"21" ČT: "Děkuji vám, pane ministře, že jste s námi vydržel ve studiu..." (!) (JČ)\nV Británii je trestným činem zveřejnit informace o rozvědce\nSoud s osobou, která prováděla ženskou obřízku\nCo s jaderným odpadem III (Jiří Jírovec)\nFotbalový trenér Glenn Hoddle: Omezuje v Británii politická korektnost svobodu projevu? (Jan Čulík)\nRegiony: Když to není rozbité, nespravujte to... (Andrew Stroehlein)\nNemůžeme se vracet k původním krajům (Petr Jánský)\nČeská operní divadla:\nJeště jedno k opeře Nerone\nPůl ježka (Miroslav Holub)\nHledá se Ropák roku 1998\nČeši žijící v zahraničí nebudou mít nárok na restituce a konec. Poslanecká sněmovna zamítla návrh novely zákona o mimosoudních rehabilitacích, který předpokládal, že české občanství už nebude podmínkou pro nárok na restituci. Podmínku občanství považují lidovci Jiří Karas a Pavel Tollner, kteří novelu vypracovali, za protiústavní. Proti jejich návrhu zákona hlasovali sociální demokraté a komunisté a také asi polovina poslanců ODS. Zamítnutí novely nepodpořili křesťanští demokraté, zástupci Unie svobody a zbývající část poslanců ODS.- Přijetím nového zákona by prý vznikly nové křivdy! "Majetek byl v restitucích dosud vydáván vzdálenějšímu příbuznému, protože měl české občanství, a na něm by musel nyní majetek vymáhat dědic bez občanství v zahraničí..." (To je tedy výmluva!) "Znamenalo by to nesmírné množství sporů uvnitř rodin," trápí se tím nesnesitelně vicepremiér pro legislativu Rychetský. Rychetský varoval před vznikem nových nespravedlností, kdy bude zpochybněno vlastnické právo současných majitelů. - Zajímavé, jak tento právník nemá vůbec cit pro to, že právo existuje proto, aby byla nespravedlnost napravována. "Krajané" to prý "všechno pochopí". Tihle lidé nemají ponětí, o co jde, a jak tímto kontroverzním rozhodnutím zase postrčili Českou republiku trochu směrem na východ.\nRychetský také dospěl k názoru, že restituce církevního majteku není možná. Vicepremiér pro legislativu Pavel Rychetský konstatuje, že skutečná restituce církevního majetku není možná a že by ji ani nikdo nechtěl stejně jako úplnou odluku církví od státu. Katolická církev nebyla podle Rychetského na území tohoto státu považována za subjekt práva a nemohla nic vlastnit. Na expertize, kterou si vláda objednala na Univerzitě Karlově, je podle Rychetského podstatné, že tzv.církevní majetek neměl soukromoprávní charakter. Podléhal státnímu dozoru a omezením. Katolická církev připouští, že měla k majetku omezené dispoziční právo. Trvá ale na tom, že farnosti, diecéze či řeholní řády byly jeho vlastníky.\nCestovní kanceláře se budou muset podle nového návrhu zákona povinně pojišťovat. (A dosud nemusely??) - Z tohoto pojištění by pak měl být uhrazen v případě krachu cestovní kanceláře návrat turistů do České republiky.\nMFD nekriticky zaznamenala páté výročí vzniku TV Nova\nPrvni soukroma celoplosna televize, ktera prave pred peti lety otevrela milionum divaku neznamou trinactou komnatu, (metafory jsou znakem špatného novinářského stylu, manipulují totiž čtenáře mlhavým emocionálním kontextem, hned se začínám na článek dívat s nedůvěrou - a vůbec, proč je tam ten pleonasmus, existuje nějaká známá třináctá komnata? JČ) se vskutku stala fenomenem, na nejz pravem pasuje cimrmanovsky bonmot: "Muzeme s tim nesouhlasit, muzeme proti tomu protestovat, ale to je tak vsechno, co se s tim da delat," píše poraženecky v dnešní MFD Mirka Spáčilová a pokračuje: "Nejenze ovladla televizni trh, ale i zivotni styl a slovnik. Jisty typ zabavy se uz oznacuje za "novacky", lide si nadavaji do "gumaku" a pri hospodskych sedankach se zada "dolejte rediteli". A kdo vynesl Novu na piedestal? Divak, kteremu jde tato televize na ruku. - Je to skutečně pravda? Televize Nova nejde divákovi "na ruku", jen ho bezostyšně manipuluje. A kdo to zavinil? Hloupí politikové a poslanci. K devastaci české společnosti pro pár dolarů, odesílaných do zahraničí (v mezinárodním kontextu jsou zisky CME přece jen víceméně pakatel) nemuselo dojít. - Podrobnosti o tom, jak se regulují komerční televize v Británii, jsou zde. Proč nevezmou lidi jako Mirka Spáčilová nikdy něco takového v úvahu?\n"Analýza" Mirky Spáčilové je hrozná. Je nudná, nepřináší žádné nové pohledy či informace. Jak je v ČR zvykem - a MFD to podporuje jak TV Nova - opakuje se zde mechanicky jen to, co se omílá už pořád v skleníkovém českém prostředí. Bezhlavá společnost slepě omílá prostřednictvím neschopných sdělovacích prostředků své vlastní bonmoty a spirálou se opakujícími stále podobnými kruhy se vzdaluje dál a dál od západoevropských společností. Televize Nova nemusela mít během posledních pěti let tak devastující vliv na českou společnost. Když už nic jiného, parlament měl trvat na tom, aby vedle Železného amerických seriálů vysílal na Nově nějaký jiný, nezávislý broadcaster (třeba Reuters) kvalitní zpravodajství a publicistiku. - Co pluralita? Co takhle vystrčit v globalizujícím se světě, kde v ČR devastuje společenské povědomí bermudská televizní stanice, hlavu za humna? Bezpochyby mají podíl viny na ničení českého kulturního povědomí televizí Nova i nepřemýšliví, rutinérští novináři, jak se zrovna tímto článkem bohužel projevila i Mirka Spáčilová. Článku Spáčilové chybí kritický odstup i širší záběr. Ani nejmenší pokus nebyl učiněn o profesionálnější analýzu. - (Mimochodem, pořad Neváhej a toč zdaleka nevymyslela Česká televize, ale Jeremy Beadle z britské komerční televize ITV, který tento druh pořadu vysílá už dlouhá léta.)\nPoznámky z čtenářského zápisníku:\nTed probiha diskuse o ucasti soucasneho komunisty Matulky a byvale normalizacni komunistky Korcove v cirkevni komisi. Cirkev rika, ze se Korcova kala, a proto je pro ne prijatelna, Matulka je zatvrzely a prijatelny neni. Pripada mi nevhodne, kdyz se clovek kaje a pak vystupuje na strane vitezu. Je neco jineho, kdyz svoji vinu odcinuje na strane utlacovanych - coz byl treba Pelikan.\nPrávo tiskne bludy?\nposilam uryvek z clanku "Cirhozu jater asi bude mozne lecit". Je to kratoucky text na osme strance Prava (3. 2. 1999), znacka AP/ros. Kladem je, ze Pravo prineslo vubec nejakou informaci o vede, protoze na rozdil od druhych dvou velkych deniku LN a MfD se teto oblasti vubec nevenuje; bohuzel autor poznamky asi nevedel, o cem pise.\n"Tymu Jiroa Fudzimota z lekarske fakulty Hjogo v japonske Nisinomiji se podarilo vylecit cirhozu jater u pokusnych mysi podavanim lidskeho genu - hepatocytu rustoveho faktoru, oznacovaneho zkratkou HGF. Na prikaz lidskeho genu zacaly svalove bunky postizenych mysi produkovat velke mnozstvi bilkoviny, ktera regeneruje jatra a eliminuje pusobeni jine bilkoviny, zpusobujici naopak jejich zjizveni."\nHCG - "hepatocyte growth factor" se obycejne preklada jako "rustovy faktor hepatocytu nebo faktor stimulujici rust hepatocytu", pricemz by asi bylo vhodne uvest, ze hepatocyt je jaterni bunka.\nTakze text prelozeny do lidstiny (relativni) by znel: ...podarilo se vylecit cirhozu jater u pokusnych mysi podavanim lidskeho genu HCG. Tento gen koduje bilkovinu, ktera stimuluje rust jaternich bunek - hepatocytu. Na prikaz lidskeho genu zacaly svalove bunky produkovat velke mnozstvi teto bilkoviny, ktera napomaha regeneraci jater a soucasne tlumi pusobeni bilkoviny, ktera pusobi jejich zjizveni.\nJe to malickost, ale mozna by se Pravu vyplatilo zamestnat nejakeho studenta tretiho rocniku prirodovedy, ktery by jim opravil prispevky z oboru. (Jméno a adresa autorky je známa.)\nOprava a omluva. Andrew Stroehlein se omlouvá čtenářům za překlep ve svém včerejším článku, kdy se přepsal, že Havel vysoudil odškodné 50 miliónů Kč, ve skutečnosti to bylo 5 miliónů Kč. Chybu jsme včera dopoledne opravili, jak jsme na ni přišli. JČ\nČeský soud: "Dvojí ceny jsou nemorální" (Laďka Bauerová, Prague Post)\nKatolická církev už neuznává ďábla\nRozhovor s Andrewem Stroehleinem o České televizi, o cenzuře a o naději pro českou společnost (Tomáš Pecina)\nNesnesitelná lehkost svobody slova: Zamyšlení nad stavem mediální scény v České republice (Tomáš Pecina pro polský deník Gazeta wyborcza)\nProč čtu Britské listy. Odpověď Dannymu Novotnému. O kladech a záporech Východu i Západu. (Miloš Kaláb)\nBritové věděli už v srpnu 1938, že Hitler obsadí Československo\nJednadvacítka: Další vynikající úspěch zpravodajství České televize!\n"Děkuji vám, pane ministře, že jste s námi vydržel ve studiu..."\nDoporučuju všem sledovat Jednadvacítku ČT. Je to nyní dost zábava (nemáme-li spíš být deprimovaní) a slibuje být ještě větší. To, čeho byli diváci svědky včera, ve středu večer, se hned tak nevidí.\nJednadvacítka zkouší nového moderátora, jmenuje se Jaroslav Dědič. Má pozoruhodně plochou, neobyčejně stereotypní výslovnost. Dává skoro pokaždé důraz na poslední slabiku věty. To je neumělý stereotyp, jehož by se měl inteligentní reportér či moderátor vyvarovat. Taky jsem tuhle chybu dělal, kdysi dávno, když jsem začínal pracovat pro české vysílání BBC. Jenže tehdejší šéf české sekce Karel Janovický mě okamžitě na chybu upozornil. Od té doby jsem si na to dával pozor. Prohřešují se touto stereotypizací (působí to primitivně) v českých sdělovacích prostředcích mnozí, málokdy však tento tik uslyšíte tak výrazně jako z úst Jaroslava Dědiče.\nJaroslav Dědič měl včera ve studiu růžový papír s otázkami a ty postupně předčítal ministru Jaroslavu Baštovi. Když ministr odpovídal, Jaroslav Dědič úslužně kýval hlavou.\nA když došlo ke konci rozhovoru, Jaroslav Dědič pronesl tuto přeúslužnou, okřídlenou větu:\nDěkuji vám, pane ministře, že jste s námi vydržel ve studiu.\nTedy, bylo to něco, co se jen tak nevidí.\nPrý se snad uvažovalo o tom, že by byl v Jednadvacítce jako moderátor angažován Daniel Častvaj, který si v televizi Nova vypracoval docela slušný mluvní projev. No, nedošlo k tomu.\nTo, že se najednou na obrazovce objevil ČT Jaroslav Dědič, je zjevně klasickou ukázkou toho, jak si průměrní a podprůměrní lidé ve zpravodajství ČT vybírají pod sebe lidi ještě horší, aby je náhodou nepřevýšili a nebyli pro ně konkurencí.\nŽe by končila kariéra Daniely Drtinové v Jednadvacítce? Drtinová totiž nebyla poslední dobou jako moderátorka úplně nejhorší. Dobrou moderátorkou není, ale začínala se lepšit. (To je, zdá se, ve zpravodajství České televize nyní fatální. Kdo se začne lepšit, rychle s ním ven!) Drtinová si občas dokonce dovolovala odporovat politikům...\nBritská vláda uvažuje v těchto dnech o tom, zda by měli mít pracovníci tajných služeb, kteří zveřejní nějaké informace o svém zaměstnavateli, právo se u soudu hájit, že to učinili ve veřejném zájmu.\nLoni v listopadu totiž odmítl soud ve Francii vydat do Británie k trestnímu stíhání Davida Shaylera, bývalého agenta britské rozvědky MI5. Shayler měl být stíhán podle Official Secrets Act, zákona na ochranu utajovaných skutečností. Shayler totiž zveřejnil podrobnosti o různých operacích britské rozvědky MI5. Francouzský soud ho odmítl do Británie vydat s odůvodněním, že je britská žádost o jeho vydání politická a že by se stal Shayler v Británii obětí politického procesu.\nČelní představitelé britské vlády se nyní domnívají, že by francouzský soud býval Shaylera do Británie k trestnímu stíhání asi vydal, kdyby v britském zákoně na ochranu utajovaných skutečností existoval paragraf, umožňující obžalovaným se hájit, že utajované informace publikovali ve veřejném zájmu.\nBritský Official Secrets Act požaduje, aby pracovníci rozvědky dodržovali celoživotní slib mlčení ohledně britských tajných služeb. Zveřejnění jakékoliv informace o britské tajné službě je trestným činem, bez ohledu na to, zda byla či nebyla ve veřejném zájmu, a trestá se dvěma lety vězení nepodmíněně.\nŽenská obřízka: Ve Francii stanula před soudem osoba, která zohavovaly ženy\nHawa Greouová, Francouzka, která pochází z ostrova Mali, zasedla tento týden v Paříži na lavici obžalovaných. Je obviněna, že provedla u 50 dívek ženskou obřízku. Jde o největší případ tohoto druhu, který se kdy začal projednávat u francouzského soudu.