Souřadnice: 48°53′41″ s. š., 15°48′46″ v. d.\nVranov nad Dyjí, do roku 1986 Vranov (německy Frain), se rozkládá pod přehradní nádrží Vranov v údolí řeky Dyje ve značně rozčleněném terénu. Samotný městys je spojen silnicí druhé třídy Lesná–Šafov, která se v zákrutách svažuje do městečka v údolí a následně jej opouští směrem k zámku umístěném na vysokém skalním ostrohu. Historické jádro obce, Benátky a osady Přední Hamry a Zadní Hamry (Alter Hammer a Unterer Hammer) se nachází v údolí na levém říčním břehu, kdežto ostatní mladší zástavba jako Leopoldovo město (Leopoldau) byla situována na sever od historického jádra na pravém břehu do jihovýchodního svahu. Řeka Dyje v údolí a zalesněné svahy kolem ní limitují do jisté míry rozvoj stavební zástavby. Žije zde 750 obyvatel.\n8.3 Státní statek Lesná\n8.4 Drobná výroba, zemědělství a služby\nPo oddělení moravskobudějovického okresu ze znojemského v roce 1855 připadly obce bývalého uherčického panství pod soudní okres Moravské Budějovice a v letech 1938–1945 byly opět přiděleny pod obvodní soud do Vranova pod župou Dolní Podunají. Farní matriky jsou vedeny od roku 1720. V roce 1781 se matriky staly veřejnými listinami a od roku 1784 nastala duchovním povinnost předávat údaje z matrik státním úřadům. Od roku 1950 stát převedl matriky na národní výbory. Od roku 1986 nese městečko nový název Vranov nad Dyjí.\nGeologickou raritou na katastru Vranova nad Dyjí jsou tzv. Pygmatické vrásy. Klikatá světlejší ortorula s tmavými pruhy amfibolitu se objevuje v Předních a Zadních Hamrech, na zámecké skále a na kamenech parkánové hradby k Vraní věži. Nad cestou z Hamrů se vypínají skoro kolmé srázy z ortoruly. Další geologickou zvláštností jsou v příkrém severozápadním svahu nad řekou Dyjí tzv. Ledové sluje. Skalní podloží celé soustavy skalních srázů, rozsedlin, balvanového moře a propasťovitých jeskyní tvoří bítešská ortorula. Vranov se vyznačuje podhorským klimatem. Podnebí je ovlivněno příkrými svahy „Braitavy“ a zaklesnutými meandry Dyje (tzv. braitavských meandrů) a nízkou polohou městyse v údolí. Samotný Vranov, obklopený ze tří stran lesnatými vrchy, má tak o něco mírnější podnebí než okolní obce. Teplota se na braitavském hřebenu pohybuje v průměru okolo 7 °C a srážkový průměr kolem 620 mm. Nejteplejším měsícem je červenec s průměrnou teplotou 18,3 °C a nejchladnějším leden s −1,9 °C.\nV zámeckém sklepení a také na půdách se usídlili netopýři. V lesích je běžný jelen, srnec, divoké prase, jezevec lesní. Dalšími běžnými savci jsou liška obecná, kuna skalní, tchoř tmavý, veverka obecná, ježek západní, rejsek malý, sysel obecný, plch velký a křeček polní. Ve Felicitině údolí byl pozorován výskyt užovky stromové v délce kolem dvou metrů, ale také vzácní ptáci – lejsci malí, čápi černí. Jinak se na skaliscích vyhřívá ještěrka zelená nebo slepýš křehký.\nKrátce po nástupu Jana Lucemburského na český trůn se hradu zmocnil Jindřich z Lipé. Jindřichovu držbu potvrdil král zástavní listinou v roce 1323, kde je město také poprvé zmíněno. Za vlády markraběte Jošta (1375–1411) byl hrad odevzdán do zástavy Mikuláši Pillungovi z rakouského Jilkova (Gilgenberg). Vzhledem k tomu, že hrad sloužil jako základna pro loupeživé jízdy do sousedního Rakouska, rozhodl se v roce 1406 Jošt společně s hrabětem Janem z Hardeka donutit Mikulášovu dceru Markétu k vydání hradu. Roku 1421 získal hrad „Fron“ od krále Zikmunda do dědičné zástavy Smil Bítovský z Lichtenburka. Lichtenburkové nechali v letech 1423–1431 město obehnat hradbami. Důvodem bylo pravděpodobně v roce 1425 dobytí hradu husity.\nRevoluční léta 1848/1849 se stala také pro Vranov předzvěstí nového politického života. Po zrušení poddanství byly přeneseny povinnosti a kompetence vranovského patrimonia na město. V roce 1849 katastrální území města tvořily obce Břečkov, Čížov, Hanušov, Jazovice, Lančov, Lukov (náležející k ní Nová ves), Milíčovice, Petřín Nový, Petřín Starý, Podmyče, Šafov, Štítary, Vracovice, Vranov. Vranov se stal administrativním centrem s okresním soudem a děkanátem. V roce 1864 zde byla založena okresní zemědělské kontribuční spořitelna a v roce 1882 spořitelní spolek se záložnou. Na poštovním úřadě přibyl v roce 1886 telegraf. V letech 1844–1899 probíhala přestavba kostela a farního dvora. Po dokončení byl kostel opět zasvěcen Nanebevzetí Panny Marie. V roce 1866 dorazila k Vranovu po bitvě u Sadové pruská vojska. Podle farní kroniky se vojsko chovalo k obyvatelům města velmi pěkně a nerado se loučilo. Velkou slávou vítali občané města v roce 1870 napojení na Severozápadní dráhu zastávkou Schönwald–Frain (Šumná). Dcera hraběnky Heleny Luitgarda spravovala zděděné panství od roku 1876 společně s manželem Eduardem hrabětem Stadnickým. Po odchodu více než tisícovky vojáků byl vystavěn před poštovním a telegrafním úřadem roku 1892 misijní kříž. Po manželském páru převzal panství od roku 1911 jejich vnuk Adam Zbyněk Stadnický.\nPo obsazení Slavonic, cukrovaru u Pohořelic, nádraží v německé obci Miroslav, celé oblasti kolem Moravského Krumlova, železničního uzlu Hrušovany-Šanov, Nových Mlýnů, obcí na jihu jemnického okresu Písečné, Dešná, Vratěnín, Županovice, Rancířov, Mešovice a Korolupy, dále obcí na východ i západně od Znojma, ale i v jemnickém a moravskobudějovickém okrese Bačkovice, Velký Dešov, Šumvald, Štítary, Olbramkostel a Milíčovice, Oleksovice, Kyjovice, u Brna Bohunice, Prosiměřice, osady Mšice a Fryšavy, se pod silným tlakem Vranov 11. prosince 1918 vzdal. Následující den jednotky jihlavského pluku obsadily ještě železniční stanici Šumvald, Olbramkostel, Štítary, obec Bítov, Šreflovou, Citonice, Lukov, Podmolí a Horní Břečkov. Zástupci města Vranova podepsali poručíku jihlavského pluku Miroslavu Gebertovi doprovázeného 25 muži 12. prosince kapitulaci a stvrdili, že obyvatelé Vranova budou pro čs. stát pracovat stejně, jako pracovali pro Rakousko. Přesto 15. prosince 1918 napochodovalo čs. vojsko do městečka, prohledávalo všechny domy, zabavovalo zbraně a potraviny. Až do března 1919 zůstal Vranov obsazen a pro všechny hostince platila po 20.00 hodině zavírací hodina, po 21.00 hodině pro německé obyvatelstvo zákaz vycházení a dále zákaz shromažďování.\nJedním z nejožehavějších problémů se ukázala otázka personálního zajištění ve státních úřadech. Do všech úřadů ve městě byli dosazeni čeští úředníci. Jedinou osobností která zůstala na svém původním postu byl německý farář Johann Nepomuk Bastař, kterého v roce 1928 vystřídal mladý farář Julius Loidold a za dva roky Amrosius Lang. Tento přístup neměl ze strany místních úředníků a zaměstnanců zvláštní odezvu a situace nebyla z národnostního hlediska nikdy uspokojivě vyřešena. Život ve Vranově se pomalu vzpamatovával z válečné chudoby. Farář Bastař se zasadil o náhradu tří nových zvonů, které byly za války odvezeny a nové od firmy Herold z Chomutova za velké slávy posvětil. Za faráře Langa došlo k exhumaci starého hřbitova a přemístění ostatků do kostnice pod rotundou sv. Ondřeje. Na vzniklém prostranství postavila obec pro vzpomínku na 12 padlých kamarádů za Velké války pomník. Při jeho odhalení dne 8. července 1934 byla sloužena na prostranství za kostelem slavnostní mše. Mimo hojné účasti místního obyvatelstva zde stáli ve špalíru také veteráni, dobrovolní hasiči (Freiwillige Feuerwehr), mužský pěvecký spolek a další. Rozloučili se písní „Ich hatť einen Kameraden“.\nVelkostatek v rukách hraběte Adama Zbyňka Stadnického se rozprostíral před válkou na rozloze 5 595 ha. Lesy se dělily do sedmi revírů o 4 765,67 ha (cca 85 %), orná půda zabírala 641,56 ha (cca 12 %), kterou obhospodařovalo sedm dvorů, z toho tři byly provozovány ve vlastní režii a čtyři hrabě propachtoval. Zbylá 3 % tvořily zahrady, louky a další plochy. K tomu provozoval pivovar, cihelnu, vápenku, mlýn, pilu a další provozy. Hrabě Adam Stádnický se sice po vzniku Československa odstěhoval do Polska, ale na hospodaření velkostatku dohlížel a Vranov často navštěvoval. V nových poměrech přišel o šlechtické výsady a díky tzv. záborovému zákonu č. 215/1919 Sb. a následné první pozemkové reformě téměř o veškerou zemědělskou i nezemědělskou půdu (stát mu propustil ze záboru pouze cca 491 ha z půdy a plochy přírodních parků), asi polovinu lesního hospodářství (kolem 2 000 ha lesních pozemků), lihovar v Šumné a hrad Nový Hrádek u Lukova (hrad připadl Klubu českých turistů). Zpátky získal jen zámek, cihelnu a mlýn ve Vranově. Mnichovskou dohodou v roce 1938 se Vranov se zámkem stal součástí Třetí říše. Před válkou obývala městys Vranov (německy Frain a Windschau) silná německá komunita. Po Mnichovu na podzim roku 1938 z městečka odešlo téměř veškeré české obyvatelstvo a zůstalo zde pouze třináct českých rodin.\nObsazování městečka započalo dopoledne 9. října 1938 salcbursko-tyrolským 156. plukem horských myslivců plukovníka Hucha. Na počátku roku 1939 hrabě Adam Stádnický odmítl říšské občanství a odcestoval na svůj haličský statek Nawojowa, kde 17. října 1940 obdržel zprávu o zabrání vranovského zámku a velkostatku. Nucenou správu majetku měl na starost krátce italský baron Minutill. Německý baron Gebhard von der Wense – Mörsek se stal majitelem vranovského majetku 1. června 1942, kde žil se svojí rodinou až do dubna 1945. Obyvatelé Vranova a nuceně nasazení Poláci, Ukrajinci a Rusové po válce dosvědčili, že Wense zacházel se zaměstnanci slušně a nebyl nacistou. Po dobu okupace se staral o zakoupený majetek a dobře hospodařil na zemědělských dvorech i v lese (Reichsforstverwaltung Gut Frain), zdárně provozoval zámeckou vilu i hotel, vápenku, pilu, cihelnu, pivovar a dalších podniky spadající pod velkostatek.\nPitourův dům (dnešní Hotel pod zámkem čp. 45) – vznik obytného domu dokumentuje letopočet 1524. Dům byl součástí svobodného šlechtického dvora „Edelhof“ rodiny von Poitner. V roce 1766 Urban von Pointner dům vyměnil za vrchnostenský dvůr „Wieshof“ (zatopený přehradou), který přebudoval na „Pointnerhof“ a později na „Pointnermühle“. Vranovská vrchnost přestavěla „Edelhof“ na panskou hospodu. Dům přešel do majetku rodiny Trinkl. Georg Trinkl (řezník) v roce 1885 pronajal ze zdravotních důvodů řeznictví a provozoval dál jen hostinec v přízemí. V roce 1934 dům Johann Trinkl renovoval a nad erby rodu Pointner zvěčnil svůj monogram JT. Hostinec nesl název „U černého orla“ (Zum Schvarzen Adler). Po vyhnání německého obyvatelstva získal budovu do národní správy Otakar Pitour a po restitucích je dům ve vlastnictví jeho potomků.\nBudova bývalé továrny na keramiku (od roku 1921 německý chlapecký sirotčinec) sloužila jako ubikace nuceně nasazených mužů a žen z Rumunska, Ukrajiny, Moldávie, Polska atd., po nějakou dobu také vojáků Luftwaffe (24. Flak-Division, Luftgau XVII). Od roku 1940 fungoval Vranov jako přesídlovací tábor pro etnické Němce (Umsiedlungslager – Durchgangslager) z Besarábie, Dobrudžy, Banátu a Sedmihradska. Na jaře roku 1945 předcházela postupující frontě evakuace německého civilního obyvatelstva, kterou od 4. do 22. dubna 1945 organizovala NS organizace Volkswohlfahrt. Na útěk se připravovali i funkcionáři stranického aparátu NSDAP.\nUmsiedlungslager – Durchgangslager Lagerleiter Ernest Hollmann\nNa vranovském zámku byli po bitvě o Budapešť ubytováni velitelé ustupujících oddílů jednotek SS. Směrem na Vranov také ustupovaly početné jednotky wehrmachtu.