HOST DEDENÍKU – Alex: Kotel | Dedeník\nHOST DEDENÍKU – Alex: Kotel\nSedím v šeru sálu, na každoročním setkání sousedů z naší slepé ulice. Před čtyřiceti lety jsme začali svépomocí stavět domky. Tři roky intenzívní dřiny nás zocelilo do pospolité party, která, když jsme dostavěli, za sebou zavřela dveře svých domácností a nekoukala se „okny dovnitř“.\nAle ta pospolitost, ta zůstala. Už jenom v tom, že se scházíme, slavíme narozeniny, nebo jen tak. Někteří se odstěhovali, někteří odešli na věčnost. Noví vlastníci nemovitostí mezi nás také zapadli. A tak sedím a pozoruji známé tváře a při tom jsem si vzpomněla, jak mě i mému muži tato pospolitost před mnoha a mnoha lety pomohla.\nBydleli jsme teprve asi dva roky. Jednou v zimě (když na jižní Moravě také ještě bývaly zimy), bylo mnoho sněhu a mrzlo, až praštělo a byla neděle. Měla k nám odpoledne přijet skupina přátel na běžky. Manžel ráno roztopil kotel. Ano topili jsme všichni v kotlech na tuhá paliva, což obnášelo uskladnit na topnou sezonu asi 100 metráků uhlí a zlikvidovat příslušný počet popela.\nNeptejte se, jak jsme to fyzicky zvládali. No byli jsme o 40 let mladší ! Kotel se nacházel v suterénu, vzadu vedle uhelny. Takže manžel naládoval kotel a aby bylo brzy teplo uzavřel šoupata od kotle a… zapomněl na něj. Od snídaně nás vyburcovaly hrozivé rány v radiátorech a stoupačkách, manžel beze slova vyrazil do kotelny, ale už se stalo a kotel někde uvnitř praskl.\nJak jsem byla mladá, tak jsem zbrkle začala balit kufry, že se stěhujeme k rodičům, než se všechno vyřeší. Posléze jsem utekla k sousedům pobrečet si nad osudem Mobily nebyly, na našem kopci dokonce nebyl ani telefon, jak odvolat účastníky běžkování jsem netušila. Návrat po sportovním zážitku do vymrzlého domu u mne způsoboval mrazení v zádech. Manžel sousedky do mne vpravil prcka slivovice na zažehnání chmur a odešel zjistit, co se vlastně stalo.\nKdyž se dlouho nevracel, vydaly jsme se s jeho ženou za ním. Dům vypadal smutně a vymrzle, ale z garáže se ozýval hlahol mužských hlasů. Po vstupu do garáže jsme se ocitly přímo uprostřed pánského mejdanu. Sousedé se sešli, demotovali těžký kotel, ten byl vytažen a uložen na provizorních kozách uprostřed garáže. Nad ním se skláněl jeden ze sousedů, jako nějaký pohanský bůh ohně a plynem svařoval něco v útrobách kotle. V prostoru se vznášel odér slivovice, ostatní pánové zatím kibicovali a čekali na svou pracovní příležitost umístit kotel na svoje místo. Za hodinu bylo hotovo.\nBylo zatopeno, kotel prošel zatěžkávací zkouškou, ve které obstál. Sousedé se rozešli do svých domovů k nedělním obědům, já jsem vybalila kufry a začala vítat první náruživé běžkaře. Než jsme se vrátili vymrzlí z bílých stop, byl dům příjemně vyhřátý.\nTato výpomocná pracovní soudržnost nebyla ani první, ani poslední za celé ty dlouhé roky. Naposledy, když si soused pořídil bazén. Obrovská, těžká skořepina se musela umístit pomocí lidské síly, protože žádná zvedací technika se nedala použít. Takže se pánové opět svolali, jako mravenci obstoupili bazén a jako mravenci za sebou pochodovali a nesli těžké břemeno za povzbuzování jednoho z nich, jako kapitána na veslici. Bazén byl uložen do připravené jámy a samozřejmě řádně zapit.\nMimochodem ten kotel sloužil bez problémů až do své kotelní smrti, když k nám byl přiveden plyn.\nJe dobré žít mezi lidmi, na které je spolehnutí a kteří se neostýchají říct si o pomoc zase nám.\nDěkuju, milá Alex, za nádherné povídání! Nádherné proto, že ukazuje lidi takové, jací velmi často jsou, jen se o tom málo mluví a píše. I když – samozřejmost to není, i taková pospolitost se musí živit a musí se o ni pečovat, nebo s léty zanedbání zanikne.\nA dnešní otázka? Inu bude o vzájemné pomoci – kdy se vám jí třeba i nečekaně dostalo, kdy jste měli šanci ji někomu poskytnout?\nAktualizováno: 20.11.2017 — 13:59\nHezký, hřejivý článek Alex. Ano, také jsme v mém dětství v Žitné znali všechny lidi z domu, později v paneláku osobně už jen několik, od vidění většinu „kdo tam bydlí“.\nTady, v naší domkové čtvrti je to trochu jiné žití. Asi i proto, že se tu určitě procento majitelů (nájemníci) domů často mění. Poblíž je vojenská základna a vojáci s rodinami se často přesouvají jinam (zrovna včera dal náš přímý soused ceduli, že dům prodává). Má to své výhody i nevýhody. My, kteří jsme tu „usazení“ a bydlíme tu už dlouho se známe (s ostatními alespoň od vidění), ale nemohu říci, že se nějak extra kamarádíme. Zůstává u pozdravu, zastavení na pár slov, když se vidíme při práci venku před domem. Ale „co se děje v soukromém životě“ toho jeden o druhém moc nevíme. A myslím, že nám to všem tak vyhovuje. Je to asi dáno i tím, že život tu tak trochu určuje auto. Co chybí v domcnosti je možné rychle dokoupit jen kousek autem (některé obchody mají otevřeno 24 hod.). Manuální služby všeho druhu se dají snadno zavolat a přijedou okamžitě, je-li je to akutní. ALE – přesto nemáme nejmenší pochyby, že kdybychom opravdu potřebovali jakoukoliv sousedskou pomoc, stačí zaklepat na kterékoliv dveře. To je tu na Jihu jakési nepsané pravidlo pomoci. Kdysi se nám zlomila na borovici jedna spodní ohromná větev. Zlomená, ale nespadla, jen nebezpečně plandala na zbytku dřeva. S manželem jsme jí cloumali, ale nedokázali strhnout. Soused (jeden z těch „jen od vidění“)jel kolem z práce. Zastavil, řekl, ať počkáme, že se hned vrátí, má silnou pilu s dlouhým nástavcem. Že se jen převlékne. Byl zpět za pět minut, větev nejenže uřízl, ale ještě rozřezal na polena. Poděkování mu stačilo. U nás zase už několikrát brzy ráno zvonil jiný soused, zda by mu manžel nepomohl kabelem nastartovat auto. Prostě si tu každý žijeme svůj soukromý sousedský život, ale na vědomí pomoci v nozi je prostě spolehnutí.\nNo, my si také „nekoukáme do kuchyní“ leckdy se až někdy později dovím, že se nějaké dítě vdávalo nebo ženilo, když zrovna nejelo z domu, z ulice. Ale vzpomínám si, že jsem byla asi dvakrát pomáhat péct koláčky na svatbu. Bylo to jako za starých časů, sešlo se nás asi sedm žen, těsto zakvedlal robot, ale vyhazovat se už muselo ručně. Tady se pečou takové malinké. Mě málem omývali, když jsem viděla tu díži plnou těsta a vyhazovalo se z mísy kávovou lžičkou….. a tak to bylo 4x. Tvarohové, makové, povidlové a ořechové náplně. A na každou jiný tvar. Brrr . Ale dobré jsou moc a moc.\nMyslím, že takové vztahy, o jakých Alex píše, mohou vzniknout tehdy, když je důvod a příležitost. Jasně – celá ulice staví svépomocí: to je důvod jak hrom. Na vesnici, kde lidi žijí po několik generací. Snad i lidi, co se nastěhují všichni najednou do nového baráku.\nBydlím v sedmipatrovém paneláku (24 partají). Kdysi jsem znala dvě rodiny, kde byli kluci stejně staří jako synek, s jedněmi jsme se dost pokamarádili. K sousedce jsem (bylo to ještě za totáče) chodila pro ty vajíčka a cibuli…\nRůzně se to odstěhovalo a život jde dál. Dneska poznám z baráku tak 10% lidí, a to včetně té milé maminky od dvou dětí, co bydlí nad námi a hned po nastěhování se ke mně hrnula, že chodila s mým synkem do oddílu (nedokázal si ji vybavit). Sousedku od naproti na ulici nepoznám. Není jak a o čem se bavit…\nJá dnes přidám optimistickou – když jsem to tu tak očima prolétla o té dnešní mladé generaci: bydlíme v novostavbě, pět pater, tři byty na každém. Pět těch největších bytů pod sebou je plných dětí.\nTři ženské jsme tu stále na mateřské. V pěkných dnech se rády potkáme na dvoře, v těch škaredých se domluvíme a sejdeme u některé doma, děti si povyměňují hračky, příště to zas jdeme vrátit, je to příjemné rozšíření možností, co s těmi pidižvíky dělat.\nVšechny školkové děti chodí do stejné školky, tak zrovna dnes šla moje dcera ráno se sousedkou, abych nemusela tahat mladšího z postele a oblékat ho na 10 minut do té zimy. Já jí syna zas někdy vyzvednu a přivedu, nevidím v tom problém.\nI na nějaké to půjčení vajíček/mléka apod. párkrát došlo. Ono od spících dětí do večerky nepoletím, že. Dvě minuty do jiného patra si troufnu.\nSoused vedle je starší pán, žije sám jen s pejskem. Ve výtahu prohodí pár slov s dětmi, já podrbu psisko, omluvím se, že ti naši řvouni hulákali na chodbě, on řekne „jsou to děti“, a já s bahnem z našeho kočáru na chodbě smetu i bahno z jeho bot a ze psa, mám snad na něj zaťukat, ať si to smete sám?\nDoporučené dopisy si přebereme, kytky o dovolených zalijeme a teď končím, protože dětem skončil polední klid a vyrážíme se sousedkou na společný nákup: oni ti trpaslíci v tlupě líp šlapou kýženým směrem\nPs: můj muž taky často kouká do mobilu, ale opravit a udělat doma umí skoro všechno. Tak nás všechny neházejte do jednoho pytle\nJo, tohle je přesně ten případ, kde je důvod a příležitost. Určitě to takhle funguje i jinde .\nDíky zano, přesně tohle mne napadlo také. A je fajn, že to funguje.\nJak byste si představovali takové sousedské družení ve velkém paneláku? Pozdrav na schodech či ve výtahu pokládám za slušnost. Potkáme-li se jinde a poznáme-li se, tak taky. Máme-li čas či společnou cestu, můžeme popovídat. Co víc? Organizovat kávové sedánky na trávníku před domem? A kdo nepije s námi, pije proti nám? Tři dny v týdnu jsem na plavání, o víkendech věčně buď na závodech nebo v lese, lítám kolem psů… nemám potřebu se s někým družit, nemám chuť utrácet další čas s lidmi, s kterými si vlastně nemám co říct (pro Krakonoše – nemám TV ani fejsbůůůk (a tohle datluji v práci, kde čas mám)).\nOpravit cokoliv je dnes problém, věci se dělají nerozebíratelné a neopravitelné. Půjčit si trochu soli, když je za rohem večerka? To mělo smysl v dobách kdy bývalo třeba i tři dny v kuse zavřeno VŠECHNO. Má to smysl na vesnicích, kde pro tu špetku soli musíš do vedlejšího města. Teď a tady mi to přijde jako pitomost. Děti si nehlídáme, psy si nevenčíme (zajímavá představa… z hororu). Možná by bylo praktické dovolenkové zalévání kytek, ale přece jen dát někomu klíče už je dost vysokej level. Sousedi v důchodu nám občas vezmou doporučený dopis, to je tak asi nejvíc.\nPetr několikrát tahal lidi z výtahu – když to umí a má na to doma klíč (od doby kdy jsem já v tom výtahu trčela hodinu), ale to je něco jiného. V jednom případě možná i záchrana života nebo zdravého rozumu – paní s klaustrofobií by asi hodinu nedala, i po těch pěti minutách vypadala, že má dost. Naopak sousedé či kolemjdoucí pomohli mé mamince, když tady před domem upadla a zlomila si ruku – ale v takových chvílích je přece jedno zda je soused, návštěva nebo kolemjdoucí. Prostě někdo měl problém a někdo jiný kdo tam zrovna byl pomohl, tohle snad nemá se sousedstvím nic společného.\nTřeba máš Petro kolem sebe partu lidí jiných a to společenství funguje jinde. Představ si, že i v tom paneláku o 44 partajích jsme se znali a všichni měli některého souseda, kterému svěřili klíče, kdyby něco.\n„společenství funguje“ – CO funguje? Co, kromě toho zalití kytek (mám se kvůli tomu k nějakým sousedům vtírat?), od sousedů očekáváš? Řeknem si ve výtahu „dobrý den“ a „to je dneska hezky/škaredě“, případně „nelez paní do tašky/vy máte ty psy tak hodný“. Co jiného? Opravdu mě zajímá jak jinak, líp, by sis to představovala.\nTak já Ti popíšu, jak to funguje u nás:\n* nemohu nastartovat auto, soused přiběhne v pyžamu, podívá se na to, vezme mi klíče, vyšle svoji drahou polovici, aby mne dovezla do práce\n* Majda se hárá a musí být zavřena doma. To má dvě tety chůvy, které ji chodí pouštět vyčůrat a pomazlit. Je-li letní hárání, sednou si s ní na hoďku do pergoly\n* sousedka je sama s dcerou, tak tam Bimbo funguje jako okamžitý hodinový manžel\n* sousedě nejede auto a potřebuje dojet pro dceru k vlaku – celý týden fungoval Bimbo na zavolání\n* Felínek má zavřené okno a nutně musí domů\n* ráno při venčení zjistím, že mi došly piškoty – souseda po zprávě na FB zakoupí a rovnou hodí k nám\n* vezou mi maso a nejsem doma. Najdu ho srovnané v mrazáku\na podobně na druhou stranu. Jasně že postupem času se některé sousedky stanou kamarádkami, i když je mezi námi generační rozdíl. Také Kačenka se už ptala, jestli se o nás – tedy její staroušky – postarají…\nInko, důvěru v ostatní sousedy máme všichni navzájem, až na některé výjímky, abych nebyla taková optimistka. My osobně máme klíče od domu jedněch sousedů už těch 38 let a oni zase naše. Když dojde z nějakých technických důvodů k výměně zámků, tak se počítá i s klíčemi od těchto sousedů a obráceně. Už několikrát se nejenom mě tohle opatření vyplatilo, když jsem zapoměla klíče od našeho domu a neměla se jak dostat domů. Náhradní visely u sousedů . Jejich děti než opustily rodný dům, co se k nám nachodily pro klíče . Tito sousedé také chodi do našeho domu opečovávat kocoura, když jsme pryč déle jak dva dny. A my zase toho jejich. Když odjedou na dlouho, chodím jej k nim domů utěšovat. To potom oba sedíme v obýváku a povídáme si. Než zase vypadne na toulky ven a já domů. Jejich kocourek už není, ale mají fungl nové kotě, kočičku-bílomourku přesně jako je smajlík.\nrozebrat se dá všechno. Horší už to někdy je se znovu složením. Takže musí nastoupit kutilský instinkt, chytrá hlava a šikovné tlapky. TV mám, koukám na pořady o přírodě, (kocourek také a občas se pokouší ta zvířata lovit, což je poněkud žertovné; nedávno se pokusil obejmout zadek slonovi), jakmile se objeví reklama, hledám jiný kanál, nebo aspoň vypínám zvuk.\nNemala som šťastie na takúto oporu a pomocnú ruku z okolia a dá sa povedať, že som to v dospelosti nikdy nezažila. Keď som sa prisťahovala do bytu po babičke, pre jej ešte preživších vrstovníkov som bola „tá mladá“. Prešlo pár rokov a pre mladú generáciu, čo sa tu medzičasom vymenila, som už asi „tá stará“ (s dovetkom bosorka). Nikto zo susedov mi nesadol natoľko, aby som sa s nimi spriatelila. So susedkou naproti sme sa konečne trochu začali baviť o kvetoch, o ktoré sa pod barákom starám, aby sa vzápätí nato odsťahovala a 2 susedné byty prenajala nejakým mladým z východu, ktorí majú problém sa aj pozdraviť. Horní by boli aj celkom sympatickí, ale strašne hluční, dieťa im dupalo jak stádo bizónov (ich reakcia na moju sťažnosť, že od nich iné nepočúvam, len dunenie, bola „a čo ju máme priviazať?“ No neviem, a napomenúť ste ju niekedy skúsili?) a minulú zimu si sused sám skonštruoval trenažér! nad mojou spálňou, so závodným bicyklom na dvoch oceľových valcoch … vibrovali mi dvere, triasli sa steny, nadskakovali poháre na linke a keď som si dovolila namietať, tak odpoveď bola „a to ani hodinku denne nemôžem?“ To ako fakt? Teraz sa odsťahovali, ale istotne predtým robili konkurz, aby tí noví po nich mali určite dieťa, ktoré bude dupať ešte viac, ako to ich – a zadarilo sa! (ako bonus pritom navyše z plna hrdla jačí). Ničí ma tiež všeobecne rozšírená móda fajčenia priamo vo vchodových dverách a hádzania si špakov pod seba. Oni si doma pravda nezasmradia, zato napáchneme všetci, čo sme nútení prejsť okolo nich a namiesto čerstvého vzduchu mi pri vetraní ide dnu čerstvý modrý dym (som na prízemí). Nehovoriac už o autách s motormi naštartovanými dlhé minúty priamo pod oknami, víkendových príchodoch z ťahu o 3-4 ráno s opileckými debatnými klubmi, kde inde ako pri vchode alebo na chodbe pri výťahu… Je mi ľúto že to tak musím povedať, ale nemám rada ten dom a ten dom zjavne nemá rád mňa…\nJak já jsem ráda, že už nebydlím v paneláku.\nJak já jsem rád, že už nebydlím v rodinném domku! Žádné starosti, problémy s různými poruchami, dřevomorkou ve střeše a podobnými líbeznostmi. Zaplatím měsíčně pět tisíc plus poplatek za radio a televizi a mám svatý pokoj, v těch pěti litrech je všechno: zálohy za vodu, teplo, elektřinu, odpadky. Takže mi z důchodu zbyde dvanáct tisíc a s těmi si můžu naložit dle svého. Sestra si pořídila domek, když si nechala spočítat důchod, zjistila, (jede na živnosťák a platila jen povinné minimum), že bude muset makat až do smrti a loni, když jí vítr pocuchal střechu, našli jí v trámech dřevomorku, takže celá střecha bude muset jít dolů a do ohně a nikdo jí nezaručí, že do té nové se tohle svinstvo nedostane taky. Tak tohle by mne silně nebavilo. Chtěla zahrádku, teď se jí začla sypat páteř, takže těžce nestíhá a neví, kudy kam. Ale má, co chtěla. Já jsem v klídku a pohodě, jezdím si na výlety, les mám za rohem, dokonce i houby tu rostou, na nákup a konečnou busu pět minut pěšky a za 20 minut jsem na Václaváku. O barák se stará družstvo; máme novou střechu, zateplení, výtah, stoupačky a budeme stavět vlastní plynovou kotelnu, protože dálkové topení je nechutně drahé. Bydlet ve vlastním, tak se o tohle všechno musím starat sám a je rozdíl, když se na stejnou plochu střechy složí 24 partají, nebo si ji musím platit sám, ostatně ve fondu oprav máme přes 2 mega, takže kdyby se v baráku cokoli stalo, tak no problem.\nAlex-kuzelné spomínanie.JJ časy sa menia.Takto to bývalo u nás v starom prvorepublikovom činžiaku.Všetci sme sa poznali,pomáhali si,ženské si požičiavali bez problémov,čo im v kuchyni chýbalo./ z tej doby si pamätám,že všetko si môžeš požičať-len soľ nie-tú máš mať/Hrávali sme sa na dvore,matky nás z okien pozorovali,ke´d sme robili neplechu,nakričali na nás,poprípade zbehli dole a padlo pár výchovných/i cudzím deťom/-nikto z toho nerobil afery.\ndo dokonalosti priviedla toto spoločenstvo moja sestra.Dopoludnia si u 20 partají zistila,čo varia a tam,.kde sa jej to najviac páčilo,šla na obed.Žijem tam stále,ale už nepoznám skoro žiadnu partaj.Som stará,ale ke´d nepozdravím prvá-tak ani bú,ani mú od tých mladých./ale ke´d majú zdrav.ťažkosti,tak ma poznajú-a ja blbec idem.\nNejhorší je, milá verenko, že současný nějaký mladý tvůj kolega, by práci odmítl. Třeba by šlo jen o radu. Má volno, tak co. Ty patříš ještě ke generaci lékařů, kteří dokážou Hippokratovu přísahu ze sebe vysypat a také se podle ní řídit. I když tě to leckdy unavuje. Jsi přepracovaná, unavená, bolí tě zub ….. Mám takovou kamarádku, lékařku v našem věku, takže vím o čem mluvím. Neříkám, že všichni mladí lékaři jsou hochštapleři, ale bohužel je jich dost a dost. A pacient? Tam záleží jenom na štěstí, na jakého natrefí.\nKdyž jsme se v roce 69 nastěhovali na sídliště, znali jsme se v domě všichni. Dům byl nově postavený, všech 33 partají se nastěhovalo prakticky ve stejnou dobu a v naprosté většině to byly rodiny se školkovými a školními dětmi (mně bylo tenkrát 6 let). Pokec na chodbě nebo před domem, společné řešení mnoha věcí a vzájemná pomoc s čímkoli byla samozřejmostí, něco takového jako nezdravení vůbec neexistovalo. Fungovalo to dlouho. Pak jsem se odstěhovala jinam a když jsem se po téměř 30 letech vrátila zpátky, všechno je bohužel jinak. Většina lidí se povyměňovala, někteří se odstěhovali, někteří zemřeli, přišli jiní, ze „starých“ tu zbylo už jen pár. To je všechno normální. Ale jak tady píší i jiní, kromě těch pár původních už se vůbec neznáme, řada obyvatel má velké problémy i s pozdravením. Škoda, no.\nV domku v jiné části města se to vlastně vyvíjelo stejně. Kdysi pospolitost sousedů, kteří se všichni znali a spoustu věcí dělali společně. Postupně se z toho stala čtvrť izolovaných domků (kromě pár starousedlíků), kde ani pomalu nikdo nevěděl, jak se jmenuje soused. Příznačné bylo, a myslím, že to tak je dnes mnohde, že nově přistěhovalí obyvatelé často zároveň s rekonstrukcí starých domků budovali i vysoké solidní a neprůhledné ploty (mnohdy betonové zdi) kolem celých svých pozemků a ze zvonků u vysokých neprůhledných vrat zmizela jména.\nMěla jsem štěstí na báječného souseda, kterého jsem znala od dětství, kdy jsem tam bývala u babičky a on byl kluk od sousedů. On i jeho manželka byli naprosto nezištně ochotní, častokrát mi pomohli, čas od času jsme se navštěvovali na pokec. Nejúžasnější bylo, když mi sousedka z druhé strany (řadové domky) vytopila sklep – bezmála půl metru vody – a on jel koupit čerpadlo, instaloval mi ho do sklepa a celou tu hrůzu se mnou absolvoval. Ještě jednou díky.\nJo, Alex, a je ještě jedna pozoruhodnost v tom tvém povídání – že jste ten kotel dokázali spravit! Protože dnes byste ho určitě museli vyhodit a koupit nový\nHe, he, Dede, my ještě patříme mezi generaci Čechů, kteří byli nuceni si sami udělat všechno! Muži ledasjaké řemeslné práce (stavba svépomocí, tím myslím opravdu svépomocí) a ženy pokud chtěly chodit oblečené trošku jinak, tak musely umět šít, plést, háčkovat. Však také kurzy šití byly „na každém rohu“.\nNa ulici bylo několik sousedů, kteří uměli svařovat na různé způsoby a příslušné náčiní i vlastnili (elktriku na svařování máme do dnešního dne v garáži, vč. dalších a dalších strojů a přístrojů). Proto mohly být prasklé vnitřnosti kotle spravené plynovým svařováním.\nBývaly časy, kdy toto bylo naprosto běžné a stále platí, že pokud chceš mít něco levného a kvalitního, musíš si to udělat sám. Jen těch lidí, co umí něco víc, než jalově kecat, rychle ubývá. A není se co divit; učňovské školství Klaus st. zdevastoval a základní škola toho naučí o mnoho méně, než dřív, protože učitel, který by po děckách chtěl, aby něco dělaly rukama by musel okamžitě čelit tvrdým atakům rodičů.\nNo, krakonoši, když ono je to složitější. Dnešní mladí muži ani netouží pracovat rukama. Každý postpubertální, třebas i poloanalfabetický mladík se vzhlíží v práci s počítači. Živit se rukama, ale fuj!\nNebo ještě tak profesionálně nějaký sport. Ale zase to má výhodu v tom, že když se doma takovému lemplovi něco rozbije, musí si zavolat, a také dobře zaplatit, odbornou pomoc.\nJá jsem asi nějaký vadný, ale opravuji stále, i když to někdy zabere mnohem víc práce a času, než koupě něčeho nového. Naštěstí mám času kolik potřebuji. A to nové je většinou mnohem větší šunt, než to staré.\nNo ono jde nejen o to, že lidé si kdysi uměli spoustu věcí udělat nebo opravit sami. Problém je taky v tom, že dříve se různá zařízení dělala tak, aby se dala opravovat, to bylo běžné. Často šlo třeba jen o výměnu nějaké drobnosti a přístroj pracoval dál. Dnes se většina zařízení vyrábí záměrně na jedno použití, opravit nejde a jediné řešení je vyhodit a koupit nové.\nTaké se s tím setkávám, takže když něco takového rozeberu, upravím to, i uvnitř, když je to nutné, tak, aby se to opravovatelné a rozebíratelné stalo, i když výsledek někdy vypadá jak bolavá noha.\nPospolitost v našem činžáku na Vinohradech kdysi byla, řekněme, průměrná. Znali jsme se na patře +- další patro, měli přátele sem v jiných patrech, prostě… tehdy normální stav.\nKdyž my jsme se kdysi jako mladá rodina nastěhovali do paneláku na nově postavených Lužinách (11 pater, my až nahoře:)), znali jsme se už mnohem méně – tedy jak už tu jiní psali, setkávaly se maminky malých dětí, znali jsme se a pomáhali si my na patře, dobře jsem (bohužel:)) znala lidi, které jsme pravidelně vytápěli (vodou:)) – ten dům byl strašlivě postavený a dokud jsme neudělali rekonstrukci jádra (a nenašli díru v podlaze:)), bylo to děsné. Ale nezabili nás\nDnes tam vlastně nikoho neznáme, jen tuhle jsme našli kontakt na naše kdysi sousedy na patře a bylo to moc fajn.\nU nás na vsi je to prostě jako na dobré vsi:)) Lidé jsou různé, ale míra pomoci je celkem stabilní. Já tu musím vyzdvihnout našeho kamaráda a „přes-sad-souseda“ Zdeňka – kolikrát ten mě přiběhl zachránit v těch prvních letech, kdy nic nefungovalo pořádně a Martin byl (klasicky) vždycky v době průšvihu pryč. Za všechny dva případy – jeden zoufalý, druhý spíš pro zasmání. V prvním případě mi vypadla roura od kamen, když naráz spadly v komíně saze. To byla prostě katastrofa, saze a kouř v celé obytné kuchyni. Zdeněk má u mě celé souhvězdí zlatých hvězdiček, ale za pomoc při tomhle je tam zlatá hvězda A to veselejší? Zdeněk nebyl jen zachránce paní ocitnuvších se v nouzi, ale zvládal i fenky – když jsem omylem hodila Berry míček s provázkem a on uvázl na hrušce (a psice kvílela žalem), Zdeněk nám pro něj vylezl:))\nJinak pomoc s jídlem (v případě nemoci), s odvozem do a z města, s nákupy, při honění ovcí, které utekly z ohrady… to vše je u nás na vsi stále normou, díkybohu za to\nMy máme družstvo, takže ta pospolitost je, naštěstí, občas bohužel, jedinou možnou formou existence. A teď se budeme dohadovat, zda budeme nadále družstvo nájemníků, nebo se transformujeme na družstvo vlastníků; já osobně hodlám zůstat nájemníkem, má to své výhody.\nNaše vilková čtvrť, kde bydlime v Oslo, funguje jako taková venkovská komunita. Většina nás se zná, také diky psům, jak známo, psí lidé k sobě maji blízko. Jak jsem už zmiňovala, v létě jim hlídám zahrady, oni zase přiskočí, zatlačí, podají, prostě fungujeme jak by se mělo.\nV březnu, když jsem si vlastní blbostí zlomila záda, se ukázalo, že ne jenom já tobě a ty mně, ale jenom pro povzbuzení v mé situaci, jsem měla pokoj plný květin. Tulipány z práce, tulipány od těhle, tulipány od tamtěch, tulipány, tulipány. No byl březen. Ale nejen tulipány. Tu polévka, salát, guláš, koláče, knihy, dokonce nějaký zvláštní polštář na bolavá záda, ta pozornost byla vskutku hřejivá. Přitom diskrétní, žádné vnucování. A takhle fungujeme dál. Je to příjemné a i pozitivně zavazující. Těžko je být škarohlíd, když se na tebe někdo usmívá.\nTo jsem se naučila a jsem za to ráda. Pak se mi v Praze několikrát stane, že mi řeknou ‘Pani, vy nejste vodcaď žejo. No, jsem i nejsem. Pani, to se pozná, vy se netváříte.’ Asi to znamená, že se semtam usměji.\nCo vy na to, Pražáci.\nJano, ten Tvůj závěr, vím o čem mluvíš. Závistivé rýpnutí na chodbě v zaměstnání „no jo, ty máš šťastnej život, ty se furt usmíváš“. Ne nemám jenom stále“šťastněj život“ ale co nadělám s kyselým ksichtem?\nNo a lidi od psů, si jmenuji podle jména psa, protože leckdy je ani podle lidského názvu neznám . A jsem nejvíc spokojená, když se nás na loukách před lesem sejde hodně, jak lidí tak psů, my vedeme řeči a pejskové se honí, hrají, nebo jen tak koukají. To přece nejde mít koutky úst svěšené dolů!?\nOno se říká, že spokojenost a dobrá nálada, pokud je na člověku vidět, je tím nejlepším způsobem, jak naštvat co nejvíc lidí v okolí. Já jsem dřív manželce, když bylo hezky, říkal: Pojď sedneme si venku před barákem na lavičku, ať všichni vidí, že na to máme. A pak už jsme se jen bavili nad kyselými ksichty okolí, které se vláčelo z otravné práce s plnými taškami nákupů.\nJá si myslím, že mnohem lepší přístup je předat tu dobrou náladu dál a potěšit jiného úsměvem. Je známá věc, že úsměv obvykle vyvolá taky úsměv. Naopak je smutné, když má někdo potěšení z toho, že někoho naštve.\nJenže na to musí být dva: Ten, co rozdává a ten, co chce přijímat. A když ten druhý, místo aby se také usmál, začne koukat ještě kyseleji… Nevím, slušnost by asi žádala, abych se začal solidárně šklebit kysele také, ale proč, když nemám důvod?\nHihihi, když jsme byli na podzim s Jiřinkou v termálkách, všichni říkali: Vy jste určitě novomanželé, že se k sobě tak máte! To divení, když zjistili, že já jsem třetí rok vdovec a Jiřinka je ,,šťastně rozvedená“. Ostatně její prostřední dcera, když k ní zajdeme na návštěvu, vždycky říká: Jste jak dva měsíčkové na hnoji, všechno je mi jasný a nechci nic slyšet! A potutelně se uculuje.\nPámbuzaplať, na vesnici to snad ještě funguje, ta soudržnost a sousedská výpomoc. Jak moc nám pomohli sousedé, když už mamka nebyla doma – pokrmili králíky, vybrali poštu, pohlídali, když se měnil plynoměr, na hřbitově zapálili svíčku, poorali zahrádku – vše za dobré slovo. Moc dobří lidé žijí tam na tom vichrném kopečku, na té ulici bezejména, kde stojí jen jedna řada domů a končí cestou do polí. Děkuju vám …\nv domě, kde jsem vyrostla, spolu sousedky chodily pytlačit na pole brambory, my zas do aleje třešně…když bylo potřeba,zazvonilo se na sousedy vedle,dole nebo nahoře..všichni jsme byli sousedi… sousedky pro nás děti byly tety a sousedi strejdové…jeto pryč..v domě se vyměnila spousta partají-původní odcházejí na věčnost, jejich děti-moji kamarádi z dětství, byty prodávají nebo nechávají svým dětem…tam už ta soudržnost není… už nezazvoním na strejdu Jožku, jestli by mi nepůjčil vrtačku nebo pilku, na strejdu Mirka, aby byl tak hodnej a spravil mi vypínač od světla v koupleně…odešli na věčnost…s nimi teta Lída, co dělala skvělé fleky se zelím, teta Lenka, která hačkovala ty nejlepší bačkorky z nastříhaných proužků silonek…ještě si po těch 50 letech vybavím jména i tváře..u těch nově bydlících,si nepamatuji ani to..nezdraví, na pozdrav neodpoví…sousedů zůstalo pár, až těch nebude, z domu bude sirotek….\nKdyž praskl okap vedený ve zdi a voda z rýny ve výšce tří pater mi chrstla do obýváku, sešla se většina obyvatel domu a šla mi pomoct uklidit následky a soused shora šel v lijáku tahat ze zdi cihly (stál na čtyřmetrovém žebříku), aby to chrstalo na chodník a ne k nám. Mušketýr pochopitelně byl na týden pryč\nKdyž si kamarádka přirazila do dveří auta mobil uložený v kapse mikiny uvázané kolem pasu a byla špatná, že neví, co tak narychlo s tím- byla sobota odpoledne- tak jsme jí půjčili záložní rodinný mobil na dobu podle potřeby. Když jsme malovali kuchyň, tak nás zase ona pozvala na oběd, abychom nejedli chleba. Ono to tak nějak funguje\nMáš pravdu Matyldo, funguje to, když člověk chce a také se ostatním otevře.\nKdysi dávno, když jsme se nastěhovali do syrového ještě nedodělaného domu, tak jsem upadla na schodišti, sedla si nešťastně na kotník a udělalo to – ryc. Strašně to bolelo a nemohla jsem se o nohu ani opřít. Pomocí smetáku, který jsem držela naštěstí v ruce jsem se vybelhala pomalu ven na ulici, která ještě ulicí nebyla a křičela o pomoc, doufaje, že mne někdo z těch pěti sousedů co jedinní byli nastěhovaní, uslyší. Telefon (tehdy jenom pevná linka) byl u nás na kopci v nedohlednu. Byl studený a blátivý podzim, silnice ještě neexistovala. Manžel (a to je to nač jsem si vzpoměla při tvém příspěvku) byl asi na tři dny s autem pryč . Uslyšel mne jeden soused odnaproti, pomohl mi k nim domů, nastartoval starého Wartburga a odvezl na pohotovost do nemocnice do Brna, vozil mne na vozíku po RTG, do sádrovny a odvezl zpět domů, kde mne s jeho manželkou uložili do postele, postarali se o jídlo a o čaj. Ráno jeho žena byla ještě před odjezdem do zaměstnání u mne, dala mi jídlo k ruce, přinesla knížky a zavolala během dopoledne k nám do práce, že mám sádru na noze. Odpoledne přijel můj rytíř domů.\nPo pár letech jsme sousedce všechno vraceli, když její manžel náhle odešel z nově postaveného domu za jinou , ona se chudák sesypala, tak jsme jí poskytovali ramena a útulek u nás doma, když se potřebovala vybrečet.\nJako malá na Vinohradech jsem zažívala domovní pospolitost plnými doušky. Po přestěhování na sídliště i přes 44 partají se všichni znali a i si byli schopni pomoci. To většinou začínalo hnedle při stěhování, protože v té době byl nábytek nábytkem a ne kupkou prkýnek a papírovou stěnou. A výtah byl sice ve dvojím provedení, ale odvezl tak pár krabic se skleničkama. No a do osmého patra dostat všechno včetně piana, na to bylo potřeba více rukou, než ti tři stěhováci. Jak čas šel, lidé se vyměnili, poumírali a dneska se ani nezdraví, natož aby se znali. Proto miluji bydlení na vesnici, pravda, všichni všechno vědí, ale také si sousedi pomáhají. Na sousedskou pomoc mám fakt krásnou vzpomínku – jeden kluk od nás musel na Štědrý den pryč a čekal na svoji přítelkyni. Aby nebyla sama požádal nás, zda bychom ji nevzali k sobě. Ona je navíc věřící, takže to bylo dvakrát krásné.\nNa lidi okolo sebe jsem pyšná a mohu se o spoustu z nich opřít. A vím, že by se u nás nestalo, aby někdo ležel doma déle než den a nikdo by se po něm nesháněl\nAlex krásné příběh o sousedské pospolitosti.\nPřiměl mě k zamyšlení.\nKdyž jsem byla malá holka, tak v našem panelovém domě jsme se všichni znali. Samozřejmostí bylo zdravit se. Když někdo potřeboval pomoc nebo něco došlo v kuchyni, tak nebyl problém zaklepat na sousedy.\nPosléze jsem se přestěhovala s manželem a dětmi do mého nynějšího domova ve stejném městě jen v jiném sídlišti. Ze začátku jsme se také všichni dobře znali. My mladé maminky jsme se potkávaly cestou na nákup a na pískovišti.\nJenže děti nám vyrostly a pár partají se vyměnilo a ta pospolitost nějak vymizela. Někteří mají i problém pozdravit.\nProto si vážím, že v Plasích, kde jsme letos koupili chatu, tak tam ta pospolitost mezi okolními chataři je. Zdravíme se, popovídáme. Není problém o něco požádat. Zřejmě v malých městech a vesnicích ta sousedská pospolitost zůstala.\nInko a Míšo, je s podivem, že se poslední desetiletí lidé víc uzavřeli do sebe, začali se pachtit za něčím, mladá generace už ve většině případů neví, co je to společenství lidí se vším všudy -s dobrým i tím zlým.\nV zaměstnání vždy každý útvar tvořil jakousi družnou jednotku, provozovali jsme i s rodinami výlety o víkendech, nebo spoertovní utkání. Tohle jsem zažila ještě před rokem 2000 a potom najednou šlus. Jako když spadne opona. Ti mladí, kteří nastupovali k nám, ti byli tak zarytí, že ani nepožádali o pomoc i když jim byla nabízena. Já šám, já šám. Klidně i za cenu průšvihu, který se potom pokoušeli hodit na někoho jiného. Ano, i tohle jsem zažila. Ale to už je o něčem úplně jiném .\nAlex, to je dobou. Dokud nebyly mobily, facebook a podobné nesmysly, tak spolu lidé mluvili. Dnes sdílejí, protože je to pohodlnější, nemusí se nikam chodit a poslat po mailu pár fotek netrvá tak dlouho, jako posedět a pokecat u těch papírových. Žijeme v době náhražek a nikomu nedochází, že ty náhražky nás pomalu, ale spolehlivě, ničí.\nPo dlouhé době s vámi musím souhlasit – mám 26 letého syna, je to typický představitel dnešních mladých, s mobilem jde i na záchod, aby náhodou něco/někoho nezmeškal. Při jídle šmrdlá telefon, pokud se jede na nějakou rodinnou sešlost (třeba kulatiny dědečků), tak on a synovci vytáhnou ty své zatracené mobily a místo toho, aby se bavili s ostatními, tak si něco šmrdlají na telefonu. Za „chození“ považují to, že si s dotyčnou/ým píšou na hangouts a jednou za čas se vidí někde v hospodě, kde si všichni zase šmrdlají, aniž by se mezi sebou bavili. Je to divná generace.\nŽe se nebaví mezi sebou – dobře jim tak. Ale když vidím jak „venčí“ psa – za stálého dloubání a zírání do mobilu, to bych řvala. Komunikace se psem omezená maximálně na „dělej“ (oči stále přilepené k mobilu). K čemu toho psa mají?\nPřece k tomu, aby si s ním udělali selfíčko a poslali to na fejsbůk. a pak sbírali lajky, (like, nikoli lajka).\nMobil vlastním rovněž, ale ,,blbý“, čili bez O. S. Umí jen telefonovat a posílat SMS.A když jsem byl nedávno na posezení s bývalými kolegy, byl jsem za naprostého exota; všichni do jednoho měli šmatlafouny a ukazovali a přeposílali si fotky z dovolených a jiných akcí a: A čím a co fotíš ty? I vytáhl jsem igelitku s A trojkami našich orchidejí a nastalo udivené ticho a pak dotazy: Kdo to fotil? a kolik taková fotka stojí? a čím je to focené? Když jsem jim řekl, že samodomo, jedna fotka vyjde na 4 Kč a fotil jsem to já sám s bezzrcadlovkou, nastalo zděšení, divení a nedůvěra.


