První skici nového městského SUV ŠKODA KAMIQ\nDesignové skici modelu ŠKODA KAMIQ ukazují robustní tvary a nové designové prvky.\nDvě exkluzivní designové skici poprvé ukazují design nového modelu ŠKODA KAMIQ. Městské SUV svým robustním vzhledem dále rozvíjí úspěšný designový jazyk vozů SUV značky ŠKODA a rozšiřuje jej o nové prvky. Mezi ně patří dělené přední světlomety se světly pro denní svícení nad hlavními světlomety, které jsou ve voze značky ŠKODA použity vůbec poprvé.\nŠiroká a svislá maska chladiče dodává přední části městského SUV ŠKODA KAMIQ robustní a sebevědomý vzhled. Masku vyplňují zdvojená žebra – typický prvek designového jazyka SUV. Kapota motoru navazuje na příď charakteristickou linií, která se také opakuje na všech současných SUV značky. Výrazná linie Tornádo na bocích vůz opticky prodlužuje a dokonale ladí s dynamickou siluetou střechy. Offroadový charakter vozu zvýrazňuje robustní přední spoiler stříbrné barvy. Nejvýraznějším prvkem na přídi vozu jsou nově uspořádané a ve voze značky ŠKODA poprvé použité dělené LED-světlomety, u kterých jsou proužky světel pro denní svícení umístěny nad hlavními světlomety. Kromě toho má KAMIQ, jako první vůz značky ŠKODA, dynamické ukazatele změny směru jízdy vpředu i vzadu. Hodnotný vzhled vozu posiluje krystalická struktura světlometů a světelné LED-zdroje.\nVedoucí oddělení ŠKODA Design, Oliver Stefani, říká: „U našeho nového městského SUV KAMIQ jsme zcela nově uspořádali světlomety. Dělené světlomety se světlem pro denní svícení nad hlavními světlomety, které se ve voze značky ŠKODA objeví poprvé, propůjčují modelu KAMIQ svébytný vzhled a představují další interpretaci úspěšného designového jazyka našich SUV.“\nVyvážené proporce a nadčasový design\nVysoká a masivně působící kapota motoru je důležitou součástí boční linie vozu. Robustní vzhled modelu ŠKODA KAMIQ posiluje zvýšená světlá výška, velká kola a difuzor. Vůz působí dynamickým a sportovním dojmem díky vyváženým proporcím, čistým plochám a modernímu a zároveň nadčasovému designu. Nápadná a jasně vykreslená záď ukazuje novou interpretaci pro značku ŠKODA typického tvaru koncových světel ve tvaru písmene C a krystalické tvary, podobné těm na předních světlometech. Jako první SUV značky ŠKODA v Evropě má nový crossover na pátých dveřích namísto známého loga značky nápis ŠKODA.\nRozhovor s designérem ŠKODA AUTO Anttim Mikaelem Saviem, který vytvořil přiložené skici, najdete na ŠKODA Storyboard.


Odměny a tresty - beseda o výchově dětí - MojeBříško.cz - těhotenství, porod, péče o dítě | MojeBříško.cz – těhotenství, porod, péče o dítě\nOdměny a tresty – beseda o výchově dětí\n19.03.2012 Lenka Štveráčková, Bc. (161)\n28. 3. 2012 Odměny a tresty\nBeseda o výchově dětí s pracovnicí CRSP a spoluautorkou knihy “Dost dobří rodiče”.\nRůst dítěte během těhotenství 3. trimestr 7. měsíc (29. týden těhotenství) Plod rychle roste a přibývá na váze. Kope, může škytat a plakat. Chutí rozlišuje mezi sladkým a kyselým. Pracuje všech pět smyslů. Měří téměř 40 cm a […]\nJak povzbudit miminko, aby při krmení více pilo? Nedonošená miminka jsou někdy během kojení i krmení z lahve unavená a brzy přestanou pít. Po 7 až 10 minutách kojení z jednoho prsu dopřejte dítěti malou hrací přestávku. Poté vyměňte […]\nPyšný macek – říkanka »


Pražák není na Vysočinu připraven, sebekriticky přiznává písničkářka Rychterová - Žďárský deník\nPražák není na Vysočinu připraven, sebekriticky přiznává písničkářka Rychterová\nŽďár nad Sázavou /FOTOGALERIE/ – Písničkářka a moderátorka Jana Rychterová zavítala do Žďáru nad Sázavou, aby připomenula místním dětem kouzlo lidové písničky a navštívila památku UNESCO, kostel svatého Jana Nepomuckého na Zelené hoře.\nPísničkářka Jana Rychterová zavítala do Žďáru nad Sázavou. Nevynechala ani prohlídku Zelené hory. | Foto: Deník / Helena Zelená Křížová\n„Přijela jsem spolu s Michalem Žárou, s nímž obvykle vystupuji, a s Ladou Ševčíkovou, která hrává v pražské komorní filharmonii. Měli jsme ve Žďáře dvoudenní vystoupení pro děti, snažíme se jim v pořadu nazvaném Ta naše písnička přiblížit lidovou hudební tvorbu. Podle reakcí si myslím, že se to dětem líbí stejně jako nám,“ vysvětlila důvod svého příjezdu z Prahy do Žďáru nad Sázavou Jana Rychterová.\n„Ve Žďáře jsou velmi šikovné děti, zapojují se, zpívají a dokonce znají i mnohé hudební pojmy. To je pak pro každého muzikanta krásná práce,“ pochválila nejmenší žďárské obyvatele zpěvačka, která s tímto programem se svými kolegy jezdí po celé České republice.\nNová cyklostezka podejde rušnou silnici. Nabídne i výhled na památku UNESCO\nVysočina pro ni není tak úplně neznámá, koncertovala už ve Třech Studních nebo v Bystřici nad Pernštejnem. „A občas projíždíme Vysočinou i motocyklech. Sice jsme sem nikdy nejeli cíleně, ale pokaždé si cestu tímto překrásným krajem užívám,“ prozradila zpívající motorkářka.\nNově i s kapelou\nV případě návštěvy Žďáru nad Sázavou si nemohla nechat ujít ani prohlídku kostela svatého Jana Nepomuckého na Zelené hoře. „Je to krásné místo s nádhernou atmosférou, i když jsme se právě strefili do doby oprav. Trochu nám bylo líto, že jsme o této památce na místě nenašli moc informací. Dojem nám malinko kazilo i to, že nám byla strašná zima. Připravila jsem se na avizovaných sedmadvacet stupňů, tolik ale ve Žďáře ani zdaleka nebylo. Takže jsem si musela půjčit mikinu a dokoupit teplé prádlo. A stejně mi byla zima. Vysočina je v tomto ohledu trochu zrádná a jenom Pražák není připraven,“ rozesmála se Jana Rychterová.\nZpěvačka tentokrát zavítala na Žďársko s písničkami pro děti. Její hlavní parketou jsou ovšem vlastní skladby pro dospělé. Donedávna hrála a zpívala většinou pouze s kytarou, v poslední době si ale na pomoc zve i kapelu. „Zpívám něco na pomezí šansonu, folku a blues. Hraji s báječnou kapelou ve složení housle Michal Žára, klavír Radim Linhart, bicí Eliška Vostrá a kontrabas Eva Šašinková. Díky našemu novému pianistovi jsou moje skladby už šmrncnuté i jazzem. Jde o mé autorské písničky, jsou většinou ze života. Veselé, smutné, radostné a také humorné. Já mám v písničkách humor ráda, takže když dám nějakou smutnou píseň, musím to honem napravit něčím lehce cynickým, třeba i malinko vražedným, ale skoro vždycky o lásce,“ prozradila zpěvačka.\nNové Město vybojovalo proti lídru tabulky cenný bod\nOvšem ani tvorba pro děti pro ni není žádnou novinkou, kterou by snad zakusila poprvé. Právě pro ně nazpívala dvě ze svých CD a je také moderátorkou rádia Junior. „Je to stanice českého rozhlasu pro děti. Jsme velmi moderní, jsme internetoví a digitální. Bohužel nemáme ty správné vlny, aby nás lidé slyšeli úplně všude, ale s překvapením zjišťuji, že si nás děti našly a poslouchají nás v chytrých mobilech, v televizi i v počítači,“ popsala své rádiové zaměstnání Jana Rychterová.\nPraha, Bystřice nad Pernštejnem, Žďár nad Sázavou, Kraj Vysočina, Česko, Jan Nepomucký, Zielona Góra, UNESCO


Hasiči zasahovali u deseti bouraček. Došlo nejen ke zraněním, ale také k úmrtí – Novinykraje.cz\nHomeKrálovehradecký krajHasiči zasahovali u deseti bouraček. Došlo nejen ke zraněním, ale také k úmrtí\nKRÁLOVÉHRADECKO – Střet osobního auta s cisternou, náraz vozidla do mostku a srážka osobního auta a kamionu, i takové byly zásahy profesionálních a dobrovolných hasičů napříč krajem během včerejšího dne.\nNa Hradecku došlo ke čtyřem dopravním nehodám. V královéhradecké metropoli se v Habrmanově ulici, krátce po půl deváté ráno, se stala bouračka dvou osobních aut. Při nehodě to odnesla také pouliční lampa. Na místo přispěchala také zdravotnická záchranná služba, která po zkontrolování všech osob konstatovala, že naštěstí nedošlo k žádnému zranění. Místní profesionální hasiči z centrální stanice zajistili místo nehody a zlikvidovali uniklé pohonné hmoty. Nezletilé účastníci nehody odměnili hasiči za jejich statečnost hračkou – dráčkem Záchranáčkem.\nK další nehodě došlo opět v Hradci Králové, krátce před jedenáctou hodinou dopoledne, na kruhovém objezdu u ČKD. Zde se srazilo osobní auto s cisternou, nehoda se naštěstí obešla bez zranění. Na místě zasahovali místní profesionální hasiči ze stanice Pražská.\nDalší bouračka se stala kousek o místa předcházející nehody, v blízkosti kruhového objezdu u ČKD. Krátce před jedenáctou hodinou dopolední zde bourala dvě osobní auta. „Jedna osoba byla předána do péče zdravotnické záchranné služby. Na místě zasahovala profesionální jednotka ze stanice Hradec Králové – Pražská,“ říká mluvčí hasičů Martina Götzová.\nKrátce po sedmé hodině večerní došlo mezi obcemi Libníkovice a Jílovice k nehodě osobního auta, které narazilo do stromu a zůstalo stát v příkopě. Na místě zasahovali profesionální hasiči z Hradce Králové z centrální stanice a dobrovolná jednotka z Třebechovic pod Orebem. Hasiči zajistili auto proti vzniku požáru.\nNa Jičínsku došlo k jedné dopravní nehodě a to krátce před půl dvanáctou v noci. Mezi Milovicemi u Hořic a obcí Klenice se srazilo osobní auto s kamionem. Naštěstí při střetu nedošlo k žádnému zranění. Osobní vozidlo skončilo v poli a kamion zůstal stát v křižovatce. Profesionální hasičská jednotka z Hořic zabezpečila místo zásahu, vrátila zpět osobní auto na silnici a předala místo k vyšetřování policistům.\nNa Náchodsku došlo ke třem bouračkám. Profesionální hasiči z Náchoda museli vyrazit, krátce před půl sedmou ranní, k nehodě na silnici č. 567 v Hronově v části Zbečník. Zde narazilo osobní vozidlo do mostku. „Hasiči zajistili místo zásahu, postarali se o likvidaci uniklých provozních kapalin a po odtažení automobilu mimo komunikaci provedli úklid vozovky,“ říká Martina Götzová.\nV Novém Městě nad Metují došlo ke srážce tří osobních aut v ulici 1. máje, krátce po poledni. Při nehodě nebyl naštěstí nikdo zraněn. Zasahující profesionální hasiči z Dobrušky a dobrovolná jednotka Nového Města nad Metují zasypali uniklé pohonné hmoty a postarali se o úklid vozovky.\nPo srážce osobního auta se zvěří, ke které došlo v Polici nad Metují, krátce po třetí hodině odpolední, přispěchali profesionální hasiči z Broumova a dobrovolná jednotka z Police nad Metují. Jednotky se postaraly o úklid silnice.\nNa Trutnovsku došlo ke dvěma dopravním nehodám. V Trutnově zasahovali místní profesionální hasiči u bouračky v části Volany v ulici Valy. Zde, krátce po jedné hodině odpolední, havarovalo osobní vozidlo, které se převrátilo přes střechu a zůstala v něm uvězněna jedna osoba. Jednotka zraněného vyprostila a předala do péče záchranářů. Po zajištění místa nehody a zabezpečení havarovaného automobilu si místo zásahu převzali policisté.\nVe Chvalči v části Petříkovice se, krátce po sedmé hodině večerní střetlo osobní auto s motorkářem. Na místo se okamžitě vydali profesionální hasiči z Trutnova. Řidiči motocyklu byla okamžitě poskytnuta první pomoc, jednotka následně pomáhala záchranářům při provádění resuscitace. Přes veškerou snahu, bohužel motorkář svým zraněním podlehl. Hasiči se po policejním zdokumentování postarali o úklid vozovky.\n22. 5. 2021 Martin Fletcher Královehradecký kraj, KRIMI\nNÁCHODSKO – Krátce po desáté hodině dopolední došlo u obce Nahořany ke střetu vozidla Škoda Octavia za jehož volantem seděla 41leté řidička a motocyklu značky […]\nNÁCHODSKO – Celníci zastavili v uplynulých dnech k běžné kontrole v polském příhraničí černý vůz značky Škoda Fabia z Česka. Pětačtyřicetiletý šofér a jeho o devět let mladší […]