[pozn. 2] Poslední německé formace odcházely z Vranova 7. května 1945. Hned po jejich odchodu obsadili čeští zaměstnanci ze zámku a velkostatku a nasazení dělníci (Ukrajinci, Poláci a Rusové) z „Frainer Hof“ (Ukrajinci, Poláci a Rusové) zámek a počali se na německém obyvatelstvu, které po odchodu vojsk zůstalo bez ochrany, mstít. Po příchodu Rudé armády na 9. května dorazili také partyzáni. Pozatýkali řadové členy nebo spolupracovníky NSDAP (osm mužů a dvě ženy), které po šikanování deportovali do Znojma do tzv. „Robotárny“ (Arbeitshaus). Jeden muž zemřel několik dní po zatčení na následky zranění během mučení. Také hlášení stanice Národní bezpečnostní stráže z Vranova nad Dyjí dokládají, že po odchodu německých jednotek se do pohraničí nasunuly různé partyzánské skupiny z vnitrozemí, které se podílely na represích vůči německému obyvatelstvu. Při partyzánských domovních prohlídkách docházelo k rabování a krádežím zejména šatstva, prádla, potravin, jízdních kol, radiopřijímačů, obuvi a řady dalších věcí běžné denní potřeby.\nDne 23. května 1945 shromáždily znojemské ozbrojené formace německé obyvatelstvo na náměstí (Marktplatz), kde jim vranovský lesní správce Vladimír Kyselák velmi hlasitě a důrazně přečetl „Výzvu k opuštění Vranova“. Vybrané osoby německé národnosti (mimo zaměstnanců elektrárny) musely do čtyřiadvaceti hodin opustit městečko, kdo by neuposlechl, byl by zastřelen. S osobním zavazadlem 15 kg byli hnáni pěšky k německé hranici, kde byli podrobeni osobní prohlídce a o poslední cennosti okradeni. V bývalé továrně na keramiku byl zřízen pracovní tábor, kam byli umístěni jak němečtí zaměstnanci elektrárny tak i dosud neodsunuté německé rodiny a zahraniční dělníci nasazení na práci zde fungovali jako dozorci. Zaměstnanci elektrárny přistoupili na dohodu a po zaučení nových čs. zaměstnanců jim měl být jako protihodnota ponechán k odvozu celý osobní majetek. Tak se ale nestalo a oklamaní Němci si 12. června stěžovali na NV. Někteří byli na týden uvězněni a pak vyhnáni za hranice.[pozn. 3][pozn. 4]\nVe druhé polovině roku 1945 vyplňovala místní správní komise (MSK) na příkaz ONV tzv. evidenční lístky pro zbylé německé obyvatelstvo a na základě ONV směrnice ze dne 6. srpna 1945 (č. j. 6/2/pres/taj-1945) pak místní správa sepisovala jmenné seznamy Němců. Na podzim roku 1945 zpracoval ONV ve Znojmě tajnou zprávu pro Moravskoslezský zemský národní výbor. Zpráva uváděla, že na znojemském okrese se nacházelo cca 20 000 obyvatel cizí státní příslušnosti (Němců 18 400, Rakušanů 1 569). Řízený odsun měl na starosti znojemský pěší pluk č. 24 v čele s přesídlovacím důstojníkem poručíkem pěchoty Josefem Nekulou. Od 19. ledna 1946 rozesílal ONV základní směrnice pro MV „k provádění soustavného odsunu (transferu) Němců z území Československé republiky“ (č. j. B-300/1990) a tzv. „rozkaz k odsunu Němců“ s česko-německými instrukcemi. V březnu 1946 postihl transport ca 100 ve městě ještě pobývajících Němců. Vysídlené obyvatelstvo vztyčilo v srpnu 1947 na památku v blízkosti obce Hardegg na skále „Turmfelsen“ v Dolním Rakousku památný kříž, který byl později přeložen na méně povětrnostně náročné místo. Další pomník byl slavnostně odhalen 24. května 2005 k 60. výročí na přechodu mezi obcemi Felling a Podmyče.\nNárodní správou vranovského zámku byl moravskoslezským zemským národním výborem pověřen Alois Nečas, který zde po roce 1949 vykonával funkci kastelána, a Josef Svoboda funkci klíčníka. Zároveň se na zámku ubytovali zámečtí zaměstnanci a zaměstnanci lesní správy. Adam Zbyněk Leo hrabě Stadniki–Stadnicki na Rožnově (1882–1992) byl po návratu do Vranova v roce 1945 obviněn z údajné spolupráce s nacisty a vězněn skoro pět měsíců ve znojemské a brněnské vazební věznici. Nakonec byl po dlouhých soudních peripetiích všech obvinění zproštěn. Na základě osvědčení o státní a národní spolehlivosti, vydaném moravskoslezským zemským národním výborem, se okamžitě snažil o získání svého majetku ve Vranově. Také v majetkových záležitostech ho čekala táhnoucí se soudní vymáhání, která zákonem 137/1946 Sb. o revizi první pozemkové reformy a navazujících vládních nařízení v podstatě ustala a moravský majetek definitivně propadl státu. Ze zámku byl v roce 1952 vysídlen a do své vlasti se mohl navrátit až v roce 1953. Komunistický režim jej zcela ožebračil a podle vranovské kastelánky Miroslavy Janíčkové se vrátil domů jako „tulák bez domova odkázaný na lásku a péči dobrých lidí“.\nPážecí dům čp. 44 – barokní dům z první třetiny 18. století (se štukovými nástropními zrcadly, kříženými i valenými klenbami s lunetami) snad původně sloužil jako provozní zázemí zámku, na začátku 20. století zčásti k obytným účelům a část využíval úvěrový ústav (spořitelna) a německá mateřská škola. V letech 1938–1945 sloužil k pořádání honosnějších kulturních akcí. Po roce 1945 připadl MNV. Ten zde zřídil v prvním patře byty a v přízemí obchody zeleniny, oděvů, potravin apod.\nVe Vranově nad Dyjí se v průběhu historického vývoje střetala a prolínala kultura původního slovanského osídlení s kulturou pozdější německé kolonizace (12.–13. století), která ráz městečka značně ovlivnila. Původní slovanské hradiště se pravděpodobně podle archeologických výzkumů nacházelo na místě románského kostela Nanebevzetí Panny Marie z 12. století, kde v meandru Dyje bylo založeno také samotné městečko. Jeho plánovité uspořádání oválného či do podkovy tvarovaného historického jádra a pozůstatky čtvercových polností poukazují na osídlení slovanského obyvatelstva. První němečtí osadníci na území Vranova pravděpodobně přicházeli z popudu markraběte Vladislava Jindřicha (asi 1160/1165–1222), dále Přemysla Otakara I. (1228–1239) a jeho synovce, později vévody a krále Přemysla Otakara II. (1247–1278). K početní převaze německého etnika docházelo postupně, kdy k celkové proměně okresu došlo zejména po třicetileté válce. V 18. století zdomácnělé německé obyvatelstvo se nazývalo Thayaner (Tajany). V roce 1880 českou řeč neuvádí ani jeden obyvatel. K podstatnému nárůstu českého a moravského obyvatelstva došlo po vzniku Československa a zejména během a po výstavbě Vranovské přehrady. Tlak na počeštění nejen městečka, ale i celého Podyjí je zřetelný z plakátu Národní jednoty pro jihozápadní Moravu.\n1880 1 071 1 059 – 12\n1890 1 052 1 030 13 9\n1900 1 061 1 002 54 5\n1910 1 048 1 013 26 9\n1930 1 676 1 023 561 92\nPrávě do státní správy a služby dosazené české obyvatelstvo opustilo Vranov z valné většiny po Mnichovu. Z městečka utíkali ale také němečtí antifašisté, Židé a české obyvatelstvo, které se aktivně podílelo na čechizaci území. Po vysídlení německého obyvatelstva v roce 1945/1946 proběhla ve Vranově další proměna etnického složení. Podstatný vliv na strukturu nejen etnickou, ale i politickou, mělo také prověřování obyvatelstva po uzavření státní hranice a vytvoření železné opony. Oblast jihozápadní Moravy a kultura zde žijícího německého obyvatelstva byla od nástupu komunistického režimu až do roku 1989 tabu, ale i v současnosti (2015) se jeví téma přínosu německého etnika pro Vranov nedostatečně zpracované.\nMoravský hedvábnický spolek se sídlem v Olomouci (1864–1884), filiální stanice ve Vranově\n1881 Österreichischer Touristenklub (ÖTV) – spolupráce se sekcí Stockerau, 1883 spolupráce se sekcí Znojmo\nVerein der deutschen Staatsbeamten in Mähren – Ortsgruppe Frain\n1916 deutsche Bezirkskommission für Kinderschutz und Jugendfürsorge (místní skupina Okresní komise pro ochranu dětí a mládeže – sirotčinec)\nV roce 1724 se škola přestěhovala na náměstí a v roce 1726 obec domek čp. 54 zakoupila a přestavěla. Vedle učebny se v budově nově nacházel také byt pro učitele. V roce 1748 byl jmenován správcem školy Josefův syn Karel Schwarz. Kronika se zmiňuje v roce 1766 o jeho zdárném vykonání předepsané učitelské zkoušky. Po něm v roce 1779 nastoupil syn Karel, jehož plat nečinil více než 36 zlatých rýnských. Snad právě pro další možnost přivýdělku byl zemským stavem v roce 1781 pověřen výběrem pohraniční daně z nápojů. Po téměř stoletém působení rodiny Schwarzů nastoupil učitel Jan Bradl (1782–1802). Vzhledem k tomu, že došlo k odfaření obcí Čížov, Nový Petřín a Jezevčí a tímto k snížení jeho platu, doplácela mu obec ročně 36 zlatých v hotovosti. Pravděpodobně i on si musel živobytí dorovnávat, protože roku 1802 požádal o vybírání zemské dávky z nápojů. Školu za jeho působení obec rozšířila na dvojtřídní a najala školního pomocníka za stravu dům od domu a roční plat 1 zlatý za zvonění umíráčkem.\nNový školský zákon z roku 1953 rozpracovával usnesení sekretariátu ÚV KSČ, které vyžadovalo strukturu připodobněnou sovětskému školství. Obecná a měšťanská vranovská škola byla v roce 1954 nahrazena osmiletou základní školou. Žáci ji ukončovali závěrečnými zkouškami ze dvou povinných a jednoho výběrového předmětu. Gymnázia nahradily jedenáctileté střední školy se všeobecným středním vzděláním. Dalším novým školským zákonem z prosince 1960 došlo opět k prodloužení povinné školní docházky na devět roků. Na základní devítiletou školu ve Vranově v letech 1960–1961 navazovaly rovnou střední všeobecně vzdělávací školy, jelikož podle doporučení sjezdu KSČ měla mít do roku 1970 „převážná většina mládeže“ úplné středoškolské vzdělání. Tento nový školský zákon ještě více tlačil na rušení malých venkovských škol. Právě od této doby lze pozorovat ve Vranově značný nárůst počtu žáků. Ve školním roce 1960–1961 navštěvovalo ZDŠ 461 žáků a ve 14 třídách učilo 17 učitelů. Ještě více získala vranovská ZDŠ v roce 1971 vytvořením tzv. střediskové obce. Škola obdržela díky větším finančním prostředkům splachovací toalety a nové kanalizační rozvody. V letech 1947–1949 zřídilo ministerstvo školství a osvěty při měšťanské škole Lidovou školu zemědělskou, která byla v roce 1948–1952 přejmenována na Základní odbornou školu zemědělskou. Učňovská škola obchodní působila při škole v letech 1955–1960.\nZákladní škola působí dnes jako příspěvková organizace městyse Vranov nad Dyjí sdružující další školská zařízení: základní školu a školní družinu. Ve školním roce 2013/2014 navštěvovalo školu v sedmi třídách 119 žáků. Na škole působí jedna ředitelka, deset učitelů, jedna vychovatelka, dva asistenti pedagoga a dva nepedagogičtí pracovníci (školník a uklizečka). Školní družina má k dispozici oddělení pro děti 1.–2. třídy a oddělení pro děti 3.–5. třídy. Další příspěvkovou organizací je mateřská škola a školní jídelna. V původní budově české školy z roku 1930 (pro 1. až 4. ročník ZŠ) se pro nedostatek žáků od roku 2003 nevyučuje.\nO vranovských mlýnech, pivovaře a sladovně se hovoří již kolem roku 1552. V 17. století se na vranovském panství nacházelo městečko Vranov s pivovarem, vápenkou, s panskými doly na železnou rudu, která se dolovala v letech 1618–1740 ve stráních po levém břehu Dyje, s manufakturními hamry a s poplužním dvorem, dále městečko Šafov, ves Lančov s cihelnou, ves Starý Petřín, Nový Petřín, Čížov, Podmýče, Onšov, Jazovice, Milíčovice, zámek Nový Hrádek, pustý Šimberg, městečko Štítary s obilními desátky, městečko Lukov s poplužním dvorem, pivovarem a ovčírnou, pusté vsi Křímov, Telčice, Český, Vlkov a Epice. Námezdní sezonní dělníky a z části poddané formou roboty zaměstnávaly v zemědělské výrobě poplužní dvory vranovský, lukovský a vracovický. Pěstovalo se žito, oves, ječmen, pšenice, proso, pohanka a hrách. Z živočišné výroby vynikal především chov ovcí. Zrno z panských polí putovalo do pivovarů a vyrobené pivo odebíraly venkovské krčmy. Tak se dělo i v případě vrchnostenského vína z okolí Nového Hrádku. Další příjmy přinášelo rybníkářství, hospodaření na mlýnech a v hospodách.