2012 oznámil podle 93 odst. 3 stavebního zákona a přiměřeně podle 87 odst. 1 stavebního zákona zahájení řízení o prodloužení platnosti územního rozhodnutí všem známým účastníkům územního řízení a dotčeným orgánům. Stanovil současně, že závazná stanoviska dotčených orgánů, námitky účastníků řízení a připomínky veřejnosti lze podat v souladu s ustanovením 93 odst. 3 stavebního zákona ve lhůtě 15 dnů ode dne doručení, jinak se k nim nepřihlíží. Účastníci řízení byli upozorněni na povinnost ve svých námitkách uvést skutečnosti, které zakládají jejich postavení jako účastníka řízení a důvody podání námitek. K námitkám, které nesplňují uvedené požadavky, se nepřihlíží. Po dobu řízení nebyly podány žádné námitky účastníků řízení ani připomínky veřejnosti. Žadatel byl upozorněn na povinnost vyplývající z ustanovení 87 odst. 2 stavebního zákona, tedy že, žadatel zajistí, aby informace o jeho záměru a o tom, že podal žádost o prodloužení platnosti územního rozhodnutí, byla bezodkladně poté, co bylo oznámeno zahájení řízení, vyvěšena na vhodném veřejně přístupném místě u stavby nebo pozemku, na nichž se má záměr uskutečnit, a to do doby uplynutí výše uvedené lhůty 15 dnů ode dne doručení. Součástí informace je grafické vyjádření záměru, popřípadě jiný podklad, z něhož lze usuzovat na architektonickou a urbanistickou podobu záměru a na jeho vliv na okolí. Stavební úřad účastníkům řízení dále sdělil, že v uvedeném řízení byly shromážděny dostatečné podklady pro vydání rozhodnutí ve věci, a že jsou účastníci v souladu s 36 odst. 1 zákona č.500/2004 Sb., správní řád, v platném znění (dále jen správní řád ), oprávněni až do vydání rozhodnutí navrhovat důkazy a činit jiné návrhy. Účastníci řízení měli možnost se do vydání rozhodnutí vyjádřit k podkladům rozhodnutí, navrhovat důkazy a činit další návrhy ( 36 odst. 3 správního řádu). Žádný z účastníků řízení této možnosti nevyužil. Stavební úřad v provedeném řízení posoudil uvedené důvody, a protože předpoklady a podmínky, za kterých bylo územní rozhodnutí vydáno, se nezměnily, žádosti vyhověl. Poučení: Proti tomuto rozhodnutí může účastník řízení podat podle ustanovení 83 odst. 1 správního řádu odvolání, ve kterém se uvede, v jakém rozsahu se rozhodnutí napadá a dále namítaný rozpor s právními předpisy nebo nesprávnost rozhodnutí nebo řízení, jež mu předcházelo, ve lhůtě 15 dnů ode dne jeho oznámení ke Krajskému úřadu Královéhradeckého kraje, odboru územního plánování Stránka 2 z 5\n3 a stavebního řádu, oddělení stavebního řádu, podáním učiněným u Městského úřadu Nechanice, odboru výstavby a ŽP. Odvolání se podává s potřebným počtem stejnopisů tak, aby jeden stejnopis zůstal správnímu orgánu a aby každý účastník řízení dostal jeden stejnopis. Nepodá-li účastník potřebný počet stejnopisů, vyhotoví je na jeho náklady Městský úřad Nechanice. Podané odvolání má v souladu s ustanovením 85 odst. 1 správního řádu odkladný účinek. Odvolání jen proti odůvodnění je nepřípustné. Dana Rollová vedoucí odboru výstavby a životního prostředí otisk úředního razítka Toto rozhodnutí musí být vyvěšeno po dobu nejméně 15 dnů na úřední desce a též způsobem umožňujícím dálkový přístup. (15. den je dnem doručení rozhodnutí) Vyvěšeno dne:. Sejmuto dne:.. Podpis a razítko oprávněné osoby potvrzující vyvěšení Podpis a razítko oprávněné osoby potvrzující sejmutí Příloha: přehledná situace Stránka 3 z 5\n4 Účastníci řízení ( 85 odst. 1 písm. a), b) stavebního zákona a 27 odst. 1 správního řádu) doručí se jednotlivě: Obec Dolní Přím (IČ: ), se sídlem Dolní Přím č.p.1, Dolní Přím žadatel Účastníci řízení ( 85 odst. 2 stavebního zákona a 27 odst. 2 a 3 správního řádu) doručí se veřejnou vyhláškou (úřední deska MěÚ Nechanice, úřední