Suchý papilom na břiše | PapiSTOP\nTakže totéž, papillom je rakovina?\nExistují tři linie léčby.\n1. Antivirová terapie\n2. Zvyšte imunitu\n3. Odstranění papilomů\nNejzkušenější dermatologové – venerologové z Moskvy\nRecenze návštěvníků o odstraňování papillomů doma\nTaké doporučuji číst tyto materiály zde:\nHlavním a jediným příčinou všech papilomů je lidský papilomavir, nebo zkratka HPV (víc o tomto viru). Parazity ve střevech nejsou příčinou papilomů. (viz výklad od Eleny Malyshevy).\nDovolte mi, abych vám stručně připomněl virus HPV:\nJedná se o virus neobsahující skořápky, který se integruje do chromozomů šupinatých epiteliálních buněk pokožky a sliznic.\nK infekci dochází prostřednictvím kontaktu.\nInfikovaná kůže je infikována (modřiny, škrábance, praskliny)\nInfekce nastává již v dětství (typy virů, které způsobují bradavice)\nTypy virů, které způsobují genitální bradavice, jsou sexuálně přenosné.\nVirus obvykle spaluje v lidském těle a aktivuje se snižováním imunity.\nÚplné odstranění viru HPV z lidského těla je obtížné – můžete mu pouze zmlátit a posílit imunitní systém\nPapilomy jsou obecně nazývány bradavice (podrobný článek o typech bradavic).\nVzhledem k tomu, že existuje několik desítek typů viru HPV, existují také různé typy lidských papilomů u lidí. Zvažte všechny.\nJedná se o kruhové nebo oválné bradavice, lehce (1-2 mm), tyčící se nad povrchem kůže. Objevují se hlavně u dětí a mladých mužů, proto jsou také nazývány mladistvý bradavice. Odstraněna od dermatologa.\n2) Druhý typ – vulgární bradavice, nebo obyčejný (nebo jednoduchý).\nPodrobný článek o tomto pohledu.\nCharakteristický obraz bradavic na prstech, na dlaních, na nohou. Zvýšení nad pokožku o 2-3 mm. Povrch je drsný kvůli nadrženým vážím na něm.\nVyskytují se hlavně u dětí na rukou a nohou. Pokud se tento typ papilomu vyskytuje na podrážce nebo dlani, nazývá se to plantární bradavice nebo spinules. Pušky jsou odstraněny od dermatologa. Více informací o spřátelkách naleznete zde.\n3) Třetím typem papilomů jsou genitální bradavice (podrobný článek o nich)\nTyto růsty na kůži a sliznicích mají vzhled karfiolu nebo koktejlku. Nacházejí se v oblasti slabin a genitálií, stejně jako uvnitř – v pochvě u žen, v urethře, v konečníku, v ústech.\nCesta přenosu genitální bradavice u lidí – převážně sexuální. K infekci dochází během období sexuální aktivity.\nNicméně, dnes dermatologové začali rozpoznávat jiný způsob přenosu tohoto typu viru – zprostředkovaný kontakt s domácností. Například pokud osoba sedí na záchodě po pacientovi, který má genitální bradavice, pak je riziko infekce tímto typem viru vysoké. Totéž, pokud člověk navštíví veřejné lázně, bazén a další podobné veřejné instituce. Riziko je také přítomné při návštěvě tetovacích salonů, intimních salonů apod.\n4) Čtvrtý typ – filiformní bradavice nebo akrochordy (na obrázku níže).\nTento druh se vyskytuje hlavně u lidí starších 35-40 let. Často se tento typ bradavic nazývá slovo “papilom”.\nNejčastěji se nacházejí na krku, na obličeji, zejména na víčkách, v podpaží, ve slabinách, v záhybech pod prsními žlázami žen. Velikost – ne více než 3-5 mm, často mají tvar závitu nebo zaoblené, na tenké stopce. Odstraněna v několika sekundách od dermatologa.\n5) Pátý typ – papilomy močového měchýře a močové trubice.\nZávažná nemoc, zjevně neviditelná, ale nepříjemné nepříjemné příznaky: bolest v dolní části břicha, zhoršené močení, krev v moči atd. To se vyskytuje častěji u mužů. Četnost výskytu je nízká. Někdy v kombinaci s genitálními bradavicemi penisu.\nDiagnostická metoda – ultrazvuk močového měchýře.\nLéčba – u urology.\n6) Šestým typem je papillomatóza hrtanu, průdušnice a dutiny ústní.\nNa sliznici hrtanu a průdušnice se tvoří papilární nádory podobné nádoru. Postupně snižují lumen dýchacích cest. Řeč je rozbitá (pokud jsou formace umístěny na hlasových šňůrách).\nDiagnostická metoda: nepřímá nebo přímá laryngoskopie (od odborníka na ORL).\nTakové útvary jsou odstraněny z lékaře ORL.\nVolné dýchání je narušeno. Zvláště nebezpečné u malých dětí, u nichž je průduch průdušnice již velmi malý a dítě se může udusit. Infekce dítěte se obvykle vyskytuje v období narození od matky, pacienta s genitálními bradavicemi.\nDalší neobvyklé uspořádání papilomů je v krku: na mandlích (na žlázách), na obloze a pod jazykem.\nNe, ne a ne znovu.\nJedná se o nárůst kůže nebo sliznic v reakci na zavedení viru. Existují však určité typy virů, které způsobují poškození děložního hrdla a za několik let mohou vést k rakovině děložního čípku. Přečtěte si více o cervikální dysplazii.\nNení těžké diagnostikovat papilom moderní dermatologa.\nJasný klinický obraz vzhledu růstu na pokožce – příznaky obvykle mluví samy za sebe.\nPři dotazování zjistíte: sexuální kontakt, přítomnost infekce od někoho v rodině, věku atd.\nPro konečné potvrzení diagnózy genitálních bradavic se provádí analýza materiálu pro PCR nebo Digene-test pro HPV.\nKontrolní analýza se provádí po 2 měsících od ukončení léčby.\nZapamatujte si: žádná z metod léčby dnes zcela neodstraní virus z těla. Nejdůležitější je zde imunita lidí. Pouze imunitní systém dokáže virus potlačit a zabránit jeho opětovnému vývoji. A všechny drogy k tomu přispívají. Podrobný článek o tom, co je imunita.\nKterý lékař se má léčit?\nmuži – u dermatovenerologa\nžen – u gynekologa nebo dermatovenerologa\nna místě papilomů v jazyce – u zubního chirurga\nkdyž jsou umístěny na oční víčka – oftalmologem\nna místě papilomu na mandlích a krku – u lékaře ORL\nTyto léky potlačují virus a zvyšují imunitu:\nAllinkin Alpha (více informací zde)\ngroprinosin nebo isoprinzin (více zde),\nPanavir (přečtěte si celý článek)\nepigenum sex (přečtěte si více zde).\nVartotsid nebo krém Aldara nebo krém Keravort (podrobný článek o Imichimodu)\nPodrobný článek o těchto metodách zde.\nPříjem léků pro zlepšení imunity – imunní, bylinné extrakty, léky (polyoxidonium)\nRůzné metody léčby těla, zdravý životní styl, půst, strava,\nToto je hlavní a často jediný směr léčby.\nNejčastější a cenově dostupná metoda. Papilom se doslova odpařuje pod vlivem laseru. Ve videu a na fotografii je jasně vidět. Postup je prováděn v anestezii s novokainem nebo lidokainem, aby neublížil. Doba trvání procedury je asi 30 sekund na formu.\nPo ukončení expozice laserem zůstává na kůži malá kůra sušené krve, kterou nelze odstranit. Měla by spadnout za pár dní.\nPo zhojení této rány nic nezůstane na místě bývalého bradavice. Laser je velmi dobrý na odstranění takovýchto forem na kůži obličeje, na krku av podpaží, kde je kůže jemná nebo rychle zraněná.\n2) Odstranění rádiových vln na zařízení “Surgitron” (více o této metodě)\nPapilomy mohou být účinně odstraněny radiovým vlnovým zářením pomocí přístroje Surgitron. Tato metoda je přibližně stejná jako metoda odstranění laserem. Hlavním rozdílem je ovšem ovlivňující faktor, který není pro lidské oči tak nebezpečný jako laser. Vše ostatní je stejné: postup se provádí rychle, při místní anestezii zůstává i malá kůra, po pádu z níž rostla zdravá kůže.\nNa fotografii: zařízení pro terapii rádiovými vlnami\nDalším názvem pro tuto metodu je cryodestruction (cryo-cold, destruction – destruction). A tady je důvod. Teplota kapalného dusíku je minus 195 stupňů. Proto když lékař používá speciální hůl s navíjenou ránu, spálí papilom kapalný dusík v osobě, zmrzne, je kryogenní a po několika dnech zemře a zhasne.\nNejdůležitější v tomto postupu není přehánění dusíku, aby nedošlo k hlubokému omrzlině tkání. Ale pokud podexpozice nebude účinek také – bradavice jednoduše “nezmrazuje” do své hloubky. Postup je obecně prakticky bezbolestný, nevyžaduje lékařskou přítomnost, provádí se bez anestézie.\nPo ošetření tekutým dusíkem dochází k mírnému zčervenání okolní kůže, která zmizí po několika dnech. Tato metoda se nedoporučuje používat na obličeji, zejména na očních víčkách.\n4) Odstranění papilomové elektrokoagulace (zastaralé)\nElektrokoagulace je elektrokauterizace. Jeho principu fungování je hořák s velmi tenkým topným tělesem. Při elektrokauterizační operaci chirurg prakticky spaluje abnormální tkáň na zem.\nTato technika byla široce používána dříve, kdy laserové odstranění papilomů ještě nebylo rozšířeno na klinikách. V současné době se elektrokoagulace prakticky nepoužívá (pouze v malých nemocnicích, kde neexistují lasery nebo zařízení s rádiovými vlnami).\nVe videu: metoda odstranění papilomu elektrokoagulací:\n5) Skalpelová excizie (zastaralá)\nTento chirurgický zákrok se v současné době téměř nikdy neprovádí. I při komplexní lokalizaci papillomů (hrtanu, uretry atd.) Se používá moderní zařízení ve formě fibro-endoskopů se speciálními manipulačními špičkami, které pomáhají provádět šperky na vnitřních orgánech bez velkých řezů.\n6) Cauterizace léků.\nJedná se o farmaceutické lokální nekróza (kyseliny nebo zásady):\nVzhledem k tomu, že tyto přípravky jsou sady zásad a kyselin, při mazání papilomu prostě spálí svou tkáň. Proto je třeba je používat velmi opatrně, v žádném případě by neměly být používány na kůži obličeje a krku, a to zejména u dětí!\n50 let zkušeností / kandidát na lékařské vědy\nVolov Anatoly Apollonovič\nVenereolog, dermatolog, kosmetička\n46 let zkušeností\n42 let zkušeností / kandidát na lékařské vědy\nVšechny lidové prostředky jsou uvedeny pouze jako reference. Nedoporučuje se jim lék na domácí odstranění.\nPředtím, než poskytneme tradiční metody, určíme podmínky pro domácí léčbu:\nDomy nemůže odstranit genitální bradavice na pohlavních orgánech\nDomy nemůže odstranit bradavice a výrůstky na obličeji – na obličeji se objeví jizva a jizva, kterou lékař nedokáže odstranit\nDomy nemůže odstranit obskurní formace se známkami zánětu, krvácení, nadměrným růstem (vysoké riziko vzniku kůže nebo sliznice)\nNezapomeňte, že příčina jakéhokoli papilomu – virus.\nJuice česnek maziva vzdělávání – přečtěte si recenzi “pomohl.”\nDruhou možností je rozřezat česnek z plastu a aplikovat ho na papilom. Nad – omítka. Opakujte dvakrát denně. V závislosti na velikosti tvorby vytvrzení nastane během 2-4 týdnů.\n2) Mýdlo na praní.\nZmáčkněte kůži mýdlem na prádlo několikrát denně (přečtěte si detailní recenzi)\nEfektivita je nízká, zejména u starých a vícenásobných papilomů.