Souprava Nike Academy B Gpx Tracksuit Ii | Total-store.cz\nNike Academy B Gpx Tracksuit IiCena pro Vás: vyprodáno\nPopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba Nike Academy B Gpx Tracksuit Ii Poslat příteliTiskArtiklové číslo748340-010KategorieSoupravyUrčeníFotbalVýrobce Nike Fotbalová dětská sportovní souprava značky Nike v černé barvě. Černá dětská souprava Nike Academy B Gpx Tracksuit Ii byla navržena především na fotbal a jiné sportovní aktivity. Soupravou získáte komplet za výhodnější cenu. Základem je lehký materiál (100% polyester), který rychleji schne. Už brzy po výkonu jste v suchém oblečení. Fotbalová souprava vás udrží v teple a suchu i při velmi náročné sportovní aktivitě. Černá barva navíc působí velmi příjemně. Dopřejte si styl i při sportu. Souprava je navržena pro děti na sport venku i v tělocvičně.


Merlin :: Hovawart Merlin\nÚvodní stránka > Merlin\nplemeno: hovawart (bez PP)\nZbarvení: černý se znaky (jak patrno z obrázku :o))\nMatka: Phoebe (HW bez PP)\nOtec: Narsy Královské Zátiší (Freica v.d. Koboldshütte x Chiron z Páralovy zahrady)\nHmotnost: 29 kg (Merlin není zrovna velký jedlík ... když Merlinek poprvé vylezl celý promáčený z rybníka, byli jsme šokovaní, jak subtilní je to naše zvířátko - podstatnou část objemu tedy asi tvoří srst.)\nZOP (KJ Brno, 31.5.2008, Velký Borek, známka - výborná)\nZZO (NZŘ, 1.11.2008, Žižice, známka - výborná)\nBH (SchH/VPG, 27.9.2009, Velký Borek, 91b/100b)\nZPU-1 (KJ Brno, 18.10.2009, Velký Borek, známka - velmi dobrý)\nVíce informací týkajících se zkoušek najdete ve složce Úspěchy\nMerlinovi sourozenci: 2 psi, 3 feny; černí se znaky - Brix, Kira, Brita; plaví - Ben, Berynka\nV tomto případě můžeme z barev štěňat ve vrhu vydedukovat genetické vlohy obou rodičů pro zbarvení srsti: oba rodiče jsou s největší pravděpodobností atat Ee :o))). Vypadá to jako šifra? Více o genetice zbarvení hovíků se dozvíte v tomto článku.\nMerlinova povaha: Merlinek je velmi citlivý, šikovný, chytrý a učenlivý pejsek, ale na druhou stranu také rozmazlené napudrované princátko (hlavně vinou paničky). Každopádně je to ale naše zlatíčko a nevyměnili bychom ho za žádného jiného psa na světe!!! Lidé často podceňují inteligenci psů a toho (v kombinaci s paniččinou oblomností) Merlinek velice často zneužívá ve svůj prospěch - učí nás různým kouskům, asi tak jako lidé učí nejrůznějším povelům své hafany. Tak už jsme se například naučili, že když Merlin vyšplhá předníma tlapkama na přenosné schůdky u špajzu, dal by si něco dobrého na zub. Když zazvoní na zvoneček pověšený u dveří, honem rychle mu běžíme otevřít (před tím, než si zvykl na zvoneček, škrábal na dveře a to takovým způsobem, že jsme zatím neměli odvahu pořídit nové). V případě, že už se chystáme na procházku, zuřivé zvonění na zvonek znamená "Tak dělej, kdo má na tebe pořád čekat!!!" Štěkání na misku znamená, že mu okamžitě musíme poskytnout něco k pití atd. Život naší smečky se utváří přesně podle scénáře "psího desatera", které začíná scénou "pes na dvorku" a končí scénou "Tahle postel je snad moje ne? Tak mi tu laskavě uvolni místo."\nhrabání ... této vášni propadl Merlinek už jako malé štěňátko. Dodnes téměř každý den, když se vrátíme domů, se Merlinek pochlubí nějakým novým projektem ... :o). Proto mu občas mu říkáme hrabáč kapský. Merlin je vůbec vášnivý "zahradník": např. po té, co strávím několik hodin na zahradě sázením cibulek, často zjistím, že všechny cibule jsou zase venku a roztahané po zahradě. Kopeme-li na zahradě jámy pro sázení keřů, nebo výkop pro položení kabelu atp., Merlinek hned také začne realizovat nějaký svůj velkolepý projekt a hned tak ho to nepustí. Naše zahrada (naštěstí dostatečně velká :o) je pak plná děr. Často také stačí začít kopat jámu - Merlin se hned připojí a pak se už můžu jen opřít o rýč - během chvilky Merlin vyhrabe díru patřičné velikosti. Problém je však Melinovi vysvětlit, že díra nemusí být hluboká příliš. A vůbec je pro něj nesmírně zajímavé všechno, co děláme my, všechno, co vezmu do ruky, nebo na co se zrovna jen dívám.\nbublání do vody, brouzdání se v ní a vytahování všeho možného, co mu zrovna ve vodě přijde zajímavé (nejlépe čerstvě zasázené rostlinky v našem rybníčku). Vodu má rád, často se v ní rád a s radostí rochňá, ale i když plave jako vydra, plavat se odváží jen když je ve vodě páníček nebo panička. Vidím v tom typickou havawartí opatrnost.\nprohánění zvěře po lesích - tento Merlinkův koníček nám skutečně dělá vrásky, protože ta přemnožená lesní havěť si klidně troufne v denních hodinách pást se uprostřed vesnice či dokonce na čerstvě zasázených keřích a rostlinkách v naší zahrádce. ... Na druhou stranu tu máme část lidské populace, která má zvěř udržovat pod kontrolou - nečiní tak zcela zodpovědně, ale když se "něco mihne kolem" rádi po tom vystřelí. Majitel honidby v naší oblasti není psům zrovna nakloněn, spíše naopak .... v zimně jsme našli poblíž posedu asi půl kilometru od našeho doupěte zastřelenou borderku :o(. Museli jsme se proto uchýlit k jistým opatřením. Teď už Merlinek zvěř nehoní. Ať si kdo myslí cokoliv, citlivé používání elektrického obojku dokáže zázraky a používáte-li ho zodpovědně, rozhodně tím psa nezradíte. Opakuji ale, že je obojek nutné používat rozvážně, ne ve situacích, kdy s vámi lomcuje vztek!!! Myslím, že nám se to celkem povedlo - Merlin krásně poslouchá, ale přitom je veselý a skotačivý. Apropo, pro "ochránce" zvířat zde uvádím, že jsem obojek vyzkoušela i na sobě - není to nic krutého: level1 téměř nezaregistrujete, level5 mírně brní, level10 je vynikající na elektroléčbu ztuhlých zádových svalů :o). Vřele doporučujeme přečíst si článek zveřejněný na stránkách Jiřího Ščučky. Myslím si, že je opravdu výstižný a ve všech bodech s ním souhlasím.\nfenečky ... no, tak to asi nemusíme komentovat. Merlin je prostě Don Juan a myslí si, že musí získat srdce každé. No, naštěstí je gantelman. Vzhledem k tomu, že je ale bez PP a má celkem závažný stupeň DKK, se asi žádných vlastních štěňátek nedočká ...tedy pokud něco nespáchá za našimi zády.\nrozbalování dárečků ... těch, které Merlinek dostal k rozbalování , aby se nenudil, i těch, které byly určeny jako dáreček někomu jinému ;o). Občas se stane, že o vánocích tu a tam nějaký dárak zpodstromečku zmizí a najde se až po několika dnech rozbalený kdesi v koutě místností, obvykle poblíž Merlinova pelíšku.\nCo nemá rád: Jedna z věcí, které Merlinek opravdu nemá rád, je naše nepřítomnost. Jako další bych uvedla - většinu psích granulí - z alespoň 10 typů velmi kvalitních granulí je ochoten žrát jen dva. Nicméně ve většině případů by zrovna preferoval právě ty, které doma zrovna nejsou. Navíc má problémy s trávením, takže některé výrobce jsme museli zavrhnout. Lechtání - Merlinek je hrozně lechtivý a nemá rád, když se mu něco zavěsí do kožíšku natož když ho trochu polechtám, abych ho poškádlila. Na zkoušce BH jsme díky tomu dokonce ztratili pár bodů. Merlinovi se totiž po zastavení v sedě přilepil na zadek chomáč trávy a jeho odstranění bylo mnohem důležitější než spořádaná chůze u nohy.\nMerlinova barva je zelená. Jako štěně byl odlišen zelenou mašličkou a tomu jsme přizpůsobili veškeré jeho vybavení - vodítka, obojky (krom řetízkových samozřejmě), postroje, pelíšek apod.


Už nechceme EU (v energetice) • RESPEKT\nPremiér chce stavět jaderné bloky bez ohledu na peníze a zákony\n16. 10. 2019 | aktualizace 16. 10. 2019 16:16\nAndrej Babiš musel udělat radost rakouským politikům. Ti už nějaký čas čekají, až česká vláda oznámí způsob financování plánované stavby nových jaderných bloků v Dukovanech a Temelíně. Podle výsledku se potom přesvědčení odpůrci atomové energie rozhodnou, zda český stát zažalují u Soudního dvora EU pro nedovolenou státní finanční podporu. A pokud snad Rakušané polevili v soustředění, pak po středečních Babišových slovech opět zpozorní. Bylo by to dobře.\nBabiš během debaty ve sněmovním výboru pro evropské záležitosti prohodil, že Česko postaví nové jaderné bloky i za cenu porušení evropského práva. Jakého, to neupřesnil, ale pravděpodobně půjde o způsob financování. Jakékoliv jaderné bloky vyjdou velmi draze, navíc vzhledem k obrovským potížím staveb jaderných elektráren v Evropě půjde o nejistou investici, která se neobejde bez asistence státu. A na tu je evropské právo háklivé. Ostatně pokud Andrej Babiš mluví o porušování evropského práva, měli bychom to brát vážně i my. Má s tím vlastní zkušenost.\nSpory o stavby jaderných elektráren jsou staré jako tyto elektrárny samy. Zlatý věk zažívaly v šedesátých a sedmdesátých letech, tedy před poměrně dlouhou dobou. Nyní vítězí jejich kritici, kteří poukazují především na vysoké náklady, přetrvávající rizikovost, neschopnost likvidovat odpad a hrozící diplomatické konflikty s jinými státy, které se cítí nebezpečnou technologií ohroženy. I v EU stále dochází k plánování a zahajovací staveb jaderných bloků (momentálně ve Finsku, Británii či Francii), nabírají však zpoždění a výrazně překračují už tak velké náklady.\nČtěte také: Prodej Počerad se ještě může zastavit\nJaderným elektrárnám nepomáhá ani debata ohledně změny klimatu. Právě na tu sází Babiš, když říká, že snižování emisí CO2 nesmí poškodit český průmysl. Není ovšem jasné, co tím myslí. Česko musí především co nejdřív zavřít své uhelné elektrárny, které jsou výsměchem všem snahám odvrátit změnu klimatu. Sám tento krok sice určitou skupinu byznysmenů a jejich zaměstnanců poškodí. Ale vzniknou jiné provozovny, jiná pracovní místa a život půjde dál.\nNeměli bychom tedy mluvit o poškozování průmyslu, ale o jeho modernizaci, o přechodu na nízkouhlíkaté technologie a šetření energiemi. Český postoj ve stylu “nenecháme si na náš průmysl sáhnout” vyjadřuje bezradnost poradit si v časech, které nezadržitelně přicházejí. V nich navíc nebude rozhodovat Babiš tak, jak by si přál. Například české automobilky jsou a budou nuceny snižovat emise pod tlakem Bruselu, což postihne i jiná odvětví.\nČesko se tedy se svým energeticky staromódním postojem dostane do sporu s partnerskými státy, které jsou již rozhodnuté brát největší ekologickou výzvu vážně. Pokud bude Babiš trvat na svém, začne nevyhnutelně vyvádět zemi z EU. A pak tu zůstane otázka proč vlastně.\nČeská energetika a uvažování o ní vypadá, jako bychom dnes trvali na cestování starými autobusy z šedesátých let minulého století. Trochu přelakovat, generálka motoru a jedeme dál stejně, jako jezdili naši prarodiče. Žádná z porevolučních vlád se skutečně vážně a do detailu nezabývala moderními energetickými trendy. Nikdy neprojevila vážný úmysl propočítat, jak by si energetika mohla poradit bez uhlí a jádra. Celých třicet let se dokola opakovalo, že bychom si bez uhlí a jádra poradit nedokázali. Často se při tom lhalo. Debatu totiž zhusta řídili lidé, kteří hledají v energetice buď potvrzení svých starodávných teorií, které jim kdysi dávno vštěpovali na fakultě, nebo v ní v horším případě vidí obrovské zdroje peněz, které si lze při různých tendrech stáhnout pod sebe. Podobné je to teď při plánech jaderných bloků.\nDosud mohla být česká energetika jen prostorem pro realizaci zastaralých konceptů, při nichž se veřejnost daří držet ve strachu z nedostatku proudu, a přitom jsme se stali šampiony v jeho vývozu. Teď ovšem pod tlakem energetiky hrozí něco ještě horšího: změna zahraničně politické orientace. A na tom by i Babišovi voliči prodělali výrazně víc než na krátkodobém riziku výpadku ve výrobě proudu.\nAndrej Babiš Jaderná energetika Klimatické změny


