Gisat / Zprávy ze světa / Tři nové radarové družice...\nGisat > cz > Novinky > Zprávy ze světa > Tři nové radarové družice...\nTři nové radarové družice...\n… pro Kanadskou kosmickou agenturu CSA vynesla SpaceX raketou Falcon 9.\nRaketa Falcon 9 ve verzi Block 5 vynesla trojici družic 12. června 2019 ze základny Vandenberg (USA).\nTři identické radarové družice byly postavené pro tzv. „misi konstelace družic RadarSat“ a jsou označované zkratkou RCM (z angl. RadarSat Constellation Mission). Družice budou pracovat především podle potřeb kanadských vládních institucí, ale jejich data budou dostupná i pro běžné uživatele. Kromě jiného mají tyto družice zajistit i pokračování časové řady dlouhodobého radarového snímkování Země předchozími kanadskými radarovými družicemi.\nDružice RCM byly v pravidelných rozestupech úspěšně vypuštěné na oběžnou dráhu\nv průměrné výšce 600 km nad Zemí, kde se nyní pohybují rychlostí 27 200 km/h.\nHmotnost každé družice je 1400 kg, výška tělesa družice je 3.6 metru, strany tělesa mají rozměr 1.1 metru a 1.7 metru.\nRozložená radarová anténa má plochu 9.45 m2 (délku 6.8 m a šířku 1.4 m) a jedná se\no pro družice typický tzv. radar se syntetickou aperturou SAR (z angl. Synthetic aperture radar), v tomto případě pracujícím v pásmu C na frekvenci 5.405 GHz.\nDodavatelem družic RCM pro Kanadskou vesmírnou agenturu CSA (z angl. Canadian Space Agency) byla kanadská technologická společnost MacDonald Dettwiler, založená už v roce 1969 a zabývající se výrobou v oblastech letectví, informačních systémů\na družicové kosmonautiky.\nPoužitá nosná raketa Falcon 9 americké společnosti SpaceX je dvoustupňová, 70 metrů vysoká, s motory spalujícími tekuté pohonné látky (kerosen RP-1 a jako okysličovadlo tekutý kyslík LOX). Dvě třetiny výšky zabírá první stupeň, který urychluje raketu při letu skrz atmosféru za pomoci 9 motorů Merlin. Nad prvním stupněm se nachází mezistupeň, který je z vnějšku vizuálně odlišen černou barvou. Nad mezistupněm je druhý stupeň\ns motorem Merlin v úpravě pro provoz ve vakuu. Znovupoužitelný první stupeň se odděluje od zbytku rakety za dvě a půl minuty od startu a kolmým přistáním se vrací\nPro vynesení radarových družic byl tentokrát na Falconu 9 znovupoužit první stupeň\ns označením B1051, který v březnu vynesl k testovacímu letu na Mezinárodní vesmírnou stanici loď Crew Dragon. I tentokrát se tomuto prvnímu stupni podařilo po splnění svého úkolu úspěšně a bez poškození přistát. Vrátil se z výšky 70 km a zpět na Zemi přistál\npo necelých 8 minutách od startu.\nObr.: Snímek rakety Falcon 9 připravované na start následující den se třemi družicemi RCM. Při samotném startu byla obloha jasná, ale základnu Vandenberg i odpalovací rampu zakrývala hustá mlha. Zdroj: Official SpaceX Photos\nNa rozdíl od optických obrazových dat, radarová data mohou být snímána ve dne i v noci a bez ohledu na oblačnost. Pro laického uživatele jsou sice radarová data obtížněji čitelná, ale jsou použitelná i pro různé speciální aplikace, jako je například měření drobných pohybů zemského povrchu nebo staveb pomocí radarové interferometrie.\nPro Kanadu, rozlehlou zemi táhnoucí se daleko za polární kruh, kde je v zimě nedostatek přirozeného osvětlení, jsou radarová družicová data nejlepším a nejspolehlivějším zdrojem informací. Trojice společně pracujích družic RCM bude schopná každodenně nasnímat nejen data z rozsáhlého kanadské území, ale i z 90% povrchu celé planety Země a z arktických oblastí bude schopná dodávat aktuální data až 4x denně.\nDružice budou získávat data v několika snímacích režimech lišících se šířkou snímaného území a rozlišením. V nejpodrobnějším režimu, který se bude používat pro menší území\na šířku pásu snímaného území do 500 km, bude rozlišení snímaných dat 1×3 metry. Speciálním režimem pro detekci lodí ve vodách u 2000 km dlouhého pobřeží Kanady se budou každý den snímat data v pásu širokém 350 km a bude možné detekovat každou loď s délkou 25 metrů a více. Nejobvyklejší pracovní režimy pro pokrytí 90% povrchu Země budou pořizovat data ve středním rozlišení 50 m a v přehledovém rozlišení 100 m.\nKaždá ze tří družic oběhne Zemi jednou za 96 minut. Opakovat snímkování daného zájmového území za stejných geometrických podmínek (stejná pozice družice a stejný úhel pozorování k danému území) by samostatně každá družice mohla jednou za 12 dní, při použití tří identických se interval pro identická pozorování daného území zkracuje\nDružice RCM jsou také vybavené Automatickým identifikačním systém AIS (z angl. Automatic Identifiation System) pro identifikaci plavidel. Ten může pracovat samostatně nebo v součinnosti s radarem. Při samostatné práci může systém AIS přijímat zprávy\nod lodí v ještě širším pásu, než kolik pokrývá v tomto režimu radar SAR.\nObr.: Jedna ze tří identických družic Radarsat ze soustavy RCM. Panely radaru se syntetickou aperturou (SAR) jsou zobrazené pod tělesem družice dole, sluneční panely jsou na boku družice. Provozovatelem družic je Kanadská kosmická agentura CSA. Zdroj: Canadian Space Agency\nData z družic RCM mají být v Kanadě použita například i pro mapování aktuálního zalednění na kanadských námořních trasách i na Velkých jezerech, detekci a sledování ropného znečištění (ropného skvrny na hladině vody odrážejí radarové paprsky jinak\nnež čistá vodní hladina), sledování pohybů zemského povrchu (například v důsledku roztávání permafrostu), monitorování kritické infrastruktury (dálnic, mostů a nadjezdů), zhodnocení situace a organizace pomoci při katastrofách (povodních a rozsáhlých lesních požárech). Kromě toho jsou data z RCM použitelná i v zemědělství, kdy mohou jednoduše zmapovat stav plodin na rozsáhlých plochách a mohou být použita\nke sledování aktuální úrovně vlhkosti v povrchové vrstvě půdy.\nNové družice navazují na kanadské zkušenosti s předchozími družicemi Radarsat 1 a 2.\nStart Radarsatu-1 proběhl 4. listopadu 1995 z rampy u základny Vandenberg v Kalifornii v nákladovém prostoru rakety Delta ve spolupráci s americkou agenturou NASA. Družice o startovní hmotnosti 2750 kg byla vynesena na oběžnou dráhu ve výšce 790 km.\nJednou z mnoha aplikací, pro která byla data z Radarsatu-1 už tehdy intenzivně používána, byl pravidelný družicový průzkum celé arktické oblasti, sledování rozložení, druhu a pohybu ledovců. Tyto informace pak sloužily pro plánování bezpečných lodních tras, zásobování odlehlých vrtných plošin nebo vědeckých stanic.\nV rámci projektu AMM (z angl. Antarctic-1 Mapping Mission) družice Radarsat-1 v roce 1997 provedla a úspěšně dokončila první radiolokační mapování Antarktidy.\nObr.: Ukázka mozaiky radarových dat pořízených družicí Radarsat 1 v roce 1997 v rámci projektu AMM. Tato část zachycuje západní část Rossova šelfového ledovce (levá část obrázku) a oblast u Mount Erebus (dole zhruba uprostřed), kde je vidět i část pobřeží Rossova moře. Zdroj: Byrd Polar Research Center\nNaposledy se družice Radarsat-1 ozvala 29. března 2013. Operátoři zaznamenali,\nže družice přešla do nouzového režimu (tzv. safe mode), kdy družice v případě problému začne co nejvíce šetřit vlastní energií, aby se pro pozemní operátory získal čas odhalit problém a nalézt nějaké řešení. Následně ale družice brzy přestala komunikovat úplně. Vzhledem k tomu, že v době vypuštění se technická životnost družice předpokládala\nv délce zhruba jen 5 roků provozu, byla družice velmi úspěšná, dokázala pracovat trojnásobnou dobu.\nV dubnu 2019 dala Kanadská kosmická agentura CSA zdarma k dispozici veřejnosti\n36 500 radarových snímků pořízených družicí Radarsat-1. Přestože z časového hlediska jsou tato data už neaktuální, stále ještě jsou hodnotná pro vývoj a testování technik zpracování radarových dat a zároveň pro všechny projekty, které sledují změny a vývoj v krajině v delším časovém období.\nNásledující Radarsat-2 byl pro Kanadskou vesmírou agenturu vypuštěn v roce 2007, tentokrát z ruského kosmodromu Bajkonur na nosné raketě Sojuz-FG/Fregat. Družice je\nv tuto chvíli stále zcela funkční, přestože její předpokládaná doba životnosti byla 7 let\nod vypuštění, tj. do roku 2014.\nTři nové družice Radarsat soustavy RCM od svého startu 12. června 2019 přejdou\ndo plného pracovního režimu po období trvajícím 3 až 6 měsíců, kdy budou postupně zprovozňovány, testovány a kalibrovány jejich přístroje a senzory. Očekávaná doba jejich pracovní životnosti je opět nejméně 7 roků provozu. Až někdy v budoucnu nadejde čas k ukončení provozu těchto družic RCM, družice pak během dalších 25 roků klesnou do zemské atmosféry, kde shoří.\nPrůběžně aktualizovaný seznam radarových družic pořizujících komerčně dostupná radarová data je zde.


4× slevový kód GoOrganic na prosinec 2021 \n4× slevový kód GoOrganic pro prosinec 2021\nGoOrganic je e-shop, ve kterém najdete produkty pro detox organismu, detox domácnosti, BIO kosmetiku, Eko drogerii, přípravky pro sportovní výživu a mnoho dalšího. Slevy GoOrganic pravidelně obměňuje a nabízí je také všem, kteří se přihlásí k odběru newsletteru. Objednejte si nad 1 999 Kč a získejte od GoOrganic dopravu zdarma. Na portále SlevovéKódy.cz pro vás máme připravený aktuální slevový kód GoOrganic, který vám pomůže ušetřit při vaší objednávce.\n➞ Přejít na web GoOrganic  Upozorňovat\nNejlepší slevové kódy GoOrganic\t2021\n💵 Získejte až 300 Kč, ještě než nakoupíte v obchodě GoOrganic\nZaregistrujte se zdarma v cashbackovém portálu Tipli a získejte odměnu 300 Kč. Díky Tipli získate zpět na bankovní účet část z vaší útraty v internetových obchodech. Bonus platí pouze pro nové uživatele, podmínky jsou uvedeny na webu Tipli. Nejedná se o akci obchodu GoOrganic.\nVyužijte slevový kupon GoOrganic a ušetřete 50 Kč na Vašem nákupu. K získání unikátního hesla postačí, když se zaregistrujete k odběru newsletteru, díky čemuž budete pravidelně informováni o speciálních akcích a slevách GoOrganic.\nZakupte zdravé potraviny, eko drogerii, přírodní kosmetiku a mnoho dalšího od GoOrganic se slevou. V kategorii ,,Akce” najdete zboží s mimořádně výhodnou akční cenou. Nabídka je široká, množství kusů ovšem omezené, proto byste neměli s koupí dlouho otálet. K nákupu není potřeba slevový kupon GoOrganic, uvedené ceny jsou po odečtení slevy.\n50 Kč sleva na nákup u > GoOrganic <\nPřihlaste si k odběru novinek u GoOrganic a na email Vám přijde sleva 50 Kč na Váš nákup. Přihlášení k odběru novinek od GoOrganic je bezplatné a na email Vám budou chodit emaily. Odběr novinek Vám nemusí chodit stále. Pokud byste už neměli zájem o nové emaily od GoOrganic, tak se můžete od odběru odhlásit. Každý, kdo vyplní […]\nNakupte si přes Tipli na GoOrganic a získejte 6 % zpět. Tento cashback Vám bude vyplacen poté, co si nakoupíte na GoOrganic přes Tipli a až Vám eshop nákup potvrdí. Peníze budete mít na účtu Tipli a po dosažení určité částky, si je budete moc vybrat na Váš bankovní účet. Registrace u Tipli je zdarma a […]\nPřejít na web GoOrganic \nJak ušetřit GoOrganic prosinec 2021\nGoOrganic je český internetový obchod zaměřující se na prodej kvalitních výrobků potřebných pro zdravý a vyvážený život. Všechny nabízené produkty jsou v bio kvalitě a z ekologického zemědělství, nezatěžující životní prostředí. Najdete zde širokou škálu výrobků – ekologické prostředky pro domácnost, bio potraviny, přírodní kosmetika či sportovní výživa a potravinové doplňky. Z nabízených značek zmíníme například Allnature, Purasana nebo Vitalvibe.\nV tomto článku vám dáme pár tipů, jak ušetřit na GoOrganic. Slevy na sortiment obchodu můžete získat již na první nákup při vytvoření účtu na internetové stránce obchodu, nebo můžete využít nabídku zlevněných výrobků přímo v e-shopu, nebo můžete využít slevových kupónů, které obchod čas od času zveřejňuje.\nJak již bylo zmíněno výše, první GoOrganic slevový kupón získáte již na váš první nákup, pokud si na stránkách obchodu bezplatně vytvoříte účet. S tím se automaticky i přidáte k odběru newsletteru, takže vám do e-mailové schránky budou chodit informace o zrovna probíhajících akcích a novinkách. Do vaší e-mailové schránky také přijde váš slevový kupón GoOrganic.\nGoOrganic slevové kupóny moc často nenabízí, proto je dobré sledovat stránky obchodu.\nAktuální slevové kupóny GoOrganic také shromažďujeme na této stránce.\nVáš GoOrganic slevový kód uplatníte hned v prvním kroku objednávku po přechodu do košíku. Pod výčtem položek nákupního košíku najdete kolonku “Vložit slevový kupón”, do které váš slevový kód napíšete a poté ho už jen potvrdíte stisknutím tlačítka ” Přidat”. Sleva se vám pak automaticky odečte z celkové hodnoty objednávky.\nJe důležité pohlídat si platnost slevových kódů, protože GoOrganic slevové kódy jsou většinou časově omezené. Většinou se také nedají kombinovat s jinými slevami či slevovými kódy.\nUšetřit při nákupech na GoOrganic můžete také díky cashbacku. GoOrganic cashback nabízí mnoho internetových portálů, například Refundo, PlnáPeněženka, Tipli nebo VratnéPeníze.\nU všech těchto portálů se stačí bezplatně zaregistrovat, poté se přihlásit na váš účet, přes tento účet vejít do obchodu a nakoupit podle libosti. Jakmile však nakoupíte, přijdou vám automaticky na účet peníze z vašeho nákupu zpět ve výši až 6 %.\nGoOrganic slevy – výprodeje, Black Friday…\nGoOrganic slevy obměňuje a na e-shopu můžete narazit na zajímavou nabídku zlevněného zboží. Zlevněné zboží najdete v sekci “Akce”, kde zároveň najdete i poslední kusy zboží v doprodeji.\nGoOrganic výprodeje jako takové nepořádá.\nBohužel, ani akci GoOrganic Black Friday nepořádá.\nGoOrganic doprava zdarma platí při nákupu nad 2 000 Kč.\nZboží si můžete vyzvednout osobně v Hradci Králové nebo využít jednu z následujících možností dopravy:\nDPD Zásilkovna – 99 Kč\nGoOrganic vrácení zboží je možné do 14 dnů od převzetí zásilky bez udání důvodu.\nKdyž chcete vrátit nevyhovující zboží, stačí kontaktovat prodejce e-mailem na adresu goorganic@goorganic.cz nebo telefonicky na 604 366 889, předtím, než zásilku odešlete. Poté zásilku v originálním a nepoškozeném obalu společně s vyplněným formulářem pošlete na adresu:\nDo 14 dnů bude zásilka zkontrolována a peníze zaslány na váš účet.\nPro zdárné vyřízení GoOrganic reklamace je dobré nejprve kontaktovat prodejce e-mailem nebo telefonicky. Poradí vám, jak při reklamaci dále postupovat.\nZákladní postup je zabalit zboží do původního obalu, vyplnit reklamační formulář a doporučeně poslat zásilku na výše uvedenou adresu.\nProdejce pak vaši reklamaci vyřídí a buď vám zboží vymění, připíše slevu nebo vrátí peníze.\nProdejce můžete kontaktovat na GoOrganic e-mail goorganic@goorganic.cz nebo na GoOrganic telefon 604 366 889 (každý všední od 8 do 16 hodin).\nPro další informace o obchodu můžete sledovat jeho účet na sociálních sítích – Facebooku a Instagramu.