\nOdřízněte stonku rostliny a namažte tvorbu kůže. Frekvence léčby je také 2krát denně. Délka léčby je také 2-4 týdny.\n4) Metoda lakování a skotů.\nJedná se o lidský lék na páteře (podrobná recenze zde)\nPomáhá, podle recenzí, ne všichni a pouze s plantárními bradavicemi.\nToto je další starý lidový lék. Neúčinné pro papilomatózu, ale levné. Způsoby použití:\nsměs glycerolu a 70% octa – nátěr 3-4 krát denně (přečíst zde)\nsměs směs 9% octa, rostlinného oleje a drceného česneku nebo cibule se aplikuje na papilomy (recenze nepomohlo a recenze pomohlo)\njen mazat s 9% octem (přehled)\ndržte patch kolem papilomu, aplikujte 9% octu smíchaného s moukou, celofán na vrcholu (recenze)\nPomáhá znovu, ne všem.\nPoužitý suchý manganistan draselný – aplikovaný na bradavice (podrobný přehled zde)\nPoužije se šťáva z nezralého ořechu – jsou rozmazané papilomem. Buď udělejte tinkturu na alkohol a také je namazat – detailní recenzi zde.\nPapilom svázaný nití nebo vlasy, můžete – žíně. Později se stává černá a vysuší (připomíná 1 a vyvolá 2)\nVe skutečnosti zůstává základ papillomu a po nějaké době může růst. Může se také objevit zánět kůže. Proto se tato metoda nedoporučuje doma.\n9) Jodové mazání. NENÍ doporučeno všude!\nStará lidová cesta. Údajně dochází také k páření papilomů. Ovšem účinek je minimální. Ale vedlejší účinek je vysoký.\nNejen, že kůže spálí z trvalého mazání jódem, ale i tento jód se vstřebává, hromadí se ve štítné žláze a vede k hormonálním poruchám. Škoda na štítné žláze! Je levnější jít na kosmetickou kliniku a odstranit tvorbu laseru – rychle a bez vedlejších účinků!\n10) Monastický čaj, Intoxické kapky, Baktefort, čaj z parazitů, čaj z papilomů atd. NENÍ doporučeno všude!\nDesítky míst nabízejí zbavit se papilomů a bradavic pomocí těchto zázračných – lidových prostředků. Téměř všechna místa říkají, že příčinou papilomů jsou parazité, a že budou procházet při použití klášterního čaje, kapky Intoxic nebo Bactefort. Každá stránka má rozhovor s Elenou Malyshevou, kde chválí všechny tyto drogy.\nNezapomeňte: TENTO JE VŠECHNY ZVYŠOVÁNÍ A PODVOD.\nElena Malysheva nikdy neřekla, že papilomy mohou být vyléčeny mnichovým čajem nebo kapkami Intoxic. Všechna jména lékařů na takových místech jsou fiktivní.\nMnišský čaj je sbírka bylin rostoucích v otevřených prostorech Ruska. Pelyněk, Yarrow, Tansy, Mincovna, Tymián atd. Podnikatelé, kteří nerozumějí nic v medicíně, se tomuto tématu podařilo prosadit a poslat mnichovi čaj a dokonce i s přesvědčením Eleny Malyshevy.\nMnišský čaj nikdy nezničí v lidském těle viry. Ačkoli škoda nepřinese žádné (pokud tam opravdu tráva). Je to jen bylinný čaj, který si můžete koupit v lékárně za 30 rublů.\nCena klášterního čaje je 1000 rublů. Náklady na stejnou sadu bylin v lékárně jsou 100 rublů. Sami si je můžete vybrat v lese zdarma.\nV žádném případě neodkládejte výlet lékaři a léčbě anogenitálních papilomů a bradavic.\nNezapomeňte: žalostný zaplatí dvakrát!\nbřiše, papilom, suchý


Batman - Videacesky.cz - strana 2\nBat MobilKavárna superhrdinů\nNení Bat Mobil jako Batmobil.\nBatman balí Galadriel\nBatman se vydal na návštěvu Středozemě a jeho procházka Lothlórienem nabrala nečekané obrátky.\nDnes se podíváme na padoucha s chladnou logikou a ledovým srdcem. Doktor Viktor Freeze dělá vrásky na čele Batmanovi už několik desetiletí, během kterých se stal jedním z nejoblíbenějších padouchů DC univerza.\nVracíme se k DC univerzu a vytahujeme z něj dalšího ikonického protivníka temného rytíře. Hádankář (Riddler) ve svém zeleném kostýmu pokouší Batmana od 50. let a my si jeho eskapády díky WatchMojo.com stručně shrneme.\nDaredevil by měl být BatmanDorkly Bits\nDaredevil řeší problém. Podle všeho by se spíše měl jmenovat Batman. Co na to ale řekne pravý Batman? Poznámka: Daredevil je anglický výraz pro člověka, který předvádí smrtelně nebezpečné kousky.\nJe Temným rytířem Gothamu, jakého ho jeho město potřebuje. Příběh Bruce Wayna je sice díky několika různým zpracováním poměrně známý, nicméně neuškodí si jeho počátky detailně připomenout, než příští rok v kinech poměří síly s neporazitelným (?) Supermanem. Už jen proto, že to je Batman.\nV minulém díle jsme si představili záporáka od Marvelu, dnes se podíváme ke konkurenci. Ra's Al Ghul je zloduch z dílny DC Comics a provádí nepěkné věci Batmanovi.\nBatman na stopě zločinuDorkly Bits\nBatman je na stopě zločinu a během vyšetřování se dá do řeči s jedním z padouchů. Co je oba spojuje? A jak by se daly vyřešit problémy v celém Gotham City?\nTemný rytíř je takřka kultovním filmem o Batmanovi. Zde vám přinášíme 7 věcí, které jste o tomto filmu nemuseli vědět. PTSD- Posttraumatická stresová porucha\nPokud jste neskočili na to, jakým způsobem byl prezentován teaser trailer na film Batman v Superman, HISHE pro vás má alternativní verzi...\nJaké je to bydlet s Jigsawem, už jsme viděli. Ale co když je vaše kočka Bane?\nPo videu Bruce Timma tu máme další kraťas od dalšího slavného animátora spojeného s Batmanem. Je jím Darwyn Cooke, který si při příležitosti 75 let od vytvoření tohoto slavného superhrdiny připravil krátký film s Batmanem budoucnosti (Batman Beyond). V něm opět mimo jiné můžete zahlédnout odkazy na Batmanovu historii.\nSbírka filmových padouchů\nDnes tu máme další video z kanálu Paint se zpívajícím klučinou. Tentokrát si vezme na paškál filmové padouchy, kterým vymyslí krátké písničky na melodie známých popových hitů.\nBatman: Podivné dny\nPostava Batmana nedávno oslavila neuvěřitelných 75 let od jejího stvoření a při té příležitosti vytvořil animátor Bruce Timm tento krátký film z Batmanovy dávné minulosti, v níž se střetne s Dr. Strangem. Bruce Timm mimo jiné stojí za úspěšným a uznávaným animovaným seriálem Batman z 90. let.\nBatman vs. SupermanKavárna superhrdinů\nDnes se opět podíváme pouze do kavárny superhrdinů, kde se tentokrát Batman se Supermanem pobaví o svém chystaném versus filmu.\nDnes bude ústředním hrdinou parodie od HISHE opět Netopýří muž, což znamená jediné - kavárnu superhrdinů.\nMlátička superhrdinů: Batman vs. Deadpool\nMáme tu další soutěžní video, tentokrát z kategorie webseriálů. Taky se svými známými občas vedete vášnivou diskuzi, kdo by vyhrál, kdyby se střetl superhrdina X a superhrdina Y? Fanoušci z týmu Bat In The Sun se rozhodli udělat radost každému milovníkovi komiksů. V jejich webseriálu uvidíme jak klasické superhrdiny, ať už je to Batman, Superman nebo Thor, tak i postavy neoplývající žádnými zvláštními superschopnostmi, třeba Laru Croft a Nathana Drakea. Dnes se tedy podíváme na to, jak by to vypadalo, kdyby se měl střetnout Batman a Deadpool. Epizodní roli si také střihne Catwoman. Za tip na video děkujeme Frantovi Krejčímu!\nTrilogie Temný rytíř Christophera Nolana měla u diváků obrovský úspěch. Konečně to vypadalo, že začíná úsvit nových akčních snímků s promyšleným scénářem. Jenomže například takový Temný rytíř povstal není po logické stránce ani zdaleka tak dokonalý, jak si většina lidí myslí. Samozřejmě, že film má nesporné kvality a svůj úkol splnil na jedničku, ale pokud se nad dějem trochu zamyslíte, najdete pár blbostí. A právě ty si vzala na paškál skupina HISHE v dnešním Jak to mělo skončit. Jak se k závěrečnému dílu série Temný rytíř stavíte s odstupem času vy? Máte tip na animovanou parodii od HISHE, která by se tu měla objevit příští týden? Dejte nám vědět do komentářů.\nKdyž dostane Batmana na starost někdo, kdo komiksům nerozumí a je otevřeně gay libující si v detailech na mužská pozadí, musí nevyhnutelně vzniknout taková klasika jakou je Batman a Robin.\nFrancouzská partička SURICATE, která vám již přinesla komediální pecky jako Den, kdy Země přestala masturbovat, Filmy versus realita či Sex ve videohrách, představuje svůj nejnovější filmeček o superhrdinech... konkrétně o tom, jak se společně ztřískali na párty.\nSuperlék na rakovinu\nBrazilská nemocnice AC Camargo specializující se na léčbu rakoviny spojila své síly s DC Comics, aby se pokusila dětem s rakovinou usnadnit léčbu. Více ve videu.\nPrvní trailer na Batman: Arkham Origins\nKdyž v roce 2009 vyšel první díl (Batman: Arkham Asylum), nikdo ještě netušil, jak velký úspěch bude tato temná série mít. Po vydařeném pokračování (Arkham City) se na nás chystá již třetí díl, který se bude dějově odehrávat několik let před tím prvním. Hra je naplánovaná na říjen 2013, ale vy si již dnes můžete užít tuhle parádní ochutnávku. Člověk občas lituje, že v takové podobě nevycházejí celé filmy.\nPostava Batmana nedávno znovu ožila ve filmu v Nolanově trilogii, která mnohé fanoušky inspirovala k různé tvorbě, ať už parodické či vážné. Toto je ten druhý případ. Batman: Loutkář (Batman: Puppet Master) je fanouškovský krátký film, který se odehrává v "nolan-verse", konkrétně mezi druhým a třetím dílem. Amatérští tvůrci se zde ve stylu Nolana pokusili realisticky představit další postavy z batmanovských komiksů, na něž se v oficiální verzi nedostalo, v čele s Hádankářem (Riddlerem).\nVšechno je špatně s Temný rytíř povstal\nDalší kanál, co se rozhodl svést se na popularitě HISHE a Upřímných trailerů je i CinemaSins se svým seriálem Všechno je špatně, který se snaží napočítat všechny možné prohřešky, jež jsme mohli vědomě i nevědomě pochytit v letošních blockbusterech. První na řadě je Temný rytíř povstal, kterého snad nemusíme představovat. Souhlasíte se všemi nařčeními nebo byla některá uměle vytvořena?\nI tento rok se na tomto serveru objeví další videa inspirovaná slavným netopýřím super hrdinou a jeho filmy od Christophera Nolana. V této vtipné montáži se můžete podívat na fiktivní trailer k Temnému rytíři, kdyby byl film pojatý jako romantická komedie.\nJe tu další parodie na Batmana, tentokrát hudební. Jedná se o coververzi známé písně Call Me Maybe, ve které postava z filmu Temný rytíř povstal něco od srdce Batmanovi zazpívá.Toto video si užijí pouze ti, co už film Temný rytíř povstal, viděli (naopak pro ty, co film neviděli, může být video lehce spoileroidní).\nSherlock Holmes vs. BatmanEpické rapové bitvy historie\nOba jsou údajně nejlepší detektivové světa, ale jen jeden může vyhrát. Kdo to podle vás bude? Netopýří muž nebo geniální Angličan... a jejich parťáci?