\nOživení průmyslové výroby přinesla v letech 1799–1882 panská keramická továrna na fayence, kamenné zboží a wedgewoodové nádobí, založená pražským zemským advokátem Hilgartnerem z Lilienbornu a později provozovaná jeho nástupcem polským hrabětem Stanislavem Mniszkem. Keramická hlína z Vranova se musela doplňovat dovozem hlíny z Přímětic a Hlubokých Mašůvek. Proslulou se stala továrna za ředitelování Michala Raufra a Františka Dürnböcka. Zboží se vyváželo především do Uher, Čech, Sedmihradska a Turecka. Pro italskou Neapoli se vyráběly napodobeniny antických váz. Bratři Klingrové z Vídně založili v roce 1879 továrnu na hedvábné zboží, která ještě na začátku 20. století zaměstnávala 100 dělníků. V roce 1892 založil lesmistr Hallamassek cementárnu a výrobu betonových dílů.\nOd počátku 20. století sedláci postupně upouštěli od trojpolního zemědělství, mizela rádla a zdokonalovaly se pluhy, secí a žací stroje a hlavně se všude objevily mlátičky. Změnily se i pěstované plodiny. K žitu, ječmeni, pšenici a ovsu přibyly brambory, krmná řepa a částečně zelí a z pícnin jetel. Louky se rozprostíraly hlavně kolem Dyje a Želetavky. Rybníkářství zcela zaniklo. V dobytkářství se přešlo na čistokrevná plemena. Většina obyvatel pracovala na panském velkostatku, v lesích, ve státní správě a rozvíjela své živnosti. Městečko se stalo vyhledávaným letoviskem, čemuž valná většina přizpůsobila i své živobytí, přibyla celá řada hotelů a penzionů či ubytování v soukromí. K tomu napomohla i železniční zastávka Šumvald-Vranov na Severozápadní dráze, která ačkoliv byla vzdálená 7 km, nepůsobila hostům díky spoustě povozů a drožek ke všem vlakům potíže. Výroční trhy se konaly: 1. první čtvrtek v březnu, 2. první čtvrtek v květnu, 3. první čtvrtek v srpnu, 4. první čtvrtek v říjnu a 5. první čtvrtek v listopadu. Dobytčí trhy se pořádaly ve středu před trhem výročním. Týdenní trhy mohli návštěvníci využít každou středu.\nVranovská přehrada – elektrárna pod hrází, stav 1995.\nMlékárna[editovat | editovat zdroj]\nDne 6. června 1945 bylo ve Znojmě založeno Mlékařské rolnické družstvo, které si pronajalo od národního správce stávající mlékárnu v Hodonicích (původně mlékárna Walter) a od 1. ledna 1946 konfiskát mlékárny Hor. Břečkově. Následně se družstvo rozhodlo vybudovat ve Vranově novou družstevní mlékárnu s tím, že mlékárna v Hor. Břečkově bude zrušena. V září 1945 začali o zřízení mlékárny jednat také zemědělští zástupci všech obcí Vranovského okresu a za tímto účelem byl zvolen akční výbor. Do sběrného obvodu mlékárny v Hodonicích spadalo 78 obcí. K výstavbě nové mlékárny nedošlo a sídlila nakonec v areálu bývalé keramičky. Po únoru 1948 byl mlékárně ve Vranově přidělen konfiskát bývalé mlékárny v Horním Břečkově, která byla do roku 1950 v rámci budování železné opony postupně zrušena.\nK 1. lednu 1953 bylo mlékárenské družstvo v Hodonicích na základě výměru ministerstva potravinářského průmyslu ze dne 30. prosince 1952 znárodněno a byl zřízen národní podnik Mlékařské závody v Hodonicích. V roce 1956 došlo k začlenění Mlékařských závodů v Hodonicích pod mlékárnu Nestlé v Moravském Krumlově (znárodněn 1. prosince 1948) a následně v roce 1957 bylo podnikové ředitelství v M. Krumlově začleněno do krajského mlékárenského podniku Lacrum (Lacrum, národní podnik, provozovna Moravský Krumlov), čímž došlo ke zrušení menších mlékárenských závodů v Hodonicích, Hostěradicích a ve Vranově. Svoz mléka z celého okolí zajišťoval podnik ČSAD (sídlící ve Vranově až do roku 1974). Čerstvé mléko bylo dodáváno do Znojma a ve Vranově se vyrábělo čajové mléko, smetanový sýr Romadur, tvaroh a další mlékárenské výrobky. V budově mlékárny pak krátce působila pobočka státního podniku Tesla Holešovice pro výrobu žárovek, k jehož výmazu došlo z rozhodnutí ministra strojírenství a elektrotechniky ČR č. 76/1990 dne 1. prosince 1990.\nStátní statek Lesná[editovat | editovat zdroj]\nTaktéž na Vranovsku probíhala po roce 1948 kolektivizace a zakládání JZD. Ekonomické potíže družstev nakonec KSČ vyřešila likvidací JZD a jeho převodem do státního statku. Od přelomu 60. a 70. let se malá JZD slučovala a nakonec se z okrajových částí Státních statků Znojmo a Jaroměřice nad Rokytnou utvořil v roce 1960 Státní statek Lesná využívající areál vranovského velkostatku. Po uzavření hranice železnou oponou lze pozorovat viditelný úbytek obyvatelstva.\nPřed sametovou revolucí poskytovaly zaměstnání (mimo turistického ruchu a ozbrojených složek armády) Jihomoravské dřevařské závody v Uherčicích, Tesla Holešovice závod Vranov nad Dyjí (200 zaměstnanců) a vodní elektrárna Vranov nad Dyjí (13 zaměstnanců).\nVranov ležící v hlubokém údolí spojovala se Znojmem strmá a pro koňské spřežení i vozky nebezpečná cesta přes kopec (Frainer Berg) k Onšovu. Hrabě Stanislav Mniszek nechal cestu v roce 1806 rozšířit, strmost cesty zmírnit zákrutami (Serpentine), po stranách opatřit kamennými zídkami a vydláždit. Na památku mu město postavilo u silnice mramorový sloup o váze 7 centů, z něhož se dochoval jen nápis zasazený nyní v hlavní serpentýně. Cedule v zákrutě pod kapličkou připomíná opravu silnice v letech 1882–1883 za pomoci Zemské moravské správy. Na začátku 20. století vedla silnice z Vranova do Znojma přes Liliendorf, Vracovice, Milíčovice a Citonice. Na Jemnici se cestovalo přes Šafov, Křtálky, Frejštejn, Uherčice, Lubnici nebo přes Liliendorf, Šumvald, Štítary, Šreflovou.\nŽelezný obloukový most přes Dyji směrem na Bítov (zatopený Bítov) nechal postavit v roce 1892 starosta Ernest Czeloth, ten byl 19. prosince 1969 vyměněn za most s vyšší nosností. Z Bítova vedla cesta do Velkého Dešova. Rozšíření cesty a zvýšení kamenné zídky (1865) před velkou vodou do Předních a Zadních Hamrů financoval v roce 1897 německý Záloženský a spořitelní spolek (Spar- und Vorschussvereins) z Vranova. Prostranství před panským mlýnem bylo upraveno v letech 1884–1889, kdy také původní dřevěnou lávku do Benátek v roce 1898 nahradil dřevěný most otevřený k 50. výročí panování císaře a nazván „Kaiser-Jubiläums-Brücke“. Po jeho stržení velkou vodou v roce 1929 byl nahrazen současným železobetonovým v letech 1923–1930. Za starosty Ernesta Czelotha přibyla ve městě ještě lávka přes řeku v místech pod nynější hrází přehrady. Před odtržením od Rakouska-Uherska o silnice pečoval vranovský okresní silniční výbor.\nPo zbudování vranovské vodní nádrže k ní vybudoval stavební podnik v letech 1931–1932 také silnici a následně vznikly i oba mosty k Vysočanům a Bítovu. Za nové čs. republiky přibyly hraniční přechody a celní cesty do Dolního Rakouska: z Křtálek (Stálek) do obce Heinrichsreith, ze Šafova do Lanavy (Langau), z Vratěnína do Drosendorfu a z Čížova do Hardeka.Dlážděná cesta městem byla pořízena až v roce 1939 za Třetí říše. Osobní dopravu mimo firmy Walka provozoval také Inocenc Jelen (Garage Jelen). Přívoz německým dřevěným kutrem přes Švýcarskou zátoku nahradila visutá lávka projektantů ing. prof. J. Stráského, ing. I. Hustého a ing. J. Jordána v roce 1993. Po vysídlení německého obyvatelstva převzal do národní správy nově přistěhovalý Matěj Stehlík dům čp. 307 po dopravní firmě rodiny Walka. Ten také zajišťoval poválečnou příležitostnou dopravu na nákladním voze Dodge 3,5 t, který ve městě zůstal po vysídleném obyvatelstvu. Jinak se používala kola nebo se chodilo pěšky. Matěj Stehlík opatřil korbu s plachtou lavičkami a rozjel osobní přepravu k železniční zastávce Šumná-Vranov. Druhým konfiskovaným automobilem stejné značky přepravoval dřevo pro firmu Kříž v Lesné Karel Sára.\nNa jaře roku 1947 převzal osobní dopravu státní podnik ČSAD[pozn. 5] s autobusem Škoda 256 a v zimě přibyl autobus Praga RN. ČSAD se sídlem v Brně si nejprve zřídila sídlo na čp. 88, poté na panské hájence a po její demolici se přemístila na čp. 307. Vzhledem k tomu, že zestátněný vozový park po Němcích dosloužil, byla v roce 1974 nákladní doprava ČSAD ve Vranově zrušena. Osobní doprava probíhala na lince Šumná–Vranov, Znojmo–Vranov–Podhradí a Znojmo–Vranov–Slavonice–Staré Město. Vranovem prochází v současnosti silnice druhé třídy 408 a silnice druhé třídy 398. Autobusové spojení zajišťuje IDS JMK linkou č. 816 Znojmo–Vranov nad Dyjí–Lančov–Vratěnín–Drosendorf. V roce 2003 proběhla rekonstrukce lávek po bývalé pohraniční stráži: Šobeské, Hamerské a Lipinské. V červenci a srpnu mohou od roku 2008 turisté využívat také vyhlídkový vláček dopravce ČAS-service a. s. jako pravidelnou linku č. 835010 od pláže k náměstí a zámku. V roce 2013 byl opraven průtah obcí a další rok náměstí s novou autobusovou čekárnou.\nNa trati Severozápadní dráhy Znojmo–Okříšky obdržel Vranov v roce 1870 zastávku Šumvald-Vranov (Schönwald-Frain). Město s dráhou nejprve spojovaly poštovní kočáry: 1. dopoledne z Vranova v 9.15 hodin, který zpátky od vlaku dorazil ve 12.00 hodin., 2. vyjížděl odpoledne ve 14.15 hodin a vracel se v 15.00 hodin a 3. večerní spoj vyrážel ve 21.15 hodin, aby přivezl od vlaku poslední cestující ve 24.00 hodin. Dostavníky nahradily postupně poštovní autobusy (Postbus). Dalším poskytovatelem špeditérské a osobní dopravy byla firma Franze Zaufala, který kolem roku 1900 vlastnil omnibusový vozový park. Rychlík z Vídně do Prahy stavěl v roce 1900 v Šumvaldu v osm hodin večer a v neděli odvážel výletníky na zpáteční cestě o šesté hodině večerní.\nVranov nad Dyjí je považován za vstupní bránu do NP Podyjí a do rekreační oblasti Vranovské přehrady. Turisty je vyhledáván kvůli historickým památkám, aktivnímu odpočinku a rekreaci. Ubytovací kapacita městyse je dostatečná a různé úrovně. V roce 2004 se pohybovala kolem 784 lůžek. Jinak je na tom stravování, kde je nabídka v letní sezoně mnohem vyšší. Počet letních dnů se pohybuje v rozmezí 40–50. Podyjí je ideálním místem pro pěší a cyklistickou turistiku. Oproti jiným turistickým regionům je Vranovsko špatně dostupné. Malá hustota silniční sítě a její ve velké míře špatná kvalita jsou letitým problémem. Turisté využívají především vlastní automobilovou dopravu nebo jezdí na kole. V létě funguje linka cyklobusu mezi Vranovem a Znojmem se zastávkami v NP Podyjí. Dále využívají kolový vláček, který pendluje mezi městysem a přehradou. Lodní doprava staví na hrázi, v Lančově, na Chmelnici, v Campu Bítov na Vranovské pláži a pod hradem Bítov v zátoce.\nVranov nad Dyjí 2, č. 3117 Hraběnčina louka – po těžbě železné rudy před rokem 1945\n14104/7-6913 výklenková kaplička – poklona při silnici do Podmyče\n28676/7-6912 výklenková kaplička – poklona u autobusové zastávky při silnici na Lančov\n48952/7-8352 výklenková kaplička – poklona u křižovatky na Lančov\nV případě jakékoliv přípravy stavební činnosti na katastrálním území Vranova nad Dyjí je každý stavebník povinen oznámit stavební záměr Archeologickému ústavu a umožnit archeologický výzkum.\nJelenův vodárenský domeček bez čísla Město v roce 2014 za starosty Ing. Lubomír Vedry (ČSSD) domeček zbouralo i přes silné protesty Okrašlovacího spolku a Občanského sdružení Clary. (Souřadnice před demolicí – 48°53'46.230"N 15°48'42.743"E) Původně vlastnictví mlynáře a později podnikatele Innozenze Jelena.