deska OÚ Dolní Přím a dále způsobem umožňujícím dálkový přístup ): Vlastník pozemku nebo stavby, na kterých má být požadovaný záměr uskutečněn, není-li sám žadatelem, nebo ten, kdo má jiné věcné právo k tomuto pozemku nebo stavbě: David Homoláč, Prostějovská 1082/2, Hradec Králové Petra Homoláčová, Praskačka 198, Praskačka Libuše Homoláčová, Dolní Přím, místní část Probluz č.p.49, Nechanice Dáša Benešová, Selicharova 1309/9, Hradec Králové Josef Homoláč, V Zátiší 1069, Pardubice III - Studánka Královéhradecká provozní, a.s., Víta Nejedlého č.p.893, Hradec Králové RWE Distribuční služby, s.r.o., Plynárenská 499/1, Brno ČEZ Distribuce, a.s., Teplická 874/8, Děčín 4 Telefónica Czech Republic, a.s., IČ: , Za Brumlovkou 266/2, Praha 4 - Michle Královéhradecký kraj - Správa silnic Královéhradeckého kraje (IČ: ), Kutnohorská č.p.59, Hradec Králové 4 Plačice Účastníky územního řízení dále jsou osoby, jejichž vlastnické nebo jiné věcné právo k sousedním stavbám anebo sousedním pozemkům nebo stavbám na nich může být územním rozhodnutím přímo dotčeno, osoby, o kterých tak stanoví zvláštní právní předpis a společenství vlastníků jednotek podle zvláštního právního předpisu. Dotčené orgány doručí se jednotlivě: Magistrát města Hradec Králové, odbor životního prostředí, třída ČSA č.p.408, Hradec Králové Magistrát města Hradec Králové, odbor památkové péče, třída ČSA č.p.408, Hradec Králové Magistrát města Hradec Králové, odbor dopravy, třída ČSA č.p.408, Hradec Králové Magistrát města Hradec Králové, odbor hlavního architekta Úřad územního plánování, třída ČSA č.p.408, Hradec Králové Hasičský záchranný sbor Královéhradeckého kraje, nábřeží U Přívozu č.p.122, HK Stránka 4 z 5\nMěstský úřad Nechanice - odbor výstavby a životního prostředí Husovo náměstí č.p.83 503 15 Nechanice č.j.: Nech 0046/2011 V Nechanicích dne 20. dubna 2011 spis.značka: Sp - Nech 0046/2011 oprávněná úřední\nMěstský úřad Nechanice - odbor výstavby a životního prostředí Husovo náměstí č.p.83 503 15 Nechanice č.j.: Nech 0410/2015 Nechanice, dne 25. března 2015 spisová značka: Sp-Nech 1067/2014/7 oprávněná úřední\nMěstský úřad Nechanice - odbor výstavby a životního prostředí Husovo náměstí č.p.83 503 15 Nechanice č.j.: Nech 0143/2012 Nechanice, dne 12. března 2012 spisová značka: Sp-Nech 0143/2012/4 oprávněná úřední


Dobrá zpráva pro řadu podnikatelů – další vlna EET bude až od nového roku | Rychlé online půjčky ihned na účet Dobrá zpráva pro řadu podnikatelů – další vlna EET bude až od nového roku - recenze, zkušenosti a diskuze\nDomů » Nezařazené » Dobrá zpráva pro řadu podnikatelů – další vlna EET bude až od nového roku\nPandemie koronaviru zanechala hluboké rány v české ekonomice a vláda na ně samozřejmě musela adekvátně reagovat. Jedním z mnoha opatření, které mnoha živnostníkům alespoň trochu pomohou, je odložení EET. O jaké konkrétní změny se jedná?\nOdklad EET se dočasně týká všech vln\nZatímco ještě před vypuknutím pandemie běžela povinnost EET u podnikatelů z 1.a 2.vlny bez přerušení a u 3. a 4.vlny se počítalo se zavedením od 1.5. 2020, následkem krize došlo k zásadním změnám. U první a druhé vlny EET se nejdříve měla povinnost evidence přerušit pouze po dobu nouzového stavu + dalších tří měsíců, nakonec se ale vláda rozhodla pozastavit ji až do konce tohoto roku. Žádný podnikatel tak už letos nemusí svoje tržby povinně evidovat a nemusí se bát ani kontrol, které jsou do konce roku zrušeny.\nTřetí a čtvrtá vlna až od 1.ledna 2021\nDo třetí a čtvrté vlny elektronické evidence tržeb spadají např. lékaři, právníci, řemeslníci a další profese, kterých se doposud EET netýkala. K 1.květnu už měla být povinnost i u těchto profesí zavedena, nakonec se ale vláda rozhodla – a poslanci schválili – odložit tuto povinnost až na začátek dalšího roku.