ROCKSHOCK - www.irockshock.net - 150 let od založení Malostranské besedy\n150 let od založení Malostranské besedy\nPublikoval: JO - Středa, 14.03. 2018 - 19:11:26\n6.–7. března 2018, Praha, Malostranská beseda\nMalostranská beseda je jedním ze dvou svatostánků českého bigbítu. Málokdo z jejích návštěvníků si uvědomil, že v letošním roce uplyne neskutečných 150 let od chvíle, kdy se Malostranská beseda poprvé otevřela, aby přivítala své první návštěvníky. A protože se tak významné výročí sluší důstojně oslavit, konaly se zde po dva večery dva mimořádné koncerty, na kterých vystoupily legendy české muziky.\nJeště než se ke svému vystoupení připravil VLADIMÍR MIŠÍK & Etc..., došlo na oficiální projevy zástupců vedení Malostranské besedy. Kromě nich se na pódiu objevil i zdejší nestor Robert Radosta, který v Malostranské besedě pracuje již více než padesát let. Pánové pronesli několik slov a poté už začal samotný koncert. Protože se na pódiu mělo vystřídat velké množství účinkujících, bylo každé jednotlivé vystoupení velmi omezeno. Vladimír Mišík s Etc... tedy zahráli pouhých pět písniček, mezi nimiž nechyběly takové stálice mišíkovského repertoáru, jako jsou Šmajdák a ploužáky, Sladké je žít či Kainarův Obelisk. I přesto, že byl Mišíkův vstup provázen drobnými technickými i textovými výpadky, šlo pro mnoho lidí o absolutní vrchol celého večera – a možná je škoda, že přišel tak brzy.\nRole průvodců celým programem byla svěřena Honzovi Dědkovi a Ondřejovi Konrádovi, kteří, zatímco se na pódiu střídaly kapely, objasnili publiku leccos z historie Malostranské besedy. Většina lidí asi tuší, že beseda je úzce spjata s kulturou. Ať už to bylo divadlo, tanec, či hudba, umění k tomuto místu prostě patří. Ale asi málokdo věděl, že budova nějakou dobu sloužila i jako radnice. Podobných zajímavostí jsme se v průběhu večera dozvěděli ještě víc.\nDalší kapelou, která na oslavě zahrála, byla legenda českého blues BLUESBERRY v čele s nestárnoucím Petarem Introvičem. Měli vystoupit jen v akustickém triu, ale protože se nedostavil jejich kytarista, nezbývalo než si nějakého vypůjčit. Po ruce byl v tu chvíli zrovna Petr 'Kulich' Pokorný, který se kytarových partů ochotně ujal. Koncert tím získal na výjimečnosti, neboť bylo zajímavé sledovat, jak vtipně se muzikanti domlouvali na melodiích a tóninách jednotlivých písniček. Kromě principála Petara Introviče se na pódiu objevil ještě baskytarista Pavel 'Chozé' Jurda. Na krátkém setlistu Bluesberry se vcelku logicky objevily takové pecky jako Pocem moje stará, Roky bluesový a další. Část publika sice při vystoupení Bluesberry odešla ze sálu, ale ti, kteří zůstali, si mohli vychutnat pohodové a vtipné vystoupení.\nPo nezbytné pauze, která byla věnována další 'exkurzi' do historie Malostranské besedy, přišla na pódium kapela KYBABU, jejímž frontmanem je Jaroslav 'Olin' Nejezchleba. Sestavu Kybabu tvoří z velké části muzikanti z Etc..., kteří s Olinem nahráli jeho druhé sólové album Nečekaná návštěva (2017). A právě písničky z téhle desky, jako třeba pomalá Teide či Čekárna,tvoří velkou část repertoáru Kybabu. Kromě toho několik pecek, např. U doktora nebo Něco se chystá,pochází ze starší Olinovy sólovky Noční lov (2010). Jako hosta si Kybabu pozvali recitátora Mirka Kováříka, který svým jedinečným způsobem zarecitoval několik básní z dílny Allena Ginsberga a Václava Hraběte. Zejména Kováříkovo podání Hrabětových básní doslova bralo dech. Obzvláště silným zážitkem bylo, když přednášel za doprovodu kapely. Po recitační vsuvce Kybabu zahráli ještě několik písniček, mezi kterými nechyběla krásná věc od Petra Skoumala Březen. A poté již byla ohlášena krátká přestávka nutná pro přestavbu pódia.\nText: Hanka Luxemburková\nBalzám pro uši a pohlazení po duši přišly hned s prvními takty vystoupení bluesových ASPM. Asi by v tom byl nějaký háček, kdyby diváci neocenili patřičným potleskem charakteristicky zastřený hlas Honzy Spáleného, neméně impozantní hru na tubu jeho syna Filipa Spáleného, výbornou trubku Michala Gery a bicí Filipa Jeníčka. Chyběl snad jen vibrafonista Radek Krampl a Filipova bravurní hra na basu, i tak bylo ale znát, že si publikum písně jako Zahrada v dešti, Zavolej jen moje jméno nebo Špitál u svatého Jakuba náležitě užilo.\nTěžko odhadnout, zda šlo o záměr dramaturgie, každopádně publikum dosud pohupující se v sametových rytmech jazzově laděného blues vpadlo rovnýma nohama do energického blues rocku tzv. 'malé party', tedy torza kapely KRAUSBERRY. Dlouho očekávaní 'naši hoši' – nebo chcete-li, jak říká sama ústřední postava party, 'moji dědci' – to rozjeli přesně tak, jak se od nich čekalo. Martin Kraus se svým typickým nakřáplým hlasem, akustickou kytarou, harmonikou a neutuchajícím humorem, Mário 'náš Mário' Císař na kytaru a Jiří 'Ježek' Kredba na basu. Bez nich by oslava 150. výročí Malostranské besedy snad ani nebyla oslavou. A proto také dostali přesně tolik prostoru, aby si celá Beseda mohla s nimi zazpívat takové kousky, jako jsou Ohníčky, které publikum rozpálily hned na začátku, nebo mimořádně nikoli uzavírající pecka Vlakem na Kolín, Kořenová zelenina, Ve stínu lípy, Náš kluk, Můstek, Horoskop, Náš dům, Slunečný hrob a řada dalších. Martin vždy živě komunikuje s obecenstvem a snad pokaždé uvede do rozpaků nějaké to děvče, a ani tentokrát tomu nebylo jinak. Když se zeptal, jakou si dáme dál, ozval se ze schůdků na pódium hlasitý výkřik fotografky Áji Dvořáčkové: „Starý časy!" Vmžiku ji popadl za ruku a vyvlekl i s jejím fotoaparátem doprostřed pódia. Jak symbolické bylo představit všem právě tento večer dvorní fotografku Malostranské besedy. To ona je zde takřka jako doma a zachycuje pro nás dění na pódiu již mnoho let, a právě proto se i jí dostalo zcela po právu zaslouženého mohutného aplausu a od 'malé party' písně Starý časy.\nDva dny trvající oslava konající se na počest 150. výročí Malostranské besedy se nachýlila ke konci. A nám nezbývá než popřát jí i jejím návštěvníkům, aby neztratila nic na svém kouzlu a ještě spoustu dobré muziky a kvalitních kulturních akcí, jako tomu bylo doposud. Díky všem, kteří se na téhle nadmíru povedené oslavě podíleli!


Rakovina močového měchýře - Empatia\nMůj otec (53 let) je po operaci nádoru močového měchýře. Celý měchýř mu odstranili, ale je prý jen otázkou času než bude nemoc pokračovat v dalších orgánech. Nedávají nám ani malou naději. Mohu ještě věřit? Nechci to vzdát a on také ne! Jestli existuje jen malinká naděje,prosím poraďte mi. Děkuji.\nvždy je nějaká možnost. Rakovina je díra v imunitním systému, pokud ji člověk dokáže zacelit, vyhraje. Obranný systém člověka normálně na buňky, které se začnou chovat „divně“ a nekontrolovatelně se dělit, reaguje tak, že je okamžitě zlikviduje. Ale pokud jsou v tomto systému díry, pak tyto „divné“ buňky jakoby proskočí a naše obranné buňky o nich vůbec neví, proto může vůbec docházet k růstu nádorů a dalšímu množení. Takže jediná možná cesta, jak se zbavit „divných“ buněk je ta, že zacelím a zpevním svůj imunitní systém, zamezím přívodu živin pro tyto „divné“ buňky stravou a nastartuji samoregenerační proces organismu. Věřte, že v ničem jiném to není. Pokud si tatínek uvědomí také to, že nesmí lpět na starých křivdách a bolestech, že musí vypustit ze sebe staré, nepotřebné, musí odpustit všem všechno, postavit se k životu a ke VŠEM lidem jen s láskou, pak se mu to podaří. Doporučuji mu podívat se na vysvětlení toho, co jsme udělali špatně a jak z toho ven, mu moc pomůže.\nVáš tatínek hraje o život, takže se nedivte té spoustě doporučení, vše je pro jeho dobro, vše mu pomůže, nic není zbytečně.\nImmunAid – 3×2 tablety 1.měsíc, 3×1 dále – sušená rostlina Kočičí dráp, která podporuje funkci bílých krvinek a pomáhá jejich rozmnožování.\nOcean 21 – 3×1 lžíci – tekutý přípravek s výtažky z mořských řas, který podporuje imunitní systém a metabolismus\nTakto bych to viděla na 3 měsíce, určitě je tatínek pod dohledem, chodí na kontroly, tak bychom viděli, co dál. Také bych viděla jako vhodné osobně se setkat, vše bych vám vysvětlila. Nevím ovšem, odkud jste.\nPít 2-3 litry bylinných čajů denně.\nCo nejvíce zjednodušit stravu – pouze rýži, blanšírovanou zeleninu, zeleninové polévky, takto minimálně 3 měsíce – žádné maso, uzeniny, mléčné výrobky, sladkosti, cukr, kávu. Berte to tak, že ideální by bylo, kdyby váš tatínek vydržel půst (určitě jste slyšeli o 42 denní očistné rakovinné kůře, problém při ní je se sháněním čistých zeleninových šťáv a s tím, že dotyčný velmi ztrácí na váze, což může být někdy spíše vysilující), takže toto omezení není až tak drastické.\nRozhodnout se musíte sami.\nLedviny a močový měchýř - duchovní příčiny Ledviny a močový měchýř - duchovní příčiny Rakovina jako jakákoliv jiná nemoc má příčinu stejnou = nedbalost\nRakovina manžela Bolesti močových cest Prosba o radu - močový měchýř\nOdpustit je láska Akademie celostního zdraví Jak uživit své buňky


Autor Téma: Ferdinand Schörner (Přečteno 7090 krát)\n« kdy: Únor 23, 2007, 08:58:24 »\nZačátek 2. světové války ho zastihl stále jako velitele 98. praporu horských myslivců, ovšem začátkem roku 1940 mu byla přidělena 6. horské divize s níž se účastnil bojů ve Francii. V roce 1941 velel divizi při prolomení Metaxovy linie v Řecku a jeho vojáci dobili Atény a vztyčili Německou vlajku nad Akropolí. Při zahájení operace Barbarossa působil se svou divizí na Murmanské frontě, konkrétně v Laponsku. V roce 1942 mu bylo svěřeno velení nad XIX. horským sborem. V říjnu 1943 se ujal velení XXXX. tankového sboru a v březnu 1944 se stal velitelem skupiny armád Jižní Ukrajina. Byl to on, kdo přesvědčil Hitlera o evakuaci Krymu (byť se nepodařilo evakuovat všechny vojáky). Od září působí jako velitel skupiny armád "Kuronsko" V lednu 1945 byl jmenován velitelem skupiny armád Střed. Jeho úspěšný obranný boj dokázal dlouho držet pod Německou kontrolou průmyslové Československo. Ve své poslední vůli ho Hitler jmenoval vrchním velitelem Německé armády. Vzdal se Američanům za dosud neobjasněných okolností (námět na diskuzi), kteří ho ovšem koncem května 1945 předali Rusům.\nV SSSR byl odsouzen k 25 letům vězení, trest později snížen na 12 let. V roce 1954 byl propuštěn do NDR, odkud v 1958 vycestoval do Západního Německa, kde byl ovšem znovu zatčen a odsouzen k 4,5 letům vězení. Na svobodu se dostal v roce 1963.\n« Odpověď #1 kdy: Únor 23, 2007, 09:08:36 »\nZ toho, co jsem o něm četl jsem si udělal už vlastní obrázek. Například v Laponsku odrazil útok mnohem silnější ruské armády.\nV Laponsku velel divizi horských myslivců\n(na obrázku 3. divize horských myslivců)\nTo, že byl stoupencem nacismu mě na něm teda dost štve, ale to bych asi hodnotit neměl.\nZa co byl odsouzen na 4,5 roku?\n« Odpověď #2 kdy: Březen 14, 2007, 05:30:37 »\nOn obecně to Schörner neměl po válce vůbec lehké. Byl NKVD přemlouván, aby se dal do služeb nově budované armády NDR. On ovšem neustále odmítal. Proto byla proti němu zahájena kampaň, východním tiskem byl označován za "nacistickou zrůdu", za "ztělesnění Hitlerova zla" apod. Proto byl u části široké veřejnosti po propuštění brán vyvrhrel. Na tvoření této nekalé pověsti se podílel bohužel i západní bulvární tisk. Dokonce se vynořily i zprávy, že byl agentem KGB.\nTo, že byl stoupencem nacismu mě na něm teda dost štve, ale to bych asi hodnotit neměl. Za co byl odsouzen na 4,5 roku?\nZa pokus o zabití. Pokud se nepletu byl odsouzen za pochybných okolností ohledně tzv. případu "Nisa". Město bylo ztraceno, navzdory rozkazům o obraně. Velitel města plukovník Sparre a jeho štáb měli být na rozkaz Schörnera zastřeleni za neuposlechnutí rozkazu. Pozdějším vyšetřováním se zjistilo, že Sparre ve městě ani nebyl a kapitulaci bez boje provedl jeho zástupce major Jungling. Rozsudek nakonec proveden nebyl, protože generál pěchoty Schultz zasáhl a proti výslovnému rozkazu Schörnera nebyla poprava provedena. Nicméně soud již nezkoumal, zda se nové skutečnosti o nepřítomnosti plukovníka Sparreho dostaly Schörnerovi na stůl.\n« Odpověď #3 kdy: Květen 03, 2012, 08:55:38 »\nFerdinand Schörner byl zván KRVAVÝ FERDINAND pro svůj tvrdý postoj k vlastním vojákům. Například během Opavsko-ostravské operace nechal bez soudu postřílet část svého štábu, protože vyjádřili své pochybnosti o vítězství německých vojsk v této válce.(ne v této bitvě, ale v celé válce).\nV SRN byl odsouzen na 4,5 let za nezákonné popravy vlastních vojáků.\n« Odpověď #4 kdy: Květen 03, 2012, 11:06:04 »\nJá se přiznám, že jsem zmínku o něm, mimo jeho podivného odchodu od svých jednotek před koncem války nenarazil. Asi jsem nečetl správné knihy, ale od horských myslivců k tankovým jednotkám je skok poměrně velký..