3. října 2005\t/ redakce\nMá smysl chránit životní prostředí, ale dělat to nebudu. Tak by se daly shrnout výsledky květnového průzkumu CVVM. Více než 80% Čechů sice pokládá zapojení jednotlivce do ochrany přírody za významné, v praxi však svůj názor podpoří konkrétním krokem jen někteří z nich. Například šetrné výrobky si kupuje 25% obyvatel, pravidelně si je však z obchodu odnáší jen 8 %. Pouze pětina dotazovaných potvrdila, že kvůli ochraně přírody omezuje jízdu autem. Ze stejného důvodu však elektřinou, vodou nebo plynem šetří skoro polovina Čechů. Patrně nejlépe si však vedeme v třídění odpadu, což dokládá také výzkum společnosti Factum Invenio. Zhruba 43 % obyvatel třídí pravidelně a 36 % alespoň občas, a to včetně nebezpečných odpadů. Nejaktivněji si počínají lide na Vysočině, pravidelně odpad třídí 67 % z nich, naopak v Karlovarském kraji druhotným surovinám věnuje pozornost pouze 20 % místních.\nLedy tají vinou globálního oteplování. Začátkem srpna přinesl odborný časopis Nature informaci, že míra rozpadávání antarktického ledovce Larsen-B v posledních deseti letech je nejvyšší od konce doby ledové. Podle vědců z Hamilton College v Clintonu (stát New York) to má na svědomí oteplování planety.\nLedovce tají i na jiných místech. Například alpský Pastereze se ročně zmenšuje o čtyři až osm metrů. Voda, jež odtála z himálajských ledovců, by už zaplnila koryto Žluté řeky. S táním ledovců však mohou do tamních oblastí přicházet i vážné problémy, například zvýšení počtu zemětřesení či ztráta podzemních zásob vody. Mizení trvale zmrzlé půdy navíc vyvolává erozi a sesuvy horniny.\nRozmrzání půdy v důsledku globálního oteplování však může tento jev ještě posílit. To je případ největšího zmrzlého rašeliniště na světě, které leží na západní Sibiři. Podle ruských badatelů se mění v komplex mělkých jezer. Vědci se obávají, že při náhlém tání by mohlo rašeliniště do ovzduší uvolnit miliardy tun metanu, skleníkového plynu, který je dvacetkrát účinnější než oxid uhličitý.\n(podle ČTK a EcoMonitoru)\nOzonová díra nad Antarktidou se letos zvětšila. Přesto nedosáhla rekordních rozměrů z roku 2003, kdy její rozloha čítala 11 milionů kilometrů čtverečních, a zasáhla dokonce cíp Jižní Ameriky. Ozonová díra vzniká nad Antarktidou každou zimu kvůli znečištění atmosféry freony, chemikáliemi, které obsahují chlór a brom. Podle vědců bude trvat ještě několik desítek let, než tyto látky — dnes už většinou zakázané — z ovzduší zmizí a přestanou ozonovou vrstvu poškozovat. Ozonová díra proto bude neodmyslitelnou součástí antarktické zimy zhruba ještě dalších padesát let.\nNěkteré české politiky zasáhl atomový optimismus. Domnívají se, že svět může výrobu energie z uhlí a ropy postupně nahradit atomovými reaktory. Tomu chtějí uzpůsobit také zdejší energetickou koncepci. Nová studie Hnutí DUHA však dokládá, že taková idea patří do kategorie science fiction. Globální rozvoj nukleární energetiky by totiž záhy narazil na technické limity. Taková vize by vyžadovala několikanásobné zvýšení tempa výstavby nových reaktorů, kvůli vysokým nákladům se však do takových aktivit nikdo příliš nehrne. Zájem vzejde především z chudých rozvojových zemí. Jejich politická nestabilita spojená s možností zneužití radioaktivních materiálů na výrobu jaderných zbraní z nich však patrně neučiní vítané místo pro nové reaktory. Masivní nárůst jaderných elektráren by navíc za sto let narazil na totální vyčerpání zásob uranu, a to i těch, o kterých dnes geologové pouze teoretizují.\n(podle Hnutí DUHA)\nV Arménii zvítězila ochrana přírody. Světovému fondu na ochranu přírody (WWF) i dalším organizacím se podařilo zvrátit plány na výstavbu dálnice napříč unikátní přírodní rezervací Šikahog. V této oblasti se nachází přes tisíc druhů rostlin, žije zde muflon kruhoústý i levhart kavkazský. Původní trasa dálnice by podle odborníků zničila dosud nedotčené dubové porosty a přispěla by k vyhubení mnoha živočišných i rostlinných druhů. Rezervaci by navíc zpřístupnila pytlákům a nelegální těžbě dřeva.\nStop igelitovým sáčkům a taškám zazněl z úst vlády indického státu Maháráštra. Politici se k zákazu výroby, prodeje a používání těchto obalů rozhodli poté, co igelitové sáčky ucpaly odvodňovací systém, který tak během nedávných monzunových dešťů nesplnil svoji roli. Někteří ekologové však stále nejsou spokojeni. Výrobci plastových sáčků naopak varují, že o práci přijde zhruba sto tisíc lidí.


Nastavení místa Jenčov\nAsi 18 km po červené turistické značce severovýchodně od Berouna se nalézají nevelké zříceniny hradu Jenčova. Pohodlnější cesta na hrad je ovšem ze stanice Zbečno po červené turistické 6 km.\nO hradě Jenčově na Křivoklátsku nevíme kdy a kým byl založen. Neznáme také původ jeho jména, a proto je uváděn též pod jménem Jinčov či Jeničov. Domníváme se, že byl jedním z loveckých hradů krále Václava I., a že tedy pochází z poloviny 13. století. Hrad Jenčov byl postaven východně od Křivoklátu, v rozšířeném údolí Běličského polesí poblíž hájovny Skalky, nedaleko dnešní křižovatky silnic…číst dále\nSeverně od Nižburka, východně od Zbečna a jižně ode vsi Bělče v zátiší jako v dalekém od světa a při tom krásném položení spatřují se zříceniny hradu Jenčova. Pohodnický potok teče tu lesnatými stráněmi napřed širokým údolím pod Bělčem, potom údolí se úží a potok vine se pod stráněmi a mezi lučinami, že se po dosti dlouhém toku vrací k místu, kde asi byl, obcházeje tam skalisko uměle otesané,…číst dále\nHrad stojí na skále obtékané potokem Vůznice a okolní svahy jej výrazně převyšují. Přestože šlo o opevněné sídlo, s jeho dobýváním se pravděpodobně nepočítalo a hrad (který T. Durdík považuje za jeden z nejmenších u nás) sloužil primárně jako lovecký. Zprávy o něm žádné nejsou, nejspíš proto, že po celou dobu své existence patřil k nižborskému panství a s ním sdílel i své osudy. Stavitelem…číst dále\nIvka (T. Durdík: Ilustrovaná encyklopedie českých hradů, Libri, Praha 1999; Dodatky 1; Dodatky 2), 6.3. 2010\nStředočeský kraj, Kladno (KL), Běleč\nID místa: 393


Přednáška: Hlavní zákony zdraví - 15.11.2015\nModerní farmaceutické továrny produkují tisíce léků pro léčbu několika tisíc onemocnění.\n• Proč se každý rok úmrtnost na rakovinu zvyšuje?\n• Proč je stále více onemocnění kardiovaskulárního systému?\n• Proč se v posledních 10 letech počet duševních nemocí desetinásobně zvýšil, a počet dětí s autismem je každým rokem více a více?\n• Proč velké farmaceutické společnosti opustily vývoj nových antibiotik?\n• Proč masti a krémy neodstraňují křečové žíly?\n• Proč inzulin neumí vyléčit diabetes?\n• Proč pilulky na tlak a vysokou hladinu cholesterolu opravdu nevedly k normalizaci?\nZápadní medicína neumí reagovat na tyto "jednoduché" otázky. Východní je schopna vysvětlit a odstranit příčinu onemocnění.\nPodíváme-li se kolem sebe, můžeme s překvapením poznamenat, že nás obklopuje svět,který podléhá určitým zákonům. Člověk je součástí přírody. Ať jste kdekoliv, ať děláte cokoliv, tyto zákony se vztahují na vás a vaše zdraví v každém okamžiku. Bez ohledu na vaše blaho peněženky a sociálních předpisů. Vaše právo je je přijmout, nebo nepřijmout. Je to stejné jako doporučení vzít si deštník, když bude pršet. Tyto zákony jsou vytvořeny přírodou, a mým cílem bylo je přednést.\nStručně řečeno, co je třeba udělat, aby se Vás a Vaší rodiny po dlouhou dobu drželo zdraví a abyste nemuseli zvyšovat obrat farmaceutických společností.\nKromě zákonů zdraví Vám řeknu mnoho jiných zajímavých věcí ... Například, proč ženy mají často modřiny ...\nRudin Paul, WHC, ředitel zdravotnického střediska "NormaVit" (Rusko), vědecký konzultant korporace "Sibiřské zdraví", mezinárodní reproduktor (seminářů v Rusku, Německu, České republice, na Slovensku, Ukrajině, v Bělorusku, Litvě, Lotyšsku, Turecku, Bulharsku, Kazachstánu) autor populárně vědeckých knih o bylinné medicíně, parazitologii a zdravém životním stylu. Kniha byla přeložena do několika evropských jazyků. Celková cirkulace knih je přes čtvrt milionu výtisků.\nMísto konání: Restaurace Krásna Praha, Masarykovo nábřeží 246/12, Praha.\nPřednáška začíná v 10.00\nDélka přednášky cca 5 h