\nVe hře bylo i mnohem delší odložení\nUvažovalo se nicméně i výrazně delším odložení startu 3. a 4.vlny elektronické evidence tržeb. Senátoři totiž navrhli, aby tyto dvě vlny dostaly odklad až do konce června 2023. Jedním z argumentů byla např. obava, že hospodářská krize se bude znovu opakovat. Podle jejich návrhu se měla EET nadále vztahovat jen na velkoobchod, maloobchod, ubytovací a stravovací služby, zbytek až v roce 2023. Návrh tak znovu zamířil do Poslanecké sněmovny, tam už ale senátní návrh neprošel a pro všechny tak zůstává v platnosti odklad pouze do konce tohoto roku.\n« O kolik by se příští rok mohly navýšit důchody?\nJaké jsou hlavní druhy exekucí? »


ČSSD řeší, kam s Paroubkem a Šlégrem. Nejspíš skončí u zdi – Novinky.cz\nČSSD řeší, kam s Paroubkem a Šlégrem. Nejspíš skončí u zdi\nBez ohledu na to, z jaké a do jaké partaje v průběhu volebního období přešli, mohou si poslanci přeběhlíci připadat v české Sněmovně jako zavrženíhodní odpadlíci. Výsledek přeběhlictví totiž vedle případné změny hlasovacích poměrů v komoře spočívá i v tom, že s takovými lidmi nechtějí jejich kolegové z rodné strany sedět pohromadě.\nstředa 26. října 2011, 10:23\n(Aktualizováno: středa 26. října 2011, 13:35 )\nNaďa Adamičková, Václav Lang, Novinky, Právo\nPravidelně tak přichází na řadu nedobrovolné stěhování z poslaneckých lavic v lůně strany, za kterou kandidovali, někam jinam. A tak trochu podle zásad revolučnosti většinou končí přeběhlíci a odpadlíci u zdi. Tedy přesněji řečeno v posledních řadách poslaneckých lavic u zdi.\nPo véčkařských odpadlících Kristýně Kočí, Jaroslavu Škárkovi a Stanislavu Humlovi čeká toto stěhování také dva bývalé sociální demokraty - Jiřího Paroubka a Jiřího Šlégra, kteří stranu opustili. Kde budou usazeni, ještě není jasné, jisté je pouze to, že sociální demokraté hledají vhodné místo, kam dva své bývalé členy odsunout. Nikdo z členů klubu ale o stěhování nechce mluvit.\nMoc možností se ale nenaskýtá. Buď zasednou v houfu komunistů, anebo v blízkosti véčkařských poslanců. „Ať je k nám klidně posadí, nám to nevadí, každý poslanec má právo na své místo v jednacím sále,“ okomentoval delikátní situaci šéf komunistických poslanců Pavel Kováčik. Žertem pak dodal, že klidně se mohou přestěhovat i k véčkařům, aby tak posílili „tvrdé odpadlické jádro“.\nKaždopádně o případném přesunu poslanců z lavice do lavice bude muset rozhodnout celá Sněmovna hlasováním. Nebývá přitom zvykem, že by poslanci nevyhověli klubu, který se chce svých odpadlíků či přeběhlíků zbavit.\nPětice odpadlíků tohoto volebního období přitom není jediná, která musela své lavice změnit. Jen v minulém volebním období stihnul stejný osud sociálnědemokratické přeběhlíky Michala Pohanku, Miloše Melčáka či Petra Wolfa, anebo rebely ODS Vlastimila Tlustého a Jana Schwippela.\nParoubkův projekt má první stoupence\nPočátkem října odešel Paroubek od sociálních demokratů, aby následně oznámil vznik nové strany. O členství v ní již zažádali první uchazeči. „Podle mého odhadu je jich kolem stovky,“ řekl Novinkám mluvčí NS-Lev 21 Tomáš Sazima s tím, že přesné číslo není k dispozici.\n„Není to špatný výsledek,“ zhodnotil Sazima. „O nějakých očekáváních jsme se ani nebavili.“\nNS-Lev 21 čeká 26. listopadu ustavující sjezd. Je pravděpodobné, že se strana sloučí s ČSNS 2005. Ta má svůj vlastní sjezd dva týdny před sjezdem Paroubkovců. „Pokud by většina členů ČSNS souhlasila se stanovami a politickou deklarací Lva, dojde k faktickému sloučení,“ řekl mluvčí.\nSpolu s Paroubkem přešel z ČSSD do nové strany také poslanec Jiří Šlégr nebo bývalý šéf ústecké krajské sociální demokracie Petr Benda.


