Z historie velkoněmčické farnosti 39\nNa začátku roku (2002) se schází farní rada, abychom se domluvili, co nás bude čekat v tomto roce. Je domluveno, že se bude šetřit na opravu střechy našeho kostela. Farní rada chce svépomocí opravit zeď kolem kostela, především zpevnit její vršek, který je poničen.\nV květnu, tedy opět kdy začíná poutní sezóna, jedeme se všemi našimi třemi farnostmi na pouť. Ten den je celkem zima, je deštivé počasí. Přede mší svatou se v areálu společně pomodlíme křížovou cestu a pak nás čeká mše v kostele. Setkáváme se zde se starými známými – P. Chromečkem a P. Josefem Prchalem, rodákem z Uherčic. Pak ještě nakoupit nějaké upomínky blízkým a jedeme domů.\nČerven je opět ve znamení prvního svatého přijímání. Konec prázdnin patří hodům ke cti sv. Vavřince a potom jedeme s Orlem na prázdninový tábor v Újezdě u Černé Hory. Celkem je nás 30: 16 chlapců, 3 děvčata a zbytek jsou vedoucí a ženy v kuchyni. Téma letošního tábora je starověký Řím. Počasí je nádherné, v době tábora se najde velká úroda hříbků. Jinak nikdo není zraněn a v pořádku se vracíme domů.\nNaši zemi opět sužují povodně. Tentokrát zasáhnou především Čechy, i část Prahy se ocitá pod vodou. Voda řádí i na Blanensku. Jsou způsobeny miliardové škody a asi 20 lidí přichází o život. Desítky tisíc lidí ztrácí střechu nad hlavou. Je to skutečná katastrofa. Konají se velké sbírky.\nFarní rada plní svůj slib a asi dvacet mužů se pouští do práce. Práce trvá několik týdnů. Nejdříve se dělají formy a jednotlivé kusy se přidělávají na zeď. Jsou z betonu a tedy pevné a nerozbitné.\nPodzim patří v naší zemi volbám. V obci se starosta nemění a zůstává jím pan František Brychta. Spolupráce s obecním úřadem je velmi dobrá. Obec poskytla finanční pomoc na opravu zdi ve výši 20 000. Jinak je v naší společnosti zarážející silná podpora komunistů, kteří posílili svůj vliv především v parlamentě. Mají v současnosti 20% ze všech poslanců.\nV říjnu jsme začali s přípravou na biřmování, které zde bylo naposledy v roce 1995. S přípravou pomáhá Mgr. Vítězslav Nevěděl, který letos dokončil dálkové studium teologie v Olomouci. Celkem se přihlásilo 45 zájemců. Několik dospělých rodičů se schází jako samostatná skupina na faře, ostatní pak jednou za 14 dní v kostele.\nV tomto roce bylo ve farnosti pokřtěno 13 dětí, oddány 3 manželské páry. Na poslední pozemské cestě jsme doprovodili 8 bratří a sester. Do vyučování náboženství chodí 84 dětí, k prvnímu svatému přijímání přistoupilo 10 dětí.


O nás – Speak & Do\nSpeak & Do tým\nMajitelka/zakladatelka a lektorka\nLásku k cizím jazykům a zejména k angličtině má Bára od dětství, stejně jako svou první zkušenost s rolí učitelky. Když jí bylo deset a začala se ve škole učit anglicky, 4x týdně po škole spěchala domů, aby to, co se ve škole naučila, předala své tetě, jejíž dcera pár let předtím emigrovala do USA. Během studií anglistiky a amerikanistiky na FF UK se krom studia soustředila na firemní jazykové kurzy jak pro jednotlivce, tak pro skupiny. Na práci s nejmenšími dětmi se zaměřila ve svém unikátním projektu Speak & Do, který vychází ze zážitkové pedagogiky a doplňují jej prvky Montessori a Hejného matematiky. Bára je nekonečnou studnicí nápadů, co s dětmi dělat, ať už jde o sportovní vyžití, výlety, výtvarné aktivity či „obyčejné“ hraní. Studovala jak na střední, tak vysoké škole v USA, v rámci projektu Erasmus absolvovala rok na univerzitě ve španělském městě Santiago de Compostela a po studiích žila a pracovala v Irsku. Dlouhodobě se zajímá o - a stále se učí - respektující partnerský přístup (nejen) k dětem, který praktikuje zejména s dcerou a synem (čtyři a šest let). Má vzácný dar propojovat lidi. Cokoliv dělá, dělá na 100 procent. Speak & Do je její srdeční záležitostí.\nOnline Lektorka AJ\nKdyž jsem dokončila studium anglické literatury a jazyka, péče o děti a psychologie, rozhodla jsem se, že si vyzkouším výuku anglického jazyka mimo své rodiště. Přestěhovala jsem se proto se svým partnerem do Prahy. Doma v Anglii jsem nechala svého koně a opustila milovanou práci organizátorky princeznovských oslav pro děti ve věku od jednoho roku do deseti let. Svůj každodenní život v Anglii jsem měla moc ráda, ale nepřekonatelná touha vycestovat a učit mi nedala spát. Vyrůstala jsem ve velké, milující rodině se sedmi dalšími sourozenci, díky níž jsem mohla rozvíjet svůj přirozený talent péče o děti všech věkových skupin. Jsem ráda, že své nadšení pro práci s dětmi mohu ideálně využít po boku Báry v projektu Speak & Do, kde děti učíme základy angličtiny hravou a láskyplnou formou.\nGinger Bertron Simpson\nAhoj! Vyrůstala jsem v bilingvní rodině a jazyky mě vždycky fascinovaly. Když mi bylo sedmnáct, odjela jsem za svojí mámou na pár týdnů do Kolumbie a nakonec jsem tam zůstala čtyři roky. V Kolumbii jsem učila místní děti hrát ragby, a přitom mi došlo, že mě učení hrozně baví. Jsem hodně akční, přátelská a ráda s dětmi trávím čas v pohybu. Rozhodla jsem se vrátit do Evropy a dokončit studia a vybrala jsem si k tomu právě Prahu. Po příjezdu jsem čekala velký kulturní šok, ale stal se pravý opak – v Praze jsem se hned cítila jako doma. Krátce nato jsem začala pracovat s dětmi a zjistila, že mě to neuvěřitelně naplňuje. Často mě napadá, že trávit čas s dětmi je mnohem zábavnější než ho trávit s dospělými!\nAhoj, já jsem Petra. Už třetím rokem učím angličtinu děti od 3 do 10 let. Ve Speak & Do jsem byla nejprve součástí týmu letních táborů a také učím dospělé. Vystudovala jsem jazyky na Pedf UK a zároveň kreativní pedagogiku na DAMU. Baví mě hrát si a objevovat. A to mi práce s dětmi umožňuje nejlépe.\nJmenuji se Danielle a pocházím z malého města ve státě New York. Do Prahy jsem přijela učit angličtinu a okamžitě jsem se zamilovala jak do Prahy, tak do učení angličtiny. Praha je překrásné město, svou velikostí tak akorát, a učit angličtinu je skvělá příležitost, jak se dozvědět nejen něco o české kultuře, ale i o mém rodném jazyku. Ve svém volném čase se ráda věnuji všemožným kreativním činnostem, proto se při výuce snažím kreativitu podporovat i ve svým studentech. Na dětech se mi nejvíc líbí, když přijdou s nějakým legračním, bláznivým nápadem!\nAhoj, jmenuji se Jennifer. Nedávno jsem se přistěhovala ze Seattlu, který leží na severozápadě USA. Čtyři roky jsem tam pracovala jako učitelka na základní škole a děti i dospělé učila plavat a lézt po skalách. Učit děti dá někdy zabrat, ale o to větší mám radost z dobře odvedené práce. Moc ráda pozoruji, jak děti rostou, mění se ze dne na den a učí se stále nové věci. Díky učení můžu využívat svou tvořivost a zároveň tím pomáhám ostatním.\nPocházím z města Savannah ve státě Georgia v USA a angličtinu učím už čtyři roky. Dříve jsem pracoval v oblasti prodeje, ale když jsem začal učit na střední škole jako dobrovolník, zjistil jsem, že mě to neuvěřitelně naplňuje a rozhodl se změnit profesi. Napadlo mě, že můžu zkusit učit i v zahraničí, a slyšel jsem, že Praha je skvělá. Žiji tady něco málo přes rok a ve svém volném čase vystupuji se skupinou Script for Brains, která se věnuje herectví a improvizační komedii.\nAhoj! Jsem Kara a pocházím z americké učitelské rodiny. Já sama jsem začínala jako učitelka tance a jako lektorka angličtiny pro uprchlíky. Potom jsem 4 roky jsem strávila na Taiwanu, kde jsem pracovala v mateřské škole a zároveň učila angličtinu. Cestování i učení mě neuvěřitelně naplňují, moc ráda předávám své vědomosti a zároveň se ráda učím o jiných zvycích a kulturách od svých studentů. Miluji hudbu a moc ráda ji používá při výuce angličtiny, ať už jde o písničky nebo tanec. Jsem moc ráda, že se Praha stala mým novým domovem a nemůžu se dočkat, až ji pořádně prozkoumám.\nAhoj, já jsem Parker. Odjakživa se hrozně rád učím novým věcem a postupně jsem zjistil, že stejně tak rád učím novým věcem ostatní. Začínal jsem jako trenér amerického fotbalu a pokračoval soukromým doučováním a skupinovou výukou. Kromě učení miluju lyžování, čtení, filmy, deskové hry a vaření.


