Za přijímání úplatků na radnici v Kostelci dostal úředník tři roky — ČT24 — Česká televize\nZa přijímání úplatků na radnici v Kostelci dostal úředník tři roky\nRychnov nad Kněžnou - Okresní soud v Rychnově nad Kněžnou dnes potrestal vedoucího odboru dopravy radnice v Kostelci nad Orlicí Milana Furdu třemi roky vězení nepodmíněně. Podle spisu od srpna 2008 do února 2009 přijímal úplatky při přihlášení vozidel či zápisu změn do registru vozidel. Muž se podle soudu dopustil šesti desítek skutků, kdy od lidí ve své kanceláři přijal téměř šedesát úplatků od 50 do 1 000 korun. Celkem podle obžaloby získal necelých 20 tisíc korun. Rozsudek není pravomocný. Obhajoba si ponechala lhůtu na odvolání, státní zástupkyně se svého práva vzdala. Furda přes potrestání soudem odbor dopravy dál povede. Podle tajemníka radnice Jana Volného může o jeho případném propuštění radnice rozhodnout až po pravomocném skončení případu. Do té doby se na něj musí pohlížet jako na bezúhonného.\nTrest nakonec padl přísnější, než navrhovala státní zástupkyně, která žádala tříletou podmínku. Úředník navíc nesmí deset let pracovat ve státní správě a musí zaplatit pokutu 50 tisíc korun. „Soud má za to, že je nutné uložit nepodmíněný trest mírně nad spodní hranicí trestní sazby. Neshledali jsme podmínky pro podmíněný odklad trestu,“ řekl při zdůvodnění rozsudku soudce Jiří Fuks. Podle něj Furdovi přitížilo, že spáchal více trestných činů, které páchal po relativně dlouhou dobu, a také hrubě zneužil svého postavení úředníka. V očích soudu mu příliš nepomohlo ani to, že se nezúčastnil hlavních líčení ani neprojevil lítost.\nFurdův obhájce Ivan Brož tvrdí, že obrazové a zvukové záznamy z kanceláře obžalovaného byly pořízené nezákonným způsobem, a navrhl, aby soud jeho klienta zprostil obžaloby: „Na základě nekonkrétních údajů z trestního oznámení bylo zahájeno sledování jedné konkrétní osoby. To považuji za zásadní porušení zákona… Vše se odvíjí od ústavních rozhodnutí, která byla v obdobných věcech vydána.“ Podle státní zástupkyně ale byly všechny úkony v této věci pořízené v souladu se zákonem.\nRychnovský soud již vloni v prosinci Furdovi uložil trestním příkazem jeden rok vězení s podmíněným odkladem na pět let a pětiletý zákaz činnosti. Státní zástupkyně i Furda se proti tomu odvolali, a proto soud nařídil v případu hlavní líčení, které začalo 10. března.\nPolicie se případem začala zabývat v květnu 2008 na základě trestního oznámení, jež podalo vedení města. Furdu zatkla loni v březnu. Všemu předcházela fáma, že vedoucí odboru bere úplatky. Důkazy získali kriminalisté z odposlechu kanceláře.\nÚředník radnice v Kostelci nad Orlicí stojí před soudem za braní úplatků


1 Klíčová aktivita: 32 Inovace a zkvalitnění výuky prostřednictvím ICT Sada číslo: 04 Výstup číslo: 11 Datum: Autor: Autor: Petr Lukáš Vzdělávací oblast: Fyzika Výuková hodina: Ultrazvuk v praxi – sonar a Dopplerův jev Ročník: 8. Časová dotace: 1 h Anotace: – žák se dozví, jak lze prakticky využít ultrazvuku – žák pochopí princip sonaru – žák porozumí změně frekvence zvuku u pohyblivého zdroje\n2 METODICKÝ PŘEHLED Klíčové kompetence: – k učení – čtení s porozuměním, srovnávání informací, schémata Očekávané výstupy: – žák pochopí, jak funguje sonar – žák vysvětlí, proč se mění frekvence zvuku při pohybu zdroje Výukové strategie: – komentovaná prezentace – samostudium, vzájemná konzultace Pomůcky: – počítač s prezentačním software Metodický postup: – prezentace s komentářem – samostudium – diskuze – domácí studium Zdroje: V prezentaci jsou použity pouze vlastní zdroje.\n3 Ultrazvuk v praxi SONAR (ECHOLOT) Princip: Zařízení vyšle\nSOund Navigation And Ranging = = zvuková navigace a zaměřování Princip: Zařízení vyšle ultrazvukový impulz a změří, za jakou dobu se vrátí zpět. Známe-li vlastnosti prostředí, ve kterém se zvuk šíří, můžeme určit vzdálenost k překážce. Stejně funguje RADAR, který ovšem vysílá elektromagnetické vlny. Využití: ponorky, echolokace netopýrů a delfínů\n4 Dopplerův jev Pokud se zdroj pohybuje směrem k posluchači, zní zvuk výše, než když se od posluchače vzdaluje. Využití: měřící přístroje, policejní radary …\nÚkol č. 15: Pokus se zjistit, jak fungují tzv. couvací senzory (parkovací asistent) u automobilů.


Archiv akcí NDM Extra 2016/2017 | Národní divadlo moravskoslezské\nARCHIV AKCÍ NDM EXTRA 2016/2017\nArchiv akcí NDM Extra v sezóně 2016/2017\n7. června 2017 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nTěšit se můžete na debatu muzikologa PhDr. Martin Flašar, Ph.D., cimbálisty a ostravského skladatele Daniela Skálu a dramaturgyni opery NDM Evu Mikuláškovou.\nLAZEBNÍK SEVILLSKÝ!!! - předpremiérová beseda\n5. června 2017 v 17 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nSetkání s režisérem Ondřejem Havelkou a představiteli hlavních rolí Veronikou Holbovou (Rosina) a Svatoplukem Semem(Figaro) před premiérou opery Gioacchina Rossiniho LAZEBNÍK SEVILLSKÝ!!! v novém českém přebásnění Jaromíra Nohavici.\nNÁVŠTĚVA CÍSAŘE V OSTRAVĚ ANEB TENTOKRÁT PŘIJDE I SISSI!!!\n3. června 2017 od 15 hodin v centru města\nZačínáme na hlavním nádraží → zastávka Elektra → katedrála Božského Spasitele → klub Atlantik → Husův sad → Prokešovo náměstí – Nová radnice a končíme v Komenského sadech\nChcete zažít Ostravu na přelomu 19. a 20. století za vlády císaře Františka Josefa I. a jeho krásné manželky císařovny Alžběty Rakouské známé všem jako Sissi? Tak neváhejte a připojte se k nám! Na jedno odpoledne „převlečeme" část centra města do historického hábitu a společně si připomene významnou návštěvu císaře v Ostravě (i když tak trochu po svém).\nAkce je realizována v rámci oslav 750. výročí první písemné zmínky o městě Ostrava za finanční podpory statutárního města Ostravy.\nHlavními partnery akce jsou Dopravní podnik Ostrava, a. s., a Český rozhlas Ostrava.\nVernisáž výstavy Krajina studentů ITF\n24. května 2017 v 17 hodin ve foyer Divadla Jiřího Myrona 2017\nVernisáž výstavy zahájí její kurátor Miroslav Myška, bude přístupná do 27. 6. 2017 vždy hodinu před představením.\nVernisáž výstavy František Kowolowski: MIZENÍ\n15. května 2017 v 18 hodin v Divadle Antonína Dvořáka\nVernisáž výstavy umělce, performera, děkana FU OU, kurátora a kritika Doc. MgA. Františka Kowolowského bude zahájena kurátorem výstavního projektu Martinem Klimešem.\nVýstava potrvá do 29. června 2017 a bude otevřena vždy hodinu před představením.\nVýstava je realizována ve spolupráci s Art Consultancy, s. r. o., a za finanční podpory statutárního města Ostrava.\nL2: BRÁNA ŽIVOTA! – beseda\n3. května 2017 v 15.30 hodin Centru PANT (Čs. legií 1222/22)\nSpeciální beseda v den návratu inscenace úzdravného opera L2: Brána života! Jejími účastníky budou známý tvůrce, autorský herec a libretista Jaroslav Dušek, český profesionální hráč na didgeridoo Ondřej Smeykal a představitelé hlavních rolí Juraj Čiernik a Jan Vlas. Vstupenky na besedu lze zakoupit přímo v kavárně Centra PANT v hodnotě 50 Kč.\nOPERNÍ SIRÉNY 8. - opera dětem\n3 . května 2017 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nHosté budou skladatel Pavel Helebrand, vedoucí operního studia NDM Lenka Živocká a dramaturgyně opery NDM Eva Mikulášková.\nL2: BRÁNA ŽIVOTA! – filmová projekce spojená s besedou\n25. dubna 2017 v 17 hodin Centru PANT (Čs. legií 1222/22)\nJedinečné promítání dokumentárního filmu Clemense Kubyho Na cestě do sousední dimenze a následná beseda s českým profesionálním hráčem na didgeridoo Ondřejem Smeykalem, scénografem Davidem Bazikou a ředitelem NDM a zároveň režisérem inscenace Jiřím Nekvasilem. Besedou bude provázet Petr Pánek.\nAkce je realizována při opětovném návratu úzdravného opera L2: Brána života! na jeviště Divadla Jiřího Myrona.\nTAJEMSTVÍ – předpremiérová beseda\n21. dubna 2017 v 17 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nSetkání s tvůrčím týmem (režisér Tomáš Studený, dramaturgyně opery NDM Eva Mikulášková) a sólisty (Svatopluk Sem, Anna Nitrová, Josef Škarka) u příležitosti premiéry opery Bedřicha Smetany TAJEMSTVÍ.