\nObřezávání žen provádějí převážně muslimové žijící na Blízkém Východě, v Asii a v Africe. Malým dívkám se přitom odřezává klitoris (poštěváček), aby žena při sexuálním styku nemohla nikdy zažít orgasmus. Mezinárodní společenství považuje ženskou obřízku za jeden z nejbarbarštějších činů, jaký je možno na ženě spáchat.\nSpolu s dvaapadesátiletou Hawou Greouová se na lavici obžalovaných octlo 27 rodičů postižených dívek. Pokud bude Greouová shledána vinnou, v procesu, který má podle očekávání trvat asi čtrnáct dní, mohla by být odsouzena až ke dvaceti letům vězení.\nOrganizace na ochranu lidských práv požadují, aby byla Greouvá exemplárně potrestána. Doufají, že tím dojde k likvidaci zvyků uřezávat ženám část sexuálních orgánů. Ve Francii tento zvyk praktikuje malá menšina z několika miliónů občanů afrického původu.\nObhájci Hawa Greouové nepopírají, že Greuová prováděla ženskou obřízku, avšak tvrdí, že není francouzská justice zařízena na to, aby se zabývala starobylým africkým zvykem a s Greuovou by prý měla naložit mírně.\nObžalovaná byla zatčena, poté, co ji udala pařížská třiadvacetiletá studentka práv Mariatou Koitová, která pochází z ostrova Mali. Tvrdila, že Greouvá obřezala před pěti lety její dvě sestry a že ona sama byla obřezána v roce 1983, když jí bylo osm let. "Bylo přítomno několik žen," vypověděla u soudu. "Dvě mě držely, abych se nemohla hýbat, jedna mě držela za nohy, druhá za ruce. Třetí mě řezala do přirození. Křičela jsem a volala jsem na matku, proč nic nedělá. Matka plakala."\nDetektivové umístili na telefonní linku Greuové odposlouchávají zařízení a tvrdí, že získali důkazy o padesáti případech obřezání, k nimž došlo za posledních pět let. Francouzská Komise pro zákaz ženské obřízky je přesvědčena, že šlo daleko pravděpodobněji až o sto případů.\nŽalobce poukazuje na to, že ženská obřízka je ve Francii trestným činem od roku 1984, že to Greuová dobře věděla a že se snažila operace skrývat. Často je prováděla o volných dnech, kdy nikdo nebyl přítomen a neslyšel křik zohavovaných dívek.\nPolicie nalezla nesterilizované žiletky a tvrdí, že je Greuová užívala k operacím ve svém pařížském bytě. V roce 1994 byla Greuová odsouzena k podmíněnému trestu za provádění ženských obřízek. Zároveň je souzeno i 27 rodičů zohavených dívek. Policie tvrdí, že všichni tito rodičové věděli, že ženská obřízka je ve Francii trestným činem.\nJaderná energie III\nTento článek navazuje na dva předcházející publikované v Britských listech v listopadu a prosinci 1998. Jeho smyslem je dát čtenáři určitou představu o problematice jaderného odpadu.\nK jeho napsání mě inspirovala nejen diskuse na stránkách Britských listů věnovaná jaderné energii, ale i pochmurná vize Stevena Saxonberga o osudu lidstva v příštím stotisíciletí (díky jadernému odpadu) a v neposlední řadě titulek novinového článku, který jsem před časem zahlédl v internetové Trafice: "Jihočeské matky proti Temelínu". Připadal mi mi takový nosný - je to proti atomům, o nichž sice dohromady nikdo nic neví, ale ty hodné české mámy, které, jako všechny ostatní na světě, mají na mysli blaho svých děti, dodávají akci důvěryhodnost.\nNapadlo mě, jak by se asi vyjímaly titulky "Matky proti pracím práškům", nebo "Rodiče proti plínkám na jedno použití" a případně "Děti proti mytí vlasů a koupání". Přece jde o činnosti, které potenciálně poškozují životní prostředí a lidské zdraví.\nV ČR je nějakých 2.5 miliónu domácností a každá spotřebuje deset kilogramů pracího prostředku ročně. To je 25 tisíc tun odpadu, který negativně ovlivňuje kvalitu vody v řekách, kde většinou končí. Plínky na jedno použití končí na skládkách. Co vědí otcové a matky o tom, co se tam odehrává, jak akumulace mikroorganismů a látek na které se pleny, jak výrobci slibují, časem rozpadnou, působí na životní prostředí?\nMytí dětských hlav vede nejen ke znečisťování odpadních vod, ale přináší zúčastněným stranám i traumatické zážitky. Navíc ohřev vody vyžaduje značné množství energie a její vypouštění vede ke znečisťování životního prostředí teplem.\nMimochodem, ať mě někdo přesvědčí, že chemikálie v šamponech nezpůsobují oční zákaly a třeba řídnutí vlasů, které se, podle mé osobní zkušenosti, objevuje u mužů nejdříve tam, kam jsou zvyklí plácnout šampon.\nVýše uvedenou směsicí faktů i výmyslů jsem chtěl podpořit svůj argument, že osvěty není nikdy dost. Sám bych k ní chtěl skromně přispět několika ukázkami z oblasti nakládání s jaderným odpadem.\nPoznámka: Na výroku o spojení mytí vlasů a očního zákalu lze ukázat trik, který odpůrci čehokoli často používají ve své propagandě. Otištěním tohoto článku vznikne citace, kterou lze přizpůsobit pro účel boje proti šamponům třeba takto: "Podle názoru odborníka na životní prostředí, publikovaném v předních světových novinách, existuje možné spojení mezi mytím vlasů v mládí a tvorbou očního zákalu v dospělosti". Bude-li taková věta otištěna v jiných novinách (v krajním případě mnou pod nějakým pseudonymem), vzniknou citace dvě na nichž lze založit celou kampaň: "Světový tisk se v současné době zabývá vážným problémem, který dlouho unikal pozornosti atd. "\nOdpad můžeme volně definovat produkt lidské činnosti, pro nějž nemáme (v dané době)žádné použití. Protože každá látka je v do určité míry jedovatá, musí být do určité míry jedovatý i odpad sám.\nOdbočka k jedům: Jedovatost dané látky spočívá v dočasném nebo trvalém narušení některé z mnoha chemických rovnováh existujících v živém organismu. Srovnání jedovatosti jednotlivých látek umožňuje index LD 50 (Lethal Dose, smrtelná dávka) který odpovídá dávce látky, která způsobí 50% úmrtnost pokusných organismů (většinou krys).\nPro zajímavost uvádím údaje převzaté z katalogu chemických látek firmy Merck. Hodnota LD50 je zde vyjádřena v gramech dané látky na kilogram váhy pokusného zvířete.\nchlorid sodný (kuchyňská sůl) - 3.75 kyanid sodný - 0.015 alkohol - 10.0\nOdbočka k alkoholu: Alkohol poskytuje dobrý příklad toho, že jedovatost látky je relativní, že organismus dovede jed i jeho zplodiny postupně odbourávat a vracet vychýlenou rovnováhu zpět - pokud nebyla překročena míra.\nTyto skutečnosti jsou dokonce zachyceny v českých úslovích. Například výrok "alkohol požívaný s mírou neškodí ani v největším množství" odráží zkušenost s tolerancí lidského organismu. Na opačném pólu stojí úsloví "upít se k smrti", které znamená, že třeba rum, přítel člověka, může v určitém množství zrušit životně důležité rovnováhy definitivně.\nŽe není alkohol jako alkohol vědí pozůstalí (či v lepším případě průvodci slepců) méně šťastných jedinců, kteří se podíleli na konsumaci nápojů typu "bílá hůl", vzniklých opomenutím skutečnosti, že předpony metyl- a etyl- nejsou u alkoholu pro legraci.\nNávrat k Úvodu II\nJak již bylo řečeno, každý odpad je do určité míry jedovatý. Obecně lze říci, že nebezpečné jsou ty látky, které se v organismu hromadí, to znamená, že rychlost jejich přísunu do organismu je větší než rychlost, jakou se v něm odbourávají nebo vylučují.\nZlikvidovat (bezpečně) odpad tedy v podstatě znamená zamezit nebo alespoň patřičně zpomalit přístup jednotlivých látek do živého organismu. V podstatě jde o kombinaci tří prvků: vzdálenosti, využití přírodních i umělých bariér zpomalujících únik škodlivin z úložiště a převedení odpadu na méně škodlivou formu.\nRadioaktivní odpad se liší od neaktivního odpadu tím, že jeho chemická jedovatost je doplňována radioaktivním zářením.\nRadioaktivní prvky mají nestabilní jádro, což je vlastnost, která vede k různě složitým řetězcům (jaderných) reakcí, doprovázených radioaktivním zářením. Tyto samovolné reakce probíhají různou rychlostí, charakteristickou pro každý prvek. Její mírou je poločas rozpadu, což je doba nutná k tomu, aby se rozpadla právě polovina původního množství daného prvku.\nPoločas rozpadu může být zlomek sekundy, ale i několik tisíc let. Například jeden z isotopů Technecia, používaný v lékařské diagnostice, má poločas rozpadu 6 hodin. To znamená,že po šesti hodinách od aplikace zůstane v pacientově těle polovina původního množství, po dalších šesti hodinách polovina z poloviny - tedy jedna čtvrtina atd. Jen několik radioaktivních prvků má poločas rozpadu tisíc a více let. Z nich nejvýznamnější je Plutonium-239 s poločasem rozpadu 24 390 let.\nProtože konečným produktem radioaktivního rozpadu je stabilní, neradioaktivní prvek, je zřejmé, že radioaktivní odpad časem ztrácí svoji (radioaktivní) jedovatost. Vzhledem k existenci přirozené radioaktivity, tato složka jedovatosti zmizí v okamžiku, kdy aktivita odpadu poklesne na úroveň přírodního pozadí.\nRadioaktivní odpad tedy potřebujeme odkázat do patřičné vzdálenosti a k tomu na na potřebně dlouhou dobu - tím delší, čím delší je poločas rozpadu jeho radioaktivních složek.\nKoncept odkazování jaderného odpadu do patřičné vzdálenosti\nZákladní myšlenkové postupy, jimiž se nakládání s odpadem řídí, vyplývají z několika příkladů, které následují.\nPředstavme si území (úložiště) o poloměru 1 km, do jehož středu vyprázdníme nádobu s odpadem. Předpokládejme dále, že dostane-li se odpad do styku s nosným mediem (povrchovou nebo spodní vodou pohybující se napříč úložištěm), bude do něj určitou rychlostí přecházet a pohybovat se s ním směrem k hranici úložiště.\nPoznámka: Z toho, co bylo zatím řečeno, vyplývá, že má-li být úložiště bezpečné je nutné:\nomezit styk odpadu s nosným mediem použitím přirozených i umělých bariér\nsnížit rychlost přechodu složek odpadu do nosného media\numístit úložiště tam, kde se nosné medium pohybuje pomalu\nvyužít interakci přenášených složek odpadu s prostředím, jímž se nosné medium pohybuje.\nZačněme barbarským uspořádáním, které porušuje všechna zmíněná pravidla.\nNosným mediem budiž potok protékající úložištěm rychlostí 4 km/h, odpad je rozpuštěn ve vodě.\nJe-li interakce odpadu s okolním prostředím zanedbatelná, bude se odpad pohybovat stejnou rychlostí jako nosné medium.\nDoba průniku odpadu hranicí úložiště: 15 minut.\nPředpokládejme nyní, že nosným mediem je spodní voda, která se pohybuje rychlostí 25 cm/den. Odpad je opět málo reaktivní, vodný roztok, který nalejeme do studny zasahující do hladiny spodní vody ve středu úložiště. Rychost přenosu odpadu bude stejná jako rychlost spodní vody. Doba průniku odpadu hranicí úložiště: 11 let\nUvažujme nyní, že odpad, stále ještě ve formě vodného roztoku, reaguje s prostředím, jímž se spodní voda pohybuje (=je jím brzděn). Odpad se tedy bude pohybovat pomaleji než nosné medium. Experimenty, na nichž se autor tohoto článku podílel, například ukázaly, že americium a plutonium se v píscích s příměsí jílových materiálů pohybují 5 000x pomaleji než podzemní voda. Doba průniku odpadu hranicí úložiště (pro danou formu odpadu a podmínky): 55 000 let\nZ výše uvedeného je zřejmé,že i velmi primitivní podmínky uskladnění odpadu mohou být efektivní.\nJe ovšem třeba zdůraznit, že doposud nebyla řeč o dvou faktorech, které hrají podstatnou roli ve filosofii likvidace odpadu - tedy o omezení styku odpadu s nosným mediem použitím přírodních a umělých bariér a o opatřeních znesnadňujících přechod odpadu do nosného media - například převedením odpadu na méně rozpustnou formu.\nPředpokládejme, že pevný, málo rozpustný odpad je umístěn v nádobě z pomalu korodujícího materiálu a že mezi ním a hladinou spodní vody je vrstva přírodního materiálu, který má schopnost pohyb odpadu, který se dostal do nosného media, zpomalit. Z tohoto uspořádání je zřejmé, že doba průniku odpadu hranicí úložiště je dána součtem časů, potřebných k proděravění obalu, k vertikálnímu přenosu odpadu (prvním nosným mediem bude ne vždy přítomná prosakující voda) a k horizontálnímu přenosu spodní vodou.\nPoznámka: Přirozenou bariérou může být i kompaktní geologická formace, velmi málo prostupná pro nosné medium. Na jejím využití je založen koncept hlubinného uložení radioaktivních odpadů.\nVhodnou volbou výše uvedených faktorů, z nichž každý je předmětem zevrubného studia, lze tedy nalézt podmínky, jak si odpad nepřipustit k tělu třeba několik desítek tisíc let.\nZde je nutné uvést další skutečnost, která je pro pochopení problematiky jaderného odpadu důležitá.