Frank L. Cioffi - Postmodernismus etc. (Rozhovor s Ihabem Hassanem)\nAluze 3/2007 - Rozhovor\nRozhovor s Ihabem Hassanem\nVaše hlavní kritické práce, které se zabývají myšlenkou postmoderny – The Dismemberment of Orpheus, Paracriticisms, The Right Promethean Fire, The Postmodern Turn a také mnoho esejí –, mají obrovský vliv na literární kulturu a teorii. Mohl byste stručně charakterizovat a objasnit tento vliv?\nMěly skutečně „obrovský vliv“? Mám dojem, že jejich vliv je spíše velmi nevyrovnaný. Někteří, jako Charles Jencks, Linda Hutcheonová či Hans Bertens, se o těchto pracích zmíní. Jiní – zvláště neo-marxisté – k nim budou zaujímat velmi rozdílný postoj, magický či apotropaický, jako když chcete odvrátit zlé kouzlo, nebo je prostě tiše ignorují. Samozřejmě existují výjimky, například Bernard Smith, který má kořeny v historickém materialismu a v jehož poslední esej The Last Day of the Post Mode se projevuje pozoruhodná rozvaha a vyzrálost úsudku. Ale tohle všechno je spisovatelům v celé historii celkem známo.\nVymyslel jste termín „postmoderní“ s odkazem na jistý druh literatury, vlastně jste pomohl definovat literární hnutí – nebo za tohle uznání nechcete?\nNe, tento termín jsem nevymyslel. Někteří tvrdí, že jej v sedmdesátých letech 19. století náhodně použil britský malíř John Watkins Chapman. Od té doby, tedy ještě přede mnou, užívali tento termín různými způsoby – s odlišnými významy a různým důrazem – Frederico de Onis, Bernard Smith, Dudley Fitts, Arnold Toynbee, Charles Olson, Irving Howe a Harry Levin. Ale asi jsem tomu termínu skutečně zůstal věrný, a pokusil jsem se tak sám pro sebe objasnit vznikající hnutí.\nCo si myslíte o vztahu mezi romantismem, modernismem a postmodernismem? Na veřejné přednášce v Princetonu jsem před nedávnem žádal Roberta Storra (z Muzea moderního umění), aby definoval „postmodernismus“, a on řekl, že ho význam tohoto termínu vždycky mátl. Domníváte se, že je podobně zmateno mnoho lidí?\nTohle je náhodou téma, kterým se právě zabývám kvůli přednášce, již budu mít v létě na některých univerzitách v Německu a Rakousku. Přednášku jsem nazval Romanticism, Modernism, Postmodernism: Three Isms in Search of a Concept.\nZačněme romantismem: ten se stal stejně napadanou kategorií jako postmodernismus. Modernismus je asi méně zpochybňován, protože už jen množství literatury, která o něm byla napsána, mu uděluje jistou váhu, hodnotu a stabilitu: Můžeme se zmínit o dvou současných, závažných tlustospisech, Modernism‘s History Bernarda Smitha (o malířství) a Modern Times Petera Conrada (o kultuře). Oběma předcházely Early Modernism Christophera Butlera a The First Moderns Williama R. Everdella, a to je právě zločin zločinů.\nJak víte, pro některé kritiky, například pro Harolda Blooma, romantismus nikdy neskončil – jsme jen „opoždění“ romantici, jako on sám. Mně nicméně připadá jasnější to, že projektujeme ironie a nejistoty a neurčitosti postmodernismu zpět na romantismus; znovuvytváříme vlastní obraz romantiků (který je ostatně druhou stranou „úzkosti z vlivu“1 – mám na mysli pohlcení, asimilaci).\nJistá témata, problémy či postavy se objevují v různých podobách od romantismu přes modernismus až k postmodernismu. Například romantická obraznost se stala modernistickým vědomím, a to pak postmodernistickým jazykem – od imaginace k jazyku, jako hlavním metaforám. A romantické „Já“ se stalo modernistickým egem, a to zase postmodernistickým prázdným subjektem, diskurzem samým. Tohle jsou ale z velké části francouzské duchaplnosti: pokuste se říci „Já“, egu, subjektu či ostatně vašemu dítěti, že jejich naléhavé potřeby jsou formou absence, diseminace či odložení.\nAle jste také zmaten, jak řekl Robert Storr, postmodernismem?\nAno a ne. Přijímám nestabilitu tohoto termínu v době reklamy a médií. Přijímám jeho vratký, pohyblivý, konfliktní charakter v čase ideologických válek. A stále víc na něj nedbám, protože mé zájmy se od něj přesunuly k možnostem spirituality, která promlouvá ke všem otázkám postmoderního obratu.\nKdyž tohle říkám, stále si připomínám, že když Charles Jencks mluví o postmoderní architektuře či Fredric Jameson o „kulturní logice pozdního kapitalismu“,2 pak je řeč o něčem reálném, nikoli pouze hyperreálném.\nJednou jsem použil termín indetermanence (indeterminace plus imanence), abych popsal étos, inspiraci či styl postmodernismu. To byl nedostatečný popis, protože v geopolitickém kontextu postmodernismus nezahrnuje pouze indetermanence v západní kultuře, ale také nové vztahy mezi centry a periferiemi, periferiemi a periferiemi, centry a centry, nikde a nikde (utopie?) každého druhu. To je nepředvídatelná a klikatá syntax lokalizace/globalizace.\nAle co samotný modernismus v tomto všem?\nJednou jsem se také pokusil charakterizovat postmodernismus pomocí srovnání s modernismem, protože lidský mozek je chorobně kontrastivní. Bylo to v eseji „Toward a Concept of Postmodernism“, přetištěné jako doslov ke druhému vydání (1982) mé knihy The Dismemberment of Orpheus. Tato esej je často znovu reprodukována, zvláště několik stránek, kde ve dvou svislých sloupcích vyjmenovávám rozdíly mezi modernismem a postmodernismem.\nTato tabulka se stala velmi populární, zvláště u těch, kteří se ji rozhodli kritizovat. Stále všichni ignorují mou explicitní námitku: že „dichotomie, které tato tabulka reprezentuje, zůstávají nejisté, dvojznačné. Protože rozdíly se posouvají, odkládají, hroutí; koncepty v každém jednotlivém sloupci nejsou všechny ekvivalentní; a inverze a výjimky v modernismu i postmodernismu jen kvetou“. Tito kritikové také opomíjejí moje dřívější tvrzení z roku 1971, že modernismus najednou nezanikl, aby mohl začít postmodernismus: v současné době koexistují – ve skutečnosti, říkal jsem,3 postmodernismus leží hluboko v těle modernismu.\nJeden anglický kritik nad tabulkou propadl neopodstatněnému veselí. Avšak svědomitější Linda Hutcheonová ve své knize A Poetics of Postmodernism4 oprávněně poznamenala, že postmodernismus zahrnuje rysy z obou sloupců, že jeho logika je méně založena na opozicích (buď/anebo), a více na inkorporaci (jak/tak). Budiž. Ale taková je logika modernismu, romantismu a mnoha dalších.\nTuto poznámku neadresuji ani tak Lindě Hutcheonové jako spíš hloupému poststrukturalistickému odkazu: podle něj je jak/tak nějakým způsobem hlubší či subtilnější než buď/anebo. Když říkáme jak/tak – můžeme to říci takřka o čemkoli –, patří se, abychom ukázali, jakým způsobem opozice a diference používáme a jakým způsobem jsou popírány či překonávány. Říkat jak/tak o všem je naivní.\nTermín „postmodernismus“ samozřejmě přibral novější či dodatečné významy. Nedávno jsem četl jednu podle mě pregnantní charakteristiku „postmoderního relativismu“. V článku pro New York Times Book Review podává Jim Holt tuto definici: [Postmoderní relativismus je] „[p]ředstava, že fyzická realita není nic než sociální konstrukt a že věda navzdory svým nárokům na pravdu je pouze jiným ‚narativem‘, který kóduje dominantní ideologii kultury, jež ji produkuje“.5 Zdá se mi, že takový názor (nebo jeho různé varianty) posloucháme celou dobu, často z úst relativně důležitých lidí, dokonce tak často, že se jím zabývá i papežská cenzura.6 Jak může nějaký rozumný člověk opravdu věřit v tento „postmoderní relativismus“? Co myslíte, že za tím je?\nSoudní lidé, stejně jako ne-úplně-soudní, mají přání; „vůle věřit“, jak to nazval William James,7 je stejně silná jako „vůle k moci“ – ve skutečnosti jsou příbuzné, ne-li totožné. Vůle k obnovení pochází z utrpení, nedostatku, nutné potřeby, hluboké zášti. Pokud je pravda mrtvá, pak je vše dovoleno – teoreticky. A je-li vše arbitrární, nahodilé a relativní, pak závazné není nic: realita je to, co jsem si zvolil, že realitou bude. To je docela „osvobozující“ – dokud se jednoho dne neprobudím s rakovinou nebo nebudu ležet na smrtelné posteli nebo neztratím svou manželku nebo nezjistím, že už nikdy nebudu běhat tak rychle či skákat tak vysoko jako … zkrátka, dokud nepřestanu být dítětem, americkým dítětem.\nŘekněte lidem, kteří přežili Hirošimu a Nagasaki, že věda je jen jiný „narativ“. Člověk (dle všeho Einstein) napíše na tabuli e=m.c2 a dvě města vzplanou jako vích. Narativ?\nAno, relativismus nabízí iluzi nevinnosti a svobody. A všiml jste si, že relativismu se většinou dovolává někdo, komu dojdou argumenty?\nJak si myslíte, že se „relativismus“ spřáhl s „postmodernou“? Domníváte se, že je zde nějaká logická spojitost mezi druhy umění, které jste označil jako postmoderní, a radikálně relativistickou pozicí?\nHra, parodie, pastiš, pluralismus – základy postmoderního stylu či senzibility – inklinují k relativismu, stejně jako otevřenost a neurčitost. Nefundacionální a pragmatické filozofie také inklinují k relativismu. A hybridní, heterogenní, konfliktní společnosti inklinují k relativismu také. Všechny tři jsou součástí „postmoderní situace“. Ale, všimněte si, prosím, že říkám „inklinují k“: pochybuji, že „radikální relativismus“ může být potvrzen v praxi.\nJak byste charakterizoval literární kritiku a teorii posledních zhruba padesáti let?\nTo je téma na knihu, vlastně na celou knihovnu, napsanou a spálenou. Nicméně mi dovolte, abych vám přečetl mírně satirickou, ale asi relevantní pasáž z článku „Queries for Postcolonial Studies“ (což je téma, jemuž se většinou vyhýbám), který jsem nedávno publikoval:\nHluboko v nevědomí akademických společenských věd se skrývá příběh, který zní nějak takhle: „Kdysi v temných časech existoval na americkém jihu kmen kritiků, nevhodně pojmenovaný Nová kritika. Tito kritikové věnovali nesmírnou pozornost formám literárních děl a zvláštním prostředkům, jako jsou ironie a paradox. Nepřiměřeně dlouho ovládali čtenářskou scénu. Ale když konečně přišla šedesátá léta, byla – díkybohu – odhalena jejich literární exkluzivita a politický konzervatismus. Vzduch se pročistil a odvážní mladí kritici začali hledat inspiraci v kontinentální Evropě: v existencialismu a fenomenologii, ve filozofii vědomí a recepční teorii, v transcendentální filozofii, ve strukturalismu. Tito kritici směřovali správným směrem, museli však počkat na příchod poststrukturalismu, aby objevili všechny možnosti svého dekonstruktivního umění. Dekonstrukce se bohužel brzy stala nudnou, prázdnou, nezúčastněnou. Na pomoc přišla feministická, etnická, postkoloniální a kulturní studia, osvobodila dekonstrukci od její vlastní sterility a obohatila vlastní socio-politickou agendu – ano, to je to slovo – všemi druhy subtilních demystifikací a demytizací. Můžeme s jistotou říci, že se současnou převahou kulturních studií v nejrůznějších formách dosáhla kritika svého vrcholu. Zbývá udržet naše území proti rozličným humanitním vědcům, kontra-revolucionářům, reakcionářům a proto-fašistům, kteří se stále plíží po chodbách vysokých škol.“\nParodie, křičíte, karikatura! Karikatury mají znepokojujicí zvyk vznikat na vysokých školách, zvláště těch amerických. Ale nechme to být: v éře kulturních válek formuje kritiku sebe-blahopřejný mýtus pokroku. Pokrok? Kultura je vrásčitý palimpsest a šíp historie se pohybuje jako vlaštovka, ne-li jako bumerang. Jak tvrdil Thomas Kuhn, přírodní vědy a společenské vědy se vyvíjejí s odlišnými logikami. Na renomovaných přírodovědeckých pracovištích nenajdete žádné stoupence Ptolemaia či Nostradama; nicméně na renomovaných společenskovědních pracovištích existují stoupenci Platóna, Aristotela, Tomáše Akvinského, Kanta, Hegela, Marxe, Nietzscheho, Freuda, Heideggera, Lacana, Foucaulta …. Tím není řečeno, že paradigmata přírodních věd jsou „lepší“; tím se pouze říká, že odpovídají různým kritériím potvrzení a vyvrácení. Paradigmata společenských věd – Kuhn by řekl „škol“ – podléhají módním trendům, ale – pravda – také skutečným potřebám sociálních změn. A to je obdivuhodné, ačkoli to neukazuje na žádný epistemologický pokrok. Názory jistých vlivných kritiků nijak nepotvrzuje logika neúprosného vzestupu v našich představách o lidské realitě.8\nZdá se mi, že pro nováčky, ne-odborníky – nebo dokonce i pro odborníky – je stále těžší současné literární kritice porozumět. Slovník, žargon, syntax, a dokonce i organizace, to vše působí tak odpudivě, jako by to mělo přímo za cíl zabránit porozumění, vyloučit valnou část potenciálního publika. Mnozí kritici tvrdí, že komplexní, složité myšlenky vyžadují komplexní, složitý výraz. Vaše dílo se nicméně zdá tomuto tvrzení odporovat, neboť je komplexní, a přesto jasné; je přístupné, pragmatické, zakotvené ve skutečném světě, zdá se, že je adresováno vzdělanému čtenáři, s nímž chcete skutečně navázat kontakt. Jak se díváte na odborné psaní obecně, například na to, které se objevuje v tomto časopise či jinde? Nemáte pocit, že se snad „esej“ hodí pro zprostředkování myšlenek víc než odborný článek? A které kritiky dnešní doby (tj. zhruba poslední čtvrtiny století) považujete za nejvýznamnější?\nJak víte, jsem zarputilým odpůrcem žargonu, který se maskuje jako složitá myšlenka. Jsem zarputilým odpůrcem špatných textů. To není jednoduše estetický soud; je stejně tak etický a sociální. Ve skutečnosti se jedná o duchovní soud, protože – s jistými výjimkami, k nimž patří Kierkegaardovy prózy (pokud to vůbec jsou prózy) –, dobré psaní v sobě podle mě spojuje veselost, sebezapření a duchovní průzračnost.\nJiž mnoho bylo řečeno o běžném čtenáři, veřejné kritice, temné (a nevlastenecké) akademii. Dovolte, abych řekl, že mám za to, že jisté způsoby psaní v americkém vysokém školství se ocitly ve slepé uličce. Nejde o ojedinělý pocit a povzbuzení nacházím v dobrých, fungujících textech, s nimiž se setkávám například v MLA‘s Profession 1998 nebo i v tak rozdílných periodikách, jako jsou Philosophy and Literature, Salmagundi, Georgia Review. Povzbuzující je pro mě Bad Writing Contest, sponzorovaný Denisem Duttonem a Patrickem Henrym, redaktory Philosophy and Literature, kde jsou každý rok oceňovány nejodpornější a nejsměšnější odborné texty. Netěší mě však, když mi nějaký doktorand řekne, že špatný text je „vlastně politicky korektní“.\nVychutnávám si většinu esejí od básníků tak rozdílných jako Seamus Heaney a Annie Dillardová, a dokonce i v překladech si užívám prózy Zbigniewa Herberta, Octavia Paze, Itala Calvina a mnoha dalších. Z žijících kritiků mám rád, bez ladu a skladu, texty Denise Donoghuea, Susan Sontagové, Franka Kermodea, Rogera Shattucka, Roberta Hughese, Helen Vendelerové, Williama Gasse, raného George Steinera – jsem pluralitní, eklektický, jak vidíte. Ale to je možná tím, že mám tyto kritiky rád jako intelektuální osobnosti – víte, to je víc než ideologie. Harolda Blooma, vskutku jedinečného člověka, si opravdu vážím a cením si hodnot, které vyznává. Jeho texty mě však bohužel občas překvapí svou eliptičností, narcisistickou zatížeností. Ale to pouze v některých pracích, na některých stránkách.\nCo by tedy měla literární kritika dělat? Proč jsou společenské vědy podle vás v takovém nepořádku? Existuje něco, co můžeme udělat, abychom je zachránili?\nJsem téhož názoru jako T. S. Eliot: jediná odborná kvalifikace kritika je být velmi inteligentní. No, vlastně souhlasím jen částečně, protože velcí kritici, od Aristotela, přes dr. Johnsona k Eliotovi samému až do dnešní doby byli víc než jen „velmi inteligentní“: byli také moudří. Tohle měl možná Eliot na mysli, možná ne. Podle mě je moudrost, nikoli inteligence či ideologie, vším.\nProč jsou společenské vědy v nepořádku? Jsou skutečně v nepořádku? Nebo jsou jednoduše sporné a zbídačené? A proč bychom je měli „zachraňovat“, a jak, a pro koho?\nJe to jako Emersonova past: svět si bude razit cestu k vašemu prahu, pokud budete vlastnit něco, co skutečně potřebuje. Nabízejí společenské vědy v dnešní době něco (kromě odborného slangu a zbožné úcty), co naši krajané – začněme s nimi – skutečně potřebují? Jak jsem řekl, společenské vědy usilují o společenskou změnu tím, že ji samou objasní. Ale to ještě není vše; existují jiné, možná hlubší, potřeby.\nNemám televizi, nemohu však žít bez jistých druhů knih. Jsem proto podivín? To je lichotivá představa. Ale ne, je to autentická a sdílená potřeba. Dokážeme-li o této potřebě vydat svědectví důvtipem, procítěně, pravdivě a velkoryse, dokážeme-li o ní vydat svědectví radostně, nikoli se záští, radostně a také s pocitem zranitelnosti, pak může zvítězit síla solidarity. Domnívám se, že toto je naše „spodní hranice“: vydat v nejplnější míře svědectví o význačných projevech, a řekněme prostě úspěších, lidskosti.\nVyhnul jste se otázce nebo mi něco uniká? Jak můžeme „být moudří“ nebo alespoň „velmi inteligentní“? Pokoušíme se vykládat literární texty? Odhalujeme společenské mechanismy? Jsme...\n„My“ není singulární zájmeno: existuje mnoho druhů humanitních vědců, někteří inteligentní a jiní méně, někteří moudří a jiní pošetilí. Je zde také mnoho odůvodněných povinností, které humanitní vědci vykonávají, od vyučování kompozice až po funkci děkana, od vysvětlování slov k propagování myšlenek, od psaní biografií, editování textů, formulování teorií, výzkumu kultur k … sám můžete uvést další.\nTo, čeho jsem se před chvíli dovolával, byl ideál – bezpochyby jeden z mnoha ideálů – kritika, přírodovědce, učitele, humanitního vědce či jednoduše spisovatele, a tento ideál vydává svědectví o něčem naprosto ústředním, velmi závažném, ale také zastřeném, záhadného v lidské situaci. O něčem, bez čeho mnoho čtenářů nemůže žít. Nedá se to definovat, přestože pro mnoho z nás to dodává energii společenským vědám.\nExistuje nějaká oblast, ve které byste chtěl revidovat to, co jste předtím napsal? Pokud ano, co by to bylo? Napsal jste, že vaší první knize Radical Innocence se ze všech vašich prací dostalo nejširšího přijetí. Přejete si, aby byly vaše práce více „přijímány“? Nebo dáváte přednost postoji, který jste podle všeho zaujal? A co považujete za svůj největší odborný úspěch a proč?\nTo je příliš mnoho složitých otázek. Složitých proto, že se obracejí k ješitnosti maskované jako žal či lítost, v nejlepším případě jako sebekritika – což je iluze, že když jsme zestárli, známe lépe. Legrační je, že se skutečně domnívám, že některé věci známe lépe, že „vadneme k pravdě“, jak děsivě říká Yeats,9 – vyprazdňujeme se ze sobeckého zájmu o sebe samé.\nNebo je to možná spíše tak, jak Kafka naznačuje v povídce V kárném táboře – než zemřeme, pochopíme povahu svých chyb?\nNejsem si jistý, jestli tohle je způsob, kterým bych interpretoval Kafkovo dílo jako celek. Poznání, že jsme konečně pochopili povahu svých chyb, může být samo iluzí. Myslím, a myslím, že Kafka si myslel, že naším skutečným domovem je mračno nevědění.\nAle podívejme se, jak můžu odpovědět na vaše zbývající otázky. Myslím, že jsem sám sebe geograficky i profesionálně odsunul na okraj – od přírody jsem samotář. Mé nezávislé postavení (nazvěme to takto) bylo paradoxně přijatelnější v Evropě než v Americe. Proč paradoxně? Protože Amerika, ta stará „ze srdce jdoucí ochota pomáhat“, jak napsal Scott Fitzegerald,10 byla nanejvýš velkorysá, nanejvýš přívětivá v každém jiném ohledu. Cítím to velmi silně jako jednotlivec, jako emigrant: nepovažuji sám sebe za přistěhovalého Američana.\nAle ve svých projevech jsem od Radical Innocence opatrnější. Za prvé, obhajoval jsem postmodernismus, když byl ještě mladý, ještě neznámý. Pak přišla má parakritika, se svým narušením kritického psaní. Dále můj vzdor vůči GRIMu (the Great Rumbling Ideological Machine – Velkému rachotícímu ideologickému stroji), jak jsem to nazval, molochu intelektuálního konformismu. A po celou dobu zde bylo to, co někteří lidé vnímali jako obskurní sklon k mysticismu, ačkoli nejsem, a ani jsem nikdy nebyl, mystikem – pouze, stejně všichni ostatní, poutníkem ve vesmíru, a tedy zvědavým agnostikem. Občas jsem byl samozřejmě intelektuálně bezohledný, nedůtklivý, provokativní a provokace ve svárlivém věku, jak víte, mohou vypučet ze země jako dračí zuby, plně vyzbrojené. Nejsem však lítostivé stvoření: přijímám věci, jaké jsou.\nMůj „největší odborný úspěch“? Někdo by mohl říci, že kritika poválečné americké prózy; někdo by mohl říci, že rané práce o postmodernismu; nicméně jiní mají rádi práci o cestopisech; a zase jiní dávají přednost autobiografiím, třeba Out of Egypt či Between the Eagle and the Sun. Nezodpovím tuto otázku o „mém úspěchu“ sám pro případ, aby vám snad odpověď nepřipadala příliš nihilistická.\nMimochodem, existuje pozitivní, takřka zbožný či kenotický druh nihilismu, který se mi stále více zamlouvá – snad o tom budeme moci promluvit později.\nMnoho dnešních vysokoškolských pracovníků bylo v šedesátých letech (svým způsobem) radikály a přijímali marxistické a neo-marxistické teorie. Avšak vy jste se tomuto celkovému politickému trendu bránil. Co myslíte, že je na marxistické teorii tak lákavé kromě toho, že pomáhá poskytovat „závaznou rétoriku zabalené čestnosti (abych použil vaše vlastní slova)? Je to, co nazýváte GRIM, příliš ideologické? Myslíte si, že levicový postoj pomáhá vysokoškolským pracovníkům v tom, aby mohli mít pocit, že jsou stále „aktivisty“?\nZa prvé, odlišujme marxismus a levici. (Přesvědčivě o tom psal, kromě mnoha dalších, Isaiah Berlin.) Dále si všimněme, jak se za posledních osmdesát let změnil charakter západního marxismu. Poté připusťme, že teoretický marxismus – a on nebyl nikdy nic jiného než teoretický – uspěl tím, že se stal přechodným Označujícím odporu, nesvázaným Znakem změny, třepotajícím se Praporem nespokojenosti – stejně jako v některých částech světa dnes islám – a bez gulagů. Jeden marocký intelektuál mi v Casablance kdysi řekl: „Obrátil jsem se na islám, protože to druhé (rozuměj marxismus) zklamalo.“\nMně samotnému připadá marxismus, vnitřně stejně jako racionálně, odporný – z etických, estetických, politických, psychologických i jednoduše pragmatických důvodů. Vždycky mi takový připadal – možná je to zase ten samotář ve mně – a stejně tak nechutné mi připadají všechny formy fašismu, totalitarismu, autoritářství a fundamentalismu. Také stále více nedůvěřuji abstrakcím, zvláště krvavým abstrakcím (abych nepřesně citoval Wallace Stevense):11 abstrakcím, které žádají lidskou krev, jež by podporovala vyšší cíle. Ne!\nNicméně pružná levice, zcela obeznámená s etickými, estetickými a duchovních potřebami lidských bytostí, může ve skutečnosti posílit nejen vysoké školství, nýbrž také společnost. Ale v jakém smyslu to bude „levice“? Ve smyslu pokrokovosti? Pokud ano, bude to vyžadovat neustálou úpravu směru, protože žádná strana nemá monopol na pokrok, jak dějiny dostatečně ukázaly.\nCo byste doporučil studentovi, který chce jít studovat společenské vědy? Máte pocit, že univerzitní systém je něco, co může lidem hledajícím kariéru mnoho nabídnout?\nŽádám uchazeče o doktorské studium, aby se zamysleli nad tím, kde jsou hranice jejich oddanosti vůči vysokoškolské profesi. Víc udělat nemůžu. Pokud vstoupí do oboru a budou mu silně oddáni, dokážou ovlivňovat jeho vývoj lépe než já.\nCo mě znepokojuje, je tendence – zvláště v Americe, od Charlieho Wilsona k Billu Gatesovi – nakládat se společenskovědními institucemi jednoduše jako s variantami obchodního modelu. Nemocnice, církev, armáda, rodina, výzkumná laboratoř a, ano, univerzita – toto všechno není jednoduše obchod, přestože všechny mohou reagovat na „neviditelnou ruku“.\nCítíte, že výuka má etickou naléhavost? Napsal jste, že vyučování na univerzitě zplodilo a formovalo vaši práci.\nVýuka je a vždycky byla nevyhnutelně etická, až k Sokratovi. Ale je také estetická, politická, erotická, duchovní… Jako hlavní lidská aktivita vyžaduje naši plnou schopnost, studentů stejně jako učitelů, být plně lidskými. Dílčí výuka, v obou smyslech slova „dílčí“, snižuje všechny zúčastněné. Ale dobrá výuka musí být trochu perverzní.\nV jakém smyslu „perverzní“?\nMám na mysli neočekávaná, nezáměrná, neinstitucializovaná. Být studenty a sám sebou překvapen. Být dotčen „dadakticismem“, jak jsem to jednou nazval.\nMyslíte si, že bychom měli učit dle osnov založených na „velkých knihách“? Máte pocit, že feministické námitky vůči kánonu jsou oprávněné?\nAno, skutečně bychom měli, děláme to, budeme učit velké knihy (žádné uvozovky zde nejsou potřeba). Ano, námitky mnohých feministek vůči kánonu jsou někdy oprávněné. Nikoli, kánon, citlivý kánon – a Frank Kermode ukázal, že takový byl vždycky – by neměl být zrušen, nemůže být zrušen, protože „abolicionisté“ nejčastěji volají po ustanovení svého kánonu, ať už to tak nazývají, či nikoli.\nMáte pocit, že jsme staromódní, když vyučujeme relativně málo čtené knihy? Nebo máte pocit, že jejich trvanlivost naznačuje jejich význam? Obvykle nevyučujete „populární kulturu“ – nebo o ní příliš nepíšete; většina vaší práce se týká toho, co můžeme nazvat „vysokou kulturou“. Máte nějaký zvláštní důvod dávat přednost „vysoké kultuře“? Můžeme narýsovat jasnou čáru mezi kvalitním a populárním uměním, jak to nedávno učinili Norman Mailer a John Updike v recenzích na knihu Muž na vrcholu12 Toma Wolfa?\nMám zvláštní důvod dávat přednost tomu, co mě posouvá, co mě nutí, co mě překvapí, co mě poučuje a znepokojuje, co rozšiřuje obzory mé vnímavosti stejně jako mého chápání. Ale máte pravdu: nevyučuji či nepíšu příliš o populární kultuře, s výjimkou případů, kdy ovlivňuje literaturu, která ovlivňuje mě. To zahrnuje jistá díla vědecko-populární a sci-fi.\nCo se týče Mailerova a Updikova názoru na Wolfovu knihu, rozhodně s nimi souhlasím, obzvláště s Mailerem, jehož recenze se mi zdá geniální, velkorysá, prostá nevraživosti. Ale pokud naše senzitivita příliš zploští, otupí či snad zhrubne, takže nedokážeme rozdíly skutečně cítit – jakkoli prozatímní, jakkoli diskutabilní, jakkoli konkrétní, jsou to pořád rozdíly –, potom jsme ztratili část svých myslí, část své duše. Není to „jasná čára“, co Mailer a Updike a zbytek z nás chceme narýsovat: je to jednoduše živoucí čára. Je „staromódní“ cítit v kostech rozdíl mezi tím, co je snadné a co je obtížné, co je falešné a co je skutečné, co utišuje a co nás vyzývá k plnějšímu životu? Říkám tohle všechno, a přesto si Toma Wolfa vysoce cením, stejně jako Mailer ve své recenzi; Muž na vrcholu je hraniční, ožehavý případ.\nMožná se ptám na to, co soudíte o změnách, které digitální, hybridní, hyper-reálná, konzumentská, médii řízená společnost provede.\nTo je otázka příliš závažná, než abych se do ní na tomto místě pouštěl – a návraty nejsou ještě v kurzu. Přesto mi dovolte říci toto: jsem překvapen, že v dnešní době neexistuje větší rozdíl mezi hodnotami mých studentů a mými vlastními hodnotami, než byl před čtyřiceti lety. Uvědomil jste si, že naše doba by mohla být jednou z nejvíce se „měnících“ dob v historii? Odporuji si (o intenzivních změnách)? Myslím, že ne: chtě nechtě, všichni se měníme společně, někdo více, někdo méně; pro některé se rozdíl zvětšuje, pro některé zůstává stejný nebo se dokonce zmenšuje.\nVíte, nevěřím, že jsme „kulturně konstruováni“, leda v povrchním, tautologickém smyslu – ale potom je život přísných ideologů sám tautologický.\nAle kultura určitě takřka v každém z nás zanechala něco z téže usazeniny? Nebo máte pocit, že „výběrové vystavování se“ této kultuře stejně jako individuální rozdíly (například ty, které pramení z genetiky a výchovy) činí každé individuální vědomí natolik odlišným, natolik jedinečným, že metafora „kulturní konstrukce“ (či v mém umírněnějším návrhu „kulturní usazeniny“) prostě nivelizuje velké množství rozdílů?\nJedním slovem, ano. „Kulturní usazenina“ je v pořádku, jsem však ohromen nesmírnými rozdíly uvnitř třídy, rasy, pohlaví, dokonce i rodiny. Jsme do neurčité míry „konstruováni“, ale také zpětně konstruujeme. Náhoda a biologie, sebe-tvoření a sociální vlivy, vše hraje svou úlohu. Přísní „konstruktivisté“, kteří inklinují k determinismu, mohou jedním dechem obviňovat ostatní a sami sebe ospravedlňovat. Má to zjevně velkou přitažlivost, terapeutickou a teologickou přitažlivost.\nDovolte mi Gedankenexperiment: předpokládejme, že žijeme v kultuře, kde jakýkoli literárně-kritický akt, mluvený či psaný, je tabu – asi tak jako mluvit na veřejnosti o svých sexuálních preferencích a zkušenostech. Jak by taková kultura vypadala? Objevil by se nějaký druh kritického undergroundu? Byla by kultura omezena absencí veřejně-kritického hlasu?\nTento Gedankenexperiment si zaslouží ještě jiný. Výsledkem by bylo to, čemu říkám andělská kritika, andělské čtení textů: naprosto mlčenlivá identifikace s textem. Nebo, chcete-li, [Pierre] menardovská kritika: přepisování textu stejnými slovy. Bylo by to asi lepší než třída, která začíná každou diskuzi větou „Takže co je špatného na této knize?“\nČetl jste v poslední době něco dobrého? Něco, co by vás zarazilo, překvapilo? Můžete doporučit nějaké současné romanopisce, básníky či dramatiky – v jakémkoli jazyce –, kteří se výmluvně a elegantně vyjadřují k naší současné situaci?\nV poslední době jsem četl Australany. Samozřejmě Poušť Johanna Vosse13 Patricka Whita je úchvatná, vskutku udivující výkon. Ale znamenité jsou také práce Davida Maloufa – doufám, že brzy dostane Nobelovku – a Thomase Keneallyho. A právě vydaný Eucalyptus Murrayho Baila je dechberoucí svou nepřímostí.\nZpět k americké beletrii, velké knihy jako je Pynchonův Mason & Dixon a DeLillovo Podsvětí14 mi imponují, zvláště pak ta druhá, ne vždy mě však někam posunou. V menší míře bych mohl totéž tvrdit o obsedantním a úchvatném díle Paula Austera. Nicméně kdybych měl rozhodnout o tom, kdo má být po Toni Morrisonové dalším americkým držitelem Nobelovy ceny, dal bych svůj hlas – pokud bych nějaký měl – Donu DeLillovi.\nKoho doporučit po naši dobu? Co třeba ježka a lišku:15 Nietzscheho a Shakespeara? Nebo Becketta a Montaignea? Nebo Kafku a zen?\nJe zvláštní, že jste zmínil DeLilla. Právě pracuji na rozsáhlé práci o jeho díle. Co na jeho románech považujete za zajímavé?\nStručně řečeno, inteligenci, imaginaci, celistvost, sociální náhled, metafyzickou rozmrzelost a zároveň jazyk, jazyk, jazyk…\nPřesunul jste svůj zájem ke spiritualitě (ale ještě ne k náboženství). Mohl byste stručně pohovořit o vztahu estetiky a spirituality? Jak je tato spiritualita spojena s americkou kulturou a americkém životem?\nZadržte, kdybych zodpověděl jedinou z vašich velkých otázek, a zodpověděl ji patřičným způsobem alespoň z poloviny, oběma by se nám dnes v noci spalo dobře.\nLidé – je to tím neposlušným velkým mozkem – jsou tvorové mnoha tváří. Nelze je zredukovat na materiální či politické podmínky, jak na to v dnešní době důrazně poukazuje standardní model v kulturních studiích. Nelze je zredukovat na duši, krásu, pravdu, jazyk či… Nelze je zredukovat, tečka – pokud jsou mrtví, dosti rychle se přemění na prach.\nŽádná kultura se nikdy nevyvíjela bez určitého smyslu pro spiritualitu. Ani ta naše. To ale neznamená, že můžeme definovat spiritualitu, sakrálno či nadpřirozeno tak, jako definujeme kruh či čtverec. Spiritualita se rozprostírá na širokém pásu noetických zkušeností, od běžných intuicí k mystickým odhalením, od estetického poznání k pocítění posvátného, od inspirace ve vědě a umění k náznakům nesmrtelnosti a tak dále. Emerson se domníval, že duše má „strašnou sílu měnit sebe sama, adaptovat se na cokoli, co děláme“.16 William James to věděl, stejně jako mnoho dalších, od Platóna k Heideggerovi, od Longina k Georgi Steinerovi.17\nSnažím se objevovat, či spíše znovuobjevovat vztahy mezi duchovní inspirací lidských bytostí a našimi každodenními životy v kultuře ironie, kýče, nedůvěry. Obzvláště mě zajímá poznávání spojitosti mezi duší, nihilismem a jazykem. Mám na mysli nihilismus jako předposlední formu upřímnosti či jasnozřivosti, jak se s ní můžeme setkat u Nietzscheho, Cage či Becketta – myslím, že jsou to příklady až hrubě rozporné.\nKafka řekl, že jsme nihilistické myšlenky, které napadají Boží hlavu.18 Podívejme se na to ještě jinak, lidské vědomí vkládá zásadní pochybnost do každého stvoření. A pak co? To je základní východisko mé nové eseje „The Expense of Spirit in Postmodern Times: Between Nihilism and Belief“. Naznačuje „choroba těžkého podezření“ (to je Nietzsche)19 obrodu?\nA ano, samozřejmě tuto duchovní inspirace mají v sobě Američané hluboce zakořeněnou, ať už jde o amerického indiána či puritánského starousedlíka, Hudsonskou malířskou školu či transcendentalismus, fundamentalistická náboženství či hnutí New Age. To různými způsoby podněcuje některé naše nejlepší žijící spisovatele: Saula Bellowa, Normana Mailera, Johna Updikea, Toni Morrisonovou, Johna Ashberyho… ten seznam je dlouhý. Jak to pak mohu přehlížet?\nV eseji v Georgia Review také naznačujete, že i kdyby lidé byli hmotně zabezpečení a uspokojení, stále by existovalo mnoho problémů. „[M]ůže být světové zlo zmenšeno pouze materiálními prostředky? Bude společná lidská bída odstraněna nebo zřetelně omezena pouze tím, že se postaráme o individuální hmotné potřeby?“ Jakou „bídu“ jste měl na mysli a skutečně se domníváte, že bude tak špatná jako hmotné strádání?\nMěl jsem na mysli bídu Kaina a Joba, Oidipa a Agamemnona, Antigony a Medey, Kasandry a Ahasvera, Jaga a Edmunda, Hamleta a Leara a, ano, Kalibana mezi jinými. Bídu Miltonova satana, který křičí: „[S]ám já peklo jsem!“20 Bídu nejtemperamentnějších a nejrozmanitějších románových postav, od Dona Quijota ke kapitánu Achabovi, od Anny Kareniny k Emě Bovaryové, od Ivana Karamazova k doktoru Živagovi, od Blooma k Molloyovi – jsem si jistý, že máte pravdu: oni všichni trpí. Bída bohů a nesmrtelných také.\nNeznám počet lidských utrpení a nevím, zda je větší bolest bezdomovce, hladovějícího člověka nebo bolest duchovně raněné ženy. Ale vím, že jsou obě nesnesitelná a že zmírnění jednoho nemusí nutně zmírnit ty druhé.\nTato představa by neměla vést k prvotnímu hříchu, kvietismu, fatalismu či dokonce – bezesporu obdivuhodnému – stoicismu. Jestli to vůbec k něčemu povede, bude to rozhodně neiluzivní poznání reality, ať už si to přejeme, či nikoli – společně s nezmenšeným odhodláním jednat bez útěšných fikcí. To vše je v Bhagavadgítě.\nNaší druhou nevinností je možná lhostejnost, jedna konkrétní část lhostejnosti, lhostejnost k sobě samému.\nČím se právě zabýváte?\nPokouším se napsat krátkou knihu o všem, bez poznámek pod čarou. Můžeme to nazvat kvazi-poetickou, osobní meditací o životě, smrti, duši naší doby – a podobných věcech. Klíčový výraz je „pokouším se napsat“. Protože banalita je věrnou společnicí, takřka přirozeností samou, v tomto nepřirozeném podniku.\nPřeložil Vít Gvoždiak.\nPřeloženo z anglického originálu Postmodernism etc.: An Interview with Ahab Hassan dostupném na http://www.ihabhassan.com/cioffi_interview_ihab_hassan.htm.\nIhab Hassan (1925) je egyptský literární teoretik. V roce 1946 emigroval do USA, kde nyní působí jako profesor anglické a srovnávací literatury na Wisconsinské univerzitě v Milwaukee. K jeho hlavním publikacím patří Radical Innocence: The Contemporary American Novel (1961), The Dismemberment of Orpheus: Toward a Postmodern Literature (1971) a The Postmodern Turn: Essays in Postmodern Theory and Culture (1987).\n1 Odkaz na knihu Harolda Blooma The Anxiety of Influence: A Theory of Poetry (1973). – Pozn. překl.\n2 Odkaz na Jamesonovu knihu Postmodernism or The Cultural Logic of Late Capitalism (1991). – Pozn. překl.\n3 Ihab Hassan, „POSTmodernISM: A Paracritical Bibliography“, New Literary History 3, 1971–1972, s. 5–30.\n4 Kniha se celým názvem jmenuje A Poetics of Postmodernism: History, Theory, Fiction (1988). – Pozn. překl.\n5 Jim Holt, „Is Paris Kidding?“, New York Times Book Review 15, 1998, s. 8.\n6 Pravděpodobně jde o narážku na Kongregaci pro nauku víry, respektive na období, kdy byl prefektem (1981–2005) Joseph Ratzinger, současný papež Benedikt XVI., který radikálně odmítal liberalismus, feminismus a marxismus. Známé jsou především jeho zásahy proti liberálním teologům v Jižní Americe. – Pozn. překl.\n7 „The Will to Believe“ je Jamesova přednáška, tiskem vyšla v roce 1896, resp. v roce 1897 v The Will to Believe, and Other Essays in Popular Philosophy. – Pozn. překl.\n8 Ihab Hassan, „Queries for Postcolonial Studies“, Philosophy and Literature 22, 1998, s. 329-330.\n9 Jde o báseň Williama Butlera Yeatse „The Coming of Wisdom in Time“ ze sbírky The Green Helmet and Other Poems, 1910 (česky: William Butler Yeats, Slova snad pro hudbu, přel. Jiří Valja, Praha, Státní nakladatelství krásné literatury a umění 1961, s. 50.). – Pozn. překl\n10 Jedná se o poslední větu Fitzgeraldovy povídky The Swimmers (česky: „Plavci“, in: Takový pěkný pár, přel. Lubomír Dorůžka, Praha, Odeon 1986, s. 263–283). – Pozn. překl.\n11 Pravděpodobně jde o Stevensovy Notes Toward a Supreme Fiction (1942) – konkrétně o pasáž s názvem It must be abstract: „An abstraction blooded, as a man by thought.“ – Pozn. překl.\n12 Česky: Tom Wolfe, Muž na vrcholu, přel. Václav Viták, Praha, BB art 2000. – Pozn. překl.\n13 Česky: Patrick White, Poušť Johanna Vosse, přel. Antonín Přidal, Praha, Svoboda 1980. – Pozn. překl.\n14 Česky: Don DeLillo, Podsvětí, přel. Lucie Mikulášková, Praha, BB art 2002. – Pozn. překl.\n15 Narážka na esej Isaiaha Berlina The Hedgehog and the Fox (1953), kde si Berlin vypůjčil jeden fragment Archilocha (z Paru): „Zná liška mnoho, ježek jedno, velké však!“ [Radislav Hošek (ed.), Nejstarší řecká lyrika, Praha, Svoboda 1981, s. 53.]. – Pozn. překl.\n16 Jedná se o Emersonův deníkový záznam z 31. října 1829. – Pozn. překl.\n17 Viz George Steiner, Real Presences, Chicago, University of Chicago Press 1989.\n18 V rozhovoru s Maxem Brodem. Viz Max Brod, Franz Kafka. Životopis, přel. Josef Čermák, Praha, Nakladatelství Franze Kafky 2000, s. 63. – Pozn. překl.\n19 Jde o odkaz na začátek čtvrté části předmluvy k Nietzscheho Die fröhliche Wissenschaft (česky: Radostná věda, přel. Věra Koubová, Olomouc, Votobia 1996.). – Pozn. překl.\n20 Toto je Jungmannův překlad z druhého vydání Ztraceného ráje (Praha, Kronbergr 1849, s. 94.). – Pozn. překl.