Jaro se blíží – vsaďte na novou izolaci střechy | Webové stránky IMPnet\nblog_post: Jaro se blíží – vsaďte na novou izolaci střechy\nDošlo v zimním období k poškození vaší střechy a zateplení? Do oprav se pusťte co nejdříve – a tentokrát konstrukci, střešní tašky a především vhodný izolační a hydroizolační materiál volte pečlivěji.\nStav střechy je nutné na konci zimy zkontrolovat – nezřídka dochází k poškození krytiny a dalším závadám. Pokud je izolace vaší střechy nedostatečná, nebo chybí účinná hydroizolace v obytném podkroví, může vás čekat nepříjemné překvapení. Stačí jedna malá prasklina či chybějící střešní taška a do střešní skladby se dostane voda. Co může následovat? Promáčený dřevěný krov začne hnít, provlhlá izolace ztratí své tepelněizolační vlastnosti, nebo se v interiéru začnou tvořit plísně.\nJaro je ideální dobou na rekonstrukci, protože už venku nepanují mrazy a vy máte šanci připravit se na parné léto a změnit půdní místnost v příjemnou odpočinkovou zónu.\nJak začít? Jestli je poškozená střešní konstrukce, pak samozřejmě její výměnou. Dále už přichází na řadu výběr izolačního materiálu.\nÚčinná ochrana před letními vedry\nTepelná izolace vám neposlouží pouze v zimě, ale rovněž v letním období. Když se provede správně (odbornou firmou), už se v půdních místnostech nebudete muset potit – můžete si zde vybudovat útulnou pracovnu nebo třeba ložnici.\nSkvělým materiálem, díky kterému ušetříte prostor, je stříkaná polyuretanová pěna. Zabraňuje tvorbě plísní, nechutná myším, je zdravotně zcela nezávadná a ekologická, její životnost je delší než 30 let a její výjimečné tepelněizolační vlastnosti vám zajistí dlouhodobou úsporu. Jedná se o materiál budoucnosti, který přináší celoroční komfort.\nJak vypadá průběh zateplení PUR pěnou?\nIzolace střechy a podkroví je stěžejní – bez ní bude neustále docházet k tepelným únikům. Zateplení střechy se může provádět z vnitřní i venkovní strany. Druhá možnost se obvykle uplatňuje v případě, že do podkroví nelze zasahovat a je třeba nahradit poškozenou izolaci, nebo doplnit izolaci existující.\nStřecha se postupně rozkryje a stará izolace se odstraní. Dále je nutné vyčistit prostor – teprve poté se provádí aplikace pěny. Ta je velmi rychlá a probíhá v několika etapách. Bezprostředně po ní lze přistoupit k instalaci difuzní folie a opět položit krytinu.\nJak na výběr hydroizolace?\nKvalitní hydroizolační systém váš dům ochrání, když střešní krytina nesplní svou funkci, nebo dojde k jejímu náhlému poškození. Při hydroizolaci plochých a šikmých střech s menším spádem používáme polyureu nebo silikon.\nOba tyto materiály vynikají stálými hydroizolačními vlastnostmi a zamezí přehřátí střechy či jejímu narušení vlivem přívalových dešťů, klimatických změn a UV záření. Lze je aplikovat na již existující hydroizolační vrstvy – obvykle formou nátěru a popřípadě nástřiku. Jsou vhodné na jakýkoliv druh povrchu.


V Evropě padají rekordy nakažených\nPRAHA Nizozemsko včera ohlásilo rekordní denní přírůstek nákazy koronavirem: za posledních 24 hodin se infikovalo 7984 lidí. Informovala o tom agentura Reuters s odvoláním na institut veřejného zdraví RIVM. Nemocnice v Amsterdamu, Rotterdamu a Haagu jsou podle serveru BBC pod obrovským tlakem kvůli přílivu nových pacientů s covidem-19, v případě potřeby jim proto slíbilo vypomoci s péčí o pacienty Německo.\nPodobně dramatická je situace v sousední Belgii, která je co do rychlosti šíření nákazy po Česku momentálně druhou nejvíce postiženou zemí v Evropě. Například v Bruselu, kde sídlí instituce Evropské unie a velení NATO, vychází podle agentury Reuters 20 procent všech testů na koronavirus pozitivních. Vláda se tak chystá v příštích dnech zpřísnit opatření proti šíření nákazy.


Letenky z Baham do Běloruska - Levné lety Bahamy Bělorusko - eSky.cz\nLetenky z Baham do Běloruska\nVyhledat lety z Baham do Běloruska\nProhlédněte si nejvýhodnější akční lety z Baham do Běloruska\n✔ Existují na eSky.cz nějaké speciální nabídky letenek z Baham do Běloruska?\n✔ Při rezervaci letenek z Baham do Běloruska se mohu postarat o pojištění?\n✔ Pokud si objednám letenky z Baham do Běloruska, mohu si také rezervovat ubytování na místě?\n✔ Které letecké společnosti nabízejí letenky z Baham do Běloruska?\nNa eSky.cz zajišťujeme, aby nabídka letů z Baham do Běloruska zahrnovala nejen nízkonákladové letecké společnosti, ale i ty, které se specializují na vysoký standard.


Zříceniny Kraj Vysočina - Pohorka.info\nPohorka » Kraj Vysočina » Zříceniny\nZříceniny v oblasti Kraj Vysočina\nZřícenina hradu Ostromeč na Slapech\nZbytky hradu na vysokém ostrohu nad soutokem Vltavy a Mastníku jsou poprvé zmiňovány v roce 1419. Hrad zanikl ale již kolem roku 1542.\n19. 8. 2018, 14:54 · Kudy z nudy · Mastník (okres Třebíč), Vltava, okres Třebíč · Hrady, Řeky, Tipy na výlet, Zříceniny · Zřícenina hradu Ostromeč na Slapech\nZřícenina Chřenovice u Ledče nad Sázavou\nZřícenina se nachází se na skalnatém ostrohu nad soutokem řek Jestřebnice a Sázavy, severozápadně od Ledče nad Sázavou.\n13. 6. 2018, 13:54 · Kudy z nudy · Chřenovice (okres Havlíčkův Brod), Česká Republika, okres Havlíčkův Brod · Tipy na výlet, Zříceniny · Zřícenina Chřenovice u Ledče nad Sázavou\nUmělá zřícenina kaple Jivina u Dolní Rožínky\nLes Jivina u Dolní Rožínky na Bystřicku ukrývá ve svém nitru umělou zříceninu kaple. Stavbu tam nechal vybudovat v letech 1781 až 1789 Jan Nepomuk hrabě Mitrovský.\n27. 9. 2017, 11:45 · Kudy z nudy · Dolní Rožínka (okres Žďár nad Sázavou), Česká Republika, okres Žďár nad Sázavou · Tipy na výlet, Zříceniny · Umělá zřícenina kaple Jivina u Dolní Rožínky\nZřícenina hradu Bukov - Lísek\nHrad Bukov (někdy zvaný také Lísek) patří k nejstarším šlechtickým hradům na Moravě.\n27. 9. 2017, 11:44 · Kudy z nudy · Bukov (okres Žďár nad Sázavou), Lísek (okres Žďár nad Sázavou), okres Žďár nad Sázavou · Zříceniny, Tipy na výlet · Zřícenina hradu Bukov - Lísek\nNad říčkou Loučkou nedaleko vsi Strážek můžete objevit zříceniny hradu Mitrova.\n27. 9. 2017, 8:26 · Kudy z nudy · Strážek (okres Žďár nad Sázavou), Česká Republika, okres Žďár nad Sázavou · Tipy na výlet, Zříceniny, Hrady · Zřícenina hradu Mitrov\nNaučná stezka Březina u Humpolce\nNaučná stezka je okružní na nichž se seznámíte s geologií, historií a ekologií Humpolecka a rovněž se zříceninou středověkého hradu Orlíku u Humpolce.\n25. 9. 2017, 7:53 · Kudy z nudy · Humpolec (okres Pelhřimov), Česká Republika, okres Pelhřimov · Hrady, Tipy na výlet, Zříceniny · Naučná stezka Březina u Humpolce\nZřícenina Brtnický hrádek neboli Loupežnický hrádek v Českém Švýcarsku\nNa pískovcovém ostrohu nad Hlubokým dolem, asi 2 kilometry od Brtníků a 12 km západně od Rumburka, se klenou nevelké stopy a zbytky strážného skalního Brtnického hrádku.\n27. 8. 2017, 8:14 · Kudy z nudy · Brtnice (okres Jihlava), Česká Republika, okres Jihlava · Zříceniny, Tipy na výlet · Zřícenina Brtnický hrádek neboli Loupežnický hrádek v Českém Švýcarsku\n30. 6. 2016, 18:43 · Kudy z nudy · Krupka (okres Teplice), Počátky (okres Pelhřimov), okres Teplice · Tipy na výlet, Zříceniny · Zřícenina tvrze Starý Dvůr v Krupce\nŽeberská lípa - nejstarší strom centrálního Krušnohoří\nPřírodní klenot roste nedaleko Vysoké Pece na Chomutovsku, kousek od zámku Jezeří. Přídomek žeberská získala dle zříceniny Starý Žeberk. Strom je nejstarším na Mostecku, jeho věk se odhaduje až na 900 let. Z dávných věků přežívá dodnes jako obrůstající torzo, krásné romantické a opředené pověstí.\n10. 2. 2016, 13:50 · Kudy z nudy · Chomutov, Vysoké (okres Žďár nad Sázavou), okres Chomutov · Zámky, Tipy na výlet, Zříceniny · Žeberská lípa - nejstarší strom centrálního Krušnohoří\n7. 5. 2015, 19:22 · Novinky.cz · Humpolec (okres Pelhřimov), okres Pelhřimov · Zříceniny, Tipy na výlet, Hrady · Zřícenina Orlíku střeží Hliníka, který se odstěhoval do Humpolce\nZřícenina Lichnice je kamennou královnou Železných hor\nV rovině pohozené tyčí se kousek za Čáslaví Železné hory. Nad Třemošnicí na skalnatém ostrohu vrchům dominuje ruina kdysi rozsáhlého ronoveckého hradu Lichnice. Pevnost byla dobře bránitelná, o tom se přesvědčili i husité, když se rok snažili ztéci hradby. Jenže to se ve válce nikam nespěchalo.\n18. 7. 2014, 10:28 · Novinky.cz · Železné hory · Zříceniny, Tipy na výlet, Hory, Hrady · Zřícenina Lichnice je kamennou královnou Železných hor\nVelký přehled zřícenin hradů, tvrzí a zámků\nZříceniny hradů. Lichnice. Umístění: nad Třemošnicí. Dostupnost: celoročně, parkování pod hradem. Poznámka: největší hradní zřícenina v Železných horách. Oheb. Umístění: na ostrohu nad přehradou Seč. Dostupnost: celoročně, parkování za hrází, nebo v Ústupkách. Poznámka: nádherný výhled na přehradu Seč. Žumberk. Umístění: ve stejnojmenné obci. Dostupnost: celoročně, parkování na návsi u hradu. Poznámka: krásný výhled na východní část Železných hor. Rabštejn...\n23. 4. 2008, 18:08 · Železné hory · Železné hory · Hory, Jezera, Hrady, Zříceniny, Tipy na výlet · Velký přehled zřícenin hradů, tvrzí a zámků\nNa území Železných hor se nacházejí pouze 3 rozhledny a 1 zřícenina vyhlídkové věže. Vzhledem k tomu, že hřbet Železných hor pozvolna klesá severně k Labi, je výhled tímto směrem nejlepší. Na závěr uvádím i 2 fotografie vyhlídkové věže na Chlumu, jednu historickou a jednu soudobou. Chrudimské sdružení Alteus se snaží znovu tuto stavbu obnovit, takže možná se dočkáme i čtvrté rozhledny v Železných horách. Rozhledna: Zuberský vrch. Nadmořská výška: 615 m.n.m. Výška vyhlídkové plošiny: 38...\n23. 4. 2008, 17:59 · Železné hory · Železné hory · Rozhledny, Zříceniny, Tipy na výlet, Hrady a zámky, Hory · 3 rozhledny\n23. 4. 2008, 17:08 · Železné hory · Železné hory · Tipy na výlet, Zříceniny, Hory, Jezera, Hrady · Velký přehled zřícenin hradů, tvrzí a zámků\n23. 4. 2008, 16:59 · Železné hory · Železné hory · Tipy na výlet, Hory, Rozhledny, Zříceniny · 3 rozhledny


Rallycrossaři řádili za volanty Kartcrossů | Rallycross.cz\nÚvod / Novinky / Rallycrossaři řádili za volanty Kartcrossů\nRallycrossaři řádili za volanty Kartcrossů\n27.07.2010 | Autor: Petr Šulčík\nO uplynulém víkendu pokračovalo Timesseal MMČR v Autocrossu v Poříčí nad Sázavou. Na startu se opět sešla smečka stále více populárnějších Kartcrossů.\nO uplynulém víkendu pokračovalo Timesseal MMČR v Autocrossu v Poříčí nad Sázavou. Na startu se opět sešla smečka stále více populárnějších Kartcrossů. Za volanty se navíc opět objevili další rallycrossaři. Po Aleši Mrkáčkavi, Pavlu Koutném, Ondrovi Benešovi a Josefovi Pátlovi, se za volant posadil i Otakar Výborný a Roman Zwiefelhofer.\nOtík už absolvoval závod v Dolním Bousově, kde se dost trápil a nakonec odstoupil pro poruchu ve finále. Na Homolce, jak se poříčská trať nazývá, usedl do stroje Aleše Mrkáčka a nevedl si vůbec zle, když dojel na skvělém druhém místě. My jsme se samozřejmě nemohli nezeptat obou aktérů, působící v divizi 1, na jejich pocity:\nRC: Oto, o víkendu jsi absolvoval další závod v kartcrossu. Jak by si zhodnotil své působení?\nOta: Jsem moc rád, že nebyla ostuda a trochu jsem zapadl mezi přední jezdce. Zadní náhon jsou pro mě neznámé vody. V prvním závodě jsem se s „kartem“ trochu pral, tentokrát to už bylo lepší. Pořád je však na čem pracovat. V sobotu se jelo na vodě, tak to klouzalo opravdu hodně, v neděli už to šlo. Rád bych poděkoval Alešovi Mrkáčkovi za zapůjčení vozu a Romanovi Kalvodovi za dobře převedenou myšlenku do praxe. Z této disciplíny mohou vzejít noví talenti. Je to levné a parádní závodění.\nI Roman Zwiefelhofer, který letos sbírá zkušenosti za volantem Subaru Impreza, si maličký „Kart“ pochvaloval.\nRC: Romane, zeptám se samozřejmě i tebe. První závod v kartcrossu, jak ses o víkendu svezl?\nRoman: Bylo to dobrý, v sobotu jsem si tedy připadal trochu jak bahňák, což byl pro mě docela šok. Ale nakonec dobrý. V neděli už trať trochu oschla. Ladili jsme nastavení převodovky a nastavení auta vůbec. Trať v Poříčí mě překvapila svoji náročností. První závod nejde brát ani jinak, než že se člověk s autem sžívá a nastavuje.\nRC: Romane po první zkušenosti s tímto sportem, řekl bys, že se ti více líbí rallycross nebo kartcross?\nRoman: V kartcrossu se cítím víc svůj. Je to celkově jednodušší závodění, i když se jedná o zadní náhon. Je to krásná hračka a vyžití pro závodníka. Nádherně ovladatelné a rychlé.\nPodzimní test ve Fuglau\nTrojice jezdců Aleš Fučík, Marcel Suchý a Rakušan Dominik Senagacnik včera testovala své vozy na trati v rakouském Fuglau.\nFotogalerie - RCE 2013 - Sosnová (CZ)\nFotogalerie z posledního závodu RCE 2013 v Sosnové.