\nZahrneme-li mezi jaderný odpad i materiál "rozmístěný" po zeměkouli v dusledku zkoušek jaderných zbraní a katastrofy v Černobylu, můžeme radioaktivní odpad rozdělit do tří skupin:\n1. Radioaktivní spad, jehož radiační úroveň byla či je v některých místech evidentně nad hranicí, kterou lze považovat za bezpečnou (například atol Bikini nebo nejbližší okolí Černobylu). Tento spad vedl globálně k mírnému zvýšení přirozeného pozadí. Dohoda o zákazu zkoušek jaderných zbraní v atmosféře, stejně jako zlepšení bezpečnostních prvků jaderných elektráren podstatně omezuje možnost, že se historie bude opakovat.\n2. Historický radioaktivní odpad, který vznikl v důsledku těžby uranu, isolace štěpných materiálů pro výrobu zbraní a v důsledku dalších procesů souvisejících s jaderným výzkumem. Tento odpad byl zlikvidován způsobem, který odpovídal tehdejší znalosti životního prostředí a technologické úrovni. Většinou zůstal poblíž místa svého vzniku. Tyto primitivní skládky (spíše různě velká znečistěná území) jsou pod stálou kontrolou. Některé z nich bude nutné asanovat, některé lze považovat za bezpečné. Mnohá rozhodnutí v tomto směru jsou a budou daleko víc politická (viz případ nízkoaktivního odpadu v kanadském Port Hope několikrát zmíněný v diskusi v BL).\n3. Moderní radioaktivní odpad vznikl v době, kdy byla laťka pro nakládání s radioaktivním odpadem silně zvýšena. Skloubení (a financování) vědeckých a společenských zájmů přineslo velký pokrok v oblasti studia životního prostředí, technologické postupy pro skladování či likvidaci jaderného odpadu, jakož i přísnou regulaci.\nPoznámka: Podle mého názoru patří mezi daleko nejnebezpečnější odpad jaderné zbraně jako takové. Je zcela absurdní, že lidé vehementně protestují proti modernímu radioaktivnímu odpadu (který je pod technologickou i občanskou kontrolou) a nepozastavují se třeba nad tím,že skupina idiotů ve Washingtonu prosazuje strategii prvního úderu.\nVraťme se ale k modernímu radioaktivnímu odpadu zmínkou o několika dalších, většinou opomíjených skutečnostech.\nRadioaktivního odpadu je relativně málo, což umožňuje některá rozhodnutí o jeho likvidaci odložit na technologicky a hlavně politicky vhodnější dobu.\nJiž nyní existují technologie umožňující radioaktivní odpad "roztřídit", takže nejjedovatěší radioaktivní prvky nemusejí prostředí úložiště vůbec spatřit. Například plutonium-239, používané v jaderných zbraní, bylo pečlivě odděleno z vyhořelých palivových článků některých typů reaktorů. Vzhledem k poločasu rozpadu zhruba 25 000 let, není jistě nevhodnějším materiálem pro skládku. Jeho likvidaci lze ovšem urychlit "spalováním" v jaderných reaktorech.\nPovrchové skládky radioaktivního materiálu lze monitorovat a případný (pozvolný) únik radioaktivního materiálu podchytit. Technologie vyvinuté pro zachycení a dekontaminaci spodních vod opuštějících zamořená území mohou posloužit i zde.\nProblematika jaderného odpadu je v popředí zájmu především z politických důvodů. Absolutně vzato, objem radioaktivního odpadu je relativně malý a jeho likvidace nepředstavuje, za současného stavu poznání, technický problém.\nJaderný odpad je, pomineme-li vojenská hlediska, nutné považovat za daň pokroku. Souvisí s jistou fází rozvoje lidského poznání a uspokojováním energetických potřeb lidstva. Není ovšem žádný důvod domnívat se, že jeho produkce bude pokračovat neomezeně, že se neobjeví nové technologie, které jadernou energii vytlačí. Jak jsem se již v jednom z předcházejících článků o jaderné energii zmínil, je to otázka politické vůle vložit do výzkumu dostatečné prostředky. Krátkozrakost politiků a snaha korporací o maximální a hlavně okamžitý zisk je v tomto směru největší překážkou.\nProblematika jaderného odpadu nesmí zastiňovat skutečnost, že lidská společnost produkuje nesrovnatelně větší množství neradioaktivních odpadů, kterým se dostává za vašimi i mými humny jen zlomku pozornosti, jemuž se těší radioaktivní odpad.\nNebezpečí radioaktivního odpadu nelze samozřejmě podceňovat a věda to ani nedělá. Je však nutné neztratit smysl pro proporce.\nV této souvislosti mě napadá, že kdyby svět nakládal s prostředky, které má k dispozici, rozumněji, byla by věda dál třeba v nápravě genetických nedokonalostí lidského organismu, do nichž se radioaktivní záření, obrazně řečeno, strefuje. V okamžiku, kdy to budeme umět, ztratí jaderný odpad podstatnou část své jedovatosti. Začít je ovšem nutné u mozku - dvě miliardy dolarů za výrobu tak postradatelné věci, jako je bombardér Stealth to dokazují. Doufejme,že lidstvo v tomto směru zmoudří dřív než za několik tisíc let\nPS Považuji za nutné dodat,že nemám nic proti jihočeským ani jiným matkám.\nOmezuje v Británii politická korektnost svobodu projevu?\nGlenn Hoddle, trenér anglického fotbalového týmu, byl v úterý donucen k rezignaci na své místo poté, co - zjevně pod nátlakem - udělal veřejnou sebekritiku.\nMinulou sobotu citoval deník Times Glenna Hoddla, který údajně řekl reportéru tohoto listu v rozhovoru, že invalidní osoby jsou invalidní proto, že jsou tím potrestány za hříchy, které spáchaly v předchozích životech.\nHoddle v rozhovoru doslova uvedl: "Vy i já jsme fyzicky dostali dvě ruce a dvě nohy a víceméně slušný mozek. Někteří lidé se tak ale nenarodili, a to z určitých důvodů. Funguje totiž karma (odplata) z předchozího života. To nemohu zastírat. A nejde jen o invalidní lidi. To, co zasejete, vždycky sklidíte. Musíte zkoumat, proč se určité věci staly ve vašem životě. Pak to všechno pochopíte."\nNásledovala obrovská mediální kontroverze. Hoddle se hájil, že to tak nemyslel, že byly jeho výroky v tisku zkresleny a odmítal rezignovat. Tisk však vyvolal silnou mediální kampaň a anglická Fotbalová asociace nakonec rozhodla, že musí Hoddle odejít a přenechat místo trenéra anglického fotbalového týmu, s ročním platem 350 000 liber (to je cca 1,5 miliónu Kč měsíčně) někomu jinému.\nFotbalová asociace sdělila Hoddlovi, že učinil svým výrokem vážnou chybu, poškodil svou pověst a způsobil celé řadě lidí zbytečnou bolest.\nV prohlášení Fotbalové asociace se praví:\n"Minulých několik dní bylo obtížných pro všechny zúčastněné, ale to není nic ve srovnání s urážkou invalidních osob v naší společnosti a v naší zemi. Přijímáme, že to Glenn neměl v úmyslu.\nJe však nesporné, že kontroverze, ať už v ní šlo o cokoliv, poškodila Glena i jeho zaměstnavatele. Fotbalová asociace právem o této záležitosti jednala po mnoho hodin. Glenn pracoval pro anglický fotbalový tým usilovně a loajálně. Nakonec však všechny strany souhlasily, že musí odejít."\nJak se vytváří konsensus v zavedené demokratické společnosti\nProč o tomto případu, který zaplňoval v posledních dnech stránky především britského bulvárního tisku, píšu.\nUž jsem se několikrát zmiňovat v Britských listech o tom, že na rozdíl od Čech, do jisté míry, buďme kontroverzní, v zavedené britské demokracii svoboda projevu neexistuje.\nFunguje to takto. Neustále probíhá na mnohá témata intenzívní veřejná debata. Sítem této debaty jsou ke každému problému protřeseny nejrůznější názory a zůstanou jen ty, které společnost uzná za rozumné a nosné. Vzniká z toho společenský konsensus. Některé věci jsou jasné, o nich se už dále nediskutuje. Pokud se nevyskytnou nové informace.\nJak obrovský rozdíl ve srovnání s destabilizovanou českou společností, která si interpretovala svobodu projevu tak, že si může kdokoliv, každý politik, Václav Klaus, každá veřejná osoba, Vladimír Železný, beztrestně kecat, co chce.\nProstě, chybí onen pevný etický a společenský konsensus, který by žvanící veřejnou osobu okamžitě odkázal do příslušných mezí, tak jako britské sdělovací prostředky Glenna Hoddla.\nČeských pozorovatelům se může jeho osud zdát poněkud nespravedlivý. Konec konců, jeho úkolem bylo trénovat fotbalisty, snad se od takového člověka nutně neočekává, že bude zároveň filozofický a společenský génius?\nKromě toho, můžete namítnout, cožpak v Británii neomezuje politická korektnost svobodu projevu?\nJestliže Glenn Hoddle přece skutečně věří v buddhistické převtělování a v buddhistickou karmu, kdy údajně platí člověk v tomto životě za to, co učinil v životech předchozích, nemělo by se mu to v demokratické společnosti tolerovat?\nJsou to zajímavé otázky.\nZcela zjevně vládne v Británii pocit - dosud chybějící v ČR třeba u poslanců či novinářů vůči Vladimíru Železnému, nebo Jakubu Puchalskému - že když je někdo v čelné politické i veřejné funkci - a, opakuji, Hoddlův plat byl 350 000 liber ročně - má povinnost společnosti sloužit - musí se tedy vyhnout výrokům, které společnost bude interpretovat jako nehoráznosti.\nV tomto případě zcela jistě hrála významnou roli součinnost onoho velmi vysokého platu s urážkou bezbranných invalidů.\nV Británii se většinou neodpouští, vyskakuje-li si někdo na bezmocné lidi.\nRegiony v ČR: Když to není rozbité, nespravujte to\nOdpověď panu Koubovi\nNení zapotřebí jezdit až do Arizony. Žil jsem několik let ve východních Čechách a myslím, že je znám lépe než Arizonu. Tradiční východočeské soupeření mezi Pardubicemi a Hradcem Králové je dost dobře známé. Mnoho zoho, co píše pan Kouba ohledně financí a zdrojů nespravedlivě poskytovaných Hradci Králové na úkor Pardubic hněvá Pardubičany právem už dlouho.\nAvšak srovnejte tento problém s dnes navrhovaným krajem Jihlavsko, který sice připomíná region z doby před rokem 1960, kdy byla Jihlava jeho centrem, je dnes typický kočkopes.\nDávat dohromady do jediného kraje města a vesnice z Čech i Moravy se dnes nelíbí nikomu, ani na české, ani na moravské straně hranice. Autoři nového zákona údajně chtěli zlikvidovat moravský nacionalismus v samém zárodku tím, že vymažou starší, tradičnější hranice z mapy, ale tento plán má záporné důsledky, protože budí nespokojenost na obou stranách. Lidé skutečně mají do určité míry buď moravskou nebo českou totožnost a celý koncept "Jihlavska" jim vadí.\nPro Čechy, žijící v tomto nově navrhovaném regionu je často i obtížné vůbec se do Jihlavy dostat, protože veřejná doprava není soustředěna kolem Jihlavy, ale spíše kolem Havlíčkova Brodu, kolem Pardubic a kolem Hradce Králové. Rodinné svazky, podnikatelské kontakty a osobní historie jsou všechny spojeny s regionálním centrem Hradec Králové, který bude v úplně jiném regionu, pokud bude tento plán na vytvoření 14 krajů realizován.\nAno, ponížení Pardubicka v roce 1960 poškodilo obyvatele Pardubic, ale alespoň jiní v nově vytvořeném východočeském regionu byli spokojeni. Bude-li vytvořeno Jihlavsko, nebude spokojen nikdo.\n38 let je dlouhá doba. Dvě generace žily s osmi regiony, které vznikly v roce 1960 už po celý svůj život, a i když nemají tyto regiony v současnosti příliš velký význam, většina společnosti je na ně docela zvyklá.\nSnaha vrátit se k systému, jaký existoval před rokem 1960, nebo úsilí vytvořit něco podobného jen zbytečně naruší životy lidí.\nJak se říká v Arizoně,. "if it ain't broke, don't fix it" - "když to není rozbité, nespravujte to".\nNemůžeme se vracet k původním krajům\nMyslím, že pan Kouba dobře vysvětlil, proč se nemůžeme vracet k původním krajům. Doufám, že z jeho příspěvku čtenář rovněž pochopil, proč byl o nové uspořádání sveden tak tuhý boj. Ani kdyby byly známy budoucí kompetence, lidé s negativní životní zkušeností už nevěří. Stejně nevěří, že bude bezchybně fungovat demokracie a samospráva. K dokonalosti máme opravdu daleko. Takže kdo co urval, to má a dobře udělal.\nJiná věc je, jak se na nové dělení republiky dívá EU. S podivem. Má totiž dávno vypracovanou regionální metodiku, podle které je celá EU rozdělena a hodnocena. Kriteriem je kombinace velikosti území a počtu obyvatel. Regionální celky dle metodiky EU se s novými kraji neshodují - jsou podstatně větší. Proto vedle krajů budeme mít ještě "regiony pro potřebu EU". A tady se, pane Koubo, podržte: V jednom regionu bude Hradec Králové, Pardubice i Liberec. Oklikou se dostáváme zhruba tam, kde jsme byli. Nové dělení bude stát obrovské peníze a potvrdíme známý Renčínův vtip, jak dav brodí řeku a první povídá: My víme, že je tu most, ale jdeme vlastní, českou cestou.\nSnadno bychom mohli převzít zákony a metodiku EU. Proč bychom to ale dělali? Kolik poslanců, senátorů a zastupitelů by přišlo o práci, o plat, o důležitost. Kolik peněz bychom ušetřili? Nikoho nezajímá. Zemi můžeme zadlužit a po nás ať přijde potopa.