5 tipů, jak předcházet chronické únavě pomocí bylinek - témata, diagnózy - Tvojedoktorka.cz\n5 tipů, jak předcházet chronické únavě pomocí bylinek - témata, diagnózy\nNa této stránce naleznete veškeré informace o tématu: 5 tipů, jak předcházet chronické únavě pomocí bylinek. Jsou zde články, související nemoci, diagnozy a další info\nČlánky na téma 5 tipů, jak předcházet chronické únavě pomocí bylinek\n1 tipů, jak předcházet osteoporóze\nDotazy na téma 5 tipů, jak předcházet chronické únavě pomocí bylinek\nDobrý den, chtěla jsem se touto cestou zeptat, zda-li je možné předcházet problémům se štítnou žlázou kupříkladu zvýšením příjmu potravy obsahující jód? Či jinou změnou stravovacích návyků nebo celkové životosprávy. K vyšetření štítné žlázy jsem se dostala od ortopeda - diagnóza Bakerova cysta,...\nDobrý den, nemoci štítné žlázy mají mnohdy poměrně silnou genetickou vazbu, to je opravdu velmi těžké...\nDobrý den je mi 44let a hodně, i když jen rekreačně sportuji - vše možné. Dost často se mi stává, že když to přeženu mám namožené svaly - např. po hodně dlouhé procházce mám velké bolesti holení a zad, hýždí, břicha.... lze předcházet bolesti svalů po fyzické námaze ? Únavou netrpím :o) Slyšela jsem,...\nDobrý den, paní Romano, obecně pro lepší regeneraci bych Vám doporučila užívání komplexních vitamínů...\nPoradna na téma 5 tipů, jak předcházet chronické únavě pomocí bylinek