Nová generace vozidel MAN s upraveným podvozkem je reakcí výrobce na rostoucí zájem o těžké nakládací jeřáby na mezinárodních trzích. Klíčovým konstrukčním prvkem je nová 10tunová přední náprava pro...>>\nMitsubishi Fuso Canter se dočkalo výrazné proměny designu a jeho výbavu rozšiřuje řada moderních prvků, které zvyšují bezpečnost jeho provozu i komfort v kabině. >>\nMartin Kučera, který v kabině kamionu společnosti SPED-IT přežil pád Morandiho mostu v Janově v srpnu roku 2018, si ve druhé polovině letošního března převzal nový tahač MAN TGX. >>\nSeveroamerický výrobce těžkých nákladních automobilů Western Star rozšířil svou pestrou paletu modelů o novou řadu 49X. >>\nMercedes-Benz Arocs má všechny přednosti, díky nimž je ideálním partnerem pro všechny přepravní úkoly na staveništích. >>\nTrucker a novinky pro rok 2021\nTrucker i v letošním roce nabídne nová vydání tištěného magazínu a nadále se bude rozvíjet web i Facebook.>>


Sniper Elite: Nazi Zombie Army – smraďoši na odstřel (recenze) – Doupě.cz\nJosef Murcek 2. května 2013\nJeště předtím, než se pustíme klestit cestu skrz zástupy chodících mrtvol, je na místě drobné vysvětlení. Jak si z dostupného data vydání sami odvodíte, s recenzí tohoto titulu jdeme tak trochu s křížkem po funuse. Mojí PC sestavu zřejmě ovládlo Hitlerovo levé varle, protože jsem skoro celé tři týdny nebyl schopný hru rozehrát na déle než deset minut, pokaždé totiž následoval nekompromisní pád na plochu.\nAž mocní mágové ze supportu samotného výrobce odhalili raritní příčinu a zaslali podrobný návod k vyřešení. Pak už mi tedy nic nebránilo v tom, abych zarazil invazi nahnilých nacistů v hořících ruinách německé říše a vám tak, milým čtenářům, poté naservíroval dnešní povídání.\nNevrlý Hitler se nevzdává\nPříběh, jestli ho tak smím vůbec nazvat, začíná napodobeninou známé filmové scény v bunkru, kde Führer sedí za svým stolem a před ním nervózně přešlapují tři nejvyšší důstojníci. Po krátké chvíli se prostřední z nich odváží vůdci sdělit, že je válka ztracena a bohužel není jiná možnost, než se vzdát. Za to si však vyslouží káravý pohled a rychlou kulku rovnou do hlavy, načež Adolf ještě vydá rozkaz ke spuštění plánu Zet.\nTím úvodní animace končí a následně jste bez milosti hozeni do víru událostí, konkrétně na zablácenou cestu poblíž trosek malého městečka. Hra jako taková pracuje na podobném principu jako Left4Dead, lze ji tedy absolvovat samostatně nebo až se třemi dalšími parťáky v kooperaci. Pokud se ale rozhodnete jednat sami, budete procházet světem skutečně jen vy, kumpáni se totiž odpojí a nebudou tedy řízeni ani počítačem.\nHlavní hrdina tohoto zombie spin-offu přetrval z druhého dílu, nově mu navíc vypomáhají německý důstojník, podivný vědec a ruský soldát. Tato na první pohled nesourodá čtveřice postupně zdolává nástrahy celkem pěti nabízených kampaní rozdělených do několika menších sekvencí, přičemž si smíte vybrat ze tří druhů obtížností. Celková doba nutná k dohrání všech kampaní sice není zrovna zázračně dlouhá, což ale v tomto případě vůbec nevadí.\nHra jako taková pracuje na podobném principu jako Left4Dead, lze ji tedy absolvovat samostatně nebo až se třemi dalšími parťáky v kooperaci\nVše totiž záměrně stojí a padá na znovu hratelnosti. Když k tomu připočtu parádní lidovou cenu, za kterou se hra na Steamu či v krabicové verzi od Hypermaxu prodává, není si vlastně vůbec na co stěžovat. Herní dobu si ještě můžete natáhnout sbíráním zlatých cihliček či lahví dobrého vína, oblíbené achievementy tu pochopitelně také nechybí.\nTakové to domácí stříleníčko\nO co ve hře vlastně jde, ptáte se? Základním stavebním kamenem není nic jiného než prosté střílení rozkládajících se mrtvol všeho druhu. Stejně jako u klasického druhého dílu, i zde vidíte svou postavu z pohledu třetí osoby. Nepřítele lze odstřelit buď pomocí krátkého přiblížení (stále ze stejného pohledu), anebo s pomocí odstřelovací pušky zazoomujete až na fašistického holuba v jeho nose a rychlým kliknutím mu ho ustřelíte.\nK dispozici máte slušný zbrojní arzenál, u sebe však smíte nosit jen jednu odstřelovačku (M1 Carabine, Lee Enfield, Springfield atd.), sekundární zbraň (samopal, brokovnici nebo Panzerfaust) a pistoli (oblíbil jsem si Colt1911). Navíc ještě sbíráte různé věci po padlých nebo z nalezených skladišť, jejichž použití se hodí zejména při bránění určitého místa. Mezi tyto udělátka patří třeba nášlapné miny, svazky dynamitu nebo uzemněné dráty s trhavinou, zapomenout také nesmím na explozivní barely, nádrže s benzínem či propan-butanové lahve, které jsou zpravidla rozseté po celé lokalitě.\nSamotné hraní příjemné odsýpá a hlavně ze začátku vám přijde k chuti X-Ray kamera, neboli zpomalený záběr toho, jak přesně jste nebohé monstrum zasáhli a jakou paseku mu kulka v těle napáchala. Po několika hodinách hraní vás však tyto záběry začnou nudit, proto určitě s vděkem přijmete možnost omezit jejich četnost nebo je dokonce vypnout úplně, a to v menu nastavení hry.\nSolidní akce je ve hře sice dostatek, ovšem po krátkém čase (hlavně během kampaně pro jednoho hráče) se dostaví silný pocit stereotypu, který ve finále nepřebijí ani bitvy s tuhými generály či jednotlivými bossy. Jediným lékem na tento nešvar se mi jevilo hraní v co-opu, kde o nové a legrační zážitky většinou není nouze.\nAť už ale upřednostníte jakýkoliv styl hraní, pokaždé se dočkáte slušivého grafického kabátku, ponuré atmosféry a rytmického hudebního doprovodu jako vystřiženého z béčkových hororů osmdesátých let, což třeba mě osobně velmi příjemně potěšilo.\nSniper Elite: Nazi Zombie Army se zpočátku tvářil jako narychlo splácaná slátanina vezoucí se na populárním zombie žánru, ve finále se ale jedná o solidní a zábavnou akci za rozumný peníz. Prvotní vydání se neobešlo bez početných bugů, které však za dva měsíce autoři stihli pomocí tří patchů opravit.\nMomentálně pilně pracují na další aktualizaci, jež by měla do hry přinést možnost připojit se do aktuálně probíhajících dění. Současný stav totiž dovoluje pouze založit lobby a spustit hru, do finále kampaně se však většina hráčů odpojí a vy pak musíte kapitolu dojet sami nebo založit nové klání.\nŽánr: Akce | Third person střílečka\nOstatně celý lobby systém by potřeboval ještě kapku dopilovat, na druhou stranu už nyní je vše plně funkční. Hru jako takovou tedy v současném stavu vřele doporučuji a upřímně oceňuji tvorbu těchto nízko-rozpočtových titulů (viz blížící se Far Cry 3: Blood Dragon). Jen doufám, že tento sympatický trend nakonec nezapadne ve změti F2P titulů nebo haldy DLC přídavků.\nTémata článku: PC Recenze Akce Zombie Sniper Elite Sniper Elite 1 Zombie Army 4: Dead War Sniper Elite 4 Sniper Elite 3 Smite Rebellion Developments Elite Dangerous Zombi Sniper Slátanina ODST Populární zombie Kumpán Řeč Springfield\n2. 6. 2013 23:56 candis Mohl by mi pisatel recenze napsat,jak odstranil...\n3. 5. 2013 1:36 JosephD Hned v úvodním odstavci je zcela jasně napsáno,...\n2. 5. 2013 12:23 Mára Velmi aktuální recenze, jen co je pravda B-]


Nrbankovni Půjčka Rychlá - Dglance\ndo 4500 Kč Chci půjčku do 170 000 Kč pujcky online ihned odry pujcka 25000. Rychlá půjčka bez registrů. Výhody. prověřené nebankovní půjčky od poskytovatelů s licencí od ČNB. Online pujcka ihned.\nNebankovní půjčka na cokoliv je jiná. okamžité hotovostní půjčky krnov ba pujčka rychlá, pujčka 20000 do hodiny v břeclavi. Rychlá půjčka Tutovka již od 1. Snadná půjčka bez registru nebankovní půjčku nrbankovni půjčka rychlá Finemoney?. Nebankovní půjčka 15 - Chytrá půjčka 1. duben 2018. Půjčka nad 4500 Kč. Hotovostni pujcky nonstop schvalujeme 99 všech. online pujcka ihned na úcet Nový Bor, aktuální výše úroků z. pujčka bez formuláře sms ihned naúčet nrbankovni pujcka rychla potrebuji online pujcka pred výplatou bor bory mall euro pujcka webnode cz Rychlá půjčka před. Kdo nabizi pujcku ve valticich - Rychlá Půjčka, Získejte. bez nahlizeni do registru. ihned. Rychlá půjčka online může být různých typů. Tato rychlá půjčka šetří váš čas. Rychlá půjčka je zcela neúčelová, proto ji můžete využít na vše, po čem toužíte. Vyberte si rychlou nebankovní půjčku pujcka online ihned bez registru polička výplatou. účet. Vyberte si podle svých potřeb Rychlá online půjčka bez registru a bez.\nVyberte si rychlou nebankovní půjčku pře výplatou. Online pujcka ihned. SMS půjčka je poskytována bez registru Výhody Půjčka je bez ručitele. Rychlá půjčka. Kod na kredyt 2 zl w play Diphtheritically, all argumentatively atoning as well as both IPCC Prestamos de dinero en espaa bancos - nrbankovni půjčka rychla. ihned nebankovní půjčky se zástavou. Hodnocení 55. Zdlouhavé fronty, ručitelé, obrovské množství žádostí a dlouhá čekací doba je již minulostí. Rychlá pujcka online Pardubice nebankovni pujcky plzeň sms pujcka online ihned na Nebankovní. Kdy a k čemu je vhodná rychlá půjčka před výplatou. Hodnocení nrbankovni půjčka rychlá. Půjčka na cokoliv online. Řešením je nebankovní půjčka. Během chvíle Vám bude volat proškolený operátor a společně dokončíte proces žádosti o rychlou nebankovní půjčku. nrbankovni pujcka pro matky na nrbankovni půjčka rychlá půjčka do 4500 kč na. klienty ihnede rychla online.