Otázky - Sabat\nČetla jsem váš článek o sobotě. Trochu mi přijde že svěcení soboty odsuzuje. Ve své podstatě svěcení soboty dle mého názoru není totéž, co uctívání. Já to chápu tak, že Bůh určil tento den odpočinku k tomu,aby lidé v tento den studovali Boží slovo a sdíleli se bratry a sestrami ve víře podle svých možností a svého poznání. To ale samozřejmě neznamená, pokud někdo má poznání jiné a dělá totéž v jiný den, že je na tom něco špatného.\nPlně s Vámi souhlasíme v tom, že Bůh určil sobotu jako den odpočinku za účelem studia a shromažďování se.\nBůh ve svůj sedmý den odpočinul od stvořitelské práce, nikoli od veškeré své práce jako takové. Sedmý stvořitelský den je určen pro člověka k tomu, aby i on uznal za svaté veškeré Boží stvoření (viz. studie o řešení sporných otázek na různých úrovních) a aby sám člověk naplnil úkol, který mu byl na konci šestého stvořitelského dne dán, tedy "naplnit zemi a podmanit si veškeré zde žijící tvorstvo". Pochopitelně, podle toho, jak kvalitně člověk zvládne tento úkol, podle toho budou moci ostatní nebeské bytosti prohlásit, jak kvalitní je Boží stvořitelské dílo včetně vytvoření člověka.\nSamotný náš sedmý den určitě může sloužit k duchovnímu zaměření, ke studiu Božího slova a kontaktech s bratry a sestrami, ale toto ustanovení již není podřízeno přímo Zákonu Mojžíšovu. V rámci křesťanství je na každém člověku (potažmo i církvi) dobrovolně, zda si pro svůj růst ve víře stanoví určitý den v týdnu pro tuto duchovní činnost, anebo zda se duchovním činnostem bude věnovat i v jiné dny. Dokud v nás není přímo zakořeněná potřeba věnovat se duchovním věcem tak, že k tomu musíme být vyzýváni a že si musíme k této činnosti vyhradit určitý čas, je pomůcka sedmého dne vhodná. Pokud však nás víra vede automaticky k soustředění na duchovní věci, již tuto ustanovenou pomůcku sedmého dne nepotřebujeme. Proto Ježíš vysvětlil a názorně na paběrkování ukázal zásadu, totiž že "není člověk pro sobotu ale sobota(sabat) pro člověka". To je totiž význam Zákona i jeho proroků, pochopit, že my tu nejsme pro Zákon, ale Zákon byl dán kvůli nám.\nVerš "není člověk pro sobotu ale sobota (sabat) pro člověka" znám. Nikdy jsem se nad ním nezamýšlela. Teď ale když nad ním přemýšlím,tak dost dobře nevím, jak si ho vyložit.\nVámi uváděný text jsme se nepřímo pokoušeli vysvětlit již v minulé odpovědi.\nJak je patrno z evangelií původní Boží úmysl ohledně soboty byl Židy "zbyrokratizován" a ztratil tak původní smysl. Proto tento původní Boží příkaz, stejně tak jako mnoho dalších, byl Ježíšem změněn tak, že již není pro křesťany povinností, ale doporučením.\nTo znamená, že již není povinností křesťana dodržovat "sobotní" den, ať je pořádán kterýkoliv den. Na druhé straně jsou křesťané nabádáni a vyzýváni, aby studovali Boží slovo a pravidelně se shromažďovali. Mohou to však dělat kdykoliv bez ohledu na konkrétní den a periodicitu.\nDůležitá je podstata uctívání a nikoliv upínání se na prostředek, který k tomu měl napomoci. Tím je pak naplněn uvedený text.\nChtěla bych znát váš názor na uctívání sobotního dne.\nUctívání nemůže být věcí pouhého názoru; na to je to příliš vážná věc. Nepravé uctívání je totiž modloslužbou.\n- Máme uctívat pouze Boha (dokonce jen Nejvyššího Boha - blíže viz studii s názvem Bůh) a nikoli stvoření, a to dokonce ani anděly (viz Ko.2:18; Zj.19:10; 22:9) a tím méně jejich práci - Zákon (Ga.3:19). Proto Ježíš Kristus řekl, že syn člověka je pánem i nad sobotou (Mk.2:27,28).\n- Smysl Zákona a tedy i soboty byl v tom, učit lid jednat v běžném životě správně a vypěstovat v něm napřed užitečné zvyky, na něž mělo navázat učení Ježíše Krista o smyslu těchto zvyků. Zákon ale nesmí stát nad svým účelem. Pokud ano, jde o byrokracii, kterou apoštol Pavel kritizoval slovy: Litera zabíjí, ale Duch dává život. (2.K.3:6). Právě tak byl smysl soboty v tom, aby se lid naučil pravidelně věnovat se duchovní výchově a poznávání Boha a jeho vlastností. Ještě přesněji: Aby si na to alespoň jednou týdně vyhradil čas. Lidé totiž většinou mnohem raději pracují, než se učí.\n- Tehdejším lidem bylo nutné přikazovat takové věci jen autoritou Boha a ještě pod přísnými tresty. My už bychom měli být mnohem dál, a k hledání Boha by nás měl vést nikoli příkaz byť sebelepšího zákona, ale naše svědomí, a to dokonce při každé vhodné příležitosti.\n- Uctívání soboty bylo špatné i v době Zákona, protože poslechnutím Božího příkazu je uctíván pouze a výlučně on. Je to stejný nesmysl, jak kdybychom nyní uctívali knihu Bibli. Jde přece o její obsah - myšlenky, a nikoli o její papír. A samozřejmě ani lidi, kteří ji psali, protože i oni byli jen prostředníky.\n- Uctívání soboty a podobných věcí je přinejmenším pouhou pošetilostí. Ti, kteří to doporučují či přikazují, jsou pomýlení. Neznají Písmo ani Boží moc. "Když ale vede slepý slepého, oba padnou do jámy". Je-li vůdce slepý, ti vedení, kteří slepými nejsou, by jej měli přestat následovat.\nMá křesťan jíst maso , má se podílet na masakrování těch ubohých tvorů zvaných hospodářská zvířata . Na masakrování těch , kteří se narodili proto ,aby po kratičkém životě v betonových koncentrácích zvaných velkochovy šli na porážku. Křesťan si musí vážit života a odmítat zlo v jakékoliv podobě. Srdce se mi svírá bolestí ,když pomyslím kolik utrpení se skrývá za porcí vepřo knedlo zelo.Bližní není jenom člověk, ale vše živé kolem nás . Lásku k bližnímu nás učí pan Ježíš. Musíme jíst maso? Není to v rozporu s učením našeho spasitele?\nPodle Bible lidé na počátku maso jíst neměli. Bůh stanovil, čím se lidé měli živit:\nPo spáchání prvního hříchu byli lidé vyhnáni ze zahrady, v níž měli pohodlné živobytí. V okolní přírodě mimo rajskou zahradu zjevně nerostly ušlechtilé stromy a byliny, protože lidé byli nuceni živit se těžkou zemědělskou prací. To vyplývá mj. z rozsudku, který obdržel Adam:\nV potu své tváře budeš jíst chléb...."\nTento trest obdržel Adam nikoli za jedení ze zakázaného stromu, ale kvůli své lenosti.\nPotrestáním se však pracovitým určitě (přinejmenším hned) nestal. V divoké přírodě si nemohl nevšimnout, že dravá zvířata se živí pojídáním jiných zvířat. Dříve či později muselo napadnout jeho nebo někoho z jeho potomků udělat totéž. Ulovit zvíře totiž bylo nesrovnatelně snazší než zúrodňovat půdu, sít, chránit obilí před škůdci, vymlátit ze zralých klasů obilí a primitivními prostředky ho semlít, a nakonec z něho připravit jídlo. Lidé sice měli zakázáno jíst maso (byť nepřímo), ale zřejmě si už zvykli na přestupování Božích zákazů. Hlavním důvodem ale nejspíš bylo, že ani po zrození potomka třetího Adamova syna nebyli vpuštěni zpět do Edenu. Začali tedy vzývat Boha a čekali, že budou moci nazpět:\nŠétovi se narodil syn; dal mu jméno Enóš. Tehdy se začalo vzývat jméno Hospodinovo.\nBůh ale neodpověděl a lidé se proto asi cítili oprávněni jednat bez skrupulí. V každém případě začali stále více získávat potravu násilím: mj. zabíjením a pojídáním zvířat a také krádežemi.\nJe známo, že si lidé znechutili své tvůrce natolik, že se rozhodli je zničit potopou.\nPo potopě, v níž byly přinejmenším některé ze stanovených stromů či bylin zničeny, došlo k zásadní změně: Země byla povodní natolik zničena, že život přeživších osmi lidí byl vážně ohrožen. Po zátopě vždycky napřed vyrostou divoké a většinou nejedlé byliny. To jistě souviselo s božím prokletím:\nAdamovi řekl: "... Kvůli tobě nechť je země prokleta; po celý svůj život z ní budeš jíst v trápení.\nLidé však nemohli čekat na nějakou úrodu; potřebovali jíst hned. Proto Bůh stanovil:\nKaždý pohybující se živočich vám bude za pokrm; jako zelenou bylinu vám dávám i toto všechno.\nNevíme, zda i Noémova rodina nebo dokonce i sám Noé byli již zvyklí jíst maso. Rozhodně to ale kolem sebe před potopou viděli činit jiné. Nebylo to tedy pro ně nic nového.\nZabíjení zvířat za účelem jídla způsobilo, že zvířata se začala člověka bát, právě jak Bůh řekl:\nBázeň před vámi a děs z vás padnou na všechnu zemskou zvěř i na všechno nebeské ptactvo; se vším, co se hýbe na zemi, i se všemi mořskými rybami jsou vám vydáni do rukou.\nJe ale toto záměrem Boha natrvalo? Prozkoumejme jeho požadavky na vztah člověka k přírodě:\nStvořitel stanovil lidstvo jako cíl stvoření na planetě Zemi. Z tohoto důvodu Bůh dává najevo, že příroda má člověku sloužit. Na příklad:\nKdyž budeš dlouhou dobu obléhat nějaké město a v boji se ho zmocníš, nezničíš jeho stromoví a nebudeš je vytínat sekerou. Vždyť z něho můžeš jíst. Nekácej je! Což je strom na poli člověk, abys jej také obléhal?\nMůžeš zničit a skácet jenom strom, o němž víš, že to není strom s ovocem k jídlu; použiješ ho při stavbě obléhacího náspu proti městu, které s tebou vede boj, dokud město nepadne.\nNa jiných místech už Bůh přikazuje svému lidu přírodu chránit. Na příklad:\nale sedmého roku bude mít země rok odpočinutí, slavnost odpočinutí, odpočinutí Hospodinovo. Nebudeš osívat své pole ani prořezávat svou vinici.\nCo po tvé žni samo vyroste, nebudeš sklízet, a hrozny z vinice, kterou jsi neobdělal, nebudeš sbírat. Země bude mít rok odpočinutí.\nTehdy si země vynahradí své roky odpočinutí po celou dobu, co bude zpustošena, až vy budete v zemi svých nepřátel. Tehdy bude země odpočívat a vynahradí si své roky odpočinutí.\nZemě totiž bude od nich opuštěna a vynahradí si své roky odpočinutí, bude zpustošena, bez nich, dokud oni neodpykají své provinění, protože znovu a znovu zavrhovali mé řády a má nařízení si protivili.\nTak se naplnilo slovo Hospodinovo, které mluvil ústy Jeremjáše: "Dokud si země nevynahradí své dny odpočinku, bude odpočívat po všechny dny, co bude zpustošena, až se vyplní sedmdesát let."\nKdyž přijdeš cestou na ptačí hnízdo s holátky nebo s vejci, s matkou sedící na holátkách nebo na vejcích na nějakém stromě nebo na zemi, nevezmeš matku od mláďat.\nBůh sděluje, že on rovněž přírodu sleduje a postaral se nejen o její existenci ale i o její potřeby:\nCož neprodávají pět vrabců za dva haléře? A přece ani jeden z nich není zapomenut před Bohem.\nPohleďte na nebeské ptactvo: neseje, nežne, nesklízí do stodol, a přece je váš nebeský Otec živí.\nAle vzápětí dává také jednoznačně najevo, že vyvolené lidstvo (tj. ti lidé, kteří vyhoví božím mravním požadavkům) má mnohem větší cenu:\nCož vy nejste o mnoho cennější?\nNebojte se tedy; máte větší cenu než mnoho vrabců.\nAno i vlasy na vaší hlavě jsou všecky spočteny. Nebojte se, máte větší cenu než mnoho vrabců.\nCelý svět byl stvořen pro Syna člověka:\n... všechno je stvořeno skrze něho a pro něho.\nA jelikož jeho následovníci se stanou jeho bratry, platí to i pro ně:\nA on, který posvěcuje, i ti, kdo jsou posvěcováni, jsou z téhož Otce. Proto se nestydí nazývat je svými bratry, když říká:\n,Budu zvěstovat tvé jméno svým bratřím, uprostřed shromáždění tě budu chválit.`\nNa místě je ale otázka: Jestliže byla příroda stvořena pro člověka, mají být její zákony vzorem i pro něho? Dnes se takové uvažování stále více prosazuje. Jaké je ale stanovisko našeho Boha?\nV nemyslící živé přírodě nelze udržovat rovnováhu (má-li být současně zachována její přizpůsobivost) jiným způsobem než složitým systémem tzv. zpětných vazeb. Do těchto zpětných vazeb patří regulace stavu rostlin i zvěře prostřednictvím predátorů, parazitů a dalších typů omezování nadprodukce. Pojem ,,krutost" je pojmem lidsky mravním - zvířata ho znát nemohou, protože by potom byla opravdu špatně stvořena. Vždyť jaký smysl by mělo dát zvířatům jako samozřejmou součást jejich života nutnost pociťovat krutost? A protože poměry v přírodě silně ovlivňují člověka, ustanovil Bůh, že některá dosud platná pravidla budou změněna. Ke hlavní změně patří, že se lidstvo bude muset postarat právě o odstranění krutosti:\nVlk bude pobývat s beránkem, levhart s kůzletem odpočívat. Tele a lvíče i žírný dobytek budou spolu a malý hoch je bude vodit.\nKráva se bude popásat s medvědicí, jejich mláďata budou odpočívat spolu, lev jako dobytče bude žrát slámu.\nKojenec si bude hrát nad děrou zmije, bazilišku do doupěte sáhne ručkou odstavené dítě.\nNikdo už nebude páchat zlo a šířit zkázu na celé mé svaté hoře, neboť zemi naplní poznání Hospodina, jako vody pokrývají moře.\nVlk a beránek se budou pást spolu a lev jako dobytek bude žrát slámu, hadu však bude potravou prach. Nikdo už nebude páchat zlo a šířit zkázu na celé mé svaté hoře," praví Hospodin.