Navigace: Hlavní stránka » Novinky Nejvìtší vznášedlo svìta Zubr – 3 tanky nebo 360 vojákù, rotaèní kanóny a 117 km/h\n20. èerven 2016\nVývoj vznášedel této tøídy byl zahájen roku\n1978, stavba zaèala roku 1985 a od roku 1988 zaèala jejich služba v\nsovìtském námoønictvu. Vznášedla staví jak ruská lodìnice Almaz v\nPetrohradu, tak ukrajinská lodìnice Morje ve Feodosiji.\nÈínská lidová republika objednala ètveøici\nvznášedel v hodnotì 315 milionù dolarù u ukrajinské firmy Ukroboronprom.\nPrvní pár postavila lodìnice ve Feodosiji a druhý má být postaven v Èínì\npod ukrajinským dohledem. Pro pøepravu vznášedel èínské námoønictvo staví\nspeciální tøídu poloponorných plavidel.\nV plné kráse, všimnìte si výzbroje\nVznášedla jsou vybavena pøíïovou a záïovou\nrampou pro vykládku nákladu na vyloïovací pláž. Jedno vznášedlo unese 130\ntun nákladu – napøíklad tøi tanky nebo osm bojových vozidel pìchoty, deset\nobrnìných transportérù nebo 360 plnì vybavených vojákù.\nK palebné podpoøe výsadku slouží dva\nraketové komplety, každý pro vypouštìní dvaadvaceti 122mm neøízených støel.\nProti napadení ze vzduchu slouží ètyøi ètyønásobné protiletadlové raketové\nkomplety krátkého dosahu Igla-1M a dva systémy bodové obrany AK-630M, každý\nse šestihlavòovým 30mm rotaèním kanónem.\nVznášedla mají tøi plynové turbíny o výkonu\n30 300 koní pro pohon a dvì plynové turbíny o výkonu 20 200 koní pro\nvztlak. Pohyb vpøed zajiš�ují tøi ètyølisté stavitelné vrtule o prùmìru 5,5\nmetru, v trupu jsou dále ètyøi ventilátory s vrtulemi o prùmìru 2,5 metru.\nNejvyšší rychlost dosahuje 63 uzlù, což je asi neuvìøitelných 117 km/h.\nGustav a Dora - nejvìtší dìla historie\nNacisté v Nìmecku byli v mnoha smìrech megalomani, ale jejich inženýøi èasto pøi vytváøení zbraní pøedbìhli svou dobu. Opravdu kolosální byl projekt velkých obléhacích dìl Gustav a Dora, které mìly ráži 800 mm!