EUROVIA - EUROVIA CS zahájí práce na I/35 v Koutníkově ulici v Hradci Králové\nHlavní stránka>Novinky>EUROVIA CS zahájí práce na I/35 v Koutníkově ulici v Hradci Králové\n„Práce byly rozděleny do několika navazujících etap dle postupu prací tak, aby byl v místě maximálně zachován provoz. Každopádně práce se neobejdou bez dopravního opatření v místě, které zaručí dostatečný a bezpečný prostor pro provedení prací a bezpečnost pracovníků. Proto bychom chtěli požádat všechny řidiče o dodržování stanovených rychlostí a o jejich trpělivost,“ sdělila Iveta Štočková, tisková mluvčí EUROVIA CS.\nNa 1,5 km dlouhém úseku dojde ke kompletní výměně povrchu vozovky tak, aby byl průjezd místem komfortnější a bezpečnější. Součástí prací bude také obnova vodorovného a svislého dopravního značení a pracovat se bude také na inženýrských sítích.\nPo celou dobu realizace bude provoz místem možný v režimu 1 + 1 jízdní pruh. Dopravní opatření v místě se budou měnit dle postupů prací. Činnosti budou probíhat postupně po jednotlivých pruzích v celé délce daného úseku.\n„Opravy se dočasně dotknou rovněž příjezdů do místních objektů a areálů. Jsme si plně vědomi toho, že to může vyvolat komplikace v místě, uděláme ale všechno pro to, abychom tyto vlivy co nejvíce zmírnili,“ dodává Iveta Štočková. Dokončení prací je naplánované na polovinu září 2018.\nNázev: I/35 Hradec Králové, ul. Koutníkova, oprava silnice\nTermín modernizace: 07 – 09/ 2018