TNITc157 - Moje cesta do Sýrie\nPopis mé první cesty do Syrie z května 2000 je už celých 17 let zde. K nové cestě jsem se odhodlal díky četbě článků v Britských Listech, které jeden čas denodenně líčily „Putinovo vraždění dětí” v Aleppu. Skopiroval jsem jejich argumenty do článku "Děs a hrůza v Britských Listech", který najdete zde. Samotné obrázky z mé cesty najdete zde.\nI v novinářství všeho moc škodí a od února 1948, vlastně ještě dřív (kupoval jsem svého času i Mladý Svět, nacistický časopis pro mládež Protektorátu Č. a M.) a měl jsem později příležitost ověřit si věrohodnost podobných článků. Proto jsem chtěl do Aleppa se podívat dříve, než svědkové odejdou a stopy „ruského řádění” odnese čas.\nMám doma vnuka, který sedí u počitače a na práci v domácnosti jsem sám. Odjížděl jsem poněkud unavený a nepromyslel v detailech možné nesnáze, které mohu potkat v zemi, kde podle novin zuří válka a kde vládne krvelačný diktátor, který má na svědomí 300.000 mrtvých spoluobčanů.\nKromě toho je mi 85 let a mám obtíže zachytit nové poznatky. Je možné, že lecos jsem už nezaregistroval nebo zapomněl, proto, chybí-li to zde, omluvte mne. Jedno je ale jisté : to, že v Syrii zuří válka, v zemi příliš nepociťujete. Lidi tam žijí normálně, chodí do práce, baví se.\nOstatně i my za války jsme jezdili denně vlakem do školy a jen když byl nálet, šli jsme do krytu. Naše maminky chodily k řezníkovi jednou týdně, protože maso bylo na lístky a stejně řezník téměř nic na prodej neměl. Ve vlaku bývaly kontroly, potkávali jsme různá individua, včetně zběhů, hotových střílet v případě dopadení, ale na to jsme nemysleli...\nV Sýrii ozbrojení vojáci jsou běžně. Bylo tomu tak už za prezidentování Asada otce, který byl též novinami popsán jako krutý diktátor. V Sýrii armáda totiž má za úkol starat se o plno věcí, nahrazuje i policii. Na kontroly dokumentů a časté prohlídky tašek si ale člověk zvykne. Je to méně nepříjemné, než utrpět zranění díky sebevrahovi, kterěmu nakukali, že půjde rovnou do nebe.\nNa rozdíl od Čechů v roce 1968, obyvatelé v Sýrii mají Rusy rádi, dokonce jsem slyšel od Arabů používat pár ruských slov, například „davaj” namísto „pospěš si!” I my jsme měli Rusy rádi, vítali jsme je, v pětačtyřicátém roce nás zachránili od řádění prchajících vojáků, kteří prohráli válku.\nV prosinci 2016 do Aleppa poslal Putin především Kadyrovy Čečence - nikoliv zabíjet, ale ochraňovat své spoluvěřící muslimy a pomáhat jim. Když vidím, co teroristi dokázali udělat s historickou částí Aleppa, jsem šťasten, že díky Putinovi město bylo osvobozeno a aspoň část pokladu lidstva zachráněna.\nFaktem je, že ačkoliv jsme měli v Sýrii dost příležitostí ke styku s obyvately, nepotkali jsme jedinou osobu, která by cítila k vládnoucímu režimu nevraživost. Naopak, všichni prezidenta milují a byli nám vděčni za to, že jsme přijeli a že nevěříme těm lžím, které televize a novináři na západě o něm tvrdí. Je to jen propaganda, placená z části i z našich daní.\nNa internetu existují pravdivějši reportáže o Asadovi a jeho vztahu k svým lidem. Pokud rozumíte francouzsky nebo anglicky, doporučuji na příklad Syriennes od Juliena Rochedyho na https://www.youtube.com/watch?v=EhL8D0wYevo (existuje též na programu TV Liberté).\nOhledně nesmyslů, které jsem vyzvedl v Britských Listech, nevím s jistotou, co si mám o jejich autorech myslet. Zajisté, vyloučit nemohu, že patří k cechu těch, kteří jsou na prodej a slouží těm, kteří chtějí vyvolat válku. Ale doufám, že jsou jen Lenivovi užiteční idioti. Prostě, když se něco děje, nevytáhnou zadek ze svého bytu, přečtou si některé anglické noviny (The atlantic, The guardian aj.) nebo magazin Forreign Policy, které pokládají za pravdu pravdoucí a podle nich pak píšou. Někdy to ani nepřekládají.\nOsobně se domnívám, že lhát, tak jak to umí ty bolševické stvůry, kterým patří mnohé noviny na západě, je nebezpečné i pro pány samé. V daný okamžik některá lež možná projde, ale díky internetu, je nemožné, aby časem pravda nevyšla na povrch - vzpomeňme Saddamovy zbraně hromadného ničení. Dojde-li k tomu vícekrát v životě běžného občana, přestane novinám věřit. A to se jednou může režimu nevyplatit.\nAle nejprve popíšu prakticky : jak jsem se do Syrie dostal.\n29. března 2017 - Po obědě se u mne doma stavil syn, který jezdí do Paříže každou středu, a vyklopil mne na letišti Paříž - Charles De Gaule.\nChtěl jsme pomoci dovézt z Francie sbírku léků, které potřebují zranění vojáci syrské armády. Už se nepamatuji, kde jsem sehnal na ten spolek adresu, ale domluvili jsme se telefonem, že pojedu s nimi.\nŘíká se tomu Turismus humanitární, někdy se říká též „Turismus solidární”. Skutečně, mnoho lidí vidí nespravedlivé rozdělení světa na státy bohaté a státy chudé a těm chudým chce v rámci svých možností pomoci. Už jen fakt, že jedou utrácet peníze do země, která kvůli sankcím nemá možnost získat devizy, pomáhá zemi dostat se z bídy.\nToho bohužel zneužívají různi podvodníci. Například slyšel jsem, že existují v indočínské džungli tak zvané sirotčinské tábory, kam vodí turistům ukazovat bídu dětí, kterým válka vzala rodiče. Někdy návštěvníku slibují za velké peníze pomoct ubohého sirotka adoptovat, ale ve skutečnosti dítě má rodiče, kteří dostali za půjčení dítěte prachy.\nNaše organizátorka Rita (jméno jsem změnil) mezi ně nepatří. Léky jsme vezli benevolentně, každý si jich vzal trochu do svého zavazadla. Beze cla prošlo i pár velkých kartonových krabic.\nVzali jsme s sebou i dvě nová křesla pro invalidy a několik berlí - to bylo první hloupost, jakých jsme udělali několik. S přepravou jsme nepochodili : zástupce srbské letecké společnosti nám přišel osobně říci, že když jsme vydrželi stát půl hodiny ve frontě před okénkem, tak nejsme žádní invalidi a za přepravu každého křesla musíme zaplatit. Radši jsme křesla nechali v Paříži, darujeme je jiným potřebným.\nJá mám velký sak, který jsem nechal z třetiny prázdný, aby bylo kam nastrkat léky. Rita mi místo něho vnutila menší sak bez koleček, který se prý vejde do kabiny nad sedadly, abych nemusel registrovat zavazadlo - to riskovalo nestihnout časově náročný přestup v Bělehradu. Přendala všechny moje věci do svého, málo praktického zavazadla a můj velký sak uskladnila ve svém autě na parkovišti.\nTak se stalo, že potom na podlaze letiště jsem našel svoji ponožku, která Ritě při přendavání vypadla. Mrzelo mne, že též zřejmě ztratila můj foťáček, v novém saku jsem jej nenašel. Ztracen však nebyl, našel se po návratu do Paříže. Je totiž tak miniaturní, že jej v mém velkém zavazadle přehlédla. Dost mi při cestování chyběl.\nProblém byl, že Srbové shledali i můj nový sak stále příliš velký a chtěli jej dát do podpalubí. To jsem odmítl. Rita přinesla kolečko lepicí pásky, sak jsme oblepili a zmenšili na předepsané rozměry, aby nemohli nic říct. Jenže díky tomu stal se nepraktický, vše uvnitř zmuchláno a nevěděl jsem ani, kam mi dala lék na krevní tlak.\nPřesto cesta proběhla dobře. Potěšilo mne trávit týden ve společnosti výjimečných lidí, vždyť taky kdejakého hlupáka, zpracovaného sdělovacími prostředky, jet do Sýrie nenapadne : ve Francii se nás našlo pouze jedenáct, plus Mimiden, která přiletěla z Ženevy.\nNe, že by cesta do Sýrie nebyla v módě. Ale legálně, jako my, se tam dnes nejezdí. Synové arabských immigrantů jsou ve Francii oblbováni radikálními kazately, mnohdy je do mešity zatáhne jejich kamarád, prostě jednoho dne se kluk domů nevrátí. Rodiče potom dostanou telefonát z Turecka, aby si nedělali starost, že v noci budou konečně převedeni přes hranice Sýrie, kde se syn zúčastní Svaté Války proti diktátoru Asadovi a nevěřícím psům.\nTo bývá běžné. Proto, když se mne známí ptali, kam jedu, odpovídal jsem : „Do Sýrie, kam jinam?” Brali to jako vtip. Moje dcera též, a ve svém okolí pak šeptala : „Možná dost, že banda džíhadistů vzala mého otce s sebou jen proto, aby pod záminkou turistické výpravy, nepřitahovala na sebe pozornost.\nSyn v Sýrii už kdysi byl, proto o mne strach nemá a chápe mne, prý mi i závidí. Ale tak úpłně snadné to zas není.\nKvůli bojkotu, přímo do Damašku letět nemohu, musí se přes jiné státy a žádné vizum nemám. Mám jednu letenku do Bělehradu a druhou z Bělehradu do Beyrútu. Večer po setmění usedám v letadle, neboť do Jugoslávie vizum nepotřebuju. O půlnoci přestupuji na let do Libanonu, tam se prý dá koupit syrské vizum.\nZ Beyrútu jedu autobusem na syrskou hranici, kde je i v noci otevřená jakási banka a mohu změnit peníze. Za nějakých 50 euro dostávám potvrzení, se kterým (ve stejné místnosti) jdu k okénku syrijského ministerstva vnitra, kde úředník vyťuká mé jméno a datum narození. Za chviličku mi vrazí do pasu razítko s vizem a s úsměvem poznamená, že jsem byl Syrii už v roce 2000 (což je pravda - mají skvělou archivní službu) a že mne vítá u příležitosti nové návštěvy.\nAutobus pak pokračuje a ještě v noci zastaví v Sýrii u průmyslové pekárny, kde je možné posnídat. Arabský chleba, podobný bretoňským palačinkám, se peče na běžícím pásu, téměř mezi stoly. Během snídaně a ochutnávání dobrot se rozední a posilněn čajem, jedu dál, až do hlavního města Damašku.\nNaše skupinka se ubytuje v nově otevřeném hotelu, někteří jdou se najíst do města. Samostatný pokoj se mi zdá drahý, tak jsme s Ritou přemluvili dva mladiky, aby dali přistavit pro mne postel do jejich dvoulůžkového pokoje. Večeříme ve výborné restauraci, stojí to méně než 10 euro - tedy jestli se nepletu - 5 tisíc syrských liber.