Our kingdom of books: Pekelné kotě - 24. kapitola\nPekelné kotě - 24. kapitola\nMořské panny přišly připravené, což bylo na jednu stranu pro Jenny dobře, potřebovaly ji na živu. Když nabyla vědomí v mlhavé vodě, měla k puse přilepený náustek, který ji krmil kyslíkem. Na druhou stranu, když nezemřela rychle, nejspíš po ní něco chtěly. Přidejte k tomu, že s ní nejednaly v rukavičkách, když ji táhly pod vodou jejich mocnými ocasy, znamenalo to, že ji chtěly dost na to, aby se dostala do jejich cíle, ale pak…\nTo nevěděla. Proč ji tak panny moc chtěly? A proč Lucifer? A nezapomeňme na tu strašidelnou entitu v portále. A jak došlo k tomu, že jediná osoba, kterou chci, aby mě chtěla, je ochotná nechat mě jí?\nPokud by si měla vybrat mezi jejím depresivním rozchodem s Felipem a její nejspíš čekající smrtí, nevybrala by si ani jedno. Její tetičky sirény ji nevychovaly tak, aby sebou nechala vláčet a stěžovat si na svůj osud. Silné ženy o svém osudu rozhodovaly. Jen proto, že nedokázala okouzlit nikoho s penisem, to neznamenalo, že neměla jiné zkušenosti. Ale jak si vyzpívat cestu ke svobodě, když měla na sobě pořád amulet, ale taky ruce svázané a pusu přelepenou regulátorem?\nMusela najít způsob. A protože jí její věznitelé nevěnovali moc pozornosti, jen ji příležitostně sevřeli víc za vlasy, což používali, aby ji bolestivě táhli dolů, se Jenny pokoušela rozvázat uzly na zápěstí.\nO hodinu později se jí skoro podařilo rozvázat poslední uzel, když si toho někdo všiml. Nebo to aspoň předpokládala, když se probudila s další bolestí v hlavě a rukama pevně svázanýma. Ach joo!\nPozitivní bylo, že už nebyla ve vodě a pusu měla prázdnou. Olízla si rty, rozhlédla se v jemném světle a poznala kde je. Ramena jí poklesla.\nTak nějak. Byla ve své staré buňce. No, jeskyni. Cele velké deset na deset metrů se škálou plísní a pár polámanými hračkami, které byly pokryté vrstvou lišejníku, jak nebyly používané. Vypadalo to, že místo, které prvních pár let svého života nazývala domovem, nehostilo žádného dalšího okupanta, ani nebylo uklízeno od škrábanců na stěnách a obrázků, které nakreslila, aby si to tu ozdobila.\nJak Jenny milovala pastelky, které jí anonymní dárce propašoval. Použila je, aby si prozářila jeskyni obrázky, které viděla v několika knížkách, které vlastnila. Dětinské sluneční paprsky a stromy. Klacíkové figurky a květiny. Smutný pokus dítěte potrestaného za jeho narození, jak si obarvit trochu život.\nŽivot, který nebyla připravená se vzdát bez ohledu na situaci.\nS obtížemi se zvedla na nohy, přešla ke zdi a našla ostrý okraj. Přeřezávala provaz a ignorovala bolest, když si příležitostně ve svém spěchu podrápala kůži. Bude se bát horších věcí než pár kapek krve, pokud neunikne.\nKdyž poslední niť praskla, neztrácela čas a strhla si amulet z krku a strčila ho do kapsy tógy. Ať panny přijdou. Přivítá je zpěvem.\nPřikrčila se u zdi a sledovala a hlídala okraj moře u podlahy jeskyně, nedovolila mysli toulat se. To si nemohla dovolit. Potřebuju se zachránit. Žádné vousaté kotě jí nepřijde na pomoc. Žádné blonďaté sirény si nepřijdou podvolit její únosce.\nByla naprosto a úplně sama. Ale ne poražená.\nBez okna ven nevěděla, kolik času minulo, ale tipovala, že už pár hodin, než se nejdražší matička objevila se svou hlavou z mořských chaluh. Zvedla se z vody, ani nemrkla, ani se neusmála.\nJenny se setkala s jejím chladným pohledem svým ještě ledovějším. „Ahoj, matko.“ Pak lehce zazpívala: „Vylez nahoru, zlom té děvce krk. Zazpívej šťastnou písničku a ona vesele padne na držku.“\nMěla vědět, že ta mrcha, která jí porodila a nesnášela, bude odolná vůči jejímu zpěvu. Přesto to zkusit musela.\nZvedla se z vody, až jí jen ocas zůstal ponořený a černé oči ji propíchly. „Stejně deformovaná jako vždycky, jak vidím. Měla jsem tě při narození utopit.