\nZ těchto textů je zřejmé, že si Bůh přeje, abychom použili svých znalostí a změnili chování dosavadních predátorů a přiměli je živit se rostlinnou stravou. Jaký konkrétní zásah to bude vyžadovat je dnes obtížné předvídat, ale jistě to bude v lidské moci a schopnostech.\nZ textů je ale také nepochybně vidět, že v novém Božím Království ani lidé nebudou zvířata zabíjet za účelem jídla. Je to ostatně i logické, protože v Edenu jíst lidé maso nesměli a vegetariánská strava byla člověku koncepčně stanovena.\nExistují námitky, že v Edenu rostly ušlechtilé stromy, které měly mnohem výživnější ovoce než mají stromy nynější, a ušlechtilé byliny rovněž vydatnější než ty dnešní. Na to odpovídají zastánci vegetariánství, že v biblické knize Danielově požádali známí čtyři muži o vegetariánskou stravu a byli velmi úspěšní (Da.1:8-17).\nBiblická zpráva Danielova nám tedy vegetariánství zjevně doporučuje.\nZ etického hlediska je pěstování zvířat ve velkochovech často dost surové a jejich zabíjení není vždycky bezbolestné. Křesťansky smýšlející člověk se musí dívat na "výrobu masa" s krajní nevolí a jeho soucitu se to velmi dotýká. Jak to tedy, že většina křesťanů maso jí a potíže se svědomím nemá?\nTo je dáno tím, že většinou vidí maso až v obchodech nebo dokonce až na svém talíři. Z oné bezohlednosti ke zvířatům a někdy až krutosti nic nevidí. A "co oči nevidí, srdce neželí". A když už se na velkochovy či jatka dívá na příklad v televizi ve zprávách nebo podobně, jsou mu zpravidla k vidění předloženy tzv. vzorné provozy, kde se režie každému soucit vyvolávajícímu pohledu velmi pečlivě vyhne. Výsledný dojem je potom relativně přijatelný. Je nutné ještě poznamenat, že zvláště normy Evropské Unie přikazují vyhnout se v celém procesu "výroby masa" všem zbytečným surovostem a krutostem.\nNa druhé straně vysvětlení mnoha vegetariánů, že nechtějí jíst maso mrtvých zvířat, je absurdní. Chtěli by snad jíst zvířata zaživa? Nebo chtějí říci, že rostliny, které pojídají, jsou ještě živé? To lze snad říci jen o zvířatech, která se na nich přímo pasou, a to nám jistě vegetariáni doporučovat nebudou. A v ovoci bývají živé již jen pecky a semena, která se většinou nejedí. Takové "vysvětlení" je nepřijatelné.\nA stanovisko lékařů?\nDoporučují opatrnost a vyváženost, zvláště u dětí. Vegetariánská strava je většinou kaloricky málo vydatná a mívá i nedostatek některých důležitých prvků jako na příklad vápníku. Chce-li vegetarián tyto nedostatky eliminovat, musí svou stravu dost pečlivě hlídat a dbát na její složení. Může samozřejmě navštěvovat speciální vegetariánské jídelny, kde na rovnoměrnost rozložení i na potřebnou chutnost vegetariánských pokrmů dohlížejí odborníci; musí ovšem na to mít.\nKřesťané by se nyní mohli ptát: Neměli bychom tedy na vegetariánskou stravu přejít již nyní? Vždyť zeleniny a ovoce už je v mnoha zemích dostatek. A vegetariánství přináší další výhody: významně snižuje nadváhu, pravděpodobnost mnoha onemocnění a bývá i levnější. A lidé, kterým činí problémy, by mohli na ně přecházet třeba postupně. Neměly by křesťanské církve dokonce nařídit svým členům, aby se stali vegetariány?\nBiblický příkaz takového druhu neexistuje a (jak už bylo ukázáno) po potopě Bůh pojídání masa výslovně povolil. Z toho důvodu nelze takový příkaz vydat.\nMá to však ještě jiné a velmi vážné důvody:\nKaždý člověk je ještě značně vzdálen od dokonalosti (tedy od stavu, kterého by měl podle požadavků Stvořitele v této etapě dosáhnout) velmi vzdálen, byť někdo méně a někdo více (a někdo dokonce příliš). Bůh, který má vůči našim vlastnostem stále ještě vážné výhrady, neklade nikdy na křesťana víc než nese. Víme, že existují lidé (i křesťané), kteří mají rádi některá zvířata více než lidi, a to je zlé. Bůh od nás žádá, abychom milovali i svého nepřítele (Mt 5:44), ale o zvířatech to dosud neřekl. Plyne z toho, že křesťan by měl milovat i svého největšího nepřítele víc než kterékoli zvíře. A po pravdě řečeno: takový křesťan zatím snad ani neexistuje.\nMáme tedy před Bohem mnohem vážnější nedostatky než pojídání masa, a proto bychom se měli soustředit především na ně! Komu nečiní vegetariánství žádné problémy, je pro něj skutečně lépe, vyhne-li se ve své potravě masu. Ale v žádném případě by si neměl myslet, že tím nyní slouží Bohu! Vztahovalo by se totiž na něj podobenství Ježíše Krista o srovnání třísky a trámu v oku. Máme ve svých očích ještě mnoho "trámů" a jejich vyjmutí bychom měli věnovat daleko větší pozornost než třískám. Jinak by nás náš nebeský Otec musel zařadit mezi pokrytce.


Rozplétáme klubko mýtů kolem Jacka Rozparovače, mimořádně krutého zabijáka žen - Seznam Zprávy\nZprávyMagazínHistorieRozplétáme klubko mýtů kolem Jacka Rozparovače, mimořádně krutého zabijáka žen\nJack Rozparovač nepřestává fascinovat. Na „tour“ po stopách jeho řádění se vydávají tisíce lidí.\nEmma Elisabeth Smithová byla přepadena na špinavém úzkém rohu ulice Brick Lane. Útočníci byli mimořádně brutální. Bylo 3. dubna 1888, další den Emma zemřela. Byla první obětí spojovanou se sériovým vrahem Jackem Rozparovačem.\nJack Rozparovač (Jack the Ripper). Mimořádně krutý vrah. Zabil 3, možná 5, ale možná i 11 žen. Některé z nich zohavil, rozřezal, vyjmul jejich vnitřnosti…\nLegenda, která žije vlastním životem už přes 130 let. Nedopadený sériový vrah, v dobovém tisku zobrazovaný téměř jako nadpřirozená bytost. A také jako cizinec. Jako Žid. Jako někdo, kdo nepatří do „morální anglické společnosti“.\n„Londýn žije v těchto dnech v mimořádné hrůze,“ psal deník The Star. „Neznámý zvrhlík, napůl člověk, napůl zvíře, denně uspokojuje svůj vražedný instinkt.“\nStín, který se vynořil na pozadí chudého londýnského předměstí Whitechapel. Na pozadí úzkých špinavých ulic plných prostitutek, bezdomovců a zločinců. Plných rezignace a beznaděje.\nSymbol, který už dávno vypovídá víc o moderní společnosti než o vyšetřování jedné série vražd. O fascinaci hrůzou. O manipulaci médii, politiky a davem.\nO pýše, s níž se amatérští historici snaží vybádat nová překvapivá zjištění ze života vraha. Každý má šanci! Téměř nic se totiž o Jacku Rozparovači neví jistě.\nO podnikavosti, s níž londýnské cestovní kanceláře vodí turisty po místech jednotlivých vražd a nabízejí jim občerstvení nikoli v restauraci Fisch and Chips, nýbrž Fish and Chiper. Po vzoru Jack the Ripper.\nO zarážející neúctě k obětem, které jsou ve stínu vrahovy slávy většinou jen zohavenými mrtvými těly.\nSkica policejního vyšetřování vražd „Jacka Rozparovače“, Londýn, 1888. HC Seppings Wright z Illustrated London News.\nBrick Lane je v současnosti populární londýnská ulice. Proslulé restaurace indické kuchyně sem lákají davy turistů. A přidávají se i noční kluby, módní butiky, graffiti, včetně těch od Banksyho. Kosmopolitní živá ulice, z níž je mezi domy vidět nedaleká „Okurka“, mrakodrap symbolizující moderní proměnu Londýna.\nKdyž tudy 3. dubna 1888 nad ránem procházela Emma Smithová, byla to nebezpečná špinavá část přelidněného chudého okraje Londýna.\nVe druhé polovině 19. století se Londýnem každou noc potulovaly desítky tisíc lidí, kteří nevěděli, kde budou spát. Jen na dnešním luxusním Trafalgar Square pravidelně spávalo 200 až 600 lidí.\nObrazem: Londýnské ulice jen pár let před érou Jacka Rozparovače\nA nejhorší to bylo ve Whitechapelu. Součásti východního Londýna, dělnického East Endu ohraničeného londýnskými doky, který připomínal chudinské ghetto.\n„Čím více jsme pronikali do Whitechapelu, tím více naše srdce usedalo,“ vzpomínal židovský herec Jacob Adler. „Byl to Londýn? Nikdy, ani v Rusku, ani v nejhorších slumech v New Yorku jsme neviděli tolik bídy jako v Londýně 80. let.“\nAdler patřil k Židům prchajícím z Ruska a dalších zemí před pogromy. Do Londýna mířilo také mnoho Irů. A z mnohých z nich se stali bezdomovci ve Whitechapelu. Centru londýnského zločinu a prostituce.\nPolicie odhadovala, že ve čtvrti tehdy působilo 1 200 prostitutek a bylo tu 62 nevěstinců. Mnoho jiné zábavy tu nebylo – ještě „sloní muž“, Joseph Merrick, který se nechal vystavovat v obchodě na Whitechapel Road.\nI Emma Smithová byla prostitutka a alkoholička. Nikdo toho o ní příliš nevěděl. Jen její bytná a spolubydlící mohly vypovědět, že na ulici zažila už víc útoků. Že se často vracela zbitá. Jednou ji prý někdo vyhodil z okna.\nA když se napila, chovala se jako nepříčetná.\nBěžný život prostitutky ve Whitechapelu.\nBěžný život ve Whitechapelu.\nVraždy ve Whitchapelu\nEmma Smithová byla první z obětí zařazených mezi tzv. „vraždy ve Whitchapelu“. 11 vražd se odehrálo mezi 3. dubnem 1888 a 13. únorem 1891.\nNeznámý pachatel, nebo spíš pachatelé zavraždili 11 žen a jejich těla zohavili. Jedné ze zavražděných žen vrah vyjmul dělohu. Jiné oběti z těla vyříznul dělohu a ledvinu. A další vyříznul některé vnitřní orgány a ponechal je na místě vedle mrtvého těla. Srdce odnesl.\nVyšetřovatelé i pozdější historici a kriminologové se většinově přiklánějí k názoru, že vrah označovaný jako „Jack Rozparovač“ má na svědomí pět z těchto vražd.\nNení to jisté. Na rozdíl od skutečnosti, že žádný z pachatelů těchto vražd nebyl dopaden a odsouzen.\nLondýnští detektivové vyslýchali 2 tisíce lidí, 300 z nich vyšetřovali jako podezřelé, 80 podezřelých dočasně zadrželi. Speciální pozornost věnovali místním lékařů, chirurgům a řezníkům. Zohavení těl je vedlo k podezření, že vrah může být profesionál se znalostí anatomie. Nebo techniky zpracování masa.\nDetektivové nakonec neprokázali nic. Zbyla jen podezření. Některá senzační, podporující prodej novin – vrahem měl být člen královské rodiny. Jiná dobově běžná – byl to Žid.\nNic se neprokázalo. Zbyla legenda.\nSlum v Berner Street (později Henriques Street) ve Whitechapelu, východní Londýn, kde byla 30. září 1888 zavražděna Elizabeth Strideová.\n„Jasně se tehdy ukázalo, že vražda je lukrativní záležitost, a téměř všechny noviny, autoři a levné ‚krváky‘ chtěli svůj podíl na zisku,“ konstatuje historička Erin Thompson.\n„Odporná zlovolnost, smrtící lstivost, neukojitelná žízeň po krvi – to vše jsou znaky šílených vražd,“ psal The Star, nejprodávanější londýnský večerník, který během „kauzy Jack Rozparovač“ znásobil svůj denní prodej a dostal se na 300 tisíc prodaných výtisků.\nReportáž měla kvalitu moderního bulváru – kombinovala senzaci, hrůzu, populistickou politickou kritiku a vypjaté emoce. Text pokračoval: „Stvoření podobné démonu se plíží londýnskými ulicemi a vyhlíží další oběť, je prostě opilý krví a dostane další dávku. Otázka zní: Co mohou Londýňané dělat?“\nThe Star konstatuje, že policie je neschopná, potřebuje zásadní reformu a že obyvatelé Londýna se musí postarat o sebe sami – musí vytvořit vlastní dobrovolný sbor a hlídkovat v ulicích.\nA po politické vsuvce přechází opět k osobnímu tónu. Sleduje známou poslední oběti. Když vycházela z brány márnice, kde ji identifikovala, hořce plakala a mezi vzlyky ze sebe vyrazila: „Já jsem ji znala. Políbila jsem ji na její ubohou chladnou tvář.“\nAle nešlo jen o média. Pro úspěch legendy o Jacku Rozparovačovi byly v tehdejším Londýně až neuvěřitelně příznivé podmínky.\nNovinová zpráva z roku 1888 o notoricky známém neidentifikovaném sériovém vrahovi označovaném jako Jack Rozparovač, 1888.\nKlaustorofobická atmosféra temných krypt a chladných opuštěných budov prosycená pocitem, že někdo je vám v patách. Někdo, proti komu nemáte šanci. Duch, neznámá síla, démon…\n„Gotický román“ byl dokonalou myšlenkovou a emoční krajinou pro vznik legendy o Jacku Rozparovači. Zakladatelem žánru byl Horace Walpole v polovině 18. století. A 19. století přináší vrcholná díla, populární dodnes – Frankenstein, Dr. Jekyll a pan Hyde nebo Drakula.\nNapůl člověk, napůl stvůra prahnoucí po lidské krvi a utrpení. Takový byl i populární obraz vraha z Whitechapelu.