Ekonomické Články - BROKER.BY\n3 časté chyby investorů v portfoliích s dluhopisy 25 Duben 2017\nMůže se to zdát takhle začátkem roku trochu předčasné, ale nikdy není dost brzy na to, aby se o chybách mluvilo.\n4 způsoby, jak zdvojnásobit svůj investovaný kapitál (část 4.) 25 Duben 2017\nZatímco jedněm investorům pomalý a stabilní způsob vydělávání maximálně vyhovuje, druzí mohou mít pocit, že z toho usnou za volantem.\n4 způsoby, jak zdvojnásobit svůj investovaný kapitál (část 3.) 25 Duben 2017\nStejně, jako autem můžete dojet do cíle pomalu, nebo rychle, tak i své investice můžete zdvojnásobit cestou rychlou, nebo pomalou.\n4 způsoby, jak zdvojnásobit svůj investovaný kapitál (část 2.) 25 Duben 2017\nDokonce i zkušený umírněný investor ví, že jednou přijde den, kdy bude muset kupovat, a to ne proto, že by si všichni mysleli, že koupě je to nejlepší, ale prostě proto, že všichni prodávají.\nNejlepší dny v týdnu na Forex 25 Duben 2017\nPokud už na svém kontě máte nějaké obchodní zkušenosti, jistě jste si všimli, že volatilita trhu není konzistentní. Rozdíly lze pozorovat nejen v rámci hodin a dnů, ale i týdnů a dokonce měsíců. Úroveň volatility je třeba mít na paměti a umět se před ní chránit. Znalost optimální úrovně volatility může znamenat rozdíl mezi velkým ziskem a velkou ztrátou\nProcvičování dělá Forex obchodování lepší 25 Duben 2017\nObchodování na Forexu poskytuje obrovské příležitosti k zisku, ale rozhodně to není schéma pro rychlé zbohatnutí. Stejně jako u ostatních investičních modelů to zabere nějaký čas a je třeba dovedností, abyste skutečně vydělávali peníze\nPROČ TRH BERE VĚTŠINĚ TRADERŮ PENÍZE 17 Březen 2017\nNa téma problémů, k nimž dochází při práci na finančních trzích, lze najít nespočet teoretických materiálů, a to jak v literatuře, na internetu, tak i od uznávaných tržních guru a z autorských názorů mnoha traderů\nMĚNOVÁ POLITIKA ČÍNY OVLIVŇUJE BURZOVNÍ INDEXY VÍCE NEŽ FED 17 Březen 2017\nSvětoví ekonomičtí experti si stále kladou otázku, zvýší-li v roce 2016 Federální rezervní systém (Fed) sazby a kdy k tomu může dojit. Někteří tvrdí, že růst sazby lze očekávat již v červenci, zatímco jiní, že teprve v září\nUDÁLOSTI VE SVĚTĚ A ČESKU – ZÁKLAD FUNDAMENTÁLNÍ ANALÝZY FOREXOVÉHO TRHU\nVeškeré události ve světě, které do určité míry ovlivňují ekonomické a politické poměry, se odráží na kurzech měn. Mezi důležité faktory, které mohou významně změnit situaci na mezibankovním trhu, patří:\nsnížení nebo zvýšení indexu obchodních aktivit v největších světových ekonomikách;\npolitické a vojenské konflikty, teroristické útoky;\nzměna vlády se změnou státní politiky;\npřírodní katastrofy a sociální otřesy;\ndalší zákonité a nepředvídatelné události přímo či nepřímo související s globálními a regionálními ekonomickými systémy.\nNa předpokládané události Forex zpravidla začíná reagovat předem a postupně, zatímco následky povodní a zemětřesení, velkých teroristických útoků či katastrof mohou být doprovázeny prudkými výkyvy kurzů.\nKromě makroekonomických, geopolitických a dalších globálních faktorů ovlivňuje kurzy měn uzavření nebo zánik smluv mezi velkými korporacemi, výsledky mezinárodních fór, výstav, konferencí aj.\nDůležité události pro přesné prognózy a ziskové obchodování\nZaměřením se na poslední události ve světě jsou nejlepší tradeři schopni s vysokou mírou přesnosti předpovídat změnu situace na měnovém trhu v krátkodobém i dlouhodobém horizontu.\nNa webových stránkách broker.cz jsou rychle zobrazovány události odehrávající se v Evropě obecně a zejména v Česku, jakož i ve Spojených státech, Rusku, Číně, na Blízkém východě a dalších regionech, které ovlivňují vývoj na Forexu a jsou úspěšně využívány aktivně obchodujícími tradery při vytváření obchodních taktik a strategií.\nVeškeré materiály publikované na těchto stránkách jsou vybírány odborníky z Forexu: události jsou rychle monitorovány, hodnoceny a porovnávány s dalšími faktory.\nAnalýza týdenních událostí ve světě vám umožní uplatnit tento efektivně fungující nástroj, vytvářet funkční strategie a přizpůsobovat tak své obchodní aktivity.\nDůležité forexové události na broker.cz – pohled na svět z odborného hlediska\nVýhody při sledování událostí, které by mohly vést ke změnám kurzů měn, na webových stránkách broker.cz:\ndostáváme informace bezprostředně od největších světových a vnitrostátních zpravodajských agentur 24 hodin denně;\nnaši analytici posuzují významnost událostí odehrávajících se ve světě pro forexový trh, vybírají důležitá fakta a doplňují jejich zveřejnění o stručnou analýzu;\npečlivý výběr aktuálních informací zcela vylučuje možnost falešného signálu;\nmáte možnost vyjádřit svůj názor na stávající události, souhlasit s názory jiných uživatelů webových stránek nebo je zpochybnit v komentářích k publikovaným materiálům.


Trade Concept Deka Labrador, 150 x 200 cm, | 4Home - pohodlí domova\nDeka Labrador, 150 x 200 cm\nRoztomilá a krásná deka Labrador je výjimečně teplá a hebká na dotek. Svým krásným vzorem bude jako váš domácí mazlíček a bezpochyby velmi vkusným doplňkem do vaší domácnosti. Praktický dárek pro každého, kdo se rád zachumlá do hebké deky. Lze použít i jako přehoz na sedací soupravu či postel. Vrchní strana deky je vyrobena z mikroflanelu s krásným vzorem Labradora, který je proveden technikou fototisk. Spodní strana deky je hřejivý, pohodlný a velice oblíbený beránek.\nBytový textil Deky Deky z mikrovlákna Deka Labrador, 150 x 200 cm\nRoztomilá a krásná deka Labrador je výjimečně teplá a hebká na dotek. Svým krásným vzorem bude jako váš domácí mazlíček a bezpochyby velmi vkusným doplňkem do vaší domácnosti. Praktický dárek pro každého, kdo se rád zachumlá do hebké deky. Lze použít i jako přehoz na sedací soupravu či postel.\nVrchní strana deky je vyrobena z mikroflanelu s krásným vzorem Labradora, který je proveden technikou fototisk. Spodní strana deky je hřejivý, pohodlný a velice oblíbený beránek.\nKatalogové číslo: 203165\nSkladem Povlak na polštářek Pejsci, 45 x 45 cm


Ve Spojených státech odpálí rakety novým způsobem - 26.02.2018, Sputnik Česká republika\nAmerická společnost SpinLaunch pracuje na systému vypuštění satelitů a raket, který předpokládá využití centrifugy, sděluje TechCrunch. 26.02.2018, Sputnik Česká republika\nPřístup je opatřen heslem ? Zkuste: Světové kurvítko. Ovšem v angličtině. World hooker (destroyer).\njak něco vypouští USA, tak bychom měli být na pozoru, kdoví, kde to přiletí\n© Sputnik / Evgeny BiyatovSojuz -2.1, ilustrační foto, archiv\n26. února 2018, 19:253\n26. února 2018, 19:472


Tajná hudební Nokia X7 je někde v Česku (video) – MobilMania.cz\nTajná hudební Nokia X7 je někde v Česku (video)\nOndrej Papánek 26. listopadu 2010\nčlánek Garmin představil dopravní zpravodajství v navigacích SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nNokia opět neudržela tajemství. Její chystaná hudební novinka X7 se objevuje na videu ještě před oficiálním uvedením.\nBlíží se příchod dalšího hudebního mobilu Xseries. Do řady označené písmenem X přibude model hranatých futuristických tvarů X7. Video telefonu se objevilo na internetu a je na něm prezentována hra Need for Speed: Shift. Zajímavostí je, že tajná X7 se pohybuje někde po České republice. Při přepnutí telefonu do pohotovostního režimu je patrné logo českého Vodafonu, také na pozadí videa je slyšet česky hovořícího člověka.\nNokia X7 bude dalším přírůstkem do rodiny smartphonů se Symbianem^3. Podle videa by mohla být vybavena hned čtveřicí externích reproduktorů. Designově je určena hlavně pro mladší generaci, funkčně bude pravděpodobně obdobou Nokie C7 s 8Mpx fotoaparátem.\nDiskuze (53) › Další článek: Garmin představil dopravní zpravodajství v navigacích\nTémata článku: Nokia, Nokia X7, Video telefon, Hud


Sekačka SLM 4048 AE - davaztechnik.cz\nSekačka SLM 4048 AE\nKód: 294385068/ST1 Produktové číslo: G01943\nAkumulátorová sekačka na trávu s funkcemi sběru, zadního výhozu a mulčování.\nSekačka SLM 4048 AESTIGA COMBI 40 AE je akumulátorová sekačka na trávu určená pro zahrady až do 500 m2. Tato lehká a ovladatelná sekačka na trávu je napájena 48V akumulátorem, který zaručuje tichý provoz, nulové emise a vyžaduje minimální údržbu. Sekačka COMBI 40 AE nabízí 40litrový sběrný koš na trávu s monitorovacím okénkem, které umožňuje sledovat, kdy je nutné vysypat koš, a může být použita také k mulčování s dodanou mulčovací vložkou. Tato sekačka na trávu nabízí záběr sečení 38 cm a centralizované nastavení výšky střihu na šest různých poloh v rozmezí od 25 do 75 mm s použitím ergonomické páky. Rukojeť je vyrobena z měkkého materiálu pro pohodlné a bezpečné uchopení. Má také rychloupínací systém, který usnadňuje skládání. 5Ah akumulátor a nabíječka jsou součástí dodávky.\nVýška sečení 25 - 75\nKola 150 / 250mm drážkovaná kola


NADIVADLO: Mikulka: Hamlet (Švandovo divadlo)\nS Hamletem je to těžké. Nestačí jen solidně převyprávět příběh a spoléhat na to, že hra je sama o sobě dostatečně povedená, aby byli spokojeni alespoň ti, kteří ve zdejší průběžné debatě o interpretaci stojí na brněnské straně barikády. Míst, jejichž konkrétní podobu režisér nějak vymyslet musí, je v Hamletovi spousta. O celkovém vyznění ani nemluvě. A ještě ke všemu to zatracené šermování. Za Shakespeara to byla pro herce příležitost předvést své umění v disciplíně, ve které se diváci dobře vyznali, dnes spíše výzva režisérovi - aby předvedl, jak vynalézavě a originálně se s tím trapnem hrozícím výstupem umí vyrovnat. Herci si to mohou vynahradit předvedením kulturisticky vypracované postavy, pokud nějakou mají.\nVe Špinarově Hamletovi jsou obě zmíněné šance využity vrchovatě. Patrik Děrgel odehraje celý závěrečný souboj úplně naholo (i když jen zády k publiku) a všichni zbývající účinkující jsou nacpaní do vitríny, která ve druhé polovině sloužila jako příležitostné Hamletovo vězení a symbol osamění. (Potvrzením jeho samoty je tklivá píseň Mr. Lonely v podkresu.) Žádná akce se tu vcelku logicky nekoná: Hamlet třímá kord zcela odevzdaně, a ti ve vitríně jen v rychlém tempu odříkají pár zbývajících replik.\nJe to působivý obraz. Jedním dechem ovšem nutno dodat, že si s ním tak trochu nevím rady. Hamlet předtím zas tak moc osamělý nebyl (nebo alespoň ne víc než obvykle) a v souladu s celkovou modernizací se namísto kordů používaly pistole. Tohle všechno ví Špinar nepochybně lépe než já - a já zase tuším, že finále mělo vyznít jako metafora. Jenže mi ani při nejlepší vůli nějak nedochází, co vlastně měla ona metafora znamenat. Opravdu mělo být hlavním sdělením inscenace, že je Hamlet osamocený? To se mi zdá přece jen trochu málo. Nebo byl cílem působivý závěrečný obraz sám o sobě? Čárka za originální řešení ošemetné scény?\nS podobnými pocity jsem už předtím sledoval celou řadu obdobně působivých pasáží. Možná mi něco podstatného uniklo, ale z divadla jsem odcházel s podezřením, že se režisér více než na celkový smysl soustředil na efektní, elegantní a originální řešení jednotlivých scén. Nelze však nevidět, že vyřešené to má Špinar vesměs velmi dobře. Představení běží hladce, atmosféra zpočátku značně odlehčená postupně houstne, objeví se spousta docela originálních nápadů, a celý soubor hraje tak dobře, jak ve Švanďáku nepamatuji (zvláště Kamil Halbich jako Claudius a Petra Hřebíčková jako Gertruda byli ve své neuroticky civilní obyčejnosti výborní). A po výtvarné stránce je Hamlet provedený stylově, s mírnou ironií a především důsledně, včetně postupného rozkladu zpočátku „zámecky“ nóbl scény. Takže zbývá učinit poněkud účetnický závěr: otázky a výhrady si ponechám, ale plusů tentokrát bylo o poznání víc.\nVystavil Vladimír Mikulka v 0:31:00\nJan Šotkovský 29. prosince 2013 12:11\nNo, aby teda potrefená brněnská husa kejhla, když mě Vladimír tak hezky vyzval - to "solidní převyprávění příběhu bez výrazné originality a zřetelného výkladu", už je takové hezké klišé z pražské strany barikády. Rád bych podotknul, že nic takového neexistuje (a rozhodně ne u her padesát a více let starých) - podobu každého okamžiku na jevišti "režisér nějak vymyslet musí". Může to udělat chytře či hloupě, promyšleně nebo samoúčelné, efektně či nenápadně. Může se spolehnout na různé ověřené postupy, některé na první pohled obnošené, jiné vypadají docela moderně a originálně. V kritickém textu mě zajímá, jaký stylový klíč režisér zvolil, jak důsledně ho aplikoval, kde zůstal v pasti nefunkční konvence. "Solidně převyprávět" se dá na sto způsobů.\nu Shakespeara je na to samozřejmě jaksi víc vidět než u Čechova, neboť Shakespeare počítá s jevištními konvencemi, které nám jsou vzdálenější než ty Čechovovy a musí se výrazněji substituovat. A pokud tak režisér neučiní, je to víc vidět. (Viz razantně aktualizovaný Hamlet Nicholase Hytnera, který se celý hrál v oblecích a současném vládním sídle a v kterém zcela nesmysleně na ten šerm nakonec taky došlo, neboť si to neupravený text prostě vynucuje.) Ale v principu jde o totéž.\nVladimír Mikulka 29. prosince 2013 12:23\nNejsme ani trochu ve sporu. Konec konců i v oné bitvě o interpretaci jsem přinejmenším jednou nohou na brněnské straně barikády.\nMarie Reslová 30. prosince 2013 0:14\nSmíchovský Hamlet je z těch inscenací, kterým ráda odpouštím momenty, v nichž jsem se nudila nebo mi připadaly schválné. Dokonce na takové bezděčně zapomínám. Naopak vím, že některé obrazy už nikdy z paměti nevymažu: scénu Hamleta a Horácia s duchem (jak vlastně dnes vstupuje do našich životů metafyzická dimenze?), do mikrofonu šílící Ofélii, jež se marně pokouší vyzpívat své I will always love you (vůbec mi přišlo vtipné a paradoxně i hluboké, že nejniternější věci duše se říkají v této inscenaci do mikrofonu). Škytající Gertruda - co může být bezmocnějšího, než žena ovládaná projevy svého těla? Snad vůbec poprvé jsem pochopila, jak pokrytecký a odporný je Claudiův úvodní proslov k Hamletovi... Inscenace se mi v druhé polovině doslova "rozsypala" - byl to příliš skutečný divácký zážitek, než abych ho mohla vnímat jako obraz rozpadajícího se Hamletova světa. Nicméně (v reakci Vladimíra M.) Hamlet ve skleněné vitríně a posléze nahý Hamlet před skleněnou vitrínou, v níž jsou naměstnáni všichni ostatní, mi strašně silně asocioval knihu Sylvie Plathové Pod skleněným zvonem. Kdo tu vlastně zešílel?\nVladimír Marek 30. prosince 2013 23:18\nMarie zcela přesně popsala onen moment, kdy člověk profesionálně spojený s divadlem, zasažen krásou, stává se pouhým (pouhým ?) okouzleným divákem. Přestává hledat mouchy a jen se dívá a je sveden magií uměleckého díla. Vnímá představení jako poezii, které přeci není nutno rozumět. Stačí aby jí byl zasažen, aby se rozplynul on v ní a ona v něm.\nDěkuji, Mařenko, mluvíš mi z duše.\nVladimír Mikulka 31. prosince 2013 10:12\nOno je to těžké. Okouzlení je krásná věc (bez ironie) a je skvělé, když se do takového stavu člověk v divadle dostane. Potíž je v tom, že pokud někdo zůstane pouze u toho, že byl okouzlen, vypovídá pouze a jen o svém rozpoložení. Nic proti tomu, pokud má ale kritik (a nebo kdokoli jiný) vydat jakousi uchopitelnější zprávu o tom, co viděl, nezbývá mu než používat poněkud prozaičtější nástroje. Z toho se prostě nedá vykroutit. (Pro jistotu: to není míněno jako polemika s Marií Reslovou, která skutečně argumentuje. Spíš s tím, že jí Vladimír Marek chválí za něco, čeho se naštěstí nedopustila).\nVladimír Marek 31. prosince 2013 12:09\nSouhlasím s Vámi, úloha recenzentova v těchto případech není nejsnažší. Nechtěl jsem vnésti do diskuze polemický tón :) Jsem jen jaksi rozněžnělý a zcela neprozaický :)