“\nPředstavte si, její matka byla stejně nenávistná tak jako vždycky. „Proč jsi to neudělala? Vždycky jsi mě nesnášela.“\n„Ano. Jsi ohavnost. Nikdy ses neměla narodit, hlavně ne z mého těla,“ zasyčela.\n„Hádá někdo, kdo získá nominaci na matku roku za tento rok?“ zamumlala Jenny\nNenávist udělala matku ještě ošklivější, když vyštěkla: „Možná jsem tě porodila, ale tvá matka nejsem. Nejsi mé dítě, jsi ohavnost. Sotva něco, co musím trpět.“\n„Tak proč jsi mě po porodu nedala pryč? Jsem si jistá, že jsi mě mohla odložit u nějaké rybářské rodiny. Místo toho jsi mě nechala tady. Jako vězně.“\n„Neměla jsem na výběr kvůli proroctví.“\nFajn, tak to nečekala. „O čem to mluvíš?“\nBezbarvé rty se jí stočily do úšklebku. „Nemyslela sis, že jsem tě nechala na živu, protože jsem chtěla, že ne? Chtěla jsem, abys chcípla. Ale je tě potřeba. Nebo, jak bych měla správně říct, tvého hlasu.\n„Abys probudila a osvobodila toho, kdo byl nespravedlivě uvězněn.“\n„To nemusíš vědět. Jen zpívej, když ti řeknu.“\nVydržte na chvilku. Mořské panny chtěly, aby zpívala? Kvůli proroctví? To nemohlo dopadnout dobře. „Nebudu dělat nic.“\n„Budeš.“ Její matka, která ji i teď odsuzovala, pokynula rukou a z vody se zvedly mořské panny, čtyři.\nJenny se zhluboka nadechla a zazpívala pár not, nemělo to žádný efekt.\nJejí matka se rozesmála. „Ale, prosím tě. Možná jsme během prvních pár pokusů tvůj hlas podcenily, ale už to víme líp. Tyhle cenné dobrovolnice nepadnout za oběť tvým mutantím silám.“\nTo nepadnou. Jenny zděsily jizvy, které měly v místech, kde kdysi byly uši. Ti šílení fanatici si je nechali odříznout, aby unikli jejím silám.\nJejí strach se prohloubil, hlavně když ji chytili a přilepili jí regulátor na pusu, než ji vtáhly do chladných vod Temného moře.\nNešli daleko. K ozářenému korálovému útesu přetvořenému za ty časy v amfiteátr, ve velkou ceremoniální místnost, kde se prováděly rituály a kam chodili.\nOdplavat nebylo možností, ne s desítkami panen kroužících okolo posvátného místa, a to nezmiňovala vzdušnou kouli, ve které ji lapili u mořského dna. Ale pak Jenny uviděla, kdo tam ještě byl, pak už se nemohla pohnout vůbec.\nAspoň, že tetička Molpe přežila tu bouři, která lapila jejich loď. Ale ty špatné zprávy? Měly ji mořské panny.\nA pak když jí řekli: „Zpívej, nebo ta siréna umře,“ Jenny neváhala. Otevřela pusu a zpívala.\nĽubka Marsalova 7. května 2018 8:28\nJana 7. května 2018 9:23\njajana 7. května 2018 10:01\nSon zvedavá o aké proroctvo ide??? A koho má svojím spevom Jenny prebudiť ??? Tá jej matka je poriadná mrcha :-( :-(\nTvořilka 7. května 2018 11:28\nDěkuji :) Jsem zvědavá, koho probudí...\nMartina V. 7. května 2018 17:09\nBell 7. května 2018 19:24\nto je zatím překvapivý vývoj\nSilvia 7. května 2018 19:48\nĎakujem moc za ďalšiu kapitolu. ♥\nAnonymní 7. května 2018 20:02\nZuzana Wenger Vargová 8. května 2018 15:42\nVina 21. května 2018 22:14


Jak se zbavit žlutých nehtů na nohou | Canyon Oaks Podiatrist in Fresno, CA | Free Press\nJak se zbavit žlutých nehtů na nohou\nBy admin 25 dubna, 2021 Leave a Comment on Jak se zbavit žlutých nehtů na nohou\nŽluté nehty na nohou jsou běžně způsobeny plísní a tmavými laky na nehty. I s přibývajícím věkem mohou nehty postupně žloutnout. Žluté nehty na nohou však mohou také znamenat, že se ve vašem těle děje něco vážnějšího.\nZnalost příčin žlutých nehtů na nohou je pro úspěšnou léčbu tohoto problému zásadní.\nProč jsou vaše nehty na nohou žluté?\nLéčba žlutých nehtů\nDalší základní onemocnění\nMezi nejčastější příčiny žlutých nehtů na nohou patří:\nZákladní onemocnění, jako je tuberkulóza, diabetes, žloutenka, lupénka, onemocnění štítné žlázy a zánět vedlejších nosních dutin\nLéčba žlutých nehtů způsobených lakem na nehty se bude výrazně lišit od léčby závažných základních onemocnění, jako je cukrovka. Nyní, když jste zúžili příčinu, co můžete léčit doma a jak vám může pomoci odborník?