\nV Damašku je klid, nevypadá to na válku. Rita nás vyzve nechat zbytečné věci v úschovně hotelu, aby, kdo bude chtít, mohl jet na pár dní s ní veřejným autobusem do Aleppa. Armáda trasu vyčistila od džíhádistů, pouze okolí Homsu bude asi nutno nějak objíždět.\nJelikož Rita dobře zná jazyk i způsob práce místních funkcionářů, párkrát vytáhla nás, evropské turisty, z nesnází. Vyjednávala ceny hotelů, restaurací, taxikářů. Mně ukazovala byt svých rodičů a základní školu v chudé čtvrti, do které chodila a kam bych bez jejího doprovodu nenakoukl.\nZa těch 17 let, co jsem tu nebyl, už zemřeli lidé, kteří pamatovali tureckou nadvládu a mládež historii tolik nezná - naučila se trochu anglicky a to je skoro všecko. Jo, zná taky mobily a bez internetu se neobejde. Někteří ale se mnou chtěli mluvit a byli rádi, že nevěřím těm hovadinám, které do nás hustí ubohý Hollande a západní propaganda. Sedm let války plus pár desetiletí sankcí hospodářství Sýrie zničilo, lidi žijí téměř v bídě, přesto národ drží hlavu vzhůru.\nNa autobusové nádraží v Damašku jdeme po snídani pěšky. Bohužel, není známa doba odjezdu. Na takové autobusy si našinec těžko zvyká. Člověk přijde, dostane lístek se svým pořadím, nasedne a čeká. Když je autobus skoro plný, začne prodej jízdenek a jede se. Když ne, čeká se - někdy i pár hodin. Trpělivost - matka moudrosti. Nás, cizince, šofěr rozmisťuje mezi obyčejné lidi a těhotné ženy, aby si nás případná prověrka od džíhádistů nevšimla.\nV poledne se autobus staví na nějakém nádraží na asi 40 minut, tam můžete si koupit sandwič se zeleninou nebo i obložený smaženým masem, ale to příliš neradím. V poledne brával jsem si spíš "chleba s fenyklem" a minerálku, čímž jsem dost ušetřil. Jestli se nepletu, za 1 euro dostanete 500 liber a 1 bohatě plněný sandwič stál tisíc liber, tedy dva euro. Stalo se nám, že chudá ženská přišla a darovala nám celý balík lívanců, jen tak prostě, ze sympatie.\nNa večeři jsme chodívali společně a ta byla královská - 2 - 3 tisíce syrských liber. Například celá tabule salátů, po nich ryby nebo maso (objednává se ve váze v kg), nakonec kafe a arabské sladkosti. K pití voda, čaj, pivo, někteří popíjeli arak, přinesou vám i nargilé, můžete kouřit hašiš. Líbil se mi pochvalný komentář jednoho labužníka, rozvaleného u stolu : „Humanitární turismus má své příjemné stránky”.\nShrnuto, musím říct, že ta Sýrie byla nádherná. Také rád jsem se znovu podíval do míst, kudy jsme chodili s manželkou o velikonocích roku 2000. Od té doby se toho v zemi moc nezměnilo - sankce trvají už léta. Tehdy lidi nás přijímali vlídně, starší lidé na nás mluvili francouzsky. Francie totiž pomohla Arabům osvobodit se z turecké okupace. Po první světové válce dostala od Ligy Národů mandát k založení státu Velký Libanon, který r. 1946 francouzská vojska opustila a Syrie se osamostatnila. Přesto ještě koncem století Arabové nás vítali. Po letech posluhování Americe (Sarkozy, Hollande...) ten vztah není už tak hezký.\nVeřejným autobusem do Aleppa\n31. 3. 2017 - Jelikož jsou některé úseky dálnice ostřelovány džihadisty, autobus dělá časté objezdy vesnicemi a namísto 3-4 hodin, cesta Damašek-Aleppo nám trvala skoro den. Aleppo je, jak bych řekl, hlavní město syrského severu. Žije tam i dost křesťanů, mimo jiné v plné pohodě s muslimy. Naše císařovna Sissy, žena Františka Josefa, tam jezdila ráda. Psal jsem už zde, že jsem kdysi obědval v salónku, který nese její jméno.\nPo příjezdu večeříme ve městě a přenocujeme v hotelu. Žádné ruské bombardování, o kterém píšou Britské Listy, žádné zabíjení dětí diktátorem Putinem v Aleppu jsme nezažili.\n1. 4. 2017 - Mešita Omejádů a její okolí utrpělo strašně, opravdu hrůza. Ale nikoliv bombardováním z letadel, spíš řízenými střelami teroristů s plochou dráhou letu z jiné čtvrti města. Kdo jim na sofistikované zbraně dává prachy, nevím.\nLetecké útoky Rusů byly hlavně na ubytovny východní části města, kde žili teroristi - to mi tvrdili Francouzi, kteří zde žijí. Na mou otázku, jestli Putin vraždil děti, se dali do smíchu. Putin má zřejmě dobré oči, že si mohl seshora vybírat, na koho co spadne.\n2.4. 2017 - Druhý den navštívil jsem dvě opuštěné budovy : nemocnici džíhádistů a budovu mise Bílých Přilbic OSN. Pro mne to byla zdrcující prohlídka. OSN zkonfiskovalo základní školu. Válely se v ní letáky (jeden jsem si přinesl domů), dětské knížky, které z kluka dělají nábožensky pomateného vraha, atd... Vše vytištěno v Turecku, v Saudské Arábii, Kataru, některé snad i v USA, ale to dokázat nemohu.\nZato u léků nebylo těžké najít důkaz. Džihádisti při útěku před ruskými Čečenci vše zničili. Shodili všechny krabice z polic na podlahu, vysypali léky a šlapali po nich, aby nebyly k použití. Pár těžkých krabic zůstalo téměř vcelku, i s adresou odesilatele.\nBudova Bílých Přilbic OSN ve sklepě měla i stroj na mučení elektrickým proudem. Byla tam úplná tma, přesto díky osvětlení mobilem, pokusil jsem se o fotku a snad s technikou HDR něco z ní vytáhnu. Thierry Meyssan, který mívá dobré informace, píše, že Bílé Přilbice jsou bývalí členové Al Kajdy, které vede důstojník britské tajné služby MI6 James Le Mesurier. V jejich budově na podlaze kanceláří byl strašný bordel, mezi papíry plno krámů, bylo tam možné najít i náboje do protitankových střel. Čekali snad útok syrské armády ?\nMne zbraně sice nezajímají, neznám ani jejich český název, ale jeden mladík, dejme tomu Gilles, jeden z těch dvou, s kterými sdílím pokoj, doma chodívá na střelnici. Ten se radoval, že si přiveze z Aleppa použité hilzny.\nJá jsem takových nasbíral doma v jižních Čechách v roce pětačtyřicátém velkou krabici, dokonce jsem si z nich udělal hračku podobnou revolveru. Tenkrát jsme se vyblbli, z vydolovaného střelného prachu jsme tenkrát dělali ohníčky, lezli jsme do stanů Němcům, Banderovcům, Rumunům, později Rusům... Vlastně k Banderovcům ne, ti se nastěhovali k nám do pokoje.\nPardon, u nás byli Vlasovci, armáda generála Vlasova, který padl do zajetí, ale zachránil své muže a koncem války pomohl Praze při květnové revoluci. Po válce byl Sověty pověšen. Vlasovci byli slovanští vlastenci, za Německo nebojovali. Jeden Vlasovec mne učil jezdit na svém koni.\nBanderovci se u nás řikalo zběhům z ukrajinské, proněmecké armády. Po příchodu Rudé Armády se skrývali v pohraničních lesích za Třeboní, vykrádali selské usedlosti a samoty - jednu noc se dobývali i na nás, když jsem byl doma sám s matkou a s malou sestrou, ale neuspěli.\nGilles našel v Aleppu hezké kovové pouzdro, do kterého nábojnice skryl. A co víc, našel i půlku střely diametru přibližně 9 cm s netknutou rozbuškou. Pravděpodobně střela vypadla z kamionu a tank ji přelomil na dva kusy. Bylo však možné ji použít coby rozbušku amatérské bomby, jaké lze dělat z láhve plynu. Gilles zářil radostí, že domů přiveze něco nebezpečného.\nJenže kam střelu schovat? Jako vždy jsme u příjezdu či výjezdu měst kontrolováni. Já mám v saku prádlo, Gilles na oplátku veze moje těžké boty. Měl jsem sice předtuchu, moc se mi to nelíbilo, ale jsem dobrák a souhlasil jsem, aby rozbušku strčil mezi moje hadry. Další špatné rozhodnutí.\nKe všemu měl jsem už uvnitř návod v arabštině k použití nějakého tureckého granátu a leták, jehož smysl mi přeložili, že zabíjet nevěřící je bohulibá činnost. Najít mi leták v Saudské Arábii, odlifrují mne prý rovnou do vězení. A jako s uděláním, při výjezdu z Aleppa, vojáček, který kontroloval kufr našeho taxíka, strčil nos mezi moje fusekle a spodní prádlo a vytáhl arabský leták. Nic neřekl, zato když uviděl nevybuchlou rozbušku, zpanikařil.\nPoručil nám okamžitě sednout do auta a nevycházet. Zavolal náčelníku, aby příšel. Ten si prohlédl naše pasy, zeptal se, kde jsme našli náboje, pak se zasmál a poručil vojákům vše naskládat zpátky do zavazadel. Nám popřál dobrou cestu a to bylo vše. Neumím si představit, co by se dělo, kdyby na jeho místě stál Němec, Rus nebo Amerikán.\nV poledne přijíždíme do Lattaquié a stavíme se na oběd v hotelu God's Miracle On Earth s vchodem na soukromou pláž na břehu moře. Kdyby mne od věčného drncání na silnici s dírami od šrapnelů nebolely záda, byl bych se vykoupal, moře nebylo moc studené. Mohli bychom tam pobýt delší dobu, jenomže hotel je drahý, máme málo času a proto rozhodujeme jet zítra dál, přiblížit se k poušti, kde je oáza Palmyra ; tu chci znovu vidět.\n3. 4. 2017 - Jedeme k jihu, směr Palmyra. Lezeme na Sulejmanův hrad. Ze syrské televize, která má i francouzské programy, slyšíme, že v Petěrburku se dal odpálit atentátnik a je dost mrtvých.\nOdpoledne zastavujeme u moře ve městě Tartouz. V městě jsou jen 3 drahé hotely. Jedna z ministerstva prý poslaná ženská, asi kráva, která má zájem na tom, aby cizinci chodili do hotelu jejího známého, se vsteká, ale nic platno, jsme rozhodnuti jet pryč. Rita odmítá platit v dolarech s nevýhodným pro nás kurzem, já dolary nemám vůbec. Vsteklá kráva zabouchne dvířka svého auta a odjede.\nPo večeři se v restauraci dlouho diskutuje, kde budeme spát a nakonec nás pozve k sobě místní občan. Výborný nápad, na kobercích na zemi spalo se mi líp jak v hotelu a ušetřil jsem, zato chudák rodina si asi moc neodpočinula. Představte si : muž přitáhne z hospody v půl druhé v noci asi 12 cizinců, jeden chce čaj, druhý hledá záchod, třetí chce teplejší deku a neumí říct ani slovo. Ženám z naší skupiny uvolnili dětský pokoj a sami asi spali v jediném pokoji, nevím...