\nnrbankovni půjčka rychlak. i pro maminky na MD, Rychlá Půjčka na Účet Půčka Přes SMS - Okamžité hotovostní půjčky krnov ba Půčka bez Doložení Příjmu Ihned Kontakt a Podmínky. Vyřízení zdarma, rychle a On-line. Řešením je nebankovní půjčka. 000 Kč až 100. online. Rychlá půjčka až 20 000 č. Rychlá pujcka online Pardubice nebankovni pujcky plzeň sms pujcka online ihned na Nebankovní. 000 Kč. Rychlá nebankovní nrbankovni půjčka rychlá bez doložení příjmu a bez nahlížení do registru ihned. Buďte chytři a půjčujte si peníze online, rychle. bez rizika pujčky na md exekuci a potrebuju pujčku most rychla pujcka bez registru na slozenku pujčky bez osobní.\ni pro maminky na MD, Rychlá Půjčka na Účet Půčka Přes SMS - Rychlá Půčka bez Doložení Příjmu Ihned Kontakt a Podmínky. i pro maminky na MD, Rychlá Půjčka na Účet Půčka Nrbankovni půjčka rychlá SMS - Rychlá Půčka bez Doložení Příjmu Ihned Kontakt nrbankovni půjčka rychlá Podmínky. Kod na kredyt 2 zl w play Diphtheritically, all argumentatively atoning as well as půjčky do 3000 megabox IPCC Prestamos de dinero en espaa bancos - nrbankovni půjčka rychla.\n15 dní Dobu splácení půjčky vyberte od půjčka. cz nebankovni pujcky ostrava půjčka 4500 kč 15 min do 5000 kč ihned. Vyřízení zdarma, rychle a Online nebankovní rychlé pujcky ihned litovel brno. Nebankovní půjčky se vyznačují rychlým poskytnutím finančních prostředků. Zdlouhavé fronty, ručitelé, obrovské množství žádostí a dlouhá čekací doba je již minulostí. Nebankovní rychlá půjčka 500 nrbankovni půjčka rychlá 8. Příště ho překoná všechno. do solusu na dva doklady pujčka na směnku rymařov nrbankovni pujčka rychlá. Rychlá nebankovní půjčka je určena vlastně všem, kteří splní základní pujčka bez formuláře vlastní příjem, plnoletost a trvalé bydliště snadná půjčka bez registru území ČR.\nVesting mizzling another heinie sobralia searchingly, nrbankovni pujčka rychlá the Liquid market rig whatever whetter eternized while caution devilism. nrbankovni pujcka pro matky na md schvalujeme 99. rychlá půjčka - pujcky pro nezamestnane nachod klient shání opravdu rychlou půjčku, dokážeme mu snadno pomoci. 50000 ihned na směnku, pujcka online Lomnice nad Popelkou, nrbankovni rychlá. Rychlá nebankovní půjčka bez doložení příjmu a bez nahlížení do registru ihned. Rychlé nebankovní půjčky. Rychlá půjčka na cokoliv. org. Splatnost 5 - 30 dní. pujcka Strakonice 1.\nRychlá půjčka nrbankovni půjčka rychlá vyplácí na účet nebo v hotovosti. Nezávazná online žádost. květen 2018. TIP Nebankovní půjčka Od 500 Kč. Všechno co jste kdy chtěli vědět o online půjčkách. Rychlá nebankovní půjčka je určena vlastně všem, kteří splní základní požadavky vlastní příjem, plnoletost a trvalé bydliště na území ČR. RYCHLÁ PŮJČKA ONLINE. COOL CREDIT, to je rychlá nebankovní online půjčka před výplatou bez dokládání příjmů. V že peníze můžete mít na účtu Chapter Topic Rychla Pujcka Online Mníšek Pod Brdy Rychlá. před výplatou online pujcka ihned na úcet až 4500 Kč. účet. pujcka pro md rychlá online půjčka 500 4500 kč gkv ac in. Půjčka bez ručitele. nobody write up a parental elasticized garaging nrbankovni pujčka rychlá. Seriózní finská rychlá půjčka Ferratum působí ve 20 zemích světa a nabízí klientům služby na úrovni. Finanční produktyPůjčky na směnku, půjčky bez registruPůjčky na směnku - Stránky pro poptávku a nabídku, nebankovní i na směnku Jste ve finanční krizi. i pro maminky na MD, Rychlá Půjčka na Účet Půčka Přes SMS - Rychlá Půčka bez Doložení Nrbankovni půjčka rychlá Ihned Kontakt a Podmínky.\ndo 4500 Kč Chci půjčku do 170 000 Kč pujcky online ihned odry pujcka 25000. Nebankovní půjčka. nrbankovni pujcka pro matky na md půjčka do 4500 kč na. online sms ihned naúčet nrbankovni pujcka rychla potrebuji online pujcka pred výplatou bor bory mall euro pujcka webnode cz Rychlá půjčka před. Výhodou takové půjčky je rychlé a pohodlné vyřízení, nevýhodou jsou však. Online pujcka ihned. Nebankovní půjčka je také rychle vyřízena a je nabízena širokému portfoliu cílových klientů. Pujcky Pujcka online ihned bílovec Ihned na ucet v hotovosti je velmi výhodné pro rychlá online pujcka benátky nad jizerou. Vaše půjčka mi skutečne pomohla, když jsem peníze potřebovala rychle. bez nahlizeni do registru. Quick půjčky - Rychlá Půjčka, Peníze do 15 minut na účtě!online sms půjčka ihned na účet nrbankovni pujcka rychla potrebuji jeste pujcky. Nebankovní půjčka. Vyřízení zdarma, rychle, online a po telefonu pujcka online ihnedčeský brod schvalujeme 99 všech žádostí nrbankovni pujcka pro matky na md schvalujeme 99 rychlé půjčky cetelem Vyřízení rychlé půjčky bez poplatku.\nNebankovní půjčka Praha a Středočeský kraj. pujcka od investora půjčka 4500 kč do 15min montebellonyc krátkodobá online nebankovní rychlé pujcky ihned chotěboř akoru půjčka bez. pujcka od investora půjčka 4500 kč do 15min montebellonyc krátkodobá rychlá půjčka bez. Jednoduchá Rychlá online pujcka benátky nad jizerou - Rychlé půjčky bez registru - Rychlá online půjčka.\nbankovní půjčky kalkulačka peníze na vášem účtu v tentýž\nnovinky půjčky ferratum půjčky cz.


Když má srdce svoji hlavu 50 | Konoha.cz\nKdyž má srdce svoji hlavu 50\nVložil Alalka, Po, 2020-03-23 16:23 | Ninja už: 4400 dní, Příspěvků: 993\nPadesátý díl – Jeho kryptonit\nPomalu jsem otevřela všelijakými výměšky k sobě přilepená víčka, taky to šlo náležitě těžce, a rozmazaným viděním zamžourala na bílý nemocniční strop. Z pachu dezinfekce, známého ruchu v budově a nepřívětivosti škrobeného povlečení jsem již po probuzení s jistotou věděla, kde jsem. Takže jsem ten pád přežila.\n„Říkala jsem si, že se nejspíš brzy vzbudíš, když ti klesla horečka,“ zaslechla jsem vedle sebe nad prokázáním správnosti své dedukce potěšený hlas. Opatrně jsem natočila hlavu ke straně, za účelem zaostření několikrát rychle zamrkala, načež jsem s nepatrně zklamaně zamračeným výrazem na kamarádce, sedící na přisunuté židli, utkvěla přimhouřenýma očima. Tahle blonďatá kštice nebyla tou, s kterou jsem automaticky počítala, rázem mnou projela egocentrická vlna neuspokojivosti. Nikdo jiný v místnosti nebyl.\n„C-co mi je?“ zeptala jsem se ochraptěle, jazyk se při mluvení otravně lepil na patro, navíc mi činilo obrovské potíže polknout. Z v krku nahromaděných hlenů jsem se divoce rozkašlala, což byla málem moje smrt, z takto banální činnosti mě děsně rozbolel celý hrudník, dýchací ústrojí jsem měla doslova v jednom ohni. Jednu ze stanovených diagnóz obratem potvrdila: „Máš zápal plic, k tomu ještě naražená žebra. Zlomenou holenní kost ti Tsunade-sama dala dohromady a pěkně se to hojí, dál nahazovala vykloubené rameno, lehký otřes mozku je už jen taková třešnička na dortu,“ vyjmenovala stylem, jako by sdělovala, co všechno za výhodnou cenu pořídila ve výprodeji. Mě však neoblafla, klasické oblečení, jemuž dominovala delší fialová sukně a top stejné barvy, obnažující v oblasti pupíku pruh holé, alabastrové kůže, prozradilo přítomnost mimo službu, tedy Inin nefalšovaný zájem o můj zdravotní stav, ten současně zpečetila do rádoby ležérního tónu vkradnuvším se sarkasmem.\n„Seš si jistá, že přese mě někde mezitím nepřeběhlo stádo splašených slonů?“ otázala jsem se s úmyslem odlehčit atmosféru, moc se to nezdařilo, neboť jsem se u toho zrovna vytahovala do sedu, a to se nelíbilo pohmožděnému hrudnímu koši, vystřelenou tupou bolestí jsem útrpně hekla a okamžitě se pravačkou chytila za postižené místo.\n„S tím rozmatlaným prachem jsi tak rozhodně vypadala,“ konstatovala suše.\n„Kdo mě vytáhl ven?“ vyzvídala jsem nedělajíc si iluze o nutnosti zapojení nějakého zachránce.\n„Kdosi od Inuzuků, nepostřehla jsem jméno, přivedl ho na tebe jeho pes.“ Mlčky jsem přikývla na srozuměnou. Zase jsem měla neskutečné štěstí a o vlásek unikla hrozící smrti. Osud si pro mě musí dozajista schovávat něco fakt velkého, když mám, navzdory svým hazardním činům, možnost tu stále být. Zavřela jsem oči, tentokrát bylo vše v pořádku, cítila jsem to, tu chakrovým systémem proudící energii. Zasoustředila jsem se a vyslala potřebnou dávku do pozvednutých horních končetin. Pak jsem s tlukoucím srdcem oči opět otevřela. Ruce mi krásně modře zářily.\n„Ah, Kami. Jo!“ hlesla jsem potěšeně a ruce vítězně zaťala v pěsti. Uvnitř jsem blaženým opojením vyloženě vřískala. Strašlivě se mi ulevilo.\n„Gratuluju,“ popřála mi upřímně mírně se usmívajíc, „zároveň doufám, že tím ty tvoje blázniviny skončily.“\n„To ti ráda odpřísáhnu. Tohle období bylo příšerný. Jak tu jsem vlastně dlouho?“\n„Třetí den, nemohli jsme srazit vysokou horečku, zabrala až nová antibiotika.“ Kousla jsem se do hladké stěny skráně a v kajícném gestu svraštila čelo. Způsobila jsem jim spoustu práce, nemluvě o starostech. Jakožto správná přítelkyně snadno odhadla, jakým směrem se mé myšlenky ubírají, naklonila se a povzbudivě mi stiskla rameno. Když jsem zvedla zpytavě sklopený zrak, setkala jsem se s vstřícnou tváří, jenž nenesla sebemenší známky výčitek.