Sezóna mužů Favoritu očima šéftrenéra Františka Trkala - TJ FAVORIT BRNO\nSezóna mužů Favoritu očima šéftrenéra Františka Trkala\nSezóna 2021 je minulostí a ve Favoritu Brno ji budou hodnotit z pohledu mužů jako solidní. Podařilo se několik velmi dobrých výsledků na silnici i dráze včetně celkového třetího místa v hodnocení týmů v Českém poháru. „Toho si vážím hodně, protože jde o celoroční záležitost a po několika letech jsme se vrátili na pódium,“ říká šéftrenér František Trkal.\n„Rozpočtem ani kvalitou se nemůžeme měřit s nejlepšími českými týmy, to je prostě realita. O to víc mě těší, že jsme se neztratili a byli jsme vidět celý rok,“ přiznal šéftrenér.\n„Celkově to byla taková zvláštní sezóna, jejíž druhou polovinu jsme byli oslabeni, protože Petr Hampl i Michal Rotter si zlomili ruku a skoro dva měsíce nám chyběli. Tým fungoval jen v pěti lidech, ale ostatní kluci se toho zhostili dobře,“ uvedl František Trkal.\nZa tým mužů v letošní sezóně závodili Petr Hampl, Adam Křenek, Michal Rotter, Vojtěch Kmínek, Michal Procházka, Josef Čekal a David Kopelent, přičemž dva posledně jmenovaní byli v kategorii U23 prvním rokem. „Každý z kluků si v té sezóně našel svoje místo,“ chválil tým šéftrenér.\nUž na zahajovacím závodě sezóny, klasice Brno-Velká Bíteš-Brno, byl Kmínek třetí v kategorii U23, na mistrovství republiky skončil tentýž závodník čtvrtý v silničním závodě U23. „K medaili mu chyběl kousek, rozhodoval spurt. Ale i čtvrté místo se počítá. Navíc jsme měli ještě další dva lidi v top 10 – Rotter byl šestý a Čekal osmý,“ rekapituloval František Trkal.\nStejně tak vyzdvihuje třetí místo na mistrovství republiky v časovce družstev a další dílčí výsledky jako Křenkovo páté místo na etapovém závodě RBB Tour, kde navíc vezl Hampl jeden den žlutý dres lídra.\n„Neztratili jsme se ani na dráze. Čekal je vicemistrem republiky ve scratchi, Křenek tam skončil čtvrtý. Na GP Framar byl v olympijském omniu Čekal čtvrtý a ve stejném disciplíně na kvalitně obsazeném UCI závodě Přilba Moravy jedenáctý,“ vyjmenoval největší dráhové úspěchy mužů Favoritu šéftrenér.\nFoto: Jan Brychta / SvětCyklistiky.cz, Josef Vaishar / Cycling.photography, Favorit Brno