Tvrdík a jeho noční smršť na Twitteru. Chválil Šilhavého a mluvil o Zemanovi | iSport.cz\n6. září 2016 • 08:21\nŠilhavého uvedli ve Slavii: Moje filozofie je vítězství a správná chemie\nŠéf fotbalové Slavie Jaroslav Tvrdík rozpoutal v nočních hodinách na svém twitterovém účtu hotovou smršť • Koláž iSport.cz\nŠéf Slavie Jaroslav Tvrdík na tiskové konferenci • Michal Beránek (Sport)\nPředseda představenstva Slavie Jaroslav Tvrdík se rozloučil s Karlem Pitákem a Martinem Latkou • Dominik Bakeš (Sport)\nNa postup Slavie dohlížel z tribuny také její šéf Jaroslav Tvrdík • Dominik Bakeš (Sport)\nPondělní trénink si nenechal ujít ani předseda představenstva Jaroslav Tvrdík • Dominik Bakeš (Sport)\nPředseda představenstva Slavie Jaroslav Tvrdík • Michal Beránek (Sport)\nNoční tweety šéfa fotbalové Slavie Jaroslava Tvrdíka • twitter.com\nNovým trenérem fotbalistů pražské Slavie se v pondělí stal dosavadní kouč Dukly Jaroslav Šilhavý a podepsal smlouvu do léta 2018. K hledání nástupce Dušana Uhrina se v noci na svém twitterovém účtu vyjádřil i šéf klubu Jaroslav Tvrdík, který v posledních měsících jinak svými příspěvky na sociální síti šetří. Přiznal, že klub z Edenu měl zájem o Zdeňka Zemana i odmítnutí ze strany Luboše Kozla.\nPo Uhrinově konci, který nastal na začátku minulého týdne, se hovořilo o řadě potenciálních kandidátů. Prvním horkým favoritem měl být Luboš Kozel, který si před Šilhavým udělal jméno v Dukle a nyní vede reprezentaci do 18 let. Jednání nakonec zkrachovala poté, co se v médiích objevily informace o údajné výši Kozlova platu. "S výjimkou Luboše Kozla nikdo nabídku SK Slavia neodmítl," vyjádřil se Tvrdík.\nPak přišlo na řadu nejzvučnější jméno. Zdeněk Zeman. Trenér s bohatými zkušenostmi nejen z italské Serie A, vyhlášený zastánce ofenzivního fotbalu. V tomto případě už byl zájem obou stran jednání dotáhnout. "Jsme velmi vděčni legendárnímu trenérovi Zdeňku Zemanovi za jeho zájem trénovat náš klub, vyšší moc byla nad upřímným zájmem obou stran," komentoval Tvrdík, proč to ani v tomto případě neklaplo.\nPodle informací deníku Sport hrál velkou roli v rozhodování 69letého Zemana i jeho zdravotní stav.\nA tak přišla řada na Šilhavého. V něm podle Tvrdíka získává Slavia trenéra, který už v domácí soutěži prokázal úspěchy. Připomněl jeho titul s Libercem a třetí místo, jehož dosáhl při působení v Jablonci. "Máme trenéra se vztahem ke Slavii, který ví z osobní zkušenosti, že k hráčskému umu je potřeba ještě přidat bojovnost a sešívané srdce," připomněl, že Šilhavý v červenobílém dresu působil jako hráč.\nDnes čeká Šilhavého tisková konference, v neděli pak ostrá premiéra při ligovém utkání v Teplicích.\nNoční tweety šéfa fotbalové Slavie Jaroslava Tvrdíka • Foto twitter.com\n5. září 2016 • 18:00\nŠéf Slavie Jaroslav Tvrdík na tiskové konferenci\nTémata: sport, fotbal, 1.liga, ePojisteni.cz liga, Slavia, Jaroslav Tvrdík, Jaroslav Šilhavý, Zdeněk Zeman, twitter