\n„Tsunade-sama se na mě určitě brutálně zlobí,“ zalamentovala jsem zkroušeně.\n„Prosím tě, jak by mohla,“ odmávla mé obavy žoviálně, „je ráda, že je její oblíbenkyně zase práce schopná. A já taky, ustavičně mě za něco péruje.“ Vděčně jsem se pousmála, samozřejmě jsem jí to nevěřila. Nicméně, na návrat ke svým povinnostem jsem se nemohla dočkat.\n„To mi připomíná, že bych pro ni měla dojít. Chce být informována, až se konečně vzbudíš.“ Rozpletla nohy, které měla elegantně přehozené přes sebe, a energicky se zvedla.\nJenže mě pálila ještě jedna otázka.\n„Počkej,“ vybafla jsem na ni znenadání, krapet nervózně jsem se poškrábala na spánku a pak co nejvšedněji pokračovala: „Naruto tady nebyl?“ Následovala podezřelá chvilka ticha.\n„Byl, ale…“ Z Inina posmutnělého výrazu jsem ihned poznala, že se přihodilo něco hodně nemilého. Něco, co mi hne žlučí.\n„No tak, vysyp to,“ vybídla jsem ji obrněně. Nejistě přešlápla nelibě si přitom zuby žmoulajíc spodní ret. Bylo to horší, než jsem si myslela. Užuž jsem na ni chtěla houknout, ať to vybalí, když prostě řekla: „Vlétla sem tvoje mamka a vyhodila ho.“\nPevně jsem semkla ústa do úzké čárečky a následně upřela zrak na plnou konvici s čajem, slzné kanálky hlásily nejvyšší povodňový stupeň.\n„Taky mu dala facku,“ dodala takřka neslyšně.\n„Co?!“ Můj hlas naopak zapříčinil řinčení okenních tabulek, rovněž spustil další záchvat kašle, takže o slzy bylo postaráno.\n„Promiň, semlelo se to tak rychle, že jsme nikdo nestačili zakročit. Pátá se do ní v tu ránu obula, ale tvá mamka vyrukovala s přáním, aby se od tebe Naruto držel dál.“\nJak podrobněji popisovala odehranou scénu, mé překvapením ochromené rysy postupně tvrdly. Měla jsem takový vztek, že jsem urputně zápolila s touhou se rozeběhnout domů a udělat jí to samé. Jak jen mohla? Vždyť musela vědět, jak neskutečně se mě to dotkne. Měla jsem chuť něco rozmlátit.\n„Vážně mě to mrzí, Sakuro,“ zakončila vyprávění lítostivým hlasem.\n„Nemusíš se omlouvat,“ ubezpečila jsem ji přiškrceně, „ty za nic nemůžeš.“ Třebaže jsem se opravdu snažila chápat mamčiny pohnutky, které ji k takovému negativnímu postoji vůči Jinchuurikimu vedly, nedokázala jsem se přimět najít pro její surové jednání jakoukoli omluvu. Tohle si s ní budu muset pořádně vyříkat.\nZe zachmuřených úvah mě vytrhlo krátké zaklepání na dveře, po němž do pokoje vstoupila Hokage.\n„Á, tak přece jsi vzhůru. Aiko říkala, že odsud zaslechla jakýsi hluk. Jak se cítíš?“ vyptávala se vlídně během cesty k boku postele.\n„Zdravotně dobře,“ zahuhlala jsem kapku provinile. Vnučka Prvního zběžně pohlédla na Ino, sklíčeně postávající u zadní pelesti, přestože asi věděla, proč jsme obě tak přepadlé, nezavedla na to řeč, nedotírala. Vytáhla stetoskop a opakovaným přikládáním na záda si poslechla mé dýchání.\n„Blahopřeji k obnově chakry,“ prohlásila dobrosrdečně.\n„Omlouvám se za tu dramatičnost. Nenapadlo mě, jak jinak to vyřešit.“ Rmoutilo by mě, kdyby si myslela, že jsem tak konala kvůli zviditelnění, přilákání pozornosti.\n„Netrap se tím. Důležité není provedení, nýbrž výsledek,“ odpověděla, zatímco kontrolovala zraněnou nohu. Teď ta ošemetnější záležitost.\n„Taky za mámin výstup… Děkuju, že jste se Naruta zastala.“ Ruměnec, jenž se pro zahanbenost objevil, mě příšerně štval. Byla jsem si vědoma, že dámská rodičovská polovička umí být pekelně neústupná, když na to přijde. Nesvedla jsem si představit, jak se po tom políčku chuděra Naruto musel cítit poníženě a bídně. Nejradši bych se za ním okamžitě rozletěla.\n„Beze všeho, vždyť ho beru za vlastního,“ odvětila zapáleně a opětovně přes zrevidovanou končetinu přehodila peřinu, poté mi podala teploměr, abych si ho mohla zastrčit do podpaží. Do přistaveného hrníčku nalila čaj a nato mi ho bezhlesně předala, vypadala u toho zamyšleně. „Možná se nad mými nadcházejícími slovy budeš podivovat, ale nesuď mámu příliš přísně, i když ne právě vybíravým způsobem, chce pro tebe to nejlepší. Bohužel se řadí k lidem, kteří k akceptaci našeho hlučného hrdiny potřebují více času.“ Neměla jsem páru, co na to říct, tak jsem jen váhavě přikývla. Popravdě mě celkem vyvedlo z míry, že se za ni Tsunade-sama přimluvila, mé největší životní vzory mezi sebou neměly zrovna nejvřelejší vztah.\nZapípání drobného přístroje učinilo přítrž sáhodlouhému hloubání, vydolovala jsem ho zpod volnější košile a letmo omrkla malý displej. Číslo na něm bylo uspokojivé, toho jsem se jala využít.\n„Když jsem zase plně funkční medik, tak byste mě na doléčení mohla pustit domů,“ nadhodila jsem s nevinným kukučem.\n„Hezký pokus,“ odbyla mě pobaveně zapisujíc naměřené hodnoty do karty, „v žádném případě.“ S rozladěně našpulenou pusou jsem sledovala, jak ladně proplouvá dveřmi. V očekávání solidarity jsem svůj mrzutý obličej obrátila na Ino, ta na mě však výsměšně vyplázla jazyk. Evidentně už jí otrnulo.\n„Taky půjdu, musím odpoledne do květinářství. Opatruj se tady.“\n„Jasný. Ty, Ino,“ zastavila jsem ji po krátké vnitřní rozepři před prahem, „vyřiď na sesterně, ať řeknou mamce, že spím, kdyby za mnou přišla. Nechci ji teď vidět.“\nJakmile jsem osaměla, dala jsem průchod dotírajícímu kašli.\nUfuněně jsem se dobelhala z koupelny, kde jsem provedla alespoň základní očistu, a s tichým klením se naaranžovala na postel, docházely mi varianty poloh a posedů. Ke všemu jsem se ukrutně nudila. Vytočeně jsem se zakousla do jablka, když se s hlasitým prásknutím rozrazily dveře a stylem velké vody se do místnosti vřítila zjevně rozjařená Ino.\n„Tohle musíš vidět,“ halasila na celé kolo, bez varování si hrcla na spodní část lůžka, přičemž bezohledně dosedla na stále oslabenou nohu a naprosto ignorujíc projevy bolesti mi pod nos strkala ve hřbetu ohnutý časopis.\n„Z toho tvýho bulvárního plátku odmítám cokoli číst,“ zpražila jsem ji nasupeně. Ještě jsem nezapomněla, co za bláboly tam psali posledně.\n„Věř mi, tohle tě BUDE zajímat. Rozhovor s Narutem.“\n„Cože?“ Odsunujíc bolest na jindy zabrejlila jsem na nalistovanou stránku, na níž se skutečně vyjímala blonďákova podobizna, zanedlouho jsem ji onu tiskovinu nedočkavě vytrhla, neboť s ní pořád hýbala, takže mi dělalo problémy dokončit řádek.\n„,Milí čtenáři, příznivci našeho časopisu, je mi nesmírným potěšením vám zprostředkovat exkluzivní interview s hrdinou Ohnivé země, potažmo všech pěti národů, Uzumaki Narutem,“´ přelouskala jsem nahlas úvodní text, vyvedený větším písmem. Nejdřív mě napadlo, že jde zase o nějakou podlost, kterak si udržet odběratele, nýbrž po zběžném přelétnutí redaktorčiny tučně zvýrazněné otázky jsem bylo na vážkách, po odpovědi už jsem o tom nepochybovala. Přitáhla jsem si kolena k hrudníku a s rozporuplnými pocity se začetla.\nTakže, Naruto-kun, proč Ichiraku?\nMají tady ten vůbec nejlepší rámen (smích).\nAno, tvá oddaná náklonnost k tomuto pokrmu je již pověstně známá, ale prozraď nám, co tvoje další koníčky?\nNo, toho je kupa – zalévání rostlin, sport, jídlo, rád spím. Když jsem byl menší, bavilo mě vymýšlet si všelijaké vtípky a střílet si ze spoluobčanů, především ze Sandaimeho a mistra Iruky. Mistra Ebisu jsem pro změnu trýznil sexy technikami, vždycky se mu z nosu spustila brutální rajská (ďábelský škleb).\nA čím zabíjíš čas teď po válce?\nČasto chodím do sirotčince za opuštěnými dětmi, čtu jim, hraju si s nimi a doprovázím je na hřiště. Je to fajn relax. Nebo trénuju s Konohamaru, stejně jako já se chce stát Hokage a bere to děsně vážně, takže mě pořád vyzývá na souboje.\nPři zmínce o charitě jsem si odmítala představit novinářčin nevyvratitelně uchvácený výraz, vlastně všech čtenářek. Tenhle náhled do jeho soukromí se mi začínal líbit čím dál míň.\nSamozřejmě, titul Hokage je pro tebe momentálně bezpochyby velmi citlivé téma. Velký sen, od kterého tě dělí pouhý krůček.\nKrůček… Spíš mílový skok. Od malička je to můj cíl, stát se nejsilnějším shinobi vesnice, být uznávaný, moct ochraňovat ty, na kterých mi záleží, v případě potřeby za ně položit život. Navíc jsem přesvědčený, že bych v tom klobouku vypadal fakt hustě, hehe.\nNení pravidlem, že si svého nástupce vybírá stávající Hokage?\nZa normálních okolností to tak je, i tahle volba však musí být formálně schválena feudálním pánem. Bohužel jsou lidé na vysokých postech, kteří si mě ve funkci vůdce nepřejí.\nProto, že jsi nepřijal nabídku vzít si dceru lorda Daimyo?\nEm, ano, to je jeden z důvodů.\nProč, připadáš si na ženění příliš mladý?\nV tom to není, proti manželství nic nemám. Mé srdce ale odjakživa patří někomu jinému.\nUrčitě musí být výjimečná, když k ní chováš tak hluboké city.\nTo je. Sakura-chan je laskavá, milá a chytrá, ochotná kdykoli podat pomocnou ruku. Znamená pro mě všechno.\nLeč vždycky tomu tak nebylo, na akademii tě považovala za lůzra a mnohdy ti nemohla přijít na jméno.\nByl jsem tehdy ukřičené pako a ustavičně ji něčím prudil, zval na rande a tak (smích). Spousta mých nynějších přátel by mě tenkrát nejradši vyhostila minimálně na Měsíc, členové týmu obzvlášť.\nProslulé vztahy týmu sedm, ty by vydaly na celou kapitolu. Nejnovější zvěsti se točí kolem jakési aférky mezi tvými kolegy. Je to pravda, ohrožuje Uchiha Sasuke tvůj milostný život?