\nOPERNÍ SIRÉNY 7. - Operní jeviště\n5.dubna 2017 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nHosté budou jevištní mistr DAD NDM Jan Benek, scénograf a kostýmní výtvarník David Janošek, scénografka a kostýmní výtvarnice Eva Jiříkovská a dramaturgyně opery NDM Eva Mikulášková.\nVernisáž výstavy Ondřej Durczak: Ostravsko - Karvinsko\n5. dubna 2017 v 17 hodin ve foyer Divadla Jiřího Myrona 2017\nVernisáž výstavy, kterou uvede její kurátor Odb. as. Mgr. Jiří Siostrzonek, Ph.D, bude přístupná do 1. 5. 2017 vždy hodinu před představením\nZAMILOVANÝ SHAKESPEARE - PŘEDPREMIÉROVÁ BESEDA\n3. dubna 2017 v 17 hodin v Knihcentru\nBeseda s režisérem Radovanem Lipusem, dramaturgyní Lenkou Lagronovou a představiteli hlavních rolí Williama Shakespeara a Violy De Lesseps v podání Víta Rolečka a Izabely Firlové při příležitosti premiéry romantické komedie Zamilovaný Shakespeare v nastudování činohry NDM.\nVernisáž výstavy Vladimír Merta: VÍTR\n13. března 2017 v 18 hodin v Divadle Antonína Dvořáka\nVladimír Merta, rodák z Frýdku-Místku, studoval Střední uměleckoprůmyslovou školu v Uherském Hradišti a poté vystudoval Akademii výtvarných umění v Praze, kde žije a pracuje. Ale také působil dlouhá léta jako vedoucí ateliéru Environment na fakultě výtvarných umění v Brně a dnes vyučuje v ateliéru Nová média na Fakultě designu a umění Ladislava Sutnara Západočeské univerzity v Plzni.\nTvorba Vladimíra Merty je velmi rozmanitá a stále překvapuje novými tématy a způsoby jejich ztvárnění. Patří ke generaci, která v druhé polovině 80. let minulého století razantně vstoupila na českou výtvarnou scénu s uměleckým názorem, který se zcela lišil od oficiálně prosazované linie, ale také od modernistických tendencí vycházejících z 60. let minulého století včetně konceptuálního umění, které mělo v té době ráz především osobních zkoumání situací „tady“ a „teď“, analýz uměleckých médií, jazykových konstelací nebo nejrůznějších prostorových demonstrací. Jakkoli je pro tvorbu Vladimíra Merty charakteristické postmoderní střídání médií či absence jednotného autorského rukopisu, můžeme od počátku jeho práce, tedy od konce 70. let minulého století, pozorovat určitou jednu linii táhnoucí se až k současnosti. Jsou to drobné intervence v přírodě, jako např. akce, činnosti, instalace nebo objektivní vizuální záznamy přírodních dějů.\nVýstava v Galerii současné malby představí Mertovy obrazy z cyklu „Malby větrem“, které vznikaly působením proudu vzduchu na zavěšený štětec nad plátnem. Malba se pak uskutečňovala sama od sebe bez apriorních kompozičních a estetických představ. Esencí takto pojaté tvorby je nepředvídatelnost, náhoda, autentičnost a objektivnost. Je v přímém protikladu k romantickým tvůrčím přístupům zdůrazňujícím (sebe)prožívání, emoce a vypjatý individualismus. Představený cyklus obrazů s názvem Vítr je v Ostravě prezentován poprvé a navazuje na souvislosti s tradicí, kterou v regionu představuje dílo Karla Adamuse či Jiřího Šiguta.\nVýstava je realizována za podpory statutárního města Ostravy ve spolupráci s Art Consultancy, s. r. o.\nTři mušketýři - předpremiérová beseda\n13. března 2017 v 16 hodin v Knihcentru Ostrava\nBeseda s českou zpěvačkou Radkou Fišarovou, šéfkou baletu NDM Lenkou Dřímalovou a sólisty baletu - Giordano Bozza (D´Artagnan) a Chiara Lo Piparo (Konstance) při příležitosti světové premiéry baletní inscenace Tři mušketýři.\nREBECCA - PŘEDPREMIÉROVÁ BESEDA\n2. března 2017 v 17 hodin v centru PANT (Čs. legií 1222/22)\nPři příležitosti české premiéry muzikálu Rebecca se uskuteční beseda s inscenačním týmem, představiteli několika rolí a zajímavými hosty. Besedou bude provázet šéf operety/muzikálu NDM Patrick Fridrichovský.\nOPERNÍ SIRÉNY 6. - Řízení operního představení\n1. března 2017 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nDebatují inspicientka a asistentka režie Bohuslava Kráčmarová, dirigent opery NDM a violoncellista Robert Kružík a dramaturgyně opery NDM Eva Mikulášková.\n15. února 2017 v 14.10 hodin na Filozofické fakultě Ostravské univerzity - místnost e304\nOdborná beseda s hosty katedry slavistiky FF OU a hosty NDM k uvedení nové inscenace Car Samozvanec doplněná o scénické čtení herců činohry NDM. Moderuje vedoucí oddělení rusistiky doc. PhDr. Jan Vorel, Ph.D. a Mgr. Michal Przywara, Ph.D.\nAkce je realizována ve spolupráci s Filozofickou fakultou Ostravské univerzity.\nKŘEHCE DRSNÝ SVĚT OPER BENJAMINA BRITTENA\n14. února 2017 v 18 hodin v Antikvariátu a klubu Fiducia\nU příležitosti premiéry opery Zneuctění Lukrécie Benjamina Brittena debatují muzikolog doc. PhDr. Jiří Zahrádka, Ph.D. a ředitel NDM Jiří Nekvasil.\nPROJEKCE DOKUMENTÁRNÍHO FILMU – JIŘÍ KYLIÁN\n9. února 2017 v 15, 17 a 19.30 hodin v Domě kultury města Ostravy - kino Art\nUnikátní dokument o světovém choreografovi Jiřím Kyliánovi, který v dokumentu poprvé během své kariéry umožnil filmovému štábu vstup přímo na jeviště.\nSoučástí jedné z projekcí bude i mimořádná beseda s tvůrci dokumentu: producentem Jaroslavem Boučkem, režisérem a kameramanem Martinem Kubalou a bývalou tanečnicí NDT Jeanne Solan, která se uskuteční v 17 hodin.\nAkce je realizována při příležitosti uvedení baletní inscenace Dva světy / jeden svět\nZNEUCTĚNÍ LUKRÉCIE – předpremiérová beseda\n6. února 2017 v 17 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nSetkání s tvůrčím týmem u příležitosti premiéry opery Benjamina Brittena\nOPERNÍ SIRÉNY 5. - Opera činoherního režiséra\n1. února 2017 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nDalší se série cyklu Operních sirén tentokrát s šéfem činohry NDM Peterem Gáborem (opera NDM: Fedora, Romeo a Julie, Roberto Devereux), uměleckým šéfem Komorní scény Aréna Ivanem Krejčím (opera NDM: Anna Bolena, Andrea Chénier), režisérem Radovanem Lipusem (opera NDM: Hamlet), a dramaturgyní opery NDM Evou Mikuláškovou.\nVernisáž výstavy Pavel Šmíd: SPIKLENCI\n16. ledna 2017 v 18 hodin v Divadle Antonína Dvořáka\nPavel Šmíd (1964, Krnov)\nPavel Šmíd studoval Střední uměleckoprůmyslovou školu v Praze a po maturitě pracoval jako kulturní referent v Litultovicích na Opavsku a krátce jako asistent animovaného filmu Československé televize v Praze. Usadil se v Ostravě, kde navázal kontakty s uměleckou scénou – s bratry Balabánovými, Petrem Pastrňákem, Hanou Puchovou, Jiřím Surůvkou apod. Z tohoto podhoubí vznikla umělecká skupina Přirození. V roce 1990 začal studovat Akademii výtvarných umění v Praze u prof. Jiřího Sopka. Po absolutoriu již v Praze zůstal a pracoval jako výtvarný umělec na různých divadelních projektech a na organizacích výstav. Od roku 2015 si vede blog, v němž se snaží kratšími texty reagovat na konkrétní výstavy nebo situace, které mu připadají důležité. Ve své vlastní tvůrčí práci se věnuje především malbě. Dává jí nové významy a podílí se tak na hledání nových cest současné malby. Šmída zajímají banální situace, které vytrhuje ze skutečnosti, ozvláštňuje je a klade je do nových souvislostí. Hyperrealistický přístup, inspirace módou, zjitřená barevnost, velkorysost a suverénnost malířské techniky, překvapení, údiv, konfrontace různých významových kódů, ale i tajemství, náznaky a lidské emoce jsou základem Šmídova divácky atraktivního uměleckého jazyka.\nVýstava se koná ve spolupráci s Art Consultancy, s. r. o.\nCAR SAMOZVANEC - předpremiérová beseda\n23. ledna 2017 v 18 hodin ve Slezskoostravské galerii\nBeseda s režisérem Andrzejem Celińskim a inscenačním týmem při příležitosti premiéry historického dramatu Car samozvanec.\nVýstava plakátů divadelních inscenací her Williama Shakespeara\n5. dubna – 31. prosince 2016\nProstřednictvím putovní výstavy divadelních plakátů inscenací her Williama Shakespeara si připomínáme nejen osobnost a rozsáhlost díla W. Shakespeara, ale také upozorňujeme na tradici ostravské divadelní tvorby vztahující se k tomuto slavnému britskému dramatiku.