\nGotický román přetékal z „velké“ literatury do roviny nejlevnějších „krváků“ na pokračování. A v poslední třetině 19. století se mu dařilo i proto, že stále víc dělníků a lidí na okraji společnosti začalo být gramotných.\nTo stálo i za úspěchem senzacechtivých novin, předchůdců moderního bulváru.\nOstatně, angličtina má pro bulvární senzacechtivou novinařinu termín „tabloid journalism“. A slovo „tabloid“ původně označovalo tabletu, která se dala snadno spolknout. Později tedy zprávy a reportáže, které se dají snadno „spolknout“. A přinesou úlevu.\nÚlevu od bezvýchodné každodennosti. Vzrušení, vytržení, napětí. Možnost zařazení do té „správné“ společenské skupiny.\nJe to paradox, lidé, které společnost odvrhla na okraj, se nyní alespoň zdánlivě vracejí s pocitem, že jsou víc než cizinci, přistěhovalci, Židé. Že patří do té velké skupiny, kterou ohrožují temné síly. A že v tomto ohrožení jsou si všichni rovni.\nA pak jsou tu ještě reformátoři, levicoví i konzervativní, poukazující z různých úhlů pohledu na to, že situace ve Whitechapelu je neúnosná a je nezbytné ji změnit. A všem se hodí Jack Rozparovač jako symbol, kam až situace může dojít.\nPo ztemnělých zašlých ulicích Whitechapelu se plíží krvelačný stín. A všichni chtějí mít svůj podíl.\n„Příliš dlouho převažuje představa, že ty ženy byly stejné. Bezejmenné, bez tváře, jen masa otrhaných, nechutných lidí, které od sebe nelze rozeznat,“ říká historička Hallie Rubenholdová, autorka knihy The Five o obětech vraha Jacka Rozparovače.\nHallie Rubenhold pokračuje: „Ale ony takové nebyly. Jen skončily na stejném místě.“\nMary Ann Nicholsová, Annie Chapmanová, Elizabeth Strideová, Catherine Eddowesová a Mary Jane Kellyová. Pět žen, pět obětí, o nichž si většina historiků myslí, že je zabil jeden vrah, Jack Rozparovač.\nElizabeth Stride, jedna z obětí sériového vraha. 1888.\nPět žen, o kterých dobová i pozdější média psala jako o prostitutkách, ztroskotaných existencích. „Média naznačovala, že ty ženy si o to říkaly,“ připomíná Rubenholdová. „Byly to špatné ženy, samotné v noci na ulici. Byly vykořeněné. Nebyly těmi správnými domácími anděly. Nebyly součástí rodiny. Zasloužily trest.“\nI taková byla – a je – podoba legendy o Jacku Rozparovači. A možnost vymezit se proti těm „špatným“ a vřadit se zpět do „morální společnosti“.\nRubenholdová ve své knize dokládá, že minimálně u tří obětí – Nicholsové, Chapmanové a Eddowesové – neexistují důkazy o tom, že by se živily jako prostitutky. Byly chudé, byly bez domova, spaly na ulici.\n„Vrah si nevybíral prostitutky,“ tvrdí Rubenholdová. „Ale ženy, o které se nikdo nestaral a které nikdo nebude postrádat.“\nTo, co měly oběti společné, nebyla prostituce.\nPoslední car. Krutý lúzr a snadná kořist pro bolševiky


Era aktivuje klienty novým věrnostním programem | MediaGuru\nEra aktivuje klienty novým věrnostním programem\nčtvrtek, 18. září 2014, 07:46 Aktuality, Marketing MediaGuru\nEra, obchodní značka ČSOB, spustila 15. září nový věrnostní program Svět odměn. Program se zaměřuje především na stávající klienty, které chce odměňovat za běžné aktivity na jejich osobních účtech. Cílem je klienty nejen udržet, ale do jisté míry je i aktivovat.\n„Věřím, že na míru šitý věrnostní program bude klienty motivovat k větší spolupráci, někomu třeba pomůže překonat i neopodstatněné obavy z placení kartou, někdo jiný se třeba více začne zajímat o své finance a začne využívat nástroje, které mu pro přehled o financích nabízíme přímo v internetovém bankovnictví. Svět odměn proto vnímám jako příležitost – pro klienty i pro nás,“ komentuje novinku Petr Hutla, vrchní ředitel oblasti Integrované služby pro soukromou klientelu ČSOB.\nVěrnostní program funguje na principu získávání bodů například při platbě kartou, za platby z účtu, využívání kontokorentu, sjednání úvěru či aktivaci Era smartbankingu. „Členové Světa odměn mohou využít nasbírané body například na získání až 100% slevy na bankovní služby. To je podle našeho průzkumu nejžádanější způsob, jak body použít,“ říká Leila Goulliová, ředitelka Designu, komunikace a marketingu Ery. Nasbírané body bude možné připsat také ve formě peněz na stavební spoření či penzijní připojištění nebo je proměnit ve slevové vouchery uplatnitelné u partnerů Ery.\nMezi současnými partnery, které si Era vybírá podle jejich atraktivity, šíře pokrytí celého území republiky či nabídky sortimentu, figuruje: Humanic, Hervis Sports, Siko koupelny a kuchyně, EuroOil, Euronics, Kasa.cz, Knihy Dobrovský, Delmas a Eta. Do budoucna chce Era ve spolupráci s partnery postupně obsáhnout celý spotřební koš klientů.\nVěrnostní program je komunikován primárně na stávající klientelu, zejména prostřednictvím internetu, BTL aktivit a přímých kanálů, například formou e-mailingu, POS materiálů na pobočkách, České poště a u partnerů. Podporují ho i bannery, zprávy v internetovém bankovnictví či ve výpisech z účtu. Připravena je také speciální stránka www.svetodmen.cz. Mediální kampaň však na letošní rok plánována není.\nNa komunikaci se podílejí agentury Creative Store a Symbio.


Michala Měřínská 3418x\nCo spojuje úspěšné a sebevědomé ženy? Kladete si někdy otázku, co dělají jinak než vy? Kde berou sebevědomí a sebejistotu nebo jak se jim podařilo dosáhnout úspěchu? Když se na spoustu z nich podíváte, napadne vás, že jsou nejen sebevědomé, ale i krásné?\nMám okolo sebe takových žen hodně a v posledních měsících jsem hodně z nich potkala při natáčení úžasných rozhovorů do VIP členské sekce kurzu Magicky ženská, který právě teď na pár dní otevřel pro tento rok svoje brány.\nDneska vám posílám zamyšlení šesti návycích, které úspěšné ženy spojují. Na potkání vám o nich neřeknou, přesto právě tyhle návyky a nastavení mysli jsou pro jejich sebevědomí i úspěch klíčové.\nV tomto videu se těchto 6 návyků sebevědomých žen dozvíte\nJsem přesvědčená, že každá žena dokáže své sebevědomí a jistotu manifestovat navenek a umí skutečně zářit svoji krásu ven. Věřím, že když se jako ženy naučíme změnit svoje vnitřní nastavení a přepíšeme myšlenky, které samy o sobě a svém sebevědomí máme, třeba právě díky kurzu Magicky ženská, na vlastní kůži ochutnáme spokojenější život. Tu sílu v sobě ukrývá každá z nás.\nPojďte ji objevit a předávat dál světu – ať už své rodině, dětem nebo každému, koho ve svém životě potkáváte.\nPusťte si video, přeji, ať vám přinese inspiraci a nové myšlenky.\nPokud právě teď nemůžete koukat, protože třeba čtete v MHD nebo čekáte někde ve frontě, přečtěte si video v textové podobě.\nKrásný den, vítám vás u dalšího videa na blogu magicky ženská. Jsem Míša Měřínská, autorka blogu a stejnojmenné knihy o vědomé ženské kráse a ukazuji ženám, jak žít sebevědomější život v souladu se svou ženskostí a krásou.\nDneska vám posílám kousek inspirace a zamyšlení o tom, co spojuje úspěšné a sebevědomé ženy.\nV posledních měsících jsem takových žen potkala spoustu, ať už je mám mezi svými kamarádkami, nebo je potkávám na nejrůznějších osobních setkáních nebo v posledních měsících taky při natáčení rozhovorů do VIP členské sekce kurzu Magicky ženská, která právě díky úžasnému sdílení a zajímavým pohledům na péči o sebe a na ženskost dodává celému kurzu zase další level a rozměr.\nZamýšlela jsem se nad tím, co vlastně tyhle sebevědomé a vlastně úspěšné ženy spojuje, a přijde mi super to s vámi sdílet, abyste si samy řekly, kde všude se třeba chcete inspirovat a začít samy ve svých životech dělat drobné krůčky vpřed.\nCo spojuje úspěšné a sebevědomé ženy?\n100% zodpovědnost za život\nZa prvé všechny tyto ženy si uvědomují důležitost sebe sama a svoji 100% zodpovědnost za svůj život. Všechny do jedné převzaly naplno zodpovědnost za svůj život do svých rukou a když se jim v životě něco děje, první kam se dívají, je dovnitř. Do sebe, na svoje myšlenky, na to, jakou lekci se teď mají zrovna naučit.\nPrvní kam se dívají, je dovnitř sebe.\nNedělají to, že se podívají okolo a začnou hledat viníky, a to i v situacích, za které často nemohou ony sama a ta situace objektivně viníka má. Tak i tak, začínají od sebe a hledají řešení nejdřív u sebe.\nČas na vědomou péči o sebe\nS tím souvisí další bod, který je spojuje. Všechny do jedné si na sebe a na péči o sebe dělají vědomě a pravidelně čas. Mají se na prvním místě a chápou, že aby byly spokojené a aby mohly inspirovat okolí, svoji rodinu, žít život, jaký žijí, tak potřebují nejdřív opečovat samy sebe.\nA každá to dělá úplně jinak. Každá si našla tu svoji cestu. Není to o tom, že tráví hodiny v koupelně, není to o tom, že chodí pravidelně do kosmetických salónů a nevím kam ještě. Vůbec ne.\nKaždá má své rituály, které si každodenně bez výjimek dopřává.\nA ty můžou být jak v koupelně, v tom, že třeba pravidelně cvičí, pečují o svoje tělo, dopřávají si čas o samotě třeba v přírodě, čtou, zkrátka každá má něco, co jí dodává energii a vrací ji to k sobě a touto cestou sama o sebe pečuje.\nVědomě pracují se svou hlavou a myšlenkami\nNepečují o sebe jen zvnějšku, ale pochopily, že musí začít uvnitř a vědomě se věnovat svojí mysli a myšlenkám a tomu, co si samy myslí o sobě, jak o sobě přemýšlí, když to nikdo nevidí a jaké vedou svoje vnitřní monology. A s těmi začít něco dělat.\nPokud už mě sledujete delší dobu, tak víte, že vás ve všech kurzech vedu a inspiruji právě k tomu, abyste se se s vými myšlenkami samy o sobě, o vzhledu, o tom, co můžete a co nemůžete začaly vědomě pracovat. Natočila jsem pro vás i video zdarma, kde sdílím právě jednu zásadní pravdu a taky 3 klíčové myšlenky o tom, co vám máma o sebevědomí a ženské kráse neřekla a jestli jste ho ještě neviděly, tak se určitě podívejte, ke stažení je zdarma na této stránce >>\nNebojí se svých strachů a jdou i přes ně do akce\nČtvrtým bodem, které spojuje úspěšné ženy, je fakt, že se nebojí svých strachů. A i když se může zdát, že strach nemají, že jsou neuvěřitelně sebevědomé a silné, tak věřte tomu, že i ony jsou normální lidské bytosti, kterým je strach přirozený. Možná mají ten strach z jiných věcí, než momentálně vy, ale mají ho. Ale co odlišuje úspěšné a sebevědomé ženy právě od těch, které jsou zatím takové ty šedé myšky co si nevěří, je to, že úspěšné ženy se naučily svůj strach přijímat a jednat navzdory němu.\nSebevědomé a úspěšné ženy se naučily svůj strach přijímat a jednat navzdory němu.\nA to neznamená, že se nebojí! Bojí se, ale i přes to, že se bojí, jdou do akce.\nNenechají se vykolejit výmluvami a myšlenkami svého rozumu a tam, kde cítí, že to dává smysl, tak prostě jednají i navzdory strachu. A to je něco, co třeba vnímám v kurzech, že se spousta žen potřebuje naučit. Potřebuje sebrat tu odvahu a udělat ten první krok.\nA jestli k nim patříte právě vy, tak třeba vám pomůže jedna jednoduchá technika, kterou moc ráda používám. Jednoduchá otázka:\nCo nejhoršího se může stát, když to teď udělám?\nNěkdy totiž zjistíme, že ty nejhorší scénáře jsou jenom a jenom v naší hlavě.\nChuť posunovat se a investovat do sebe\nPátým bodem, co sebevědomé a úspěšné ženy spojuje, je chuť se rozvíjet a posunovat se dál.\nChuť investovat sama do sebe – a to jak energii, čas tak i peníze.\nSnad všechny ženy, které jsou v mých očích právě ty sebevědomé a úspěšné a samy sebou tak do sebe investují. A zase je to v různých podobách – některé se vzdělávají, chodí na nejrůznější kurzy a seberozvojové akce, mají své učitele, kteří je provázejí.\nAle spousta z nich se učí každodenně tím, že samy sebe vědomě poznávají v různých situacích – ať už je to cestování, cestování jen s dětmi, překonávání svých hranic a zkoumání toho, jak reaguje naše fyzické tělo nebo třeba tím, že přijmou nějakou výzvu a třeba přednášejí před velkým publikem.\nZkrátka nestojí na místě a věnují energii tomu, aby se rozvíjely.\nNevzdávají se a dělají věci dlouhodobě\nTím posledním bodem, který chci vypíchnout – protože bychom jich mohly najít ještě víc, ale ten poslední je fakt, že se nevzdávají a dělají věci dlouhodobě.