\nPokud máte podezření, že viníkem vašich žlutých nehtů na nohou je lak na nehty, ujistěte se, že jste veškerý lak odstranili acetonovým čističem. Možná budete muset nehty lehce vyleštit, aby se zabarvení uvolnilo.\nMáčení nehtů ve směsi vody a peroxidu vodíku může přispět k vybělení.\nPoužijte bezbarvý podkladový lak mezi nehty a barevný lak, abyste zabránili dalšímu zabarvení.\nPomocí podobných metod, jaké se používají k odstranění skvrn od laku na nehty, můžete nehty vybělit. Nikotin může blokovat přístup kyslíku k nehtům a zanechat je žluté.\nNejlepším řešením je přestat kouřit a podpořit růst nových nehtů vitaminem B12. Skvrny vyrostou spolu s nehty.\nVětšinou budete muset zajít k lékaři pro lék proti plísním na předpis, který obsahuje 8procentní roztok ciklopiroxu. Roztok pak nanesete na nehty stejným způsobem jako lak.\nLékař vám také může doporučit použití lokálního kortikosteroidu s vitaminem D3 nebo aplikaci vitaminu E či zinku na nehty.\nNěkdy mohou hojení podpořit i domácí prostředky používané jako léčba žlutých nehtů na nohou. Například tea tree olej je antibakteriální a bylo prokázáno, že zastavuje růst běžných kmenů plísní nehtů na nohou.\nProspěšný je také olej z oregana, který má antimikrobiální vlastnosti. Oba oleje by se měly před aplikací na nehty používat s nosným olejem.\nHoubám se daří při kyselém pH, takže máčení nohou v jedlé sodě a vodě vytváří vysokou alkalickou hladinu, která zabraňuje růstu a šíření plísní.\nSyndrom žlutých nehtů je způsoben základními faktory, jako je špatný krevní oběh a lymfatická drenáž. Je také častým příznakem některých autoimunitních onemocnění a rakoviny.\nLéčba proto závisí na konkrétní příčině a může zahrnovat lokální nebo olejový vitamin E, kortikosteroidy, perorální zinek, antimykotika, antibiotika, diuretika nebo trubicovou torakostomii.\nNaše nehty na nohou mohou o našem zdraví vypovídat mnohé. Pokud vám byla diagnostikována tuberkulóza, cukrovka, žloutenka, lupénka, onemocnění štítné žlázy nebo zánět vedlejších nosních dutin, mohou se u vás objevit žluté nehty. I když můžete vždy podniknout kroky na podporu zdraví nehtů, nejdůležitější je správná diagnóza a léčba těchto závažnějších onemocnění.\nZbavení se žlutých nehtů na nohou je zcela závislé na pochopení jejich příčiny. Nejrychlejším způsobem jejich léčby je návštěva lékaře nohou.\nProfesionálové z podiatrie Canyon Oaks ve Fresnu vám pomohou přijít na kloub tomu, co je příčinou žlutých nehtů na nohou, a doporučí vám nejúčinnější léčbu.\nNejlepší sekačka na trávu do strmých kopců v roce 2021 – recenze a průvodce pro kupující\nAsmanex Twisthaler 400 mikrogramů inhalační prášek


Moore, Alan; O’Neill, Kevin: Nemo: Srdce z ledu - iLiteratura.cz\nMoore, Alan; O’Neill, Kevin\nKapitánka Nemo versus nacisté\nAlan Moore, Kevin O’Neill: Nemo – Srdce z ledu. Přel. Viktor Janiš, Argo, Praha, 2018, 184 s.\nBrit Alan Moore je rozhodně nejvlivnějším komiksovým scenáristou posledních dvaceti let dvacátého století, jeho díla Strážci, Vendetta či Z pekla spoluustavily formát komiksového románu jako ambiciózního vícevrstevného díla, na hony vzdáleného triviálním akčním komiksům, jakých byla ještě v osmdesátých letech v celém světě většina. V novém tisíciletí jako by však trochu ztratil šťávu a vrátil se jednak k americkému mainstreamu, jednak ke kratším a „popovějším“ seriálům. Z nich trochu vyčnívá seriál Liga výjimečných, postmoderní verze superhrdinských příběhů s hrdiny dobrodružné a fantastické literatury devatenáctého století. Bylo to také Mooreovo poslední úspěšnější dílo, které se dočkalo (už zdaleka ne tak úspěšné) filmové verze; v Česku ovšem vyšly pouze první dva díly z prozatím čtyř.