\nVýstava během roku putovala na nejrůznější místa v centru Ostravy (Galerie v pasáži - Knihovna města Ostravy, Klub Atlantik, Divadlo loutek Ostrava, Janáčkova konzervatoř a Gymnázium v Ostravě) a dokonce i na Slezskoostravský hradběhem Letních shakespearovských slavností!\nProsincem její putování končí a proto neváhejte, máte poslední příležitost se s jedinečnými plakáty seznámit!\nKdy, kde: 1 - 31. 12. 2016 Přírodovědecká fakulta Ostravské univerzity - výstavní atrium\nAkce je realizována ve spolupráci s Komorní scénou Aréna, Divadlem loutek Ostrava, Divadlem Petra Bezruče, Starou arénou, Letními shakespearovskými slavnostmi Ostrava, Knihovnou města Ostravy, Klubem Atlantik, Janáčkovou konzervatoří a Gymnáziem v Ostravě, Přírodovědeckou fakultou OU a Českým rozhlasem.\nAkce je pořádána v rámci projektu Shakespeare Ostrava 2016.\nleden – prosinec 2016\nVšechny kulturní instituce města Ostravy se společně spojí v projektu Shakespeare Ostrava 2016! Budeme nejenom hrát Shakespeara, ale také vnímat všechno umění, které se za 400 let jeho výjimečným dílem inspirovalo!\n22. prosince 2016 v 17 hodin - ve DVANÁCTCE - Čs. legií 12 vstup vedle předprodeje NDM (bývalá prodejna)\nHra současného britského dramatika přenáší generační mocenský konflikt do prostředí moderní rodinné firmy a po vzoru Shakespeara rozehrává absurdně-imaginativní obraz vedoucí k všeobecné apokalypse. Neváhejte a využijte jedinečnou příležitost navštívit premiéru mimořádného scénického čtení v režii čerstvé absolventky brněnské JAMU Terezy Říhové!\nVstupenky můžete zakoupit na rezervačním systému NDM nebo v předprodeji NDM.\nVernisáž výstavy Ivo Klimeš: ARCHITEKTURA A DIVADLO\n20. prosince 2016 v 17:00 hodin, Divadlo Jiřího Myrona\nS dílem Ivo Klimeše - významného tvůrce, opavského rodáka a autora rekonstrukcí i novostaveb divadelních budov (Divadlo Jiřího Myrona, Divadlo Antonína Dvořáka, Slezské divadlo Opava, Městské divadlo v Mostě ad.) se budou moci diváci setkávat až do konce sezóny 2016/2017. Výstava je k vidění od 27. října 2016 v prostorách bývalé kuřárny v 1. patře foyeru Divadla Jiřího Myrona. Vernisáž se uskuteční 20. prosince 2016 v 17 hodin v prostorách bývalé kuřárny v 1. patře foyeru Divadla Jiřího Myrona.\nVýstavu připravil Kabinet architektury ve spolupráci s Galerií výtvarného umění v Ostravě a Katedrou architektury Fakulty stavební VŠB - TU OSTRAVA.\n13. prosince 2016 v 18.30 hodin v Divadle Jiřího Myrona\nPřednáška předního odborníka a překladatele doc. PhDr. Jiřího Joska bude nejen o věrnosti a interpretaci překladu děl Williama Shakespeara, ale také o dobovém kontextu a kontinuitě tvorby britského dramatika.\nTematické okruhy přednášky: dobový kontext a kontinuita tvorby Williama Shakespeara; problémy překladu dramatu a specifika překladu Shakespearových her; překladatelská tradice a vývoj překladatelské normy; vlastní přístup při interpretaci a nové formulaci díla (problémy dané odlišností jazykových systémů, problémy dané odlišností kontextů, ekvivalence formální a obsahové, překlad ve vztahu k interpretaci postavy a díla, překlady metafor, homofonních výrazů, slovních hříček, malpropismů a komolené řeči apod.).\nPo přednášce bude probíhat autogramiáda a zároveň si budete moci zakoupit knihy z nakladatelství Jiřího Joska.\nVstup na přednášku je volný!\nKISS ME, KATE (Kačenko, pusu!) – předpremiérová beseda\n12. prosince 2016 v 17 hodin v KNIHCENTRU\nNenechte si ujít předpremiérovou besedu souboru opereta/muzikál s tvůrčím týmem muzikálu KISS ME, KATE (Kačenko, pusu!)\n7.– 11. prosince 2016, NDM, Komorní scéna Aréna, Divadlo Petra Bezruče, Stará aréna\n20. jubilejní ročník festivalu ostravských činoherních divadel\nOPERNÍ SIRÉNY 4. – Shakespearův & operní Hamlet\n7. prosince 2016 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nNa jakých principech fungovalo alžbětinské divadlo? Jak se konkrétně liší operní zpracování Hamleta od původní předlohy?\nS publikem debatují a workshop rozvíjí teatroložka a pedagožka Jana Cindlerová, operní dramaturgyně Eva Mikulášková a lektorka Ateliéru pro děti a mládež při NDM Radana Otipková.\nNa setkání navazuje operní představení Hamlet Ambroise Thomase (v 18.30 hodin v Divadle Antonína Dvořáka).\nPro návštěvníky Operních sirén je přichystán dárek v podobě zvýhodněného vstupného na zmíněné představení.\nRespekt Tour 2016 – Evropa na rozcestí\n30. listopadu 2016 v 18.30 hodin, Divadlo Antonína Dvořáka\nEvropa se mění před očima. Narůstá nejistota, zaběhané pořádky mnohdy neplatí a před západní společností vyvstávají otázky, které si po desítky let nemusela klást. Debata s redaktory týdeníku RESPEKT a jejich hosty přímo na jevišti Divadla Antonína Dvořáka. VSTUP VOLNÝ! Více o akci naleznete zde.\nAkce je pořádána týdeníkem Respekt ve spolupráci s občanským sdružením PANT.\nČECHY LEŽÍ U MOŘE aneb reflexe Čech v Shakespearově díle\n23. listopadu 2016 v 18 hodin - ve DVANÁCTCE - Čs. legií 12 vstup vedle předprodeje NDM (bývalá prodejna)\nInscenované čtení s hudebním doprovodem provázené výkladem odborníka na slovo vzatého - pana profesora Martina Hilského.\nŽe William Shakespeare umístil velkou část děje své romance Zimní pohádka do Čech ("Bohemia"), které usadil na mořské pobřeží, je skutečností poměrně známou. Jsou však v jeho díle i další "české odkazy"? A co vlastně o Čechách věděl? Navštívil je někdy? Odpovědi na tyto otázky a mnoho dalších zajímavých informací nabídne náš pořad. V jeho závěru budou mít diváci příležitost zeptat se na vše, co je na tomto tématu a osobnosti pana Shakespeara zajímá.\nÚčinkují: prof. PhDr. Martin Hilský, CSc., dr. h. c, MBE a herci Národního divadla moravskoslezského\nHudební doprovod: David Schreiber\nAkce je realizována ve spolupráci s Danielou Jirmanovou.\nBOUŘE – předpremiérová beseda\n21. listopadu 2016 v 17 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nSetkání s tvůrčím týmem u příležitosti premiéry opery Zdeňka Fibicha BOUŘE.\n19. listopadu 2016 od 20 hodin, Divadlo Jiřího Myrona\nNDM se již počtvrté zapojí do celorepublikové akce Noc divadel 2016. Zažijte s námi netradiční noc na netradičních místech, letos v Divadle Jiřího Myrona. Hlediště, jeviště, šatny, zkušebny… To vše již divák zná… My vám však ukážeme to, co bylo doposud diváckému oku skryto!\nVíce informací na http://www.nocdivadel.cz/\nHlavním partnerem akce je společnost ArcelorMittal Ostrava a.s.\nFESTIVALOVÉ PŘEKVAPENÍ – HUDEBNÍ SOUČASNOST\n15. listopadu 2016 v 18.30 hodin ve DVANÁCTCE – Čs. legií 12, vstup vedle předprodeje NDM (bývalá prodejna)\nLiterární vystoupení bude rovnomocně dotvářeno elektroakustickou hudbou v podání Tomáše Šenkyříka a výtvarně vystavěno pro tuto příležitost mistry ve výtvarném oboru – sochařem Janem Šnébergrem a scénografem Tomášem Volkmerem.\nVystoupí: spisovatelka a básnířka Sylvie Richterová, básník Radovan Jursa, básník Marek Pražák,spisovatel Ivo Kalet a dětské účastníky potěší svou literární tvorbu: Jan Havlas z Vratimova a Viktorka Pražáková z Ostravy.\nAkce je pořádána Tvůrčím centrem Ostrava v rámci 42. ročníku festivalu Hudební současnost.\nOTEVŘENÁ BALETNÍ ZKOUŠKA SPOJENÁ S NÁSLEDNOU BESEDOU\n12. listopadu 2016 v 13.30 hodin ve foyeru Divadla Jiřího Myrona\nU příležitosti premiéry inscenace baletu DVA SVĚTY/JEDEN SVĚT je pro Vás připravena otevřená baletní zkouška a následná předpremiérová beseda s asistentkou Jiřího Kyliána - Roslyn Anderson a hostem Vlastimilem Harapesem ve foyeru DJM na téma DVA SVĚTY/JEDEN SVĚT.\nFESTIVAL SOUDOBÉ HUDBY – HUDEBNÍ SOUČASNOST\n11. listopadu 2016 v 18.30 hodin v 1. patře foyer Divadla Antonína Dvořáka\nKoncert dvou vynikajících pěveckých sborů pod vedením sbormistra Jurije Galatenka. Repertoár koncertu nabídne skladby několika špiček soudobé hudby (Olivier Messiaen, Luciano Berio, Krzysztof Penderecki, Georg Friedrich Haas a další). V roli interpretů se vystřídají sbory Pěvecké sdružení ostravských učitelek a Canticum Ostrava. Akce je pořádána Tvůrčím centrem Ostrava v rámci 42. ročníku festivalu Hudební současnost.