Týnecký twin v Albánii |\nJedu první, jelikož mám nastudovanou trasu, a Číza statečně za mnou drží průměrnou cestovní rychlost 80 – 90 km/hod. Před Břeclaví se ale ztrácí z dohledu, v zrcátku nikoho nevidět. Zdržel se – točím se na kruhovém objezdu a vyhlížím druhou polovinu výpravy. Asi po patnácti objetích mě to přestává bavit a vyrážím zpět. Po pár kilometrech je strakonický vibrátor odstavený na polní cestě. Kuba hlásí: „Asi jsem zadřel!“- no, to jsme daleko nedojeli. Už se vidím doma, jak ještě ten den vybaluji všechny ty věci, které jsem pracně vměstnal do kufrů a PAVa a usínám ve své posteli. Ale co s Čízou? Musíme to nějak rozpohybovat. Motor jde bez problémů prošlápnout, komprese je také dobrá – takhle zadřený motor nevypadá. Nanejvýš je lehce přidřený a to není žádná hrůza. Motor 500km po generálce včetně výbrusu, olej plnosyntetický, to by nemělo dělat problémy. Po půlhodině přemýšlení jsme na to přišli – nepřenastavený karburátor – chudá směs – no a svíčka v háji. Jako správný jawista mám dostatečnou zásobu reservních svíček s sebou, ale problém je v tom, že předešlý majitel napasoval do hlavy svíčku z motorovky na níž nepasuje klasický klíč na svíčky. Odsekáváme tedy svíčku za pomoci kladiva a velkého šroubováku. Po namontování nové již není problém motor natočit – chvíli se líně převaluje, poté ale naběhnou jeho standardní vysoké otáčky. Pobalíme veškeré nářadí okolo, zběžný pohled jestli jsme nic nezapomněli a frčíme dál. V Břeclavi Jakub ještě doplňuje nezbytné bezpečnostní prvky na motocykl – blikačky z kola na své široké kufry, aby nebyl za tmy přehlédnut a již přejíždíme hranici na Slovensko.\nDále cesta ubíhá poměrně rychle – provoz minimální, v Györu jsme také nebloudili, takže než se nadějeme, vítá nás cedule „Vezsprém“ u Balatonu. Až zde zjišťujeme, že jsme trasu mohli zvolit trochu jinou. Balaton – víkend – letní sezona v plném proudu, takže většinu z 80km okolo Balatonu do Keszthely popojíždíme v koloně. Výsledkem je neplánované zdržení se u Balatonu po celé odpoledne.\nNádherné odpoledne u Balatonu. Během víkendu jsme „nečekali“ tak velký provoz na silnicích a tolik lidí na plážích (tedy spíš jsme nevzali na vědomí, že je víkend – nádherný letní víkend, s teplotou okolo\n35 stupňů, a že i domorodci jsou lidé, kteří se chtějí osvěžit. Pomalu ukusujeme kilometry pobřeží Balatonu, vyhýbáme se cyklistům, předjíždíme zpomalená auta.\nDojíždíme starou Astru bílé barvy v kombíku a další hodinu máme o zábavu postaráno. Řidič nás vysloveně baví stylem své jízdy a my nevěřícně kroutíme hlavou, jak je to možné. Za chvilku už nám kroucení hlavou nestačí a huhláme si sprosté nadávky pod helmy. Několikrát se nám dokonce podařilo ho předjet. Ale osud je krutý a sesílá nám jednu ránu za ranou. Nemohu nevzpomenout tu situaci, kdy Lukáš musel hodně narychlo zastavit na krajnici a začal odhazovat helmu a rukavice. Asi zase ta zákeřná včela, napadlo mě. Bylo to však daleko horší. Cosi neskutečně obrovského se za jízdy rozprsklo o Lukáše a nechalo to na něm svůj nechutný obsah včetně ještě nevylíhnutých přenašečů rodu. Tady šlo o zdraví. Rychle očistit a pokračujeme dále.\nBěhem této zastávky nás opět předjíždí náš oblíbený řidič s Opelem. Hurá! Opět dojíždíme Opela a daří se nám ho zase předjet. Radost netrvá dlouho. Lukášovi se seká plyn a motoru se nechce z otáček. Je čas na technickou přestávku. Hle – opět Opel. Už nám to nevadí. Balíme nářadí a valíme dál. Kocháme se výhledy na pláže Balatonu. Tu a tam mrknu očkem po nějaké té místní krásce(a že jich tu je : D ). Dojíždíme Opel. Lukáš v pohodě dobržďuje a zastavuje za ním. Já se stále ještě kochám a nějak nevnímám, že kolona přede mnou stojí. Na poslední chvíli si toho všímám a urputně brzdím. Hmm, to mi asi nevyjde, bleskne mi hlavou, a strhávám řízení stranou. Smykem zastavím téměř vedle Lukáše. Uleví se mi. Pávik teď zcela jistě unikl zkrácení své délky asi tak o metr. Už si dám pozor a od Pávika se držím dál.\nPo odjezdu od Balatonu je se závadami řada na mě. Chod plynové rukojeti mi začíná nepříjemně tuhnout. Chvíli se to dá vydržet, avšak v okamžiku, kdy po ubrání plynu motorka jede stále dál nezměněnou rychlostí, zjišťuji, že budu muset nářadí použít ještě jednou. Po pěti tisících kilometrech od výroby se začíná projevovat laxnost týneckých mechaniků. Nepromazané bowdeny si vybírají svou daň. Tedy je na krajnici vyndávám a prolévám olejem. Číza mi mezitím ujela, tedy volám jejímu vůdci, že spravuji. Kuba sděluje, že se nemůže vrátit, jelikož je bez benzinu, tedy že se sejdeme na první benzince. Když jsem promazal bowdeny a nandával zpět šoupátko do karburátoru, všiml jsem si, že se začíná přidírat. „Kde asi udělali soudruzi z Indie chybu?“ Šoupátko jde tedy také do oleje. Vše sestaveno zpět a už se pokračuje s vyhlížením benzinky, na které čeká Jakub.\nPo zkušenostech u Balatonu se rozhodujeme použít k přechodu do Chorvatska nějaký malý hraniční přechod mimo hlavní tah. Volba padla na malou příhraniční vesničku Gola. Na poslední benzince nakupujeme za zbylé forinty benzin. Během čerpání si dva domorodci prohlíží moji sestavu JAWA 350/640 + PAV40. Po zaplacení se jeden nesměle lámanou němčinou snaží vyzvědět „jahre die maschine“. V tom okamžiku mi vytanuly na mysli stovky billboardů okolo cest v Maďarsku, na kterých dominovaly informace o novinkách na trhu. Na německý dotaz tedy odpovídám v maďarstině – „Új“. Následuje internacionální pochvalné zamručení a už míříme směr Chorvatsko.\nPo příjezdu na hranice, asi v deset hodin večer, zjišťujeme, že volba byla správná. Na hranicích téměř nikdo – jen dva celníci a čtyři krávy. Celníci byli potěšeni, že za celou směnu alespoň někdo přijel, kravám to bylo jedno, a tak jsme po pár minutách zanechali hraniční přechod za zády.\nAsi jedenáct hodin večer, již před hodinou se setmělo, ale při jízdě se mi zdá, že se stmívá stále více. Když mám problém vůbec rozeznávat, kudy vede cesta, zastavujeme na krajnici. Po odklopení štítu je najednou pohled jakýsi jasnější – nacházíme se v oblasti lužních lesů okolo meandrů řeky Dravy. Záplavové oblasti 365 dní v roce. To má za následek kalamitní stavy komárů, kteří vytvořili jak na parabole světla, tak na štítu neprůhlednou vrstvu. Nalepení na motorce ale vadili méně, než ti stále živí, kteřížto se na nás dotěrně vrhli. Neprodleně tedy pokračujeme dále v cestě. Okolo půlnoci stavíme stan poblíž silnice na skládce stavebních sutí mezi kukuřičnými poli. Stan stavíme potmě, jelikož se stále nacházíme v místech zamořených komáry. Usínáme za zvuků cirkulárky, které se ozývají z nedalekého areálu, ne nepodobného našim JZD – pracovitý národ tihle Chorvati!\nNa druhý den se probouzíme, stále za zvuků cirkulárky. Dnešním cílem je prohlédnout si nedaleký „futuristický památník“ na druhou světovou válku vybudovaný v sedmdesátých letech minulého století v Podgarići. Dále chceme dojet do Bosny a Hercegoviny, ještě ale nevíme, jak daleko.\nDo dalšího dne nás po pár kilometrech přivítá silnice II. třídy adaptovaná na chorvatské poměry. Asfalt mizí daleko za námi a my jedeme po čerstvě navezeném kamenivu velmi hrubé frakce. Jízda se začíná stávat nebezpečnou v okamžiku, kdy se začíná cesta klikatit a stoupat do hor. Štěrk podkluzuje pod koly a za každým z nás zůstává neprůhledné mračno prachu. Jediná možnost je jet vedle sebe, abychom nemuseli snídat prach vznášející se z cesty. Dá se říci, že tento úsek cesty byl asi nejhorším za celou trasu. I tak jsme jej ve zdraví zvládli a motorky s nánosem šedého prachu, přes který nebyla vidět původní barva, dorazily k památníku. Pár fotek, spotřebování zbytku řízků z domu a už jsme to hrnuli dál, směr Bosna a Hercegovina.\nAhoj Bosno a Hercegovino\nHraniční přechod v Gradišce. Hranici zde tvoří řeka Sava. Na mostě mezi celnicemi mi vlítla vosa do nohavice od šortek. Rychle dolů z motorky, šortky dolů a vosu vyhnat. I tak jsem obdržel tři zásahy. Doprava stojí, řidič kamionu za mnou nevěřícně kouká, proč se svlékám na silnici. Raději urychleně nasedám a sjíždím z mostu k bosenské celnici. Celníkovi pas nestačí. Chce vidět i doklady od motocyklu. Již rozčarován zážitkem s vosou slézám z motorky a podaří se mi spálit si nohu o výfuk. To je ale „den blbec“, co se ještě stane. Začínám hledat doklady, ale zjišťuji, že nejsou na svém místě. Začínám prohrabávat kufry a vybalovat věci na silnici. Doklady ale nenacházím. Nastává fáze vybalování PAVa. Celá procedura trvá asi deset minut, při kterých se celník v kukani viditelně baví. V okamžiku, kdy se na silnici začíná objevovat i mé spodní prádlo a doklady stále nikde, posunkem ruky dává najevo, abych raději dále nehledal a pokračoval v cestě. Dalších deset minut balení věcí zpět a napjatých nervů z toho, že jsem bez dokladů. Při nasedání na motorku se mi podaří si spálit o výfuk i druhé lýtko a rychle opouštím celnici. Na prvním parkovišti opět hledám doklady a zjišťuji, že jsou celou dobu na svém místě, tj. v kapse batohu. No, příště se pečlivěji podívat!\nNa první myčce zbavujeme motorky zbytků chorvatské vozovky. Na benzině kupujeme mapu a začínáme plánovat další cestu – tedy přes Banja Luku, údolím řeky Vrbas směrem na Mostar, ale po cestě se odpojíme a dojedeme do Sarajeva. Tedy nabíráme směr Banja Luka, chvíli bloudíme a nakonec zjišťujeme, že není jiného zbytí než najet na dálnici, jelikož původní cesta je zrušená. Asi po čtyřech kilometrech na dálnici začínám pozorovat, že se Číza za mnou ztrácí – ubírám tedy plyn, že zvolním tempo, ale motorka jede stále dál původní rychlostí. Přidřené šoupátko se opět ozývá. Co teď? Jedu 100km/hod a motorka nechce zpomalit! Zkouším vyřadit, ale v tom okamžiku vylétnou otáčky na maximum – to bych to ještě zadřel. Tedy volím méně drastickou metodu a na krajnici motorku zabrzdím i přes běžící motor, který to neudýchá a zhasne. Takže zase všechno dolů, šoupátko ven, Jakub nachází kousek šmirglu o velikosti 3x3cm, kterým namočeným v oleji vyhlazujeme šoupátko. Celá procedura spolkne asi hodinu času stráveného v úporném poledním vedru na krajnici dálnice. Nic moc. Zatím to vypadá, že nová Jawa 350 bude mít víc závad jak padesátiletá Číza. Dále cesta ubíhá celkem pohodově, ani se nenadějeme a jsme v údolí Vrbasu.\nZde využíváme situace a přidáváme se k místním, kteří se koupají v řece. Při teplotě vody cca 15°C to není na žádné velké koupání, ale na opláchnutí od chorvatského prachu to stačí. Ještě pár fotek nádherné krajiny, po cestě oběd v hospodě a už hltáme další kilometry směr Sarajevo. Tam dorážíme v jedenáct hodin v noci a využíváme místního motelu za rozumný peníz (asi 250,-Kč za noc). Teplá sprcha a pohodlná postel se už fakt hodí.\nČumět po ženských se nevyplácí!\nPo poledni opouštíme Sarajevo – není to zrovna dobrá doba. Z města jede jedna velká kolona aut rychlostí asi 20 km/hod, která občas úplně zastavuje. Nu což, alespoň má člověk čas prohlížet krásy města. V okamžiku, kdy se mé úvahy přesunou k oceňování krásy místních žen, v horkém letním dni málo zahalených, ucítím prudký náraz a už ležím na silnici. Když člověk hledí kam nemá, tak přehlédne i před ním brzdící auto. Jakub mi pomáhá posbírat motorku ze silnice, řidič auta se ujišťuje, že se mi nic nestalo a odjíždí. My se přesouváme na nedaleké parkoviště u benzinky a začínáme zjišťovat škody. Nalézáme problém, bez kterého ze Sarajeva nemůžeme odjet – pod spodními brýlemi se mi ohnul teleskop. To má za následek vyosené řízení.\nNa Balkáně je běžné, že v okamžiku, kdy máte nějaký problém, je hned kolem Vás spousta lidí, kteří se snaží pomoci. Ale srovnat teleskop nebude zase tak lehké. Asi pět lidí již seznalo, že nám s tím nepomohou. No nic, tak zavolám domů známému, ať sežene nový teleskop a pošle mi jej do Sarajeva. V tom se objevil na parkovišti i nějaký postarší mužík na bicyklu. Chvíli postával okolo, jako spousta dalších, poté přistoupil k demontovanému přednímu kolu, zkusil tlak v pneumatice a sdělil mi, že mám měkké kolo. S myšlenkami upnutými na zohnutý teleskop jsem ho odbyl tím, že nedofouknuté kolo mě nezajímá, a ukázal jsem mu teleskop. Po chvíli povídá – ale to kolo je měkké. Nasedl na bicykl a se slovy, abychom na něj počkali, že se vrátí, odjel. Kam bychom jezdili s rozebranou motorkou? Jakub mezitím zkouší najít autodílnu, která by se měla nalézat v okolí. Tam by měli prý mít soustruh a dokázat trubku srovnat. Když v tom přijíždí na parkoviště pětikilo Honda, něco tak odhadem sedmdesátá až osmdesátá léta. No a na ní náš starý známý s bicyklem. Chvíli běhá po parkovišti a intenzivně telefonuje. Jen položí jeden hovor, již vytáčí další číslo. Poté vytahuje z batohu malý kompresor, který připojil na baterii u své motorky a začal mi foukat kolo, které mu tak vadilo, že bylo měkké. Po nafoukání kola se zdál býti spokojený a teprve nyní začal řešit teleskop. Chvíli přemítá o teleskopu, chvíli o mé motorce. Do toho mi sděluje, že v Sarajevu mají motoklub, jehož je členem, a kolegové že jsou již na cestě. Během půlhodiny se na parkoviště dostaví asi deset motorkářů, chvíli se radí a poté berou teleskop a beze slova odjíždí. Sedíme s Kubou na obrubníku, hodinu, dvě, nic se neděje. Měli jsme alespoň křivý tlumič, teď nemáme nic. Po třech hodinách se ale motorkáři vrací i se srovnaným tlumičem. Na fotkách v mobilu nám ukazují, že tlumič srovnali v zámečnické dílně na soustruhu. Mám nevýslovnou radost, už jsem se začínal loučit s vidinou válení se u moře, která byla nahrazená potupným převozem motorky na vozíku domů. Dáváme motorku dohromady a bicyklista nás zve k sobě domů, prý bydlí za rohem. Chvíli odoláváme, jelikož jsme se už dost zdrželi, ale nakonec z vděčnosti přijímáme. Poseděli jsme u něj na zápraží, popili jsme citronádu a já vylovil na dně PAVa rum, který jsem vezl jako poslední záchranu při zažívacích problémech, a daroval jsem jej našemu hostiteli. Ten ještě přinesl technický benzin a hadr a očistil z mé motorky zbytky laku auta, do kterého jsem narazil. Také se začíná více zajímat o kubův motocykl. Prohlíží jej a následně nám sděluje, že ČZ 175/477 byla jeho prvním motocyklem. Poté ukazuje na nápis „Posilube“ na kastlíku. Jeho prohlášení „Posilube – motor kaput“ nás spolehlivě složilo.\nVsuvka 2: Kaskadér v Sarajevu – pohled z druhé strany\nNemáme však vyhráno – auto před námi prudce brzdí, protože řidič jedoucí ob auto před námi si náhle rozmyslil, že na poslední chvíli odbočí. To se mu daří. Já mám ale plné ruce práce zastavit za autem před námi. Podaří se to, ale opět až vedle něj protože bych to prostě nedobrzdil. Už si chci oddychnout, že je vše „v cajku“. V ten samý okamžik, možná o vteřinu dřív, ještě než vyřadím, slyším pískot pneumatik. Otáčím se, abych zjistil co se děje. Vidím Lukáše, jak elegantně po asfaltu na boku Jawy vklouzává pod auto, ve kterém jsem také málem skončil.\nPřeperu Čízu na stojánek, zahazuji helmu a běžím k Lukášovi. Naštěstí má padací rám a není přimáčknutý Jawou. Zjišťuji, jestli je v pořádku. Na otázku jestli ho něco bolí a může se hýbat se ptá kde je a kolik je hodin. Nepamatuje si, co se událo dvě hodiny před. Začíná se projevovat šok. Rychle sbíráme Jawu a tlačíme ji na vedlejší parkoviště. Na silnici zůstal jen mastný flek velikosti poklopu od kanálu. Naštěstí to byl jen benzin, který vyšplouchl z nádrže, a ne olej z proraženého karteru. Lukáš je mimo. Snažím se ho dostat do stínu, ale odmítá. Sedí na obrubníku a nehnutě zírá na motorku. Takže jasný – tekutiny a dostat ho co nejdřív do formy. Voda v PETce je teplá a není k pití. Přes silnici skočím pro půlku chlazeného melouna, má tak 7 kilo. Lukáš poslušně baští, začíná se vzpamatovávat a já jsem klidnější.\nJdeme se podívat, co s motorkou – přední kolo se netočí. Ha, nemůže se točit, když stojí na zemi. Zadní kolo je také na zemi – něco tu nehraje. Při pohledu z profilu je to jasné. Pravá vidle je ohlá. Lukáš propadá depresi, že jsme dojeli. Přemýšlí, jak sem dostat z Čech pravou šavli nebo kdo by pro něj s vozejkem zajel. Zaháním chmury a dávám „Befehl“ ať vyndá nářadí z Páva. Má tam snad celou bednu s vercajkem. To je dobře. Tlumič máme za chvilku venku. Ohnutý je pořádně a na další cestu se nedá použít. Odejdu s tlumičem do nedalekého servisu. Lukáš hlídá motorky tentokrát už ve stínu benzínky, na jejímž parkovišti jsme skončili. Automechanik, na kterého jsem narazil,byl zároveň i majitelem nevelké dílny v přízemí rodinného domu. Vykachličkovaná garáž s dvěma hevery poskytovala hodně slušné zázemí. Byl jsem velice mile překvapen ochotou pomoci a také jak dobře umí pan „vedoucí“ německy. Domluva tedy nebyla problém. Řekl mi, že kousek od něj je dílna, kde opravují motorky. Zašel tam se mnou a tlumočil mi. Oprava nebude problém, ale kolega, který ji může provést, dorazí až kolem půl šesté večer, asi až za 4hodiny. Nedá se nic dělat, musíme počkat. Po návratu na parkoviště to sděluji Lukášovi a čekáme.\nPo slabé půlhodince si vzpomínám na dovolenou před pěti lety, kdy jsme jeli na pionýrech do Chorvatska, kde kousek za „Makarskou“, už několik let stojí dvě třindy. Dostat se tam, tak by nám stačilo vyměnit vidli za vidli a mohli bychom frčet dál dle plánu. Než čekat ještě celé odpoledne na mechanika a pak ještě než proběhne oprava ohnutého tlumiče, tak bychom mohli zkusit pomalu dojet na Makarskou. Je to něco málo přes 200km. S Lukášem se domluvíme, že bychom to mohli zkusit. Jdu tedy zpět do servisu pro tlumič. Poděkuji za ochotu a pomoc a vracím se zpět. Mezitím se vrátil onen postarší mužík, tentokrát však již bez kola, ale na starém Gépezetu i se svou bandou z Ultra Teamu Sarajevo ( U.T.S.) Musím podotknout, že tomuhle mužíkovi bylo tak 65-70. Vzali si s sebou ohnutý tlumič, že ho spraví. Přivázal jej tedy gumicukem na svoje GPZ a odjeli.\nJeště malá porada, kde se dá najít po cestě kemp a už vyrážíme dál do příhraničního města Foča. Kuba jede první, míjí ceduli s nápisem „Фоча“ a následně i odbočku. Předjíždím jej, zastavujeme. „minul jsi odbočku“ – „kde?“ Následně jsme si ujasnili, že Jakub neumí azbuku, takže nápis zcela ignoroval, jelikož nevěděl, co znamená. Nabíráme tedy směr „Фоча“, za níž by měl být kemp. Sarajevané nás upozorňovali, že ke kempu a na hranice vede horší cesta, tak ať jedeme opatrně. Skutečně tam něco jako cesta bylo, ale pokud tato byla „horší“, rád bych viděl tu „špatnou“. Z jedné strany sráz, z druhé příkrá skála, kryt žádný, jen uježděná hlína, šířka cesty místy i jen něco okolo metru a půl. Docela adrenalin. Přestáváme věřit tomu, že tato cesta vede na hranice. Nakonec ale dojíždíme k avizovanému kempu. Je to pěkný, nově zbudovaný kemp s chatkami, založený na\npřítomnosti řeky Tary a s tím spojeným sjížděním na raftech. Služby a kvalita jsou na západoevropské úrovni, avšak ceny také. Až později zjišťujeme, že ceny jsou udávány v eurech, nikoliv v bosenských markách (1€ jsou 2 bosenské marky), takže v závěru nás všechno vychází na dvojnásobek. Ten motel v Sarajevu byl o dost levnější! Dáme po jednom pivu za 3€ a jdeme spát. Před spaním ještě masíruji obražený bok Voltarenem, který našel Kuba na dně batohu.\nČervená Jawa a Černá Hora\nHranice byla od kempu vzdálena asi deset kilometrů. Nějak jsme si ani neuvědomili, že se po cestě od Foči nevyskytovala benzinka, kterou jsme cestou k hranici očekávali. Naposledy jsme tankovali v Sarajevu. Tak snad nám zásoby v nádržích vydrží. Po zkušenostech z předešlého přechodu hranic mám již všechny doklady připraveny v kapse u bundy. Opouštíme Bosnu a Herzegovinu a stoupáme do hor k černohorské hranici. Zde nastává další novinka, kterou jsme ještě neměli – při vstupu do země si evidují i vozidlo. No a to je kámen úrazu. Mě pustili bez problémů, ale u kubovy Čízy celník sveřepě trvá na tom, že jej dále nepustí, jelikož značku „ČZ“ nemá v evidenci a tudíž nesmí na silnici. Asi deset minut hledání v počítačové databázi a nakonec to přecházíme tím, že „Číza je vlastně taky Jawa“. K oboustranné spokojenosti je do databáze vozidel v zemi zanesena další Jawa – ČZ a už nám nic nebrání zdolat dvoutisícové sedlo v národním parku Durmitor.\nU Pivského jezera se odpojujeme z hlavní cesty na horskou magistrálu. Kousek za odbočkou posedíme na krajnici, užíváme si nádherné krajiny a výhledu na jezero. Tady to opravdu stojí za to! Nastává asi nejkrásnější úsek naší cesty. Silnice začíná povážlivě stoupat a více probíhá tunely než volnou krajinou. Standardní balkánský tunel je úzká průrva ve skále, šířkou tak akorát na jedno auto, neosvětlená a často s napadaným kamením na vozovce a kapající vodou za krk. Navíc vlivem silného slunce člověk po vjetí do tmy asi dvě vteřiny nic nevidí. Po zdolání výškového rozdílu a najetí na náhorní plošinu to ale stojí za to. Krásná, nedotknutá příroda a nekonečné louky s nepřeberným množstvím barev. Jen občas v údolíčku se krčí chalupa některého z domorodců. U cesty na vyhlídce vidíme české motorkáře. Většina z nich na terénních strojích obsahu dvojnásobném až čtyřnásobném než ty naše. Tedy zastavíme a dáváme se do řeči. Jak vidí naše stroje, zůstávají v němém úžasu. Němost po chvíli odešla a nastává konversace. Odkud jedete? – Z Brna? – No ale dneska? – Z Foči. – A kde máte auta? – Jaké auta? – No my jsme ubytovaní v kempu u moře a motorky jsme si přivezli na vozíku. Teď přechází němý úžas na mě a Jakuba. Tak to si jako někdo pořídí moderního bavoráka nebo japonce a musí si to do Černé Hory dovézt na vozíku za autem, když to zvládne i padesátiletá Číza? Chvíli to rozdýcháváme, při tom ještě posloucháme vzpomínání kolegů na nedostatky našich strojů, ale to už bereme s humorem, protože jsme pochopili, že přítomní krajani mají trochu jinak nastavené uvažování než my.\nBez šťávy to nepojede!\nPo cestě dolů se začíná projevovat naše podcenění doplnění pohonných hmot. Od posledního tankování v Sarajevu mám najeto sice jen nějakých 200 km, ale za to v horském terénu s jízdou nejvýš na dvojku. Kubovi dochází benzín, tedy jede již bez motoru. Ještě že je to z kopce. Vyjíždíme na hlavní cestě z horského střediska Žabljak do Nikšiće. Stále z kopce, před námi tunel, vypadá, že je nový, má i\nbetonové stěny a strop. Ale není osvětlený. Cesta stále klesá dolů, kolem nás jen neproniknutelná tma, už ani nevidíme světlo za námi. Asi pět minut a my jsme stále v tunelu, jehož konec není vidět. V okamžiku, kdy na člověka začíná doléhat tísnivý pocit, se cesta začíná ještě více svažovat. Jedeme vstříc neproniknutelné tmě. S nadšením pozorujeme záblesk světla ve tmě, který značí, že tunel již končí. Tento zážitek nebyl skutečně nic moc. Náladu nám ale spolehlivě spravuje benzinka, která je kousek za výjezdem z tunelu. Doplňujeme tedy zásoby paliva a hurá směr Podgorica/Titograd. Musíme si cestou hlídat obě jména města, jelikož v minulosti Titograd přejmenovali na Podgoricu, ale jaksi zapomněli vyměnit dopravní značení. V Podgorici chvíli bloudíme, hledáme restauraci. Asi po hodině to vzdáváme a seznáváme, že to byl zabitý čas. Hospodu jsme nenašli a ve městě nebylo vůbec nic k vidění. Celé město je vybudované po 2. světové válce, dominují velice zanedbané bytové a panelové domy a široké bulváry. Z Podgorice nám zbývá již jen asi hodina cesty na pobřeží. Po cestě se zastavujeme v restauraci u Skadarského jezera, kde si dáváme výbornou rybu z místního odlovu. S plnými žaludky sjíždíme tunelem na pobřeží do Sutomore. Kousek po pobřeží a jsme v Baru, kde zastavujeme na parkovišti. Jakub jde do místní informační kanceláře zkusit sehnat nějaké ubytování. V okamžiku jsou u mě dva lidé a nabízejí mi ubytování v apartmánu. Mezitím se vrací Jakub s nepořízenou, tedy smlouváme o ceně ubytování. Z původních 70€ za dvě osoby a dvě noci se nám podařilo cenu snížit na 50€. To už jde. S ubytováním jsme byli velice spokojeni. Motorky jsme měli pod okny, barák uprostřed zástavby mimo rušné cesty a přitom pět minut chůze na pláž. Byly teprve asi tři hodiny, tak jsme vyrazili k moři. Po cestě jsme se zastavili v obchodě, kde jsme nakoupili Nikšićko piva- to nesmí na pláži chybět! Avšak únava po třídenním cestování, horké polední slunce, vysoká teplota a pět Nikšićek vykonaly své a ani si moc nepamatujeme, jak jsme se dostali zpátky na apartmán.\nJe potřeba odpočívát\nBez kafe v Albanii domů nepojedem\nDalší den jsme se rozhodli, že dokončíme svůj cíl a vydáváme se na kávu do Albánie. Na hranice to máme asi čtyřicet kilometrů, takže se ani nenadějeme a už máme před sebou celnici. Čekání v koloně na hranici nám znepříjemňují žebrající děti, které neodbytně u každého stojí s nataženou rukou. Když jim nic nedáte nebo se je snažíte odehnat, začínají být agresivní. Celkem nás překvapuje, kolik cizinců jede do této zapomenuté země. Hranice je v obležení luxusních vozů s německými či francouzskými poznávacími značkami. Jejich cíl nám zůstal utajen. Asi po hodině čekání dostáváme do pasů vytoužené razítko a jsme puštěni do Albánie. Ujedeme něco okolo deseti kilometrů a usedáme do restaurace, kde si dáváme „cílovou kávu“. Poté to otáčíme a navracíme se zpět do Baru. Zbytek dne věnujeme válení se u moře s Nikšićkem.\nZ toho mráčku nezaprší\nV noci mě probouzí hlučící okenice – venku se zvedl silný vítr. Běhám okolo domu a sbírám svršky, které jsme den před tím vyprali a rozvěsili na zábradlí, aby uschly. Ráno to není o nic lepší, navíc se z hor žene dešťový mrak. Rychle tedy „zvedáme kotvy“ a ujíždíme před deštěm. Jedeme do Herceg Novi a odsud máme v plánu vjet do hor, kde přejedeme hranice s Bosnou a pojedeme se podívat do Mostaru. Cesta po pobřeží do Herzeg Novi není nepodobná té u Balatonu – v městečkách samá kolona a řidiči v autech bezohledně ohrožující všechny kolem nich. Trasu asi 100 km jedeme celé dopoledne a na hranice se dostáváme kolem 14 hodiny. Před hraničním přechodem je docela velká kolona, jejímž následkem se mi podařilo poprvé za cestu uvařit spojku. Neustálé rozjíždění do kopce vykonalo své. Za hranicemi tedy dáváme přestávku na vychládnutí motoru. Alespoň máme čas udělat pár fotek a protáhnout již dost rozlámaná těla.\nV Mostaru chvíli bloudíme a hledáme místo k zaparkování. Nakonec nacházíme oplocené parkoviště, které náleží k místnímu biskupství. Tady to parkování bude za vatikánskou měnu „pánbůh zaplať“, takže bezkonkurenčně nejlevnější. Mostar je stejně jako Sarajevo plné kontrastů.Stari most, historická ulička a místa, kudy prochází běžný turista, jsou pospravovaná, domy upravené. Avšak když zabloudíte do míst jinde ve městě, narazíte na vybombardovaný jugoslávský Prior, rozstřílené domy, ruiny a rozvaliny. Nikde v Bosně a Herzegovině jsme neviděli tak velké pozůstatky války. Dalo by se říci, že Mostar byl za války téměř kompletně srovnán se zemí.\nUsedáme do kavárny na kávu a plánujeme další trasu. Z porady vyplývá, že přejedeme do Chorvatska a pojedeme vnitrozemím až na Plitvická jezera, na které jsme se chtěli jít podívat. Sedáme tedy na stroje a otáčíme to směrem k hraničnímu přechodu Posušje – Imotski. Po přejetí hranic do Chorvatska zažíváme šok. Ceny všeho jsou najednou dvojnásobné až trojnásobné než pár kilometrů za hranicemi. Benzin dražší než doma v ČR, potraviny též. Byli jsme přesvědčeni, že v Chorvatsku je draho jen na pobřeží, kde je cílem zahraničního turistu řádně oškubat, ale nenapadlo nás, že mají tak draho i ve vnitrozemí. Moc se v této studentské kapse nevlídné zemi nezdržujeme a při první příležitosti přejíždíme přes hranice zpět na bosenskou stranu. V Livnu jsme něco okolo jedenácté hodiny v noci, tedy se rozhodujeme za městem u cesty postavit stan. Nacházíme poměrně pěkné místo v lese, které se nám stává přenocištěm pro následující noc.\nCílem dnešního dne je dojet na Plitvická jezera. Posnídáme tedy zbytek sušenek, které nám ještě zbyly z domu a vyrážíme směrem na Bosansko Grahovo, Bosanski Petrovac a Bihać. Cesta vede převážně po náhorních plošinách, pěkná příroda, výhled na horské vrcholky v pozadí. Kubovi se začíná stále častěji přehřívat motor a zpod hlavy válce mu již nekape olej, jako dříve, ale přímo teče proudem. Je rozhodnuto, budeme muset vyměnit těsnění. Naštěstí s sebou máme náhradní. Po demontáži hlavy zjišťujeme, že celou cestu tam ani žádné těsnění nebylo – po počátečním problému s karburátorem další nedodělek při generálce motoru. Sám bych nevěřil, že nezatěsněný motor je schopný ujet takovou vzdálenost. Při příležitosti sundané hlavy válce si prohlížíme přidřený válec, který je ale po dvou tisících kilometrech jak po dalším výbrusu. Ještě měníme sjeté kladívko, nastavíme předstih a již přejíždíme hranice nedaleko Plitvických jezer.\nPlitvice neplitvice, rozpočet je omezený\nKdyž ráno vylezeme ze stanu, vidíme, že jsme si postavili stan asi 300m od domu, ke kterému louka náležela. Začínáme tedy urychleně balit, než dojde na kubova slova a přijde nám někdo vynadat. Během balení stanu vyjelo od domu auto a jelo po polní cestě k nám. Balící úkony nabírají vyššího tempa. U nás auto zastavilo, řidič stáhnul okénko, zamával nám, zeptal se, jak se máme a po prohození pár společných slov pokračoval dále v cestě. Tak ještě nejsme doma, balkánská vstřícnost přetrvává i v těchto severních končinách. Dnešní den bereme jako tranzitní a cílem je se dostat již domů. Předpokládaná trasa Maribor – Graz – Vídeň – Znojmo. Projíždíme obdobně nezáživnou cestu jako přes sever Chorvatska. Po trase nic k vidění, střídající se monotónní krajina s vesničkami, občas průjezd větším městem s aglomerací průmyslových zón. Ve Slovinsku nabíráme předražený benzin za cca 45 Kč za litr. Navzdory klesajícím cenám ropy na světových trzích Slovinci stále drží vysoké ceny.\nV Rakousku trpíme akutním nedostatkem vody i jídla. Je neděle a to v Rakousku nefungují ani supermarkety ve velkých městech. Dojídáme tedy poslední konzervu nalezenou na dně PAVa, vodu doplňujeme na benzince. Před Vídní najíždíme na dálnici, po níž dojíždíme až do Hollabrunnu. Odsud to máme na české hranice již kousek. Za hranicemi je cesta mezi Hatěmi a Znojmem v obležení spoře oděných sociálních pracovnic, čekajících na své zahraniční klienty. Ve Znojmě se zastavujeme na večeři, nastává závěrečné zhodnocení cesty. Navzdory očekávání zvládly motorky cestu na výbornou. Nějaké ta závady se vyskytly, ale nic vážného. Velký obdiv patří Jakubovi, který zvládl celou trasu čítající přes tři a půl tisíce kilometrů na strakonickém vibrátoru. Na tomto stroji já odpadám po dvou stech kilometrech. Počasí nám vyšlo na výbornou, až na ten úprk z Baru před deštěm, který nás nakonec nedohnal, na nás nespadla jediná kapka. Co se týče trasy, tak pro další motocestování vyplynulo několik ponaučení – vyhýbat se přímořské a balatonské magistrále, pro příště si vymezit na cestování více času a cestu zpět volit opět přes Maďarsko, kde se cestovalo pohodověji než přes sever Chorvatska, Slovinsko a Rakousko.\nDále se naše cesty rozdělí a dále již pojedeme každý svým směrem. Jakub ještě v noci píše, že před příjezdem domů zvládl zmoknout. Asi sto kilometrů jel v intenzivním dešti. Nějak jsme to počasí přechválili.\nPo znechucení z cen vstupu na Plitvická jezera se rozhodujeme, že povalíme dom. Ušetříme tak jeden den. Až do Vídně probíhala cesta v poho. Ovšem na dálnici z Vídně už to bylo horší. Foukal silný vítr a i přes časté změny směru fouká stále proti nám. Lukáš má na třindě menší plexi a nějakého koníka navíc, za to já mám plexi jen na přilbě a o nějakého koníka méně. Z Vídně jedu do Čech tedy zalehlý za řidítky, abych si udržel alespoň nějakou rychlost. Projíždíme hranice a jsme konečně u nás. Ve Znojmě povečeříme. Lehce shrneme průběh dovolené, popřejeme si šťastný dojezd domů a pak už se vydáme každý svým směrem.\nJihlava, Kolín, Mladá Boleslav a Doksy, asi 240km, teď už to bude jen o čekání, než budu doma.\nVyrážím ze Znojma na Jihlavu. Cestou pozoruji, že nejsou vidět hvězdy. Je pod mrakem a v Jihlavě už lítaj blesky, přemýšlím, jestli nezůstanu přes noc u tety se strejdou, ale nevím, jestli ráno nebude ještě hůř. Pokračuji dál, ať už jsem doma. Třeba tomu ujedu. V Havlbrodě už začíná krápat, trošku kličkuji mezi kapkami a dobrý. Střídavě prší a „neprší“. Počasí „drží“ až do Nymburka, kde se začne blýskat i přede mnou. Zatím prší jen lehce. Najíždím na dálnici na Boleslav a tam začíná pršet naplno. V Boleslavi už leje jak z konve. Nezastavuju. Tu a tam si jen otřu plexi, abych alespoň trošku viděl. Na Bělském obchvatu držím Čízu na 110. No, snad tu nebude policejní passat : ).\nNejkritičtější úsek mě čeká v lese, mezi Bezdězem a Oborou, kde přechází divoká zvěř. Provoz je sice minimální, ale protijedoucí auta mě oslňují tak, že chvíli trvá, než zase vidím kam jedu. Jen aby na mě ještě někde nečíhala srna nebo prase, už jsem skoro doma a mít kolizi se zvěří by bylo to poslední, co bych potřeboval. Vjíždím do Doks a kupodivu přestává pršet a i ve městě je sucho. Čízu nebudu dávat do garáže, klíče mám doma a nechce se mi po tmě někde štrachat. Zamknu ji u baráku a uklidím až ráno. Vezmu kufry, doma sundám mokré hadry a na hodinku si vlezu do vany, abych rozmrznul. Je neděle 23:45 a dovolenou mám skoro úspěšně za sebou. V noci je parádní slejvák. Ráno se jdu podívat do práce (až na osmou) a beru si ještě dva dny volna, abych se vzpamatoval.\nJawa v Albanii\nKafi 14/03/2016 13/04/2016 Albánie, Bosna\nPrevious Previous post: První radosti a strasti s Adeniem\nNext Next post: Jawa 125 Travel mezi Skoty