Sobotník Lídy Rakušanové členům Bratrské jednoty baptistů - Deník.cz\nSobotník Lídy Rakušanové členům Bratrské jednoty baptistů\nVážení členové Bratrské jednoty baptistů,promiňte mi ten výraz, ale jiný mě nenapadá: jste prostě frajeři! Odmítnout v dnešní době, kdy se tady kdekdo pachtí za mamonem, 227 milionů z církevních restitucí, je nejen zcela ojedinělý čin.\n23.2.2013 8 Přehrát komentář\nAsi nejvíc mi ale, vážení baptisté, na vás imponuje, že nikoho na svou víru neobracíte násilím. Věříte, že jinak než z vlastní, svobodné vůle se nikdo věřícím nestane. Proto i se křtem čekáte, dokud se pro něj lidé nerozhodnou vědomě. A věrni svému duchovnímu otci, středověkému reformátorovi Petru z Chelčic, od svých členů pak ale vyžadujete, aby podle své víry také aktivně žili. Aby chránili slabé a bezmocné a aby pomáhali lidem v nouzi, protože před Bohem má každý jednotlivec nekonečnou cenu.\nVěru nepřekvapuje, drazí baptisté, že jsou vás dneska u nás ani ne tři tisíce. Hlavní ale je, že tu vůbec jste: díky vašemu rozhodnutí vzdát se církevních restitucí teď například tuším, jak asi může vypadat křesťanství doopravdy.