\nVstupenky je možné zakoupit pouze v předprodeji NDM nebo on-line systémem prodeje vstupenek přes web Hudební současnost. Vstupenky nelze zakoupit on-line z webu NDM.\nBeseda s Vlastimilem Harapesem nejen o premiéře DVA SVĚTY/JEDEN SVĚT\n11. listopadu 2016 v 16. hodin v KNIHCENTRU\nBeseda Vlastimilem Harapesem nejen o klasickém baletu, ale také o prvních choreografiích Jiřího Kyliána uvedených v Národním divadle v Praze za jeho uměleckého vedení.\nVernisáž výstavy Alžběta Dirnerová: OBRAZY – ODRAZY\n7. listopadu 2016 v 18 hodin v Divadle Antonína Dvořáka\nAlžběta Dirnerová (1982, Havířov)\nAbsolventka Institutu pro umělecká studia (dnes Fakulta umění) při Ostravské univerzitě v ateliéru malby Daniela Balabána, která rovněž rok pobývala na stáži na Fakultě výtvarných umění v Brně či v ateliéru malby u Petra Kvíčaly. V současné době vyučuje kresbu, modelování a dějiny umění na Fakultě metalurgie a materiálového inženýrství VŠB - TU Ostrava.Její tvorba spočívá ve sdělování prožitých okamžiků, představ, příběhů a snů. Věnuje se především kresbě a malbě, která je pro ni charakteristická svou bezprostředností, rozličnými přístupy a postupy, každý obraz je malovaný s určitým jiným pocitem a rozdílnou energií. Autorka používá různé formy zobrazování – dekorativní či ornamentální pojetí, volný malířský rukopis, i realistické zobrazení nebo naopak používá šablony. Přesto mají její obrazy díky charakteristické barevnosti a atmosféře společný ráz. Maluje nejčastěji akrylem na plátno nebo také akvarelem a tuší, s oblibou používá černou a růžovou barvu. Její obrazy vycházejí z přírody, v níž malířka cítí energii, život a neustále se proměňující tvarosloví.\nOPERNÍ SIRÉNY 3. – Česká opera\n2. listopadu 2016 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nJaká jsou specifika české opery? Proč chystáme Smetanovský operní cyklus Ostrava 2024?\nDo jaké míry je Janáček spojován s Ostravou?\nS publikem debatují ředitel NDM a režisér Jiří Nekvasil, muzikolog specializující se na tvorbu Leoše Janáčka a českou operu doc. Jiří Zahrádka a operní dramaturgyně Eva Mikulášková. Na setkání navazuje operní představení Braniboři v Čechách Bedřicha Smetany (v 18.30 hodin v Divadle Antonína Dvořáka).\nJE ÚCHVATNÁ! – předpremiérová beseda\n31. října 2016 v 18.30 hodin v Minikině\nBeseda s dramaturgyní činohry NDM o životě Florence Foster Jenkinsové u příležitosti premiéry inscenace Je úchvatná! Od 19:30 je pro zájemce připraveno promítání filmu Božská Florence. Vstupenky na film jsou v hodnotě 100 Kč a lze je zakoupit zde.\nHOSTINEC U KAMENNÉHO STOLU – předpremiérová beseda\n25. října 2016 v 18:00 v Restauraci a pivnici U Rady\nU příležitosti uvedení premiéry hry Hostinec u kamenného stolu je pro Vás připravena beseda s inscenačním týmem ve stylovém prostředí restaurace a pivnice U Rady. Jako bonus se můžete těšit na živý hudební doprovod!\nPřednáška doc. Mgr. Pavla Drábka, Ph.D: Shakespeare na českém pobřeží: 250 let jednoho milostného poměru\n24. říijna 2016 v 18.30 hodin, Divadlo Antonína Dvořáka – zkušebna\nDramata alžbětinského divadelníka a básníka Williama Shakespeara (1564–1616) si za posledních 400 let získala ústřední místo v celosvětové kultuře. V českých zemích se s nimi setkáváme bezmála po celou tuto dobu, od anglických cestujících společností za jeho života a soustavně pak posledního čtvrt milénia. Shakespeare u nás zdomácněl a svým dílem byl účasten snad všech důležitých událostí naší historie – a mimo to se těší stálé přízni na divadelních prknech.\nDocent prof. Mgr. Pavel Drábek, Ph.D. (Univerzita v Hullu, VB) Vás provede dobrodružnými dějinami českého Shakespeara – od komediantských dob na sklonku 16.století, přes vlastenecké zápasy o „Šakespeara Engličana v řeči Englické, an v skládání činoher smutných rekovných nadevšecky skladatele vynikl, a je převýšil, nesmrtedlnou sobě u potomstva způsobiv slávu" až po moderního Shakespeara doby dnešní.\nAkce je pořádána Filozofickou fakultou Ostravské univerzity.\nAkce je realizována v rámci projektu Shakespeare Ostrava 2016.\nVEČER PRO JANA KAČERA A S JANEM KAČEREM\n15. října 2016 v 18.30 hodin v Divadle Antonína Dvořáka\nRežisér a herec Jan Kačer, který se narodil 3. 10. 1936, zanechal v divadelním životě Ostravy druhé poloviny 20. století výraznou stopu, a to ve dvou etapách. V letech 1959–1964 působil v Divadle Petra Bezruče, kam nastoupil po absolvování DAMU téměř s celým svým ročníkem. Toto působení nejenže dalo novou tvář a energii Divadlu Petra Bezruče (během této éry zároveň dochází k přestěhování Divadla Petra Bezruče z původních prostor na Přívozské ulici do moderního divadelního sálu v nově otevřeném Domu kultury pracujících VŽKG – dnes Dům kultury města Ostravy), ale vytvořilo též základ nově vznikajícího pražského Činoherního klubu, kam většina lidí z okruhu Jana Kačera včetně něj přechází. Do Ostravy se pak Jan Kačer vrací podruhé v roce 1976, kdy působí jako režisér činohry SDO. Z jeho iniciativy vzniká (jako náhradní prostor po požáru Divadla Jiřího Myrona v prosinci 1976) Komorní scéna činohry SDO v tehdejším Divadle loutek. Kačerovo druhé ostravské působení (1976–1986) představuje výraznou kapitolu v dějinách činohry NDM (tehdejšího SDO). V Ostravě v té době rovněž připravil několik inscenací pro Divadlo loutek, jednou hostoval i v Divadle Petra Bezruče. Současný šéf Komorní scény Aréna režisér Ivan Krejčí studoval na pražské DAMU v ročníku Jana Kačera a poetikou KSA se programově hlásí k odkazu Činoherního klubu 60. let (tedy období působení Jana Kačera a Jaroslava Vostrého). Umělecká stopa či dotyk Jana Kačera jsou vepsány v různých obdobích ve všech ostravských profesionálních divadlech.\nVečer pro Jana Kačera a s Janem Kačerem je logickou poctou tomuto výraznému divadelnímu tvůrci u příležitosti jeho 80. narozenin.\nNa scéně Divadla Antonína Dvořáka se 15. 10. 2016 pod režijní supervizí Ivana Krejčího setkají Jan Kačer a herci všech ostravských divadel, pamětníci i nepamětníci při jedinečném divadelním setkání, ve kterém nejsou překvapení vyloučena.\nVernisáž výstavy Peter Korček: Zelené město (Green Capital)\n13. října 2016 v 17 hodin ve foyer Divadla Jiřího Myrona\nVýstava fotografií Petera Korčeka mladého slovenského fotoreportéra, několikanásobného vítěze soutěže Slavak Press Photo bude zahájena vernisáží, která se uskuteční ve čtvrtek 13. října 2016 v 17 hodin. Výstavu uvede Prof. PhDr. Vladimír Birgus a odb. as. Mgr. Jiří Siostrzonek Ph.D.\n12. října od 18 hodin v centru Ostravy\nNový diskuzní pořad opery NDM se zajímavými hosty v hudebním oddělení Knihovny města Ostravy, který se bude konat v den zkoušky sirén – každou první středu v měsíci září 2016 – červnu 2017, a to od 16.00 do 17.30 hodin.\nOPERNÍ SIRÉNY 2. – Geneze operní inscenace\n5. října 2016 v 16 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nJak vypadá práce inscenačního týmu v opeře a jak se vlastně konkrétně liší tvorba inscenace operní od činoherní? S publikem debatují operní dramaturgyně Eva Mikulášková, činoherní dramaturgyně Sylvie Rubenová a David Janošek, herec NDM, scénograf a kostýmní výtvarník.\nLA CLEMENZA DI TITO – předpremiérová beseda\n27. září 2016 v 17 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nSetkání s tvůrčím týmem u příležitosti premiéry opery Wolfganga Amadea Mozarta LA CLEMENZA DI TITO. Korunovační opera seria o dvou dějstvích z roku 1791. Libreto Caterino Mazzolà (1745–1806) podle Pietra Metastasia (1698–1782). Nastudování v italském originále s českými titulky Jakub Klecker. Režie - SKUTR.\n23. září 2016 od 16 do 22 hodin v Komenského sadech\nSpolečná akce pro celou rodinu a všechny milovníky Shakespeara! Instituce zapojené do projektu Shakespeare Ostrava 2016 pro vás připravily pestrý program v Komenského sadech.