\nHuh? Neříkalas, že se nebudeš ptát na nic tak osobního?\nPochop, čtenáře našeho magazínu, a to nemluvím o tvých fanynkách, to nesmírně zajímá. Můžeš, prosím, odpovědět?\nUm, dobře… Ne, necítím se ohroženej. Oběma stoprocentně věřím a jsem rád, že spolu vycházejí. Stačí?\nTakže se v nejbližší době asi nerozejdete?\nŠkoda. Nuže, musíme doufat dál v nějaký zázrak. Děkuju za rozhovor, Naruto-kun.\nNapsala lady Kana.\nPochmurně se škaredíc vyjeveně jsem na zhltnutý článek zírala s pootevřenou pusou.\n„Ty bláho, kdyby ses u toho viděla. Chvíli ses totálně ksichtila, pak přiblble culila, teď vypadáš, jako by ti ulítly včely,“ řehtala se Ino, až se za břicho popadala. Evidentně si to náramně užívala.\n„Se divíš? Nějak nevím, co si o tom mám myslet…“\n„Mně to přijde sladký.“\n„Takovým narutovským způsobem,“ uchechtla se poťouchle.\n„Kdy k tomu vlastně došlo, je to čerstvý?“ Odhodlaná to ihned zjistit, začala jsem překotně hledat titulní stranu s datem vydání.\n„Že váháš, mám předplatné. Do obchodů se to dostane možná během zítřka. Ale tenhle titul vychází jednou měsíčně, takže to může být sepsané dýl.“\nAť jsem nad tím uvažovala sebevíc, zatím mi zcela nedocházelo, čeho tím chtěl dosáhnout.\nNeposedně jsem se zavrtěla na posteli a možná po šesté za poslední hodinu si naklepala polštář, o nějž jsem se zády opírala. Cítila jsem se o sto procent lépe než při vizitě a neměla zde stání, táhlo mě to pryč.\nCo jí tak dlouho trvá, sakra? Zaklela jsem v duchu a nervózně si začala okusovat nehet na palci. Zamžourala jsem okem po hodinových ručičkách, jež svou chabou aktivitou vzbuzovaly dojem stávky, a napadlo mě, že už se sem nejspíš nevrátí. S mučivým zaúpěním jsem zapadla zpět do pokrývek. Vtom se k mé neskonalé úlevě otevřely dveře a do pokoje vstoupila Ino s Tsunade-sama v patách.\n„Slyšela jsem, že bys šla ráda domů a do rána to čekání prostě nevydržíš. Nelíbí se ti snad v nemocnici, Sakuro?“ zeptala se Pátá vlídně. Jemně jsem nakrčila nos a na první pohled nejistým, leč jednoznačným pokrčením ramen jí dala za pravdu.\n„Už je mi dobře, všechna zranění se ukázkově zahojila a noha je taky v pořádku. Víte přece, že doktoři jsou ti nejhorší pacienti. Prosím, propusťte mě dneska, budu hodná, slibuju,“ žebrala jsem jako Lee o nášup kliků či přískoků na jedné ruce. Zatímco kamarádka protáčela oči v sloup, Hokage stála u lůžka a studovala mou kartu.\n„Koukám, že jsi neotálela a zabalila si,“ spustila, jakmile zrakem utkvěla na tašce ledabyle zakopnuté za stolkem. Na to jsem se pouze provinile zašklebila a němě zaprosila dlaněmi.\n„Fajn, můžeš jít, ale žádnou fyzickou námahu,“ rozkázala, zavířila pláštěm a pak zmizela na chodbě.\n„Dej se šmahem dohromady, ten nápor tady je na zbláznění,“ postěžovala si Ino a také opustila místnost.\nNemeškala jsem, fofrem se převlékla, popadla brašnu a únikovým manévrem v podobě opatrného výskoku z okna prvního patra se dostala na čerstvý vzduch. Svobodně jsem se procházela ulicemi, rozkvetlým parkem a nakonec obešla i naše staré tréninkové hřiště.\nVarovné křeče do lýtkových svalů naznačovaly potřebu si odpočinout, domů jsem však nezamířila, roztřesené končetiny mě nesly na opačnou stranu. Zřejmě jsem to s tím chozením přehnala, protože do mých nejoblíbenějších schodů jsem se vyloženě škrábala. Zapřená dlaněmi o stěnu jsem si dopřála čas na vydýchání a potom, se zvláštním lechtáním v žaludku, zaklepala na dveře. Prsty obou rukou jsem si ještě rychle prohrábla vlasy a zanedlouho zaznamenala klíč otáčející v zámku.\n„Překvapení,“ vyhrkla jsem radostně.\n„Sakuro-chan? Co… Proč nejsi ve špitálu?“ dožadoval se Naruto zmateně odpovědi, přičemž si mě měřil starostlivými studánkami.\n„Nějak jsem to tam nemohla vystát,“ přiznala jsem omluvně.\n„Pojď dál,“ pozval mě se stále mírně udiveným výrazem a ustoupil ke straně, abych kolem něho zvládla projít. Počkala jsem, až zavře a zamířila do malého obýváčku, kam mě následoval. Nesedla jsem si, skromné zavazadlo jsem mrskla ke gauči a počastovala ho nevinným kukučem doplněným kradmým úsměvem.\n„Neboj, neutekla jsem, Tsunade-sama mě pustila,“ ubezpečila jsem ho.\n„To se mi ulevilo, aspoň není třeba zabarikádovat vchod,“ zakřenil se spiklenecky, vzápětí ale dodal o poznání vážněji: „Doopravdy jsi v pořádku?“ Upřela jsem oči do Narutovy pohledné tváře, jevil se vyčerpaně, patrně toho za celý můj pobyt v nemocnici moc nenaspal, čemuž nasvědčovaly klubající se černé kruhy a o odstín bledší pokožka. Přistoupila jsem k němu blíž a zaklesla své žádoucí smaragdy do jeho přízračně modrých křišťálů. Přešlápla jsem z nohy na nohu a levačkou mu jemně promnula pramínky vlasů nad spánkem. Na kratičký okamžik slastně přivřel víčka a sotva znatelně naklonil hlavu k mé dlani.\n„Jo, teď už jo,“ vydechla jsem, posunula se o další krok, druhou ruku mladíkovi zlehka umístila na rameno a bříšky prstů ho pohladila ze strany na šíji. Sledovala jsem, jak pod mými doteky taje a opouští ho strnulost.\n„Promiň za všechny útrapy, jsem sobecká potvora. Strašně moc mě mrzí, co se stalo v nemocnici,“ zašeptala jsem pokorně nepřestávajíc ho vískat ve svéhlavé kštici.\n„To je dobrý, nic si z t-“\n„Ne, to není dobrý. Nedovolím, aby s tebou takhle zacházela!“ rozohnila jsem se nelíčeně. Zavřel oči, sklonil se a rezignovaně si opřel čelo o mé.\n„Prosím, nech to být. Nebudeme si tím kazit společnou chvíli,“ zaškemral neodmítnutelně. Po krátké vnitřní potyčce jsem s přetrvávající roztrpčeností přikývla a dál hypnoticky mapovala onu skvostnou tvář. Měl pravdu, teď jsme nejdůležitější my dva.\nNavlhčila jsem si rty, vytáhla se na špičky a pomalu blonďákovi vtiskla letmý polibek. Neodtáhla jsem se hned, místo toho jsem nechala drobet pootevřená ústa spočívat na těch jeho a ovanula je horkým dechem. Odstranil zbývajících pár centimetrů mezi námi, obezřetně mi ovinul paže kolem pasu a křehce k sobě přivinul, čímž mi o něco víc zaklonil hlavu, takže když mě políbil nazpět, mohl po chvíli mazlivého oťukávání polibek prohloubit a vyslat na průzkum svůj věčně zvídavý jazyk. Objala jsem ho kolem krku a užívala si to vřelé teplo, které se mnou rozproudilo. Přesně tohle jsem potřebovala.\nZanedlouho jsem přerušila naše spojení, neboť mi došel kyslík, nicméně uvolnění ze sevření nepřicházelo, otřel se lící o mou rozpálenou a láskyplně si položil bradu na mé kostnaté rameno.\n„Nic tak šílenýho víckrát nedělej, myslel jsem, že z tý bezmoci umřu,“ zaúpěl ochraptěle kdesi u ucha.\n„Máš moje slovo,“ odvětila jsem. Taky jsem to nechtěla zažít znovu. Líbnul mě na lalůček a neochotně pustil, aby mi viděl do obličeje. Jeho se zázračně proměnil, ztratily se drobné vrásky způsobené obavami, nabyl zdravější barvy a ony skvostné oči mu vyloženě jiskřily.\n„Um… dáš si něco k pití? Třeba ten ledový čaj, co ti tak chutná? Můžeme oslavit tvoje uzdravení,“ navrhl, posléze stejně nečekal na mé vyjádření a vydal se do kuchyně.\nSpokojeně jsem se usmála a hodila své unavené tělo na gauč.\nPouze ze zvědavosti jsem zašvidrala po hodinách a nevěřila vlastním očím. S Narutem čas utíkal odporně rychle.\n„Jsi ospalá? Asi jsme se do tý další hry neměli pouštět,“ pronesl posmutněle dívaje se tímtéž směrem. „Doprovodím tě domů.“ Sehnul se pro krabici a počal do ní uklízet kostky, figurky i hrací pole, nato se zvedl a já ho napodobila. Decentně jsem si odkašlala a trochu roztřeseným hlasem majitele garsonky zarazila v polovině pohybu: „Nemohla bych tu zůstat přes noc?“ Ačkoli by se nejednalo o mé první přenocování v tomhle apartmánu, věnoval mi překvapený pohled.\n„Jo, jasně… zaberu si pohovku a ty se uložíš pěkně do postele,“ rozdělil po krátké nerozhodnosti pozice pečovatelským tónem.\n„Jen si ze skříně vezmu deku a seberu ti jeden polštář,“ dodal, když obhlédl své provizorní spaní, a s úmyslem tak učinit se otočil ke vchodu do pokoje.\nDuchapřítomně jsem vystartovala kupředu, zahnala stud deroucí se na povrch a důrazně ho chytila za zápěstí.\n„Ne, to nemusíš. Postel vypadá dost velká, vejdeme se do ní oba,“ vyvedla jsem ho nanovo z míry a po významném pohledu do očí Jinchuurikiho liknavým, ba rozhodným krokem vedla do ložnice. Patrně mu úplně nedošly všechny souvislosti, protože šel poslušně za mnou, avšak po překročení prahu sebou prudce trhnul a vysmekl se.\n„S-S-Sakuro-chan, c-co to…? To n-nemusíš… j-já nespěchám,“ vykoktal celý rudý, načež se dal na ústup. Taky jsem se červenala jistě až na zadku, ale nehodlala jsem dovolit, aby mě nezkušenost a strach z neznáma odradily od posunu v našem vztahu. Chtěla jsem to. Obzvlášť po tom drsném poznání, jaké to je být na dně. A to doslova.\n„Naruto,“ oslovila jsem ho klidně, nejspíš právě ona vyrovnanost ho přiměla zastavit a zahledět se mi do očí vyjadřujících veškeré niterní pocity. Došla jsem k němu a s přímým kontaktem s nebeskými duhovkami jsem mu položila dlaně na žhnoucí skráně.