Oko včely je chlupaté – 21stoleti.cz\nOko včely je chlupaté\nSložené čili facetové oči (oculus compositus) nadělila evoluce pouze některým zástupcům kmene členovců, konkrétně korýšům (např. rakům či perloočkám) a zejména hmyzu.\nU těch hmyzích skupin, které do stadia dospělosti doklopýtají přes larvu a kuklu (tedy u hmyzu s proměnou dokonalou, jako jsou brouci či motýli), však mají složené oči pouze dospělci. Složené oko se skládá z většího počtu takzvaných omatidií, drobných jednotek, které mají podobně jako buňky plástu šestiúhelníkový průřez.\nVýsledný obraz proto není spojitý, ale jakoby „síťkovaný“. Před prachem a drobným mechanickým poškozením chrání jednotlivá omatidia ještě drobné chloupky. Počet omatidií bývá velmi různý, pro každý jednotlivý druh je však typický a konstantní.\nNapříklad oko drobných korýšů hrotnatek se skládá z pouhých 22 omatidií, u některých druhů vážek však jde jejich počet až do 28 000. Výhodou složeného oka je, že dokáže velmi dobře rozlišovat i drobounké detaily a má obrovský zorný úhel.\nNa snímku vidíte oko včely domácí, zvětšené 90x.