\nP.S. Pane Koubo, AS není třeba omezovat v rozletu. Je to takový folklor BL. Musel by psát mnohem více, kdyby nám měl vyplatit ten rozdíl, co podle něj vysoudil presidentský pár, oproti skutečnosti.\nJeště jednou Nerone ve Státní opeře\nRecenze E. Vitove v casopise Harmonie 2/1999. Vyjimam z textu:\n"Je velice prinosne, kdyz se na scene opery objevi dilo mene zname, natoz v pripade Boitove zcela neznama opera Nerone."\nProc zcela neznama? Kobbe's Complete Opera Book ji 3 strany venuje a nejaka CD se snad take daji koupit.\n"Obohaceni narusta, dostane-li jevistni provedeni moderni formu a splni tak smysl realizace."\nNic moderniho, proste bezna macha ve stylu Kamenneho mostu a obdobnych produkci (viz J. Lipsansky o filmu).\n(Odboceni, abyste chapal, co jsou zdejsi moderni postupy. Kdyz se v r. 1998 plzenska opera inspiruje Rusalkou Davida Pountneye z r. 1983, pisi kritici o odvaznem inscenacnim postupu.)\nPak velka chvala, i kdyz drobne chyby priznany jsou:\n"Puvabna altistka ...se po pocatecni distonaci rozezpivala az do presvedciveho zaveru".\nMohla se radeji rozezpivat uz v satne.\n"Presto, ze vytky v detailech prace by byly cetne, nelze mu (reziserovi) nepriznat smysl pro celek, dramaticnost, akci a schopnost prace s velkym sborem."\nV cem ta schopnost spocivala, nevim. V ciste intonaci sotva.\n"S operou je treba se divacky szit a kazdy sam si ji vradit do vlastnich dejin opery, co se empirie tyce. Teprve potom se kazdemu jednotlivci, jemuz bylo dilo poprve predlozeno, soud vyloupne."\nSzivat se s ni nehodlam a soud se mi uz vyloupl. Nikdy vice v provedeni SOP.\nNechapu, odkud berou kritici presvedceni, ze divak bude vyhledavat dila, ktera ho na prvni poslech nezaujala, ci vylozene otravila, a bude se snazit se s nimi szit.\nKritici se mozna szivaji, divaci nikoliv - na ctvrte reprize byla SOP poloprazdna.\nBáseň náhodně vybraná ze sbírky Interferon, která vyšla v nakladatelství Mladá fronta r. 1986. - V knize je uvedena autorova bibliografie, hojně publikoval v ČR knižně do roku 1970-71, někdy i dvě nebo více knih do roka. V sedmdesátých letech dále nic, v osmdesátých letech mu vyšla sbírka Naopak r. 1982, a pak Interferon r. 1986. - Na záložce Interferonu je - schválně a podvratně? - také uvedeno: Knižní vydání překladů poezie v Anglii a v USA: 1967, 1971, 1977, 1980, 1982, 1984), NSR (1969, 1974), Polsko (1969), Holandsko (1975) Indie (1976) Řecko (1979)\nZadní polovinu někdo přejel,\ntakže zbývala hlava a hrudník\na přední nožky ježčího tvaru.\nKřičelo to křečovitě otevřenou\ntlamou. Křik mlčenlivých je\nhroznější než ticho po potopě\nkdy i černé labutě plavou\nA i kdyby se dal najít ježčí lékař\nv dutém pařezu a pod listím\nv bukovém lese, nebylo by pomoci\npouhé polovině, na silnici E 12.\nVe jménu logiky,\nve jménu nauky o bolesti,\nve jménu ježčího Boha Otce i Syna\ni Ducha svatého amen,\nve jménu her a malin nezralých,\nve jménu bystrých potoků lásky\nvždycky jiné a vždycky krvavé,\nve jménu kořenů, jež obrůstají\nve jménu ďáblovy krásy,\nve jménu kůže nesoucí podobu člověka,\nve jménu všech polovin\na dvojitých šroubovic, purinů\nsnažili jsme se přejet\nježčí hlavu předním kolem.\nA bylo to jako vést lunární modul\nze vzdálenosti planety,\nz řídicího centra zachváceného\nA mise selhala. Vystoupil jsem\na našem těžký kus cihly.\nPůl ježka křičelo dál. A teď\nse křik stal řečí, již chystají\nstropy našich hrobů:\nPak přijde smrt a bude mít tvé oči.\nDeti Zeme vyhlasuji 7.rocnik ankety o titul ropak roku a 4.rocnik ankety o zelenou perlu roku. Navrhy kandidatu na ropaka i autoru antiekologickych vyroku muze na adresu Deti Zeme (Jakubske nam. 7, 602 00 Brno, tel./fax 05-42221743) zaslat 22.3.1999 kdokoli.\nPodmínky účasti v obou anketách\nNavrhy na kandidata o titul »Ropak roku« muze zaslat kazdy obcan CR, kdyz uvede sve jmeno, zamestnani a predevsim pisemne dolozitelny duvod navrzeni (tzn. prosazovani nejakeho skodliveho zameru, vydani zavazneho rozhodnuti nebo hlavni podil na realizaci nejake »antiekologicke« stavby). Dulezite take je, aby navrhovatel uvedl sve jmeno a adresu, pricemz by mel zaslat i pisemne podklady o duvodech navrzeni sveho kandidata. Hodnoti se pouze cinnost v roce 1998.\nKandidat musi byt teritorialne lokalizovan bud do jednoho ze sedmi byvalych kraju a Prahy nebo na celou republiku (celkem devet oblasti), nebot hlavnim zamerem ankety je upozornit na lokalni ekologicke problemy a konkretni projekty. Organizatori se tak chteji vyvarovat tomu, aby mezi kandidaty byly v prevaze ministri vlady.\nDo ankety »Zelena perla roku« muze navrhy na kandidaty opet zasilat kazdy obcan CR. Musi uvest jmeno a prijmeni autora vyroku, nazev zdroje (clanku, poradu v televizi ci rozhlasu, prednasky apod.), datum zverejneni vyroku a sve jmeno a adresu. Mezi kandidaty nelze zaradit zastupce sdelovacich prostredku.\nNa zaklade zaslanych navrhu na kandidaty pak nezavisla stoctrnactiticlenna Komise rozhodne o jejich poradi. Vysledky budou zverejneny 16.4.1999 v Brne v divadle Husa na provazku.\nPotenciální kandidáti na Ropáka roku 1998\nDosud byly zaslany tyto navrhy na kandidaty:\n1) byv. reditel Agentury ochrany prirody a krajiny Ing.Josef Novak za podepsani nevyhodne smlouvy s firmou Jeskyne CR o dlouhodobem pronajmu jeskyni,\n2) poslanec za ODS Ing.Jiri Drda za podporu projektu SKI 2003, vystavby prehrady u Liberce atd.,\n3) ministr zemedelstvi Ing.Jan Fencl za obhajobu odstrelu nekterych chranenych zivocichu.\nRopák a výrok roku 1997\nRopakem roku 1997 se stal generalni reditel Povodi Morava Stanislav Novotny z Brna, ktery nese hlavni podil na nezvladnuti ochrany uzemi pred povodnemi, za betonarske plany budovat dalsi prehrady atd.\nZelenou perlu roku 1997 ziskal poslanec za ODS Petr Necas za pokus vyrazne oslabit zakon o ochrane prirody a krajiny.\nDeti Zeme Brno


🎁Značková kvalita od názvu domu. Pěkná mikina s potiskem na přední straně. S kulatým výstřihem a žebrem na všech lemu. Detaily produktu: Dlouhý rukáv Grafický tisk na hrudi kulatý krk Pravidelný střih Vnitřní strana bez efektu štětce Podrobnosti o údržbě: Materiál : 95% organická bavlna, 5% elastan Praní v pračce při max. 40 ° C v programu jemného praní Nebělte Nepoužívejte suché čištění Nepoužívejte sušičku Žehlit na střední nastavení\nname it Chlapecká mikina NMMLA PLANET Gibraltarské moře e-shop >>


Dobrodružství Minecraftu - Povstání Herobrina 9 - Seschlounova zkáza, Stuart S. D. ~ Fantasya.cz ~ Obchod\nÚvodní stránka → Obchod → Knihy → Dobrodružství Minecraftu - Povstání Herobrina 9 - Seschlounova zkáza ←\nDobrodružství Minecraftu - Povstání Herobrina 9 - Seschlounova zkáza, Stuart S. D.\nNázev: Dobrodružství Minecraftu - Povstání Herobrina 9 - Seschlounova zkáza\nSérie: Dobrodružství Minecraftu\nPodsérie: Povstání Herobrina (9)\nSérie Dobrodružství Minecraftu nyní pokračuje pod názvem Povstání Herobrina! Sledujte další osudy dvojčat Joshe a Andrého a jejich kamarádky Suzy, kteří se ocitli uprostřed Minecraftu. Josh, André a Suzy jsou v devátém dílu série Povstání Herobrina stále uvíznutí v replice skutečného světa uvnitř Minecraftu. V závěrečném dílu první série bude v tomto světě řádit Seschloun a všechny čekají velmi těžká rozhodnutí – ať už pocházejí ze skutečného světa nebo byli uměle stvoření. Předznamenají jejich rozhodnutí začátek konce, nebo dokáží najít způsob, jak svět zachránit, než bude pozdě? Dokážou tři desetileté děti zabránit Herobrinovi v ovládnutí celého Minecraftu? Nebo bude skutečný svět vydán napospas jednomu z nejmocnějších zlosynů, jaký byl kdy v počítačové hře stvořen? Roztočte svou fantazii na plné obrátky!\nVzrušující série Povstání Herobrina chytne a nepustí každého milovníka napětí a počítačových her. Seschloun útočí je krátký sci-fi román z dílny amerického spisovatele Steva DeWintera (píšícího pod pseudonymem S.D. Stuart), který své poutavé příběhy přenáší i do říše Minecraftu. Jedná se o devátý díl série Povstání Herobrina (původním názvem Dobrodružství Minecraftu), která sleduje osudy dvojčat Joshe a Andrého a jejich kamarádky Suzy na cestách po nejtemnějších zákoutích kostičkovaného světa.


DŮLEŽITÉ INFORMACE PRO ROČNÍK 2018 - FM CITY FEST\nDŮLEŽITÉ INFORMACE PRO ROČNÍK 2018\nPro hladký průběh festivalu je nutné dodržovat veškerá naše pravidla, abychom si první ročník skvěle užili a hlavně, abychom mohli další léta připravovat další ročníky. Prosím dbejte opravdu na všechny pokyny. Bude to dokonalé, jen když budeme všichni respektovat řád. A připomínáme – VSTUPENKY NA MÍSTĚ NEBUDOU.\nDěti do 12 let mají vstup zdarma. Do 15 let musí přijít s osobou nad 18 let. Dítě se musí prokázat dokladem – kartička pojišťovny, rodný list, kartička na autobus, být zapsán v pase/občance. Cokoli, kde je datum narození.Myslete prosím na to! Je velmi těžké u dětí rozpoznat hraniční věk, tím, že budete mít nachystaný doklad, přispějete k bezproblémovému a rychlému vstupu do areálu. A připomínáme, že i když je vstup s dětmi povolen a najdou si zde své, tak je to akce výhradně pro dospělé, myslete proto na to! Do areálu je striktně zakázán vstup s kočárky! Neprojdou vstupní branou, myslete prosím na to.\nVSTUP A OPUŠTENÍ AREÁLU\nPři vstupu do areálu bude zařízením snímán QR kód z vaší vstupenky. Také nezpomeňte, že je zákaz vnášení jídla, pití, deštníků, kol, kočárků, deodorantů a nebezpečných předmětů – nože, petardy, zbraně. Na ruku dostanete pásku a budete moci areál opustit. Areál se otevírá ve 12:00, uzavírá se pak ve 3:00. Do areálu je zákaz vstupu se psy či jinými zvířaty.\nAdresa konání festivalu je Staroměstská 3479. Parkování je nedaleko od areálu u hlavního nádraží. Bude zpoplatněno 50Kč na celou dobu konání festivalu. Na adrese Nádražní 2052. Vše bude dobře označeno. Pěšky je to od areálu zhruba 5 minut (400m). Parkoviště bude hlídané od 12:00.\nK dispozici bude dostatek stánků s pivem, nealkem i alkoholem. Samozřejmostí jsou také míchané drinky. Nemůžeme opomenout ani gastro zónu. Mapu areálu dostanete u vstupu. V areálu bude také bankomat!\nZáchytný bod pro vás, kteří chcete na festival dorazit pěšky je vlakové nádraží, nebo autobusové nádraží ve Frýdku-Místku. Odsud je to pouze 4-5 minut klidnou chůzí.\nDej se rovně přes park a dojdi až ke schodišti, vyjdi pár schodů a jdi rovně kolem supermarketu, na rohu budovy zahni vpravo a pokračuj rovně až dorazíš k podlahovému studiu. Zbývá už jen pár kroků vlevo a můžeš se bavit celý den i noc.\nCESTA OD AUTOBUSOVÉHO NÁDRAŽÍ\nOd výstupního místa na autobusovém nádraží se dej rovně podél parkoviště až dojdeš k podchodu. Projdi celý podchod a poté se dej se rovně přes park a dojdi až ke schodišti, vyjdi pár schodů a jdi rovně kolem supermarketu, na rohu budovy zahni vpravo a pokračuj rovně až dorazíš k podlahovému studiu. Zbývá už jen pár kroků vlevo a můžeš se bavit celý den i noc.\nPokud se rozhodnete dorazit na 4 kolech.\nPři příjezdu do Frýdku-Místku od Ostravy jeď směr Český Těšín, za řekou sjeď prvním sjezdem směr vlakové nádraží. Pokračuj po hlavní silnici a za druhým železničním přejezdem pokračuj stále rovně až dojedeš k hlavní budově nádraží a před sebou už uvidíš hlavní parking festivalu. Poté už pokračuj pěšky.\nSMĚR OD ČESKÉHO TĚŠÍNA\nPo příjezdu do Frýdku-Místku pokračuj směr Ostrava. Na mostě sjeď směr McDonald, pod mostem odboč vlevo a přejeď železniční přejezd. Poté pokračuj rovně směrem k vlakovému nádraží až dojedeš k hlavní budově nádraží a před sebou už uvidíš hlavní parking festivalu. Poté už pokračuj pěšky.\nPokud se rozhodnete jet městskou hromadnou dopravou můžete jet například autobusovou linkou číslo 2, 3, 6, 13 a 16 na autobusovou zastávku Na Veselé. Nebo můžete dojet jednoduše na autobusové/ vlakové nádraží. Vše je kousek od areálu festivalu\nVšechny směry pořádně označíme, stačí sledovat všechny cedule a nebo zadat do vaší navigace vlakové nádraží Frýdek-Místek a dorazíte přesně tam, kde na vás už budeme čekat!\nPokud plánujete dorazit na kole, tak prosím nezapomeňte, že s ním nebudete vpuštěni do areálu. Můžete si jej uzamknout někde v okolí. Nebudeme je hlídat apod.\nTĚŠÍME SE NA VÁÁÁÁS!!!