\nJOSEF A JEHO ÚŽASNÝ PESTROBAREVNÝ PLÁŠŤ – předpremiérová beseda\n15. září 2016 v 17:00 hodin v KNIHCENTRU\nJosef v novém a ještě zářivějším plášti se vrací!. Setkání s tvůrčím týmem při příležitosti obnovené premiéry muzikálu Josef a jeho úžasný pestrobarevný plášť. Po skončení besedy budou mít návštěvníci jedinečnou možnost vyfotit se s hlavním představiteli tohoto výjimečného muzikálu..\nNový diskuzní pořad opery NDM se zajímavými hosty v hudebním oddělení Knihovny města Ostravy, který se bude konat v den zkoušky sirén – každou první středu v měsíci září 2016 – červnu 2017, a to od 15.00 do 16.30 hodin.\nOPERNÍ SIRÉNY 1. – Vedení opery NDM představuje novou sezónu 2016/2017\n7. září 2016 v 15 hodin v Knihovně města Ostravy – sál hudebního oddělení\nDebatu nad tituly nové sezóny rozvíjí hudební ředitel opery Jakub Klecker, operní dramaturgyně Eva Mikulášková, sbormistr Jurij Galatenko, koncertní mistr Vladimír Liberda a sólistka Eva Dřízgová-Jirušová.\nVernisáž výstavy Zdeněk Janošec Benda: SLASTI MALBY\n5. září 2016 v 18 hodin v Divadle Antonína Dvořáka\nZdeněk Janošec Benda (1960, Frýdek Místek)\nI když je ostravský malíř Zdeněk Janošec Benda autodidakt, rozhodně ho nemůžeme zařadit mezi insitní autory. Jeho práce souvisí s mystikou a intuicí, proto se mu daří vyhnout se nástrahám konceptuální spekulace. V jeho spontánní malbě se základními tématy bytí nenajdeme žádná klišé, která bývají obvykle spojována s citacemi české mystické a dekadentní tradice. Bendův mysticismus má své kořeny nejspíše ve filozofii Josefa Šafaříka o světě jako tvořivém procesu, kde realita věcí je tvořena účastí. Autorova účast je patrná jak v jeho ilustracích (nejznámější k MiltonovuZtracenému ráji), tak především v malbách, kde se v lesích a krajinách potkáváme se zvláštními bytostmi a zvířaty. Jeho obrazy diváky vrací do jejich vlastního nitra a bezpečně spouštějí vlnu sentimentality. Janošec Benda se volné malířské tvorbě věnuje sporadicky (pracuje v Divadle loutek Ostrava), proto jsou jeho díla na trhu vzácná.\nPO HAMLETOVI - divadelní pouť pod širým nebem Ostravy\n2., 3. a 4. září 2016 v 16.30 hodin na Slezkoostravském hradě


Bakalář sportu a cvičení, Sydney, Austrálie 2019\nAť už chcete trénovat elitní sportovce nebo zlepšit zdravotní účast jednotlivců, potřebujete porozumět sportovním vědám a jak reaguje zdravé lidské tělo na cvičení.\nBachelor of Sport and Exercise Science vás připraví s dovednostmi pracovat s lidmi s řadou úrovní fitness, aby splnili své cíle ke zlepšení svého zdraví a zapojení do činností, které jsou pro ně důležité.\nTento stupeň je zaměřen na lidské hnutí, anatomii, sportovní úpravy a tréninkové metody a zahrnuje možnosti specializovat se na sportovní psychologii, výživu nebo výuku.\nNaši absolventi pracují v široké řadě oblastí včetně silového tréninku, koučování, testování výkonnosti, podpory zdraví, vzdělávání a dalších. Mnozí také rozhodli studovat našeho magisterského klinického cvičení fyziologie - stát se profesionálně akreditováni v disciplíně.\nJako absolventi oboru mohou absolventi získat zaměstnání v oblasti sportovního koučování, silového tréninku a kondicionování, rozvoje sportu, testování výkonnosti a identifikace talentu, osobního školení a výcviku v posilovně, podpory zdraví, profesní rehabilitace a řízení sportu či rekreace.\nNěkteří absolventi se také rozhodli pokračovat v dalším studiu na postgraduální nebo postgraduální úrovni, aby se stali spojeneckými zdravotníky v oblastech jako fyziologie klinického cvičení, fyzioterapie, zaměstnání, výživa nebo jako učitel PDHPE.\nBakalář sportu a cvičení vědy doručené z areálu Lismore je akreditován Exercise and Sport Science Austrálie (ESSA) na úrovni cvičení vědy. Kurz je rovněž uznáván Národním sdružením pro sílu a klimatizaci (NSCA) v Americe. Po absolvování úspěšné akreditace budou všichni absolventi, bez ohledu na hlavní absolventa, způsobilí pro plné členství jako vedoucí výcviku s ESSA.\nAbsolventi bakaláře sportu a cvičení mohou absolvovat další postgraduální studium, aby získali registraci jako akreditovaný cvičební fyziolog (AEP).\nVšichni absolventi mají nárok požádat o registraci jako profesionální cvičení s fitness Australia (FA). Absolventi splňují požadavky akreditačního koučování úrovně 1 australské asociace pro stabilizaci a přizpůsobení (ASCA), což jim umožňuje zapsat se jako trenéři silové a klimatické úrovně úrovně 1.\nStudenti dokončí 140-hodinové umístění podle svého výběru během třetího ročníku studia a někteří studenti mají možnost dalšího umístění. Ty se obvykle vyskytují během přestávek mezi výukou. Zkušenosti z terénu poskytují příležitost aplikovat teorii a znalosti v praktickém prostředí.\nUmístění se provádí pod odborným dohledem ve zdravotnických a fitness centrech, sportovních organizacích nebo klubech, školách, akademických a sportovních institucích nebo sportovních a rekreačních centrech. Typy pozic mohou zahrnovat, mimo jiné, pomoc osobním trenérům, zdravotním pedagogům, silovým a kondičním sportovním koučem, koordinátorům sportovních událostí nebo rekreačním důstojníkům.\nPracovní stáže vyžadují, aby studenti splňovali určité předpoklady před absolvováním jakýchkoli umístění (např. Práce s dětmi, kontrola, imunizace a certifikát státní policie). Před podáním tohoto kurzu zvážíme důležité informace týkající se těchto požadavků.\nStudenti zvolí jednu z následujících možností:\nVzdělání: tato hlavní nabídka nabízí absolventům Pathway k Southern Cross University stupeň v sekundárním vzdělávání (Master of Teaching), potenciálně vedoucí k registraci jako učitel PDHPE pro vhodné studenty. Některé vzdělávací jednotky jsou k dispozici pouze v Lismoru.\nCvičení vědy: tato hlavní zahrnuje témata, jako je pokročilá sportovní a cvičení psychologie, stejně jako sportovní a fitness organizace řízení.\nStudie výživy: tento hlavní zkoumá výživu a výživu v kontextu cvičení, lidského zdraví, chorobných procesů a sociálních otázek. Zahrnuje obsah, jako je biochemie cvičení, potravinářská věda, nutriční věda a sportovní výživa.\nPoložky hodnocení se liší v jednotkách a jednotkách a obecně obsahují kombinaci laboratorních a čtení založených úkolů, seminární prezentace, terénní a vyšetřovací zprávy a formální praktické a písemné zkoušky.\nLink to and share "Bakalář sportu a cvičení, Sydney, Austrálie 2019"


Skupina R.E.M. ohlásila konec činnosti - AlterEcho\nAmeričtí veteráni R.E.M. se po více než třiceti letech činnosti rozhodli odebrat na odpočinek. Kapela přišla s rozhodnutím na svých oficiálních stránkách. "Jako celoživotní přátelé a spolupracovníci jsme se rozhodli skončit. Odcházíme s pocitem vděčnosti a údivu nad tím, čeho jsme dosáhli. Vřelé díky všem posluchačům, které naše hudba kdy zasáhla," rozloučila se trojice hudebníků.\n"Během nahrávání našeho posledního alba Collapse Into Now jsme se začali ptát sami sebe, co se bude dít dál. Tohle rozhodnutí jsme udělali společně jako přátelé. Cítíme, že je ten pravý čas," vyjádřil se baskytarista Mike Mills.\nR.E.M. patřili mezi stálice alternativního rocku, rozruch vzbudili již svým debutem Murmur z roku 1983, největší slávu pak zažívali na přelomu devadesátých let s přístupnějšími nahrávkami Out of Time a Automatic for the People. Počátkem nového tisíciletí se kapela dostala do útlumu, nicméně poslední dvě alba Accelerate a Collapse Into Now se již znovu nesla v duchu jejich nejslavnějších nahrávek.\nZ jejich rozsáhlé kolekce hitů vzpomeňme kupříkladu na Losing My Religion, Man on the Moon, Everybody Hurts či Imitation of Life.\nSamotný frontman Michael Stipe se k těžkému rozhodnutí vyjádřil výstižně: "Jeden moudrý muž kdysi řekl - je uměním vědět, kdy nastal správný čas odejít."\n« Kate Bush chystá novou řadovku s názvem 50 Words for Snow Dum Dum Girls nabízí k poslechu svou novinku Only in Dreams »