\nMoore na Ligu výjimečných v roce 2013 navázal volným pokračováním, přesněji řečeno spin-offem Nemo. Umístěno je do dvacátého století a hlavní hrdinkou je tu Nemova dcera Janni, která se ujala Nautilu i otcova pirátského řemesla. Ve třech příbězích ji sledujeme jako mladou ambiciózní dívku, zralou ženu, která zachraňuje svou patnáctiletou dceru, a stařenu, jež se opět vydává do boje. První příběh se odehrává v Antarktidě a kromě toho, že hrdinku a její přátele pronásledují lidští konkurenti, musí ještě čelit démonickým nadpřirozeným silám. Následuje výlet do Berlína v roce 1941, kde vládne hororový režim podobný tomu nacistickému, ale založený na technologických zázracích i ovládání nemrtvých. A nakonec Janni zamíří do Amazonie, kde vymýtí poslední zbytky nacistů, kteří už klonují nové Hitlery; respektive Hynkely, což je jméno, které dal zkarikované hitlerovské postavě Chaplin ve slavném filmu Diktátor.\nPrávě podobné odkazy na slavné postavy popkultury první poloviny dvacátého století jsou pro pochopení kouzla komiksové trilogie zásadní. První příběh tedy čtenáře zavádí do světa hororových monster H. P. Lovecrafta, druhý do kulis německých expresionistických filmů a třetí do prostředí dobrodružných exotických románů, jež začíná Doyleovým Ztraceným světem a pokračuje řadou dalších (už poněkud pokleslejších). Na obou stranách se přitom pohybují slavná jména z populárních dobových sešitových i vážných románů, filmů či komiksů. Na první výpravě je s Janni například Ishmael z Melvillovy Bílé velryby či vědec-detektiv Augustus van Dusen z detektivek Jacquese Futrella, jejich protivníky jsou pak hlavní hrdinové pulpových amerických knižních sérií konce devatenáctého století Tom Swyfte, Frank Reade a Jack Wright. V následujícím příběhu vystupují mezi německými padouchy doktor Caligari a doktor Mabuse a na straně kladných Verneův Robur Dobyvatel, poslední příběh upomíná na prvního komiksového superhrdinu Huga Coghlana.\nTakto se může zdát, že pro českého čtenáře je marné knihu číst a luštit pozadí jednotlivých postav. Ale většina čtenářů amerických na tom nebude o moc lépe, jen málokdo bude o existenci všech těch zapomenutých popkulturních dobrodruhů vůbec něco tušit. Přesto bez vědomí oné postmoderní hry zůstávají z příběhů jen triviální akce, na první pohled nehodné velkého scenáristy. Pokud chce někdo proniknout hlouběji, lze mu doporučit buď anglickou Wikipedii, nebo přímo stránku League of Extraordinary Gentlemen Wiki, kde je většina postav (a jevů, protože i mnohé lokace, stroje a nadpřirozené bytosti vycházejí z literárních nebo filmových předloh) také identifikována a popsána.\nKdo na něco takového nemá čas nebo náladu, bude se muset spokojit s luštěním O’Neillovy kresby. Ta bývá často zaplněna tolika figurami, stroji, předměty a dekoracemi, až čtenář ztrácí orientaci. Ale všechny ty dvoustránkové akční scény bojů lidí i strojů jsou mimořádně působivé právě v té opulentní mnohosti a detailnosti. Jinak zůstává O’Neill věrný svému tlumeně barevnému stylu, hranatým rysům mužských postav a jemné, ale místy docela ostré eleganci postav ženských. I u něj najdeme postmoderní odkazy: ve scéně z německého bordelu na expresionistu Grosze, jinde na vizualitu němých černobílých německých sci-fi a mnohokrát jistě i na obálky či ilustrace zmíněných šestákových sérií. Občas člověk zkoumá, zde je v obrázku skrytá hříčka (například díra propasti, u níž brzy zemře Ishmael, připomíná hlavu velryby), nebo už jen hledá odkaz i tam, kde není. A aby toho nebylo málo, Moore kreslíři předepíše halucinační scény tak, aby postrádaly logickou posloupnost, a čtenář váhá, jestli nebyly stránky vytištěny ve špatném pořadí.\nNeboli ačkoliv Nemo na první pohled vypadá jako jednoduchý komiks pro starší kluky, kteří právě dočetli Tajuplný ostrov, ve skutečnosti je to sofistikovaná skrývačka, jejíž luštění si nejvíc užijí spíše starší čtenáři, a to navíc milovníci brakového čtení. Zůstává samozřejmě otázkou, kolik takových se zrovna u nás najde. Na vysoké úrovni Mooreova a O’Neillova díla to však nic nemění.