Forum.Postapo.cz • Zobrazit téma - Potravinová soběstačnost\nNapsal: ned 04. kvě 2014 11:25:27\nDnes ráno jsem se probudil kolem 10 hodiny po večerním flámu a zjistil jsem jednu strašlivou věc.Měli jsme tu návštěvu,oslavu...a že si udělám snídani.bohužel jsem s hrůzou zjistil, že lednice i špajz je prázdný a nezbývalo mi nic jiného než šáhnout rychle po konzervách,protože hlad byl ukrutný a penny naproti má zavřeno z důvodu technické odstávky. A v tom mi vyskočila jednoduchá otázka. Co bych sakra dělal, kdyby ted byl VP.Zbraně mám,medikamenty a jídlo cca na měsíc taky,ale co potom ??? Máme starý statek, uprostřed lesů a luk,kde nejbližší další živá duše bydlí 7km daleko....je tam oploceno 6500m2 zemědělské půdy,která je obehnaná plotem,ostnatý drát je uložen ve stodole a kolem celého tohoto pozemku,který si přestavte jako obdelník teče ze tří stran potok 1m široký s hrázkou cca 2 m vysokou...a z jedné strany je stavení.okolo je pak 2km na každou stranu pouze rovná louka a poté lesy.Nejbližší rybníky jsou cca 1km vzdálené o výměře cca 200ha...o kousek dál je asi 10 dalších o stejné výměře.Otázka je jednoduchá. Co by jste vysadily za plodiny, aby zde dokázala samostatně přežít skupinka 10-20 lidí bez větších problémů i několik let. V tom stavení jsou stroje,soustruhy apod...ještě po pradědovi z roku 1910 plně funkční,takže ledacos si tam lze vyrobit...ale přece jen. Co všechno by jsme měli pěstovat, aby jsme dokázali říct,jsme samostatní ???\nRád bych znal názor a rady Vás ostatních. Protože když jsou prostory,možnosti...proč je tedy nevyužít\nNapsal: stř 07. kvě 2014 10:21:19\nZalezi kolik do toho chces dat casu a penez.\nUz nekde jinde jsem uz odpovidal na to, tak jen zkopiruji odpoved. viz:\ncitace z preppers.cz\nNapsal: čtv 15. kvě 2014 12:26:00\nJako první plodinu rozhodně brambory. Staší zorat/zrýt pozemek a zasázet. Brambory dokáží udolat většinu plevelů (zvlášť, když jim pomáháte přihrnováním.). Pro rozumné pěstování řepy potřebujete obrušované osivo, jinak je práce s jednocením šílená. A skladování brambor není až takový problém. Buď v kvalitním sklepu (před sklizní vybílit a do vápna přidat CuSO4). Nebo vydrží i v hlubším krechtu. To s pšenicí nebo kukuřicí udělat nemůžete. A těch 500kg brambor, to je trošku málo. Uvědomte si, že to bude muset stačit vaší rodině + zvířatům. A ještě vám musí zbýt pěkné, zdravé menší hlízy na příští rok na sadbu.\nDalší variantou jsou Hellianthus Tuberasus - topinambury. Výnosy jsou cca 1/2 tuny z aru, ale je to trvalka. Nevadí jim mráz, tj, nemusí se na zimu sklízet, můžete si je vyhrabat až v zimě. Zelená hmota není na rozdíl od brambor jedovatá a dá se skrmovat (zvířata se po ní můžou utlouct). Z hektaru sklidíte cca 50 tun hlíz, na výsadbu spotřebujete cca 2 tuny. Když budete mít osázeno víc než spotřebujete, můžete na pozemek pustit prasata (i v zimě) a ony se samy obslouží. V druhé půlce léta a na podzim bude dobytek spásat listy a lodyhy. Jediná nevýhoda je, že hlízy jsou pevně přirostlé ke kořínkům, nehodí se tedy pro strojní sklizeň. Hlízy obsahují jen malé množství škrobu, zásobní látkou je polysachgarid inulin. Vzhledem k malému obsahu škrobu jsou vhodné pro diabetiky. Chuťově jsou truchu jiné než brambory, jsou nasládlé s ořechovou příchutí.\nJediný problém s topinamburem: "...způsobuje větry. Ne ty jemné, které umí jen dámy, ale spíše takové připomínající rachot vojenské pochodové kapely."\nNapsal: pát 16. kvě 2014 7:17:50\nChlapy díky moc. Takže jak pokračují práce. Kolem celé jedné strany pozemku jsme vysázel maliny,ostružiny,angrešt,rybíz a borůvky. Na 1.8Ha jsou nyní brambory, a jelikož jsem zjistil, že jedna část pozemku je chráněná pouze hustým lesem osázel jsem ho vrbama. Proč Vrbama...mám s nimi velmi dobrou zkušenost,rostou rychle,zvěř se v nich ráda usídlí a když se zastříhavají udělají neprostupnou džungli,a z proutí táta umí udělat naprosto cokoliv jako bývalí zaměstnanec firmy,která právě proutí zpracovávala. Takže, řekněme, že všechna ovoce/zelenina/ apod...nám plodí,ale to je jeden rok. Co ten další ?? Všechny keře (maliny apod...se rozmnoží sami) postupem času je to horší jak plevel .Takže alespoň pro zatím jsme schopni nějakou potravu si obstarat. Ale nebudem si dělat iluze o tom, že léky apod...tu budou na pořád. Takže potřebujem dezinfekce,léky proti bolesti apod...Nyní bych se chtěl zeptat, máte nějaké konkrétní zkušenosti s léčivkami,které se dají pěstovat v našich podmínkách a opravdu dokáží hodně pomoci ? Ted nemyslí,že si udělám odvar z březové kůry na bolest, ale opravdu nějaké konkrétní rostlinky, které mohu použít na bolest,zánět apod... ? Samozřejmě mám nějaké zkušenosti více či méně úspěšné s některými rostlinkami,ale velice rád se přiučím. Děkuji\nNapsal: stř 16. črc 2014 9:50:30\nU nás se velmi osvědčily následující bylinky: máta - zná asi každý, používá se při problémech s trávicím traktem. Řebříček - má dezinfekční účinky, zlepšuje trávení, tlumí krvácení a dívkám tlumí menstruační bolesti. Šalvěj - dobrý proti bolestem v krku, rýmě, kašli, pomáhá i při problémech se žlučníkem + se používá jako koření. Lichořeřišnice - má antibakteriální účinky a údajně by si měla poradit například i se streptokoky, stafylokoky a dalšími velmi odolnými bakteriemi + je celá jedlá, my ji třeba přidáváme do salátů. Křen - opět na trávicí trakt a zevně se dá použít při různých zánětech, otocích nebo bolestech kloubů a svalů (uděláš placku a plácneš to na postižené místo, které se pak víc prokrví, tudíž přestává bolet). Všechno to jsou poměrně bezúdržbové a nenáročné rostlinky, které u nás na zahradě zvládají i těžkou jílovitou půdu a tuhé zimy. Řebříček a křen mají velmi rádi rumiště nebo navážku, u nás rostou na směsi stavebního (cihly, rozbité kachlíky) a zahradního odpadu. Křen rád zplaňuje a pak je dost těžké se ho zbavit, takže se na něj musí dát pozor, aby se moc nerozrostl. Lichořeřišnice je jednoletka, která má ale velká a snadno viditelná semena, takže se snadno sklidí, uloží do papírového pytlíku a na jaře zas můžeš sázet.\nTěch léčivek je opravdu hodně, ale tyhle máme ozkoušené, že nám rostou i v poměrně nepříznivých podmínkách. Doporučuji co nejdříve založit kompost, protože ten umožňuje pěstovat řadu rostlin i tam, kde by normálně nerostly. Jak už jsem zmínila výše, tak u nás je těžká jílovitá půda, která většině rostlin nevyhovuje, ale stačí jim přisypat trochu kompostu a rostlinky se hned chytnou. Není ani potřeba mít nějaký drahý kompostér z hobby marketu, stačí si stlouct ohrádku z prken a začít tam sypat kuchyňský odpad, který se občas prokládá trávou a větvičkami.\nNapsal: pon 11. srp 2014 14:40:26\nAhoj,k tématu pěstování plodin bych doporučila literaturu "kompletní návod k vytvoření Ekozahrady a rodového statku od Jaroslava Svobody. Nebudu se tu moc rozepisovat,píšu z mobilu a to není moc pohodlné. V této knize je třeba citace, kdy nějaká organizace vypocetla,že 2ha uživí 1 člověka ziviciho se masitou stravou, nebo 14 vegetariánů a nebo 50 veganů. Péče o zvířata je nejnáročnější. Ale sama bych do toho nesla,aspoň slepice,králíky a viet.prasata.\nTaky píše,např. Plně plodicí jedlý kastanovnik uživí jednoho člověka po celou zimu. Z kaštanů,ale i žaludů se dá dělat mouka. Obecně jsou nejvíc užitné právě stromy.\nAngresty,rybizy,maliny,fajn zpestření. Borůvky - předpokládám kanadské,potřebují kyselou půdu,opak všech jiných rostlin.pokud se o ne nebudeš strarat,plodit časem nebudou.\nToho jak začít je opravdu moc,nedá se to jednoduše sepsat.doporučuju tu knížku,případně web autora ekozahrady.com, ale kniha je lepší.


Slovo a slovesnost – Karel Šebesta: Od jazyka ke komunikaci. Didaktika českého jazyka a komunikační výchova\nKarel Šebesta: Od jazyka ke komunikaci. Didaktika českého jazyka a komunikační výchova\nKarel Šebesta: Od jazyka ke komunikaci. Didaktika českého jazyka a komunikační výchova. Nakladatelství Karolinum, Univerzita Karlova v Praze 1999. 157 s.\nOd jazyka ke komunikaci se pohybuje nejen zájem teoretické lingvistiky, ale i zájem lingvistiky aplikované. Zatímco v teoretické lingvistice se hovoří přímo o komunikačním obratu, pedagogická aplikace musí nejprve zvážit, co se ve školní výuce češtiny při orientaci na rozvíjení komunikačních dovedností žáků nejen získává, ale i ztrácí, které z tradičních požadavků na úroveň znalostí češtiny zachovat, které potlačit, kterým dát přednost apod. Určitá nerovnoměrnost mezi rychlostí, s jakou postupuje teoretický pohled na jazyk na jedné straně a školská praxe na straně druhé, je pochopitelná, neboť teorie jazyka a teorie komunikace v lingvistické vědě koexistují a komunikační obrat nezastiňuje kontingent znalostí o jazyce jako systému a struktuře, který lingvistická věda v průběhu svého vývoje nashromáždila. Naproti tomu pedagogická praxe si nemůže klást za cíl vybavit žáka během několika let školní docházky vším, co o jazyce a komunikaci víme, a nutně musí představovat výběr prvků, z nichž lze ovšem zpětně složit obraz jazyka, jeho struktury, jeho stylového a žánrového rozvrstvení, jeho komunikačních možností. Jak by měl takový výběr vypadat a nač by měl být položen akcent, mj. i s ohledem na vyrovnání cílů školní výuky mateřštiny u nás a v jiných zemích, o tom je Šebestova knížka, jejíž název jasně napovídá její zaměření.\nKarel Šebesta vstupuje do debat o vyučování českému jazyku jako jazyku mateřskému způsobem velmi erudovaným, znalým teorií jazyka, a proto uvážlivým, ale zároveň stylem formulačně jasným a rozhodným. Sympatický je jeho důraz na systematické rozpracování aspektu teoretického, opírajícího se o vývoj lingvistiky, psycholingvistiky a sociolingvistiky v posledních desetiletích.\nSystematičnost je rys, který charakterizuje Šebestovu knížku jako celek. Kladem je dobrá znalost situace domácí, předností je pak obeznámenost s pojetími zahraničními. Orientace na zahraniční zkušenost s komunikačním vyučováním, zejména v oblasti anglosaské a skandinávské, je v práci nesporná, Šebesta se však vyrovnává zodpovědně i s tradicemi a podněty domácími a zapojuje je do svých výkladů zcela organicky. Vzhledem k znalosti české metodiky, didaktiky, podílu na sestavování vzdělávacích programů (Obecná škola a Občanská škola), spoluúčasti při tvorbě učebnic je v plné míře povolán k tomu, aby řešil koncepční otázky posunu školské výuky češtiny směrem k většímu důrazu na výuku komunikační.\nV první kapitole (K vymezení didaktiky českého jazyka) definuje Šebesta rozdíl mezi didaktikou češtiny pojatou prakticky, pro niž podržuje klasický termín metodika vyučování českému jazyku, a didaktikou češtiny jako teoretickou disciplínou. Jazykové vyučování chápe jako společenské chování, založené na určitých názorech a přesvědčeních, které mohou být výsledkem a) tradice, b) autority (např. osnovy, učebnice), c) intuice, d) vědeckého poznání. Teprve vědecké poznání vyučovacího procesu je podle autora základem teoretické didaktiky, která funguje jako zprostředkující disciplína mezi praxí jazykového vyučování a rovinou základních věd. Tuto zprostředkující disciplínu označuje autor termínem pedagogická lingvistika. Pedagogická lingvistika (pojetí této disciplíny opírá Šebesta o model Spolského, Mackeyův a Sternův) pracuje se čtyřmi pojmovými okruhy. První z nich je jazyk (resp. komunikace); tento okruh dosavadní didaktika českého jazyka nejvíce reflektovala, neboť měla úzký vztah právě k základním vědám zabývajícím se jazykem, konkrétně k jazykovědné bohemistice, případně k obecné lingvistice, méně už k teorii (sociální) komunikace nebo k teorii masové a mediální komunikace. V rámci tohoto prvního tematického okruhu, tj. jazyka, resp. komunikace, by si pedagogická lingvistika měla klást např. takovouto otázku: Jestliže současná teorie chápe jazyk (resp. komunikaci) takto, jaké závěry z toho plynou pro jazykové vyučování?\nPedagogické lingvistice však podle Šebestova pojetí přísluší ještě další tři okruhy zájmu: učení se jazyku (klíčová otázka zní: Jak nejefektivněji může – pokud vůbec může – jazykové vyučování ovlivnit proces osvojování si komunikační kompetence žáky?), vyučování jazyku (otázka např. zní: Jakou roli přisuzuje zvolená metodika jazykového vyučování učiteli a jakou žákovi?) a kontext (jde tu např. o otázky: Co přináší jazykové vyučování nového v porovnání s řešením starším? Jaké komunikační nároky na žáky a na své členy obecně společnost má? Jaká je závislost mezi komunikační kompetencí občana a jeho postavením ve společnosti a co to pro jazykové vyučování znamená?). Již z otázek položených v první kapitole je zřejmé, že se Šebesta snaží přesvědčivým způsobem definovat racionální důvody, proč je třeba do vyučování mateřštině zařadit takové okruhy, jako je výchova komunikační a mediální.