Rozhovor: Gastro Zlín podporuje nadaci Život je dar Rozhovor: Gastro Zlín podporuje nadaci Život je dar\n18. 02. 2019 Gastro Zlin\nNadační fond Život je dar - VITA DONUM EST vznikl na podporu Komplexního onkologického centra Krajské nemocnice Tomáše Bati ve Zlíně. Jeho filozofií je nejen podpořit finanční pomocí toto oddělení, ale také vyjádřit podporu lidem, kteří bojují s těžkým nádorovým onemocněním. Jen ve zlínské nemocnici prošlo onkologickým oddělením v posledním roce více než 10 000 pacientů a dalších 1 200 každoročně přibývá. Osud těchto lidí nám není lhostejný i proto, že máme ve svém blízkém okolí přátele, kterým tato nemoc zcela změnila život. A právě tato skutečnost nás donutila k uvědomění, že život je dar.\nAhoj, zeptám se hned na začátek – nadační fond a akce Život je dar na podporu komplexního onkologického centra Krajské nemocnice T. Bati ve Zlíně přímo s gastronomii příliš nesouvisí. Proč jste se i přesto pro toto partnerství rozhodli?\nTo je samozřejmě pravda, náš portál je především o gastronomii, ale všeobecně chceme podporovat všechny kulturní akce v kraji, které mají smysl. Projekt Život je dar se díky barům a klubům nepřímo dotýká i této oblasti a když jde o dobrou věc, všechny bariéry ztrácejí smysl. Právě rakovina je všude kolem nás a jakákoli pomoc, ale i osvěta mají svůj velký smysl, a nikdy nevíme, kdy nějaké neštěstí postihne nás nebo naše okolí.\nJak to máte s pomocí druhým obecně vy sami? Jde hlavně o dobrý pocit nebo máš sám třeba nějakou nepříjemnou zkušenost ze svého okolí?\nAno, bohužel – takovou nepříjemnou událost si kolegové v týmu prožili osobně, a i díky tomu je pro nás téma vysoce aktuální. Iniciativa projektu Život je dar je pro nás zcela srdeční záležitostí, jakkoli to může vyznít jako klišé.\nProč myslíš, že je projekt Život je dar unikátní? Myslíš, že právě on by se dal použít jako jakási šablona pro další pořadatele a zájemce?\nKdyž udeří tak vážná nemoc jako rakovina, člověk si zpravidla uvědomí spoustu věcí. Ne každý má takové štěstí, jako teď zrovna my a jakákoli forma pomoci se tak vlastně stává samozřejmostí. Unikátnost nadace Život je dar spočívá v tom, že se podařilo již několikrát dát dohromady skvělý tým lidí, kteří pracují bez nároku na honorář a všechny získané prostředky tedy mohou jít na transparentní účet. O celém projektu se detailně vyzpovídal jeden z pořadatelů, Ondra Albrecht, ve videu níže. Určitě doporučujeme zkouknout.\nJak se portál Gastro Zlín jako partner celé události zapojí? Co máte v plánu?\nVzhledem k tomu, že máme v kraji jedno z nejaktivnějších publik na sociálních sítích, přicházíme s marketingovou kampaní, jejíž cílem je dát lidem vědět, proč by se o akci vlastně měli zajímat, jaký je její smysl a především fakt, že pomoci může úplně každý. Rádi bychom touto cestou poděkovali právě týmu za celou akcí, protože již dnes spouštíme ve spolupráci s Lesním hotelem a Autoservis 11 – Karel Kupec Rally velkou soutěž o víkendový pobyt na hotelu včetně zapůjčení BMW s plnou nádrží. Na základě dárcovské SMS můžete přispět i vy, a navíc se automaticky zapojíte do slosování.\nCo musí vlastně splňovat akce nebo projekt, abys měl zájem se na ní nějak podílet?\nJe to jednoduché – celá věc musí dávat smysl. Nechceme nikoho jmenovat, ale spousta nadací jsou především výdělečné firmy, které tak trochu okrajově „i pomáhají“. Za iniciativou Život je dar oproti tomu stojí tým mladých zapálených lidí, kteří jsou ochotni pracovat i zadarmo a to, co do projektu přinášejí, je jinak většinou i zdrojem jejich obživy. Už tedy jenom fakt, že jsou na nějaký čas ochotni dát osobní profit stranou a udělat něco pro ostatní, nám velmi imponuje.\nMáte letos vy sami nějaké tipy v programu, které si prostě nemůžete nechat ujít?\nKaždé stanoviště má svoje vlastní kouzlo, selekci bychom se tedy raději vyhnuli. Sami jsme si toho naložili docela hodně a těžko říct, kam se dostaneme a kam ne. Vzhledem k tomu, že všechno spadá pod jednotné vstupné, by ale určitě byla škoda cokoli vynechávat.\nTak už 23. února se na vás budeme těšit! Sledujte událost na Facebooku.\nwww.zivotjedar.cz | tranpsarentní účet: https://bit.ly/2UZNLUU\nJiří Šedek – Jízda s úspěšnými - Život je dar a Ondra Albrecht\nčlánek vytvořil: David Šohaj


DO PŘÍBRAMI PŘIJEDOU ÚŘADUJÍCÍ MISTŘI AMERICKÉHO FOTBALU | Příbram žije - Váš průvodce městem Příbram\nNejvyšší divize české ligy amerického fotbalu se dostává do své druhé poloviny a tým Příbram Bobcats se svojí současnou bilancí 3 výhry a 2 prohry sdílí průběžné druhé místo tabulky s úřadujícím mistrem ligy, týmem Prague Black Panthers. Již v sobotu však dojde k prozatimnímu rozseknutí tabulky, protože se poprvé v letošní sezóně setkají celky na jednom hřišti. Vítěž se tak nejenom posune na druhé místo v nejvyšší divizi, ale dostane se také do velmi výhodné pozice po zbytek sezóny a velmi výrazně si zvýší šance na účast ve finále ligy.\nBobcats jsou strůjci svého osudu – pokud budou do konce základní části jenom vyhrávat, tak postoupí a to dokonce z prvního místa. Podobně jako u Prague Black Panthers ale existují scénáře, které Příbram do finále nepustí ani se sedmi výhrami. Každý zápas je pro oba celky extrémně důležitý a nelze spoléhat na výsledky ostatních zápasů. Půjde o zatím nejzajímavější zápas letošní sezóny a vzájemné rivalství slibuje nespočet osobních soubojů a vyhrocených emocí. Reprízu finále posledních dvou let si můžete přijít prohlédnout na vlastní oči v sobotu 28. 5. od 14:00 na umělém hřišti Energon Arény (1. FK Příbram).


V Jaderné elektrárně Dukovany skončila po 99 dnech odstávka čtvrtého výrobního bloku. Najíždění bloku muselo být minulý týden přerušeno, neboť byla zjištěna závada na řídicí skříni pojišťovacího ventilu parogenerátoru. Nyní energetici zvyšovali výkon bloku od pátku. První turbína byla připojena včera v 02:40 h, druhá následovala ve 12:56 h, uvedl mluvčí dukovanské elektrárny Jiří Bezděk.\nDále mluvčí prohlásil: „Od dnešního dne jsou tedy v provozu tři ze čtyř dukovanských bloků.“ Od 22. dubna vyráběly v JE Dukovany elektřinu pouze dva bloky. Odstaven prozatím zůstává třetí výrobní blok. Jeho odstávka by měla trvat až do 19. října, a to kvůli rozšířeným kontrolám svarů potrubí.\nČtvrtý blok JE Dukovany byl odpojen 5. února. Jeho odstávka se protáhla, neboť v něm odborníci kromě výměny pětiny jaderného paliva za čerstvé a mimo běžných prohlídek a modernizací zařízení rovněž prováděli kontrolu svarů. Tento blok měl být původně spuštěn už minulá pátek, nicméně práce se zdržely kvůli nečekaným opravám.\nNejprve byla ve čtvrtém bloku zjištěna při tlakových zkouškách netěsnost na armatuře v sekundárním okruhu, která musela být pracovníky opravena. Minulou neděli byla nalezena další závada během zkoušky nové řídicí skříně pojišťovacího ventilu parogenerátoru. Během odstávky byla tato skříň instalována místo staršího zařízení. Mluvčí podotkl: „Účelem tlakových, těsnostních a funkčních zkoušek, které se standardně provádějí při najíždění bloku po odstávce, je ověření stavu technického zařízení po demontáži a provedené údržbě.“\nV minulém roce byly v dokumentaci elektrárny zjištěny nekvalitní rentgenové snímky svarů. Z tohoto důvodu se od loňského roku v dukovanských blocích provádějí kontroly všech těchto svarů. Ve středu skupina ČEZ informovala, že prověrky svarů budou u druhého a třetího bloku ještě rozšířeny. Své rozhodnutí zdůvodnila firma přípravami na další dlouhodobý provoz JE Dukovany. Letošní odstávky se tak protáhnou v rámci měsíců.\nJiž probíhající odstávka třetího bloku měla podle původních odhadů skončit během července. Nyní firma počítá s jeho zprovozněním od 19. října. Odstávka druhého bloku – který přestane dodávat elektřinu do sítě 16. září – potrvá jistě až do příštího roku.\nLoňské odstávky zapříčinily, že roční výroba elektřiny v Jaderné elektrárně Dukovany poklesla o 18 % na celkových 12,6 TWh. Skupina ČEZ tak přišla o 2,5 miliardy korun.\ndukovany odstávka kontrola svárů