\nMěli pěkný domek, malého kluka a dvě dcery, asi 16 a 13 let. Než odešla ráno do školy, ta mladší mi ukazovala obrazy, které maluje, druhá přinesla ke snídani buchty podobné českým makovým.\nChemické zbraně ?\nPodle západních televizí, které jsem sledoval v hotelu teprv den později, "diktátor Asad" zmasakroval stovky svých poddaných chemickými zbraněmi v Chan Šejchunu (provincie Idlíb na severozápadě je v rukou teroristů). Zpráva o tom byla zveřejněna Bílými Přilbami v 6 ráno. Pravdě bližší bude spíš pozdější oznámení syrského ministra, že první úder syrské armády na "skladiště plynu a munice v rukách teroristů Al Nostra" začal teprve o půl dvanácté dopoledne. Kdo lže, těžko zjistit. Ale už 2. dubna, během mé návštěvy opuštěných kanceláří, nabyl jsem přesvědčení, že úkolem Bílých přilbic je vyrobit Americe důvody k útoku na prezidenta Asada.\nÚterý 4. 4. 2017 - Mně se nechce věřit, že došlo k útoku plynem sarinem , protože my brzo ráno frčíme sice ne přes Chan Šejchun, ale přes Homs po hedvábné stezce na jihovýchod do pouště a nikde nic nenormálního nevidíme. Žádné napětí, žádné přesuny vojska, klid. Taky proč by to prezident dělal? Aby dal Americe důvod k intervenci? Ve chvíli, kdy díky ruské pomoci, ve válce začíná vítězit?\nNechávat si Palmyru na poslední den bylo naše další nešťastné rozhodnutí. Ujeli jsme v poušti nějakých 150 km a najednou naše vojenská ochrana, která jezdí přibližně půl km před námi s vojákem stojícím na platformě vzadu u kulometu, udělala čelem vzad a nám nezbylo nic jiného, než se vracet s ní do Damašku. Bez ochrany náš minibus by byl snadným terčem džihádistů. Ze všech stran pustiny lze na nás střílet, a kdyby nás zajali, moc bych se divil, že by prezident Hollande souhlasil vyplatit milion euro za každého z nás.\nMí spolucestující předtím fotili startující letadla, viděli ambulanci, slyšeli střílení a pochopili, že se v poušti poblíž Palmýry něco děje. Já jsem si ničeho nevšiml, protože po výtečné snídani jsem v minibuse dřímal a zrušení návštěvy nejznámější syrské památky mi uniklo.\nNevěděl jsem ani, že i Trump, který předtím slíbil, že se s Asadem smíří, koulí zlostně očima a na zítřek, poslední den našeho cestování, pošle svou loď střílet z moře na území Sýrie, což Amerika neudělala od roku 2011. Ostatně, k bombardování cizího státu bez vyhlášení války, podle ústavy měl mít svolení Kongresu.\nMimochodem, tomu se říká válečná agrese a mohl by za to být souzen mezinárodním soudem. Ale Amerika na podobné soudy z vysoka...tento, soudy jsou jen pro ty druhé. Víme už z války v Jugoslávii, co to je za bandu. Aby potom u soudu nebyla slyšet pravda, zatčené zavraždili : Miloševiče, Husseina, Kaddafiho, možná i jiné.\nJe sprostá lež a naprostá blbost, že Asad zabíjí své občany, v tom není pochyb. Být to pravda, přestali by za něj nasazovat život. Ovšem mohlo se stát, že zásobu plynu vyhodili do vzduchu islamisti. Trump slíbil bombardovat možná jen proto, aby mu ultrapravičáci a sionisti dali pokoj. Ta základna totiž nemá pro Syrii velký význam a ostatně kdyby Rusové doopravdy chtěli, tak ty vystřelené misily zneškodní. Technické možnosti k tomu prý mají.\nJedeme tedy zpátky do hlavního města Damašku, kde naše cestování končí. Odpoledne se stavíme ještě v Maalule, což je nádherný křesťanský kostel, vytesaný do skal, se sochou Panenky Marie na vrcholu. Lezu po skalách, fotím nad propastí, líbí se mi tu. Večer nocujeme v Damašku ve stejném hotelu jako první den.\n5. 4. 2017, středa - V poledne máme bohatý oběd (mimo jiné - beránčí hlavy), odpoledne procházka městem. V městě jsou kontroly snad každý kilometr. Něco se asi děje. Vojáci s puškou na rameni chtějí vědět, nemáme-li v kabelce granát a podobné věcičky.\nČekání v kadibudce\nJelikož jsme prošli stejnou kontrolou cestou do restaurace i cestou zpět, jednoho důstojníka trklo, že se mu v jeho úseku courají nějací cizinci a kdoví, zda některého Amerika neposlala strčit někam bombu, což by se jí náramně hodilo, neboť je svolána schůze OSN kvůli Sýrii.\nPro jistotu mne a ještě dva z nás zavřel do své "kanceláře" (v Iráku se jí říkalo kadibudka) dokud se nevysvětlí, co jsme zač a proč se tudy motáme a proč jeden z nás fotil jeho vojáky, což bez jejich svolení není dovoleno. Jenže vysvětluj něco, když neumíš ani slovo arabsky.\nČekáme na Ritu, která šla za námi, ale ona to asi vzala zkratkou a ne a nepřichází. Když jí telefonujeme, vrátí se a přijde na pomoc. Nemá však úředně orazítkovaný seznam členů zájezdu - další malér, nepočítala s napjatou situací. Naštěstí kolem budky jde člověk, jehož tvář se jí zdá povědomá - volá na něj a skutečně, je to bývalý spolužák. Ten dosvědčí, že Ritu zná a jsme propuštěni. Jedni pokračují v nákupu dárků blízkým, druzí se vrací do hotelu..\nCelý večer v hotelu čekáme dva minibusy, které mají nás odvést na letiště do Libanonu, kde máme být v 10 hodin večer. Šoféři mají však zpoždění, Rita jim volá, ale jsou prý na cestě. Tak čekáme a ztrácíme nervy - zmeškání letadla ve válečné situaci může mít pro nás blbé následky.\nNakonec se oba minibusy objeví, naložíme zavazadla a opouštíme Syrii. Potřebujeme ještě výjezdní visa, ta máme dostat na hranicích, jenomže jede s námi i Amar, manžel Rity, který se narodil v Alžíru, ten má dva pasy a něco v nich ne zcela v pořádku. Tedy další neúspěch. V napjaté mezinárodní situaci, libanonský úředník se bojí dát Alžířanu razítko a posílá jej nejprve zpět na ministerstvo do Syrie. V noci !!\nMy jsme s Amarem vstoupili do Libanonu jako skupina a bez něj skupina výstupní vizum nedostane. To je jasná věc. Telefonujeme, kam se dá, Rita zůstala v Damašku. Má však známosti a nakonec přes počítač problém vyřeší, Amar může se vrátit do Paříže. Ale nutno dostat se včas z pohraniční oblasti na mezinárodní letiště hlavního města, do Beyrútu. Zbývá málo času.\nSilnice na letiště se podobá trase automobilového závodu "prix Monte Carlo", kde jsou samé zatáčky ve skalách těsně nad mořem. Šoféři jedou jak závodníci, chvílemi je některé kolo ve vzduchu. Naštěstí jsem z celodenního chození tak unaven, že neodolám a zase usnu. Ostatní dorazí v noci na prázdné letiště zpoceni strachem, že šofér rychlost auta nezvládne...\nPodle zpráv, tuto noc ve 4 hodiny GMT, jako trest za „Asadovo chemické bombardování”, Donald Trump poslal 68 střel Tomahawků rozmlátit na cimpr campr syrskou leteckou základnu blízko Homsu. Střely dohromady prý představují dvojnásobek síly atomové bomby, jaká byla shozena na Hirošimu - přesto druhý den báze Šajrun fungovala znovu. Nevím, jestli je to možné a jestli někdo nelže.\nNáletu jsem unikl odjezdem z Homsu o 24 hodin dřív. Dalo by se říct, že mám dobrého anděla strážného, který se nefláká a mne hlídá už hezkou dobu. Já vím, že je to hloupá myšlenka, ale nevadilo by mi, kdybych mohl oslavit sto let jeho nevděčné dřiny :-) Jenže zbývá 15 let, to je dlouhá doba a já nejsem snadné dítě k opatrování !\nŽe se Trump rozhodl poslat misily, mne neudivuje. Za druhé světové války je Američani neměli a letci bombardérů museli osobně do ohně. Jednou, když jsem pracoval na poli svých rodičů, viděl jsem padat bombu zřejmě přímo na svou hlavu, protože se zdála kulatá. Zalehl jsem, rukama zakryl hlavu a čekal smrt. Ale nebyla to bomba, nýbrž prázdná nádrž, a nakonec větřík ji odvál nějaký kilometr dál.\nZdá se, že historici neradi se vrací k tomu, že i u nás byly anglo-americké nálety. Já jsem viděl jejich následky, když jsem byl u tety v Českých Budějovicích. A jako student, po válce jsem chodil kolem velké díry v Praze na Václavském - dnes je tam myslím kino Jalta. Přes náměstí naproti pracoval ještě v roce 1943 můj otec. Jeho zaměstnavatelkou byla židovská paní - nemusela do koncentráku. Zato moje teta, komunistka, která s Židy neměla nic společného, byla zavřena v Terezíně, protože ji někdo udal. Ale vraťme se do současnosti.\nNa letišti utíkáme, letadlo nás už čeká a téměř nejsme kontrolováni. Dokonce jsem uspěl zaregistrovat zavazadlo, které v Bělehradu nutno během pár minut převézt z jednoho letadla do druhého.\nčtvrtek 6. dubna 2017 - Americký útok na syrskou bázu Šajrat se odehrál tuto noc. Naše letadlo do Bělehradu startovalo z Beyrútu něco po půlnoci, letadlo z Bělehradu do Paříže ve 4 hodiny v noci. V Paříži jsem v 7 ráno a vlak TGV mi jede přímo z letiště do Massy, tam mám čas něco vypít během přestupu na TGV do Bretaně. Z nádraží našeho města pak jedu městkým autobusem a doma jsem okolo poledne. Málokdy jsem prodělal přestupy a kontroly tak rychle. Vnuk ještě spal. Jelikož včera zapomněl zamknout barák, ani jsem ho nebudil.\nTento den ale se mezinárodní situace změnila. Prezident Trump, který se zdál být rozumný politik, prohlásil, že chemickým bombardováním Bašar Al Asad překročil červenou linku a musí odejít. Jinými slovy, přijal stanovisko šílených neokonzervativců a Hitlery Clintonové. To se mi nechce líbit. Amerikáni jsou hospodářsky v nesnázích, zřejmě potřebují vyvolat válku s Ruskem nebo s Čínou a hledají k ní zdůvodnění.\nNavzdory všem komplikacím, na cestu po Sýrii mám příjemné vzpomínky, obzvlášť na místní lidi. Ti nám byli vděčni, že se nechováme jako naši ministři, kteří znají jen bojkot a bojkot a nic jiného. Letenky mne stály dohromady 220 euro, cesta z Paříže domů vlakem TGV 101 euro. V Sýrii, stravoval jsem se jako labužník a za málo :-)\nHumanitární turismus má něco do sebe!