\nV druhé kapitole (Osvojování jazykové a komunikační kompetence) si vytváří Šebesta východiska pro svou argumentaci rozborem vědeckých teorií zabývajících se jazykovým a řečovým vývojem dítěte. Dva základní přístupy k této otázce – jednak názor, že dětský jazyk se vyvíjí z vlastních zdrojů, v dítěti samovolně dozrává i bez podnětů zvenčí, jednak názor, že jazykový vývoj dítěte závisí na působení zvenčí, tedy na mluvě okolí – dokládá Šebesta již citáty starověkými (Hérodotos) a středověkými (sv. Augustin). Pokud jde o teorie novověké, zabývá se postupně čtyřmi základními teoretickými pohledy na jazykový vývoj dítěte, z nichž první dva označuje jako klasické. Jedná se o 1) přístup behavioristický (který je svým přeceněním úlohy vnějších podnětů jednostranný, nevysvětluje např. dětskou jazykovou kreativitu a i jinak se jeví jako nedostatečný), 2) koncepci nativistickou (která vznikla jako reakce na směr první a vysvětluje vývoj jazykové kompetence jako proces dozrávání vnitřních předpokladů; tento směr dosáhl vrcholu v myšlenkách gramatiků Port Royalu, na něž navázal ve své generativní jazykové teorii N. Chomsky).\nDalšími koncepcemi, jež Šebesta uvádí, jsou 3) konstruktivismus, spojený s osobností J. Piageta, a 4) koncepce kulturního kontextu, navazující na myšlenky L. S. Vygotského. Tyto koncepce se označují jako interakční, neboť studují interakci dítěte s prostředím a její vliv na jazykový vývoj. Zatímco Piaget uvádí jazykový vývoj dítěte do souvislosti s jeho vývojem kognitivním, koncepce kulturního kontextu (ve výkladu zastoupená britským lingvistou M. A. K. Hallidayem a americkým lingvistou W. Labovem) zdůrazňuje, že jazyk se vyvíjí na základě kontaktů mezi dítětem a sociálním okolím, resp. že v průběhu dospívání si děti postupně osvojují sociální a komunikační vzorce fungující v dospělých komunitách. Šebestovi je nejbližší koncepce Labovova a ve svém dalším výkladu komunikačního vývoje dítěte uvažuje o vkladu rodiny, v níž se rozvíjí předškolní gramotnost, dále školy, v níž se rozvíjejí komunikační dovednosti v mnohém směru velmi odlišné od návyků získaných v rodině, a konečně o vkladu dříve spíše podceňovaném, jímž je komunikace s vrstevníky. Mezi faktory ovlivňující jazykový vývoj dítěte ovšem Šebesta řadí ještě – naprosto odůvodněně a zcela v souladu se současnou realitou – působení médií, vůči nimž jsou děti a mladí lidé v době dospívání mnohem vnímavější (a chlapci prý ještě více než děvčata) než v dospělosti.\nMyšlenkou, že média podávají svá sdělení tak sugestivně, že reálný svět překrývají a odvádějí děti od skutečnosti do reality virtuální, si Šebesta připravuje půdu pro své závěrečné doporučení, aby byla do českých škol zavedena soustavná mediální výchova. Vyslovuje dokonce i názor, že „vztah dětí a mediální komunikace nelze chápat jen jako jejich vystavenost vnějšímu mediálnímu působení, ale jako aktivní využívání materiálu, který z mediální komunikace získávají“ (s. 57). Třebaže někteří mediální odborníci neradi připouštějí, často zpochybňují nebo i vyvracejí názor, že vliv médií nabývá zmíněného rozsahu, zdá se mi Šebestův předpoklad přinejmenším prozíravý, a proto oprávněný.\nV třetí, klíčové kapitole (Komunikační výchova) formuluje autor tezi (slovy „dnes bychom se patrně shodli“), že praktickým cílem výuky češtiny a slohu je všestranně rozvíjet komunikační kompetenci žáka; k tomuto praktickému cíli se těsně váže cíl kognitivní (zprostředkování poznatků o jazyce a komunikaci), formativní (rozumová výchova) a výchovný v užším smyslu slova. Pod komunikační kompetencí rozumí především a) ovládání jazyka, resp. jazyků (i jiných než jazyka přirozeného), b) interakční dovednosti, c) kulturní znalosti.\nŠebesta uvádí, že zaměření výuky na komunikační, ne pouze jazykovou kompetenci podstatně překračuje dřívější rámec výuky jazykové a slohové, ale neznamená naprostou negaci dosavadní tradice. Předmětem zájmu komunikačně orientovaného jazykového vyučování jsou komunikační činnosti, „teprve jejich prostřednictvím se předmětem vyučování stává jazykový systém, systém slohových útvarů, funkčních stylů apod.“ (s. 60).\nLingvisticky nejzajímavější je proto následující podkapitola nazvaná Komunikační činnosti. Mezi nimi se v souladu s existujícími přístupy rozlišují činnosti produktivní, tedy mluvení a psaní, a činnosti receptivní, tedy čtení a poslouchání. Dosavadní školní výuka českého jazyka a slohu se zaměřovala na tvorbu a hodnocení hotových útvarů pojatých jako korektní manifestace jazykového systému, méně je chápala jako aktivity skutečně komunikační, funkční. Šebesta pak klade důraz nejen na komunikační pojetí dovedností produktivních (při němž je třeba brát ohled na kontext sdělení a na sémiotickou heterogennost vlastního sdělení), ale zejména na rozvoj dovedností receptivních, interpretačních, jež byly v současné výuce zanedbávány a jejichž důležitost navíc stoupá v době silného vlivu médií, kdy je třeba uvažovat dokonce o tzv. komunikační sebeobraně.\nV oddílu o komunikační výchově stanoví Šebestova knížka okruh dovedností, které by měly být pěstovány. Z hlediska funkční charakteristiky komunikace, tedy záměru komunikace, rozlišuje Šebesta funkční zaměření 1. věcné, 2. interakční (v jeho rámci emotivní a konativní), 3. praktické a 4. zaměření na estetický zážitek a zábavu (toto čtyřčlenné pojetí funkcí komunikátu je výsledkem kombinace šestičlenného pojetí Jakobsonova a tříčlenného pojetí Hallidayova). V této části jsou přehledně stanoveny cíle, které by komunikační výchova měla sledovat, aby všestranně rozvíjela funkční kompetenci žáků. Kromě toho by se komunikační dovednosti měly rozvíjet tak, aby žáci získávali kompetenci v komunikaci 1. intrapersonální, 2. interpersonální, 3. veřejné, 4. mediální a 5. v komunikaci s informačními konzervami. Knížka obsahuje řadu podnětů, jak rozvíjet dovednosti v oblasti mluvení, psaní, poslouchání i čtení.\nPoslední kapitola knížky je věnována mediální výchově, jejímž cílem je „vybavit žáka tak, aby byl schopen jednak přežít v mediálním světě s minimem ztrát, jednak také vytěžit z možností, které mu média dávají, maximum užitku pro svůj osobní rozvoj“ (s. 124). Takto pojatá mediální výchova se již v některých vyspělých zemích praktikuje po dvě desetiletí (autor zná velmi dobře situaci na švédských školách), v českých školách se o mediální výchově většinou teprve uvažuje, a má-li získat pevné místo ve výuce, nejspíše to bude v rámci předmětu český jazyk.\nS myšlenkami, které Šebesta uvádí, nelze než souhlasit, jsou formulovány velmi uceleně a systematicky. Přehlednosti napomáhá i grafické zdůraznění hlavních tezí. Šebestova práce vhodně využívá a přibližuje zahraniční zkušenosti a zdroje nejen pokud jde o náměty obsahové, ale i o stránku formulační. Vyniká v české metodické produkci jednak – jak jsme již zdůraznili – aspiracemi teoretickými, jednak jasností a zřetelností, s jakou jsou jednotlivé programové teze podávány. Cílem knihy je formulace didaktických postulátů a s tím souvisí i její pevná výkladová linie, od níž se autor neodchyluje ani k polemikám, ani k pochybnostem o způsobu aplikace postulátů. Karel Šebesta vede čtenáře pevně a jistě k závěrům, jež předkládá. O zavedení komunikační výchovy do českých škol se vedly diskuse od počátku 90. let, a je dobře, že konec 90. let přinesl syntézu názorů v podobě této inspirativní knížky.\nSlovo a slovesnost, volume 62 (2001), number 1, pp. 74-77\nPrevious Petr Sgall: Galina P. Neščimenko: Etničeskij jazyk. Opyt funkcional’noj differenciacii\nNext Jaroslav Kyncl: Sympozium „Čeština – univerzália a specifika II“


Jedničkáři mohou do zámku i zahrad zadarmo - Kroměřížský deník\nJedničkáři mohou do zámku i zahrad zadarmo\nKroměříž – Netradiční prázdninová akce probíhá už od začátku července v Arcibiskupském zámku v Kroměříži a obou tamních historických zahradách.\nUrčena je pouze školákům a studentům.\nTi z nich, kteří v uplynulém školním roce nelenili a pilně se učili, mají do zmíněných památek vstup zdarma.\n„Stačí, aby na pokladně předložili vysvědčení, kde musejí být ovšem samé jedničky,“ informovala Dagmar Šnajdarová z Národního památkového ústavu Kroměříž.\nPrázdninová akce, která potrvá jen do konce tohoto měsíce, už podle ní několik učenlivých školáků a studentů zlákala.


Realu se týden před finále Ligy mistrů zranil Ronaldo | Týden.cz\nFotbalisté Realu Madrid řeší týden před finále Ligy mistrů proti městskému rivalovi Atlétiku velkou nepříjemnost. Při rozcvičce před sobotním duelem posledního kola španělské ligy s Espaňolem se jim zranila největší hvězda Cristiano Ronaldo.\nZe sestavy "Bílého baletu" navíc v 68. minutě vypadl Karin Benzema, francouzský útočník se držel za stehno. Álvaro Morata, který jej vystřídal, ještě stihl vstřelit dva góly.\nFoto: ČTK/EFE/Victor Lerena


Inflace v ČR pořád akceleruje, jak to komentuje ČNB? » Finex.cz\nFinex » Ekonomie » Inflace v ČR pořád akceleruje, jak to komentuje ČNB?\nInflace v ČR pořád akceleruje, jak to komentuje ČNB?\nPublikováno 12. 12. 2021 v 12:00\nČeský statistický úřad 10. 12. zveřejnil nová inflační data. Z těch vyplývá, že v listopadu 2021 cenová hladina meziročně stoupla o 6 %. Inflace tak i nadále zrychluje a nachází se vysoko nad horní hranicí tolerančního pásma cíle (2 %) České národní banky.\nCentrální banka dále uvádí, že po očištění o primární dopady změn nepřímých daní spotřebitelské ceny v listopadu meziročně vzrostly dokonce o 7 %.\nInflace v tuzemsku stále akceleruje\nJak bylo tedy řečeno, v listopadu meziroční inflace vzrostla na horentních 6 %. Vzhledem k tomu, že cokoliv nad 4,5 % je už vysoká inflace, těch 6 % tohle začíná znatelně převyšovat. Listopadový růst spotřebitelských cen byl zhruba o jeden procentní bod vyšší, než původní prognóza ČNB předpokládala.\nDle vyjádření ČNB za to opětovné může akcelerující jádrová inflace, která dosahovala 7,8 %. Jádrová inflace je vlastně spotřební koš očištěný o sezónní vlivy, vliv změn regulovaných cen, vliv daňových úprav a jiná administrativní opatření vedoucí právě ke změně cen.\nV rámci tohoto cenového jádra markantně sílí tzv. imputované nájemné. Imputované měří náklady vlastnického bydlení, které mají v tuzemském indexu spotřebitelských cen poměrně velkou váhu. Navíc odráží i dlouhotrvající rychlý růst cen nemovitostí a cen ve stavebnictví. Naopak ceny potravin, nápojů a tabáku jsou zřetelně pod podzimní prognózou.\nPrognóza a naměřená inflace\nČeská národní banka opětovně uvádí, že nově zveřejněná data potvrzují, že endogenní a exogenní inflační vlivy stále sílí. Čili z domácí a zahraniční ekonomiky. A právě tyto sílící inflační tlaky dávají důvod pro dosavadní zvyšování úrokových sazeb. Dá se říct, že nová data určitě zavdávají ČNB k tomu, aby i nadále pokračovala ve zvyšování základní úrokové sazby.\nDvoutýdenní repo sazba je nyní 2,75 % a s největší pravděpodobností se 22. prosince dočkáme navýšení nad 3 %. Zdůrazňuji, že se pořád nejedná o nic velkého. Česká národní banka sama přiznává, že pouze pomalu sundávají nohu z plynu. I když je pravda, že jejich poslední jednorázové zvýšení sazeb bylo velice nestandardní.\nCentrální banka ještě vysvětluje, proč jádrová inflace tolik vzrostla. Důvodem je hodně silná domácí poptávka po zboží. Což je dle nich aktuálně běžný jev jako ve zbytku světa. Mimo jiné se obchodníci snaží kompenzovat ztráty způsobené rostoucími náklady. Čili dodatečné náklady podnikatelé promítají do konečných cen.\nJak vyplývá z mého nedávného článku na měnovou politiku ČNB, bude trvat hodně dlouho, než se inflace dostane pod kontrolu. Reálný vliv vyplývající ze zvyšování sazeb bude nejdříve viditelný až v polovině následujícího roku. Úplné zkrocení inflace bude trvat minimálně rok, rok a půl.\nTa vysoká inflace je samozřejmě tragédie. I přestože ji nevidíme, reálně nás znatelně ochuzuje. Těch 6 % je meziročně prostě příliš. Zas na druhou stranu můžeme být rádi za naši centrální banku, která se snaží s inflací bojovat. Občané eurozóny takové štěstí třeba nemají, neboť Evropská centrální banka ani náznakem nechce o zvyšování sazeb slyšet. V USA se o tom teprve uvažuje.