\nNechtějí zázraky na počkání a uvědomují si, že instatntní řešení na spoustu věcí zkrátka neexistuje. Že je potřeba se rozhodnout a jít si za změnou krůček po krůčku.\nJá potkávám spoustu z vás, které toužíte po změně, toužíte potom, cítit se líp, změnit svůj život, cítit se víc žensky, mít na sebe víc času, zhubnout, mít hezčí pleť a spoustu věcí, které třeba právě teď sráží vaše sebevědomí is uvědomujete a víte, že je chcete změnit.\nVe spoustě z nich třeba uděláte i ten první krok a začnete. Ale nevydržíte.\nVydržíte to týden, dva, měsíc…. Ale ono to dost často nestačí. Abyste se mohly stát ženou, kterou chcete, není to o 14ti denní změně. Je to o životní změně, o tom, že změníte svoje nábyly a svůj životní styl a přístup sama k sobě a ten se naplno stane součástí vás.\nA to něudáláte za týden, to neuděláte za měsíc. Potřebujete vytrvat a jít si svojí cestou. A pokud máte teď pocit, že je to moc těžký, tak veřte, že to jen vaše hlava vymýšlí výmluvy, proč to nejde. Protože náš mozek se přirozeně brání změnám, nás mozek změny nechce. Ale vy nejste váš mozek a vy jste ta, která ve vašem životě určuje, co je pro vás důležité.\nA abyste u těch změn, které chcete ve svém životě zažít vydržela, tak potřebujete jednu velmi zásadní věc – a to je velmi silné, hluboké a osobní PROČ.\nProtože pokud děláte věci a změny v životě kvůli někomu, nebo kvůli tomu, že je to IN nebo že se někomu chcete podobat a nemáte tam to svoje osobní velké Proč, tak je jasný, že vám to nebude fungovat.\nTak vám moc přeju, aby vám dnešní video možná zapadlo jako další dílek do skládačky možná toho vašeho životního proč a věřím, že jste si ho užily a budu moc ráda, když mi do komentářů napíšete, jaký z těch bodů je právě teď pro vás nejvíc aktuální a inspiroval vás zase k malému krůčku vpřed na vaší cestě za sebevědomím a spokojeností. A jestli se vám líbilo, tak sdílejte a pošlete dál.\nNo a pokud máte chuť na zásadní změny ve svém životě, ženskosti a sebevědomí, tak se na vás těším v některém z mých kurzů.\nDovolte si cítit se spokojená sama se sebou a začněte skutečně zářit. Naučte se vědomě pečovat o pět základních oblastí ženské krásy a začněte si svoji krásu i péči o sebe každý den skutečně užívat.\nČekají vás změny na celý život.\nPřihlášky do kurzu otvírám v tomto roce jen na pár dní do 27.5. Samotný kurz odstartujeme 31.5.\nPřihlásit je můžete ještě:\nTagy: jak zvýšit sebevědomíkurz Magicky ženskámagicky ženskánávykyseberozvojsebevědomé ženysebevědomíúspěšné ženy\nRáda se směju. Ráda nosím výrazné rtěnky. A dneska už mám ráda…


Lukáš Holík: Bereme hlavně body - Zlínský deník\nLukáš Holík: Bereme hlavně body\nZlín – /ROZHOVOR/ Fotbalista Zlína Lukáš Holík v 90. minutě proměnil sólo únik od půlky hřiště a definitivně tak rozhodl o tom, že výhra tentokrát zůstane doma. Fastav vydřel výsledek 2:0 s Mostem v 25. kole druhé ligy a po utkání si hodně oddechl.\nLukáš Holík (vpravo). Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Daniel Ostrčilík\n„Bereme hlavně tři body. Potvrdili jsme výhru z venku, takže je to super," jásal 22letý záložník, který zaznamenal svou už čtvrtou jarní trefu.\nMost vám nedal vůbec nic zadarmo, že?\nJeho výkon neodpovídal pozici v tabulce, byl to asi nejlepší tým, který tady na jaře hrál. Ve druhé lize opravdu není lehkého soupeře, každý bojuje a kouše. Chtěli jsme dát rychlý gól, podařilo se nám to ve 30. minutě, poté jsme se trochu uklidnili a mohli jsme přidat i pojistku.\nV čem byl soupeř konkrétně nepříjemný?\nSouboje byly celkově těžké, a když si nevěděli rady, nakopli balon na vysokého útočníka Procházku, který jej docela uhrával. Buď míč sklepl na zem, nebo na něj byl faul. Měli už asi uvolněnou hlavu, hráli jednoduše a účelně.\nZměnila se vaše hra s odchodem zraněného Železníka?\nAni ne. My se snažíme hrát pořád stejně. Myslím si, že Domino (Dominik Kraut – pozn. red.) jej dobře zastoupil. Jsem rád, že jsme vyhráli.\nKe konci už hráče chytaly křeče. Stál vás zápas spoustu sil?\nOpravdu jsme se vydali, bylo to těžké utkání. Já už jsem také cítil křeče, stejně tak Robo Matějov. Bylo nás takových tak pět před posledním střídáním, trenér si vybral Poznyho (útočník Tomáš Poznar – pozn. red.).\nDuel jste završil brankou. Měl jste dopředu promyšlené zakončení?\nHned jak mi Robo poslal přihrávku a jak jsem běžel, tak jsem věděl, že udělám kličku gólmanovi. Těsně před brankářem si však Robo křikl, balon jsem mu chtěl dát, ale pak jsem viděl, že k němu jaksi rychle přiběhl obránce. Tak jsem se vrátil k původnímu plánu a mám radost, že to vyšlo.\nByl to už váš čtvrtý gól na jaře. Jste v dobré formě?\nCítím se dobře celou dobu. Nejen mně, ale celému mužstvu to šlape. Výborně se doplňujeme.\nPříští kolo zajíždíte na hřiště vedoucí Olomouce. Bude to pro vás vrchol z hlediska jednotlivých duelů?\nUrčitě, bude to šlágr a dobrý zápas. Všichni se těšíme a věříme v bodový zisk.\nOmezil se souboj o druhé postupové místo už jen na vás a Varnsdorf?\nJeště Táborsko do toho zasáhne. Představíme se u nich, tak to bude také utkání, které budeme potřebovat zvládnout. A Varnsdorf nevím, jestli zaváhá. My musíme jít zápas od zápasu. Do každého vstupujeme natěšení a s cílem vyhrát, jsme na vítězné vlně, takže není důvod se něčeho obávat.


Cempa 27/07/2008 13:55\nKluci, mohli byste mi, prosím vás, poslat taky ty věci ohledně Kopretiny?? Tady na stránkách to nějak nefunguje, tak bych vám byl hrozně vděčnej, kdybyste to pro mě udělali. Úplně mi bude stačit, když pošlete jen mp3 nahrávku, ovšem jestli pošlete i text s akordama tak se nebudu zlobit. Předem díky\nBee 09/07/2008 18:19\nGratuluju ke krásné slečně\nPája 07/07/2008 21:48\nAhoj a díky moc za príma oslavičku prvního potomka kapely (po jejím vzniku :)). Myslím, že klucí jsou fakt borci, že se do toho pustili ve třech a Kamila je fakt svatá, že mě vypustila takovou chvilku po narození Karolínky. ta dobře prospívá a její případná stránka je www.karolina.trybeat.cz. Takže zdravíme a přejeme pěkné léto!\nTŘY Ultras 24/06/2008 17:45\nFanklub vyhlašuje akci Kropáčovské kropení, zatím co naše spocené uši skropí smršť hitovek Jáji a Páji, pokusíme se oživit rezavou vodou naše školou zakrnělé mozkové pivní buňky. A kdo nepřijde ten uschne. Těšíme se na zkropenou.\nsmigli 24/06/2008 08:24\nMoc se omlouvám Honzíkovi, že nebudu moct v pátek ke Kropáčům přijít.\nMrzí mě to o to víc, že mám volnou vstupenku. Tak si to užijte a ať vám to hraje!!\nPája 16/06/2008 22:14\nten Plešivec jsem zkoušel, maj tam sraz nějaký oldmobily, tak jsem to skrečoval, na plovárně u Berounky jsme to už jednou zkoušeli mimo sezonu a to nevyšlo, takže ten Beroun je malej a prostě prubnem Kropáčovic:). Těším se!\nJája 16/06/2008 00:05\n27. června večer restaurace U Kropáčů, Beroun\nHonza Š 15/06/2008 23:33\nTO Pája: dík za nabídku, školy je nad hlavu, tak na práci ani nemyslim\nDiskutuje se tady o koncíku, že bude 27. od 7 večer a že budete (me) dělat pořádnej vyrvál, ale nikde nevidim kde to proběhne. Sám jsem předhodil co by návrh kemp pod Plešivcem, dlouho jsem tam nebyl, o sobotách jsou tam techopárty a podobná chátra.\nPaja 11/06/2008 20:33\nAhoj, zatím to vidíme barevně:), já bych to osobně pojal jako hepenink ke konci školního roku, začátku horka a oslavě mládí i pokročilého věku:). Jestli vevnitř, nebo venku, to se uvidí podle počasí a každopádně by se začnulo tak od těch sedmi, jelikož se nesmí moc dělat virvál přes desátou večír. A samozřejmě se těším, zatím:).\nBeee 11/06/2008 18:48\nKluci, tak jak to vidite na toho 27.???Díky


Požár Malé Strany a Hradčan | RTVJ - Regionální televize Jih\nDomů Zpravodajství Zajímavosti Požár Malé Strany a Hradčan\nPožár propukl dne 2. června 1541 při opravě střechy paláce Smiřických na Malostranském náměstí. Celkem na Malé Straně a Hradčanech shořelo 197 domů. Na samotné Malé Straně shořelo 155 domů a zůstalo zachováno jen 78 stavení, což činilo ztrátu 66 %. Hradčany byly zničeny takřka celé. Požár se rozšířil i na Pražský hrad. Poškozen byl i chrám svatého Víta a královský palác včetně kaple Všech svatých (klenba se propadla) a poměrně nedlouho předtím dokončeného Vladislavského sálu (klenba vydržela) a Ludvíkova křídla. V kostele a klášteře sv. Jiří shořely krovy.\nPředchozí článek„Je důležité třídit odpad na kvalitu, nikoliv kvantitu,“ zdůrazňuje František Svoboda, ředitel firmy Ekor\nDalší článekHledá se Alej roku 2021. Jedenáctý ročník ankety o nejoblíbenější alej právě odstartoval


Doporučený počet účastníků – 10 – 20 (max. 28 na skupinu). Ceny odráží nejen délku programů, ale i jejich náročnost na přípravu či materiál. V případě menší skupiny bude požadována minimální platba za 10 dospělých. Programy doporučujeme objednávat minimálně 14 dní předem. Čím dříve, tím lépe - většina programů je vázána na čas konkrétních lektorů.\nU většiny programů se počítá s realizací u nás v areálu či blízkém okolí. V některých případech je reálné přijet s programem i za vámi. Cena na osobu pak bude cca o 15% vyšší + připočteno cestovné 8 Kč/km.\nNěkteré programy lze provést i ve variantě pro rodiče s dětmi. Děti do 5ti let neplatí. Cena pro děti odráží míru, kolik program obsahuje aktivit, které si děti mohou naplno užít.\n1,5 - 3 hod, ZDARMA!, vhodné i pro dospělé s dětmi.\nCíl: netradiční teambuilding; originální forma relaxace; pomoc ekocentru; seznámení s naším areálem a přírodní zahradou\nObsah: Vyjít na vzduch, fyzicky si protáhnout tělo, dát odpočinout přetíženému mozku... Společně s našimi lektory či správci nahlédnete do provozu našeho „statku“. Zanoříte vidle do hnoje či kompostu, nařežete či naštípáte dříví, pomůžete se sklizní, sázením či pletím, nebo s péčí o zvířata. Tu a tam je třeba i něco natřít, posekat, přemístit, vykopat… Každý si určitě najde práci, která ho bude bavit. Při práci si s vámi rádi popovídáme o tom, co je to vlastně „ekocentrum“ a co, proč a jak tu děláme, a co máme k dispozici.\nKVÁSKOVÝ CHLÉB V PECI\n2,5 hod, 200Kč/os\nCíl: proniknout do tajemství kváskového pečení; upéct a ochutnat vlastnoručně upečený skvělý chleba; odvézt si domů kvásek; stmelení kolektivu při společné práci\nObsah: Namelete si vlastní celozrnnou mouku, namícháte těsto na kváskový chléb, dozvíte se ty nejpodstatnější informace o pečení s pravým kváskem, společně nařežeme dříví a roztopíme naši venkovní pec. Každý si může odvézt domů kvásek.\n(po domluvě lze zvolit i časově méně náročnou variantu s pečením v troubě)\nCíl: Seznámení s výhodami, krásou a užitečností přírodních zahrad\nObsah: Pojďte s námi objevit a prozkoumat zahrady z mnoha úhlů pohledu. Naučte se s námi: vytvořit vhodné prostředí pro užitečné živočichy, aby vám pomáhali regulovat škůdce, něco o přirozeném zúrodňování půdy, jaké si vybrat tradiční i netradiční ovoce a zeleninu pro vaši zahrádku, aby byla po celý rok jedlá. Vyzkoušejte si sami navrhnout zahradu podle svého přání.\nProgram se skládá ze 2 bloků. Je možné objednat samostatně i jen jeden z bloků (ceny uvedeny zvlášť za každý blok):\nPŘÍRODNÍ ZAHRADY - přednáška s prezentací\n1,5 hod, jen dospělí či děti nad 14 let, 100 Kč/os\nVysvětlení důležitosti a významu přírodních zahrad v kontextu se současným alarmujícím stavem obhospodařování krajiny, konvenčních zahrad a snižováním biodiverzity v přírodě. Popis a vysvětlení principu fungování jednotlivých biotopů a prvků v přírodních zahradách a možnosti jejich zhotovení, realizace na vlastní zahradě. Podpora a návody k pěstování vlastní bio zeleniny a ovoce.\nTVORBA PŘÍRODNÍCH ZAHRAD - workshop\nvhodné i pro rodiče s dětmi: 1,5 hod, 100 Kč/os (děti 70 Kč), duben až říjen\nV praktické části vás čeká pestrá směs aktivit. Praktický nácvik tvorby plánu přírodní zahrady formou hry. Seznámení s živočichy, které v zahradě můžeme potřebovat. Prohlídka stanovišť/biotopů v naší a n a přírodní zahradě, a při tom též ochutnání a očichání tradičních i netradičních rostlin. Pokusy s půdou – pochopení důležitosti kvalitní zeminy nejen pro zahradu. Výroba „semínkové bomby“.