\nZámecký hotel čp. 92 Budova hotelu patřila původně k manufaktuře na keramiku, později přestavěna na hotel. Do vzniku Československa zde provozuje od roku 1915 Wilhelm Anderle Hotel Kino a restauraci. V roce 1917 zakoupil v dražbě hotel Thaya/Dyje po E. Czelothovi. Po vzniku Československa provozoval Zámecký hotel – dependance hoteliér Jan Ties (36 moderních pokojů, koupání v řece 3 min., výtečná vídeňská kuchyně, vlastní víno, budějovické a znojemské pivo, penze s celým zaopatřením v květnu až červnu 26 Kč, v červenci až srpnu 30–32 Kč, autobus ke každému vlaku, auto na objednávku, dvakrát týdně koncert Jazzband a má zavedený tel. č. 11). V roce 1936 hotel stavebně upravoval (přepychové pokoje, tenis, jízda na koni). Sídlila zde Národní jednota pro jihozápadní Moravu a provozovala v hotelu studentskou nocležnu. Po přiřazení k Třetí říši provozoval hotel Anton Zagler. V době ČSSR provozoval hostinskou činnost národní podnik Restaurace a jídelny. Vlastníkem objektu je v roce 2014 RT TECH s. r. o.\nVila Ida Bělidla čp. 39 Secesní stavba byla postavena v letech 1907–1908 pro paní Idu Janowski. Po odsunu německého obyvatelstva v letech 1945–2004 byla v majetku státu jako bytový dům. V roce 2004 přešla koupí do soukromého majetku. Od roku 2007 se zde nachází Penzion Villa Ida. Vlastníkem objektu je paní Craig Lucie.\nVila právníka Eduarda Beneše Zadní Hamry (48°53'33.26” N 15°49'51.73” E)\n↑ Citace: „Auf diesem Weg mit den Panzern konnte wir erleben, dass die russischen Flugzeuge beim Angriff auf die Rückzugtrecks (Pferdefuhrwerke, LKW und viele Menschen) ganze Arbeit geleistet hatten. Es waren auch viele Flüchtlinge dabei. Es brannte noch in dieser kilometerlangen Kolonne. Der Geruch von verbrannten Menschen und Pferden hatte ich noch zwei Jahre nach Kriegsende in der Nase.” In: Die Erinnerungen meines Vater`s - kapitola: Ein Loch war "Küche, Klo und Schlafzimmer".\n↑ Citace: „Wenn Herr Sperl vom 24. Mai 1945 erzählt, dem Tag der Vertreibung der Deutschen aus dem südmährischen Frain an der Thaya, streut er Fakten aus der Geschichte ein. Nach dem Ende des Zweiten Weltkriegs hatten sich die Sperls bei der Tante versteckt aus Angst vor den Russen. Wer aber kam, waren tschechische Partisanen. "Aus dem Nichts kamen sie", sagt Sperl, überall wehten ihre Fahnen. Die Kommandantur der Tschechen quartierte sich in einem der beiden Hotels der Familie ein, die Partisanen durchsuchten die Häuser, nahmen den Menschen Waffen und Radios ab. Männer, die NS-Funktionen hatten, wurden verhaftet und nach Znaim transportiert, "der Hauer hat sich mit der Hutschnur aufgehängt", sagt Sperl. Am 24. Mai trieben die Tschechen die Deutschen auf den Marktplatz. Ein Herr Kyselák stellte sich an die Pestsäule und brüllte, alle Deutschen sollten Frain innerhalb von 24 Stunden verlassen. Was sich der Schwester ins Gedächtnis eingegraben hat, ist der Satz: "Wer morgen noch angetroffen wird, wird erhängt." 25 Kilo Gepäck pro Person waren erlaubt, keine Wertsachen. Friedrich Sperl war 14 und zu alt, um die Vertreibung zu vergessen.” Das Recht der toten Väter, Tagespiegel 20. 08. 1999, von Angelika Dietrich na www.tagesspiegel.de\n↑ Zámek Vranov historie a pověsti.[nedostupný zdroj]\n↑ a b c d e f Zámek Vranov-přírodní prostředí[nedostupný zdroj]\n↑ FUř Vranov nad Dyjí, Kronika farnosti Vranov nad Dyjí 1805–2009.\n↑ Der Kreis Znaim von A bis Z, Gemeinde Frain, str. 76 Archivováno 24. 9. 2015 na Wayback Machine\n↑ a b O zámku ve Vranově trochu jinak Zámek ve Vranově a jeho vlastníci ve světle majetkoprávních proměn 1913–2013\n↑ O zámku ve Vranově trochu jinak, Adam Zbyněk Leo (1882 - 1992) Archivováno 10. 6. 2015 na Wayback Machine\n↑ BARTOŠ Josef-SCHULZ Jindřich-TRAPL Miloš: Historický místopis Moravy a Slezska v letech 1848–1960. Sv. 9, Okresy: Znojmo, Moravský Krumlov, Hustopeče, Mikulov. 1. vyd. Ostrava: Profil, 1984. s. 116.\n↑ MZA Brno fond B 40/I kn. 439 Spolkový katastr okresu Znojmo; SOkA Znojmo fond OkÚ Znojmo 1850–1950 karton 264 č.j. 16 179/1888, 1021/1889, 1391/1889, karton 267 č. j. 1681/1890, 2194/1890, karton 271 č. j. 3630/1891\n↑ Vranovský okrašlovací spolek o.s[nedostupný zdroj]\n↑ a b c d e Peřinka František Václav: Vlastivěda Moravska. Místopis Moravy II., díl VI., Znojemský kraj, Vranovský okres, Musejní spolek v Brně, Brno 1906\n↑ Sociálně zdravotní spolky – do roku 1938. Spolky v M. Krumlově. Archivováno 29. 5. 2015 na Wayback Machine\n↑ Státní okresní archiv Znojmo, Učňovská škola obchodní Vranov nad Dyjí 1955–1960.\n↑ Slovo národa: orgán československé strany národně-socialistické. V Brně: Přípravný výbor československé strany národně-socialistické, 14.06.1946, 2(137). s. 4.\n↑ Lidové noviny. 18.11.1948, 56(269). s. 6.\n↑ Staroštík, Josef (1908-1994) - Městská knihovna Znojmo. www.knihovnazn.cz [online]. [cit. 2020-04-11]. Dostupné online.\n↑ Josef Doré (1805–1878)\n↑ a b Vranovský zpravodaj, 4/2014\n(německy) Rainer Gepperth: Die Vertreibung, Ausweisung und Aussiedlung der deutschen Bevölkerung aus den südmährischen Gerichtsbezirken Frain und Znaim 1945/1946, 1970\n(německy) Eleonora Polly: Der Marktflecken Frain – Eine Sommerfrische und seine Talsperre an der Thaya, 1980\nObrázky, zvuky či videa k tématu Vranov nad Dyjí na Wikimedia Commons\nVranov nad Dyjí v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Vranov_nad_Dyjí&oldid=21115553“\nStránka byla naposledy editována 5. 4. 2022 v 15:46.


Elektrokolo Lectron Citana Sport 26“ 2018 - Topkolo.cz\nDomů / Elektrokola / LECTRON Citana Sport 26“ 2018\nLECTRON Citana Sport 26“ 2018\nMěstské elektrokolo LECTRON Citana Sport 26“ 2018 disponuje motorem v zadním náboji a 13 Ah baterií, která je umístěna na zadním nosiči. Kolo je vhodným řešením pro vyřizovaní každodenních povinností ve městě i mimo něj.\n23 900 Kč 19 752,07 Kč bez DPH\nOdlehčený elektromotor 8FUN 250W / max. 500W v zadním náboji\n3 x 7 Shimano TZ50\nNový LED panel (5 stupňů asistence + walk režim)\nElektrokolo LECTRON Citana Sport 26“\nMěstské elektrokolo Citana Sport 26“ je vhodné nejen do městka, ale také kopcovitého terénu. Díky univerzálním plášťům poskytuje bezpečnou a pohodlnou jízdu jak na silnicích, tak i prašných cestách. Elegantní rám s nízkým nástupem je vhodný jak pro muže, tak ženy. Elektrokolo disponuje 13Ah baterií Samsung, která zajistí pohodlný dojezd všude, kam potřebujete.\nDojezdová vzdálenost elektrokola LECTRON Citana Sport 26“\nDojezd elektrokola na plně nabitou baterii se pohybuje průměrně okolo 120 - 150 km. Celková vzdálenost se odvíjí od mnoha faktorů, jako jsou například váha nebo fyzická zdatnost jezdce, způsob jízdy, typ terénu, venkovní teplota a povaha terénu.\nPříslušenství k elektrokolu LECTRON Citana Sport 26“\nZaujalo vás elektrokolo Lectron? Neváhejte a přijďte se podívat do prodejny Topkolo.cz, největšího showroomu elektrokol v České republice a vyzkoušejte si jízdu na těch nejlepších elektrokolech na trhu.\nStarejte se správně o své elektrokolo Lectron a používejte Finish Line Teflon Plus, což je skvělý olej na mazání řetězu, který je díky svému složení vhodný pro silniční i horská kola.\nTopkolo.cz je autorizovaným servisním střediskem všech značek elektrokol, které prodáváme. Elektrokolo Lectron opravíme s použitím originálních náhradních dílů a testování součástí provedeme na diagnostických zařízeních přesně podle doporučení výrobce.\n? Zrychlení elektrokola Crussis E-SAVELA 7.3\nChcete jezdit jako ďábel? Není nic jednoduššího, než si zvolit správný "zrychlovač". Omezení rychlosti u středového motoru je dáno výrobcem na 25 km/h. Díky zrychlení se vaše elektrokolo Lectron požene rychlostí až 55 km/h. Podívejte se na naši nabídku na této stránce.\nNejste si jisti nákupem elektrokola Lectron? Spojte se s námi a domluvte si schůzku. Většinu kol, které máme skladem si můžete zdarma vyzkoušet u nás na prodejně. Díky toho přesně poznáte, které elektrokolo vám nejvíce vyhovuje. Využít můžete také naší půjčovnu elektrokol.\nHaibike Sduro HardSeven 1.0 2019 44 700 Kč Původně: 52 599 Kč


Sam a Susy uprchli, honí je skauti a blíží se velká voda. Film, který je trochu jako sen, ale přitom ze života - EDUzín\n18. srpna 2020 9. srpna 2020 autor: Jitka Polanská\nSam Shakusky je dvanáctiletý kluk a svou čepici s mývalím ohonem nesundává, ani když je mu horko. Určitě někdy nosí i jiné oblečení, ale my ho vidíme jen v khaki uniformě. Právě totiž tajně utekl ze skautského tábora Ivanhoe a na kánoi si to pádluje pryč panenskou přírodou. Důvod přesně nevíme, ale co se dozvíme brzy, je že Shakusky (jméno, které americkým uším doby, kdy se příběh má odehrávat, totiž šedesátá léta, zní asi poněkud podezřele) není zrovna nejoblíbenějším členem oddílu. A navíc nemá rodiče, což u vypečených skautíků není polehčující okolnost.\nSusy Bishopové je taky dvanáct, je o půl hlavy vyšší, nosí bílé podkolenky a boty jako do nedělní školy, ale ve skutečnosti už má nálepku problémového dítěte s agresivními sklony. Bydlí se svou rodinou, která kromě mámy a táty zahrnuje tři trochu otravné mladší bratry, v domě, který vypadá pohádkově, a ani rodičům se na první pohled nedá nic vytknout. Pak se ale ukáže, že Susy vidí pod povrch věcí i do dálky. Svůj nerozlučný dalekohled nosí ostatně pořád s sebou. I teď, když je na útěku.\nAno, Susy a Sam utíkají spolu. Potkají se na smluveném místě “na louce” a pak spolu putují po staré indiánské trase, čtou si, koupou se, a taky se brání pronásledovatelům. Při tom poteče krev. Stíhá je celý skautský oddíl v čele s vedoucím, o kterém těžko rozhodnout, jestli je arogantní, nebo sympatický, a pátrá po nich i místní šerif Kapitán Sharp v podání Bruce Willise, jak ho neznáte. Ten chodí se Susyinou matkou, kterou hraje Frances McDormand. V tomto filmu ale i zálety vypadají trochu jinak – zralý pár spolu chodí tajně večer kouřit na lavičku.\nJak se Sam a Susy seznámili? A jak to vše dopadne? To byste asi nechtěli vědět předem. Příběh se odehrává na fiktivním ostrově Nové Anglie a fiktivní, nebo spíš artistní, je v něm tak nějak vše, a vy přesto všemu věříte. Je to trochu jako sen. Nějak jinak, ale přesto ze života.\nAž vyjde měsíc – tak se film, o kterém je tu řeč, jmenuje v češtině – má navíc hvězdné obsazení. Kromě již zmiňovaných Frances McDormand a Bruce Willise se můžete těšit na Billa Muraye, dvorního herce režiséra filmu Wese Andersona, který film natočil. Dále je tu Edward Norton a v epizodní roli i Harvey Keitel. Okouzlující je i výkon obou protagonistů, Jareda Gilmana a Kary Hayward. Casting na tyto hlavní role trval dlouhých osm měsíců.\nKdyby bylo třeba nějak označit žánr, který je trochu nejasný, je to spíš komedie. Hořkosladká komedie o dvou nekonformních dospívajících a probouzející se sexualitě (o které se tu ale vypráví něžně, v symbolických obrazech). A o dospělých v jejich okolí, kteří ukazují, že dospět je těžké, ale někdy vás k tomu okolnosti dovedou.\nTohle filmové dílo mělo premiéru v roce 2012 na festivalu v Cannes, získalo nominace na Oskara i Zlatý Globus i chválu mnoha kritiků, a přitom, vlastně možná trochu překvapivě, bylo i největším kasovním úspěchem režiséra Andersona.\nV roce 2016 jej BBC zařadila do svého žebříčku sta nejlepších filmů 21. století. Je to víc než jen nějaký filmík pro děti.\nMůžete zhlédnout online, za šedesát korun. K nalezení je v internetové půjčovně artových filmů www.aerovod.cz. Najdete tam i jiné kousky, na které se rádi podíváte spolu s dětmi.