Program - Hudební program\nonline katalogHudební program\nPlaneta Nova Dj's\nANNO Award '97 Winners, držitelé Zlaté Medúzy za rok 1998. Duo harddiskžokejů (Anche, Klička) těžící z tradice Esa a Sosákovy pětky. V dobrém i zlém.\nDuo Fertilizer vzniklo náhodně ve Zlíně v roce 2008. Retrofuturistická kombinace četných forem rockové hudby a hardware syntezátorů, stojí jednou nohou v osmdesátých letech, zatímco druhá vykračuje do vzdálené budoucnosti. Toto zdánlivě nesourodé uskupení celkem úspěšně hnojí hlavy nepoučitelných zvědavců.\nDitchmag vznikl v roce 2012 jako nezávislý internetový hudební magazín. Později se přes své různé mutace přetvořil až do dnešní formy neformálního kolektivu publicistů a DJs. V eklektickém DJ setu můžete čekat ozvěny všeho, čím je v roce 2017 klubová hudba – radikální, zahloubaná ale i extatická a konejšivá.\nMourek & Urbánek\nVojtěch Urbánek a Tomáš Mourek je duo písničkářů, kteří by se pro své kytary nechali i ubodat kružítkem. Během intenzivního koncertování si vyšlapali cestu mezi blues a syrovým indie folkem. K jejich poznávacím znamením patří živý zvuk, autentický zpěv a vyzrálé české texty. Pokud něco na světě dokáže vykoupit hříchy této dvojice, je to debutové album Urbánek & Mourek vydané u labelu Transistor.\nV letech 1996 až 2009 je česká hudební scéna znala jako -123 min. Přišli s muzikou a výrazem, které zaujaly. V roce 2000 dostali Cenu Anděl pro objev roku a během své existence vydali pět studiových a jedno koncertní album. V roce 2009 se rozpadli. Jejich fanoušci si na návrat museli počkat až do června 2016.\nZa pseudonymem Aid Kid stojí třadvacetiletý muzikant, producent a DJ Ondra Mikula. Po prvních dvou singlech (Sleep Start a Broken Arp) a předskakování zahraničním jménům jako SOHN, Kiasmos, SOPHIE, Groundislava... se stal vycházející hvězdou pražské elektronické hudební scény. Živé sety staví na improvizaci vlastních tracků, ve kterých kombinuje emotivní beaty a gradující struktury. Ve vlastní režii vydal v roce 2015 debutové album, které vzbudilo ohlas kritiky. V současné době působí jako kytarista v kapele Děti mezi reprákama a je součástí tvůrčího jádra kapely Zvíře jménem Podzim. Nově se věnuje i scénické divadelní hudbě a jako skladatel zanechal stopu v mnoha spotech, znělkách, instalacích a videomappingu. Na Anifilmu zahraje svůj Dj set.\nPlusMinusNula jsou drásavě se valící, sychravé riffy, zahalené v přízemních nepropustných inverzích a posmutnělý rezignovaný hlas schovaný pod příkrovy post-punkových chmur. Jediná skotská kytarovka u nás. Navíc s čerstvou debutovou deskou stejného jmena.\nŽánrově těžko uchopitelná a neustále se proměňující stálice české nezávislé scény, která je pověstná strhujícími koncerty a vždy přítomným environmentálním poselstvím. V září 2015 Please the Trees vydali čtvrté řadové album Carp, na kterém představili nový syrovější zvuk. Desku natočili při turné po USA a vedle nominací na ceny Vinyla a Anděl, získal cenu hudební kritiky APOLLO 2015 za nejlepší album. Please the Trees je jednou z mála kapel, které se podařilo od debutového alba Lion Prayers (2007) udržet vysokou laťku, o společenské angažovanosti nemluvě.\nDj Johana + VJ Pretty Disturbed\nZ naprosté současnosti do všežravých šedesátek a se spirituálem na rtech do časů jižanské konfederace. Z Brooklynu přes Paříž do Kolína nad Rýnem a zpět přes São Paulo do Skotska. DJ Johana to ve svém sečtělém setu stíhá za pouhou hodinku. Přestože se cely mix nese ve víceméně klidné poslechové náladě, každá skladba vychází z myšlenkové bouře svého místa a doby. Někdy tu jsou slova jedinou sebeobranou utlačovaných jako v případě Gila Scott-Herona, jindy popisuji civilizační úzkost jako u Arab Strap, jindy je zase hudba výsledkem jasně vytyčeného teoretického rámce jako u Bernarda Szajnera či Can. To vše jsou ukázkové případy, kdy si pop nasazuje kostěné brýle a existuje na literárním půdorysu.\nPretty Disturbed se inspiruje street artem a kreslenými vtipy a její vizuály obsahují kousavé, hrubé kresby a temné, avšak humorné postavy. Její obrazy jsou křiklavé a agresivní a její světelné malby na zdi vypadají, jako kdyby zuřivě črtala do skicáku. Finská grafička žijící ve Vídni, nadšená fanynka 360° videa a virtuální reality, tvoří vizuálně výrazné prostorové instalace, které kombinují prvky z umění, her a filmů.\nKdo je sestra? Všechno listí posbírejte kvůli otiskům, vykuchejte všechna zvířata, v žaludku bychom mohli najít nějakou stopu. Sestra? To je něco jako bratr s jiným pohlavím. Prská a třese se jako klobása na grilu, hlava se vám z ní točí jako by v ní byli roztoči.


Týdeník SPIRIT - Energie pro pleť\nAktualizováno: 9. říjen 2015 | E-mail\t| Zobrazení: 746\nKdyž pleti schází energie, projevuje se to jejím povadlým, unaveným, matným vzhledem, ztrátou pevnosti, přibýváním vrásek. Jak pokožku rozzářit, vyhladit, dostat do kondice?\nOdlíčení a čistění pleti je základem péče o pleť. To je důležité nejen pro její krásu, ale důkladně očištěná pokožka může dobře regenerovat a dokonale využít účinné vyživující látky obsažené v kosmetických přípravcích. Kdo má sušší pleť, plnotučné mýdlo by měl používat co nejméně. Voda na mytí nesmí být ani příliš horká, ani příliš studená. Pamatujte na to, že ani exkluzivní kosmetika nezajistí návrat mládí. Vždy je třeba respektovat typ pleti. Potrpíte si na voňavé krémy? Parfemované produkty přitáhnou čichové buňky, ale ne vždy udělají pleti dobrou službu. Některá totiž může reagovat přecitlivěle.\nMasky ubírají věk\nJednou v týdnu je dobré vyhradit si čas na výživnou pleťovou masku a peeling, který zbaví pokožku odumřelých buněk. Na normální a smíšenou pleť můžete vyzkoušet masku ze dvou lžic tvarohu smíchanou se lžící medu. Na dosažení hladké směsi můžete přidat pár kapek mléka. Pak necháte na pokožce působit alespoň dvacet minut. Všechny typy pleti ocení masku z banánu. Potřebujete půlku zralého banánu, lžičku medu a trochu pomerančové šťávy. Směs nanesete na pokožku, necháte působit alespoň patnáct minut a poté smyjete. Postará se o to, že získáte svěží, zdravý vzhled. Mrkvová maska pleť posílí, napne, báječně zregeneruje. Dvě lžíce strouhané mrkve smíchejte se žloutkem a lžičkou medu a lžičkou vepřového sádla.\nMastné kůži s rozšířenými póry udělá dobře potírání výluhem z čaje připraveného ze šalvěje, řeřichy nebo řebříčku. Na citlivou pleť se sklonem k zarudnutí můžete vyzkoušet měsíček lékařský, třezalkový nebo pupalkový olej. Unavené pokožce udělá dobře obklad z rozmarýnového výluhu. Silný antibakteriální účinek může mastný typ pokožky očekávat od tymiánu, vhodná je také čistící kúra z levandule.\nNajezte se do krásy\nPokožce prospívá nejen pravidelná péče v podobě vhodné kosmetiky, ale také zdravý jídelníček. Víte, že nedostatek vitaminu A se projeví suchou a šupinatou pokožkou? Bohatým zdrojem tohoto vitaminu jsou například tučné sýry, rybí, telecí a vepřové maso. Projevy stárnutí pomáhá oddálit vitamin C. Najdeme ho v syrové zelenině a ovoci, zejména v pomerančích, křenu, kiwi, zelených paprikách, petrželové nati. Proti volným radikálům, předčasné tvorbě vrásek účinně bojuje vitamin E. Bohatě ho obsahuje například celozrnná mouka, pšeničné klíčky, brokolice, mrkev, celer, růžičková kapusta. Unavenému vzhledu pokožky zabráníme dostatečným příjmem bílkovin, na jídelníčku by se mělo objevovat libové maso, nízkotučné mléčné výrobky, vejce. Důležité je dodržovat pitný režim.\nNa povadlou, unavenou pleť můžete vyzkoušet omývání rozmarýnovou vodou. Výluh připravíte z hrstky rozmarýnu, který vhodíte do čtvrt litru vroucí vody, necháte chvíli povařit a pak louhovat asi čtvrt hodiny. Ještě do teplého výluhu namáčíte vatový tampon a přikládáte na očištěnou pokožku.


Obchodní zákoník\nJe jím předpis označený číslem 513/1991 Sb. ve znění pozdějších předpisů. Z historie je třeba zmínit, že první obchodní zákoník na našem území se objevil až v druhé polovině 19. Století. Ne bez povšimnutí by měl zůstat fakt, že po komunistickém převratu byl záhy zrušen a nahrazen hospodářským. Tento předpis je speciálním předpisem (lex specialis), ke kterému se používá Občanský zákoník subsidiárně (lex generalis). Základní zásadou zákoníku je zásada smluvní volnosti a je třeba zdůraznit zásadu legální licence jako hlavní zásadu soukromého práva.