Kvalitní Spací pytel High Peak Hyperion-5\nSpací pytel High Peak Hyperion-5\nKvalitní produkt Spací pytel High Peak Hyperion-5 z kategorie Spacáky se v e-shopech prodává za cenu 2 232 Kč. V odkazech a popisku níže, naleznete podrobnosti a kompletní informace o produktu.\nSpací pytel High Peak Hyperion-5 je velice kvalitní a má perfektní izolační vlastnosti. Je voděodolný a zároveň má prodyšnou výplň. Je vhodný k používání při nízkých teplotách. Spací pytel High Peak Hyperion-5 je ideální ke stanování při nízkých teplotách. Čtyři vrstvy zajišťují perfektní izolaci. Vnější vrstva je voděodolná a vnitřní výplň je z prodyšného materiálu. Zip je vyroben tak, aby se samovolně neotevíral a nezadrhával se. Hlavní přednosti spacího pytle Hyperion-5: ideální na stanování při nízkých teplotách voděodolný prodyšná vnitřní vrstva perfektní izolační vlastnosti nezadrhávající se zip Technické specifikace: materiál náplně: 100% polyester materiál těla vnitřku spacího pytle: 100% polyester materiál těla vnějšku spacího pytle: 100% polyester komfortní teplota: 1°C limitní teplota: -5°C extrémní teplota: -22°C délka těla: 200cm rozměry: 225 x 82 cm váha: 1675 g... Zobrazit celý popis >>>\n- EAN a produktové číslo 30329\nInternetový obchod 4camping.cz nabízí kempingové vybavení, stany, spacáky, karimatky, outdoorové dámské, dětské a pánské oblečení, funkční prádlo, obuv, batohy a další zboží. Využijte slevový kupon nebo kód 4camping na campingové vybavení, turistické vybavení, kempinkové vařiče, nádobí, lampy, spací pytle. Zobrazte se si nabídku zboží Spacáky High Peak, které můžete zakoupit. Zobrazit produkt 4camping.cz za výhodnou cenu.\nSpací pytel High Peak Hyperion-5 na Heuréce\nPřemýšlíte kde koupit nejlepší Spací pytel High Peak Hyperion-5? Dejte na zkušenosti a doporučení ostatních. V kategorii Spacáky se nachází stoky produktů, vyberte ten nejlepší. Podívejte se na recenze produktu na heuréce a přečtěte si zkušenosti ostatní zákazníků.\nSpacák Husky Apollo Ladies -20°C Zip: Levý\nPolštář Human Comfort Yvoire\nSpacák Hannah Sherpa 160 195 cm Zip: Levý / Velikost spacáku: 195 cm / Barva: tmavě šedá\nSpacák Warmpeace Solitaire 500 Extra Feet 180 cm Zip: Levý


DREAMCANTADORA: března 2017\nTo vítr zahání jaro\njarních dní, divoký vetře toulavý!\nNebýti tebe, za jarních dní\nMoudré sny přeji. Cantadora\nVystavil Dreamcantadora v 3/21/2017\nMám období, že se mi ráno sny nevybavují. Proto každý sen , který mi v paměti uvízne vážím cenou zlata. Co se děje tam dole, tvoří se tam vnevědomí skrytý pohyb? Až dozraje, tak to znovu pochopím? Cítím se jak rybář, který ráno vyrazí na moře a v síti mu neuvíznou žádné ryby. Vrací se bez úlovku a ten den bude bez jídla. Proto vítám sny jiných, kde jsou ukryté poklady, ty teď můžou vést i můj život a sytit moji duši. Zajímám se aktuálně o symboly zvířat, které souvisí s naší instinktivní podstatou. Stejně jako jaro. I v nevědomí se začnou mnohé procesy , které se odehrávali tam dole celou zimu vynořovat a projevovat venku. Věřím, že to bude konstruktivní a tvůrčí látka.\nVčera jsem koupila petrklíče, dala je na venkovní dvůr na poličku, kde celou zimu stáli tři lampičky se svíčkami jako symbol pro brzkou tmu. Kytičky jsou žluté, až zrak přechází.... tolik radosti, když člověk nese odpadky do popelnice.\nPřeji hodně snů. Dobrou noc. Cantadora\nVystavil Dreamcantadora v 3/12/2017\nŠtítky: seminář Matka příroda, vztahy\nUž je to ve vzduchu, blíží se jaro.\nTaky jsou ve vzduchu ptáci, naši stálí obyvatelé nebe, teď se už vracejí i stěhovaví ptáci.\nZárověň jsou častým symbolem snů v období transformace vědomí.\nCituji z Psychologie snů od E. Aeppliho: "Ptáci jsou symbolem schopnosti vznášet se volně ve vzduchu a překonávat velké vzdálenosti přes hory, řeky, moře. Člověk naslouchal také jejich zpěvu, pozoroval ptáky v jejich milostných hrách a porovnával jejich chování s chováním člověka. Pták se tak stal sexuálním symbolem, jak je patrné z běžného užívání tohoto výrazu. Ptáci jsou především vzdušní tvorové. Vzduch se odedávna pokládal za živel odpovídající svým charakterem myšlení a duchu. V tomto smyslu jsou ptáci duchovní bytosti, podobající se myšlenkám. Proto objeví-li se v našich snech, znamená to, že se v nás objevuje něco, co přelétá od jednoho stavu psýchy ke druhému. Myšlenky mohou být zpočátku trochu těžkopádné, nesprávně uplatněné, nebo nestačily v hnízdě naší psýchy plně se vylíhnout.....\nV mýtech a i snech se vyskytují ptáci, kteří znají mnoha tajemství. Na rameni boha Ódina sedí dva havrani (Myšlenka a Paměť) a našeptávají tomuto toulavému a těkavému bohu do ucha moudrosti. Moudrost nevědomí se váže k bohyni Athéně: sova jako pták vylétající po setmění je proto jejím symbolem. Ptáky ve snech nelze ornitologicky přesně určit, jsou to ptáci. Výjimku tvoří orel, havran, vrabec, páv, holubice nebo slepice...."\nMoje zkušenost je, že naše nevědomí se obohacuje dalšími symboly, které můžou přinášet nové symboly ptáku, spojené s individuálními příběhy snících. Slyšela jsem už sny se symboly labutí, mořských ptáků. Pokaždé dlouho dopředu tyto symboly ptáků připravují snícícho na transformační proměnu. Někdy ale ptáček nepřežije, vypadne z hnízda, zeslábne, zamotá se do sítě, krvácí. Vše odkazuje k nepřipravenosti snícícho ke změně.\nPosvátný aspekt ptačího symbolu je ještě důležitější, protože odkazuje do hlubokých vrstev kolektivních archetypů až na úroveň tvoření nových světů v oblasti psyché. V nejednom mýtu sehrávají ptáci zásadní roli při vzniku světa a jeho fungování.\nA tak se chci podělit a posílám dál dobré zprávy, že ornitologové chrání naše ptačí nebe a pro tento rok zvolili ptákem roku Datla černého (dryocoptus martius).\nA tady je o něm povídání.\nDobrou noc. Dreamcantadora\nVystavil Dreamcantadora v 3/09/2017


Byty 3+1 na prodej Kasejovice | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka byty 3+1 na prodej Kasejovice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 3+1 na prodej Kasejovice než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 3+1 na prodej Kasejovice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 3+1 na prodej Kasejovice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 3+1 na prodej Kasejovice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 3+1 na prodej Kasejovice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 3+1 na prodej Kasejovice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 3+1 Kasejovice, a to byty 3+1 na prodej Kasejovice, pronájem bytu 3+1 Kasejovice, dražby bytů 3+1 Kasejovice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 3+1 Kasejovice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 3+1 Kasejovice, byty 3+1 na prodej Kasejovice, pronájem bytu 3+1 Kasejovice, dražby bytů 3+1 Kasejovice.\nJe možné, že v lokalitě Kasejovice nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Kasejovice na prodej nebo byty na prodej Kasejovice. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Kasejovice použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Kasejovice případně byty Kasejovice.\nNehledáte byty 3+1 na prodej Kasejovice ?\nPokud jste v této kategorii byty 3+1 na prodej Kasejovice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 3+1 na prodej Kasejovice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 3+1 na prodej Kasejovice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 3+1 na prodej Kasejovice. Určitě lépe naleznete byty 3+1 na prodej Kasejovice, který hledáte.


Problém se zařízením pro přehrávání zvuku ve Skype\nSkype problémy: problémy s zařízením pro přehrávání zvuku\nJednou z nejdůležitějších funkcí programu Skype je možnost hlasové a video komunikace. Ale, bohužel, v tomto programu existují problémy se zvukem. Nicméně, nemusíte okamžitě vinit všechno na Skype. Problém může být při provozu zařízení pro přehrávání zvuku (sluchátka, reproduktory atd.). Zjistíme, jaké poruchy a poruchy mohou mít tyto doplňky a co v tomto případě dělat.\nVyberte zařízení v nastavení Skype\nJedním z nejčastějších důvodů pro nedostatek zvuku v programu Skype a na počítači obecně je nesprávné připojení zařízení pro přehrávání zvuku. Proto pečlivě zkontrolujte, zda jsou pevně připojeny konektory zařízení a počítače. Dbejte také na správné připojení. Možná jste vložili zástrčku ze zařízení do nesprávného slotu. Barva konektoru a zásuvky, které jsou určeny pro něj, se často shodují. Tento výrobní standard se používá, aby se zajistilo, že i bezpředmětný uživatel se může připojit bez zvláštních problémů. Jedná se například o barevné kódování použité v konektoru typu RCA, které se často používá při připojení reproduktorů.\nDalší příčinou poruchy zařízení pro přehrávání zvuku může být jeho selhání. Mohou to být způsobeny vnějšími vlivy: poškození způsobené nárazem, pronikání kapaliny, pokles napětí apod. V některých případech se zařízení může stát nepoužitelným z důvodu vad výroby nebo překročení jeho životnosti. Pokud víte, že zvuková technika byla v poslední době vystavena nějakým negativním vlivům, pak je to pravděpodobně důvodem pro její nefunkčnost.\nChcete-li zkontrolovat, zda je důvodem interakce Skype se zařízením pro přehrávání zvuku, je jeho selhání, můžete jednoduše připojit k počítači audio zařízení a zkontrolovat jeho funkci v programu Skype. Případně připojte zařízení, o kterém máte podezření, že je poškozen, na jiném počítači. Pokud je v prvním případě přehrávání normální a ve druhém případě se i na druhém počítači neobjeví zvuk, je to jen selhání hardwaru.\nKromě toho může dojít k situaci vyjádřené v nepřítomnosti nebo poškození řidičů, kteří jsou zodpovědní za interakci Windows se zvukovým zařízením. V takovém případě operační systém prostě neuvidí připojená zařízení.\nChcete-li otestovat ovladače, musíte přejít do Správce zařízení. Stiskněte kombinaci kláves Win + R. To způsobí otevření okna "Spustit". Zadejte příkaz "devmgmt.msc" a klikněte na tlačítko "OK".\nOtevře se Správce zařízení. Vyberte sekci "Zařízení pro zvuk, video a herní zařízení". V této části by měl být umístěn ovladač připojeného zařízení pro přehrávání zvuku.\nPokud není ovladač, nainstalujte jej pomocí instalačního disku připojeného zařízení, pokud je k dispozici, nebo stáhněte ovladač z oficiálního webu. Pokud nevíte, jak přesně stahovat a kde hledat, můžete použít specializované programy pro instalaci ovladačů .\nJe-li tam řidič, ale kolem něj je nějaká známka (vykřičník, červený kříž atd.), Znamená to, že funguje nesprávně. Ovladač lze také zkontrolovat kliknutím na něj a volbou položky "Vlastnosti" z zobrazené nabídky.\nV otevřeném okně, za předpokladu, že jsou ovladače v pořádku, by měl být nápis: "Zařízení funguje dobře".\nPokud je nápis odlišný nebo je název zařízení označen ikonou, je nutné ovladač odebrat a znovu nainstalovat. Chcete-li to provést, klepněte na název a na seznamu zobrazených položek vyberte položku "Smazat".\nDále znovu nainstalujte ovladač, jednu z těchto metod, která byla popsána výše.\nMůžete také zkusit ovladače aktualizovat kliknutím na příslušnou položku v místní nabídce.\nDalší verze problémů se zařízením pro přehrávání zvuku ve Skype může být nesprávnou volbou zařízení v nastavení programu. Chcete-li to ověřit, spusťte aplikaci Skype a přejděte do nabídky "Nástroje" a klikněte na položku "Nastavení ...".\nV okně nastavení, které se otevře, přejděte do sekce "Nastavení zvuku".\nV dalším okně vyhledejte blok nastavení "Dynamika". To je pravda, existuje formulář, když kliknete na který z nich, můžete vybrat konkrétní zařízení ze všech připojených k počítači, přes které bude zvuk přenášen do Skype.\nUjistěte se, že je vybráno požadované zařízení. Pokud tomu tak není, udělejte správnou volbu.\nChcete-li otestovat fungování zvukového zařízení ve službě Skype, stačí kliknout na tlačítko vedle formuláře pro výběr zařízení. Když zařízení funguje správně, musí vytvářet výrazný zvuk.\nPodrobněji o různých případech rozhodnutí o otázce nedostatek zvuku ve Skype , spojený nejen s problémy s náhlavní soupravou, můžete se naučit čtením zvláštní lekce k tomuto tématu.\nJak můžete vidět, problémy s zařízeními se zvukovým přehráváním v programu Skype mohou být způsobeny řadou důvodů, od rozbití zařízení pro reprodukci zvuku až po konfiguraci operačního systému nebo programu Skype. Úkolem č. 1 je zjistit příčiny problémů a druhým problémem je jejich odstranění.\n← Změňte účet ve službě Skype\nSkype program: jak zjistit své přihlašovací údaje? →