Řidič srazil na přechodu u školy devítiletého chlapce - Berounský deník\nŘidič srazil na přechodu u školy devítiletého chlapce\nBeroun - Přechod u Jungmannovy základní školy si opět vyžádal dalšího zraněného školáka. Ve středu ráno zde třiatřicetiletý řidič černého Audi porazil devítiletého chlapce.\nŘidič srazil devítiletého školáka.Foto: Petra Lišková\nChlapec měl podle informací, které Berounský deník získal od očitých svědků, vběhnout na přechod, aniž by se pořádně rozhlédl. „Stáli jsme v koloně směrem do centra Berouna těsně u přechodu. Viděla jsem, jak tam chlapec vběhl, ale asi se domníval, že auta stojí i v opačném směru. Jenže od Berouna auta jezdila, a i když řidič podle mého názoru nejel rychle, nestihl už auto zabrzdit a chlapce srazil. Nevím ale přesně, jak se to celé stalo, jsem z toho hodně rozrušená a úplně se mi klepou nohy. Žádné nehody jsem svědkem nebyla," svěřovala se Berounského deníku rozrušená žena.\nSpolujezdkyně této svědkyně je naštěstí zdravotní sestra, a když viděla, co se na přechodu stalo, ihned zareagovala. Vyběhla z auta a poskytla chlapci první pomoc. Tu do příjezdu záchranné služby vystřídala lékařka, která se náhodou ocitla na místě nehody. Při vší smůle měl tedy devítiletý školák štěstí, že okamžitě dostal odbornou pomoc.\nVšichni pak už jen čekali na příjezd záchranné služby. Po nezbytném ošetření na místě záchranáři zraněného chlapce převezli do hořovické nemocnice. „Chlapec není v ohrožení života a v současné době je hospitalizován na dětském oddělení na pozorování," uvedla mluvčí hořovické nemocnice Lucie Zemanová.\nPolicie mezitím na místě nehody začala vyslýchat svědky. Řidič vozidla, který chlapce porazil, se na místě podrobil i dechové zkoušce, která podle informací policejní mluvčí Marcely Pučelíkové skončila s negativním výsledkem.\nZda devítiletý školák viděl na druhé straně spolužáky a chtěl být rychle u nich, nebo byla celá nehoda jen dílem náhody či za vše může nepozornost řidiče, to v tuto chvíli soudit nemůžeme. Příčinu nehody ukáže až policejní vyšetřování .\nPřihlížející poukazovali na absenci policie u přechodu. „Je to jedno z nejfrekventovanějších míst. Policie je tady jen sporadicky, přitom Plzeňská silnice je nejfrekventovanější a tento přechod u školy je snad nejhorší ze všech. Je konec školního roku, děti už se vidí na prázdninách, tak jsou jako z divokých vajec. Tahle nehoda je zbytečná, stačilo by, kdyby tady denně třeba od čtvrt na osm do osmi stála denně policie," zdůrazňovali svědci. Paní Hana uvedla, že se policie občas na přechodu objeví: „Jenže je to nárazové. Naposledy jsem je tady viděla v pondělí. Aspoň ten týden před prázdninami by tu měli stát každý den."\nU Jungmannovy základní školy občas dohlíží na bezpečný přechod školáků přes silnici jak státní, tak městská policie. Pravdou je, že denně zde v době ranní špičky ale nejsou.\nJak jsme zjistili, na přechod pro chodce u Jungmannovy základní školy dohlíží berounská městská policie v pondělí. „Máme se státní policií v podstatě domluvený systém. My jsme u Jungmannovy základní školy v pondělí, v úterý pak dohlížíme na přechod u základní školy a mateřské školy na Závodí. Od začátku letošního roku jsme před Jungmannovou základní školou byli skutečně každé pondělní ráno," uvedl pro Berounský deník velitel strážníků Pavel Novák.\nZjišťovali jsme, jak je to s kontrolou frekventovaných přechodů u státní policie. „V rámci výkonu služby se policisté zaměřují i na přechody u škol. Ale podobných přechodů u základních a mateřských škol je více, navíc policisté mohou být na výjezdu," vysvětlila mluvčí státní policie Marcela Pučelíková, proč nemůže na tomto přechodu hlídkovat státní policie každý den.\nPodle policie je přechod u Jungmannovy základní školy v Berouně nejvíce hlídaným přechodem v regionu. Navíc se na prvním stupni této školy nejčastěji koná beseda s policisty, která je zaměřená právě na prevenci a dopravní výchovu.\nPřechod u Jungmannovy základní školy je přesto i nadále noční můrou jak pro školáky, tak i pro jejich rodiče. Poslední vážnější případ, kdy na zdejším přechodu porazilo auto školačku, se stal na začátku letošního roku. Dívka utrpěla zlomeniny a pořádný šok.\nRodiče jsou proto většinou opatrní a doprovází do školy i starší děti. „Syn chodí do čtvrté třídy, chtěl by už chodit do školy sám. Jenže bydlíme na sídlišti a musí přes přechod. Ať se mu to líbí nebo ne, ještě pořád chodíme s ním. Od příštího roku jsme už toho chtěli s manželem nechat. Jenže po tom, co se tu ráno stalo, tak nevím," svěřila se maminka desetiletého školáka, která s obavou v očích sledovala, jak záchranáři ošetřují mladšího spolužáka jejího syna.\nV nedávné době se u přechodu před Jungmannovou základní školou přidal na vozovku zdrsněný povrch, který má zlepšit a především zkrátit brzdnou plochu. Jak se ale ukazuje, ani tato novinka nedokázala nehodě zabránit. Tím nejdůležitějším stále zůstává obezřetnost a předvídavost, a to jak na straně řidičů, tak i chodců.


Kouč Bohemians Hoftych: Byla to válka, Sparta nás seřezala - Sport.cz\n31. října 2010 09:21 - PRAHA\nPosmutněle opouštěli svůj nemilovaný domov v Edenu. Poprvé v něm utrpěli porážku. Se Spartou, ač to v téhle sezóně není soupeř, který by protivníky lehce drtil. „Těžko se můžeme rovnat Spartě i v téhle situaci, zaslouženě vyhrála,“ uznal Radek Sňozík, gólman Bohemians. „Bojovali jsme, dřeli, nebylo to moc fotbalové, chyběl Kaufman, při zápase vypadl i zraněný Štohanzl, Hartig je po nemoci, přitom právě on i jako starší harcovník je pro nás hlavní směrem dopředu, nemáme tak široký kádr, abychom si s tím poradili jako Sparta,“ připomínal kouč Pavel Hoftych.\nZleva Milan Škoda z Bohemians a Juraj Kucka ze Sparty.\nFotbal se nehrál kdovíjaký. „Byla to spíš válka, Sparta byla důslednější,“ usoudil Hoftych po nelítostné řeži plné žlutých karet i vzedmutých emocí a debat hráčů se sudím Zelinkou. Sparťan Řepka si napomenutí vysloužil dokonce i o přestávce cestou do šatny. Oboustranně se při zákrocích jiskřilo.\n„O nás se od dob Jakubců či Levých traduje, že jsme tvrdý tým, ale spíš klukům vyčítám měkkost, Sparta nás tu seřezala,“ posteskl si Hoftych.\nSměrem dopředu to šlo jeho týmu ztuha, největší šanci domácím připravil Pamič, málem dal vlastní gól. „Asi myslel, že míč bude mít Tomáš Řepka, asi ho to překvapilo,“ komentoval situaci brankář Jaromír Blažek, který Spartě v téhle chvíli uchoval čisté konto a otevřel cestu k šesté výhře na půdě soupeře v řadě.\nObr Kweuke začíná pálit\nFotbalová Sparta se dál drží v první linii pronásledovatelů Plzně. „Ta výhra je strašně důležitá.“ liboval si Jakub Podaný po úporné bitvě s Bohemians 1905. „Naštěstí jsme to utrhli, i když Bohemka zase ukázala, že bojovnost je její síla,“ pokračoval středopolař Letenských. Dlouhé minuty nijak nezářil, nakonec byl u vítězné trefy.\nCo slavilo úspěch? Míče na kamerunského obra na hrotu. Právě po Podaného centru Léonard Kweuke přehlavičkoval Jindřiška. A dočkal se gólu. „Břevna před tím mi zvedla motivaci,“ líčil Kweuke po boji, který mu dlouho přinášel jen zásahy brankové konstrukce. Z dálky - snad z osmatřiceti metrů - nohou i zblízka hlavou po Podaného rohu.\nOd začátku sezóny se více či méně objevuje v sestavě na pár minut. Využívá monumentální figuru. Ani se nechce věřit, že měří jen 187 cm, jak uvádí. Kde se vzal? Hrál doma v Africe v Iránu, na Slovensku a v Německu. I první bundesligu. Jeho vzdáleným příbuzným je Samuel Eto´o, píše se na wikipedii.\nHoftych: Porazil nás kamerunský maník\nPo zápase si mohl radostně padnout do náruče s africkým souputníkem v dresu Sparty Bonym Wilfriedem, též osobním tlumočníkem.\n„Porazil nás tenhle kamerunský maník, v rozhodující situaci jsme ho neuhlídali, je těžké ho bríánit úplně stejně jako Wilfrieda, bez něj by to Sparta měla těžší,“ povzdechl kouč Bohemians Pavel Hoftych.\nKweukeho komunikace se sparťanskými spoluhráči sice drhne, ale fotbalovou mluvu s týmem už zdá se nalezl. I přesto, že vstup do nového působiště mu komplikovaly potíže s vízem. „Počítal jsem s ním hned po příchodu, ale zůstával dlouho neplánovaně mimo Česko,“ připomínal trenér Letenských Jozef Chovanec. „Ale potrénoval jsem už a cítím se stále lépe. Nepřekvapilo mě, že jsem byl v základu,“ promlouval směle třiadvacetiletý Kweuke, Wilfried vesele tlumočil z francouzštiny, ač ho právě vzestup kolegy, který po premiérové trefě v Liberci přidal hned další, stál místo v sestavě. „Jsem rád, že nejsem na góly sám,“ smál se Wilfried.\n„Ale nebýt Bonyho zdravotních problémů, hráli by spolu, tak to bylo nachystané,“ přiznal kouč Sparty Jozef Chovanec. Oddechl si, že ze dvou zápasů venku má jeho tým plný počet šesti bodů. A zvedá si sebevědomí před pokračováním EL v Lausanne. Ale počítá i ztráty.\nNa dlouho bude chybět Matějovský, čeká ho operace třísel. Zato si Sparta si zvyká na to, že už má dva silné africké hroty. „Typově jsou podobní, dokážou udržet balon i zakončit,“ poznamenal Podaný.


Účetní - Volné pracovní místo TROUBSKO\n- logické myšlení a aktivní přístup ke svěřeným úkolům\n- pečlivost, spolehlivost, zodpovědnost, samostatnost, flexibilitu\n- rozúčtování nákladů na interní podnikové výkony dle zadané šablony\n- zpracování přehledů o skutečných a plánovaných nákladech pro jednotlivé interní\n- příprava podkladů pro ekonoma dle zadání\n- evidence majetku, zpracování inventárních seznamů v rámci účetní závěrky\n- evidence pachtovních smluv\n-\tpráci na poloviční úvazek v rozvíjející se soukromé firmě\n-\trůznorodou pracovní náplň vč. zaškolení\n-\tpružnou pracovní dobu, 25 dní dovolené\n-\tzávodní stravování s příspěvkem zaměstnavatele\nMísto výkonu práce: 664 41 Troubsko, Zahradní 1\nObsluha lakovací linky - První kontakt e-mailem, telefonicky (Po-Pá 9-13 hod.) nebo osobně v místě výkonu práce (Po-Pá 6-13 hod.) Zaměstnanecké výhody: Stravenky, osobní...\nKlempíř - První kontakt telefonicky (PO - PÁ od 8:00 do 17:00 hod.) nebo emailem. Místo výkonu práce: Troubsko, Nár. odboje 75/38, 664 41. Souhlas...\nPokrývač - První kontakt telefonicky (PO - PÁ od 8:00 do 17:00 hod.) nebo emailem. Místo výkonu práce: Troubsko, Nár. odboje 75/38, 664 41. Souhlas...\nStavební zámečníci - První kontakt e-mailem nebo telefonicky. Řidičský průkaz sk. B Místo výkonu práce: Školní 13/26, 664 41 Troubsko Souhlas zaměstnavatele se...\nPomocní montážní dělníci - První kontakt e-mailem nebo telefonicky. Řidičský průkaz sk. B Místo výkonu práce: Školní 13/26, 664 41 Troubsko Souhlas zaměstnavatele se...