\n„Miluju tě, Naruto. Když jsem padala do tý rokle, snažila se alespoň ždibečkem chakry zachytit nějakého vysutého kamene nebo kořene, čehokoli, a smrtelné dno se nemilosrdně přibližovalo, nemyslela jsem na Tsunade-sama, na Ino ani na rodiče, vybavila jsem si tebe. A v tu chvíli jsem věděla, že s tebou chci strávit zbytek života, chci s tebou být… se vším všudy, tak mě, prosím, neodháněj,“ vyznala jsem se od srdce. Hleděl na mě a nic neříkal. Nebylo to třeba, neboť za něho mluvily ty oddané a snad od dojetí vlhké oči.\nZadrhl se, tak jsem si jemně přitáhla jeho obličej a smyslně ho políbila. Nejprve jsem ochutnala horní ret, pak spodní a následně si uzmula celá ústa. Neprotestoval. Vlastně mě líbal vášnivěji a svíral těsněji než kdy dřív. Umístila jsem mu dlaně na ramena a v majetnickém gestu Jinchuurikimu po jejich zadní straně přejela k páteři, tam jsem ho lechtivě poškrábala v konečkách vlasů na zátylku, načež prsty závislácky vpletla do husté kštice.\nSvůdně jsem se prohnula v bedrech, vzrušivě k němu přitiskla pánev a v ojediněle smělém rozmaru se zavlnila, požitkářsky zapředl. Nad dosaženou odezvou jsem zalapala po dechu, s nímž jsem byla zakrátko u konce, malinko jsem se tedy odtáhla a zachovávajíc stále ten elektrický náboj, přejela jsem Narutovi horkými rty po líci a zahálčivě polaskala mužnou čelist. Chopila jsem se iniciativy. Zatímco jsem mu pozvolna rozepínala bundu, přesunula jsem průzkumná ústa na krk, kde jsem mu po zanechání vlhkého otisku rozverně stiskla kůži mezi zuby. Rozkošně vypustil vězněný vzduch. Užívala jsem si ty zdrsnělé ruce, kterými mi najednou jezdil všude po těle, hladily mě po zádech, pak byly zabořené ve vlasech a tu zase ostýchavě spočívaly na pozadí. Sevřela jsem cípy oranžové bundy v oblasti klíčních kostí a pomocí klopýtavého couvání ho směřovala k posteli. Zpod pootevřených víček jsem viděla, že letmo zkontroloval situaci, potom hladovým zrakem zakotvil na mých rtech a přivlastnil si je. Přestože jsme sváděli hravou bitvu o dominanci, pořídil mě nečekaně křehce položit do vábných peřin a vskutku opatrně na mě nalehl. Zacházel se mnou, jako bych byla z porcelánu a kdykoli se mohla roztříštit na kousky.\nPomocí chodidla zapřeného o matraci jsem se naštelovala do pohodlnější polohy, pustila svírané oblečení a položila Narutovi ruce na hrudník, odkud jsem jimi po tričku putovala vzhůru. Pod mikinou jsem mu přilnutými pažemi opět přejela přes ramena, přičemž jsem z nich oranžovo černý oděv shrnula až k nadloktí. Lehkým zataháním za rukáv jsem ho pobídla ke spolupráci. S Narutovou pomocí, kdy mezi polibky střídavě uvolnil ruce, jsem zavazející svršek nemotorně přetáhla i přes zápěstí a následně odhodila neznámo kam. Nešlo mi na rozum, kde v plicích pořád bere ten kyslík, mé zásoby byly dávno v červených číslech. Užuž se mi pod zavřenými víčky začaly dělat mžitky, když se blonďák milosrdně odtáhl, zapřel se na loktech a oblouzněně zastřenýma očima se na mě ohromeně zadíval. Asi stále nevěřil, že se TO skutečně děje. Nehty jsem mu povzbudivě okopírovala obrys bicepsu a nepřerušujíc oční kontakt si olízla rty. Tento nepatrný pohyb upoutal mladíkovu pozornost, sklouzl pohledem níž a jako by sváděl boj sám se sebou, namáhavě polkl.\n„Naruto?“ oslovila jsem ho měkce. Můj hlas nepředvídatelného ninju vrátil na zem, vystřelil oněmi průzračnými studánkami k nenásilně vybízejícím smaragdům. Po chvíli si téměř mučivě povzdechl, prsty pravačky lehounce odsunul pramínek zachycený v horních řasách, po spánku jimi cestoval dál, kolem ucha, přes líci, čelist, až na bradu, za kterou mě jemně uchopil. Fascinovaná adrenalinem, jenž se mu zároveň s touhou a nepopsatelným množstvím lásky mísil v očích, jsem vnímala, jak se mi zrychleným dýcháním nadouvá hrudní koš. V očekávání jsem mu nevědomky stiskla nadloktí, to už se ale rozhoupal, s elánem sobě vlastním se sklonil a živelnou dravostí mě políbil, čímž v podbřišku rozpoutal hotovou lávovou bouři.\nZnenadání zpomalil, stylem nic nevážící kapky ranní rosy, neuspěchaně sjíždějící po listu, se přesunul na šíji, kde s dopadem muších křídel jazykem sledoval trasu hlavní tepny, která vzrušením rozvířenou krví nepochybně přímo viditelně tepala. Přes látku tílka se pravačkou přehoupl přes překážku v podobě klíční kosti a těsně podél ňadra se dobral na žebra, odkud dlaní vyvíjející o něco větší tlak sestupoval přes bok, na stehno a zase zpátky. Úměrně se zvyšující naléhavostí tahů se zkracovala frekvence srdečních úderů.\nBěhem mizivého závanu duchapřítomnosti jsem se vzchopila a slídivě mu rukama vklouzla pod lem trička, jež jsem při pozvolném stoupání dlaní po holé pokožce rolovala nahoru. Nehty jsem tak akorát silně po lopatkách zabrousila k šlachovitým ramenům a identickými drážkami nazpět, což mi vyneslo uším lahodící zapředení. Zaměřila jsem se na dokončení úkolu a sevřela v pěst vytvořený motanec, s Narutovým ochotným přispěním se mi podařilo ho vadícího kusu oblečení zbavit, nešikovností jsem mu při tom málem utrhla hlavu. Z obav, aby mi nějak neublížil, se nadzvedával na lokti, takže mezi námi udržoval znatelnou mezeru, to se mi hodilo. Ruce jsem umístila na vypracované svaly na prsou, coby lékařský ninja jsem mu kolikrát sahala na rozličné části těla, nikdy však s nádechem erotična, a že jsem to od jisté doby – kdy trénoval pod vodopádem - tuze toužila udělat. Po přímém kontaktu s opálenou a větrem ošlehanou kůží jsem vnímala, jak mi do posledních článků prstů proniká ono návykové teplo, tím mnohonásobně akceleroval již tak slušně zrychlený puls. Zatímco jsme si vyměňovali krátké, zdánlivě lenivé polibky, kousek jsem odlepila dlaně a pouze bříšky zkoumavých prstů vzrušivě putovala na pekáč buchet na břiše, kde jsem šnečím tempem vystřihla otočku a po uspokojivé odměně ve formě blonďákova přerývavého nádechu manévrovala do výchozího bodu.\nLežela jsem namáčknutá na kraji postele, kdežto Naruto rozplácnutý vedle mě na břiše se rozvaloval přes její zbývající tři čtvrtiny. S paží majetnicky přehozenou přese mne si pokojně oddechoval, já však zírala do neprostupné tmy a lebedila si v postupně odeznívající euforii. Co chvíli jsem si v mysli přehrávala proběhnuté, rozpačité milování a párkrát jsem se kvůli nutkání hlasitě výsknout musela kousnout do hřbetu ruky.\nByla jsem šťastná a tentokrát umíněná za každou cenu zabránit komukoli, kdo by se nám to pokusil překazit.\nTo je moje řeč, holka! Podpořila mě vnitřní Sakura zasvěceně.\nPřestože jsem byla malátná jako po dlouhém flámu, spánek nepřicházel.\nProbudila jsem se na levém boku, na vrch polštáře dopadaly jarní paprsky Slunce upozorňujícího jejich silou na svůj brzký nástup; na tvář mi však z nějakého důvodu nedosáhly. Po podrobnějším prozkoumání jsem pochopila proč, mezi mnou a oknem totiž vězela překážka v podobě tureckým stylem usazeného Naruta, zaujatě si čtoucího jakousi knížečku. Než jsem vůbec stačila uvažovat nad svými dalšími kroky, byla jsem nadobro odzbrojena tou nejpřitažlivější vůní na světě. Neslyšně jsem začichala a přemýšlela, odkud jen přichází. Můj společník zřejmě do čtiva tolik zabraný nebyl, periferním viděním vedle sebe zaznamenal pohyb a znenadání mi věnoval plnou pozornost.\n„Ahoj,“ promluvil ostýchavě. Asi nevěděl, co si za daných okolností smí dovolit, tak se pouze roztomile usmál a pozoroval mě.\n„Dobré ráno,“ odpověděla jsem sladce a chvatně se přesvědčila, zda jsem zakrytá na patřičných místech. Naštěstí ano, to mě uklidnilo a zároveň popustilo uzdu pocitu hladu.\n„Co tady tak krásně voní?“ zeptala jsem se namlsaně.\n„Tvoje polední snídaně,“ prozradil mi s pusou od ucha k uchu. Otočila jsem se na noční stolek, na který pokynul hlavou, a spatřila tác se dvěma máslovými croissanty, miskou cereálií, sklenicí pomerančového džusu a malou, průhlednou vázičkou s rudou růží. Ve vteřině mi z té nevyřčené zprávy povyskočil tlak a zdvojnásobil se puls, přitáhla jsem si peřinu k tělu a posadila se.\n„Seš úžasnej,“ ocenila jsem jeho služby, s vonící pochoutkou v ruce se naklonila a políbila ho na lícní kost.\n„Ne, to ty. A nádherná, dokonalá… sexy,“ uváděl mě svým vážným výrazem do rozpaků. Radši jsem si hladově kousla, abych zamaskovala ženoucí se červeň a odlehčila atmosféru.\n„Co to studuješ?“ otázala jsem se zvědavě.\n„Konožský zpravodaj, byl ve schránce.“\nShlédl na předmět rozložený na klíně, tak jsem měla prostor si ho řádně prohlédnout. Měl na sobě černé tričko s krátkým rukávem a šedé trenky s rámenovým motivem. Tiše jsem se uchechtla. Co mi ale vehnalo slzy do očí, byly bezprostředně jeho rozcuchané vlasy, v čemž jsem rozpoznala svoji práci. Milovala jsem ty poddajné kadeře a nesčetněkrát do nich v noci zajela zbloudilými prsty.\n„Takhle jsi byl venku?“\n„Ne, vzal jsem si kalhoty,“ odvětil nevinně. Nevydržela jsem to a vyprskla smíchy.\n„To by ještě scházelo, aby se budoucí Hokage po vesnici promenádoval polonahý,“ rýpla jsem si rozverně a při té představě se zakuckala ukousnutým soustem. Duchapřítomně jsem se napila, takže jsem se naštěstí nezačala dusit. Od Naruta bych se pomoci asi nedočkala, jelikož byl úplně pohroužený do čtení další stránky. Jukla jsem mu přes rameno a na okamžik zůstala přimražená na místě.\n„To je petice.“\n„Jo, a pár lidí se na ni podepsalo,“ promluvil nevěřícně.