Velkou výhodou developerského projektu Rezidence Sedmikráska je už samotná čtvrť, kde vzniká, tedy Praha 9 – Čakovice (ul. Marie Podvalové). Tuto městskou část hodnotí odborníci jako velmi dobré místo k bydlení. V okolí je totiž dostatek přírody, a i díky ní je zde mnohem zdravější životní styl než v centru města. Navíc, ačkoli jde o část města vzdálenější od centra, místo vyniká výborným dopravním spojením.\nV Praze 9- Čakovicích v ulici Marie Podvalové roste nový developerský projekt s romantickým názvem Rezidence Sedmikráska. Rezidence má pět nadzemních podlaží, nachází se v ní 24 bytů s plošnými dispozicemi od 2+kk až po 4+kk. Rozlohy bytů se pohybují od 53,8 m2 do 112,1 m2. Obytný soubor zapadne do Čakovického parku. V suterénním podlaží domu se nacházejí garážová stání. Samozřejmě v domě nechybí výtah. Podle plánu by měly být byty pravděpodobně k nastěhování v květnu roku 2021.


Vyhledat témata bez odpovědí | Zobrazit aktivní témata Právě je čtv 26.11.2020, 2:10\nMi se to s G17 stává taky. Už jsem dostal hilznou přímo mezi oči případně do brýlí. Bráchovi to dělá s mou pistolí taky, a když jsem měl půjčenou G19, lítalo všechno způsobně přes rameno. Asi to fakt bude vyhazovačem. Ovšem nejvíc mi to dělá SB. Magtech a Limit jsou na tohle způsobnější\npon 20.11.2006, 9:08\nTřeba za to může změna uchopu (síla uchopu, posunutí,...) zbraně při střelbě. Třeba.\npon 20.11.2006, 19:01\n->Starosta: cau, pouzivam 9mm Luger Sellier&Bellot FMJ. Zadny nahaty olovo. Zkousel jsem i jinou znacku, ale nepoznam rozdil (krom osklivejsi krabicky . Na strelnici chodim malo a vetsinou sotva na hodinu. Ten vyhazovak bude nejspis ta vecicka vpravo u vyhozniho okynka. Trochu pruzi (vyklapi se smerem ven do strany), nevypada to bejt ulomeny nebo odstipnuty.\nJeste me napada...casto se tady lidi zminujou o uchopu a drzeni. Mam slaby zapesti a celej moc nevazim, takze i devitka se mnou hazi Pistoli drzim v pravy ruce a pokousim se ji drzet hodne pevne kvuli zpetnymu razu. Dat dvojstrel nedaleko od sebe na terci se mi este moc nedari. Jestli je moc pevny drzeni spatne tak uvitam pouceni. dikec\nEDIT: jo a palec mam schovanej a zaver urcite prstama nebrzdim, o tom se tu taky psalo.\nstř 22.11.2006, 22:03\nJá mám 17G a za těch pár týdnu jsem z něho vystřelil asi 600 koulí. Z toho jsem dvě koupil do do brýlí a jednu do čela. A popravdě na šestistech ranách by mi to asi ani nepřišlo na mysl jako problém, kdybych se tu o tom nedočetl.\nStřílím S&B a Magtech.\nInu alespoň máte jistotu, že je nábojnice venku a berte to jako znamení, že se máte více snažit a lépe mířit.\nstř 22.11.2006, 23:38\nPotvrzuji Ivoshkovu teorii - par lidi na kurzech si stezovalo prave na tohle a po oprave uchopu si prestali stezovat (bud to doopravdy pomohlo, nebo to uz neresili - to uz nezjistim).\nčtv 23.11.2006, 1:38\nSteyr S40 mi často nábojnice hádzal presne medzi rám okuliarí a oči. Po tom, čo som mal červené jazvy na viečku a obočí, som nosil radšej šiltovku. S G22 sa mi to ešte nestalo, na 90% vyhadzuje cca 2 m vpravo dozadu na zhruba jedno miesto.\nčtv 23.11.2006, 7:43\nUprimne receno, sam nevim, kam mi to vyhazuje - tak to beru jako dobre znameni, ze to lita jinam nez mne do xichtu\nbik: Ptal jsem se jen kvuli tomu, zda nejde o nejake nepovedene prebijenky...\nZkus nejjednodussi variantu odhaleni chyby - dej to nejakymu strelci, co ma stejnou zbran - a hned budes vedet, jaxe to lisi a zda to stoji za navstevu puskare, nebo jde jen o chybu uchopu. Jestli s tim mas problem (zapesti apod.), doporucuju zkusit pravou ruku propnutou a levou pokrcenou (tlacit proti sobe, levackou pravacku do ramene) - dost nato, aby bouchacka poskocila co nejmin, ale ne krecovite, aby Te nebolely prsty a zapesti. V podstate nemusis az tak svirat kver, ale o to vic zpevni postoj a drzeni pazi. Hlavni je pri slabsim uchopu neohybat silnou ruku vlivem zpetneho razu. Nektery holky maj i problem s pretahovanim zaveru, protoze drzi prilis mekce.\nTezko se to vysvetluje, ale muze to byt IMHO jedna z moznosti, proc to vyhazuje, kam to vyhazuje.\nCo do dvojstrelu bud v klidu, mne se v posledni dobe zacal darit a chodi to docela prijemne u sebe - ale zas to lita oboje uplne mimo terc\nTagze vsechno spatne, zpatky na stromy (k zapichovani)\nčtv 23.11.2006, 10:51\nTak to pujdu dneska prubnout. Drzeni zbrane mam asi jak jsi popsal. Prava ruka napnuta, leva ji tlaci 'do ramene' - zpevnuje.\nNo a k tomu poslednimu "zpatky na stromy", jakou znacku a typ kopi doporucujes? (me tak napada, co by rekli na strelnici, kdybych je pozadal, zda si u nich muzu zahazet kopim )\nčtv 23.11.2006, 16:47\nMám stejný problém - zánovní G17, vystřeleno méně než 1000 ran, pouze tovární SB FMJ, bez úprav, přesto mi hilzny lítají do obličeje, že bych měl slabý, nebo špatný úchop si nemyslím. Neporadíte mi prosím? Děkuji předem za každou radu.\nKdyž budu ohýbat vyhazovač, nezlomí se?\núte 28.7.2009, 20:55\nUfffff, ohybat vyhazovac???! To bych urcite nedelal! Pokud ma spatnej uhel, tak ti ho bez problemu vymeni, ale jsem si pomerne jistej, ze to je spatnym uchopem. Taky mi to delalo, kdyz jsem ze svyho Glocka strilel poprvy, tak se mi skoro kazda druha hilzna vzpricila ve vyhoznim okynku, a jeste dlouho potom mi litaly do ksichtu.\nstř 29.7.2009, 9:16\nTak muzes ho zkusit ohnout, jestli mas pripravenej nahradni Nech z toho vystrelit nekoho zkusenejsiho a hned uvidis, jestli je to chyba v pistoli, nebo v tobe\nÚchopem to nebude. Jestli si přesto nejsi jistý, můžeš zkusit G Držet maximální možnou silou tak aby jsi co nejvíce zabránil zpětnému rázu (bez ohledu na kvalitu zásahu) vystřel cca 10 ran. Nábojníce musí odlétnout z okénka směrem za tebe úhel cca 45stupňů, nad úroveň zbraně cca 30 až 50cm a dopadnout by měla fon vok jeden až dva metry za úroveň střelce a jeden až dva metry v pravo od střelce. Nábojnice by měly padat všechny na totéž místo (do prostoru kruhu opět jeden max. dva metry). Jestliže tomu tak není a můžeš vyloučit závadu způsobenou příliš znečištěnou zbraní nebo nekvalitní střelivo, pak je to rozhodně konstrukční vada konkrétního exempláře G. Píšeš že je zánovní, takže předpokládám že i v záruce, tak neváhej a reklamuj. Osobně mám zkušenost s G 17, stáří cca 1 rok vystřeleno bezmála 5000 ks tovární munice, úpravy na zbrani pouze přeleštěný spoušťák, počet závad 0 ! Slovy NULA !!! Nábojnice vyhazuje přesně tak jak jsem popsal výše.\nstř 29.7.2009, 11:01\nJa bych navrhoval neco "snazsiho". Pujc ten kver nekomu, komu tohle s jeho kverem nedela.\nstř 29.7.2009, 11:09\nja mam zkusenost s G 17, 19 a nikdy sem nabojnici nedostal, zato od siga 229 sem byl bity jak zito, tak se v tom pak vyznejte ten sig byl uz dost jety a buh vi co mel vsecko za sebou. podle jedne zbrane tezko hodnotit pausalne.\nNaposledy upravil PB dne stř 29.7.2009, 22:42, celkově upraveno 1\nstř 29.7.2009, 22:26\nAd slabý úchop: když jsem se kdysi kdesi dočetl, že u zbraně s plastovým rámem může slabý úchop v kombinaci s nízkou hmotností zbraně způsobit nepřebití, zkoušel jsem, kde je ta hranice dostatečně pevného úchopu. Moc se mi nedařilo, k selhání přebití jsem svého kamaráda G17 donutil teprve když jsem ho uchopil jakoby z boku, tedy ukazováček na spoušti, palec za pažbičkou (aby mi zbraň neupadla na zem ještě před výstřelem) a ostatní prsty a samozřejmě i druhá ruka mimo hru. Až při tomto držení silou "sem velkej chlap, už brzo mi bude pět" došlo ke skřípnutí nábojnice ve výhozním okénku a tím samozřejmě k závadě. Co se týká letu nábojnic, jsem z tunelové střelnice (nechci dělat reklamu mosťákům, ale velmi pěkné) zvyklý, že díky nízkému stropu na střeleckém stanovišti některé nábojnice trefí moji hlavu, ale prostě to ignoruji. Nikdy jsem však nezaznamenal, ani při zmiňovaném pokusu, že by mě nábojnice trefovaly do obličeje. Předem odmítám argument, že mě přeletěly nad hlavou a jiného trefily mezi oči. Při mých skoro dvou metrech (přiznávám, dva centimetry chybí) bych takového kolegu hledal jenom těžko.\nstř 29.7.2009, 22:31\nTohle je opravdu "stará vesta", probírá se to snad na všech Glock i ne-Glock fórech. Nic jiného než špatný/slabý úchop, žádný "vyhazovák" . Pokud se po delším střílení dostaví vyměknutí koncentrace a úchopu, tak i mně to můj plastový kamarád připomene dobře mířenou žhavou do brejlí nebo mezi světla.\nned 02.8.2009, 21:25\nBez urážky chlapi,\nale radit napnutú pravu ruku a lavu ohnut a tlačit proti nej je total kravina\nja som začal strielat, konečne normálne, po mnohých pokusoch a "super"radách ked som si pred asi 3 rokmi pozrel toto video\najked sa IPSC už dávno nevenujem, ten úchop je tu vysvetlený geniálne !!!!\naj bez znalosti ANGL. to pochopí aj blbec,\nbik ..... ak je problém uchop, alebo ak aj nie, nauč sa prosim ta tento spôsob, všetko ostatné ta bude iba mýliť a brzdiť\npon 03.8.2009, 9:31\nStává se mi to s G19 taky a potvrzuji, že je to blbým úchopem. Po vystřelu se mi zbraň v zápěstí natočí nejen hlavní nahoru ale i trochu do boku (osa rotace je hlaveň a kroutící moment odpovídá tomu, že část energie výstřelu jde vyhazovacím otvorem). V okamžiku kdy letí nábojnice ven mi zbraň míří doprava nahoru. Díky tomu mě nábojnice může trefit do xichtu. S težšími zbraněmi se mi to nestává, při pořádném úchopu taky ne. Stává se mi to jen když G držím pro mě pohodlným způsobem, tedy poté co prvotní úchop poněkud zrelaxuji. Jakožto celoživotní kancelářská krysa mám docela slabý zápěstí obzvlášť ve směru, kterým má zbraň snahu to zápěstí kroutit. Když tu samou zbraň chytí do ruky někdo kdo to umí (a navíc má pazoury a ne ruce) tak se snaha házet nábojnice do xischtu neprojeví ani náznakem.\nTakže je to rukama, křivit vyhazovák opravdu netřeba.\npon 03.8.2009, 15:24\nAby nedošlo k mejlce, já s vyhazováním problém nemám , ale to video je perfektní - dík !\npon 03.8.2009, 21:09\ndoporucuju zkusit pravou ruku propnutou a levou pokrcenou (tlacit proti sobe, levackou pravacku do ramene) - dost nato, aby bouchacka poskocila co nejmin, ale ne krecovite, aby Te nebolely prsty a zapesti. V podstate nemusis az tak svirat kver, ale o to vic zpevni postoj a drzeni pazi.\nNez to prohlasim za blbost, musis mi ukazat co tim myslis.\nNeverim, ze to myslis tak, jak to vypada napsany. Protoze to fakt vypada jako blbost\npon 03.8.2009, 21:22