Čerpáno z knihy Imke Niewöhner, Psi kteří štěkají, nekoušou? Vřele DOPORUČUJI, nyní za doslova symbolickou částku, zde.\nMýtus číslo 1. Fenka by měla mít alespoň jednou štěňata\nTento mýtus se drží zuby nehty až do dnešní doby a to jak na venkově, tak i ve městech. Nejčastějším důvodem, který lidé pro nakrytí feny uvádějí je, že jinak fena dostane rakovinu mléčných žláz nebo dělohy. Ještě častější je tato pověra na venkově. Mnoho lidí v tom cítí přímo povinnost nechat svým fenkám alespoň jednou štěňata. Je to sice mimo jejich plány, ale tato pověra je žene do nechtěného často po hlavě. Pokud jim veterinář vysvětlí pravý stav věci, velmi se jim uleví.\nMýtus číslo 2. Voříšci (kříženci) jsou zdravější než čistokrevní psi\nTento názor slýchávám pravdu často. Je to ale opravdu tak?\nJe sice pravda, že kříženci mají obecně širší genetickou základnu, i když v některých případech by se i o tom dalo pochybovat, protože to bývá většinou tak, že oblíbený vesnický proutník oběhne v době hárání vesnici a oplodní kteroukoli svolnou nebo dostupnou fenu. O rok později se situace opakuje, ale to už milý otec obšťastňuje často i své dcery, pokud zůstaly v místě bydliště. To je velmi úzká příbuzenská plemenitba, jen je v těžkém utajení.... ?\nDalším faktem je, že taková křížení jsou většinou nechtěnými produkty a skoro žádný rodič takového páru nemá žádné zdravotní vyšetření. Jak tedy můžeme tvrdit, že jsou takoví psi zdravější? Ještě jsem nezažila, že by někdo dělal jakékoliv vyšetření kyčlí, patel, očí nebo srdce, pokud nemá zvíře na cílený chov.\nA ještě jeden pohled. Většina „voříšků" žije na dvorku, někdy dokonce i na řetězu. Pokud jim něco náhodou něco je, zřídka si toho někdo vůbec všimne. Dalším postupem bývá čekání....však on se z toho vylíže, minule se z toho taky dostal... Takže i kříženci mají neduhy, stejné, jako psi s PP, jen se jim většinou nevěnuje tolik pozornosti. Co říci závěrem, mezi psi s PP i mezi kříženci existují psi zdraví, ale také psi náchylní na nemoci. To že je pes kříženec není nutně zárukou dobrého zdraví.\nMýtus číslo 3. Kastrovaní psi ztloustnou a změní se jim povaha\nOpět jedno velmi často používané rčení. Pro mnoho lidí důvod k tomu, aby od kastrace upustili. Co je na tomto mýtu pravdy?\nJe pravda, že mnoha psům po kastraci více chutná. Pro ty psy, kteří nemohli přibrat to je jedině dobře, ale pokud psovi chutnalo už před kastrací, bude mu teď chutnat možná ještě o něco více. Není to tak ale u všech kastrovaných psů. Některým jedincům se může po kastraci ještě trochu zpomalit metabolismus, což v praxi znamená, že potřebují menší množství energie, aby pokryli svou denní dávku. Musí být kastrovaný pes nutně tlustý? Není tomu tak.\nStejně jako my lidé přizpůsobujeme svoji stravu úměrně výdeji energie i věku, abychom si udrželi štíhlou linii, podobně to můžeme nastavit u svých psů. Jestliže vidíme, že pes po běžné krmné dávce přibírá, můžeme zvolit light krmivo. Pes dostane objemově stejně, ale energie bude o něco méně. Pes nebude mít hlad, ale nebude kynout. Určitě bychom se měli vyhnou množství pamlsků, zejména těch, které obsahují cukr. Pokud nebudeme psovi hlídat váhu, dojde až k obezitě (a to nemusí být ani vykastrován) a ta následně způsobí, že pes bude působit líně. Není ale divu, když ho nohy sotva unesou. To, jestli pes po kastraci ztloustne nebo ne, není věc kastrace samotné, ale je to otázka výživy, kterou dostane.\nA co povaha? Jak už jsme si řekli výše, pokud psa po kastraci vykrmíme jako krmnou husu, bude asi línější a bude si méně hrát. Někteří dominantní psi se mohou (ale také nemusí) po kastraci zmírnit. Tím, že se kastrace obecně provádí nejčastěji kolem třetího roku věku, vypadá to, že je pes méně hravý. Za to ale nemůže kastrace, spíše to, že kolem tohoto věku pes duševně dozrává a ze štěněte se stává dospělák se vším všudy. Možná pak vypadá vážněji a důstojněji, ale to je otázka mentálního vývoje. Výhodou kastrace je, že psi se často více upnou na svého majitele, protože odpadá zájem o opačné pohlaví.\nMýtus číslo 4. Štěňata smí přijít do kontaktu s jinými psy až po svém druhém očkování\nMusím se přiznat, že i já jsem si myslela, že je to takhle v pořádku, tedy alespoň jsem o tom byla dlouho přesvědčována jak veterináři, tak chovateli...\nJe pravda, že když štěně přejde na tuhou stravu a je odstaveno od maminky, už se mu nedostává obranných látek, které dostávalo v mateřském mléce. Vzhledem k očkování ale různé země zaujímají jiný postoj. U nás je běžné, že dostanete štěně od chovatele v 8 týdnech s jedním očkováním, pokud je starší, může mít již očkování dvě nebo i všechny tři. Například ve Finsku ale začínají s očkováním teprve ve 12 týdnech. Do té doby jsou štěňata vakcínami netknutá.\nPodle nejnovějších studií se ale ukázalo, že ani první ani druhá vakcína ještě nezaručí dostatečnou imunitu na jimi očkované nemoci. Tyto nemoci se ale nepřenášejí jen ze psa na psa, ale i z prostředí. Infekční mohou být místa znečištěná močí, ale můžeme si ji přinést i na našich botách. Naštěstí je v naší zemi většina psů dobře proočkována, a tak je riziko nákazy celkem malé.\nVěc, která s chozením či nechozením štěněte v tomto věku úzce souvisí, a měli bychom o ní hluboce uvažovat, je socializace. Ta probíhá v největší míře do 14 týdne života štěněte. Pokud budeme držet štěně jen doma, nebude mít příležitost si správně ve svém životě zařadit spoustu věcí, jako například cizí lidé, jiní psi, děti, kočárky, auta a kamiony, vlak a další. Pokud se s nimi nebude moci seznámit, je velmi pravděpodobné, že na ně bude reagovat nepřiměřeně, úzkostně nebo dokonce agresivně. Může se z něj vyvinout jedinec s poruchou chování, která se bude jen obtížně odstraňovat, pokud se to vůbec podaří. Proto by si měl každý majitele štěněte rozmyslet, jestli je taková izolace pro jeho budoucí život dobrá.\nMýtus číslo 5. Psi, o něž se majitel dobře stará, nedostanou blechy\nUž jsem to zažila mnohokrát. Přijde ke mně do salonu pejsek jako z cukru. Čistý, bílý jako sníh. Začneme upravovat a tu ejhle, po jeho tělíčku peláší, tedy spíše poskakuje blecha. Majitel většinou zesiná. Jednak je mu blecha v domě nepředstavitelným hostem a jednak se propadá hanbou, že zrovna jeho pejsek ji má. Mě to nechává klidnou a vím, že se nemá zač stydět, protože takové věci se prostě stávají. Proč?\nBlechy totiž nežijí jen tam, kde se neuklízí. Vyskočí si na psa, dají si oběd a 80% svého času tráví mimo něj, v jeho okolí. Takovým domovem může být pelíšek, pohovka, koberec atd. Ale také v trávě může být bleší hnízdo, což teprve bližší seznámení s ježkem nebo veverkou. No, ona někdy stačí sousedova kočka...\nJak na ně? Asi nejosvědčenější jsou přípravky spot-on. Jsou to takové koncentrované vodičky, často s příměsí oleje, které se kapou na kůži za krkem psa. Jejich účinnost je zpravidla jeden měsíc a nejen že stávající blechy zabije, ale rovněž odpuzuje nové, které by to chtěly zkusit. Pokud budete přípravky dávat pravidelně, časem se z vašeho domu vystěhují všichni tito nezvaní hosté.\nJeště jeden typ. Pokud psa před aplikací vykoupete, počkejte cca 3 dny, než mu spot-on dáte. Váže se na tuk v srsti a bude více účinný. Také po aplikaci nesahejte na to místo 24 hodin, abyste účinné látky nesetřeli.\nMýtus číslo 6. Po syrovém mase jsou psi agresivní a krvežízniví\nTato představa zřejmě vychází z hrůzostrašných legend o vlcích. Tyto představy jsou v nás po léta živeny různými hororovými filmy, kde vlčí smečka nahání nebohého člověka po opuštěném lese. Ve skutečnosti k vyhynutí přivedli lidé málem vlky... a to my si maso vaříme...\nJsou samozřejmě psi, kteří si svou misku s jídlem brání, někdy i dost razantně. Také se dá říci, že si ji brání tím více, čím chutnější potrava v ní je, a to je syrové maso bezesporu. Nicméně tyto reakce nesouvisí s potravou, ale s povahou a výchovou daného jedince.\nJá osobně mám fenu velkého plemene, která je na syrovém mase odmala. Nemám problém k ní přijít a misku jí vzít, ale ostatní psi tam samozřejmě nepustí. To samé ale dělá i s granulemi a dělají to tak i ostatní psi ve smečce, malí i velcí, když dostanou potravu.\nAgresivitu určitě nikdy nespojujme s potravou, problém vězí někde úplně jinde. Je pravda, že problémové chování potřebuje čas a hodně práce, a tak je pro mnohé jednodušší svést to na maso...\nMýtus číslo 7. Jestliže krmení připravujete sami, pes zemře na nedostatek živin\nJeště před 10 lety by tahle věta byla mnohým lidem k smíchu, dneska jsou zase k smíchu lidé, kteří psům vaří. No a teď co s tím. Určitě má pes, stejně jako každé jiné zvíře, svou potřebu živin. Ve škole jsme na to mívali i dotyčné tabulky. Bylo to v oboru krmivářství. Je to velmi zajímavý obor a určitě by neškodilo udělat nějakou tu přednášku pro „laiky".\nJe jasné, že pokud váš pes jí pouze lidskou stravu, nebude to pro něj to nejlepší. Popravdě řečeno, ani nám lidem moc nesvědčí příliš smaženého, příliš tučného nebo příliš sladkého či kořeněného jídla. Lidé se stravují všelijak a také podle toho vypadají. Myslím, že by měli udělat nějaké krmné tabulky pro lidi.\nAle jak je to tedy se psy. Každý výrobce granulí by měl znát potřebu daných látek (tuky, cukry, bílkoviny, vláknina, vitamíny a minerály) pro psy, potažmo pro jednotlivé věkové a váhové kategorie psů. O upřímné snaze výrobců granulí svědčí výsledky. Pokud chceme vědět, jak upřímný výrobce byl, krmme stejnými granulemi 1-2 měsíce a hned to poznáme. Pokud se pes začne drbat, línat, má průjem, hubne nebo něco podobného, víme, že upřímnost nebyla asi úplná. Bohužel někdy můžeme zkoušením ztratit několik měsíců, než najdeme ty pravé a pak jen doufat, že se nezmění receptura.\nNěkteří lidé na to prostě nemají nervy, a tak se rozhodli, že budou psa krmit klasicky. To je ovšem nezbavuje odpovědnosti dělat to poctivě. Krmení má svá pravidla a kdo se rozhodne pro vařenou či syrovou stravu, měl by se v tomto směru také trochu vzdělat. Proč? Například proto, že některé suroviny jsou pro psy jedovaté, jiné nestravitelné nebo stravitelné těžko, některé vitamíny se rozpouští jen v tucích a jiné ve vodě a ještě něco, příliš vápníku může vést k odvápnění... Je toho mnohem víc, co byste měli znát, ale není to ani těžké, ani nelogické. Z čeho si ale rozhodně nemusíte dělat vrásky je přesný a vyvážený obsah živin na každý jednotlivý den. Jde totiž o celek. Stejně tak, jako když o svátcích jíte více sladkého a tučného, víte, že po tomto období budete hledat spíše nízkokalorická jídla a zeleninu, abyste to dali do pořádku, víte, že podobně to budete řešit u vašeho psa. Obrazem by mělo být zdravé, vitální zvíře s lesklou srstí a dobrou váhou.\nMýtus číslo 8. Ze syrového masa dostanou psi červy\nDalo by se říci, že alespoň tady je trochu pravdy. Existují totiž parazité, jejichž vývojová stádia se mohou vyskytovat v syrovém mase. Kteří to jsou? Například měchožil zhoubný, trichinelly, toxoplazmy a sarkocysty. Napadení tasemnicí se často odehrává bez příznaků, ale je třeba vzít v úvahu možné nebezpečí přenesení tohoto parazita na člověka. Boubele tasemnice se nacházejí u jatečných zvířat většinou v plicích, játrech, někdy i v srdci, v kosterním svalstvu jen výjimečně. Na jatkách se ale právě z tohoto důvodu provádí kontrola, tzv. „řezání boubelí", aby se tato vývojová stádia odhalila.\nSarkocysty se dají zneškodnit celkem snadno, stačí maso zmrazit na několik dní. Toxoplazmy se v hovězím mase téměř nevyskytují, rizikovým může být maso jehněčí. Trichinelly, s těmi se asi moc nepotkáme, leda že bychom krmili masem z medvěda, velblouda, divokého prasete nebo koně, ale při porážce jsou i tato zvířata vyšetřována.\nVelký pozor si ale dávejme na maso vepřové. To by se kvůli Aujezského chorobě, neboli pseudovzteklině nemělo psům dávat. U vepřů sice žádné příznaky nevyvolává, ale pro psy je smrtelná. Je to sice virus, který se vyskytuje řídce, ale to riziko za to nestojí.\nPokud jde o červy, ty může pes dostat řadou jiných cest než krmením syrovým masem.\nMýtus číslo 9. Psa je nutno povalit na záda a přidržet za hrdlo, aby byl potrestán a ukázalo se, kdo je tady pánem\nV dnešní moderní době se mnoho kynologů, ale i laiků, kteří mají doma svého psího kamaráda zajímá o psí chování a způsoby výchovy. Můžeme najít nepřeberné množství různých příruček a „osvědčených" receptů, jak psa správně vychovat....přesto, nebo snad právě proto, přibývá nevychovaných a zcela zkažených psů...\nCo je však pravdy na tom, že při získání nadřazenosti nad psem musíme postupovat výše uvedeným způsobem?\nPředevším jsme lidé. A jsme ve vztahu člověk a pes, ne pes a pes nebo vlk a vlk. Nebojujeme se svým psem o potravu, ani o sexuálního partnera, náš vztah je poněkud jiný. Naši psi poznají, že nejsme psi a nejsou zmateni tím, že neočůráváme své území, ani neběháme za sousedovou háravou fenou. Co je ale zvláštní, mnoho lidí si myslí, že jejich pes nedělá nic jiného, než že plánuje, jak je sundat z pomyslného trůnu a mohl tak ovládnout celou rodinu.\nZ těchto důvodů nelze zcela aplikovat chování ve vlčí smečce na život člověka a psa. Vztah člověka a psa se ubíral zcela jiným směrem. Psi mají v sobě „ochotu nechat se ovládnout", žijí již mnoho tisíciletí s lidmi a toto soužití jim přináší řadu výhod. Zatímco vlk bude stále toužit po návratu k volnosti, pes se ve většině případů drží svého pána a pokud přece uteče, vrací se k němu. Ve vztahu ke psům se spíše osvědčila přátelská a uklidňující komunikace. Nežádoucí chování nelze jednoduše vysvětlit tím, že pes není svému pánovi podřízen.\nVlk alfa, tedy vedoucí smečky není ten, kdo se neustále pere a cení zuby. Ve skutečnosti šarvátky vyvolávají spíše ti, kdo ho chtějí z jeho postavení dostat. Pokud ale vlk nebo pes povalí jiného a snaží se zaútočit na jeho hrdlo, jde o skutečně vážný boj na život a na smrt. Je tedy otázkou, jestli je přiměřené, trestat našeho psa tím, že mu budeme hrozit smrtí. Je to velmi podobné, jako kdybychom dali našemu dítěti zbraň k hlavě jen proto, že přišlo pozdě domů. Pokud by byly naše útoky častější, přátelská a důvěřivá komunikace mezi námi a psem by se zcela znemožnila. U některých psů se mohou vyskytnout poruchy chování a jiní se začnou bránit a opravdu to povede k jejich agresivitě a někdy i následně k utracení.\nčlánky čerpány z portálu: www.mazlicci.cz