Opět veganství - Poradna pro ženy a dívky - WomenZone.cz\nOtázku položila: Anonymní uživatelka #394534 16.9.2018 16:47\nAhojky. Nedávno jsem se ptala, jak mám přesvědčit rodiče, abych mohla být veganka.. Pustila jsem jim několik dokumentů a nakonec mi to dovolili. Jen nemají radost, že mi budou muset vařit speciální jídla, protože já to fakt neumím.. Neporadili byste mi prosím nějaká jednoduchá veganská jídla, která se mohu kdyžtak i já naučit? Děkuji moc\nVařímeVeganství a vegetariánství\nAnonymní uživatelka #37343516.9.2018 16:54\nJenže to stravování není o jednom jednoduchém jídle, které si zvládnes uvařit, ale o celé skladbě jídelníčku nejen jeden den tak, aby ti ve stravě nic nechybělo.\nNa internetu jich najdes nespocet. Staci podledat.\nPřesně tak. Jsi ve vývinu a potřebuješ dostatečnou a plnohodnotnou stravu. Je to složité čím nahradit živočišné bílkoviny a vůbec mít dostatek vitamínů a minerálů ve stravě. Kdo se v tom nevyzná, tak může mít vážné zdravotní problémy - i dospělý, natož, když teprve dospíváš. Není to jen o finanční náročnosti a speciálním vaření, to je ten nejmenší problém ..\nA prečo vlastne chceš byť vegánkou?\nNic není na světě jednoduché, aby to fungovalo. Nauč se vařit pořádně, věk na to máš.\nNejdřív si všechno pořádně nastuduj, začni sama u sebe. Sama ses rozhodla, sama se postarej. Nemůžeš chtít po vašich, aby to dělali za tebe! To stejné platí o vaření. Nauč se sama vařit, začni něčím jednoduchým, postupně přidávej nároky. Nepřecházej na veganství, dokud si nebudeš stoprocentně jistá, že ti nic nechybí. Jednostranná strava je nebezpečná pro dospěláka ne tak pro tebe, která teprve dospíváš. Docela se rodičům divím, že jsou ochotni ti vařit tak odlišné jídlo. Jestli jsem to správně pochopila, je to tvoje volba, být vegankou. Nežene tě k tomu zhoršený zdravotní stav (např. potravinové alergie).\nBývalá uživatelka #18130712.10.2018 20:52\nAhoj, zkus třeba některé z těchto receptů - https://www.pestryjidelnicek.cz/recepty/nase-tipy/recepty-pro-vegany/ - ale každopádně mysli na to, že veganství není jen tak pro parádu a že musíš myslet na to, abys měla ve stravě dostatek živin. Jinak nejenže ublížíš svému zdraví, ale stane se z tebe další takový příklad, kvůli kterému nebudou brát masožrouti vegany vážně.


Pobodal batole na krku a pak se smál! Kajínkova synovce poslal soud do …\nMonikay:pokud se chtěl ke své nemoci stavět zodpovědně, bylo možné se léčit. Nevím ovšem, zda to nechtěla pouze matka a mladík na to nedlabal....\n(13. 07. 2018 18:46)\nrentierskej:jak zaznělo v tv: (údajný) schizofrenik pouze kradl a fetoval.\nsores:Za to by měli jít do basy Dr.co ho odmítli a ti policisté co říkali dokud nic neprovedl nezasáhnem!!! To už je pozdě, ten měl být umístěn v léčebně jak si to přála jeho matka !!!!! Právě včas a ne když chtěl zabíjet. Jsme hnusná rasa fuj.\n(13. 07. 2018 18:30)\nSimmie1994:Koukám že tenkrát v tý Plzni bylo svědků jak nasr...! Že jste si všichni 100% jistý že je vinný.\nUž mu dejte konečně pokoj... a hlavně by mě zajímalo jak Kajínek může za to že jeho synovec je schizofrenik.\n(13. 07. 2018 15:13)\nrentierskej:nejsem svědek z plzně, ale stačí RESPEKTOVAT PLATNÝ ROZSUDEK, podle kterého je kajínek dvojnásobný vrah, zloděj, podvodník...\nza synovce jistě nemůže, ale:\nzřejmě v rodu kajínků putuje zkažené sémě, když se rodí tací zmetci.\n(v normálních = zdravých rodinách vraha, násilníka, zloděje, ale i schizofrenika SOUČASNĚ hned tak nenajdeš).\n(13. 07. 2018 16:12)\nkajman1:Nezdá se Vám že nám tu přibývá nějak moc často vyvinuty lidi .Blázni ,duševní nemocných 😮jak to že to kdysi nebylo a ted se s nimi roztrhl pytel.\nkajman1:Je mu ale podobny .no však ten do basy nepůjde .hodí to na nepříčetnosti nebo ze to udělal v agenti. A je to\npizizub: Další kterého prohlásí za nepříčetného a vyhne se trestnímu stíhání,bude si vklidu žít v léčebně. Teplo, strava, čistá postel.\nSimmie1994:Je to schizofrenik, takže už nepříčetný byl předtím (vlastně už od doby co onemocněl)... jenže to jsou ty zákony.. dokud někomu neublížil tak je to každýmu jedno. Všechno se řeší až když je pozdě.\n(13. 07. 2018 15:09)\nrentierskej:jde také o to, zda schizofrenik dodržoval léčbu = bral léky.\npokud ne, PORUŠIL léčbu.\n(13. 07. 2018 16:15)\nbaronessa:Podle mě už nepříčetný byl, jen se čekalo na ten právně omluvitelný důvod, aby ho hospitalizovali. Na jeho nebezpečnost pro okolí jeho matka upozornila dostatečně.\n(13. 07. 2018 12:50)\nmsml20:Přesně tak. Pokud je nemocný a paní to hlásila předem , tak nemůže nikdo na ni házet špínu.\nDoktoři taky nemůžopu pravděpodobně nic dělat, pokud se ještě nic nestalo.\nNa vině jsou nesmyslné zákony a vinu by měli nést zákonodárci.\n(13. 07. 2018 13:51)\nbaronessa:Moc smutné. Řetězec chyb a špatné zákony. Člověk, kterého by zdravotníci neměli spustit z dohledu, je opakověn posílán domů, dokud něco nespáchá. Oběť je i onen nemocný, vinou špatné legislativy je z něj vrah. Ovšem to, co nám neustále Blesk podsouvá, je špinavost. Proč pořád omíláte, že je do rodiny s Kajínkem? Dejte už jednou Kajínkovi pokoj. Trest si odbyl, je na něj tedy pohlíženo jako na netrestaného. Za svého synovce nemůže, a kdo to tvrdí, je poněkud slabomyslný.\nrentierskej:na kajínka se NEPOHLÍŽÍ jako na NETRESTANÉHO! a ani uložený trest si neodseděl - byl amnestován, to je rozdíl!\nkajínek JE právoplatně odsouzeným dvojnásobným vrahem, zlodějem, podvodníkem... (a navíc obyčejný HŇUP)!\n(13. 07. 2018 17:13)\n(13. 07. 2018 12:27)\n(13. 07. 2018 12:12)\nzlymikes:A jak to spolu souvisí trubadůři? To jako vodník z Lužnice může za to, že na jejím břehu si postavil chatrč vyvrhel Kalousek?\n(13. 07. 2018 12:05)\nsvoboda:Zeman mu dá určitě milost! Kájínek je přece hradní celebrita!\n(13. 07. 2018 11:55)\n19.3.1977: Jablko nepadá daleko od stromu\n(13. 07. 2018 11:49)


Lázeňský pobyt při léčbě podagry (DNY) | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Lázeňský pobyt při léčbě podagry (DNY)\nVnitřní lékařství Miroslav 27.10.2012 redakce uLékaře\nDobrý den paní doktorko. Před cca 4 lety byla u mne diagnostikována dna. Praktický lékař mi předepsal Milurit, který užívám. Snažím se dodržovat stravovací návyky ač jsem vysílán v rámci prac.povinností do zahraničí. Jsou období, kdy se nemoc ozve víc a ostrou bolest kloubů dolních končetin doplňuje bolest velkých kloubů v horních končetinách. Absolvoval jsem lázeňský pobyt v Třeboni, který jsem si sám hradil a domnívám se, že došlo díky procedurám k určité úlevě. Můj dotaz zní : " Je možné čerpat lázeňskou péči jako podporu při léčení podagry"? Nebo se jedná pouze o můj subjektivní pocit. Děkuji za Vaši reakci.\nDobrý den, dříve byla komplexní lázeňská léčba na dnu poskytována velmi vyjímečně při těžkém kloubním postižení. Obávám se, že podle současného indikačního seznamu vám lázěnská komplexní léčba nemůže být poskytnuta.\nVážená paní doktorko.Moc bych Vás prosila o radu.Jsem...\nDobrý den, prosím o radu. Dcera, 14 let, byla na operaci...


Proč investovat do luxusních nemovitostí?\nKoupě realit patří v dlouhodobém horizontu mezi nejoblíbenější investice. Lidé, kteří mají dostatek volných finančních prostředků a chtějí je dobře investovat, by rozhodně měli zvážit, zda právě reality nejsou tím nejlepším řešením. Oproti mnoha jiným způsobům zde není prakticky žádné riziko.\nLuxusních realit na prodej je stále dostatek\nReality patří k nejvýhodnějším investicím hned z několika důvodů. Pořídíte-li si například luxusní byty v Praze, pak máte jistotu, že v budoucnu budete moci tyto nemovitosti bez problémů prodat.\nO luxusní byty je zájem v každé době, a to dokonce i tehdy, panuje-li ekonomická krize, jako je tomu v posledních letech.\nLuxusní domy na prodej jsou k dostání celkem bez problémů. Zatímco trh s běžnými rodinnými domy a bytovými domy již nějakou dobu přeci jen stagnuje, luxusní domy jsou realizovány se stejnou intenzitou jako v minulosti.\nJe to dáno tím, že poptávka po tomto typu bydlení neutuchá. Majetnější lidé si je zkrátka mohou dovolit i v dobách, kdy ostatní hledí na každou korunu.\nInvestice do realit doporučují odborníci\nInvestice do luxusních realit doporučuje i většina odborníků. Je to dáno tím, že takováto investice se vyplatí i v delším časovém horizontu.\nLidé, kteří si pořídí luxusní byty v Praze nebo i v jiných atraktivních lokalitách v tuzemsku, je mohou dále pronajímat, případně pak po několika letech ještě výhodněji prodat a tím pádem vydělat. V neposlední řadě však samozřejmě tyto byty využívají pro své vlastní potřeby.\nCena nemovitostí obecně neklesá tak rychle a není tudíž riziková. Oproti investicím do akcií apod. jsou investice do realit velmi bezpečné.\nSamozřejmě je zapotřebí důkladně zvážit každý konkrétní nákup. Nemovitost musí být v příhodné lokalitě, ideálně v blízkosti centra, avšak zároveň v poklidném prostředí.\nLuxusní domy na prodej, do nichž je rozhodně vhodné investovat, jsou nyní nabízeny v malebné usedlosti Šafránka, která vznikla rekonstrukcí původní usedlosti ze sedmnáctého století. Nyní jsou zde byty v luxusním provedení a také nebytové prostory.


Microsoft se nevzdává, nástupce tabletů Surface představil včetně verze "RT" - Krátké zprávy - NOTEBOOK.cz\nMicrosoft se nevzdává, nástupce tabletů Surface představil včetně verze "RT"\n24. 9. 2013 12:00 Rubrika: Krátké zprávy Autor: Jan Konvalina\nNa konci minulého roku Microsoft představil svou vizi tabletů. Surface Pro a Surface RT. Zatím co verze Pro se setkala poměrně s úspěchem, RT verze byl doslova propadák a to především kvůli operačnímu systému, který sice jako Windows 8 vypadal, ale nepodporoval x86 aplikace.\nMicrosoft tedy zkouší druhý pokus a představil nový Surface Pro 2. Ten nabídne nový displej ClearType HD s rozlišením 1920 x 1080 pixelů a až o 46% lepšími barvami. Zvedl se i výkon, grafický o 50% a procesorový o 20%. Zejména díky procesoru Haswell. Microsoft tvrdí že je Surface Pro 2 výkonnější než 95% notebooků, jak na to přišel ale zůstává záhadou. Stejně tak výdrž na baterii by se měla zvýšit až o dvojnásobek. K tabletu bude samozřejmě k dispozici spousta příslušenství, jako klávesnice a dockovací stanice s USB porty. Operační systém je Windows 8.1. k Dispozici navíc budou s SSD úložištěm o velikostech 128-512 GB.\nU druhého kousku se Microsoft zbavil označení RT a nástupce se jmenuje jednoduše Surface 2. Ten je poháněn čipem nVidia Tegra 4 a také nabízí displej s rozlišením 1920 x 1080 pixelů. A jako operační systém bude použit Windows 8.1 RT.\nMicrosoft už dokonce oznámil i ceny. Surface 2 bude k dostání za 449 dolarů a Surface 2 Pro od 899 dolarů. V prodeji od 22. října, ale v naší republice nejspíš později.\nMá Microsoft šanci uspět? Nic jiného mu už nezbývá a konkurence by přišla vhod mezi Android a iOS. Jen je třeba, aby se našli i jiní výrobci než jen Microsoft a to zatím nevypadá.