Jan Vávra: Neuralgický bod naší justice | Plus\nJan Vávra: Neuralgický bod naší justice\nRozdílné a často i protichůdné posuzování jednoho případu dvěma soudy již patří k obrazu naší justice.\nJeho důsledkem je nepředvídatelnost rozhodování soudů, což je vedle délky řízení jedna z jejích největších bolestí.\nPetr Honzejk: Rittig a spol. osvobozeni. Kdepak je to Babišovo „Palermo“?\nNaposledy jsme to mohli vidět v kauze údajného tunelování pražského dopravního podniku, kde je hlavní postavou známý politický podnikatel Ivo Rittig. Zatímco pražský Městský soud všech 17 obžalovaných osvobodil, Vrchní soud nyní u 12 z nich osvobozující verdikt zrušil.\nSoučástí odvolání byl požadavek státního zástupce, aby se případ vrátil k doplnění dokazování o odposlechy, které Městský soud v Praze nepovolil. Soud tehdy své rozhodnutí zdůvodnil tím, že nahrávky vznikly při prověřování jiného případu.\nPodle odvolacího soudu bylo zamítnutí použití odposlechů správné. Protože se ale rozhodnutí různých soudů ohledně používání odposlechů liší, předložil Vrchní soud k Nejvyššímu soudu žádost, aby vydal závazný právní názor, zda je možné odposlechy použít.\nDůvěra ve spravedlnost\nKarel Hvížďala: Jak ovlivnil covid-19 justici\nSjednotit názory jednotlivých soudců na odposlechy by naší justici prospělo víc než cokoli jiného. Odposlechy jsou doslova jejím neuralgickým bodem. Vzpomeňme na šokující zvrat v kauze Davida Ratha, o který se postaral jiný soudce Vrchního soudu Pavel Zelenka.\nTehdy také šlo u zrušení odposlechů jako předloženého důkazu. A ačkoli Nejvyšší soud následně konstatoval, že zrušení odposlechů bylo nezákonné, soudce Zelenka ani podruhé odposlechy jako důkaz nepřipustil a většinu kauzy tak zlikvidoval.\nProblémem je, že odposlechy bývají často jediný – nebo jediný rozhodující – důkaz. Skoro to někdy vypadá, že si policie ulehčuje práci, aby nemusela pracně shánět jiné důkazy případné trestné činnosti.\nJan Januš: Nejvyšším soudcem je Angyalossy, nevíme ale proč. Bude nás muset přesvědčit, že na to má\nNa druhou stranu, pokud má obžaloba dokázat úmysl, což náš právní řád požaduje, je odposlech často nejprokazatelnějším důkazem. Je otázkou, zda by byl například bývalý francouzský premiér Francois Fillon odsouzen na pět let za zpronevěru, kdyby francouzský žalobce musel dokazovat jeho úmysl poškodit stát.\nOdpůrci odposlechů mají ale pravdu, že jde o závažný zásah do soukromí a že by neměly být povolovány automaticky s tím, že se teprve uvidí, na co se přijde. Ovšem rozhodnutí o jejich zamítnutí v kauze Dopravního podniku – tedy, že byly vedlejším produktem jiného vyšetřování – zavání právním formalismem, který je podobný jejich zamítnutí v kauze Rath, kdy podle soudce nebyly dobře zdůvodněny.\nVeřejnost těžko pochopí, že nějaký pachatel – často vysoce postavený – není potrestán jen proto, že policie předem neoznámila, jakou trestnou činnost chce zjišťovat. Takový formalismus nepřispívá k důvěře veřejnosti ve spravedlnost. Soudce sice musí vystudovat vysokou školu a neustále se dále vzdělávat, ale jeho rozhodování by se nemělo příliš odchylovat od toho, co společnost pokládá za spravedlivé. Za přímo odstrašující lze pak pokládat přiznání již zmíněného soudce Zelenky, že veřejnost těžko pochopí, proč rozhodl, jak rozhodl.\nChce-li tedy nový předseda Nejvyššího soudu posílit důvěru občanů ve spravedlivé rozhodování našich soudů, má k tomu v případě sjednocení názorů na používání odposlechů ideální příležitost. Myslím, že není třeba připomínat, jak je důvěra ve spravedlnost pro společenskou stabilitu důležitá.\nPoslechněte si všechny páteční komentáře s Radko Kubičkem\nLída Rakušanová: Jádro v parlamentu


Počátkem října 1938 převzal výkon pravomocí policejního vedoucího pro okres Ústí nad Labem (Polizeileiter für den Landkreis Aussig) vůdce standarty SA Alfred Matura. Jeho úkolem bylo převzít policejní agendu od československé státní policie. Do služby byli převzati její příslušníci, kteří byli německé národnosti. Zcela nezávisle na "regulérních" policejních orgánech však v Ústí řádily "pátrací oddíly" gestapa a SA, které se objevily ve městě hned v říjnových dnech a zatýkaly osoby nepohodlné nacistickému režimu. Zatčené "marxisty a židy", řečeno dobovou terminologií, pak gestapo soustřeďovalo v provizorním "koncentračním táboře" v bývalé sladovně bratří Brodeů na Masarykově ulici, později ještě v Národním domě ve Velké hradební.\n11. října 1938, tedy druhý den po vojenském obsazení města, dorazil z říše kriminální pátrací oddíl (Kriminalpolizeiliches Einsatzkommando). 11. prosince nakonec převzal městskou a okresní policejní agendu policejní president Pflomm z Erfurtu. Působnost policejního presidenta v Ústí nad Labem zahrnovala tzv. policejní správní okres Ústí (Polizeiverwaltungsbezirk Aussig), do kterého náležel též obvod státního policejního úřadu v Teplicích-Šanově. V listopadu 1939 se stal policejním presidentem dr. Gustav Nutzhorn. Policejní presidium (Polizeipräsidium), které sídlilo v bývalé Weinmannově a Petschkově vile v Churchillově ulici bylo rozčleněno do následujících úřadů:\nOchranná policie (Schutzpolizei) - pořádková služba, dopravní policie, zpravodajská služba, zdravotní služba. Ochranná policie byla ve městě teritoriálně rozdělena na tři policejní revíry s pobočkami a policejními stanicemi v okrajových čtvrtích. Sídlo ochranné policie se nacházelo v budově spořitelny.\nKriminální policie (Kriminalpolizei) - byla rozdělena podle jednotlivých oblastí činnosti na vyšetřovací službu, zvláštní oddělení a šest kriminálních komisariátů:\n1. komisariát - vraždy, zabití, pátrání po nezvěstných, loupeže, vyděračství, křivopřísežnictví, žhářství\n2. komisariát - krádeže, přechovávání, pytláctví\n3. komisariát - podvody, zpronevěry, falšování listin, hazardní hry, trestné činy a přečiny proti oběživu, boj proti omamným látkám, devizové přečiny\n4. komisariát - trestné činy a přečiny mravnostní, kuplířství, hanobení rasy, znásilnění a vyděračství ze "sexuální příčiny"\n5. komisariát - pátrací služba, kontrola cizinců a cizinecká agenda, "řemeslní" a "příležitostní" zločinci, policejní vazba a ostraha, dohled nad cikány\n6. komisariát - kriminální pobočka Teplice-Šanov.\nVyšetřovací služba zahrnovala zjišťování totožnosti, vyšetřování, kartotéku, fotolaboratoř, kriminálně technickou laboratoř, archiv.\nKriminální policie sídlila na Adolf-Hitler-Strasse (nyní Masarykova ulice).\nSprávní policie (Verwaltungspolizei)\nRozsah její působnosti byl velmi široký, od personálních a disciplinárních záležitostí správních úředníků, přes udělování řádů a vyznamenání, manželská jubilea, místní tisk, právo spolčovací a shromažďovací, zbraně, lovecké lístky, vystěhování do ciziny, repatriace, změny příjmení, pasy a víza, řidičské průkazy, ale i tzv. židovské záležitosti, až po ochranu mládeže, kina, divadla, veřejná představení, taneční zábavy, živnosti, loterie, cenovou kontrolu atd. Služebny správní policie sídlily v již zmíněných objektech policejního presidia v Bismarckstraße.\nJiž jen pro zajímavost dodávám, že tzv. venkovská služebna (Aussendienststelle) obávané tajné státní policie (Geheime Staatspolizei - Gestapo) sídlila v nynější Herbenově ulici.


Aktuální nabídka provozní areály Volevčice (Most) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si provozní areály Volevčice (Most) než Vás někdo předběhne.\nKategorie provozní areály Volevčice (Most) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele provozní areály Volevčice (Most) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je provozní areály Volevčice (Most) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné provozní areály Volevčice (Most)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii provozní areály Volevčice (Most), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující provozní areály Volevčice (Most), a to provozní areály na prodej Volevčice (Most), pronájem provozního areálu Volevčice (Most), dražby provozních areálů Volevčice (Most).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii provozní areály Volevčice (Most) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích provozní areály Volevčice (Most), provozní areály na prodej Volevčice (Most), pronájem provozního areálu Volevčice (Most), dražby provozních areálů Volevčice (Most).\nJe možné, že v lokalitě Volevčice (Most) nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Volevčice (Most) nebo komerční nemovitosti Volevčice (Most).\nNehledáte provozní areály Volevčice (Most) ?\nPokud jste v této kategorii provozní areály Volevčice (Most) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí provozní areály Volevčice (Most)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii provozní areály Volevčice (Most), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr provozní areály Volevčice (Most). Určitě lépe naleznete provozní areály Volevčice (Most), který hledáte.


Humvee zpátky na scéně? Z armádních kolosů HMMWV se opět rodí civilní Hummer H1 | AutoRoad.cz\nHumvee zpátky na scéně? Z armádních kolosů HMMWV se opět rodí civilní Hummer H1\nAntonín Marek / AutoRoad.cz, 10. srpna 2018, 12:10 Aktualizováno 10.8.2018, 15:21 Facebook Twitter Google+\nAutomobilka Hummer zmizela z trhu již v roce 2010 a tak pokud chcete usednout za volant tohoto koncentrovaného testosteronu, budete se muset vypravit na trh ojetých vozidel. Tedy spíše museli jste. V zámoří totiž vznikla nová automobilka, která nabízí zákazníkům vlastní přestavbu kdysi armádních vozidel pro civilní trh. A stroje jsou to skutečně působivé.\nMil-Spec Automotive Hummer H1 | foto: Mil-Spec Automotive\nSpolečnost nabízející nové legendární Hummery H1 se jmenuje Mil-Spec Automotive a její produkty jsou skutečně působivé. Stavba vozu totiž začíná renovací rámu původně armádních HMMWV. Poté je podvozek rozšířen o 20 centimetrů a kabina dostane unikátní šedý lak pojmenovaný „After-Burner Grey". Pod kapotu se navíc nastěhoval nový 6.6 litrový dieselový osmiválec, který nabídne cca 506 koní (372 kW) a úctyhodných 1 355 Nm točivého momentu.\nPřepracování se samozřejmě dočkal i interiér. Obě řady sedadel i část středové konzole nyní překrývá ručně šité a voděodolné kožené čalounění. Zakázkově vyráběna palubní deska i audio-systém se také dočkaly prémiových materiálů. Na snímcích toho však z interiéru příliš mnoho vidět není.\nJiž nyní však víme, že každé vozidlo bude ručně vyráběno v dílně Mil-Spec Automotive v kansaském městě Wichita. Zákazník navíc dostane na výběr z bohaté řady konfigurací, kde nebude chybět čtyřdveřový pick-up, čtyřdveřový hardtop s šikmou zádí, čtyřdveřové SUV, čtyřdveřová varianta Wagon nebo dvoudveřový pick-up s prodlouženou ložnou plochou.\nAutomatická převodovka: Jaké chyby s ní nejčastěji děláme?\nElektronická parkovací brzda: Jak vlastně funguje a jaké benefity přináší?\nExtrémní Tatra Tigon? Hasičský speciál, který se dostane kamkoliv\nNejdražší variantou by měl být čtyřdveřový hardtop SUV, který vyjde na příplatek 28 999 dolarů (648 000 Kč). Standardní varianta M1 by pak bez jakýchkoliv příplatků měla startovat na částce okolo 200 000 dolarů (4.47 mil. Kč). Varianta M1 Launch Edition však bude ještě o něco dražší.\nVůbec první kousek nabídnutý veřejnosti, který současně nese výrobní číslo 003, je na fotografiích vyobrazený model M1 Launch Edition. Ten byl nakonfigurován jako čtyřdveřový hardtop pick-up s cenovkou 13 999 dolarů a navíc dostal příplatkovou výbavu v podobě rozšířené karoserie a pneumatik za 5 499 dolarů a hliníkový šnorchl za 699 dolarů.\nMil-Spec Automotive Hummer M1 Launch Edition | zdroj: youtube.com\nVůz na fotografiích tak zájemci vytáhne z peněženky neskutečných 239 000 dolarů, tedy cca 5.34 milionu korun. Kdo chce ale jezdit v původní armádním Humvee, ten musí být na výdaje připraven. Živit tohohle drobka totiž nebude sranda.\nMil-Spec Automotive Hummer M1\nDiskuze: Humvee zpátky na scéně? Z armádních kolosů HMMWV se opět rodí civilní Hummer H1\nHumvee určený na závodní okruhy? Jeho 900 koní mu dovolí neuvěřitelné kousky\nZetor vytáhl do boje, obrněnec Gerlach najde uplatnění v každé moderní armádě\nVojáci naučili Humvee létat. Takto vypadá letecký výsadek 3,5 tunového monstra\nVojenský veletrh IDET startuje. Vedení Tatry bude zřejmě nervózní\nRevoluce ve světě křižovatek: Může tohle monstrum nahradit "kruháče"?\nČím jezdí hvězdy filmů pro dospělé?…\nMINI Cooper SE přichází na český trh\nRenault DeZir: náznak změny designového…\nTEST OJETINY: Když musíte být rozumní -…\nToyota Furia - Corolla dostává nové…\nZlobivý 1000 koňový Mercedes-AMG S63…\nKrásná tenistka Emma Raducanu je novou…\nStylový pick-up Bruce Willise? Pod…\nBentley by moc rádo dvojnásobné prodeje…\nTest: Hyundai Ioniq EV Ultimate,…\nChlapi, jste při smyslech? Televize…\nNěmecko řadí zpátečku. Ministr tvrdě…\nFerrari: Jeden plánovaný systém nikdy…\nFiala se bude rvát za dostupná auta a…\nMají zachránit planetu, přitom už tak…\nElektrický teréňák Compact Cruiser EV…\nAni Fordu se svolávací akce nevyhnuly.…\nDopravnímu podniku se ztratili cestující\nLexus už 11 let vede průzkumy…\nChcete vědět, kdo vám naboural nebo…