Ovzduší a zdraví (4. část) - oběhová soustava - Moravskoslezský kraj\nVe druhém díle tohoto cyklu jsme uvedli, že nejvýznamnějším faktorem, který ovlivňuje lidské zdraví, je životní styl. Jedná se například o stravovací návyky, kouření, konzumaci alkoholu, pohybové aktivity, psychické napětí nebo stres. Způsob života se výrazně projevuje právě v případě nemocí oběhové soustavy (srdce a cév).\nStandardizovaná úmrtnost – oběhová soustava – zdroj ÚZIS\n1999 650,4 410,1 602,7 401,4\n2000 607,8 379,7 576,8 378,9\n2001 614,5 404,7 558,2 375,8\n2002 613 401,2 560,5 379,4\n2003 642,5 410 568,5 384,3\n2004 589,1 364,3 530,8 356,8\n2005 569,8 380,4 508 351\n2006 538,2 348,6 477,8 318,2\n2007 509,9 326 453,7 306,8\n2008 502,6 319,7 437,1 292,3\n2009 492,4 319,9 436 296,2\n2010 510,6 319 424,4 282,4\n2011 475 301,5 412,9 268,1\nZ tabulky a grafu vyplývá, že hodnota standardizované úmrtnosti s ohledem na oběhovou soustavu vykazuje od roku 1999 jak v našem kraji, tak i v rámci celé České republiky neustálý pokles, čili jedná se o pozitivní trend. Hodnoty SDR v MS kraji jsou v celém časovém intervalu vyšší než činí průměr ČR, což platí zejména u mužské části populace, kde se od roku 2004 se s výjimkou roku 2010 udržuje setrvalý rozdíl na úrovni cca 60 případů. V případě ženské části populace je SDR z dlouhodobého hlediska již téměř srovnatelná s průměrnou úrovní ČR, i když v letech 2010 a 2011 došlo ke zvýraznění tohoto rozdílu.\nV následujících tabulkách a kartogramech je uvedena situace v MS kraji dle jednotlivých okresů v roce 2011. Nejméně příznivá situace je u mužů i u žen v okrese Karviná, naopak nejpříznivější je u obou pohlaví v okrese Opava.\nBruntál 472,1 Bruntál 315,2\nFrýdek-Místek 456,8 Frýdek-Místek 300,4\nKarviná 539,6 Karviná 322,5\nNový Jičín 456,9 Nový Jičín 319,4\nOpava 429,3 Opava 282,2\nOstrava 468,3 Ostrava 284,9\nPrevalence znamená podíl počtu jedinců trpících danou nemocí a počtu všech jedinců ve sledované populaci. Je vztažena k určitému časovému okamžiku. Popisuje tedy daný stav v určitém čase. Incidence znamená podíl počtu nově hlášených nemocných jedinců (nových případů) za dané časové období a počtu všech jedinců ve sledované populaci. Charakterizuje dynamiku onemocnění v populaci.\nZdrojem následujících grafů a tabulek je databáze ÚZIS.\nHypertenzní nemoci - přepočet na 1000 obyvatel v letech 2000 - 2011\nRok MS kraj Česko\nprevalence incidence prevalence incidence\n2000 112 7,3 123,3 7,9\n2001 125,8 8,7 129,5 8,5\n2002 129,8 8,5 132,8 8,6\n2003 135,5 9,6 139,4 9,4\n2004 144,2 10,4 144,2 9,7\n2005 150,2 10,8 149,2 10,1\n2006 155,4 10,7 153,5 10,8\n2007 157,8 10,9 153,7 11,2\n2008 158,9 12 154,1 11,7\n2009 159 13,3 158,8 12,1\n2010 158,2 11,2 162 12,4\n2011 168,6 13 169,9 13\nI když standardizovaná úmrtnost s ohledem na oběhovou soustavu vykazuje v našem kraji i v rámci České republiky neustálý pokles, v případě prevalence a incidence hypertenzních onemocnění dochází naopak z dlouhodobého hlediska k postupnému nárůstu, což představuje varovný negativní vývoj tohoto typu onemocnění. Hodnoty zjišťované v MS kraji jsou srovnatelné s celorepublikovou situací.\nAkutní infarkt myokardu - přepočet na 1000 obyvatel v letech 2000 - 2011\n2000 8,9 1,4 8,5 1,5\n2001 9,7 1,7 8,6 1,5\n2002 9,6 1,6 8,6 1,5\n2003 10,2 1,8 8,7 1,6\n2004 11,1 2 8,8 1,6\n2005 11 1,9 8,8 1,6\n2006 11,4 1,7 8,9 1,6\n2007 9 1,4 8,3 1,4\n2008 9,2 1,6 8,1 1,5\n2009 8,6 1,5 8 1,4\n2010 8,8 1,4 7,9 1,4\n2011 9 1,4 8,2 1,4\nU prevalence akutního infarktu myokardu docházelo do roku 2006 k postupnému nárůstu případů, výraznějšímu v podmínkách MS kraje. Po poklesu v roce 2007 se situace stabilizovala, přičemž hodnoty zjišťované v MS kraji zůstávají v celém časovém intervalu poněkud vyšší než v rámci ČR. Incidence tohoto typu onemocnění je v MS kraji a na úrovni ČR dlouhodobě srovnatelná. Vývoj má setrvalý charakter (kromě nepatrného zvýšení v letech 2003 až 2005 v MS kraji).\nOstatní ischemické nemoci srdeční - přepočet na 1000 obyvatel v letech 2000 - 2011\n2000 61,5 3,3 70,4 3,2\n2001 68,2 3,2 72,5 3,2\n2002 68,2 3,2 72,5 3,2\n2003 70,4 3,2 73,8 3,3\n2004 72,2 3,5 73,9 3,3\n2005 73 3,6 74,3 3,5\n2006 73,2 3,6 73,5 3,6\n2007 73,5 3,6 71,3 3,6\n2008 71,6 3,7 68 3,8\n2009 67,8 3,7 66,9 3,6\n2010 64 3,5 65,5 3,9\n2011 64,5 3,8 65,9 4,1\nV případě prevalence ostatních ischemických nemocí srdce docházelo k postupnému nárůstu případů (v ČR do roku 2005, v MS kraji až do roku 2007), přičemž situace v MS kraji vykazovala příznivější hodnoty než v celorepublikovém hodnocení. V roce 2006 došlo ve vývoji situace k obratu, od roku 2010 jsou za MS kraj opět zjišťovány hodnoty příznivější než za celou ČR. Incidence je v MS kraji a na úrovni ČR dlouhodobě téměř shodná, vývoj má setrvalý charakter.\nCévní nemoci mozku - přepočet na 1000 obyvatel v letech 2000 - 2011\n2000 21,7 2,3 25 2,6\n2001 23,4 2,6 26 2,7\n2002 23,5 2,6 26,5 2,6\n2003 24,5 2,6 27,3 2,7\n2004 26,1 3 27,5 2,7\n2005 26,5 3 27,3 2,7\n2006 27,1 2,9 27,2 2,8\n2007 25,5 2,7 26,4 2,6\n2008 25,4 2,9 25,4 2,6\n2009 23,8 2,7 25 2,4\n2010 22,1 2,4 24,3 2,5\n2011 22,3 2,6 24,7 2,5\nU prevalence cévních mozkových příhod nastal po nárůstu do roku 2006 pozvolný pokles počtu případů, výraznější v MS kraji. Po celé sledované období je u tohoto typu onemocnění situace v MS kraji příznivější než v rámci ČR. Incidence je v MS kraji i v ČR dlouhodobě srovnatelná, vývoj má setrvalý charakter.\nTématem následujícího, již pátého příspěvku této série, budou nádorová onemocnění.


Berdychova slečna - Ester Sátorová - Diskuze - Módnípeklo.cz\nRychlá navigace: Módnípeklo.cz » Diskuze » Dámská móda - oblečení » Berdychova slečna - Ester Sátorová\n57 příspěvků 5.11.12 19:40\nNeda mi to a musim sem vlozit odkaz na Ester Satorovou a jeji outfit na galavecer.. Jsem asi blba, zastydla, uprdena a mozna vsechno dohromady, ale proc si takova nadherna holka, se skvelou postavou, vezme takove saty..? Nechapu.. Jenze to by nebyl Super.cz,aby ji za to nepochvalil..mne to teda prijde dost nevkusne.. :-/\n12413 příspěvků 5.11.12 19:53\n@Silvie.M má nádhernou tvář a hezké prsa… Mě se to líbí! Je to jiné…\n57 příspěvků 5.11.12 19:56\nJa nevim,no..mne to prijde strasne prvoplanove..saty jsou bezesporu krasne strizene a i z hezkeho materialu, ale nemuzu si pomoct, na charitativni akci mi prijdou nevhodne.. ale v pohode-o tom je ta diskuze ze se o tom pobavime na molech mi takove modely nevadi, jen ve spolecnosti ano..\nTo je krásná holka.\nA mě to zase vkusné přijde, vzít si na galavečer dlouhou róbu, která je jednoduchá nepřeplácená, místo šatů pochybných délek je plus. Líbí se mi rudá rtěnka a náhrdelník, myslím že ji to velmi sluší.\nSúhlasím je krásna. Ale nemá ani vlastné meno, aj keď má vlastnú diskusiu. Berdychová slečna je fakt hrozné označenie.\nHolka je krasna, ma krasna prsa a slusi ji to. Saty jsou tez krasne. Ma na to telo a je povolanim modelka, takze to „unese“ a nevypada jako lehka holka. Tim vsim patri ale do skupiny obyvatel, ktera se vyskytuje zridka az nikdy, takze bych ji nebrala jako priklad k nasledovani .\nedit: krome toho si myslim, ze „nazivo“ ty saty tak pruhledne nebyly - blesky fotoaparatu jsou v tomhle docela nebezpecne…\n@gulietta Já nemám šajna, kdo to je. Koukám prostě na obrázek\nEdit: Jo aha, ona není Berdychová. Jo, už chápu, jak jste to myslela.\nPříspěvek upraven 05.11.12 v 20:09\n57 příspěvků 5.11.12 20:07\nTo mate asi pravdu, taky me to napadlo..nicmene ja se s tim porad nemuzu „porvat“ 100 lidi, 100 nazoru.. me to trochu zklamalo, protoze jsem na prvni pohled tleskala-jak ji to moc slusi a na druhy-podstatne mene..\n@mujercita no ja nemám šajna ani kto je Bedrych, ale keby som si chcela založiť o slečne diskusiu, tak si zistím meno.\n57 příspěvků 5.11.12 20:09\nJa jsem tak diskuzi oznacila schvalne, protoze jsem nepredpokladala, ze ji zna vetsina lidi, jako zna treba Tomase Berdycha..\n@gulietta Ano, už mi to došlo, dopsala jsem mezitím edit. Kdo je Berdych, to teda taky nevím, ale že ten nadpis zní jaksi návodně, to teda ano.\n925 příspěvků 5.11.12 20:17\n@Silvie.M Snad všichni známe Google, ne? A stejně jde o šaty, ne o jméno.\nTy šaty vypadají docela dobře - na ní, s průsvitným materiálem se dá naložit i mnohem děsivěji: http://www.super.cz/…ne-saty.html\n57 příspěvků 5.11.12 20:47\nHa ha tak jo, uz mlcim\n925 příspěvků 5.11.12 20:48\n@publicenemy Sice je ta fotka tady už poněkolikáté, ale pořád je to hrůza.\n@publicenemy Nečti bulvár, nečti bulvár, nebo se z toho zblázníš\nTahle osoba už tady v nějakým kotli hořela, v tomhle případě právem.\nTa holka nahoře, ať už patří komukoliv, je úplně jinej případ.\n925 příspěvků 5.11.12 20:53\nTakže lehce průsvitné šaty na hezké ženě jsou na charitativní akci v pořádku? Ptám se vážně.\n@mujercita no právě! Můžeme za ni být právem vděční! Je krásná, je průsvitná, je naše! (ne, nebudu číst bulvár, slibuji. Už končím\n271 příspěvků 5.11.12 21:03\n@Rosalyn Za mě - NE, před chvilkou jsem taky narazila na seznamu na zmiňovanou fotku a příjde mi to na danou příležitost nevhodné, i když je slečna bezesporu hezká a mladá.\nAsi jsem zapšklá a stará .\n2102 příspěvků 5.11.12 21:04\nTřeba jsou ty šaty průsvitný jen na fotce- objektiv je mrcha. Pak bych si je ale nevzala na akci u níž bych věděla, že mě budou fotit. Podle mě se to nehodí. Ovšem když pominu tu průsvitnost, tak to slečně moc sluší…\n57 příspěvků 5.11.12 21:09\nJa jsem ani nezpochybnovala krasu slecny a i satu, jen me zarazila ta prusvitnost, ktera se podle me na spolecenskou udalost nehodi.. ale nechci se tu s nikym dohadovat a vnucovat svuj (asi blby) nazor to bylo jen tak na zahnani dlouhe chvile\n72 příspěvků 5.11.12 21:17\nMyslím si, že to působí lacině, dá se nosit průsvitné šaty i bez ukazování prsou.\nmáte pravdu, Váš názor je skutečně blbý.\n200 příspěvků 6.11.12 08:46\nJsem asi divná já, ale šaty se mi líbí a slečně moc sluší..


Útok na Kate Middleton! Slavná herečka ji obvinila z něčeho strašného | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >Útok na Kate Middleton! Slavná herečka ji obvinila z něčeho strašného\nVévodkyně Kate Middleton (profimedia.cz)\n8. října 2018 • 12:55\nV eseji pro knihu Feminist donˈt wear pink and other lies (Feministky nenosí růžovou a další lži) se britská herečka Keira Knightley opřela do Kate Middleton. Podle ní se vévodkyně dopustila obrovské přetvářky.\nKeira Knightley se v eseji rozepsala o stinných stránkách showbyznysu a přiznala, že utrpěla velké psychické problémy. Přiznala, jaké těžkosti měla v období těhotenství i při porodu a dokonce si vzpomněla i na porod Kate Middleton, obvinila ji z přetvářky.\nHerečka absolutně nechápe, proč vévodkyně jen pár hodin po porodu pózovala i s princem Louisem v náručí a rozdávala úsměvy. Keira tvrdí, že šlo o pouhou přetvářku, protože Kate musela být po porodu vyčerpaná stejně jako ostatní ženy a přesto se tvářila, jakoby za sebou ani žádný porod neměla. A právě to je podle herečky špatně, ženy by se totiž podle ní neměly přetvařovat jen proto, aby se zavděčily mužům.\nkate middleton, keira Knightley, žhavé drby, porod\n9. 10. 2018 • 18:16\nTa žena, na poli pracovala celý život, nebyla zvyklá na luxus, musela pracovat!\n9. 10. 2018 • 03:39\nByla jsem v porodnici s pani, ktera vypadala po porodu naprosto bajecne. Ta nemela ani zadne znatelne brisko - ta by mohla pozovat kdekoliv a pro kohokoliv. Kazda zena proziva tohle obdobi jinak a jsou zeny, ktere by na sobe nedaly znat, ze neco nezvaldaji a snazi se kazdou situaci zvladnou na jednicku.\n8. 10. 2018 • 20:24\nHerečka má pravdu!\n8. 10. 2018 • 15:40\nJá už se lekla, že jí sexuálně obtěžovala.


Xiaomi Mi Motion-Activated Night Light 2 | Xiaomi Česko\nXiaomi Mi Motion-Activated Night Light 2 #1886\nNižší příkon ale nemá vliv na výkon svítidla. Světelnost LED světla Xiaomi je totiž 25 lm. A navrch teplejší zabarvenost světla s přesnou chromatičností 2800 K nenamáhá vaše oči. V neposlední řadě vás také LED světlo Xiaomi Mi Motion-Activated Night Light 2 uchvátí svým promyšleným vzhledem, ve kterém vyniká Plast. Bílá barva jen přirozeně doplňuje jeho celkový vzhled.\nTyp světla Nástěnné, Stolní\nZdroj světla Úsporný\nChromatičnost Max. 2 800 K\nTvar produktu Designový