Venezuelané začínají místo bolívaru obchodovat s vlasy. Vydělávají tak na jídlo i léky | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Zprávy ze světa | Související témata: Venezuela krize prodej vlasy\nVe Venezuele přibývá žen, které si zkracují účes. Nejde ale o žádný módní trend. Mnozí Venezuelané se snaží prodejem vlasů vydělat na jídlo pro děti i na léky. Stát se potýká s vleklou hospodářskou krizí a lidem často scházejí základní potraviny.\nCaracas 6:11 27. září 2017 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nVenezuelanky začínají prodávat své vlasy, movitějším je pak prodávají na paruky | Foto: Fotobanka Pixabay\n„Kam jsme se to dostali? Prodávám své vlasy, abych měla na jídlo pro děti. Už jsem to udělala dvakrát. Taky jsem už prodala vlasy své čtrnáctileté dcery,“ popisuje nelehkou finanční situaci své rodiny 30letá Crismary Gonzalezová.\nŽena, která žije v Maracaibu, se lesklých černých vlasů vzdala opakovaně. Za kštici může dostat v přepočtu necelých 500 korun. A v Panamě nebo Kolumbii ještě víc.\nPodle agentury Reuters to představuje víc než tři měsíční venezuelské minimální mzdy.\n„Kupuju od nich lokny, protože jinak by se ženy ani nedostaly domů. Lidé teď prodávají vlasy z opravdové nouze,“ říká Aria Paezová, majitelka obchodu ve Venezuele, kde vlasy vykupují a movitějším ženám pak prodávají ve formě paruk nebo prodloužení.\nCrismary Gonzalezová svých vlasů nelituje. Ty prý dorostou a hladové děti jsou pro ni na prvním místě.\nSituaci ve Venezuele dále zhoršuje i vysoká míra inflace. V porovnání s Bolívarem tak teď ve Venezuele fungují tvrdší měny, jako jsou právě vlasy.\nViktor Janukovyč byl v nepřítomnosti odsouzen k třinácti letům vězení. Bývalý ukrajinský prezident uprchl po hromadných protestech v roce 2014 do Ruska.


Tichá - Adamíček, Habr a Kudla Ondřej na prvních místech\nV sobotu 23. září 2017 se náš oddíl zúčastnil třetího turnaje pořádaného v tomto termínu. Byl to regionální turnaj „Tichavský pohár přípravek“ pro nejmenší adepty našeho sportu. V Tiché zápasilo 77 dětí ze sedmi oddílů. Děti byly rozděleny do jednotlivých vah tak, aby všechny měly maximálně tři utkání v průběhu turnaje.\nZ 12 vítkovických zápasníků dokázali vyhrát ve své váze Jakub Adamíček ve váze do 39 kg, Rostislav Habr ve váze do 57 kg a Ondřej Kudla ve váze do 43 kg. Na druhých místech se umístili Jakub Morong ve váze do 28 kg, Richard Tešnar ve váze do 32 kg, Daniel Mrštík ve váze do 35 kg, Adam Gitter ve váze do 63 kg. Třetí místa osadili Lukáš Morong ve váze do 25 kg, Jiří Kudla ve váze do 26 kg, Robin Říha ve váze do 31 kg, Radim Říha ve váze do 36 kg a Daniel Drnovský ve váze do 80 kg.


D20 v kostce - Příběhy - Karrudan-cesta k moci 1.díl\nKarrudan-cesta k moci 1.díl\nJak je dobra?(jako ve skole)\nŠíp prosvištěl mezi stromy, ale svůj cíl našel....a výkřik zvířete protrhl noc jako ten šíp co protrhl kůži zvířete.\n,,Dobrá práce Kazi"řekl Mug Karrudannovi.Karrudan kříženec elfí ženy a lidského muže.Mug byl jako jeho bratr byl elf ale nemyslel si že,když\nje půlelf že má jen půl duše elfa.Měl ho rád.A taky ho Karrudan chránil byl přece jenom silnější než všichni elfové.\n,,Tak se na toho Gaahacka mrkneme, radši si vytáhni luk ,může tu být i její společník"Mug a Kaz se pomalu přibližovali k té bestii ,měla zakroucené rohy a zuby jako šavlozubý tygr.A kopyty by dokázal rozdrtit hlavu i slonovi. Nešli tiše jako elfové, šli jako přízrak ,jako by tam ani nebyli.Ale přesto věděli že je něco vidí ,z ničeho nic se všechno rozhořelo a řev mohl patřit jen jedinému tvorovi.\n,,Rychle Mugu než, tě zabije.Zdrhej.Dělej."Ale Mug stál a díval se drakovi do oči.Nebo spis se drak díval do oči jemu.Mug sel bliž k drakovi.,,Ne ne magie,určitě magie." Karrudan vytáhl šíp.Zamířil.A trefil draka do žhnoucího oka.Drak zařval a vyšlehl oheň.Tam kde stal Mug zbyla jen Hromádka kosti a popela.\n,,Ne ne ty šmejde zabiju tě!!" ale ve skutečnosti plakal.Přisel o to nejdůležitější.O přítele.\nZničeno nic jako by bláznil začal říkat podivná slova.A z jeho ruk vyšlehly blesky přímo do drakovi hrudi.\nDrak se zapotácel a rozletěl se na Kaze.Ten se statečně díval na draka a cekal na smrt.Ale v tom se drakovi zablesklo něco na hrudi.Spadl na zem a zařval.To na hrudi byl velký strep z ledu.Ale kde se tu vzal?\nZ pěšinky vedle něj si pochodovala zvláštní skupinka mágu.Troll vyhubli ale civilizovany,trpaslik,a elf.\n,,Jak...jak jste...to...u...uudelali"zeptal se kaz.\n,,To nic nebylo bylo to mladé modreho,ale byl to G'har"řekl trpaslík\n,,G'har lass des mootttyr yaa" na to G'har\n,,Ale to co si udělal ty ,bylo také působivé.Kdo tě učí?zeptal se elf\n,,Já...já neviim.Já nic..."\n,,Chápu.Vrozena magie,ale dost silná mel by ses zaučit"pověděl elf\n,,A kdo jste?"zeptal se\n,,Jsme mágové, samozřejmě.Já jsem Galum,to je Muragus"a ukázal na trpaslíka,, A to je G'har."řekl elf\n,,A já jsem...\n,,Da's ik Karrudan yaa" pověděl troll\n,,Ech ano Karrudan.Jak to věděl?"zeptal se Galuma\n,,G'har je prorok a mág"odpovedel Galum\n,,Už musíme jit"řekl Murag mávl prstem a zvedl draka ze zemi ,,Musíme go ukázat královi jako dukaz."\n,,Důkaz.Král nás nechá studovat magii v Silverrockske knigovne,s nejvyššími mágy jen, když mu čas od času ,uděláme ňákou prácičku"odpověděl Murag svým přízvukem s hrozným G místo H.\n,,Až dostuduješ u vás ve vesnici,bez tam a uč se!" poradil Galum\nAž odešli rozběhl se za Mugem.Nebo za tím co bývalo Mugem.S těmi mágy a dračím strachem úplně zapomněl na vše, i jak se jmenuje.\nPlakal tam celé hodiny,naštestí pro něho poslali ,aby šel domů.Nesel všem musel vyprávět co se stalo.Ale o své možné moci nikomu neřekl.Pote vyčerpáním usnul.\nO tri roky později...\nDlouho o plakaval Muga , ale čas nečeká tak začal potajnu studovat magii.Ovšem když jednou v lete způsobil bouři ve které každou vteřinu udeřili dva nebo tri blesky, už to nemohl tajit. Za rok se stal pomocníkem elfího magika...Ale zanedlouho ho svoji moci předčil. Ale už nemohl svoji moc zlepšovat.Takže se Kaz rozhodl jit do Silverrocku studovat magii:\nKaz si vykračoval cestu k hradu,ale v tom ho zastavili strázní.\n,,Co je tohle?"a začali mu tahat za uši.\n,,Nech mne nechci ti ublížit!" varoval je Kaz a kupodivu zjistil ze nejsou opili.\n,,Ale náš kat tebe ano"zvolal jeden a vyprskl smíchy\nTo bylo na Kaze moc a dal mu pěsti.\n,,Ty usáta svině"zařval druhý a máchl po něm mečem.Kaz se skrčil ,vytáhl dýku a bodl mu jej do srdce.Druhý ho sekl lehce do ramena.Kaz se otočil z oči mu plál takový hněv že se strážný na chvíli zastavil.\n,,Zaslouzíš zemřít hůře než tvůj přítel. Ugh saravas flaaame do!!"\nStrážný vzplanul hořel,ale nekřičel utíkal pak spadl na zem a v agonii zemřel.\nDále se Kaz plížil otřesen tím odporným činem strážných.Šel snad dvacet minut a doufal ze v paláci budou lide příjemnější.\nNáhle ucítil strašnou bolest v ramenu.Otočil se a uviděl asi deset strážných s kušemi.\n"ugh mater slamm hai shent" dva strážní padli udušeni na zem.\nNa kaze padl spánek.\nKaz se vzbudil v cele ješte s jedním elfem...\n,,Aaa už seš vzhůru"\n,,Ahoj já jsem..."\n,,Ne nechci to vedet, protože umřeme a nechci ztratit přítele" Řekl On ,,chapes uřežou nám uši, a pak nás nabodnou na kul a zapali ho"histericky mluvil On\n,,ale ano, ale ty...jsi pul elf...Mas šanci král zabiji jenom elfy...půjdeš na soud"\n,,Nebudu sloužit někomu jako je král!" řekl Kaz\n,,Kdyby jsi se zalibil královi, dal by ti jeden úkol. A pak by ses stál "svobodným obcanem" "\n,,Ale stejnak..."Chtěl říct Kaz\n,,Radši zemřeš než abys stal po boku krále...čestné ale hloupé.Ovšem kdyby jsi ho potom nějakým zpusobem zvrhl s trůnu...Chci aby jsi žil.Znám tě sotva pět minut ale...ty jsi dobra bytost..."\n,,Tak jdeme ušáku" vstoupil strážný do cely.\n,,Udělej pro mne něco"řekl On když odcházel ,,Žij dal,v Gaardu je málo takových lidi.....\n,,Sbohem ať tě Sakur ochraňuje"\nKaz slyšel jak On řve...Řekl si ,,Splním ti přáni"\nKaz byl v cele dva dny ale nespal.\n,,Ted ty bastarde"řekl strážný,,Půjdeš nejdřív k soudu ty hnuse"\nTak šli, Kaz viděl popel.Byl všude věděl co to je.\n,,Žij dal,v Gaardu je málo takových lidi..."řekl On\n,,Tak dobře" řekl si Kaz\nSoud se konal v místnosti jen s jedním velkým oknem za křesly soudcu.\n,,Karrudane Falasi vstoupil jste do Silverrocku s umysli sloužit králi."zeptal se plešatý soudce\n,,Pouze ano či ne!"\n,,Věděl jste ze můžete Byt zabit?"\n,,Mel jste dobré úmysli?"\n,,Chcete splnit úkol aby jste se zprostil viny?"\n,,Ano nebo ne?" naléhal soudce\n-chci abys žil-řekl On ,,Ano"\nKarrudan - cesta k moci - 1.díl\nŠíp prosvišťel mezi stromy, ale svůj cíl nasel. Výkřik zvířete protrhl noc, jako ten šíp, co protrhl kůži zvířete.\n,,Dobrá práce, Kazi!“ řekl Mug Karrudannovi. Karrudan, kříženec elfí ženy a lidského muže. Mug byl jako jeho bratr, byl elf, ale nemyslel si, že když je půlelf, že má jen půl duše elfa. Měl ho rád. A taky ho Karrudan chránil, byl přece jenom silnější než všichni elfové.\n,,Tak se na toho Gaahacka mrknem, radši si vytáhni luk, může tu být i její společník.“\nMug a Kaz se pomalu přibližovali k té bestii. Měla zakroucené rohy, zuby jako šavlozubý tygr a kopyty by dokázala rozdrtit hlavu i slonovi. Nešli tiše jako elfové, šli jako přízrak, jako by tam ani nebyli. Ale přesto věděli, že je něco vidí, z ničeho nic se všechno rozhořelo a řev mohl patřit jen jedinému tvorovi. Drak.\n,,Rychle, Mugu, než tě zabije! Zdrhej. Dělej!“ Ale Mug tam stál a díval se drakovi do očí. Nebo spíš drak jemu. Pomalu se přiblížil k drakovi. ,,Ne, ne, magie, určitě je to jen magie!“ Karrudan vytáhl šíp, pomalu zamířil… A trefil draka do žhnoucího oka. Drak zařval a vyšlehl oheň. Tam, kde stál Mug, zbyla jen hromádka kostí a popela.\n,,NE! Ne, ty šmejde, zabiju tě!!“ Ale ve skutečnosti plakal. Přišel o to nejdůležitější, co v životě měl. O přítele.\nZničehonic, jako by bláznil, začal říkat podivná slova. Z jeho rukou najednou vyšlehly blesky přímo do drakovy hrudi.\nDrak se zapotácel a rozletěl se na Kaze. Ten statečně hleděl na draka a čekal na smrt. V tom se drakovi zablesklo něco na hrudi. Najednou přestal mávat křídly a padal přímo dolů. Hrozný řev utichl v momentě, kdy drakovo tělo dopadlo na zem, která se silně otřásla. V drakově hrudi byl zabodnut velký ledový střep. Ale kde se tam vzal?\nKaz najednou uslyšel kroky. Po malé lesní pěšince, vedoucí na tuto malou pláň, pochodovala zvláštní skupinka mágů. Troll, vyhublý ale civilizovaný trpaslík a vysoký elf.\n,,Jak...jak jste...to...u...udělali?“zeptal se Kaz.\n,,To nic nebylo, bylo to mládě modrého draka, ale tu střepinu vyčaroval G'har.