Kašel jako varovný příznak | Léčba rakoviny\nMáte suchý kašel? Ptají se vás možná v lékárnách, když chcete „něco na kašel“. Nevíte, co říct? Odpověď je přitom jednoduchá. Existuje tzv. produktivní kašel, při kterém vykašláváme hlen vytvořený v dýchacích cestách. Jeho opakem je právě kašel suchý, při kterém se hlen netvoří, a my ho tedy nevykašláváme.\nMezi možné příčiny krátkodobého kašle, který zpravidla za čas odezní sám, patří:\ninfekce horních cest dýchacích – například chřipka, nachlazení, zánět nosních dutin, angína,\nzánět dolních cest dýchacích – zánět průdušek nebo zápal plic,\nzhoršení příznaků chronického, dlouhodobého onemocnění, jako je astma nebo chronická bronchitida (zánět průdušek),\nvdechnutí dráždivé látky (kouře, prachu, …).\nPříčinou přetrvávajícího kašle může být:\ndlouhodobé zánětlivé onemocnění dýchacího ústrojí – chronická bronchitida,\nbronchiektázie, což je stav, kdy jsou průdušky abnormálně rozšířeny,\ngastroezofageální reflux, při kterém se žaludeční šťávy vracejí zpět do jícnu a mohou dráždit i hrdlo (známé pálení žáhy),\nužívání některých léků, například inhibitorů ACE při léčbě vysokého krevního tlaku.\nDále může být chronický kašel příznakem závažného onemocnění, jako jsou rakovina plic, srdeční selhávání či tuberkulóza.\nKdy při kašli zpozornět?\nPři mírném krátkodobém kašli zpravidla není nutné navštívit lékaře. Jindy však je vhodné lékaře vyhledat a podrobit se detailnějšímu vyšetření. Například když máte:\nkašel přetrvávající déle než tři týdny,\nvelmi silný kašel,\nstále se zhoršující kašel,\npříměs krve ve vykašlávaných hlenech,\nobtíže s dýcháním, pocit krátkého dechu nebo bolesti na hrudi,\ndalší varovné příznaky:\nnevysvětlitelný úbytek na váze,\npřetrvávající změnu hlasu,\nbouličku či jiný otok na krku.\nV případě výskytu některého nebo některých z uvedených příznaků by vaše kroky měly vést k praktickému lékaři. Ten udělá základní vyšetření, popřípadě doporučí komplexnější vyšetření v nemocnici.


O mně | tiandecestaspampelinou\nJmenuji se Pavlína Jemelíková.\nJsem specialista na síťový marketing i v on-line systému. Jako lektor a terapeut mám dlouholetou praxi v oblasti zdravého životního stylu a krásy. Mým koníčkem a specializací je orientální pohledová diagnostika a studium tradiční čínské medicíny.\nPomáhat lidem být zdravější, krásnější a k tomu ještě finančně nezávislými – to je pro mě zhmotněním mého životního snu.\nÚspěšně jsem prošla cestou od spotřebitele k postu ředitelky tianDe a mohu to naučit i Vás. Líbil by se Vám přivýdělek 5.000?\nNebo měsíční příjem 25.000?\nNebo roční příjem 1,5 milionu? S tianDe je možné všechno!\nBaví mě pracovat v týmu – chcete se přidat?\nVíce info o mně Více info o spolupráci\nNáš tým tianDe\nJsme připraveni poskytovat dokonalý servis zákazníkům i novým kolegům.\nMáme vypracované účinné postupy pro zdraví i krásu.\nZvládáme klasický marketing i techniky online marketingu.\nNaučíme vás, jak mít spokojené zákazníky a jak vydělávat dostatek peněz pro vaši pohodu.\nJsme lidé různých profesí, terapeuti, trenéři, kosmetičky, kadeřnice, pedikérky, manikérky, lékaři, zubaři, maséři, obchodníci a marketingoví specialisté. Díky dokonalé týmové spolupráci jsme schopni řešit velmi složité problémy - jak zdravotní, tak i na poli obchodu.\nPotkali jsme se na cestě TIANDE. Spojila nás touha pomáhat lidem co nejefektivnějším způsobem. Hledáme a nacházíme cesty k jednoduchým a velmi účinným technikám pro zdraví, krásu i prosperitu.\nJsme připraveni předat Vám všechny naše zkušenosti. Budete-li chtít, můžeme Vás naučit, jak zacházet s našimi úžasnými produkty, případně jak si vydělat slušné peníze.\nDlouho jsme hledali výrobky, které bychom používali při naší práci. V databázi jsme měli desítky dodavatelů a snažili jsme se jejich produkty kombinovat. Často jsme řešili nekompatibilitu. Nevýhodou bylo také velké množství dodavatelů. Často jsme zapomínali, kde co objednat. U každého dodavatele jsme měli malé obraty a tím žádné provize.\nVětšinou jsme byli velmi vyčerpaní, náš diář organizovali naši zákazníci, měli jsme strach jít na dovolenou nebo marodit. To už je dávno pryč.\nV prostředí TIANDE je vytvořeno vše, co potřebuje náš klient:\nVysoce výkonné a účinné produkty\nVše, co potřebujeme my:\nŠiroký sortiment TIANDE nám zjednodušil práci, produkty jsou na jedné bázi a velmi dobře se doplňují. Tím, že nakupujeme od jednoho dodavatele, můžeme maximálně využít všechny výhody a odměny.\nProvizní systém TIANDE je tak výhodný, že si můžeme dovolit omezit počet klientů a věnovat se víc sobě a své rodině.\nNa manažerských postech jsou vysoké provize a možnost pasivního příjmu.\nSpolečně se učíme, bavíme a rosteme.\nVždy na prvním místě je náš zákazník a jeho potřeby.\nNikdy nenabízíme nic, co bychom sami nepoužili.\nMáme propracovaný systém vzdělávání a péče.\nSpecialisté v našem týmu vyhledávají neustále nové techniky a technologie.\nMáme vypracované jednoduché a velmi účinné postupy.\nRádi přivítáme Vás, další kolegy a kolegyně, kterým předáme vše, co umíme.\nNaučíme vás, jak získat víc spokojených zákazníků a víc peněz s menším úsilím.\nNebo vás naučíme, jak být zdravější, krásnější a spokojenější.\nNáš tým pro vás vytváří spolehlivé postupy a návody v oblasti péče o zdraví a krásu.


KONZERVA APPLAWS PUPPY 95 G - PROFIGRANULKA\nDomů / PSI / KRMIVA PRO PSY / KONZERVA APPLAWS PUPPY 95 G\nKONZERVA APPLAWS PUPPY 95 G\nKonzerva Applaws Puppy 95 g je doplňkové krmivo pro štěňata. Speciálně vyvinuté krmivo pro štěňata. Každá plechovka obsahuje 57% kuřecího masa, bohatého na bílkoviny, které napomáhají dát štěněti nejlepší možný start do života.\nKonzerva Applaws Puppy 95 g je doplňkové krmivo pro štěňata.\nSpeciálně vyvinuté krmivo pro štěňata. Každá plechovka obsahuje 57% kuřecího masa, bohatého na bílkoviny, které napomáhají dát štěněti nejlepší možný start do života.\nSložení: 57% kuřecí maso, hovězí maso, vepřové maso, rýže, mrkev, hrášek.\nJakostní znaky: hrubé proteiny 9%, vlhkost 80%, hrubé oleje a tuky 6%, hrubé popeloviny 2%, hrubá vláknina 0,5%.


Z původní strážnice pod Černým lesem na úpatí lestnatého vrchu Homole, při samé cestě u řeky Metuje, odkud chodili lidé na stráž, zda se neblíží nepřítel, byla učiněna formanská zájezdní hospoda. Drželi zde i několik párů koní, kteří pomáhali vytahovati těžké náklady do kopce skoro sto metrů vysokého, na Bezděkov, neboť jiné cesty původně z Hronova do Police nebylo. Silnice se počala stavět až v roce 1864 a byla dokončena roku 1868. Železniční trať pak byla počata 31. července roku 1873 a hotova roku 1875, kdy 26. července slavnostně započala pravidelná jízda.\nRoku 1680 vypuklo velké selské povstání, kteréž bylo předzvěstí mnohem většího v roce 1775. K povstalcům se přidávaly různé tlupy lupičské, zbytky to z kruté války třicetileté. Ty pak přepadávaly kupce, pošty, pány, kněze, loupily domy a dvory panské. Přezdívali je na "roty petrovských" - to podle shromaždiště, které měly ve skalách za Petřínem u Prahy.\nProtože chudým lidem lupiči neubližovali, ale naopak je podporovali, nebylo je možné téměř celé století polapiti.\nV té době poslal biskup z Hradce, Matěj Ferdinand Sobek, jednoho kanovníka na panství Skály. To bylo určeno k vydržování tří kanovníků a poslaný měl za úkol upokojit tamní sedláky - coby jejich vrchnost.\nV lesnatém údolí za Hronovem přepadla kanovníka krutá bouře. Proto, když na úzké vozové cestě na úpatí stráně, vedle řeky Metuje, přijel k osamělé krčmě, vkročil hned i se svými dvěma sluhy dovnitř.\nSedělo tam několik sedláků u korbele piva a rovněž kněz z polického kláštera. S ním se dal kanovník do řeči. Vypravovali si o českém národě i jeho minulosti, hlavně pak o děkanu Tomášovi z Čechorodu, který byl strážcem hrobky krále Karla IV. ve chrámu sv. Víta v Praze.\nPojednou sedláci vstali, svázali služebníky kanovníka a chystali se napadnouti jeho samotného. Tu vystoupil proti nim nějaký stařec dosud sedící v koutě. Velitelsky jim pravil - zanechte násilí!\nSedlákům se nechtělo poslechnout, ale stařec je svým pohledem úplně zkrotil. Pak dal rozvázat služebníky a nechal zapřáhnout jejich povoz. Dále kanovníkovi radil, aby nejezdil na Skály, že je nebezpečno a bylo by jej škoda, aby zahynul, neboť má velikou lásku ke své vlasti - v těch dobách vzácnou. Při loučení mu stařec pak daroval knihu "O státě českém." Kanovník se jen těžce dostával z ohromení a úžasu, i děkoval mu za záchranu.\nI když ještě pršelo, uháněl kanovník se služebníky zpět ke Hronovu a dále do Hradce.\nStařec onen byl regent Voborský z Vobořan, jinak též černý doktor zvaný. Byl synem pobělohorského mučedníka Valentina Kochana z Prachové, muže to učeného, písaře a předního radního Nového Města Pražského. Dne 21. června roku 1621 byl popraven na Staroměstském náměstí a jeho hlava byla spolu s dalšími jedenácti vyvěšena v železné kleci, pro výstrahu budoucím na Mostecké věži, kde byla až do roku 1631, kdy Prahu dobyli Švédové a s nimi se vrátili i mnozí emigranti, a ti sňali hlavy popravených.\nSyn tohoto Kochana - doktor Voborský, druhý den po popravě otce veřejně proces odsoudil a zranil do krve nějakého zrádce. Měl být proto též popraven.\nNečekal na nic a včas uprchl do Skal na Bischofstein, kde ve skalní zřícenině našel svůj nerušený útulek, neb majitel panství pan Křiženecký byl příznivcem reformního náboženství.\nJméno doktora Voborského bylo pro výstrahu přibito na šibenici včetně jeho erbu. Jeho syn coby malé dítě se však cestou ztratil.\nRegent Voborský - černý doktor - prý ve skalách i čaroval, dovedl se státi i neviditelným. Také všeliké vzpoury proti císařským podnikal.\nKdyž po čase přijel kanovník z Hradce opět do Skal, aby vyšetřil udání lidí, že se nějaké tajemné světlo objevuje ve staré zřícenině, setkal se ke svému překvapení v rozvalinách s oním starcem z formanské hospody, kde mu život zachránil.\nPoznali se a navíc se po vzájemném hovoru dověděli, že kanovník je vlastně jeho ztracený syn, kterého se ujali jezuiti a jako řádného katolíka vychovali.\nZnovu se objali. Katolický kněz a Český bratr, na jehož hlavu i odměna byla vypsána.