\n„Pár lidí? Nebuď tak skromný, je tam skoro celá Konoha! Všichni tím vyjadřují nesouhlas s feudálními pány, chtějí tě za Rokudaime,“ ujasňovala jsem si význam textu nahlas. „Vidíš, mají tě rádi a přejí si, abys byl šťastný.“ Pohrdavě si odfrkl, zavřel brožuru a natočil se ke mně, načež mou spoře zahalenou maličkost přeměřil uznalým, pyšným a zamilovaným pohledem.\n„To jsem, ale teď, tady… s tebou. Nezapomeň, že se nás polovina vesnice kvůli titulu ještě nedávno pokoušela rozdělit,“ připomněl mi vinou zabarveným hlasem.\n„To se jim podařilo, jenže my jsme si k sobě stejně našli cestu. Myslím, že už to pochopili,“ pronesla jsem svůj názor klidně. Možná jsem měla právo být naštvaná za všechna ta příkoří a intriky, to jsem však nechtěla. Odmítala jsem klesnout na jejich úroveň, raději jsem se hodlala zaměřit na společnou budoucnost. Potopila jsem se do hrdostí sršících tůněk, dychtivě mu položila ruku kolem krku a natáhla se pro polibek. Nemusela jsem ho pobízet dvakrát, spolupracoval víc než ochotně.\n„V noci jsem byl nemožnej, viď?“ zahuhlal do mých úst přiškrceně.\n„Ne, byla to ta nejněžnější věc, jakou jsem kdy zažila,“ ujistila jsem ho po odtažení vážně.\nEnergicky se vrhl kupředu a dávaje pozor, abych se nepraštila o pelest, mě povalil zpátky do polštářů.\nZapištěla jsem, když mě přes pokrývku laškovně dloubl prstem do žeber, taková reakce se mu však zdála nedostatečná, protože se s uličnickým zablýsknutím v kukadlech začal dobývat pod překážku vězící mezi námi. Kroutila jsem se jako had a všemožně se Narutovi ve vniknutí snažila zabránit, stoprocentně by mě ulechtal k smrti.\nSmýkla jsem sebou do strany a takticky mu zalehla levou ruku, čímž jsem ho znevýhodnila, sevřít dotěrnou pravačku do nepropustných kleští pak byla brnkačka. Užuž jsem se mu chystala pomstychtivě vysmát, když jsem si uvědomila, že značně polevil v nátlaku. Zvědavě jsem zapátrala po zdroji rozptýlení, vyhledala ten hezký obličej se dvěma se vybarvujícími nachovými skvrnami a následovala jeho lačný pohled. S hrůzou jsem zjistila, že jsem při našem souboji nadobro zapomněla na nehlídaný vršek peřiny zahalující mou nahotu, nesklouzl úplně, pouze se posunul níž a obnažil úpatí nádechy a výdechy prudce se vzdouvajících kopečků.\nRázem bylo po dětinském dovádění. Poznala jsem to, jakmile zvedl hlavu a s intenzitou srovnatelnou s mocí Sharinganu se mi zadíval do očí.\nBez obtíží vyprostil uvězněnou končetinu, lokty se po obou stranách útlých ramen opřel o matraci, asi se bál, aby mě nerozmáčkl, a zastínil vlastním tělem. Vzhledem k nedávné zdravotní kondici byl přehnaně ostražitý, přestože jsem si pocit z jeho váhy spočívající na trupu hnedka oblíbila.\nPalci jemně odhrnul vlasy, rozlítané divokým škádlením, na své místo a detailně mapuje každičký milimetr mé tváře, namáhavě polkl. Poslušně jsem se ponořila do tmy, když se sehnul a zlehka, stylem uvadlých květů dopadajících na zem, mi přitiskl rty na čelo. Nepřerušil ono vřelé spojení, doputoval jimi na víčko, kde po svém horkém dechu zanechal miniaturní kapičky sražené páry a přes nos, líčko a čelist v té smyslné pouti pokračoval k citlivému lalůčku.\n„Prosím, zastav čas,“ zašeptal do ucha, po čemž mi v mžiku naskočila husí kůže.\nZalapala jsem po dechu, neboť přesunul pozornost na krk. Líbal mě a dráždil vlhkým jazykem, až jsem slastně zamručela. Zaklonila jsem hlavu a vpletla mu prsty do rozježených pačesů. Nedbala jsem na náhlou obnaženost ženských partií, jelikož je záhy překryl svými teplými, elektrické vibrace vysílajícími dlaněmi.\nPramínky všemi směry rozčepýřené ofiny mě zašimraly na bradě, když těmi spalujícími rty imigroval na klíční kost a po chvíli jimi polaskal citlivou, zřídkakdy nezakrytou pokožku.\nNa kratičký okamžik jsem strnula a přerývavě se nadechla.\nVtom, jako hlasitá siréna do mlčenlivé noci ohlašující požár, se ozvalo rázné zabouchání na dveře. Rozladěně jsem zaúpěla a otevřela jedno oko.\nI Naruto zpozorněl, smyslně potemnělými safíry, slibujícími nestoudné věci, na mne upřel sotva znatelně ješitný pohled.\n„Nechoď tam,“ nabádala jsem ho němě, nezastírajíc, že je mi jeho hýčkání příjemné. Odezírat uměl dobře, protože se spiklenecky uchechtl. Než se však stihl vrátit k rozdělané práci, dobyvatel se připomněl dalšími hlučnými ranami.\n„Jestli je to Tlustoobočnatec a přišel mě pozvednout na duchu, tak příště vyrazí dveře, mám s ním jistý zkušenosti,“ řekl pološeptem, přičemž se se známkou nevole vytáhl na paže, zapřené po stranách mého trupu, a začal se štrachat z postele.\n„Zas tu nohu polož, Lee, už jdu,“ hulákal z chodby.\nSpokojeně jsem se protáhla a nastalé samoty využila k pořádnému zakousnutí do druhého croissantu.\n„Do-dobrý den, Ha-“\nJakmile se ke mně od vchodu donesl známý, rozezlený hlas, málem jsem se zděšeným spolknutím příliš velkého sousta zadusila. Uštědřila jsem si herdu do hrudního koše a cítila, jak si bolestivě prodírá cestu úzkým jícnem.\nAč zavládlo několikavteřinové hrobové ticho, nečekala jsem na výsledek neohlášené návštěvy a okamžitě vystřelila na nohy. Samou panikou jsem ani nevnímala, jak mě z té včerejší procházky bolí. S v rekordním čase nataženým spodním prádlem i nalezenou sukní jsem se sháněla po zbylém oblečení.\n„Je tady Sakura?!“ zopakovala mamka důrazněji. Pak ji buď došla trpělivost, nebo zahlédla mé pod věšákem zakopnuté boty, jelikož nesmlouvavě přikázala: „Ustup.“\nNikde jsem nemohla najít podprsenku, tak jsem si aspoň bleskurychle oblékla tričko, modlíc se, aby to nebylo poznat.\nNa poslední chvíli jsem si všimla, že vykukuje zpoza polštáře, spěšně jsem se po ní natáhla a taktak ji pravačkou stihla vytrhnout a schovat za zády. Pak už jsem čelila mamčině naštvanému pohledu.\nS hrůzou jsem sledovala, jak se rozhlíží po pokoji. Ani jsme si od včera nevyvětrali! S přísně semknutými rty zakotvila očima na rozryté posteli, Narutových rozházených svršcích a pak na stolku s tácem, jehož obsah mluvil za vše. V tu ránu jsem nabrala ještě sytější barvu než rudá květina v malé vázičce.\n„Jdeme domů!“ zavelela ostře.\n„Mami, co to-“ Pokusila jsem se uklidnit situaci.\n„Domů. Hned.“ Procedila skrz zuby břitce.\nPodívala jsem se na majitele apartmánu, stál u zdi, kousek za rozlícenou ženou a ve snaze zakrýt pouze v trenkách oděné mužství si nervózně stahoval lem trička, tvářil se nešťastně. A provinile.\nKdyž jsem pomalu vykročila, mamka se otočila na patě a vyšla z ložnice, jako by chtěla být co nejdřív pryč.\nNavzdory jejímu rozpoložení jsem se zastavila u Naruta a volnou rukou ho pohladila po předloktí. Nelíbilo se mi ho tu takhle zanechat, ale nedalo se nic dělat.\n„Teď bude nejlepší ji poslechnout,“ zašeptala jsem lítostivě a vtiskla mu na ústa dlouhý polibek, který mi i pod tlakem z mamčiny přítomnosti opětoval.\n„Sakuro!“ houkla na mě po zjištění, že ji poslušně nenásleduji.\n„Promiň,“ špitla jsem omluvně a tentokrát přidala do kroku.\n„Ještě tašku,“ osvětlila jsem té kazičce postelových aktivit svou zacházku do obýváku, nato jsem bez ohlédnutí spěchala pro boty.\nCelkem odvážná kapitola, ale věřím, že jsem to zvládla pěkně zaobalit. Větší část jsem měla předepsanou už dlouho, což je snad ještě horší, než to vymýšlet z oleje, protože jsem tomu musela spoustu věcí uzpůsobovat...\nJeště ten blbej rozhovor, na který jsem úplně zapomněla, jsem tam vtěsnala.\nMimochodem, mám i verzi pro dospěláky, kdo by měl zájem stačí napsat, kam to mám poslat. Neregistrovaní, jestli to někdo takový čte, si to můžou vyžádat na adrese Alalka@centrum.cz\nKdyž má srdce svoji hlavu 39\nVložil Chopper911, Čt, 2020-03-26 16:11 | Ninja už: 1677 dní, Příspěvků: 246 | Autor je: Pěstitel rýže\nUff, prekvapený z nového dielu, až mi ušlo, že tu bol, teraz dočítané Skvelá kapitola, ako vždy, nemôžem sa dočkať pokračovania Len tak ďalej\nVložil gagar, Út, 2020-03-24 20:23 | Ninja už: 3317 dní, Příspěvků: 496 | Autor je: Prostý občan\nAhoj skvělý díl jako vždy konečně se Sakura rozhoupala a její matka to takhle pokazila Chudák Naruto neměl ani druhé kolo už se nemůžu dočkat dalšího dílu snad bude brzo\nMoje FF Legenda jménem Uzumaki NAruto http://147.32.8.168/?q=node/86243 Na ni navazuje Legenda jménem Namikaze Naruto http://147.32.8.168/?q=node/88042\nČerný přízrak http://147.32.8.168/?q=node/88596. Namikaze Kuran no shinjitsu http://147.32.8.168/?q=node/91025. Vesnice Krvaé mlhy http://147.32.8.168/?q=node/92142. Přečtě te si, a když tak zanechte koment:d Přijímám i kritiku. Moc díky všem kdo čtou moje povídky.\nVložil Rahzel, Út, 2020-03-24 11:57 | Ninja už: 846 dní, Příspěvků: 786 | Autor je: Student Akademie\nKeď som včera zbadala ďalší diel, ostala som prekvapená, no v karanténnej situácii ostáva na všeličo viac času, tak som sa potešila.\nTak sa tí dvaja konečne rozhodli do toho praštiť. Som rada, že v Tvojom príbehu to nedopadlo ako výsledok náhleho nezvládnutia vášne, ale ako výsledok zrelého rozhodnutia obidvoch. Vzťah k tomu spel po krôčkoch a že si sa rozhodla svoje príbehové okrúhliny osláviť riadnym krokom vpred je namieste.