23. 01. 2020, Víťa Kopecký\n„Když budeš hodný, dostaneš od Mikuláše samé dobroty. Když ale budeš zlobit, tak dostaneš cibuli a uhlí.“\n„Uhlí? To počebuju! Mašinky papaj uhlí. Tak já budu zlobit!“\nDěti jsou bezva. Jsou bezprostřední, upřímné, umí se radovat z maličkostí a dát ti najevo lásku. Jsou otiskem tvých genů, ale najdeš v nich i své rodiče a prarodiče. Podle mého jsou děti naplněním podstaty života. A teď nemám na mysli odpověď na otázku, proč život existuje a jaká je v něm role člověka, ale čistě technicky důvod toho, že mám mezi nohama pindíka a od puberty nemůžu dostat z hlavy činnosti vedoucí k reprodukci. Podstatou života je prostě jeho pokračování a všechno na téhle planetě je tomu podřízeno. Od dělení buněk přes koloběh vody až po páteční diskotéky a sociální systém. Do svých dětí investuješ čas, energii, peníze a nikdo tě k tomu nemusí nutit. Jednoduše je miluješ a dělá ti to radost.\nJenže děti bohužel také umí ničit drahé předměty. Porušovat dobře míněné zákazy, být nebezpečné, a to nejen sami sobě, umí ohrnovat nos, být vypočítavé a vůči sobě navzájem kruté. Dokáží se vztekat, kňourat, courat a v tom lepším případě počůrat. Ale stejně je máš rád. Stačí udělat roztomilý kukuč a vše je odpuštěno. Mateřská láska je mocné pouto…\nMoji kluci mě sice mají v hrsti a udělal bych pro ně první poslední, ale jednu věc bych asi nedokázal. Vzdát se kvůli nim lezení. Když si vzpomenu, jaké to bylo, držet čerstvě narozeného Sebastiána v náručí a jaké bylo třeba vylézt první vícedélku, nedokážu určit, ve který moment jsem byl šťastnější. Možná je to špatně, ale prostě to tak je. V obou případech jsem zažíval okouzlení, pocity uvolnění, naplnění a věděl jsem, že se jedná o zlomový okamžik. Obojí jsem chtěl mít už napořád.\nAle nemyslím si, že by lezení bylo podstatou života. Tam mají děti navrch. Lezení je něco jiného.\n„Pepku, ty strašně moc kouříš.“\n„Pche, vy víte houby, co je to vášeň a sport!“\nJeli jsme s Atomem na Kotlářku. Na první pohled je to nenápadná skalka v lesíku u konečné tramvaje, ale jinak je to lezení jak v Himálaji. Všude spousta odpadků po předchozích expedicích a na vrcholku pilíře narazíš na stany výškového tábora, ve kterých tu žijí horolezci bez domova.\nDvě hodiny mezi prací a tmou jsme strávili na skládce plné umouněných tváří a oba jsme si to užili. Díky zhruba deset metrů vysokému kusu šutru, po kterém jsme se ještě nesápali.\nLezení je sport. Nepochybně. Dosažení určité úrovně vyžaduje trénink, pořádají se v něm závody a má své hvězdy. I jako rekreační lezec musíš občas zabrat, zpotíš se a večer pak cítíš příjemnou únavu. Podobně jako když si jdeš zahrát třeba badminton. Pokud ti to takhle stačí, je to v pohodě. Nemám s tím problém. Jen jsem nikdy neslyšel, že by si někdo chodil pinkat do pokáleného háječku. A přesně tam jsme s Atomem byli.\nČím je lezení pro tebe? (ilustrace: Markéta Oličová)\nPro mě je lezení něco víc. Podstatou života sice není, ale určitě ho svým způsobem odráží. Úspěch nebo pád. Potěšení i bolest. Vyžaduje důvěru v partnera. Je potřeba osvojit si určité dovednosti a můžeš se v něm vydat různými směry. A dokáže budovat ducha člověka. Protože je v něm přítomná smrt.\nJe to prosté. Chceš být lehčí? Naordinuj si střídmost. Do dlouhých cest přidej skromnost. Některé věci nemůžeš mít hned. Trpělivost! Začni den cvičením a zachováš si pružnost. Sněhové pole bez maček je zkušenost. Važ si zdraví, vůně borovic, dobrých knih a přátel, pamatuj na vděčnost. Pak ti lezení bude přinášet radost. Je skvělé, když tě něco doopravdy baví. Vášeň plus vytrvalost rovná se houževnatost. A houževnatostí můžeš dosáhnout čehokoliv.\nBuddhismus hlásá, že světský život je neuspokojivý a obsahuje mnoho utrpení. A že meditace je prostředkem, jak z toho ven. Tedy pokud to správně chápu. Každopádně lezení je takovou mojí meditací. Protože lezu, mám život rád a vidím věci, díky kterým ten svůj pokládám za naplněný.\nP. S. Chtěl bych poděkovat Markétě. A to nejen za ilustrace, ale dnes i za inspiraci.\nPrávě dočítáš třetí díl rubriky „Papa lezec“. (Minulé díly: Když je hezky, vezmeš je do zoo. Osmičku ke třicetinám? Přiznám se, že to nevyšlo.) Rádi bychom nový kousek publikovali vždy koncem měsíce ve 200 slovech. Takový je plán – pokud zrovna nebude múza, nezlob se na nás. Tohle není psaní na povel…\nJizerská sto sedmdesátka. Lajneři založili novou tradici\n21. 01. 2020, Ondra Málek\nJe chladné a sychravé lednové ráno. Noční mlha už dávno spadla a liduprázdné pražské ulice pokryla bílým závojem, jako by naznačovala příchod tak dlouho očekávané zimy. Do úsvitu zbývají necelé dvě hodiny a já po rychlé snídani hážu předem sbalené cajky do auta a vyrážím na sever vstříc novému dni ve výškách. Krátce po svítání přijíždím do Liberce, házím bágly do Lukyho dodávky a společně hurá do hor! Vytoužená sněhová nadílka je bohužel skromná, ale i tak jsme naprosto nadšení z každého centimetru, který během posledních dní napadl. Že jsme sníh náležitě ocenili, bylo možné doložit nejen naší jím podmíněnou přítomností, ale i běžkami, které na nás v autě čekají. Zkrátka, Jizerská sto sedmdesátka se chodí zásadně a pouze v zimě. A pokud o ní dnes slyšíš poprvé, tak čti pozorně. Zakládáme totiž tradici!\nNasedat a zakládáme. (f: Lukáš Černý)\nPo příjezdu zbytku týmu rychle stejpujeme lajnu, připravíme kotvení a napnuto máme cca do hodiny a půl. Tom Valenta dává první úspěšné jízdy na slackboardu. Celé údolí se rázem zahalí do nepropustné bílé tmy a my již nejsme schopni dohlédnout dále než pár desítek metrů před sebe. Lajna najednou vede do neznáma. Jako kdyby mi tím chtěla něco říct.\n„Kam to vlastně kráčíš?“\nKdyž už jsme u toho, přesně před rokem touhle dobou, kdy jsem poprvé vlezl na highline, by mě rozhodně nenapadlo, s kým, kde a co budu za rok chodit. Život je samé překvapení, napadá mě, když si navazuji odsedku. Zkouším to poprvé naboso, což se po pár desítkách metrů ukázalo jako špatný nápad.\n„Kam to vlastně kráčíš?“ (f: Lukáš Černý)\nPolet! Visím v odsedce. Srdce buší na plné obrátky, tělo nabité adrenalinem se potí. Nohy už dávno necítím, a tím pádem chybí tak potřebná citlivost chodidla na popruhu. Vyhoupnu se zpět nahoru a rukama nahmatávám ledovou krustu, která celou lajnu nenápadně pokrývá. Po dochodu lajny si ještě chvíli užívám fakt, že si můžu sněhem běhat naboso a vůbec nic mě nestudí. Nicméně se v zájmu zachování zdraví po chvíli raději obouvám do mokrých bot.\nKluci, ve snaze pořídit záběry, mezitím dvakrát havarují se svými drony – na jejich vrtulkách se také okamžitě tvoří ledová krusta. Rozjíždíme pátrací akce po údolí a oba drony nakonec nacházíme v pořádku, avšak kýžené natáčení se dnes zřejmě konat nebude. Postupně se trochu rozjasňuje a další pokusy už dáváme v barefootech, které si pro dnešek nemůžeme vynachválit.\nJizerská 170 – pochod lesem. (f: Lukáš Černý)\nPřed západem Slunce začínáme unavení a promrzlí sundávat lajnu. Zhruba po hodině se přicházíme ohřát a občerstvit do knajpy. Den bere za své, zbytek party se vydává na cestu domů a já s Lukym nasazujeme čelovky – vyrážíme na okruh. Nezastaví nás ani moje zlomená hůlka, vybitá čelovka, ani fakt, že přesně nevíme, kam jedeme. Pár kusů klacku z lesa jako dlaha a tejpa jakožto povinná výbava každého highlinera mi zachraňuje krk. Po zhruba patnácti svižných kilometrech se vracíme a já, naprosto příjemně unaven, cítím zadostiučinění. Svůj poslední den vánočních prázdnin v České republice před návratem do ciziny jsem strávil naplno.\nPoslední den před návratem do ciziny jsem strávil naplno. (f: Lukáš Černý)\n16. 01. 2020, Standa „Sany“ Mitáč\nDostává se k tobě jakýsi „podpultový dokument“, který se pokouší hutně shrnout, co se povedlo na českém písku v loňské sezóně. Na úvod se sluší ujasnit vymezení přehledu – půjde o tradiční výstupy, které splňují pravidla ochrany přírody; víceméně o klasické cesty lezené bez magnézia. (Ne že bychom na eMontaně byli odpůrci lezení s Mg tam, kde se používá například od 80. let, o tom třeba jindy, pozn. aut.)