Investic má Turnov víc, ale bude šetřit - Krkonošský deník\nInvestic má Turnov víc, ale bude šetřit\nTurnov - Dvakrát více než v minulém roce vydá na investice radnice ve čtrnáctitisícovém městě.\nI tak považuje vedení města rozpočet za úsporný a zadlužení města by se mělo snížit asi o čtvrtinu. Finanční plán, který zastupitelé schválili v závěru ledna, počítá s celkovými příjmy 295,3 milionu korun. Výdaje budou asi o 11 milionů nižší.\nNa investice Turnov letos plánuje vydat 53,8 milionu korun, loni byly o 27,7 milionu nižší. I tak je to výrazně méně, než v letech minulých. Rekordní byl rok 2011, kdy město proinvestovalo až 170 milionů korun. Podle Pekaře je ale potřeba snížit zadlužení města, aby si v blízké budoucnosti mohli vzít další úvěry.\nZadlužení města by se letos mělo snížit o 18,5 milionu na 54,2 milionu korun.\nMěsto splácí peníze za postavení kulturního centra Střelnice nebo v souvislosti s vodohospodářským projektem Čistá Jizera, kdy se ve městě vybudovalo skoro 27 kilometrů nových kanalizací, opravilo téměř 15 kilometrů ulic a přes sedm kilometrů chodníků. Letos by se ve městě měla dokončit rekonstrukce ulice 28. října, radnice chce pokračovat v regeneraci sídliště U nádraží i při přípravě projektu Maškova zahrada. V rozpočtu je také 12,7 milionu na digitální povodňový plán města. Připravuje se také zateplení základní školy v Alešově ulici a výstavba nové budovy pro waldorfskou mateřskou školku v Turnově – Daliměřicích. Na běžné výdaje vydá Turnov asi 230 milionů korun, loni to bylo o 1,3 milionu méně. Mzdy zaměstnanců úřadu se nezmění. Asi 20 milionů korun je určeno pro sport a kulturu, loni to bylo řádově o statisíce méně.


dospělí od 27 let\nSlužba denní stacionáře dle § 46 obsahuje tyto základní činnosti\nVyplněná žádost podepsaná žadatelem, příp. zástupcem, je předána sociálnímu pracovníkovi.\nDodatek k vyjádření lékaře (vyplní praktický lékař)\nZáznam denních činností (před zahájením poskytování sociální služby v DpS Máj)\nInformace před zahájením poskytování sociální služby\nPřed zahájením poskytování sociální služby je s žadatelem či jeho zástupcem dojednána osobní schůzka, kde je mu předán seznam doporučených věcí a jsou domluveny podrobnosti poskytování odlehčovací služby. Sociální pracovnice si s žadatelem předběžně ujasní průběh sociální služby. Současně je žadateli umožněna prohlídka zařízení.\nInformace k ukončení poskytování sociální služby Poskytování sociální služby může být ukončeno čtyřmi způsoby\nU denního stacionáře je uzavírána smlouva na dobu neurčitou


Vysílač Topolná pravděpodobně přežije, Rozhlas chce nadále využívat dlouhé vlny - Lupa.cz\nLupa.cz » Vysílač Topolná pravděpodobně přežije, Rozhlas chce nadále využívat dlouhé vlny\nVysílač Topolná pravděpodobně přežije, Rozhlas chce nadále využívat dlouhé vlny\n„Já v tuto chvíli říkám, že je to tak na 90 % téměř jisté, ale vždycky zůstává nějakých těch 10 %,“ sdělil na Radiožurnálu generální ředitel veřejnoprávního rozhlasu Peter Duhan\nPlán Českého rozhlasu ohlášený už dokonce oficiálně tiskovou zprávou, kterým bylo ukončení vysílání na dlouhých vlnách, konkrétně na frekvenci 270 kHz, s největší pravděpodobností padne. Ve včerejším rozhovoru s moderátorkou Lucií Výbornou to uvedl v dopoledním vysílání Českého rozhlasu Radiožurnálu generální ředitel veřejnoprávního média Peter Duhan. Odpověděl tak na dotaz jednoho ze slovenských posluchačů, který označil vysílání této stanice za velmi kvalitní program, který by po vypnutí vysílače Topolná už nebyl klasickou cestou u našich východních sousedů dostupný.\nK TÉMATU: Radiožurnál opustí dlouhé vlny na přelomu února a března příštího roku\nSamozřejmě posluchači vědí někteří, že naším záměrem bylo ukončit vysílání na dlouhé vlně. Vedla nás k tomu pouze ekonomická rozvaha, protože platit za roční užívání dlouhé vlny řády milionů, to si musíme setsakramentsky dobře rozmyslet, konstatoval Duhan, který však vzápětí dodal: Jsme v jednání s Radiokomunikacemi a snad se povede dojednat takové finanční podmínky, abychom mohli zachovat vysílání na dlouhé vlně. Já v tuto chvíli říkám, že je to tak na 90 % téměř jisté, ale vždycky zůstává nějakých těch 10 %, tak nechtěl bych se něčemu zavázat. Ale já osobně tomu věřím, že jednání budou úspěšná.\nČTĚTE TAKÉ: Vysílání na dlouhých vlnách u nás končí, od ledna je opustí Český rozhlas Radiožurnál\nPodle původního plánu měl Český rozhlas opustit definitivně vysílač Topolná, a de facto se tak postarat o jeho zánik, na přelomu tohoto a příštího měsíce. Signál z tohoto stanoviště si mohli posluchači poprvé naladit na konci roku 1951. Nejprve se z něj ozvala stanice Československo I, později Hvězda, a nakonec i Radiožurnál. Aktuálně používala Topolná výkon 750 kW, dříve to byl ale dokonce dvojnásobek – rovný 1,5 MW. Zásah vysílače byl tedy obrovský, ale zároveň velmi nákladný. Z aktuálního vyjádření Petera Duhana je nicméně jasné, že České Radiokomunikace nechtějí o solventního klienta jen tak přijít.\nPočet zákazníků digitální kabelovky UPC klesl pod 400 tisíc, freeSAT mírně narostl\nPrimě změna čtvrtečních primetimových filmů nepomohla, Rychle a zběsile propadlo


Škoda potvrdila odchod z MS v rallye - Sport.cz\n9. prosince 2005 12:40 - MLADÁ BOLESLAV\nVedení automobilky Škoda v pátek oficiálně potvrdilo, že tovární tým Škoda Motorsport odchází z mistrovství světa v rallye. Vozy Fabia WRC ale ze šampionátu nezmizí. Automobilka je poskytne dvěma soukromým stájím: českému týmu Jana Kopeckého a rakouskému týmu Raimunda Baumschlagera.\n"Ke konci minulé sezóny bylo patrné technické zlepšení Fabie WRC 05, avšak celkový výkon techniky, týmu a posádek nebyl dostatečný pro větší úspěch v porovnání s konkurencí. Také diskuse o budoucích úpravách pravidel ze strany FIA nás vedly k rozhodnutí jít dále cestou partnerství s mladými a talentovanými jezdci," uvedl v tiskovém prohlášení automobilky člen představenstva pro oblast technického vývoje Škoda Auto Harald Ludanek.\nČeský tým vznikne kolem loňského domácího mistra v rallye Jana Kopeckého a od továrny z Mladé Boleslavi bude mít k dispozici jednu Fabii, s níž absolvuje deset soutěží světového šampionátu.\n"Jsme rádi, že to takhle vyšlo. Chtěli jsme zůstat v mistrovství světa i v příští sezóně, což se podařilo. Těším se hlavně do Španělska a do Německa. Pro nás je ale svátkem každý start v MS," řekl Kopecký ČTK.\n"Myslím, že ve Španělsku se nám podařilo najít správnou cestu v nastavení a víme, jak postupovat. Základ se nám podařilo stanovit," dodal český pilot, jehož čeká premiéra v nové úloze na lednové Rallye Monte Carlo.\nRakušané pod hlavičkou Red Bull Škoda tým budou operovat se dvěma vozy, s nimiž absolvují rovněž deset podniků MS.\nVrátí se v budoucnu tovární tým Škoda do MS v rallye?\nJedním z jeho jezdců rakouské stáje bude jednadvacetiletý Andreas Aigner, který se v minulých ročnících světového šampionátu objevoval v barvách juniorského týmu Red Bull. Jméno druhého jezdce bude oznámeno později, dřívější spekulace zmiňovaly Quirina Müllera.\nŠkoda zajistí pro oba týmy stejně širokou podporu, která zahrnuje dodání vozů a potřebných dílů. Během celé sezóny budou mít týmy k dispozici technickou podporu a na jednotlivých podnicích budou přítomni další inženýři z továrny.\nVedení Škody nicméně naznačilo, že odchod továrního týmu ze světové scény by mohl být jen dočasný. "Škoda Auto bude vývoj šampionátu a jeho pravidel bedlivě sledovat a někdy v budoucnu se rozhodneme, zda se jednou vrátíme jako tovární tým," uvedl Ludanek.


Nezmar - Guenassia Jean-Michel - knihkupectví Beletrie.eu\nJe Tom Larch skutečně nesmrtelný? Žádný člověk by nemohl přežít nehody, z nichž Tom vyvázl. Zná snad nějaké tajemství, které ho před ranami osudu chrání? Nebo nad ním bdí anděl strážný? Dostane se pokaždé ze všeho náhodou, nebo díky pudu sebezáchovy? … číst dále


Laserové řezání a dělení plechu | Prostor design s.r.o\nLaserové řezání je řezací technika, která umožňuje přesné řezání kovů a jiných materiálů na míru. Požadované tvary jsou od plechu odděleny bezkontaktně s rozměrovou přesností 0,1 mm. Díky naší pokročilé laserové technologii můžeme ekonomicky a rychle vyrábět plechové prvky podle libovolného návrhu, a to i v malých množstvích.\nNaše technologie od společnosti TRUMPF\nNaše přesné plechové díly vyrábíme na vysoce kvalitních CNC strojích TRUMPF (TruMatic 6000, TruPunch CNC). Díky kombinaci standardního děrování plechů a řezání laserem nabízejí tyto stroje téměř neomezené možnosti CNC zpracování plechů.\nVe společnosti Prostor Design používáme k přesnému řezání plechů kombinaci technologií CNC (řezání plechů laserem, děrování a vrtání). Kromě toho nabízíme souběžné tváření plechu, řezání závitů, ražení a lisování výztužných drážek a větracích žeber. Kromě toho zaručujeme pečlivé CNC zpracování i velmi tenkých plechů, kdy jsou požadavky na kvalitu nejvyšší.\nTruMatic 6000 je univerzální stroj s pokročilou laserovou a děrovací technologií, který dokáže efektivně zpracovávat velmi tenké, ale i silné plechy o maximální tloušťce 4,00 mm. Vysoký výkon děrovací hlavy a CO2 laseru zde umožňuje obzvláště vysokou produktivitu.\nNaše vysoce kvalitní koncepce, kdy výroba probíhá pouze v několika krocích, zajišťuje také vysokou energetickou účinnost, čímž se snižují výrobní náklady i dopad na životní prostředí.\nProč řezání laserem?\nNa rozdíl od jiných procesů se CNC laserové řezání vyznačuje především svou flexibilitou a efektivitou. Zde nabízí:\nEfektivní využití materiálu, protože mezi jednotlivými prvky v plechu je velmi málo místa.\nLze použít téměř na všechny materiály a tenké i silnější plechy.\nÚsporná výroba i při velmi malých sériích\nMožnost provádět současně další pracovní kroky, např. děrování, vrtání nebo ohýbání.\nRádi vás podpoříme při realizaci vašeho projektu. Pokud se chcete dozvědět více o laserovém řezání a našich dalších CNC službách, neváhejte nás kontaktovat!


Vučić: Vojensky jsme neutrální, politicky nikoliv – !Argument\nVučić: Vojensky jsme neutrální, politicky nikoliv\n13.4.2022 16.5.2022 Balkánské zápisky Komentáře\nBalkánské zápisky píší o tom, jak Srbsko po volbách stočilo kormidlo, aby získalo ropu.\nTelefonát mezi prezidenty byl zřejmě dopředu domluvený, měl být pro Aleksandara Vučiće rajskou hudbou z Kremlu ve formě blahopřání k volebnímu úspěchu a přání úspěšného pokračování na společné cestě. To se zcela nevyplnilo, když Vučić musel ruskému Putinovi vysvětlovat, proč tentokrát hlasoval proti Rusku.\nPomohla mu v tom náhodná momentální situace, kdy hrozba Západu nenabrala nejen podobu slovní. Letadlo Air Serbia mířící z Bělehradu do Moskvy se „potkalo“ nad Lotyšskem s bojovým letounem NATO, který přelétával zleva doprava podél srbského Airbusu, než se vzdálil. O incidentu se prezident Vučić zmínil nejen Putinovi, ale také v nedávném rozhovoru pro srbskou stanici RTS: „Mluvím o tom, že chci upozornit, pod jakým se nacházíme tlakem. Tvrdí nám (Západ), že na našich letadlech je ukrajinská krev. Nevzpomínám si, že by se během bombardování Srbska zastavily lety mezi Londýnem a Kyjevem.“\nTlak na Srbsko se podle Aleksandra Vučiće projevil také při hlasování na Valném zasedání OSN. Srbsko se muselo rozhodnout, na kterou židli si sedne. „My jsme vojensky neutrální země, ale politicky nikoli. Nacházíme se na cestě do Evropy. Dokud jsme na evropské cestě, nemůžeme být politicky neutrální. Vojenskou neutralitu si ale chceme zachovat,“ řekl Vučić. Svoje stanovisko dále vysvětlil: „Můžeme si zachovávat svoji určitou umírněnost, ale následně to schytáme z obou stran.“\nKe změně postoje Srbska při hlasování v OSN přispělo to, že po 15. květnu nebude moci díky embargu dovážet ropu. Vinu na tom má skutečnost, že společnost NIS (Naftna industrija Srbije) dovážející a zpracovávající ropu patří většinově Gazpromu. Vše se nakonec vyřešilo tím, že Srbsko bude dovážet ropu Jadranským ropovodem prostřednictvím společnosti JANAF. Podle Vučiće se tak stalo díky srbskému hlasování v OSN a po „boji“ uvnitř EU. Srbský prezident uvedl, že za řešení vděčí zejména Ursule von der Leyenové, současnému francouzskému předsednictví EU a předsedovi Evropské rady Charlesovi Michelovi.\nV takovéto atmosféře se odehrál pak telefonický rozhovor Vučiće s ruským protějškem Vladimirem Putinem. Měl to být formální rozhovor s gratulací vítězi srbských voleb. Rozhovor se nejspíše rychle přetočil ke žhavým problémům. Oba státníci si tykají a Putin k Vučićovi mluvil aspoň podle slov samotného Vučiće s důvěrou, když mu vysvětloval situaci na Ukrajině: „Víš, že můj vztah k srbskému lidu je výjimečný a chci o všem informovat i malou zemi. Srbsko je jediná evropská země, která nezavedla sankce. Srbsko se k svému tradičnímu příteli neotočilo zády.“\nNa to musel posléze Vučić vysvětlit důvod hlasování v OSN a srbský prezident to svedl na zmíněnou hrozbu sankcemi. Uvedl, že byli pod časovou tísní a museli se rychle do šesti hodin večer rozhodnout. „Hrozili nám ‚atomovkou‘, že nebudeme moci dovážet ropu,“ řekl prý Vučić na vysvětlenou Putinovi.\nBěhem rozhovoru byla také řeč o smlouvě na dodávky ruského plynu, která vyprší koncem května. Nová smlouva a cena za plyn bude testem určité změny postoje Srbska vůči Rusku.\nIlustrační foto: Guelland/ MSC, CC BY 3.0 DE, via Wikimedia Commons