Huawei FreeBuds 3 White - Bezdrátová sluchátka + DOPRAVA ZDARMA - iStage.cz\n› SLUCHÁTKA A REPRODUKTORY › Sluchátka › Huawei FreeBuds 3 White - Bezdrátová sluchátka + DOPRAVA ZDARMA\nHuawei FreeBuds 3 White - Bezdrátová sluchátka + DOPRAVA ZDARMA\nHuawei FreeBuds 3 White - Bezdrátová sluchátka\nNová éra Bluetooth propojení\nDíky prvnímu BT/BLE certifikovanému duálnímu Bluetooth 5.1 čipsetu, Huawei izochronnímu duálnímu přenosu dat a špičkovému 356 MHz audio procesoru dokáží HUAWEI FreeBuds 3 přinášet stabilní, rychlé připojení skrze Bluetooth a zároveň přesně synchronizovat zvuk a video.\nAktivní potlačení hluku společně s prvotřídním zvukovým procesorem přináší precizní redukci hluku z okolí, která se v reálném čase přizpůsobuje. V přeplněném metru i hlučné restauraci uslyšíš vždy jen křišťálově čistý zvuk.\nVestavěný senzor sluchových kůstek v HUAWEI FreeBuds 3 dokáže snímat tvůj hlas z vibrací lícních kostí a vylepšit celkový zvuk tvého hlasu, aby byl dokonale slyšitelný během každého hovoru a zároveň se mohl zredukovat okolní hluk.\nAerodynamický design mikrofonu\nHluk větru umí zkazit důležité hovory. Aerodynamický tvar mikrofonu ale dokáže potlačit nápor větru a snížit jeho hluk tak, aby byly hovory dobře slyšitelné i během větrných dní, běhání, nebo jízdě na kole ve 20 km/h.\nVysoce přesný a citlivý 14 mm dynamický reproduktor byl citlivě vyladěný, aby dokázal věrně přenášet každou notu. Zasloužíš si pořádný zvuk!\nKomplexní basové trubice jsou chytře vtěsnané do každého sluchátka. Basy jsou hlasitější, plnější a průraznější. Budeš si připadat jako v profesionálním studiu.\nIntuitivní ovládání HUAWEI FreeBuds 3 skvěle doplní tvou denní rutinu. Klikni dvakrát na pravé sluchátko pro přehrávání nebo změnu hudby. Klepni dvakrát na levé pro zapnutí funkce potlačení hluku. Přehrávání se zastaví, když je sundáš a obnoví, jakmile je opět nasadíš.\nKromě nabíjení skrze klasický USB-C kabel, můžeš jednoduše položit pouzdro na podložku pro rychlé bezdrátové nabíjení nebo využít HUAWEI telefon pro reverzní nabíjení. Plně nabité pouzdro dokáže dobít sluchátka až čtyřikrát.\nAž 4 hodiny poslechu\nAž 20 hodin díky pouzdru\nAktivní potlačování šumu vyžaduje smartphone s nadstavbou EMUI10 nebo vyšší.\nSluchátka lze pomocí bluetooth spárovat s většinou telefonů.


Jak na internetu surfovat anonymně |\nRádi byste navštěvovali internet anonymně a nevíte, jak na to? Rozhodli jsme se shrnout pro vás dostupné a legální způsoby. Je jich hned několik a záleží jen na vás, který bude pro vaše účely nejvhodnější.\nNemusíte na internetu provádět žádné nekalosti, abyste právě tento způsob návštěvy webových stránek potřebovali. Poskytovatelé totiž dokáží některé weby blokovat. Není to tak dávno, kdy někteří britští poskytovatelé zablokovali svým uživatelům přístup do Wikipedie.\nVPN využívají především firmy, školy, které používají společný intranet. K připojení do VPN je potřeba jméno a heslo. To vám poskytne jedině správce sítě v dané organizaci, které VPN patří.\nProxy server se chová jako prostředník mezi vámi a serverem a sám se vůči cílovému počítači chová jako klient. Proxy server de facto vytváří bariéru mezi lokální počítačovou sítí a Internetem. Na internetu se dá najít spousta veřejných proxy, např: https://hide.me/en/proxy. Pozor, některé mohou obsahovat viry a vlastník proxy může vždy vidět, co přes něj "teče", takže rozhodně nechodit přes proxy třeba na internet banking apod.\nMožností spuštění anonymního režimu disponuje většina internetových prohlížečů. Při anonymním prohlížení prohlížeč neukládá historii, cookies, data webů a informace zadané do formulářů. Vaše aktivita ale není skryta před weby, které navštívíte, před vaším zaměstnavatelem, školou, nebo vaším poskytovatelem internetových služeb.\nV tomto případě se jedná o techniku „onion routing“. TOR vznikl v roce 2004 a doslovně v překladu znamená „cibulové směřování“. Je to skupina alternativních routerů, přes které mohou vaše data cestovat a „zmást“ vašeho případného diváka tím, že prozradí pouze to, že data cestují z TOR routeru 1 na TOR router 2. Nic víc na vás ale neprozradí, ani nezjistí, kdo ho vydal do světa na úplném začátku.\nNejsnadnější způsob, jak použít TOR network je použitím speciálního prohlížeče TOR Browser (ke stažení na https://www.torproject.org/projects/torbrowser.html.en#downloads). Tento prohlížeč vás automaticky připojí do sítě TOR.\nPamatujete si určitě scény z filmů, kdy kamera zachycuje například kriminální kancelář, která sleduje připojení internetů na mapě světa, na které se zobrazují cesty z A do B a do C? Tak to je přesně ono.


Jak přijít na chuť smoothie - e-shop Puritas\nDomů / Recepty / Jak přijít na chuť smoothie\nJak přijít na chuť smoothie\nKdo dnes smoothie nezná? Nápoj, který dodá energii, sílu a ještě vás zasytí. Jedná se o rozmixované ovoce nebo zeleninu. Ne každý tomu ale přijde na chuť a tak shrnu pár tipů, proč se tomu určitě taky oddáte.\nJak jsem již zmínila, je to nápoj z rozmixovaného ovoce nebo zeleniny. Není to ale pravidlem. Do smoothie se může přidat klidně jogurt, med, cukr nebo sirup na oslazení a kostky ledu. Na zředění vodu, kokosovou vodu, jakékoliv mléko nebo klidně čaj. Naopak na zahuštění smoothie se přidávají ovesné vločky nebo třeba oříšky. Jednoduše fantazii se meze nekladou. A tak si ho každý může připravit podle svých chutí.\nJediná nevýhoda se naskytne v zimě, kdy je ovoce i zelenina dražší a není takový výběr v obchodech. Do smoothie patří spíš zralejší ovoce a vzhledem k tomu, že 90% Čechů kupuje radši zelené banány, je to někdy v obchodě hra na schovku se zralými. Proto nezralé ovoce nedávejte do lednice.\nJá jsem skvělý případ člověka, který bez sladké snídaně neodejde z domu. Takže mě ráno otevře oči opravdu jen ovocné smoothie. Nejlépe kiwi, pomeranč, banán. Ta mírně kyselá chuť by postavila na nohy snad každého. Skvělé je, že je to opravdu vydatná snídaně, kterou můžu srovnat s miskou ovesné kaše, která ale tolik nenakopne.\nZelené smoothie je vynikající na imunitu při přechodech počasí. Mohu jen doporučit smoothie z jablka, mrkve, okurky a skořice, která dodá příjemnou vůni. Navíc skořice podporuje hubnutí.\nJediné co k přípravě tohoto nápoje plného energie potřebujeme, je to, co máme rádi, odšťavňovač nebo mixér.


14. – 16. 3., 10.00 hodin\nAnimovaný film vypráví těžko uvěřitelný příběh neuvěřitelného chameleóna, který na svých cestách zažije nejen spoustu dobrodružství a nebezpečí, ale potká i několik nových přátel a pozná, že právě oni jsou na světě velmi důležití.\n14. – 16. 3., 15.00 hodin\nNa vlásku (USA), 3D\n14. – 16. 3., 17.30 hodin\nSvětová invaze (USA)\nPo mnoho let byly zaznamenány případy pozorování UFO po celém světě - Buenos Aires, Soul, Francie, Německo, Čína. Ale v roce 2011 se to, co kdysi bylo jen pozorováními, stane hroznou realitou, když je země napadena neznámými silami. Jak lidé všude na světě přihlížejí tomu, že jsou dobývána největší města, tak se Los Angeles stane poslední výspou lidstva v bitvě, kterou nikdo nečekal.\n14. 3., 20.00 hodin\nOd višní do višní / Všechno je sračka\nČestmír Kopecký uvádí dokumentární filmy absolventů pražské FAMU. Snímek Od višní do višní natočila Jana Boršková o své matce. Dokument zaznamenává rok v rodině po úmrtí otce. Autentické záběry drobných momentů ze všedního dne života, z jejího bytu, z jejího soukromí, doplněné o komentáře dcery, tak divákovi umožní nahlédnout tam, kam by se nikdy nedostal.\n14. – 15. 3., 17.30 hodin\nSprávci osudu (USA)\n14. 3., 17.00 hodin\nLetopisy Narnie: Plavba jitřního poutníka (USA)\nKouzelný svět Narnie se vrací! Děti jsou opět nečekaně zavolány do Narnie, když obraz lodi na zdi Lucinčina pokoje obživne a ony se objeví uprostřed oceánu…


AKTUÁLNĚ (DIES IRAE): Komunisté byli sice zbaveni moci politické, ale díky Klausovi a Zemanovi se zmocnili skutečně reálné moci v zemi, totiž moci ekonomické.\nImaginární lovecký pes s kloboukem (Katerina Lisova).\nLidé, kteří byli za komunismu skutečně "u vesla" byli vedle těch pár nejvyšších ideologických funkcionářů, lidé z ekonomického a vůbec hospodářského vedení státu.\nI lidé ze "stranického vedení" na nižší úrovni, byli zcela závislí na těchto "kapitánech socialistického průmyslu".\nVyužili svých znalostí a styků a nestydatě se obohatili a stali novou POLITICKOU "ELITOU" v Klausovském, postkomunistickém státě. Čím více se Česká republika integruje do západní ekonomiky EU, tím více ztrácí tato nová mocenská vrstva na vlivu. Její současné přiklánění se k Rusku je logické a divil bych se, kdyby tomu bylo jinak. Jsou ochotni zradit národ ve prospěch ruské despocie, protože jim jde o materiální zájmy, lidově řečeno o koryto. Ta současná ukrajinská krize má pro Českou republiku v podstatě pozitivní dopad. Signalizuje konec klausovsko-zemanovského oblbování českého občana. Je koncem jejich moci a koncem jejich zlodějen.\nProto Václav Klaus a Miloš Zeman tak zoufale kolem sebe kopou a mobilizují poslední , nacionalistické a fašistické síly.\nRUBRIKY O nejvyšším dobru a zlu, Prezident, Sametová revoluce, Sociální sítě, Svoboda, Tenkrát na východě, Trpajzlíci


Přípravy na Tříkrálovou sbírku — Přípravy na Tříkrálovou sbírku — Baník hledá nového trenéra — Havířov má participativní rozpočet — Žaloba na ministerstvo — Potíže s eNeschopenkami — Jeseníky zaplavily turisti — Krádež peněz z veřejné sbírky — Města chystají ohňostroje — Cestu legionáře mapuje jeho vnuk\nVrcholí přípravy na Tříkrálovou sbírku. Charitativní akce tradičně začnes příchodem nového roku po celé republice, a to už po dvacáté. Ovšem v olomoucké arcidiecézi, kde tradice vznikla, půjde už o 21. ročník. Naposledy třeba prostřednictvímDMS zpráv nebo přímo koledníkům lidé darovali přes 122 mil. Kč.\nZ krádeže obvinili policisté 23letého zloděje, který na náměstí ve Frýdku-Místku ukradl téměř 10 tis. Kč z veřejné sbírky vánoční strom. Městští strážníci podezřelého zatkli bezprostředně po krádeži a předali ho policistům. Peníze ze sbírky už policité vrátili zástupcům města Frýdek-Místek, které sbírku každoročně pořádá.


Po nějaké době se ke mě dostala práce, kde klient chtěl celou zakázku tisknout přímejma (PANTONE) barvama. Ono by to bylo v pohodě a zapadlo by to do rutinní činnosti, pokud by tam nebyl obrázek. A protože takový typ zakázek neřeším běžně, tak jsem otravoval kolegy a nějaký čas mi zabralo než jsem si vzpomněl jak to vyrobit. A abych byl příště, připravený, tak jsem se rozhodl si napsat takový "how-to" návod.\nVzkaz do budoucna... nepanikař je to víc než jednoduché ;).\nVynechávám věci alá, cestování, výroba nového stínu atd. Zde je zdrojový obrázek:\nNásledně jsem obrázek převedl do stupni šedí. Z důvodu, abych odstranil veškeré barevné informace a mohl grafiku nabarvit dle požadavků. Zatím to jde všechno jako po másle.\nPak jsem převedl obrázek do Duplexu a hlavní sranda začala :D. Jak jsem naznačil, tak samotný převod ke štěstí nestačil, protože po převodu grafika vypadá následovně:\nJak je vidět na předchozím náhledu, u Pantone barev jsou ikonky křivek, které je potřeba poladit tak, aby se výsledná grafika co nejvíce podobala originálu. Ovšem rovnou říkám, že to nejde na 100% a je nutné udělat ještě další úpravy. Nicméně grafika po poladění křivek vypadala takto:\nCož už vypadá podstatně lépe ;). Bohužel to pořád vypadá dost ploše. Takže je zde další krok a to dokreslit světla a stíny. To jsem udělal tak, že jsem si na světla vzal bílou barvu a štětcem jsem do nové vrstvy kreslil světla podle CMYKového obrázku. Stíny jsem řešil podobným způsobem, jenom jsem si kapátkem nabral barvu, která byla ve stínech, tedy mix oranžové a šedé. Následně jsem si pohrál s průhledností vrstev a režimem prolnutí. A bylo hotovo.\nPokud porovnáme CMYKový vs. DUPLEXový obrázek zjistíme, že si sice jsou velmi podobný, ale nejsou stejný. A proč? Protože to prostě technicky nelze udělat. CMYK obsahuje 4 barvy, kdežto tento DUPLEX pouze 2. I přes tuto nedokonalost, si myslím, že výsledek je více než dobrý.\nPoznámka na konec, pokud používáte Adobe InDesign CS5 a starší, tak je nutné výsledné soubory uložit jako *.eps soubory, protože program nezvládá načíst *.psd, který jsou uložený v duplexu. Tipuji, že to bude problém i novějších verzí.


Desítky milionů pracovních míst v ohrožení. Aerolinky se obávají dopadů koronaviru - Euro.cz\nDesítky milionů pracovních míst v ohrožení. Aerolinky se obávají dopadů koronaviru\nOmezení letecké přepravy kvůli koronaviru ohrožuje podle Mezinárodního sdružení pro leteckou dopravu po celém světě 25 milionů pracovních míst. Finanční situace aerolinek je navíc natolik křehká, že si společnosti nebudou moci dovolit vrátit zákazníkům ani peníze za zrušené lety.\nMezinárodní sdružení pro leteckou dopravu (IATA) zároveň upozornilo , že na počátku druhého čtvrtletí globální letecká doprava klesla o 70 procent.