“ řekl trpaslík.\n,,G'har lass des mootttyr yaa“ na to G'har.\n,,Ale to, co jsi udělal ty, bylo taky působivé. Kdo tě učí?“ zeptal se elf.\n,,Já...já nevím. Já nic...“\n,,Chápu.Vrozená magie, ale dost silná! Měl by ses začít učit.“ pověděl elf.\n,,A kdo jste?“ zeptal se udivený Kaz.\n,,Jsme mágové, samozřejmě. Já jsem Galum, to je Muragus…“ pak ukázal na trpaslíka, ,,…a to je G'har.“\n,,Da's ik Karrudan, yaa!“ řekl troll.\n,,Ehm, ano, Karrudan. Jak to věděl?“ zeptal se. G'har je prorok a mág!“odpověděl Galum.\n,,Už musíme jít“ řekl Murag. Mávl prstem a zvedl tělo draka do vzduchu. Musíme go ukázat králi jako důkaz."\n,,Důkaz?“ nechápal Kaz.\n,,Důkaz. Král nás nechá studovat magii v Silverrockské knigovně, s nejvyššími mágy, jen když mu čas od času uděláme ňákou prácičku.“ odpověděl Murag svým přízvukem s hrozným G místo H.\n,,Až dostuduješ u vás ve vesnici, běž do Silverrocku a uč se!" poradil Galum.\nKdyž odešli, rozběhl se za Mugem, nebo spíš za tím, co Mugem bylo. S těmi mágy a dračím strachem úplně zapomněl na vše, i jak se jmenuje.\nPlakal tam celé hodiny, naštěstí pro něho poslali, aby šel domů. Nešel. Všem musel vyprávět, co se mu přihodilo. Ale o své možné moci nikomu neřekl. Poté vyčerpáním usnul.\nDlouho oplakával Muga, ale čas nečeká, začal potajmu studovat magii. Ovšem když jednou v létě omylem vyčaroval bouři, ve které každou vteřinu udeřily dva nebo tři blesky, už to nemohl tajit. Za rok se stal pomocníkem elfího magika... Ale zanedlouho ho svojí moci předčil. Dále už nemohl svou moc zlepšovat, tak se rozhodl jit do Silverrocku studovat magii.\nKaz si vykračoval cestu k opevněnému Silverrockskému hradu, když v tom ho zastavili strážní.\n,,Co je tohle?“ a začali mu tahat za uši.\n,,Nech mě, nechci ti ublížit!“ varoval je Kaz a kupodivu zjistil, že nejsou opilí.\n,,Ale náš kat tobě ano!“ zvolal jeden z nich a vyprskl smíchy.\nTo bylo na Kaze moc a dal mu pěstí.\n,,Ty ušatá svině!“ zařval druhý a máchl po něm mečem. Kaz se skrčil, vytáhl dýku a bodl mu ji do srdce. Druhy ho lehce sekl do ramena. Kaz se otočil. Z očí mu šel takový hněv, že se strážný na chvíli zastavil.\n,,Zasloužíš zemřít hůř, než tvůj přítel. Ugh saravas flaaame do!!“\nStrážný vzplanul. Hořel, ale nekřičel. Chtěl utéci, ale pak zakopl, spadl na zem a v agonii pomalu umíral.\nDále se Kaz plížil rozhněván tím odporným činem strážných. Procházel chodbami a schodišti hradu snad dvacet minut a doufal, že v paláci budou lidé příjemnější.\nNáhle ucítil strašnou bolest v rameni. Otočil se a uviděl asi dvacet strážných s kušemi a luky. „Ugh mater slamm hai shent!“ Dva strážní padli udušeni na zem.\nNajednou se Kaz zapotácel a padl k zemi.\nKaz se vzbudil v cele ještě s jedním elfem.\n,,Á, už seš vzhůru!"\n,,Ahoj, já jsem..."\n,,Ne nechci to vědět, stejně umřeme a nechci ztratit přítele." řekl On. ,,Chápeš? Uřežou nám uši a pak nás nabodnou na kůl a zapálí ho!“ hystericky mluvil On.\n,,Ale ano. Ale ty...jsi půlelf...Máš šanci! Král zabíjí jenom elfy... půjdeš na soud."\n,,Nebudu sloužit někomu, jako je král!“ řekl Kaz.\n,,Kdyby ses zalíbil králi, možná by ti dal nějaký úkol. A pak by ses stal ´svobodným občanem.´ “\n,,Ale stejně..."nedořekl Kaz.\n,,Raději zemřeš, než abys stál po boku krále... Čestné, ale hloupé. Ovšem kdybys ho potom nějakým způsobem zvrhl s trůnu... Chci abys žil. Znám tě sotva pět minut...ale ty jsi dobrá bytost.“\n,,Tak jdeme, ušáku!“ vstoupil strážný do cely.\n,,Udělej pro mne něco“ řekl On, když odcházel. ,,Žij dál, v Gaardu je málo takových lidí... Sbohem, ať tě Sakur ochraňuje.“\nKaz slyšel jak On řve. ,,Splním ti přání," řekl si.\nKarrudan byl v cele dva dny, ale nespal.\n,,Teď ty, bastarde,"řekl strážný.,, ,půjdeš nejdřív na soud, hnuse.“\nTak šli. Kaz viděl jen popel. Byl všude, věděl co to je.\nŽij dál, v Gaardu je málo takových lidí... řekl On.\n,,Dobře“ řekl si Kaz. Soud se konal v místnosti s jedním velkým oknem za křesly soudců.\n,,Karrudane Falasi, vstoupil jste do Silverrocku s úmysly sloužit králi?“ zeptal se plešatý soudce.\n,,Věděl jste, že můžete být zabit?“\n,,Měl jste dobré úmysly?“\n,,Chcete splnit úkol, abyste se zprostil viny?“\n,,Ano, nebo ne?" naléhal soudce.\nChci, abys žil, řekl On. ,,Ano.“\nV druhem dile bude Kaz plnit ukol...\nNapsal Magus 25.07.2009\nČAS neregistrovaní : 0.03083610534668 sec;\nČAS 0.35608506202698 secREMOTE_IP: 3.238.174.50


Letadlo s Trumpem se vyhnulo Brnu. Házeli po něm oštěpy a stříleli z luku, protože se báli létajícího démona | Reflex.cz\nDominik Landsman27. února 2020 • 19:40\nTMBK: Trump vs. Brno\nSpeciál Air Force One s americkým prezidentem Donaldem Trumpem na palubě v noci z neděle na pondělí proletěl při cestě do Indie nad Českou republikou. Bezprostředně při přeletu nad Brnem však letadlo udělalo rychlý úhybný manévr, a Brno tak obletělo obloukem. Podle pilota na letadlo zmatení a agresivní obyvatelé Brna házeli oštěpy a stříleli z kuší a luků.\n„Mohu potvrdit, že v noci na pondělí byl ve vzdušném prostoru na kraji Brna spatřen létající objekt. Tamní obyvatelé, kteří žijí primitivním způsobem života mimo civilizaci, se objektu polekali a ve strachu, že se jedná o létajícího démona, který přináší neúrodu pšenice, se ho snažili zahnat všemi dostupnými prostředky. Jelikož je Brno unikátní, neopakovatelnou a uzavřenou rezervací původních obyvatel, kteří za celý svůj život nepřišli do styku s civilizovaným světem, útočili na létajícího démona luky a oštěpy,“ vysvětloval profesor Jan Housar, který brněnskou rezervaci dlouhodobě sleduje a mapuje chování původních obyvatel.\n„Brno a jeho obyvatelé jsou evropským ekvivalentem odříznutých brazilských kmenů v pralese. Nikdy neviděli bílé lidi z civilizovaného světa. Žijí odříznutí od zbytku světa. Je to uzavřené společenství lidí žijících v kmenové hierarchii. V čele Brna stojí náčelník. Mají zde i několik šamanů. Lidé se zde živí lovem nebo sběrem. Kolo zde bylo vynalezeno teprve předloni,“ pokračuje ve vyprávění profesor Housar.\n„Musíme si uvědomit, že v Brně lidé věří na slunečního boha, který jim přináší teplo a blahobyt. Přes den jsou tedy vesměs klidní a mírumilovní. Sbírají kořínky a z pazourků a lián si vyrábí primitivní nástroje. Večer se však situace dramaticky mění. Večer totiž přichází vláda měsíčního boha. Lidé jsou nervózní. Mají strach. A teď si vezměte, že do toho všeho jim ještě nad hlavami prolétne letadlo. Oni nemají ponětí, co to je letadlo. Pro ně to je létající démon, který zvěstuje bídu a hlad. Samozřejmě, že je nenapadne nic lepšího, než se pokusit létajícího démona zahnat. K tomu využijí veškeré jim známé prostředky, ať už to jsou oštěpy nebo střelba z luků a kuší. Uzavřený kmen jménem Brno je velmi křehký, a pokud se k těm lidem dostane něco zvenčí, mají samozřejmě strach, protože to neznají. Brání se,“ vysvětluje profesor Housar.\n„Byla to naše chyba. Pan prezident Trump se omlouvá za narušení uzavřeného leteckého prostoru nad Brnem, kde sídlí primitivní kmen původních obyvatel. Letová trasa byla naplánována bez toho, aniž bychom si do hloubky ověřili některá fakta. Věříme, že naše letadlo nenarušilo poklidný život divochů v Brně, a tímto jim přejeme, aby je sluneční bůh provázel na všech jejich cestách,“ znělo prohlášení z Bílého domu s dodatkem, že se podobný incident už nebude nikdy opakovat.\nKlíčová slova: Air Force, Brno, Donald Trump, Dominik Landsman, Divoký kačer


Ze štábu ODS: Radost z druhého místa ve volbách, ale obavy o demokracii – almanach.cz\nHomeSvobodné FórumZe štábu ODS: Radost z druhého místa ve…\nZe štábu ODS: Radost z druhého místa ve volbách, ale obavy o demokracii\nODS dosáhla ve volbách dvouciferného výsledku a obsadila druhé místo za vítězným ANO. Cíl, který si strana předsevzala, splnila. Ovšem právě vítězství ANO a přes 10 % pro SPD poněkud zakalily radost z vlastního výsledku. Občanští demokraté si dobře uvědomují, že bude obtížné ve sněmovně prosazovat hodnoty, které jim 11,32 % hlasů voličů vynesly.\nODS v minulých volbách propadla a získala pouze 7,74 % hlasů. Od začátku sčítání bylo jasné, že strana dosáhne lepšího výsledku. První čísla ukazovala Občanským demokratům necelých 9 % a páté místo za ANO, SPD, KSČM a Piráty. Ve štábu ovšem první výsledky z počátku sčítání nervozitu nevyvolaly. Bylo jasné, že jde o malé okrsky.\nPostupem času, kdy přicházela čísla z větších měst, ODS postupně své soupeře přeskakovala a nálada rostla. Ve chvíli, kdy se pravicová strana dostala na třetí místo za ANO a SPD, štábem zaznívala slova: „Jsme první demokratická strana“.\nPoprvé volebním štábem v pražské Truhlářské ulici zazněl výrazný potlesk ve chvíli, kdy ODS přeskočila na druhém místě SPD. Znovu, když Občanští demokraté překročili hranici 11 %.\nPři sčítání posledních okrsků panovala výborná nálada z vlastního úspěchu. Čím dál více ale zaznívaly obavy z dalšího vývoje v České republice. Dlouhou dobu se zdálo, že do sněmovny se vůbec nedostane TOP 09, hnutí STAN se pohybovalo na hraně.\nVe chvíli, kdy TOP 09 překročila pětiprocentní hranici, někteří členové ODS se zaradovali, jiní zalitovali ztraceného mandátu. ODS ústy svého předsedy Petra Fialy znovu vyloučila možnou koalici s ANO i SPD. Občanští demokraté počítají se svou účastní v opozici a sami sebe označili za lídra demokratického proudu ve sněmovně.\nZdroj: Ze štábu ODS: Radost z druhého místa ve volbách, ale obavy o demokracii