Bojovnice z proudu, aneb jak na parmy » Rybářský rozcestník\nRybářský rozcestník > Články > Pokročilá rybařina (lov sumců, velkých kaprů, složitější rybolovné techniky) > Bojovnice z proudu, aneb jak na parmy\nBarbels are group of small carp-like freshwater fish, almost all of the genus Barbus and is a popular sport fish\nKde najdeme parmy nejčastěji?\nPo parmách je dokonce pojmenováno rybí pásmo, tzv. parmové, což jsou vlastně větší řeky tekoucí v podhůří hor a ve středních polohách Česka se širšími koryty s pískovitým a kamenitým dnem, kde se střídají silnější proudy s těmi pomalejšími. Parmy často najdeme právě v těchto úsecích, ale také pod splavy, u různým mostových pilířů, výpustí, kanálů a také na soutoku dvou řek, nebo tam, kde se objevují tzv. vracáky, tedy místa, kde se voda vrací proti proudu.\nJakým způsobem chytáme parmy?\ns muškařskou výbavou\nAsi nejčastější metodou lovu parem je položená nebo přívlač. Ovšem i na plavanou lze velice úspěšně chytat parmy. Ovšem jsou to velice bojovné ryby, které lovíme většinou ve větším proudu a na kamenitém dně, proto je třeba přizpůsobit výbavu právě těmto těžším podmínkám. I tak počítejte s častým uváznutím a případným trháním, protože takové prostě parmové pásmo je.\nChytáme parmy na položenou\nParmy lze chytat jak na klasické kaprové pruty, tak pomocí feeder prutů. Asi nejdůležitější je používat větší průběžné závaží, které se dokáže udržet v proudu, v kombinaci s návazci dlouhými až 1 metr, ale klidně i delšími. Já mám raději montáže navázané přímo na kmenovém vlasci či šňůře ukončené karabinkou s obratlíkem, na které pak navazuji o něco jemnější návazce s háčkem a nástrahou. To je velice důležité, aby návazec byl o něco jemnější, protože když pak uvázneme, utrhneme jen návazec s háčkem a nepřijdeme o olovo případně o krmítko. S feederovým prutem se hodí také použít montáž paternoster, která je právě určená do proudné vody. Ale těch návazců a montáží je mnoho, je třeba si vybrat svoji oblíbenou a jen návazce při lovu parem používat spíše delší něž kratší. Záběr bývají prudké, ale při záseku se vám pak často stane, že si budete myslet, že jste uvázli. Parmy se přilepí ke dnu a tak začíná boj, kdo z koho. Držte prut kolmo a snažte se vyhnout všem vázkám, ovšem pokud vám to parma vůbec dovolí. A pak je to o štěstí, zkušenostech rybáře, o tom, jak moc jste zvolili kvalitní vybavení a také o náladě ryby. 🙂\nTypická montáž do silného proudu\nkmenový vlasec 0,22-28 mm, ale i silnější\nprůběžná zátěž na kmenovém vlasci o váze 50-100 g (místo olůvka lze použít i krmítko)\ngumový stoper (korálek nebo gumová kulička)\nnávazec s háčkem (délka při lovu parem 50-120 cm), háček 2 až 4\nkmenový neprůtažný vlasec o průměru 0,18-0,22, ale i více, nebo pletená šňůra o podobné nosnosti jako vlasec\ngumový stoper (dá se vynechat, také obratlík a využít očko obratlíku (3), pak jde ale o fixovanou a ne průběžnou montáž)\nkarabinka – ukončení kmenového vlasce, spoj s návazcem s háčkem\nobratlík s přívěsem a olovem (40-100 g), které lze nahradit feederovým krmítkem, délka dle potřeby (ideální je tak 20-25 cm), ale měl by být nejméně o polovinu kratší, než návazec s háčkem a také o něco slabší, než kmenový vlasec či šňůra, ale silnější, než návazec s háčkem\ndlouhý návazec (50-150 cm) ukončený háčkem (velikost 2-6).\nChytáme parmy na plavanou\nU plavané chytáme tak, že nahazuje proti proudu a necháváme splávek splavávat v proudu. Musíme ovšem navázat splávek tak, aby nástraha poskakoval po dně. Proto také, v tomto případě, při plavané na návazec dáváme broček kousek od háčku, ten nám zajistí správné vedení nástrahy po dně a pomáhá nám i s kontaktem se splávkem. Při splavané držíme akčně prut v ruce a v momentě škubnutí sekáme.\nChytání na propad na tekoucí vodě – nevhodnější na parmy je číslo 3.\nPrvní montáž je klasikou pro pomalu tekoucí řeky. Možná se vám bude zdát až příliš jednoduchá a humpolácká, je však nečekaně účinná. Rychle dopraví nástrahu ke dnu, ukáže vám každý záběr a nedá se prakticky zamotat.\nDruhá montáž je pouze více zatížená pro rychlejší klesání na proudnějších vodách.\nTřetí montáž je obměnou předchozích pro případy, kdy je potřeba udici přehloubit a tím přibrzdit. Na tyto udice se výborně loví cejnci, podoustve, plotice, kapři a při troše umění vést udici i cejni či parmy. Broky se používají větší než na vodách stojatých, obvykle od velikosti 8 do velikosti 4.\nObrázek k článku: Propadová montáž na tekoucí vody (lov s anglickým splávkem)\nA) Klasický návazec s háčkem na dně, B) Přehloubený návazec\nCelý článek k obrázku: Montáže na plavanou – lov s boloňkou – montáže do proudu s klasickým splávkem\nChytáme parmy na přívlač\nNa přívlač se asi nejlépe chytají parmy z jara, před třením a pak také těsně po zahájení lovu dravců. To dokáží zaútočit na kdejakou vláčecí nástrahu. Přes léto je chytání parem při vláčení spíše náhodou, ale parmy opět dokážeme přemluvit v ledové vodě, kdy se jim ztratí ze dna jejich přirozená potrava, pak dokáží poměrně agresivně zabrat i na nástrahu pomalu tahanou po dně. A jakou zvolit taktiku? Mou největší parmu jsem chytil na klasické bílé kopyto v prosinci, kdy jsem nahodil do proudu, chvíli počkal, až dopadne na dno, pak ji nechal chvíli ležet, po chvíli jsem s ní trochu „pocukal“, pěkně na dně, zase chvíli počkal, to vše opakoval do záběru. Jde o to tahat nástrahu po dně, podobně, jako když lovíme candáty a razítkujeme dno, jen držíme nástrahu ještě více u dna, než když lovíme candáty. Záběry od parem mě často přicházejí v momentě, kdy leží nástraha na dně a v tu chvíli, když se snažím nástrahu popotáhnout po dně.\nA jakou tedy zvolit nástrahu na parmy?\nTak to je otázka za milion! Někdo je chytá na gumové nástrahy, jako, já, jiný na třpytky, další na wobblery. Podstatné je, že musíme parmy chytat u dna a tomu přizpůsobit i celou taktiku lovu. Kdo se bojí vázek, ten se k parmám vláčením asi ani nedostane. Jen připomínám, parmy jsou ryby dna a tam je třeba je hledat a lovit!\nChytání parem na mušku\nNa parmy můžeme často narazit i ve pstruhovém pásmu a tak není divu, že se s ní setkalo i mnoho muškařů při chytání pstruhů. Ovšem cílený lov parem s muškařskou výbavou, to je trochu jiná rybařina. Je třeba zvolit kvalitní silnější pruty a používat šňůry s větší nosností. Ve výbavě by neměl chybět naviják s kvalitnější brzdou a dostatečnou kapacitou podkladové šňůry nebo vlasce. Co se potom síly vlasce týká, používáme na parmy vlasce o průměru 0,20 mm až 0,23 mm, ale i silnější. A na co chytat parmy. Asi nejčastěji na různé nymfy.\nNa co chytáme parmy?\nU vláčení a muškaření jsme si to již řekli. Při lovu parem na plavanou či položenou jednoznačně vyhrává živá nástraha. Tedy červíci a žížalky. Ale to neznamená, že parmy nelze dostat na nic jiného. Ba naopak! Parmy můžeme totiž soustavným krmením naučit přijímat takřka jakoukoliv nástrahu včetně boilies. Nástrahy, na které lze chytat bez dlouhodobějšího krmení, jsou různé sýry, sýrová těsta, kukuřice a jiné luštěniny, kousky rohlíku a dokonce i kostičky uzeniny. Úspěšné jsou často i halibut pelety.\nVíme, jak a na co chytat parmy, víme kde je najít, ale víme také kdy na parmy?\nOd jara do podzimu chytáme parmy nejčastěji z rána a potom večer. Hlavně na větší kusy si pak musíme políčit po setmění. To je ta správná doba, kdy ožívají a máme šanci si ulovit opravdu trofejní kusy. Ovšem jak to u ryb bývá, klidně si pěknou parmu můžeme chytnout i v době oběda. Ovšem přes den přeci jen procentuální pravděpodobnost našeho úspěchu je menší, než na večer a v noci. Hlavně přímé slunce jim totiž moc nesvědčí. Zato dlouhodobější letní deště a zamračené chladnější počasí milují. Ovšem parmy se dají chytat po celý rok, tedy i v zimě. V zimě se pohybují poměrně v malém koridoru a tak, pokud se vám podaří najít zimní stanoviště parem, máte vyhráno. Parmy totiž jsou ochotné přijímat potravu i v ledové vodě, ovšem podotýkám, je kumšt najít jejich zimoviště.\nZakrmovat při lovu parem? Ano nebo ne?\nTak babo raď! Někdo zásadně při cíleném lovu parem nezakrmuje, protože při zakrmení se často na lovném místě objeví jiné menší ryby, o které nestojíme. Parmy také při dopadu krmení můžeme vyplašit o co rozhodně nestojíme. Další problém je, že krmení se také většinou nedokáže udržet v proudu, kde parmy nejčastěji chytáme. Ale například při chytání s feeder prutem zakrmovat smysl má. Stačí použít v montáži místo olova krmítko a namíchat si směs vhodnou na parmy s větším podílem hlíny, aby se směs udržela na dně a pozvolněji rozpouštěla. Směs na parmy by rozhodně měla obsahovat živou složku, červíky, nebo například nasekané žížaly. Na trhu existují speciální slané směsi na parmy, ke kterým když přimícháme tak 20 % hlíny ze břehu a dva kelímky červíků, máma skvělé krmení do krmítek právě na lov parem. Také při plavané se hodí lovné místo zakrmit, ale raději na začátku použijeme větší, těžší a velmi lepivé krmení, koule které naházíme do vody a pak již nezakrmujeme, aby jsme parmy neplašili. Jde o pachovou stopu, která by k háčku měla přilákat ryby a tak rozhodně použít zakrmovací směsi i při lovu parem smysl má.


Porucha letadla a zdržení celníků? Spíš mě to pobavilo, smál se sparťan Brabec - Deník.cz\nKrasnodar - Klidná cesta? Odpočinek před důležitým zápasem? To ve středu u fotbalistů Sparty tak úplně neplatilo. Kvůli poruše letadla a zdlouhavé pasové kontrole dorazili do Krasnodaru s výrazným zpožděním, obránce Jakub Brabec to však jako špatné znamení před čtvrteční odvetou 2. kola Evropské ligy nepovažuje.


Převést kPa na N/mm² (Kilopascal na N/mm²)\nkPa na N/mm²\nKilopascal na N/mm²\nKolik N/mm² tvoří 1 Kilopascal?\n1 Kilopascal [kPa] = 0,001 N/mm² - Kalkulačka měření, kterou lze využít např. k převodu Kilopascal na N/mm².\nPřevést Kilopascal na N/mm² (kPa na N/mm²):\nNa této kalkulačce můžete zadat hodnotu k převodu společně s původní měrnou jednotkou. Například: '175 Kilopascal'. Můžete zadat celý název jednotky nebo jen její zkratkunapříklad: 'Kilopascal' nebo 'kPa'. Kalkulačka poté určí kategorii měrné jednotky k převodu, v tomto případě 'Tlak'. Poté zadanou hodnotu převede na všechny své známé vhodné jednotky. Na seznamu výsledků zajisté najdete převod, který jste původně hledali. Případně můžete následovně zadat hodnotu k převodu: '75 kPa na N/mm2' nebo '92 Kilopascal -> N/mm2' nebo '82 kPa = N/mm2' nebo '7 Kilopascal na N/mm2'. V tomto případě kalkulačka ihned zjistí, na kterou jednotku se má původní hodnota převést. Bez ohledu na to, kterou možnost použijete, ušetříte si komplikované hledání v dlouhém seznamu kategorií a velkém množství podporovaných jednotek. To vše za vás udělá kalkulačka a svou práci dokončí za zlomek sekundy.\nKalkulačka dále umožňuje používat matematické výrazy. Díky tomu můžete společně počítat nejen čísla, jako např. '(57 * 53) kPa', ale také různé měrné jednotky, které můžete přímo převádět. To by vypadalo například následovně: '175 Kilopascal + 525 N/mm2' nebo '60mm x 23cm x 6dm = ? cm^3'. Měrné jednotky zkombinované tímto způsobem k sobě samozřejmě musí pasovat a dávat v dotazované kombinaci smysl.


Wenger Sea Force 01.0641.128 - Hodinky Helveti.cz\nÚvod > Hodinky Wenger>Sea Force>Wenger Sea Force 01.0641.128\nHodinky Wenger Sea Force 01.0641.128 jsou novinkou roku 2018 a doplňují tak již stávající a velmi oblíbenou modelovou řadu Sea Force...\nPetr Antonín Bernáček\nTyto hodinky jsem dostal od přítelkyně k vánocům velice si chválila přístup a ochotu personálu za mě jsou hodinky perfektní krásný design pohodlné šroubovací korunka je bezva. Myslím si že v této barevné variantě hodinky krásně vyniknou a každého zaujmou protože pod světlem z ruzných úhlů mají pokaždé trochu jiný odstín zelené jen by mne potěšila možnost dokoupení originálního ocelového tahu :)\nDobrý den, děkujeme za pochvalu, velice nás těší, že se dárek vyvedl a Vaše přítelkyně se trefila do vkusu. Hodinky Wenger Sea Force jsou opravdu povedeným modelem, je pouze škoda, že novější varianty již nenabízí safírové sklíčko, ale "pouze" tvrzený minerál. V případě zájmu o ocelový náramek je možno dokoupit náramek z modelu Wenger Sea Force 01.0641.118. Přejeme, ať hodinky dělají dlouhou dobu radost.\nSea Force (18)