\nPŘÍRODNÍ STAVĚNÍ A BYDLENÍ\nCíl: získat motivaci, inspiraci, základní informace i konkrétní dovednosti ke stavění a rekonstrukcím z přírodních a environmentálně šetrných materiálů\nObsah: Je mnoho důvodů proč stavět či rekonstruovat dům pomocí přírodních materiálů – někdo chce stavět levněji a svépomocí, někdo chce co nejmenší vliv stavby na životní prostředí, někdo touží po zdravějším interiéru, a umělci a kreativci ocení tvořivý potenciál přírodních materiálů…k tomu všemu vám bude náš program inspirací.\nProgram se skládá ze 3 bloků. Na pořadí bloků nezáleží. Je možné objednat samostatně i jen jeden či dva z bloků (ceny uvedeny zvlášť za každý blok):\n1,5 hod, dospělí a děti od 14-ti let, 100 Kč/os\nPřednáška s prezentací s následujícími tématy: Environmentálně šetrné stavitelství. Široký přehled přírodních stavebních materiálů a jejich možnosti, výhody či nevýhody. Materiály nevyžadující velkou vloženou energii, při jejichž výrobě se neuvolňuje CO2, obnovitelné, lokálně dostupné, cenově přijatelné a zdravotně příznivé. Příklady přírodních staveb z ČR i zahraničí. Konkrétní stavební postupy.\nEXKURZE NA SLAMĚNÝ RODINNÝ EKO-DŮM\ncca 1 hod, vhodné i pro rodiče s dětmi, 65 Kč/os, platí pouze dospělí\nUkázka toho, že i klasicky vypadající příjemný rodinný dům může být postaven ze dřeva, hlíny a slaměných balíků. Dům také vyžívá kořenovou čističku, solární kolektory, rekuperaci tepla, a kombinuje různé environmentálně šetrné a přírodní materiály, pro 50% spotřeby využívá dešťovou vodu a je obklopen přírodní zahradou. Vše s odborným výkladem a možností doptat se na to, co vás zaujme. Jen 5 minut pěšky od Ekocentra.\nSTAVÍME Z HLÍNY - workshop\n1,5 - 2 hod, vhodné i pro rodiče s dětmi, 150 Kč (děti 70 Kč) pouze v období duben – říjen, nutno objednat minimálně týden předem, na sebe oblečení, které se může zablátit!\nPraktická dílna, kde si namícháte 2 různé hliněné směsi kombinující písek, hlínu či slámu, a vyzkoušíte si i některá jejich využití. Dovednosti, které se naučíte, jsou využitelné nejen na tvorbu hliněných omítek a štuků, ale třeba i na stavbu hliněné pece, zdění hliněnou maltou, stavbu zdí či dětských prolézaček z masivní hlíny, nebo na nejrůznější výtvarné projekty i hravé aktivity.\n1,5 - 7h, 100 – 600 Kč/os dle zvoleného obsahu, času a počtu účastníků\nCíl: Pociťovat divoké rostliny jako něco pestrého bohatého a přitom důvěrně známého. Propojit představy o jídle s přírodním prostředím, ze kterého pochází.\nObsah: Program je tvořen až čtyřmi bloky. Základní je vždy botanická exkurze „Procházka za divokým jídlem“, kterou je možné dle zájmu rozšířit o další aktivity se zpracováním jídla. Děti se programu mohou účastnit, pokud svým počtem výrazně nepřečíslí dospělé.\nProcházka za divokým jídlem. Botanická exkurze za tím, co by se v přírodě dalo sníst. Pokud navazují další bloky pak rovnou sbíráme suroviny pro další použití (90 - 180 min)\nKoktejly. Snadný způsob jak se naučit jíst divokou zeleninu - přidávat ji do ovocno zeleninových koktejlů. Pojďte si je s námi namixovat a ochutnat. (30 - 60 min)\nSvačiny. Vhodné pokud se účastní programu děti - dělají jednoduché svačinky, např. obložené chleby a ke zdobení používají běžnou i divokou zeleninu (30 - 60 min)\nVaření. Zde je možné vyzkoušet i složitější recepty, které vyžadují vaření, pečení a jiné náročnější úpravy (60 - 180 min)\n1,5 hod, 100 Kč\nCíl: seznámit se s problematikou úspor energie při provozu rodinného domku; pochopit klady a zápory nízkoenergetických a pasivních domů\nObsah: V simulační hře se pokusíte vylepšit rodinný domek nejen podle ekonomických, ale i podle ekologických hledisek. Vysvětlíme si pojmy nízkoenergetický a pasivní dům. Budete řešit zateplení, okna, vytápění, větrání a ohřev vody a tím se pokusíte snížit náklady a energetickou náročnost domu.\nZ POUŠTĚ POD OKAP\n1 hod, 65 Kč/os.\nCíl: zorientovat se v aktuálním a palčivém tématu vody v krajině, získat praktické tipy na řešení\nObsah: Přednáška s prezentací, při které nahlédnete do problematiky nedostatku či nadbytku srážkové vody v důsledku změny klimatu. Ukážeme konkrétní následky a dopady obou těchto srážkových extrémů pro člověka, ale i pro živočichy, rostliny či krajinu. Dozvíte se jak se na tyto změny nejlépe připravit, jak je zmírnit, včetně tipů na konkrétní opatření, která dokážete realizovat i sami vlastními silami.\n2 hod, 130 Kč/os,\n(vhodné i pro dospělé s dětmi od 6ti let, děti 60 Kč)\nCíl: získat komplexní vhled do problematiky nakládání s vodou\nObsah: Pestrý program, kde si pomocí nejrůznějších aktivit, zamyšlení, diskusí a ukázek uvědomíte řadu souvislostí k velmi palčivým tématům současnosti: zdroje vody, znečištění vod, spotřeba vody, čištění odpadních vod, či hrozící sucha. Dozvíte se také praktické tipy na šetření vodou v domácnosti a na zahradě. Program zakončíme exkurzí na kořenovou čistírnu odpadních vod na naší zahradě.\nOd 100-200 Kč/os (dle zvoleného obsahu)\nCíl: seznámit se s životem včel medonosných, uvědomit si jejich význam pro člověka i pro přírodu a potřebu je chránit\nObsah: Nabízíme několik aktivit, kterými se snažíme představit včelstvo jako superorganizmus, který patří mezi nejúžasnější druhy naší planety a neustále fascinuje jak odborníky tak i laiky. Jednotlivé aktivity mohou na sebe navazovat, ale fungují i samy o sobě. Včelí rozcvička je určená pro děti, ale i ostatních aktivit se mohou s rodiči účastnit.\nPrdí taky včely? Jak se včela orientuje? Proč jsou včelí komůrky šestiboké? Co se stane s trubcem, když se spáří s královnou? Jak včely vyrábí med? Jak královna ovládá ostatní včely? To vše a mnohem více zajímavostí ze života včel a včelařů. Jde o samoobslužnou hru v areálu Ekocentra. (30-60 minut)\nNávštěva úlu – představení pomůcek pro včelaření, výroba rámků a pokud pro to budou vhodné podmínky – prohlídka proskleného úlu. (30 - 60 min)\nVčelí rozcvička - pomocí her, dramatické výchovy a názorných pomůcek život včel. Na chvíli se staneme královnou, dělnicemi a trubci, vyzkoušíme si některá včelí řemesla (30-45 minut)\nCo jste chtěli vědět o včelách a včelařích a báli jste se zeptat? Povídání se včelařem. Třeba o tom jak začít včelařit, témata a směr povídání bude záležet ana vás.\n1,5 hod, 110 Kč/os, vhodné i pro rodiče s dětmi (děti 70 Kč).\nCíl: relaxace při tvořivé aktivitě; získání nové dovednosti - výroba vlastní tempery z jílových pigmentů\nObsah: Provedeme vás procesem tvorby vaječné tempery s jílovými pigmenty. Budeme drtit a přesívat barevné přírodní jíly, míchat ve správném poměru s vajíčkem a dalšími přísadami. Vlastnoručně vyrobené barvy pak rovnou využijeme k malbě a tvoření.\n1,5 – 8 hod, 150 – 500 Kč/os dle zvolného obsahu, času a počtu účastníků (dítě od 6ti let 70 Kč)\nCíl: Změnit perspektivu soustředěnou řemeslnou prací. Prožít řetězec činností, které vedou od živého stromu k užitečnému výrobku a tím procítit a prožít vztah civilizace a přírodního prostředí.\nObsah: Program vždy obsahuje tyto části:\n1. dřevo: výběr dřeva pro různé účely, zkoumání jeho vlastností\n2. pracovní postupy a nástroje: představení základních nástrojů, jak s nimi zacházet na jakou práci se hodí (pila, sekera, nože, různé druhy dlát, poříz, brousky), bezpečnost\n3. volná tvorba: na předem dohodnuté téma\nDěti se mohou účastnit společně s dospělými. V základn verzi vyřezáváme lžíce, což se dá stihnout při nejkratší časové dotaci. Je však možno domluvit práci na jiných finálních výrobcích jakojsou misky, hřebeny, spony do vlasů, loutky, reliéfy... Konkrétní podobu kurzu je třeba konzultovat s lektorem.\n30 min - 5 hod, 50 – 500 Kč/os dle vybraných aktivit a zvoleného obsahu\nCíl: Představit, inspirovat, částečně naučit, ukázat možnosti jak být každý den ve spojení sám se sebou, vlastním tělem a přírodním prostředím\nObsah: Nabízíme několik aktivit, které můžete jako moduly přidat do svého programu. Dle vaší volby tak zaberou pár minut před snídaní či v pauze nebo z nich poskládáte program na celý den. Jako příklad poskládáného většího celku uvádíme “Priznicovu procházku”. Účast dětí je na většině aktivit možná. Podrobnosti a přání vždy konzultujte s lektorem.\nranní meditace - jak ovlivnit, kvalitu dne který vás čeká, jak do něho dostat kvalitu klidu a kontaktu s přírodou i když váš plánovaný program nic takového neslibuje (30 min)\ndechová cvičení - dech je zcela zásadní pohybová aktivita, která do značné míry ovlivňuje kvalitu života a dokáže řídit procesy v těle, které běžně nemůžeme ovládat vůlí (15 - 60 min)\nveselé cvičení se zvířátky - komplexní protahovací a posilovací cvičení zároveň, cviky napodobují pohyby zvířat, což bývá často veselé (45 min)\núvod do populárních systémů cvičení - jóga, pět tibeťanů, falun gong, na dotaz i další (1h)\nlana - nízké lanové překážky v lese (2h včetně přesunu)\nvýběh - kombinace běhu a z velké části aerobního tréninku v “lesní tělocvičně”\nprocházka pro náročné - procházka náročným a pestrým terénem\nodkládání civilizace - různé vrstvy civilizace nás chrání, usidlují nás v pohodlí, ale zároveň nás oddělují od přírodního prostředí, při tomto programu některé vrstvy civilizace odložíme a budem sledovat účinky, které to má (45 - 90 min)\nnajít své tělo - série cvičení, které poslouží ke zhodnocení, v jakém stavu je vaše tělesná schránka, s doporučením, jaké cvičení by vám dělalo dobře, jak se nadále rozvíjet (1h)\nPriznicova procházka (3-6h)\n· Procházka údolím Oucmanického potoka\n· Lesní tělocvična (aerobní cvičení) nebo nízká lana v lese\n· procházka těžším terénem údolím podél potoka\n· Koupání u Voženílkovy lávky\n· stoupání do kopce na zahřátí po studené koupeli\n· na kopci dýchací cvičení nebo meditace\n· Uvolněná procházka zpět s možností ještě jedné relaxace nebo svačiny\nCca 3 hod + čas na přestávku uprostřed, 250 Kč/os (dítě od 6ti let 140 Kč)\nCíl: upečené skvělé koláče; uvědomění si souvislostí k tématu původ potravin, lokální, sezónní a bio potraviny; netradiční teambuilding - stmelení kolektivu při společné práci\nObsah: Při pátrání po ztraceném receptu bývalé majitelky našeho statku se dostaneme k tématu kvality a původu potravin. Získání receptu formou příběhové hry však bude jen menší část práce. Teprve když dokážete správně roztopit naši pec, nadojit mléko, uvařit tvaroh, utlouct máslo, namlít mouku, udělat těsto, uvařit náplně a vytvarovat koláče, dostanete se k cíli – dokonalým a zaslouženým koláčům, na které budete ještě dlouho vzpomínat.\n1,5 hod, vhodné i pro dospělé s dětmi, 110 Kč/os (děti od 6ti let 70 Kč)\nCíl: seznámit se s přírodním textilním materiálem a jeho tradičním zpracováním; relaxace a rozvoj tvořivosti\nObsah: Ovce místo sekačky má dnes kdekdo, ale zpracovat jejich vlnu je dovednost, kterou je třeba oprášit z dob dávné minulosti. Ukážeme si surovou i čištěnou vlnu, česání vlny, předení na vřetánku, vyzkoušíte si i předení na kolovrátku. Většinu času pak budeme tvořit z vlny různé výrobky technikou plstění jehlou či technikou mokrého plstění.\nKOMUNIKACE S PŘÍRODNÍMI BYTOSTMI\n3 - 6h, 150 – 400 Kč/os dle zvolného obsahu, času a počtu účastníků\nCíl: Inspirovat, představit a částečně naučit techniky vedoucí ke zklidnění; zvýšení citlivosti k přírodě; vcítění se do “přírodních bytostí” a při výjimečné úspěšnosti až k obousměrné komunikaci s nimi.\nObsah: Jednotlivé aktivity jsou řazeny v rámci procházky. Postupně vás provedou procesem vyprázdnění mysli, zklidněním, zvýšením citlivosti, uzemnění … a v takovém stavu pak vstoupíte do interakce s přírodními bytostmi. Kromě tohoto zážitku si odnesete inspiraci pro ovládnutí vlastní mysli, nebo intenzivní odpočinek. Hodně času strávíte sami se sebou. Podrobnosti domluvte s lektorem. Program je vhodný pro dospělé a dospívající, nikoliv pro děti. Nezbytnou podmínkou je osobní chuť každého účastníka se zúčastnit.\nTvorbu programů pro dospělé v projektu "EVP pro skupiny dospělých" podpořilo v roce 2019 MŽP.