»Ústavní soud se asi rozhodl, že bude vládnout místo vlády i parlamentu,« uvedl předseda ÚV KSČM Vojtěch Filip. Navázal tak na svou kritiku soudu kvůli jeho nedávnému rozhodnutí zrušit část volebního zákona.\nNávrh senátorů na zrušení se týkal konkrétních usnesení, která už nejsou v platnosti, nyní ale platí obdobné usnesení. »Budeme muset opatření upravit v souladu s judikátem,« napsal ČTK vicepremiér Jan Hamáček (ČSSD). Další místopředseda vlády a ministr průmyslu a obchodu Karel Havlíček (za ANO) Blesku řekl, že zjišťuje faktické dopady nálezu. »Na podzim jsme aplikovali tzv. rakouskou cestu, kdy hypermarkety mohly nabízet plný sortiment,« uvedl. Aby kabinet zabránil diskriminaci malých obchodů, které musely zůstat uzavřené, přešel podle Havlíčka na tzv. belgický model. Ani velké obchody tak nesmějí od 27. prosince nabízet zboží ze specializovaných malých obchodů, které musejí zůstat zavřené. »Belgický model je férovější vůči podnikatelům, méně komfortní je vůči zákazníkům. Všechny výjimky se průběžně komunikují, pokud byl průběžně větší problém, například dostupnost dětského oblečení a obuvi, tak se to změnilo. Omezení provozu prodejen vycházelo z požadavku epidemiologů, odpovídá to restrikcím prakticky v celé Evropě,« uvedl Havlíček.\nVzkaz do budoucna\nÚstavní soud vyhověl návrhu 63 senátorů, který uváděl, že vládní zákaz nepřiměřeně a iracionálně zasahuje do základního práva svobodně podnikat podle článku 26 Listiny základních práv a svobod. Zejména namítal nerovný přístup k podnikatelům podle prodávaného druhu zboží. Například kamenné obchody s obuví či oblečením zůstaly před zimou uzavřené, ale květinářství, železářství či obchody se střelivem mohly mít otevřeno.\nZe strany státu nelze podle soudce zpravodaje Vojtěcha Šimíčka libovolně zasahovat do práv jednotlivce, lze to činit pouze v odůvodněných případech a v nezbytně nutné míře. ÚS zdůraznil, že je však potřeba každý takto robustní zásah konkrétně a racionálně vysvětlit.\nÚS upozornil na to, že se rozhodnutí týká opatření zavedených 28. ledna, která přestala platit 14. února a nahradila je nová. Soud o nich rozhodoval 9. února. Podle zákona však rozhodnutí o návrhu na zrušení právního předpisu nabývá vykonatelnosti publikací ve sbírce zákonů, což si vyžaduje nejméně týden. »Soud si byl už při svém rozhodování vědom, že zrušení se neprojeví v tom, že by se otevřel maloobchod. Primárně šlo o výklad ústavních limitů vydávaných do budoucna. Je to tedy vzkaz do budoucna, nikoliv zpětně,« řekl Šimíček. Stejně odpověděl i na otázku odškodnění podnikatelů, že rozhodnutí platí od nynějška do budoucna, ne zpětně.\n»Základním deficitem je okolnost, že z žádného relevantního zdroje není patrné, na základě čeho vláda dospěla k tomuto řešení. Ani praktická nejistota nebo nedostatek informací neznamenají, že vláda může učinit cokoliv a spoléhat na instinkt či politický kompromis. Rozhodnutí vlády se musí opírat o vhodná odborná doporučení a znalosti nemoci,« řekl Šimíček. Podle soudu navíc měla vláda oproti loňskému březnu, kdy pandemie začala, nyní dostatek času, aby opatření lépe promyslela a zdůvodnila.\nObchodníci vydírají daňové poplatníky\nSvaz obchodu a cestovního ruchu ČR (SOCR) vyzval vládu, aby do týdne předložila návrh na náhradu škod za uzavření prodejen. Způsob zavírání obchodů, které kabinet zvolil, je protiústavní a za několik dní by se proto měly všechny prodejny otevřít, uvedl svaz. »V tuto chvíli vyzývám představitele vlády, aby se majitelům a provozovatelům protiústavně uzavřených obchodů veřejně omluvili a do týdne schválili systém, kterým zajistí náhradu způsobené škody ve výši sto procent průměrných tržeb za celou dobu protiústavní uzavírky,« řekl prezident SOCR Tomáš Prouza. Doplnil, že v opačném případě bude kabinet čelit desítkám tisíc žalob.\n22. 2. 2021 (ng)


Zprávy: V sobotu rozezní Klicperovo divadlo jazz a Škvoreckého Zbabělci | i-divadlo.cz\nÚvod » Aktuálně » Zprávy » V sobotu rozezní Klicperovo divadlo jazz a Škvoreckého Zbabělci\nKlicperovo divadlo Hradec Králové: Zbabělci\nJako poslední premiéru v letošním kalendářním roce uvede Klicperovo divadlo slavný román Josefa Škvoreckého. Dramatizaci Zbabělců vytvořili dramaturgyně Lenka Smrčková a umělecký šéf Pavel Khek. V Khekově režii se Zbabělci divákům poprvé představí 12. prosince 2021 na Hlavní scéně.\n„Vždycky jsem musel někam jít, když se mi chtělo zůstat, a vždycky jsem musel zůstat, když by bylo skvělé někam jít.“\nRomán Zbabělci napsal Josef Škvorecký v roce 1948, ale na své první vydání si musel počkat deset let. Počátkem roku 1959 Zbabělce zastihla řízená odsuzující kampaň, která měla pro Škvoreckého vážnou existenční dohru. Recenzenti nacházeli v díle urážku Rusů, Rudé armády a mnoha neznámých hrdinů Květnového povstání. Také pohled hlavního hrdiny – Dannyho Smiřického – na komunisty byl pro ně nepřijatelný. Přesto se počátkem šedesátých let začalo hovořit o možnosti druhého vydání Zbabělců. Aby k němu opravdu došlo, musel Škvorecký román upravit. Druhé vydání se objevilo v roce 1964. Když se autora ptali, proč a kdo jsou „zbabělci“, odpověděl: „Na mou duši, já nevím. Já nevím proč a nevím kdo. Napadlo mi to, prostě. Snad je to výzva k zamyšlení nad pravdivostí patosu velkých slov (jako je slovo zbabělci.).“\n„Zbabělci měli mít premiéru již na konci minulé divadelní sezóny, kvůli pandemii jsme je museli odložit až na letošní podzim. S Pavlem Khekem za sebou máme již několik autorských projektů a vždy se snažíme ctít autora a zároveň jednotlivé figury uplést na tělo našim hercům. Román Josefa Škvoreckého je nesmírně obsáhlý, a tak jsme stáli před rozhodnutím, jaké tematické linky nechat a jaké škrtnout. Na několika místech jsme se inspirovali i jiného Škvoreckého tvorbou. Pokusili jsme se vytvořit svébytný svět, který snad diváky pobaví i dojme. Celé Zbabělce provází jazz a je úžasné, že se podařilo realizovat jedenáctičlennou kapelu, která bude živě v inscenaci hrát,“ komentuje blížící se premiéru dramaturgyně Lenka Smrčková.\nHlavní role mladého zasněného saxonisty se ujal William Valerián. Jeho platonickou lásku Irenu hraje Michala Gatialová, v dalších rolích se divákům představí téměř kompletní herecký soubor Klicperova divadla. V inscenaci je i živá kapela s jedenácti členy, diváci se tak mohou těšit na jedinečný zážitek plný jazzu a swingu. Hudební nastudování má na starosti Tomáš Votava, Vladimír Šrámek a William Valerián.\nRežisér Pavel Khek ke Zbabělcům říká: „Jako puberťáka mě na tom románu zajímaly holky a muzika. Jako dospělého mě zajímaly Škvoreckého postřehy o lidské povaze, o češství, či možná ještě lépe o čecháčkovství. Jako režiséra mě zajímá, zda se to dá spojit... Spojit do jedné inscenace, okořenit pořádnou dávkou humoru a podlít šťávou živého jazzu, kterou ze sebe vymačkají členové našeho divadelního bandu.“


Dědí se to po matce, není v tom genetika ani epigenetika, co je to? | Dôležite.sk - dôležité informácie, denné správy, aktuálne spravodajstvo\nProtože i v Americe pokusničení na lidech naráží na řadu legislativních zádrhelů, museli si výzkumníci vystačit s dobrovolníky myšími. Když svým čtyřnohým svěřencům změřili hladiny imunoglobulinů, ukázalo se, že asi polovina jich má ve střevech tuto hladinu nízkou a druhá půlka vysokou. To byl důležitý poznatek, protože to výsledky jejich pokusů mohlo zkreslit už na samém začátku. Dobré na tom bylo, že k pokusům teď měli dva zcela odlišné soubory. Stačilo jen zajistit si pořádek a pečlivě označovat a vést evidenci z níž bude jasné, které zvíře do které skupiny patří. Selekce na nízkou a vysokou hladinu protilátek se zdála být jednoduchá, jako facka - všichni potomci matek s nízkou hladinou, byli také "deficitní". Tedy "klasika", pro níž genetici mají termín maternální dědičnost. Většinou jde o nějakou mutaci se špatným koncem v podobě nízké produkce IgA. Takové modely jsou pro pokusničení požehnáním, protože skýtají větší šanci přijít na něco zajímavého a uplacírovat výsledky ve slušném časopisu.\nPo rozdělení zvířat do dvou skupin: "borců" a "chcípáků" už nic nebránilo tomu, aby se rozběhlo pokusničení včetně zkoušení medikamentů. Většinou se pokusná zvířata různých skupin chovají odděleně a dbá se na to, aby obě skupiny měly stejné podmínky výživu, krmení, ventilaci, teplotu, klid,... Nejspíš málo prostoru v myšárně tomu chtělo, že obě skupiny "sesypali do stejné krabice" a chovali je společně. Měli je dobře označené a tak o nic nešlo. Jenže došlo k něčemu, s čím se nepočítalo. Po několika týdnech na tom s hladinami protilátek byly všechny myši stejně. Rozuměj stejně špatně. I ty, co předtím měly imunoglobulinů hodně.\nKdyž to domyslíme, tak to s genetikou také souvisí. Sice ne tou naší, ale našich střevních přátel. Pokud v obsahu toho, co z nás vychází se najdou geny Sutterely, bude to znamenat nízkou hladinu imunoglobulinů v nose, střevech i plících a zvýšená náchylnost k infekcím, jimž by zmíněný imunoglobulin mohl stát v cestě.\nJe poněkud smutné, když si uvědomíme, že případná investice do přečtení lidského genomu se tím stává u některých chorob vlastně k ničemu a že v tomto případě se věštit z našich buněk a naší DNA, nedá. Zato by to mělo jít z genomu toho, čemu odborníci začínají říkat "mikrobiom" a čemu my laici říkáme "druhé já". I když naše druhé já představuje jen něco kolem dvou kilogramů, na počet buněk to jsou zcela jiné počty. Sto triliónů buněk ve střevech je asi tolik buněk, kolik by se těch lidských napočítalo ve dvou plně obsazených autobusech. I na počty genů vede mikrobiom o deset délek nad tím naším "prvním já".\nŽe snad konečně vyřešíme případy takzvané "chybějící genetiky", kdy se některé vlastnosti u zvířat objeví a jsou přenášeny na potomstvo a v genomu se nám nedaří žádnou příčinu najít. Není to tak dlouho, co panovala představa, že všechno je v genech a genom jsme považovali za Bibli, v níž najdeme odpověď na všechno. Bláhově jsme mysleli, že když jí pořádně přečteme, že budeme schopni poznat pochroumané geny, napravovat je a léčit tak nemoci, takřka jako Všemohoucí. Jenže se ukázalo, že, podobně jako astronomové mají svou temnou hmotu, genetici mají svojí "chybějící dědičnost". Už, už to vypadalo, že jsme prozřeli a že se dá chybějící dědičnost vysvětlit epigenetikou - mechanismem, při němž se na vlákna DNA nabalují metylové a jiné skupiny a geny se pak začnou chovat nezpůsobně, mnohdy jako by ani nebyly. Pravdou je, že epigenetikou, která geny dělá jedněmi značkami "neviditelnými" a nefunkční, jinými zase zvýrazněné a jejich výkon pozvedá, se část "chybějící genetiky" vysvětlit dá. Jenže v nyní popsaném případě tu máme ještě něco dalšího. Chová se to podle pravidel genetiky, přenáší se to z rodiče na potomstvo, ale s lidskými geny to nemá společného zhola nic.\nByla doba, kdy se říkalo, že kolik řečí znáš, tolikrát jsi člověkem. Genetici si to přeformulovali na "kolik genů máš...". Mínili tím pochopitelně jen ty nepoškozené, bez mutací. Teď to vypadá na další korekturu tradovaného rčení. Jsme totiž nejen tím, co máme v genomu ale i tím co máme v (cenzurováno).\nMoon, C., Vandussen, K. L., Miyoshi, H. & Stappenbeck, T. S. Development of a primary mouse intestinal epithelial cell monolayer culture system to evaluate factors that modulate IgA transcytosis. Mucosal Immunol. 7, 818 828 (2014)