Roste zájem o adrenalinové atrakce, nabídka se rozšiřuje - Orlický deník\nRoste zájem o adrenalinové atrakce, nabídka se rozšiřuje\nOrlickoústecko - Ve skiareálu v Českých Petrovicích v sobotu poprvé ze sjezdovky spustí zorb ball, nafukovací kouli, v níž bude člověk.\nTouha po neobvyklých zážitcích přivádí stále více lidí do nejrůznějších středisek, kde se mohou těmto aktivitám věnovat. Většinou se jedná o letní programy zimních lyžařských středisek, která se snaží nabídnout sportovní vyžití také v letních měsících.\nZa adrenalinovou zábavou dnes už nemusíte cestovat daleko, také malé zimní areály v okolí nabízejí pestrou škálu zážitků.\nKoloběžku zvládne i začátečník\nSkiareál Přívrat nabízí zapůjčení koloběžek a sjezdové tříkolky, na kterých si můžete zadovádět na tamní sjezdovce. Vlek vás vyveze na kopec a pak už se můžete oddávat divokému sjezdu. Koloběžky jsou opatřeny bezpečným brzdným systémem, který vám umožní zvolit si rychlost jízdy. Trať by tedy měl zvládnout i začátečník.\nKromě sjezdu nabízí v Dlouhoňovicích a Pastvinách také výlety na horských koloběžkách nebo horských kolech. Vydat se můžete po různých trasách a výlet spojit třeba s koupáním v Pastvinské přehradě nebo prohlídkou pevnosti Bouda.\nSportareál v Českých Petrovicích se věnuje netradičním aktivitám opravdu zodpovědně. Příznivce adrenalinu láká na letní lyžování na tzv. travních lyžích, na nichž můžete trénovat svůj lyžařský um i bez sněhové nadílky. Potřebujete pouze speciální lyže, klasické přeskáče a hůlky. V Petrovicích si můžete zaskákat na trampolíně nebo se spustit na závěsné lanovce.\nV Petrovicích rozjedou zorbing\nBezesporu největší novinkou, kterou se bude petrovický skiareál pyšnit, je tzv. zorb ball nebo také zorbing, inspirovaný obrazem Leonarda da Vinci. Jedná se o velkou nafukovací kouli ze speciálního PVC, do které se člověk upevní speciálními postroji a kutálí se ze svahu dolů. Koule může dosáhnout rychlosti až 50 kilometrů v hodině.\n„Zorbing bude u nás fungovat už od nadcházející soboty. Vybrali jsme zorb pro jednu osobu, existují také pro dvě. Jedna jízda bude stát tři sta korun,“ informoval Deník provozovatel areálu Miroslav Baier.\nDalší atrakcí, která se rozmáhá v českých krajích, jsou lanové parky. Jeden takový vybudovali na Pekláku v České Třebové. Na okraji lesa u sjezdovky si můžete prolézt pětadvacet překážek, které jsou tvořeny lany a dřevěnými trámy a jsou zavěšeny ve výšce přibližně šest metrů nad zemí. „Trasa lanového parku je rozdělena na malý a velký okruh. Návštěvník si může zvolit počet překážek podle toho, jak se cítí. Není potřeba zvláštní fyzická zdatnost, záleží na šikovnosti, technice lezení a rovnováze,“ informovali jsme se u jednoho z pracovníků centra.\nO zábavní atrakce není nouze. Zvláště během letošního léta by mohly být obstojnou náhradou koupání a vodních sportů, jimž zatím počasí příliš nepřeje.


Kanada - Zlíntour trips\nKanadský Whistler a přilehlé svahy pohoří Blackcomb patří k tomu nejlepšímu, co zimní Kanada a zejména její prvotřídní lyžařské resorty nabízejí. Kanadský Whistler a přilehlé svahy pohoří Blackcomb patří…\n9 dní doprava: letecky ubytování: hotel ***** strava: vlastní\nCrystal Lodge ***, Whistler\nGaranci přírodního sněhu v Evropě poskytne jen málokteré středisko. Olympijský Whistler však tento fakt nemusí zatím nijak zdůrazňovat. Vysoko položená a hlavně na srážky bohatá horská oblast právem zasluhuje…\n6 dní doprava: letecky ubytování: apartmán strava: vlastní\nLake Louise je Mekkou severoamerických lyžařů. Společně s dalšími areály v Banffu a Sunshine Village se tak ocitnete v jednom z největších lyžařských areálů Severní Ameriky. Najdete zde téměř 250 vleků…\n7 dní doprava: letecky ubytování: apartmán strava: vlastní\nKanada i USA, to jsou země s přátelským obyvatelstvem, obzvláště na americkém a kanadském západě, pro něhož jsou typické malebné vesničky a městečka. Zároveň ale mohou být obě tyto země drsné, v čemž ale…\n17 dní doprava: letecky ubytování: hotel strava: vlastní\nCalgary • The Rockies • NP Banff • NP Jasper • Whistler • Nanaimo • Tofino • Victoria • Butchart Gardens • Vancouver Změna vyhrazena : Změna programu vyhrazena. Min. počet účastníků : 10.\n15 dní doprava: letecky ubytování: hotel strava: snídaně\n14 dní doprava: letecky ubytování: různé strava: vlastní


Mezinárodní komiksový festival | Iv Stehli (CZ): Drya’h\nIv Stehli (CZ): Drya’h\nVýstava je ukázkou z připravovaného post-apo psychologického komiksu. Díky rozměru stránek, perokresebné technice, množství zenového „čárkování“ ploch a rozsahu děje se autorka zavázala k celoživotní práci. Z literárního scénáře navíc zřejmě vznikne kniha.\nPrvní díl trilogie, pojmenovaný Drya’h, vzniká od roku 2014. Díky rozměru stránek, perokresebné technice, velkému množství zenového „čárkování“ ploch, rozsahu děje a nekonečných studií se autorka zavázala k celoživotní práci. Na festival KOMA byly z komiksu vybrány jen některé jeho výňatky. Před samotnou kresbou vznikl literární scénář, který v současnosti autorka rozepisuje do beletristické formy. Je tedy možné, že před dokončením komiksu vznikne kniha. Děj není možné příliš rozepisovat, neboť by mohlo dojít k prozrazení pointy. Žánrově se jedná o komiks sci-fi, post-apokaliptický, psychologický.\nNad planetou se protrhla mračna. Žhnoucí čára osvětlila oblohu a za ohlušujícího zadunění se přiblížila k povrchu. Drya’h vzhlédla k obloze, avšak světlo bylo natolik silné, že si musela prsty překrýt oči. Objekt byl už těsně nad zemí, a tak se raději posadila, aby snížila odpor přicházející tlakové vlně. Na několik vteřin ji zcela oslepil silný záblesk a oblohu zakryla hustá vrstva kouře. Když přišla k místu dopadu, podivila se, jak obrovský kráter se na planině vytvořil. Čekala, že vzhledem k jeho velikosti, tam uvidí i obrovský objekt. Ale nic tam nebylo. Opatrně tedy sestoupila do kráteru a vydala se směrem k jeho středu. Půda byla rozpraskaná, sálalo z ní horko, a na některých místech se jemné třpytila – písek, jež obsahovala, se proměnil v drobné kousky ostrého skla. Procházela černým gradientem, vedeným kruhovitě ze všech stran ke středovému bod kráteru, ale místo čekaného obra - který by takto mohutný kráter mohl vytvořit - tam ležela jen malá obyčejná papírová krabička.


Zajímavá novinka ze Spojeného Království\nToto téma je evergreenem v diskusích na úrovni droních fandů, mezi zákonodárci a samozřejmě v zasedačkách firem, kterým by se služba doručování dronem hodila.\nV Londýně je první přistávací plocha pro drony\nZdá se, že v Británii už doručování dronem začalo. Rezidence apartmánů Lyons Place zavedla na své střeše jako první ve Spojeném Království takzvaný vertiport. Vertiport je obdoba heliportu, na kterém mohou místo vrtulníků přistávat drony Amazon PrimeAir, aby odevzdali zdejším lidem objednané zásilky.\nAmazon přišel s doručováním dronem jako první\nProjekt Amazon PrimeAir byl založen v společností Amazon, která je předním vývojářem pokročilých distribučních technologií a aktivně se angažuje ve vývoji dopravy pomocí dronů. Drony jsou díky navádění pomocí GPS schopny najít adresu a bezpečně přistát se zásilkou. I když se projekt od prvního zkušebního doručení v Cambridge v roce 2016 posunul o velký kus dopředu, stále jej provází komplikace na legislativní úrovni, což by se však, dle naší zkušenosti, dělo i u nás.\nZavedli byste doručování zásilek dronem?\nJsme hraví a upřímně i nás samotné by toto téma zajímalo. Máte-li vy sami nějakou zkušenost ze světa nebo příležitost, která se nabízí u nás, sem s ní. My vás zatím budeme o dalších novinkách z oblasti “droní” dopravy rozhodně informovat.\nTagy: amazon primeairautonomní letydoručování dronemdronydrony amazonlegislativa


Rádio Impuls - Odposlechy umějí policisté nasadit zcela nepozorovaně!\nOdposlechy umějí policisté nasadit zcela nepozorovaně!\nPublikováno: 18.09.2015 18:10\nMluví o tom reportér Lidových novin Radek Kedroň, který napsal knihu Operace Rath. V ní mapuje okolnosti vyšetřování korupčního případu bývalého středočeského hejtmana Davida Ratha. Radek Kedroň byl hostem Honzy Benešovského v dnešním pořadu Tajemství úspěchu.\nCesta kolem světa za pětadvacet dní!\nTo je jedna z velkých podzimních prémií naší hry Haló, tady Impulsovi. Hracím Dnem D je pátek 13. listopadu. Šéf pořádající cestovní kanceláře Tomáš Cikán byl večer hostem Honzy Benešovského v našem pořadu Tajemství úspěchu. Podívejte se na video.\nMirka Čejková: Pacienti se mají sami zajímat o způsoby léčby!\nPacienti se mají sami zajímat o způsoby léčby!Říká to šéfka Nadačního fondu pro protonovou terapii Mirka Čejková. Bývalá hvězda televizního zpravodajství se o práva pacientů začala brát na základě vlastního životnímu příběhu. Promluvila o tom v Tajemství úspěchu.\nFilmoví fanoušci zažívají podzimní žně!\nV desítkách českých kin běží ty nejlepší filmy z festivalů v Berlíně, Benátkách a Cannes. O výjimečném projektu mluvil v dnešním Tajemství úspěchu s Honzou Benešovským prezident společnosti Film Europe Ivan Hronec. Jaký věhlas má ve světě český film? A máme šanci na Oscara? Odpoví video.\n16 tisíc lidí s roztroušenou sklerózou hledá Nadační fond Impuls!\nPacienty s touto vážnou diagnózou chce přimět ke sportu. Téma jsme rozvedli v pořadu Tajemství úspěchu. Honza Benešovský si do vysílání pozval respektovanou odbornici na léčbu roztroušené sklerózy, profesorku Evu Havrdovou.\nSoukromým vysokým školám v Česku chybí tradice!\nTaké proto se některé z nich dostávají do ostrých debat kvůli kvalitě výuky. Myslí si to zakladatelka Společenství škol a rektorka Vysoké školy finanční a správní Bohuslava Šenkýřová. Podívejte se na Tajemství úspěchu.


Právo, kurzy práva | evzdelavani.cz Přihlásit se\n> Právo, kurzy práva\nPrávo, kurzy práva\nVýpis kurzů v kategorii: Právo, kurzy práva\n25.05. – 20.07.\nAkademie strategického a finančního řízení neziskové organizace - sobotní výuka\nMS Excel pro úředníky územních samosprávných celků - akreditovaný\nMS Word pro úředníky územních samosprávných celků - akreditovaný\nKUPNÍ A NÁJEMNÍ SMLOUVY U NEMOVITOSTÍ DLE NOVÉHO OBČANSKÉHO ZÁKONÍKU /Praha/\nOBCHODNÍ PRÁVO V NÁKUPNÍ PRAXI v současnosti a podle nového občanského zákoníku od 1. 1. 2014\nEnvironmentální legislativa ‒ aktuality a vývoj přístupu k jejich plnění\nPraktická personalistika ve veřejné správě - akreditovaný\nPraktická personalistika ve veřejné správě pro vedoucí úředníky - akreditovaný\nFúze a akvizice ‒ právní aspekty\nAutorské právo, patenty v podnikové praxi\nPRÁVNÍ ASPEKTY PODNIKÁNÍ NA INTERNETU a souvislosti s novým občanským zákoníkem od 1. 1. 2014\nNovela zákona o veřejných zakázkách v podnikové praxi\nPracovní smlouvy – nač si dát pozor při jejich uzavírání, nejčastější chyby\nV kategorii Právo, kurzy práva nejčastěji hledáte:\nV kategorii Právo, kurzy práva doporučujeme kurzy:\nNovela v zákoníku\nAktuální použití zákoníku\nHledáte kurzy z oboru PRÁVO? Hledejte na nejchytřejším vyhledávači evzdělávání.cz. Kurzy z oboru PRÁVO z celé ČR najdete snadno a rychle. Náš vzdělávací portál nabízí revoluční řešení ve vyhledávání nabídek školení z celé ČR. Katalog kurzů, firem i lektorů obsahuje chytré vyhledávání s našeptavačem, které usnadní hledání toho, CO a KDE hledáte. Hledáte např. školení k novele zákona? Zadejte do našeptavače např. novela a katalog vám vybere školení, která obsahují nabídky s touto problematikou. Můžete výběr také specifikovat zadáním lokality, upřesnit termín konání, případně nastavit výši ceny. Nabízíte KURZY PRÁVA? Inzerujte tato školení u nás.\nJak inzerovat PRÁVO na evzdělávání.cz? Důležité jsou 2 kroky: registrace a nastavení tarifu. Vybírat můžete z několika variant, máte možnost INZERCE ZDARMA, NEBO PLACENÉ SLUŽBY S PŘEDNOSTNÍM VÝPISEM A PREZENTACI V KATALOGU FIREM. Více informací naleznete v ceníku služeb. Chcete-li získat slevu na inzerci, umístěte k vám na web náš odkaz. Výši slevy a podrobnější informace také naleznete ceníku služeb. Nabízíte zajímavý článek k problematice PRÁVO?\nNapište nám na info@evzdělávání.cz. Pokud bude pro naše uživatele zajímavý, rádi jej zveřejníme. Právo je jedna z normativních soustav. Právo tvoří soubor platných právních norem a právních pravidel, které jsou uznávané nebo stanovené státem. Těmito normami, které právo obsahuje, se řídí pravidla lidského soužití. Právo je nutné dodržovat. Právo, které není dodržováno, je vynucováno státem. Právo je obor, kde své znalosti musíte neustále rozvíjet a obnovovat, neboť dochází k řadě legislativních změn. Hlavní zásadou v oboru právo je: „Neznalost práva neomlouvá". Právo tedy musíme znát všichni, alespoň základní věci. Studujte a získávejte více informací v oblasti právo, budou se vám vždy hodit. Účetnictví