Kde by se měl kluk holit? - Diskuze - eMimino.cz\nAhoj, jsem osmnáctiletý kluk a přišel jsem pro radu nebo názor od zkušenějších žen, ale klidně i můžu.\nKde všude by se měl kluk mého věku holit. Nemyslím tvář, ale spíš podpaží a mezi nohama. Vlastně ještě nedávno jsem holil všechno, ale pak jsem se na sebe podíval do zrcadla a došlo mi, že se mi to vlastně nelíbí. Okolo pořád slýchávám, že už i u muže je samozřejmostí být všude vyholený. Vlastně ani nevím proč to je samozřejmostí u žen, ale to je teď jedno. Vím že toto téma už se tady řešilo vícekrát, ale jen co se týče žen. Takže na vás mám pár otázek. Mají se kluci holit v podpaží? Mají se kluci holit mezi nohama? Líbí se vám, když je kluk úplně vyholený?\nJe mi jasný, že mi poradíte ať to dělám tak, jak to vyhovuje mně. Taky to tak nejspíš udělám, ale opravdu mě zajímá jaký názor v téhle době převládá.\nKde chceš a nebo kde se domluvíš že se to líbí tvé partnerce a ty se chceš holit.\nProč by tě měl zajímat názor anonymní internetové maminy?\nPovinnou délku fousů stanovuje jen Taliban a nebo ISIS. Jinak je to fakt na libovůli každého člověka.\nJestli chceš splňovat nějaké normy, tak holt prozkoumej ty normy (btw ty současné na vyholování jsou dané zejména rozšířením porna).\nVýrazně podstatnější je hygiena, než jak upravené máš ochlupení.\nJinak tedy zejména u mladého kluka kompletní vyholení jaksi hodně připomíná prepubertální jinochy. Což tedy bývá atraktivní pro specifickou cílovou skupinu.\nPříspěvek upraven 30.08.21 v 07:49\nPodle mě se nemusí holit nikde a dole stačí zastřihnout nikdy jsme neměla úplně holého kluka, naopak se mi líbí medvědí ale mě neni už dávno 18\nMela jsem jednoho, co se holil vsude (uplne vsude - krom toho, co zminujes i nohy, hrudnik, ruce). Bylo to divny. A navic neprakticky - musel se bud holit denne, nebo byl jak dikobraz a ja pekelne poskrabana. Navic to byl chlap jak hora (vysoky, siroka ramena, svaly) a stejne mi prisel jak kluk nekde na zakladce. Mam rada prirozenost, staci pravidelna hygiena a pripadne trochu zastrihnout.\nAle je mi 30 no… asi mam jina ocekavani nez dnesni pubertacky\nNo je to hlavně na tom, jak se cítíš ty a jak se to bude líbit přítelkyni.\nJa nemám ráda, když se přitulím k chlapovi bez trička, a zalechtají mě jeho chlupy z podpaží 😃 takže za mě podpaží holit, spodek aspoň strojkem\nZa mě nikde. Na mužích se mi to nelíbí, zkousnu to jedině u sportovců. Dole upravit ok, ale dohola ne\nZa mě se chlap holit nemusí… Byla sem s těma co se holili někde, nikde i všude…vše má své výhody i nevýhody a záleží na opravdu hlavně na tobě co ti bude nejvíce vyhovovat, případně na čem se domluvíš s partnerkou. Nejhorší podle mě je když to vezmeš dohola a pak to neudrzujes denně, to děsně skrabe a rozptyluje…nikdy sem si pak sex neužila tolik jak by bylo možno kdyby se býval neoholil…\nMně osobně se u mužů vůbec nelíbí, když jsou kdekoli úplně vyholení. I v podpaží mi to vzhledově nepřijde nic moc, ale tam to většina praktikuje spíš z hygienických důvodů. Nejlepší je zastřihávat. Vypadá to dobře, upraveně, není to tak pracné a při dorůstání nehrozí pupínky, svědění ap.\nZa mě taky nikde, jen upravit… 30 mi ještě nebylo, ale od tvých vrstevnic už mám taky hodně daleko. Tak záleží, co by preferovala tvá přítelkyně, jaký typ holek vyhledáváš.\nDělej, co uznáš za vhodné. Jestli se ti být do hola nelíbí, nebo je ti to nepříjemné, tak to nedělej. Abych řekla pravdu, nikdy jsem si nevšímala, jestli je chlap oholený. Možná bych jen to dole a podpaží trochu zastříhla, či nějak upravila.\nNikde max zastřihnout, upravit, ale úplně holý chlap na mě působí spíš směšně. Ale mam skoro o 10 let víc jak ty, netuším co bere puberťačky hlavně ať se v tom cítíš ty.\nJen tak mimochodem, existují ještě holky co se dole neholí úplně. Třeba jen zastřihují nebo tak něco?\nZa mě podpaží záda nos a uši tvář naopak zarostlou dole upraveno a hrudnik podle potřeby..kdyz je to přirozený dobrý koberec medvěda nemusím\nJak si chlap sám oholí záda? já teda neznám nikoho, kdo by je holil, ale asi se nepohybuju mezi yettiema\nŘešíte parfemaci v kosmetice?


MISSHA Over Lengthening Mascara (Wave Lash) – Řasenka pro precizní natočení a prodloužení řas\nVýrobce: MISSHA Kód produktu: M4768\nŘasenka pro vytvoření dlouhých a jemných řas. Hluboká černá barva s jemným leskem perfektně obalí řasy. Řasenka nevytváří šmouhy a její odlíčení je extrémně jednoduché – stačí vlažná voda. Moderní štíhlý design balení v černé barvě upoutá patřičnou pozornost.\nWave Lash – natočení a délka. Kartáček Surf Brush nadzvedne řasy a vytvoří dlouhé řasy se zatočením. Speciální pryskyřice Curl-Setting Resin udrží elegantní tvar řas a elastický polymer pomáhá vytvořit jemné elastické řasy.\nPoužití:Aplikujte řasenku a vytvořte dokonalý makeup očí dle svých preferencí.\nSkvěle se odličuje, stačí jen nechat chvíli namočené a díky konzistenci řasenku jen "stáhnete" z ř ...více\nnedělá pandí kruhy, když si namočíte obl ...více


Jako by před vámi a vaším světem nebylo úniku…\nJe to tak. Ovšem nikoli před mým světem, ale před světem vůbec není pro nás živé úniku. Dávno jsem si všiml, že veškeré naše konání je doprovázeno otevřenými ústy, která mluví, vytřeštěnýma očima, prudkými vzdechy, vylučováním štáv, slin, potu... To všechno je součástí pozitivního života, naší energie. A tato kniha mi dala možnost využít můj rejstřík naplno. Je to groteska, která s nadsázkou popisuje to, co jsem poznal v tom svém krizovém rektorském období. A musím říct, že kdybych ho neprožil, asi bych tu knihu nemohl dobře ilustrovat. Tuhle knihu pochopí jenom čtenář, který prožil povinnou vojenskou základní službu, nebo zažil osobní krize ve střetu s totalitní či jinou šikanující mocí, svět pomluv - v dnešním světě už nevěříme ničemu, jen pomluvám... Od povrchnosti se posunujeme jen utrpením. To je poznání. Neprosmějeme se nikam. Jenom probolíme.\nJaká je podle vás funkce ilustrace? Ilustrovat text, doprovázet ho, vysvětlovat, nebo ho dotvářet?\nMoje představa ilustrace je taková, že se stávám jednou z postav knihy, rozhlížím se kolem a někdy doplňuji text. Je to svým způsobem odvaha, ale já tím pádem nemusím text ilustrovat, když se ho striktně nedržím. On jenom nastartuje mou imaginaci, nemám autocenzuru, prostě jen zkouším kreslit, malovat... A pak děláme výběr s autorem nebo typografem, u čeho pochybujeme, to vyřadíme. Tyto ilustrace jsem kreslil rovnou perem bez předchozích skic. Je samozřejmě vidět, že se ta kresba hledá. Ale je podstatné, že linka je nová, že to není uhlazené, přeestetizované.\nJméno v oblasti knižní ilustrace jste si udělal svým výtvarným doprovodem ke knihám Gabriela Garcíi Márqueze (Kronika ohlášené smrti, poté Podzim patriarchy, Sto roků samoty). Zdá se, jako by vaše ilustrace spisovatelův magický realismus doplnily, dokreslily, umocnily. Proč jste sáhl právě po Márquezovi?\nMárqueze jsem objevil u kamaráda na poličce. Přečetl jsem ho a strašně se mi líbil. Ilustroval jsem ho jako svoji diplomku. Byl jsem jím úplně umanutý, vznikaly další a další ilustrace, další a další verze. Někam jsem se tím malováním posunoval, a nevěděl jsem kam. Jako bych se začal blížit Márquezovi nebo své představě Jižní Ameriky. Když jsem měl výstavu na Kubě, a vystavil zrovna podobenství zrůdné absolutní moci jihoamerického diktátora Podzimu patriarchy, ptali se mě Kubánci, vy jste byl v Jižní Americe? To tu máte ale chybu - všichni máme hnědé oči. To jsem do té doby nevěděl.\nIlustroval jste řadu knih ruských autorů: Bulgakova, Bunina, Paustovského, Gorkého, Šalamova... Čím vás oslovuje ruská kultura?\nNa ruské literatuře jsem vyrostl. Byla vždycky mimořádná a vždycky měla co říct. V té literatuře jde o život. Odojevský, Merlinský, Dostojevský, Babel, Bunin, Bulgakov, Charms, Šalamov a jeho Kolymské povídky - to jsou moje hvězdy. Když je čtete, prožíváte každou větu. K mým velkým miláčkům ale patří i jihoameričtí autoři - Borges, Carpentier, Márquez... A k nim jsem dávno přiřadil Plechový bubínek Güntera Grasse.\nJak se pozná dobrá kresba?\nNejlíp to vystihla moje žena, která se mě na jedné výstavě kreseb zeptala: „Borisu, jak je to možné, vždyť je to jenom obyčejný baličák a trocha uhlí. Jak je možné tam dostat takovou energii, takovou pravdu, bolest a hrůzu, takové poznání? Vždyť to není možné.“ To je možné právě tím stárnutím kresby. Když kreslí student rok, jak chcete přes roční dítě převést myšlení dvacetiletého? To nelze. Kresba musí nutně zestárnout.\nŘíká se, že základem kresby je lidská figura…\nNeučím kreslit lidskou figuru proto, abychom ji uměli nakreslit, ale proto, že lidská figura obsahuje nejvíc vizuálních znaků, které jsme schopni jako lidé vnímat. Část obsahuje celek, kánony jednotlivostí musí být dodrženy zcela přesně, jinak nefungují. A pokud si to studenti vpečetí tréninkem, cvičením, opakováním, mantrou, dostanou se do zcela jiné hloubky poznání. Když umí lidskou figuru, umí nakreslit cokoli, co kolem nás existuje. A v další fázi jsou schopni nakreslit cokoliv, co si představí. Já jim říkám: „Vy byste teď měli být schopni vymyslet nakreslit celý nový vesmír.“\nJak se liší výtvarná řeč od literární?\nV té výtvarné vidíte všechno naráz - máte celkový vjem a pak postupně čtete obsah. Když někdo musí slovy vysvětlovat, co chtěl nakreslit a co ta kresba má vyjadřovat a jak je třeba ji číst, je to špatně. To dílo nefunguje. Kresba je pro mne základ. Když se chci něco dozvědět o nějakém malíři, grafikovi, sochaři, podívám se na jeho kresbu. Tam je všechno.\nJaký má kresba význam pro výtvarníka?\nKresba není začátek, z kterého se postupuje dál. Ne. Všechno naopak směřuje ke kresbě. Pro mě je kresba vyvrcholením našeho myšlení. Je to obrovsky rychlý záznam, zkratka a je autentická. Kresba vždycky přitáhne pozornost. Vezměte si zprávy v jeskyních a na zdech - to jsou kresby, znaková řeč. Kdyby to šlo vyjádřit slovem, tak nemusím kreslit, malovat. Kdyby to šlo vyjádřit hudbou, tak proč bych kreslil, maloval? Ani hudbu nemůžete vyjádřit slovy. Buď mě melodika strhne, nebo ne a nechá mě chladným. Měl jsem obrovský zážitek ze Stabat Mater Antonína Dvořáka v Rudolfinu s Českou filharmonií. Naráz jsem kamsi odletěl. Toulal jsem se někde daleko a pak jsem se postupně vracel. Bylo to obrovské vytržení. Jsem zastáncem autentického výrazu. V okamžiku, kdy tvůrce vědomě napodobuje, dělá mrtvolu.