Ray Donovan - Koukat na seriál online - milujeme-modu.cz\nEmail: info@milujeme-modu.cz https://milujeme-modu.cz/zkouknout?zanr=krimi-v&serial=Ray%20Donovan Sledujeme celé seriály a pořady online zdarma. Poslední díl seriálu. Nejlepší seriálové a televizní novinky.\nVšechny krimi Všechny krimi, Přehrát, seriál, Ray Donovan, nyní k dispozici Všechny krimi\nKoukat na seriál Ray Donovan, sledovat online v HD, online česky. Přehrát celý online seriál zdarma a bez omezení. Koukat na online s možností stáhnout seriál. Ray Donovan přichází na plátna jako jedna z nejlepších a nejkomplexnějších…\nPřehrát seriál Ray Donovan z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Ray Donovan z alternativního zdroje 2\nStáhnout seriál Ray Donovan v HD kvalitě\nseriál Ray Donovan vás vůbec poprvé …


Obchodník v lokalitě okres Kroměříž | VímVíc.cz\nokres Kroměříž, Obchodník\nNa pozice Obchodník hledají zaměstnavatelé nové aktivní zaměstnance v lokalitě okres Kroměříž. Pokud hledáte novou kariérní výzvu či jen změnu práce, tak v současné době je na trhu práce výhodná pozice pro nové uchazeče. Nabídka pracovních míst převyšuje poptávku. Zašlete zaměstnavatelům svůj strukturovaný životopis.\nOkres Kroměříž Obchodník


Nabírá cesta taxi jen zábavně snobský rozměr?\nNabírá cesta taxi jen zábavně snobský rozměr? Nikoliv, aneb článek o tom, jak se cesta taxíkem může proměnit v retrospektivní vyprávění životního příběhu v 13 minutách a otevřít vám oči. Jak? Čtěte dál!\n(2007) Na zadní sedačce žluté Škody Octavia nervózně posedává ovíněná\ndrobná blondýnka, která se už nemůže dočkat, až konečně setřese ty nepohodlné\nštekle, řekne polospící mámě na gauči, že je v pořádku, a která bedlivě\nkontroluje závratnou rychlostí naskakující taxametr, aby při 127 korunách\nnevinně zalhala, že právě v tady tom baráku bydlí. V dlani totiž nervózně třímá\ntěch posledních 127 korun, co vyhrabala z nejukrytějších kapes líbivé\nTak to jsem byla já. Ani ne tak girl s přízviskem “party”, která do sebe láme jeden panák zelený za druhým, jako spíš\nta s tím “společenská”. Milovala jsem (a pořád miluju!) dlouhé večery u vína,\nkde se rozebírají životní příběhy, moudra, nápady a spousta neaplikovatelných blbin. Když nasedla do taxíku, proměnila se vždycky ve společensky tápající, jestli má začínat konverzaci s někým, kdo nejspíš podle zmateného\nvýrazu celou cestu přemýšlel, co dělám venku takhle pozdě. Tohle drobné pískle trochu vyrostlo, naučilo se, jak\nnejjednoduššeji popsat cestu z Dejvic k baráku a taky, že když prolomí\nledy, může se taková cesta taxi proměnit v příjemnou rozmluvu o lecčems.\nPro někoho je cesta taxikem pouhopohý krok líného snoba, já do nedávna vnímala cestu taxíkem jako pohodlnější a příjemnější\nvariantu cesty domů, pro kterou se najde hned několik pádných důvodů. Například, když\nnáhodou leje jak z konve a vy “zapomenete” deštník, nebo zmeškáte noční\ntramvaj, nebo ji nezmeškáte, ale zkrátka se tam nevejdete, nebo si vlastně\nvzpomenete na to, že v Praze uprchl násilník či jiný delikvent, nebo je zima až\npraští. Zkrátka a dobře, on se vždycky nějaký\nten pádný důvod najde proč se vyhnout monotónní cestě tramvají…\n(2013) A pak to s jedním zabouchnutím dveří přišlo. Zaplavila mě porce endorfinů a řekla jsem si, sakra, to byla příjemná cesta domů. Najednou jsem si totiž uvědomila, že jsem odpovídáním na zvídavé otázky vlastně během těch pár\nminut vylíčila naprosto cizímu člověku, kdo jsem, co dělám, kde bydlím, proč\ntam bydlím a proč to dělám a tak si jako bych sledovala film, kde jsem hrála\nhlavní roli. Uvědomila jsem si, jak ty věci, které jsou pro mě naprosto běžné najednou\nnabraly naprosto jiný rozměr a zapadly do celého obrazu, který najednou dává\nsmysl. Jako bych si ty životní mylníky nahlas přiznala a vítězoslavně napíchla\nna svoji imaginární nástěnku. Jako bych si převyprávěla svůj život nahlas a najednou si začala vážit všech těch kroků, věcí, „úspěchů“, které pro mě už nebyly dost dobré, protože jsem je zkrátka a dobře už zažila. Mám totiž takovou jednu vlastnost, kterou miluju a zároveň nesnáším. Žene mě dopředu, ale zároveň mi tak trochu kazí radost, protože mi nikdy nestačí, co mám a kde jsem.\nJestli i vy „trpíte“ syndromem, že pořád chcete víc a dosažené věci se v momentu dosažení promění ve zcela běžnou věc, projeďte se jednou domů taxikem. Když natrefíte na zvědavého řidiče/řidičku, může vám otevřít oči a vy si konečně uvědomíte, jak spokojený život vlastně žijete. A je jedno, jestli jste zrovna dostali novou práci, nebo už deset let pracujete v té staré, jestli máte dvě děti, nebo si užíváte svobodného života, jestli máte dostudovanou vysokou školu v cizině, nebo jste dali přednost pracovat v oboru, který vás neuvěřitelně naplňuje, všechno je obrovský úspěch a tím, že to řeknete někomu cizímu nahlas si to v sobě samém uvědomíte… Co myslíte vy?\nKrásný den i vám všem a ať se vám daří, ať už děláte cokoliv!\n11. 8. 2014 (11:33)\nKrásně napsané – tak já se taky jednou raději svezu taxíkem, než tou tramvají a zkusím to, co radíte!\nDěkuju za Váš blog, Terezko. Ilona\n12. 8. 2014 (15:03)\nMockrát děkuju, Ilono! Tak ať se Vám ta cesta líbí 🙂


Přepadená o Lubinovi: Chtěl mě prý zabít pro ten pocit - iDNES.cz\nPřepadená o Lubinovi: Chtěl mě prý zabít pro ten pocit\n28. června 2006 8:56, aktualizováno 8:56\nRozsudek nad Davidem Lubinou by mohl soud vynést už během dnešního dne. Při úterním přelíčení vypovídala i žena, kterou chtěl Lubina zabít. V tom mu ale zabránil Michal Velíšek, jenž za svůj čin zaplatil životem.\nStudentka Eliška S. přežila díky Michalu Velíškovi. V úterý vypovídala u soudu. | foto: Michal Sváček, MF DNES\nPotkaly se před soudní síní a navzájem si popřály pevné nervy. Iva Velíšková, vdova po zavražděném střihači televize Nova, a dvacetiletá studentka Eliška S., kvůli jejíž záchraně Michal Velíšek zemřel. (Dívka si nepřeje zveřejnit celé jméno.)\nStudentka v úterý poprvé vypovídala u soudu, který může Velíškova vraha poslat až na 25 let do vězení. Iva Velíšková podle svých slov proces sleduje, aby se lépe vyrovnala se smrtí manžela. - více zde\n"Jedla jsem svačinu, měla jsem patnáct minut do začátku školy, kterou mám na Karlově náměstí," popisovala dívka, co 13. září loňského roku předcházelo nešťastné události. Po chvíli si k ní přisedl David Lubina.\nLubina: Chci tě zabít, jen pro ten pocit\n"Nabízela jsem mu peníze i mobil. Tlačil se na mě, měl kuklu, kapucu a sepranou mikinu. Zabořil mi pistoli do zad a řekl, ať jdu s ním, jinak budu mít kulku v ledvinách nebo páteři," vzpomínala Eliška S. Hlavou jí proběhlo, že má v peněžence tři sta korun. A že má také mobil.\n"Říkala jsem si, že mobil a ty peníze by nebyly taková ztráta. Navrhla jsem mu, ať si vezme kabelku. On ale opakoval, ať jdu s ním, jinak mě zastřelí," vypověděla korunní svědkyně.\nV této chvíli se Lubiny zeptala, proč ji chce zabít. "Řekl, že jen pro ten pocit," vypověděla dívka.\nPřed soudem vypovídal také další svědek – muž, který spolu s Velíškem chtěl pomoci obtěžované dívce. Budoucího vraha přitom zaregistroval už několik minut před tím, než začal studentku obtěžovat – to když si v křoví nasazoval kuklu.\n"Po chvíli jsem se vracel přes park, viděl jsem právě toho muže sedět vedle nějaké slečny. Slyšel jsem, jak ona naříká a prosí o pomoc. Lubina jí říkal: Buď zticha, krávo, nebo tě zabiju," popsal situaci Petr Šimeček.\nS Michalem Velíškem, který kolem procházel s kočárkem, v němž spala jeho tehdy osmiměsíční dcera Valentina, na sebe kývli, že obtěžované Elišce S. pomohou. Když padly výstřely, snažil se Petr Šimáček věnovat zasaženému Velíškovi.\n"Lubina vůbec nechvátal pryč, jako by byl opilý nebo omámený nějakou látkou," všiml si svědek.\nNaopak Eliška S., která byla Lubinovi nejblíže, soudí, že vrah příliš opilý nebyl. "Byl z něj cítit alkohol, ale nebylo to čerstvé, jako kdyby se před chvílí napil. Opilost nebyla markantní, nezadrhával," řekla studentka. Po střelbě byla podle svých slov v šoku a nechápala, co se děje.\n"Pan Velíšek křičel bolestí. A ptal se, jestli je dcera v pořádku," vybavila si dívka.\nPřepadl Lubina další ženu?\nSoud si předvolal i svědkyni, která tvrdí, že ji David Lubina v inkriminovaný den taktéž obtěžoval. Podle jejích slov se to stalo večer v pražských Dejvicích.\n"Viděla jsem muže, který měl kuklu a v ruce držel zbraň. Mířil na mě, ale utekla jsem mu," vypověděla Lenka Soukupová.\nByla jediným svědkem, po kterém chtěl obžalovaný Lubina upřesnění. Jinak vždycky zavrtěl hlavou, když se ho soudce Pavel Benda zeptal, jestli má nějaké otázky.\n"Co měl ten muž na sobě?" zeptal se Lubina ženy tichým hlasem. Soukupová odpověděla, že modré rifle. Všichni ostatní svědkové přitom tvrdí, že onen den viděli Lubinu v hnědých kapsáčích. Rozsudek nad Davidem Lubinou by mohl soud vynést už dnes.\nTémata: soud, vězení, Alkohol, Dejvice, Michal Velíšek, Program Nova, TV Nova, Zbraně ve škole


Digitální multimetr OLED Voltcraft VC-890, kalibrovaný | Conrad.cz\nDomů » Nářadí » Měřicí technika » Multimetry » Digitální multimetr OLED Voltcraft VC-890, kalibrovaný\nPři koupi 5 ks zaplatíte jen 7 435,- Kč za kus a při koupi 10 a více ks zaplatíte 7 290,- Kč za kus.\nMultimetr True RMS od společnosti VOLTCRAFT®. Odolný, spolehlivý, bezpečný, prakticky vybavený, ergonometricky tvarovaný - to jsou vlastnosti profesionálního multimetru. Přístroj VC890 OLED patří mezi ty nejbezpečnější. Díky speciální konstrukci lze pouzdro kvůli výměně baterie a pojistky otevřít pouze tehdy, pokud je přístroj odpojen od všech měřicích kabelů. Při vstupních napětích > nad 30 V se na ukazateli objeví výstražný symbol. Odolné pouzdro s ochranným nástřikem z měkké gumy, výkonové pojistky na 1000 V, varovný tón v případě chybně připojených měřicích kabelů, přepínání impedance, které stisknutím tlačítka redukuje vstupní odpor pro zabránění chybných měření vlivem naindukovaného napětí, uzavírají jedinečnou koncepci bezpečnosti. Optoelektronické rozhraní patří k sériovému vybavení. Přístroj je schválen pro měření v přepěťové kategorii CAT IV 600 V a CAT III 1000 V a zkoušen podle normy EN 61010. Integrovaná paměť dovoluje záznam až 1 000 naměřených hodnot. Měření teploty, porovnávací měření a měření poměru vzorkování (Duty Cycle) doplňují vybavení přístroje.\nOLED displej 60 000 Counts\nVysoká přesnost ± 0,03%\nPaměť až pro 1 000 naměřených hodnot\nUkazatel skutečného času a data se záložní baterií\nStandardní rozsahy měření V, A, Ω, frekvence, kapacity, teploty\nFunkce Min / M ax / AVG\nJednoduchá a bezpečná výměna baterie a pojistky bez kompletního otevření krytu\nVyhodnocovací software "Voltsoft"\nTechnické dotazy a diskuze k výrobku "Digitální multimetr OLED Voltcraft VC-890, kalibrovaný"\nHodnocení výrobku "Digitální multimetr OLED Voltcraft VC-890, kalibrovaný"\nCena produktu Digitální multimetr OLED Voltcraft VC-890, kalibrovaný je aktuálně 8 090,- Kč. Pohlídejte si pokles ceny produktu zadáním své e-mailové adresy a ceny. Jakmile cena produktu klesne pod Vámi stanovenou hranici, pošleme Vám e-mail.


Soud zprostil účastníka CzechTeku obžaloby, že útočil na policistu – Novinky.cz\nS úlevou odešel ve středu ze soudní síně čtyřiadvacetiletý muž, kterého tachovský okresní soud zprostil obžaloby. Žalobkyně vinila muže z toho, že při loňské technoparty CzechTek na Tachovsku vozidlem najížděl na zasahující policisty. Soudu se nepodařilo prokázat, že chtěl někoho zranit nebo zabít.\nstředa 25. ledna 2006, 13:22 - TACHOV\nMuž byl státní zástupkyní viněn z toho, že 30. července 2005 najel na louce u Mlýnce na Tachovsku svým vozidlem do skupiny policistů. Obžalován byl z útoku na veřejného činitele, za což mu hrozil až pětiletý trest.\n"Jel jsem z dálnice autem na louku, ale tam jsem se zapíchl do příkopu. Policisty, kteří mě údajně zastavovali, jsem ve tmě vůbec neviděl," řekl obžalovaný. Policisté pak měli muže z vozu vytáhnout, tlouci ho a rozbít přední sklo u auta.\nOproti tomu policista uvedl, že dostal ránu blatníkem auta do nohy, žádné zranění ale neutrpěl. Současně připustil, že ho řidič ve tmě vidět nemusel.\nJedná se již o třetí případ s účastníkem technoparty, obžalovaného z napadení policisty, který tachovský soud projednává. První byl zahájen v prosinci a opět se jednalo a údajné najetí do policisty autem. Případ s mužem, který měl na policisty hodit kámen začal minulý týden. Žádná kauza zatím nebyla uzavřena.\nPři červencovém policejním zásahu na technoparty utrpěly zranění desítky technařů a policistů. Pět účastníků bylo obžalováno z útoku na veřejného činitele. Dvěma soud uložil trestním příkazem podmíněné tresty, ve třech nařídil hlavní líčení. Další dvě kauzy byly posouzeny jako přestupek.