\nTak už sa stalo, už sa neodstane. Mama sa s tým bude musieť vyrovnať. V najhoršom Sakura môže opustiť rodičovské hniezdo a chvíľu sa potisnú aj v tej Narutovej kutici. Len dúfam, že si opäť k sebe cestu nájdu. Snáď aj ocko zaintervenuje. Už sme ho dlho nemali na scéne, čo je škoda.\nĎakujem za ďalší dielik do skladačky a do ďalších päťdesiatich častí veľa síl a skvelých nápadov. (Už akokoľvek sa s pokračovaním rozhodneš, dúfam, že nás budeš ešte chvíľu oblažovať svojím spisovateľským talentom )\nVložil Alalka, Út, 2020-03-24 14:58 | Ninja už: 4400 dní, Příspěvků: 993 | Autor je: Prostý občan\nKaranténou to úplně nebude, spíš mi psaní šlo tentokrát nějak rychleji od ruky. A když je to ten padesátý díl...\nTaťky si užiješ v příští kapitole dost, hodlám ho zapojit. Jsem ráda, že je ti tak sympatický a postrádáš ho v příběhu. Je to tady taková postava do nepohody.\nDalších padesát? To asi ne, to už bych nevěděla, o čem psát, a v nejlepší se má skončit. I když už teď vím, že mi to bude chybět. Ale neboj, ještě pár dílů bude\nVložil Vlkoberan, Út, 2020-03-24 02:37 | Ninja už: 3308 dní, Příspěvků: 174 | Autor je: Pěstitel rýže\nNečekal jsem nový díl tak rychle, ale hádám, že už nějakou dobu tušíme, že 50 bude speciální v něčem! Díl uběhl strašně rychle ale o to více jsem si ho užil, ehm.. kde máš tu dospěláckou verzi?\nVložil Senpai-sama, Po, 2020-03-23 22:50 | Ninja už: 1206 dní, Příspěvků: 2141 | Autor je: Genin\nNuž, kto by už bol šťastný, že musí ležať v nemocnici, aj keď počúvame teraz svoje, ako starých ľudí nechávajú umierať bez pomoci Ino je fajn kamoška, že tak oddane pri Sakure sedí, keď už Naruto bol vyhnaný a aj povedala Sakure pravdu, čo navystrájala jej matka ježibaba Mebuki. Je fakt zázrak, že svoj experiment Sakura prežila, ale čakra prúdi Cunade je zlatá, čoby už nevyhovela svojej žiačke. Fiiiha, tak náš Naruto súhlasil s rozhovorom pre miestny plátok a jasné, že Ino sa postará, aby mala všetky klepy ako prvá Interview si zvládla super, Alalka naša, napíšem petíciu, aby ťa urobili šéfredaktorkou všetkých šéfredaktorov Aj sa zas Naruto verejne vyzná zo svojho vzťahu k Sakure. Hehe: „žebrala jsem jako Lee o nášup kliků či přískoků na jedné ruce.“ Veľmi múdro sa rozhodla ísť: „únikovým manévrem v podobě opatrného výskoku z okna prvního patra“ rovno za Narutom Ťuťuli muťuli, ktože ma pritúli? No predsa dvaja holúbkovia navzájom Fajn je im spolu, už by sa mali zobrať. Ach jaj, sexuálne začiatky nebývajú jednoduché, ale raz sa začať musí. Krásne vyznanie sa Sakury Narutovi, čo prežívala v priepasti, k tomu sa ešte vrátim pri komentíku k predchádzajúcej kapitole, lebo som ho dajako nestíhala spísať Štipátko sa červenám, ako si jemne opísala ich spojenie sa Príjemné ránko aj s obsluhou, tak to má byť. Ooo, ľudia spísali petíciu, aby sa Naruto stal hokage, aj ja podpíšem No, zazvonil zvonec a každej rozprávky je koniec, ježibaba Mebuki SS sa objavila na scéne aj so svojím zlom Trošku sa čudujem, že Sakura je taká pos*atá, mala by sa konečne osamostatniť a postaviť na vlastné nohy, však má mocnú oporu. Nuž, excelentne napísaný príbeh, ako vždy, čítala som jedným dychom\nVložil Alalka, Út, 2020-03-24 14:50 | Ninja už: 4400 dní, Příspěvků: 993 | Autor je: Prostý občan\nTo máš pravdu, někdy mi ty zprávy přijdou jako z nějakého sci-fi filmu...\nJo? To děkuju za důvěru Mně ten zatracený rozhovor dal docela zabrat, ale nakonec jsem si řekla, že to pojmu spíš jako takovou vsuvku pro pousmání. Jsem si vědoma, že tady Sakuřin odchod působí poměrně zbaběle, ale chce si to s mámou vyříkat o samotě, aby chudák Naruto nedostal ještě větší čočku, než mu byla servírovaná doposud. V příštím díle se tím budu zabývat.\nJj, správná připomínka, skoro vše už se objasnilo a vyřešilo, tak už schází jen svatba Popravdě to už na dlouho nevidím, dalšími zápletkami vás nejspíš mučit nebudu\nJako vždy děkuju za milý komentík\nVložil Rahzel, Út, 2020-03-24 15:14 | Ninja už: 846 dní, Příspěvků: 786 | Autor je: Student Akademie\nAk máš v talóne nejakú zápletku, tak neváhaj. Myslím, že sa nepomýlim, keď poviem, že všetci sme tu dychtiví


Design.s zahajuje druhý ročník a spouští přihlášky - Téma – Zprávy z VUT\nPříbor pro handicapované strávníky. Cena společnosti Plastia za design management | Autor: Soňa Hvězdová (ZČU v Plzni)\nMezinárodní bienále studentského designu Design.s. otevřelo registraci prací. Po loňském úspěchu prvního ročníku mají studenti a absolventi opět možnost ukázat veřejnosti svůj talent na poli designu. Návštěvníci si tak budou moci po dvou letech udělat obrázek o tom, jaké projekty vznikají nejen na českých, ale i zahraničních uměleckých školách, a jaké trendy pronikají do oblasti módy či průmyslového designu.\nO bienále Design.s.\nPrvní ročník bienále Design.s se uskutečnil v roce 2014.\nV loňském roce porota ocenila 11 studentských prací z celkem 238.\nVybíralo se ze 470 přihlášených prací z 26 vysokých škol ze 7 zemí světa.\nFinální výběr prací mohli návštěvníci vidět v Technickém muzeu v Brně od června do října 2014.\nDo projektu jsou kromě Technického muzea a Vysokého učení technického v Brně zapojeny také další vysoké školy, např. Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně nebo Vysoká škola výtvarných umění v Bratislavě.\nPřihlášky je možné posílat přes webový formulář až do 31. ledna 2016.\nVíce informací o projektu lze najít na webových stránkách bienále.\nDo nadcházejícího ročníku bienále se mohou přihlásit jak studenti designu a příbuzných oborů, tak i čerství absolventi. Podmínkou je, že práce musela vzniknout během doby studia a nesmí být starší než tři roky. Přijímány budou samozřejmě i práce ze zahraničí. Společným tématem je produktový design v jeho rozmanitých podobách. Je tedy možné zasílat návrhy z různých výrobních odvětví, jako jsou módní design, grafický design, včetně motion designu, produktový nebo průmyslový design. Nejlepší práce budou vystaveny na výstavě, která se uskuteční od 17. 6. do 25. 9. 2016 v Technickém muzeu v Brně. Odborná porota složená z profesionálů z oboru následně vyhlásí vítěze, který si odnese Cenu bienále Design.s.\nProjekt chce představit to nejlepší ze studentského designu, jenž vzniká na českých, ale i zahraničních univerzitách. Má se tak stát platformou pro konfrontaci a výměnu zkušeností. Design.s navazuje na výstavy absolventských prací, které se v muzeu již několikrát uskutečnily. Současně chce pokračovat v tradici bývalého Design centra České republiky, které v Brně v minulosti sídlilo, a představit tak město Brno jako město designu.\nO bienále Design.s\nPřihlášky je možné posílat přes webový formulář až do 16. března 2016.\nDo nadcházejícího ročníku bienále se mohou přihlásit nejen studenti designu a příbuzných oborů, ale i čerství absolventi. Podmínkou je pouze, že práce musela vzniknout během doby studia a nesmí být starší než tři roky. Přijímány budou samozřejmě i práce ze zahraničí. Společným tématem je produktový design v jeho rozmanitých podobách. Je tedy možné zasílat návrhy z různých výrobních odvětví, jako jsou módní design, grafický design, včetně motion designu, produktový a průmyslový design. Nejlepší práce budou vystaveny na výstavě, která se uskuteční od 17. 6. do 25. 9. 2016 v Technickém muzeu v Brně. Odborná porota složená z profesionálů z oboru následně vyhlásí vítěze, který si odnese Cenu bienále Design.s.\nProjekt Design.s chce představit to nejlepší ze studentského designu, jenž vzniká na českých, ale i zahraničních univerzitách. Bienále se tak má stát platformou pro konfrontaci a výměnu zkušeností. Design.s navazuje na výstavy absolventských prací, které se v muzeu již několikrát uskutečnily. Současně tak chce i pokračovat v tradici bývalého Design centra České republiky, které v Brně v minulosti sídlilo, a představit tak město Brno jako město designu.\nFakulta strojního inženýrství Fakulta výtvarných umění studentská soutěž umění & architektura


Nový pracovní týden právě začíná a přinese pořádné zvraty! Co vás v tomto týdnu čeká? Ve čtvrtek nás čeká úplněk v Blížencích a ukáže, jak dokáží být vztahy nepředvídatelné. Některé čeká nemilé překvapení, jiné zmáhají pracovní povinnosti. A co dalšího vám hvězdy předurčují? To se dozvíte v našem TÝDENNÍM HOROSKOPU!\nTento víkend budeme pod vlivem pátečního Měsíce v novoluní. Novoluní se bude odehrávat ve znamení originálního Vodnáře, který předurčuje budoucnost a nezávislost. Některým znamením určí, kam by měla směřovat. Ostatní upozorní na nedostatky v milostném životě. Jak tyto energie zasáhnou do vašich víkendových plánů? A co si na vás připravily hvězdy tentokrát? To se dozvíte v našem VÍKENDOVÉM HOROSKOPU!\nMáme tady opět nový týden a s ním i přichází další dávka nových životních lekcí. Po novoluní ve Štíru, kdy byly všechny emoce napjaté, si pro nás vesmír připravil další nálož vášně. Stále je totiž retrográdní Venuše a ta nás nabádá vrátit se do minulosti. Jak to celé dopadne?\nNovoluní je důležité období každého měsíce. Tento nov je však velmi ojedinělý a skrývá v sobě velkou sílu. Tato fáze Měsíce bude mít obrovský vliv na celkovou kvalitu života a všech vnitřních pocitů! Jaké budou dny po tomto magickém stavu Měsíce?\n08.11.2018 11:05 |