\nVaše kresby připomínají jednu fotografickou techniku - techniku rybího oka. Jaká je souvislost vašich kreseb s fotografií?\nI v těchto ilustracích používám princip podobný rybímu oku. Nejsem závislý na technice, nedívám se, jak funguje. Obraz svého světa si vytvářím sám. Roztáhnu si ho, kamkoliv chci, figury zvětšuji nebo zmenšuji podle hierarchie. Časoprostor křivím, jak uznám za vhodné, deformuji obraz všemi stranami, natahuji ho, dynamizuji směrem dopředu. Tímto jsou moje kresby unikátní. Nikdo nepracuje s prostorem tak jako já. Fotografie má jeden problém - nejde na ní nic vynechat. Já mám výhodu, že si zobrazím, co chci a že si můžu hrát. Svou techniku jsem nenabral z fotografie, ale z odrazu reality v zakřivených chromových kovových předmětech, například z popelníku, který jsem měl na vojně. Tímto pohledem se zvídavě dívám i na staré malířství - už jsem našel desítky odkazů zakřivených ploch a výrazných optických deformací - obecně známé je zrcadlo v obraze zakladatele olejové malby Jana Van Eycka, Podobizna manželů Arnolfiniových, nebo autoportrét u zrcadla od Parmigianina.\nVaše láska ke kresbě se projevila i v pořádání projektu Figurama.\nVšechno začalo tím, že jsem chtěl dělat bienále studentské kresby. Na škole se ten projekt velice líbil, ale když jsem se ptal, kdo to bude dělat, tak řekli: přece ty, Borisi. Pro jistotu jsem ztratil připravená pravidla, protože to je práce na celý úvazek minimálně pro dva lidi. Ale pořád jsem ten nápad nosil v hlavě. Pak mi malíř Karel Pokorný, který učí na architektuře v Brně, navrhl, abychom společně udělali ve Znojmě výstavu kreseb našich studentů. Výstava měla velký ohlas. Následující rok jsme vyzvali vídeňskou školu, aby s námi vystavovala. V roce 2002 se účastnilo už pět škol, teď už je jich deset, výstavy se konají ve Znojmě, v Brně, Vídni, Mainzu, Bratislavě, Plzni, Ostravě, v Praze a každý rok přibývají další školy - letos Katovice, Valencie, Poznaň, Toronto. Pořádáme současně workshopy kresby pro zúčastněné univerzity a představujeme jejich práce celé Evropě. Do budoucna bychom chtěli projekt Figurama rozšířit i mimo Evropu. V našem snažení nás velmi podporoval i prezident Havel. Tento projekt vznikl proto, že se kresba na uměleckých školách v Evropě octla ve velkém ohrožení a na některých univerzitách zcela zanikla. Také vlivem lobby nových médií, jejich kunsthistoriků a propagátorů a tlaku počítačových firem, které chtějí na školách obměňovat v krátkých intervalech počítačovou technologii.\nVy nemáte rád moderní technologie?\nJsem zastáncem tolerantního přístupu a otevřenosti všem možnostem a technikám, ale někdy jsou ty nové dost militantní a tváří se jako jediná správná cesta. To, že použiji jinou, novou techniku, technologii, neznamená okamžitě taky kvalitu. Je vidět, jak tyto věci už během jednoho roku stárnou.\nNa VŠUP vyučujete figurální kresbu, působíte také v Ústavu umění a designu v Plzni. Proč učíte, když vás to možná odvádí od tvůrčí práce?\nMám pro to několik zásadních důvodů: zaprvé je spousta lidí, kteří se z nejrůznějších důvodů na školu nedostanou, přestože mají prokazatelný talent. Proto jsem otevřel večerní univerzitu, abych jim dal tu samou výuku co řádným studentům. A vlastně díky tomu vznikla taková soutěživá atmosféra, protože z těchto externistů se často stanou studenti naší školy. A protože si tyto kurzy platí, vyzařuje z nich energie a zájem, a to nutí i ostatní trochu víc pracovat. A zadruhé: dělám to i pro českou kresbu, přivádím jí nové milence. Třetí důvod opíšu podobenstvím: pokud já chci být dobrý kreslíř, štikou v rybníce, tak když budu jediná štika, nikdo nebude vědět, jestli jsem velká nebo malá ryba. Ale když bude ten rybník plný štik a já budu chtít být ta nejrychlejší, ty ostatní se budou snažit mě dohonit. Čili - pěstuji si konkurenci. No a v neposlední řadě svým učením předávám nějakou kontinuitu. Měl jsem štěstí a potkal jsem výrazné tvůrce a pedagogy a chci předávat jejich i své poznání dál.\nKdo jsou vaši výtvarní otcové?\nSe mnou je to složitější, protože těch duchovních otců je hodně. Kdybych měl jít k samotným základům, musel bych jmenovat antické Řecko. Musím poznamenat, že v umění vývoj neplatí. Prostě existují vrcholy. A antické Řecko je bezesporu vrchol vrcholů. Z něho se odvíjí evropská zkušenost. Totéž platí o Egyptě, a nezapomeňme na Japonce a na Číňany. A samozřejmě Afrika - živá voda pro moderní umění. No ale těch otců je mnohem víc - Jan Brandl, Matyáš Bernard Braun, Jan Bauch, Albín Brunovský, němečtí expresionisté, francouzští fauvisté...\nNemám rád ty, kteří za každou cenu ruší pravidla, napodobují a vykrádají. To jsou lidé, kteří přijdou na hokejové hřiště, zastřelí rozhodčího, znásilní brankáře a v ledě vykopou díru. Je to zajímavé. Ale jako na hokej se na to nehodí dívat. Uznávám-li pravidla, dává mi to obrovskou svobodu. Když ilustruji nějakou knihu, musím se přiblížit člověku, který v daném místě a v daném čase žije. To zúží mé možnosti. Říkám tomu trychtýřový efekt. Prosoukám se zúžením možností na druhou stranu a tam je celý vesmír informací a inspirací a daleko větší svoboda.\nKde leží vaše kořeny?\nJá su Valach. Ale kořeny mám také na Slovácku. K mé iniciaci došlo na Střední uměleckoprůmyslové škole v Uherském Hradišti, tam jsem se výtvarně probudil. Ta škola byla výborná (a doufám, že pořád je), působilo tam několik výrazných osobností, které mě zásadním způsobem ovlivnily. Na Akademii už byl cítit tlak normalizace - učili tam i lidé, co to místo dostali spíše za své politické zásluhy. Vztah ke studentům tím byl poznamenán. Setkal jsem se tehdy s názorem - přece je to nebudu učit, abych si vytvářel konkurenci. Po absolutoriu jsem se styděl o sobě říkat, že jsem malíř. Učil jsem na lidušce a přitom dělal uklízeče, a tak jsem se představoval jako učitel. Teď ovšem o sobě každý říká, že je umělec - populární umělec, estrádní umělec, multimediální umělec... Jak říká Tristan Corbiere: „Umění nezná mě a já neznám umění.“\nJak se podle vás pozná umění?\nPodívejte se, naše škola učí skláře, knižní kulturu, typografii, architekturu, užitý design... Až když někdo umí řemeslo - a na to musí studovat šest let, to nejde naučit se za tři roky, až když je Mistr, může si tam dovolit dát něco navíc. Ale když je umělec všeho, je to podezřelé. Mám pocit, že umění je opravdu něco navíc, nad tou základnou, že to je něco jako zázrak. A zázraky nejde dělat na počkání a proto, že chci. Nemohou být všichni umělci. Jsou lidé, přes které ta tvůrčí energie nějak lépe teče. Ovšem musí zaplatit. Není to odměna, je to svým způsobem trest. Já jsem říkal - kdybych si mohl vybrat, nechtěl bych být velký umělec. Protože se mi nechce tolik platit. Za ten dar draze platíte – svým životem, svou osobností, někteří šílenstvím... Ale život se vás neptá. Naráz platíte, ani nevíte, jak k tomu došlo. Pro mé řemeslo je to dobře. Teď o sobě říkám, že jsem ilustrátor, malíř, kreslíř, grafik a sochař. A jestli je tam umění, to pozná až čas.\nProfesor Boris Jirků se narodil roku 1955 ve Zlíně. Vystudoval střední umělecko-průmyslovou školu v Uherském Hradišti a Akademii výtvarných umění v Praze. Jméno získal již svými absolventskými ilustracemi k románu G. G. Márqueze Podzim patriarchy, v roce 1984 obdržel hlavní cenu pro umělce do 35 let v soutěži Nekrásnější kniha roku za ilustrace k Márquezově Kronice ohlášené smrti. Vyučuje na VŠUP, kterou v roce 2006 několik měsíců vedl ve funkci rektora. Patří k nejvýraznějším osobnostem české výtvarné scény, věnuje se kresbě, malbě, ilustraci, grafice, vitráži a plastice. Jeho expresivní styl, uhrančivá barevnost děl, osobitý rukopis a nezvyklá optika nazírání světa okouzlily řadu obdivovatelů po celém světě. Jeho největší láskou, kterou probouzí i u svých studentů, je kresba. Pořádá výstavy kreseb Figurama, jichž se účastní studenti výtvarných škol z celé Evropy.


Venkovní sauna - z mailové komunikace - PORADENSKÉ FÓRUM - BAZÉNY - SAUNY - INFRASAUNY - ZASTŘEŠENÍ - KRBY\nVenkovní sauna - z mailové komunikace\nTéma: Venkovní sauna - z mailové komunikace\nVenkovní sauna - z mailové komunikace 02/10/2010 14:02 Karma: 3\n.... Nemáte řez i pro čistě venkovní saunu? Tam bude určitě silnější vata a i další rozdíly oproti sauně vnitřní,že? Jinak předpokládám, že řez bude zhruba takový - venkovní prkna-parotěsná(paropropustná???) folie-izolační vata cca10cm(strop cca 15cm)-hliníková folie-vnitřní palubky. Je má dedukce správná?\nJinak jsem se chtěl informovat, zda dodáváte i montážní sadu venkovních saun. Na stránkách jsem je nikde nenašel, vše mně přijde, že jsou vnitřní sauny. Pokud nějakou máte, pošlete mi na ni odkaz. Stále totiž přemýšlím, zda saunu postavit koplet sám, nebo zakoupit nějakou montážní sadu. Jaká je potřebná stavební připravenost? Je potřeba udělat základovou desku, aby v sauně mohla být dlažba, nebo může být ve venkovní sauně podlaha celodřevěná? Pokud ano, jaké je potřeba použít dřevo?\nRe: Venkovní sauna - z mailové komunikace 02/10/2010 14:02 Karma: 3\nděkujeme za zájem. Bohužel výkresy k venkovní sauně typu zahradního domku se saunou nemáme, ale princip je stále stejný.\nV podstatě jsou Vaše představy správné. Většinou se pořídí zahradní domek cca. 4x4m, 4x3 apod. a do něj vestaví sauna 2x2m. Stěny se zateplí zdvojenou nebo strojenou izolací, strop také většinou na výšku trámů domku. Zatím jsme dávali na stěny pouze hliníkovou folii a to hned za palubky. Paropropustnou folii jsme nedávali, protože tam nehrozí zatékání do vaty.\nNa dřevěnou podlahu co je v domku dáváme hranol 4x4 a mezi něj vatu a na něj podlahové palubovky cca. 2-3 cm s perem a drážkou. (časem se sice trochu rozestoupí, ale na saunu to není až takový problém)\nMožná by šlo použít na podlahu osb desku a na ni nalepit dlažbu. Ale nezkoušeli jsme to. Co se týká betonové desky, tak myslím, že je zbytečná. Pod domek se dává většinou štěrk, ev. jen základové pasy pro položení hranolů.\nSadu pro venkovní sauny nemáme, není po tom taková sháňka. Ale není problém k současným sadám něco přidat, tzn. izolaci, hranoly a přední stěny. Zahradní domek vyhovuje jakýkoliv z obchodního domu nebo z nějakých dřevozávodů.\nPokud máte představu velikosti samotné sauny, pošlete nám rozměry a do jak velkého domku byste měl představu, že by se měla vmontovat. Udělali bychom Vám nabídku na sadu pro montáž vč. slevy za odběr celého balíku.