Jaké planety pravděpodobně navštívíme v Epizodě VIII? | Star Wars (Hvězdné války) | Edna.cz\nStar Wars (Hvězdné války) Jaké planety pravděpodobně navštívíme v Epizodě VIII?\nJaké planety pravděpodobně navštívíme v Epizodě VIII?\nEpizoda VIII: The Last Jedi nás sice čeká až v prosinci tohoto roku a doposud jsme neviděli ani jeden trailer, ale už teď se spekuluje, jaké planety ve filmu s největší pravděpodobností navštívíme. Vydáme se na stará i nová místa. Pojďme si teď shrnout, co vše o nových planetách víme.\nJedna planeta, na kterou se vydáme, je zcela jasná. V závěru Síly se probouzí se Rey společně s Chewbaccou a R2-D2 (tentokrát už v podání Jimmyho Veea) vydala na planetu Ahch-To. Zde měli jediové údajně jeden ze svých prvních chrámů, který se vydal hledat Luke Skywalker. Planeta bude pro film klíčová a strávíme na ní víc času než jen pár minut.\nTvůrci prozradili, že výběr barev pro planetu nebyl náhodný. Hustá zeleň má odkazovat na zelené světelné meče jediů, sytě modré moře zase na ty modré. Kromě úvodní scény na planetě nás čeká i celá řada dalších scén. Nejspíše se na planetu vydá Kylo Ren, který by tu měl svést souboj s Lukem. O této zprávě jsme hovořili zhruba před osmi měsíci. Jedná se o jedinou zprávu z natáčení, kterou máme. Celá řada dalších scén se natáčela uvnitř londýnského studia Pinewood, kam se zvídaví novináři nedostanou.\n(Závěr Epizody VII na planetě Ahch-To. Foto: Disney)\nDruhá planeta, kam se vydáme, bude temná, ponurá a neoficiálně je označována za kasino planetu. Zde se nejspíše setkáme s Beniciem del Torem. O planetě toho moc nevíme, ale zatím si ji můžeme představovat jako takovou temnější verzi Coruscantu. Zřejmě něco na styl podsvětí, kam se vydala Ahsoka Tano v páté sérii seriálu Clone Wars. Nebo ještě lépe – představme si planetu jako Nar Shaddaa, velice populární místo z her.\nPoslední planeta, kam se ve filmu určitě vydáme, bude základna Prvního řadu. Snoke na konci Epizody VII přikázal Huxovi, ať se za ním vydají společně s Kylo Renem (a zřejmě i Phasmou). Bude se jednat o velkou základnu Prvního řádu, která má svým způsobem připomínat Mars, ale se sněhem. Takto to zní jako velice kreativní planeta, kde bude sněžit červený sníh, což jsme ve Star Wars ještě neviděli.\nJe důležité zmínit, že se bavíme o celé řadě možných i nemožných spekulací, ale s největší pravděpodobností bychom tyto planety měli skutečně navštívit. Většinou se ve filmech vydáme v průměru na šest až sedm planet, na kterých hlavní hrdinové nějaký čas pobudou. O dalších planetách zatím nevíme. Vlastně celkově toho moc nevíme. Nedávno se Lupita Nyong'o (Maz Kanata) přiznala, že se jí na Star Wars a Disneym líbí tajnůstkářství. Co jim opravdu jde, je utajování jakýkoliv informací o filmech. Ostatní studia by se mohla učit.\nostatne studia su radi za viralnu reklamu, disney na to nieje odkazany.\n25.2.2017 | 18:46:21\nJestli se Luke při souboji s Kylo Renem obětuje podobně jako Obi-Wan při bitvě s Darth Vaderem, tak se Star Wars končím!\n#3 BerryBlack #5 Railbot\n25.2.2017 | 20:29:53\n#2 Mavericzk: Nestraš:-(\n26.2.2017 | 11:29:02\nTohle snad autor nemyslí vážně? :D Reálie druhé planety se natáčeli v Dubrovníku a (možná) se jedná o Correlii, kde se bude konat pietní akt za zemřelé z EPVII (někdo jde až tak daleko, že půjde přímo o pohřeb Hana). Rudá planeta se sněhem (ne, opravdu není červený…) se natáčela na solných plošinách v Bolívii.\n26.2.2017 | 14:40:06\n#2 Mavericzk: z toho teď v Lucasfilmu nebudou spát :D Tož běž! Běž! Běž! Val! Val! Už sa nevracaj!\n27.2.2017 | 10:30:05


[Kosmetika.hande.cz] cerna kozena kabelka\n#Krásné VůněVýprodejVýprodej kabelkyČerná kožená kabelka\nAno, slyšíte dobře! Nemusíte chodit po celém městě a hledat tu správnou barvu a tvar. Vybírejte ze široké nabídky kabelek všech možných barev a velikostí u nás na KrasneVune. Stačí si jen vybrat tu svou, zvolit si způsob dopravy a těšit se na zásilku!. Máme pro vás desítky kabelek nejrůznějších stylů z kvalitní kůže za skvělé ceny. Rozměry kabelkyDélka: 40 cmVýška: 30 cmPopruh: 50 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je často velmi obtížný úkol na celé odpoledne\nCena: 4390 Kč Přejděte do obchodu ❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 47 cmVýška: 35 cmPopruh: 56 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 48 cmVýška: 32 cmPopruh: 50 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 43 cmVýška: 38 cmPopruh: 45 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 30 cmVýška: 34 cmPopruh: 50 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 28 cmVýška: 28 cmPopruh: 120 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je č❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 35 cmVýška: 30 cmPopruh: 50 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 36 cmVýška: 25 cmPopruh: 70 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 41 cmVýška: 30 cmPopruh: 44 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 45 cmVýška: 42 cmPopruh: 70 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 40 cmVýška: 30 cmPopruh: 70 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯\nRozměry kabelkyDélka: 39 cmVýška: 32 cmPopruh: 50 cm U nás tu pravou kabelku najde každý! Sehnat tu pravou kabelku, která se k vám hodí a není předraženám je ča❯❯❯


Nájemníci v ohrožení. Energie jim mohou zdražit několikanásobně | Kalkulátor.cz\nMichaela Kadlecová | 28. 4. 2022\nEnergie zdražují a skupinou, která může být ve velkém ohrožení jsou nájemníci. Mohou být ohroženi jednak tím, že jim majitelé neupravili výši záloh na energie, dále mohou mít problém nájemníci, kteří se stěhují a musí si najít nového dodavatele energií.\nEnergetická krize pokračuje. Ceny elektřiny a plynu stoupají a nic nenaznačuje, že by se tento trend měl zpomalit. Do obrovských problémů se nyní dostávají ti, kdo hledají nového dodavatele energií, typickým příkladem jsou nájemníci, kteří se přestěhovali, nebo ti, kdo si pořídili nové bydlení. Ti si totiž nového dodavatele musí hledat, nemohou zůstat bez dodávky energií. Dodavatelé elektřiny a plynu musí hradit stále vyšší ceny na burze energií. Někteří z nich se obávají, aby na tyto platby měli vůbec volné finanční prostředky. Proto dnes upřednostňují stávající zákazníky před novými. Zatímco stávající zákazníci, kterým skončí smlouva na dodávky energií, získají cenu navýšenou o určitou část, zcela noví zákazníci mají podmínky ještě těžší.\nEnergie vždy na konkrétní osobu\nPozor na zálohy\nNegativní dopad na majitele i nájemníky\nEnergie na majitele, nebo na nájemníka?\nHledáte dodavatele elektřiny?\nStěhujete se? Pomůžeme vám najít dodavatele elektřiny, který nabízí férové ceny i novým zákazníkům. Díky kalkulačce elektřiny ho najdete během chvíle.\nEnergie vždy na konkrétní osobu\nEnergie se u nás váží vždy na konkrétní odběrné místo, pokud se stěhujete, nelze si vzít smlouvu s dodavatelem energií „sebou“. Pokud zákazník mění odběrné místo, musí jednu smlouvu ukončit a následně uzavřít novou. Pro dodavatele energií jde tedy o zcela nového zákazníka a takto k němu přistupuje s cenovou nabídkou. Ceníky, které obdrží tito zákazníci, tak mohou být několikanásobně vyšší. To může náklady na bydlení značně zvýšit, o to více, pokud jde o větší byt či nemovitost.\nNepřehlédněte: Kdo jsou největší žrouti energie? Jak na výpočet spotřeby elektřiny?\nProblém mohou ale mít i ti nájemníci, kteří odběrné místo nemění, ale kteří nemají energie v nájemním bytě napsané na sebe. Pokud jim majitel včas nezvýšil zálohy, mohou čelit velmi vysokému nedoplatku: „Ceny energií v porovnání s loňskem dramaticky vzrostly, u plynu se jedná až o násobky původních cen. Majitelé nemovitostí na pronájem s tím přitom většinou nepočítali a ani se s nájemníky nedohodli na okamžité úpravě výše záloh. Nájemníci tak často ani nemají ponětí o tom, že by se jich všude propírané zdražování týkalo také. Až ale uvidí roční vyúčtování, budou nemile překvapeni a komplikace to přinese nejen jim, ale i pronajímatelům. Ti totiž nekladou dostatečný důraz na právní ochranu svého majetku a často mají se svými nájemci nedostatečně nastavené smlouvy,“ upozorňuje advokát Pavel Strnad z AK Polverini Strnad.\nPřečtěte si: Burza energií - sledujte aktuální ceny elektřiny na burze\nNegativní dopad na majitele i nájemníky\nReagovat na zvýšené ceny energií je výhodné jak pro nájemníka, tak pro majitele. Pro nájemníka je důležité vědět, s jakými konečnými náklady na bydlení má počítat a tomu by si měl uzpůsobit své ostatní výdaje. Pro majitele je nevýhodné přivádět nájemníka do situace, kdy je ohrožena jeho finanční situace. „Samozřejmě záleží na konkrétních tarifech a případných fixacích cen u jednotlivých poskytovatelů energií, ale nárůsty budou tak jako tak dříve či později dramatické. Negativní dopad to bude mít na všechny nájemníky a v případě jejich platební neschopnosti i na pronajímatele. Krajní řešení – vystěhování neplatícího nájemníka – totiž může trvat i roky, přitom majitel nemovitosti z ní nebude po celou dobu mít žádný příjem, naopak musí vynakládat další peněžní prostředky,“ uzavírá advokát Pavel Strnad z AK Polverini Strnad.\nEnergie na majitele, nebo na nájemníka?\nJe v současné době pro majitele výhodnější přepsat energie na nájemníka, nebo si je ponechat na sebe? Na to je těžké jednoduše odpovědět. Pokud si majitel nechá energie přepsané na sebe a nájemník za ně bude platit spolu s nájemným, pak má vždy přehled o tom, zda jsou energie uhrazené. Díky tomu vystupuje před dodavateli energií odběrné místo stále pod jedním jménem, což může dodavatel v poslední době zohlednit. Nájemník ale nemůže volit svého dodavatele a musí přistoupit na podmínky, které získal majitel. Na druhou stranu, pokud má nájemník energie přepsané na sebe, nebude je platit a distributor následně odběrné místo odpojí, pak bude náklady na znovuzapojení vždy platit majitel. Karel Polata, místopředseda Občanského sdružení majitelů domů v ČR, radí nechat placení energií na nájemníkovi: „Mam cca třicetileté zkušenosti s pronájmem několikaset bytů. Ve všech bytech byla odběrná místa plynu a el. energie vždy převedena na nájemce po dobu nájmu. Otázka ceny, úhrad, ručení apod. se tak stala problémem dodavatele a nájemníka. Rovněž jsme se tak vyhnuli všem logistickým problémům nutně spojeným se správou mnohaset smluv s dodavateli. Nikdy jsme ani neviděli žádnou výhodu z případného ponecháni si těchto odběrných míst. Plně mi "stačí" vymáhání úhrad za vodu a případnou centrální přípravu teplé vody či ústřední topeni. Z praxe Občanského sdružení majitelů domů je zřejmé, ze tak postupuje většina pronajímatelů.“\nChcete stabilního dodavatele plynu?\nSháníte dodavatele plynu, který vám nabídne férové ceny? Vyzkoušejte naši kalkulačku plynu a během chvíle se dozvíte, jestli neplatíte zbytečně moc. připravte si k ruce poslední vyúčtování, vše podstatné najdete v něm.\nKe kalkulačce plynu