\nČlánek nemá ambice vybrat nejlepší výkon – to ani nejde a hlavně to není potřeba. Zdroje informací dle žurnalistické etiky držíme v utajení… Pravý pískař je bytost plachá a nerada se vystavuje na obdiv. To poslední, co potřebuje, je chlubit se svými přelezy na internetu.\nSeznam je tedy určitě nekompletní. Tím pádem budeme rádi za upřesnění/doplnění informací na [email protected] – do článku není problém zasáhnout a něco upravit.\nKdysi tady vznikaly přelomové cesty světa, ale momentálně tu je ze strany českých lezců (k nepochopení autora článku) podivný klid. V desítkových obtížnostech ho narušuje jen pár světlých výjimek.\nHonza „Makak“ Makovička se loni probojoval stropem Nebelturmu v Sasku – „Star Wars“ AF Xb. V cestě byl prý kdysi přidělaný chyt, který ale zase upadl, tak je opět čisto. Makak si nejvíc váží onsightů, a to z loňska například cesty „Engelflügel“ IXb od Bernda Arnolda na saský Doppelturm nebo opomíjené „Letenky do pekla“ IXa na Zlomiskovou věž – Pravý břeh Labáku.\nS Alešem „Alešákem“ Procházkou vylezli oba AF „Tokáňskou spáru“ IXc od Bernda Arnolda na Tetřeví stěnu v NP České Švýcarsko a povedl se jim parádní prváč na saský Frienstein – cesta „King of Swing“ Xa s vydatně převislým úsekem.\nAlešák si udělal radost zejména AF přelezy koutu „Teufelei“ Xb na Teufelsturm nebo stinnou stěnovkou „Toleranzbereich“ Xa na Lehnriff (obojí od B. Arnolda, pozn. aut.) a prvním opakováním novější cesty „Headshot“ Xa, což je přímý dolez cesty „Sniper“ Xa na Conradturm. Fotka dole je z další cesty jeho dlouhého loňského tick listu – „Grosse Schlacht“ Xa na Friensteinwächtera.\nV nedalekých Žitavských horách se udála také dobrá pecka – Ondřej „Plagát“ Sojka vylezl novou cestu „Flipper“ XIa na věž Wetterhaube. Klasa je stejná pro RP i AF.\nNa závěr jedna rarita. Jirka „Piškot“ Chocholoušek objevil menší věž. Povedlo se mu něco, co by se v roce 2019 mohlo v Labáku, který je prorentgenovaný pohledy, jevit jako nemožné. Našel ji v roklích Levého břehu nad Madloněm a pojmenoval Miliduch. Pořád je co objevovat.\nAlešák v cestě „Grosse Schlacht“ Xa na Friensteinwächtera v Sasku (foto: Standa Mitáč)\nCo se dělo v dalším pískařském centru? Lionel Burgr vzpomíná ze sezóny 2019 na cestu „Easy rider“ Xa, kterou se mu podařilo vylézt stylem AF. Vede na věž Ocún vlevo vedle oblíbeného „Fifanova sokolíku“, je z roku 2000 a čeká tě v ní asi 45 metrů křehké skály. Nepovedlo se zatím zjistit, jestli má tahle cesta od bratří Meierů ještě nějaké jiné opakování.\nZ dalších přelezů je tu třeba Martin Klemsa a „Sisyfos“ Xa na Knihu stylem PP. Skvělý zářez je určitě cesta „Climbing naprudko“ IXc z roku 1996 na Ministranta od Petra „Špeka“ Slaniny se Standou Šilhánem. Tuhle řachu ve Skaláku vylezl na kusovku Matěj „Měřák“ Měřička.\nDanny Menšík v „Climbing naprudko“ smekl ve výlezovém rajbáku, ale povedlo se mu volně vylézt jinou pecku v trhlinkách: „Nešikovné prsty“ IXc na Šavlovnu od Špeka. Vítek Lachman vylezl na RP „Prstomlejn“ IXc od Špeka s Jirkou „Prcasem“ Slavíkem z roku 1994 v Klokočkách. V cestě jsme ho s Jakubem točili – viz Příběh cesty…\nZa zmínku stojí také cesta „Dost brutál“ Xa na Durango od bratří Meierů z roku 1998. Loni zažila nebývalý nápor. V jednom kuse ji vylezli Měřák a Lionel. Popadali, ale probojovali se k vrcholu: Martin „Paďas“ Paděra, Eliška „Bětka“ Vlčková a Martin „Magnusek“ Klonfar, který ale stejně na RPéčka nehraje. Loni si vylezl slavnou „Pulp Fiction“ AF Xb od Špeka a Standy Šilhána. (Špek nikdy vyšší hodnocení než Xb žádné své cestě nedal, pozn. aut.)\nKuba Cicvárek, který už většinu zmíněných cest vylezl před nějakými dvaceti lety, s Magnuskem udělali novou cestu „Hnůj jaksepatří“ IXb v masivu Sluj Českých bratří v Klokočkách. První opakování měl Špek: „Tak to byl největší zážitek minulýho roku,“ pronesl s odstupem po přelezu. Je to stropová spára s výlezem do komína a pod cestou mají čundráci ohniště, takže to klouže, jak je skála očouzená. Cesta zároveň vede celkem nízko nad zemí – Špek na její opakování použil jen sedák a odsedku na těžší chvíle kolem kruhu…\nŠpek měl dobrou sezónu. Veřejně se tím nechlubí, ale splnil si osobní cíl, který si na minulý rok stanovil – 3000 výstupů. „Ne za cenu čtyřek,“ jak prohlásil v hospodě. V rámci těch tří tisícovek (8,2 cesty na den) se mu povedlo udělat přes stovku nových cest, včetně několika IXcéček. Například s Italem Matteo Pasquetto to byl prváč „Špagetti Vestern“ na Jiříka v Tepličkách. (Matteo stihl během návštěvy Česka vylézt také „Nešikovné prsty“, pozn. aut.). Nejtěžší cesty udělal Špek na domácích Klokočkách, například: „Sušenej čas“ IXc nebo „Putovní vidle“ IXc.\nMatěj „Měřák“ Měřička v cestě „Climbing naprudko“ IXc (f: Jan Zahula)\nZ prvovýstupů na Broumovsku se nám doneslo několik vydařených počinů. Z dílny Míry Macha „Vydělaná kůže“ na Mošnu poblíž adršpašských Milenců za IXc, je to prý spárová pecka! Ze stěnového lezení se v Broumovkách povedla „Třešňovice“ IXc na Vánoční Hvězdu – rovněž od Míry Macha.\nNa prvovýstupy v Sasku už není moc místa, a tak se v posledních letech vydává Alešák dělat cesty sem. A daří se mu nacházet logické linky i na známé věže. Loni se mu povedla například cesta „Křehká krása“ IXb na Starostovou – spojka „Iljova odkazu“ a „Arnoldovy“. S Vítkem Lachmanem pak udělali novou cestu v temné stěně Karlíka pod slaněním – „Továrna na čokoládu“ IXc soustavou sokolíků schovanou před letním Sluncem. Žertovná bude určitě i cesta „Parkour“ VIIIb na Pacholka a její ležatý rozporný komín.\nCo se týče přelezů, tak na Broumovsku je konečně více zvěstí i o aktivitě něžného pohlaví. Pavlína Binková vytáhla například „Starou cestu“ VIIIa od Herberta Richtera na Skříň, stejně tak Anča Šebestíková. Na jednom laně vylezly „Vodní žínky“ VIIIa na Vodníka. Také nezávisle na sobě vylezly „Hasseho spáru“ VIIc na Mravenčí horu nebo „Slunovrat“ VIIc na Starostu – Ančin přelez jsme točili pro Příběh cesty. Anča dále moc ráda vzpomíná na přelez převislé širočiny „Revmatické lázně“ VIIc na Medusy od Standy „Cikána“ Lukavského. Ženský přelez od Pavlíny taky zaznamenal „Sokolík“ VIIIa na Mravenčí horu v Ádru nebo „Spára světlonoše“ VIIIa na Lucifera v Broumovských stěnách.\nAnča Šebestíková (vlevo) a Majda Štanglerová se připravují na „Slunovrat“. Více fotek a video časem na eMontaně. (f: Standa Mitáč)\nZ mužských přelezů se sluší zmínit Karla Nováčka, který si odškrtl „Prvotřídní klepáč“ za Xa na Gigola v Ádru. Magnusek přelezl stylem AF ultravzdušné „Klekání“ Xa na Chrámové stěny v Teplicích. U toho jsme také byli – materiál je ve frontě na zpracování. O další skvělý počin se postaral Vojta Přibyl, když čistě přelezl „Modrou spáru“ VIIIc na Goliáše – bez nacvaknutí prvního kruhu, což před ním skoro nikomu nepovedlo. O epesní tlamu v cestě „Orel nebo panna“ VIIc, která oblétla svět, se postarali Danny Menšík, Matěj Svojtka a Vítek Lachman.\nKrálovským výkonem je pak nápad, jak se odpravit během jediného dne. Petr „Jony“ John s Karlem Nováčkem si dali za cíl vylézt 12 cest na Radnici v Ádru za 24 hodin (Napsali o tom článek tady, pozn. aut.). Vtip je v tom, že vylezení jakékoliv cesty/širočiny z výběru by byl pro průměrného pískaře výkon roku (v případě širočin výkon života, pozn. aut.). A určitě by si chudák nevybral nic ze tří vykřičníkových linek za VIIIb „Těžké okovy“, „Přátelství s ďáblem“ nebo „Boží soud“. Jony a Karel však ukázali svoje pískařské mistrovství. „Tenhle počin mi přijde jako něco, co snese ty nejpřísnější měřítka s velkým přesahem. Fyzicky i psychicky,“ komentoval Zdeněk „Háček“ Hák, který podobný projekt dokáže porovnat s himálajskými útrapami.\n„Dva bouldríky na chuť nám nemôžu zaškodiť.“ Neúspěšný pokus o rest day na západě USA\n10. 01. 2020, od amerického zpravodaje\nDo konca výjazdu nám ostávajú ešte dva týždne a sme úplne zničení. Fyzické aj psychické zásoby sú na nule. Niet sa čomu čudovať – už takmer dva mesiace lezieme cesty, ktoré sú na hranici našich možností a niekedy aj výrazne za hranicou.\nCítim, že ak budeme ďalej takto pokračovať, domov pôjdeme ako úplné trosky. Pravdepodobne aj s nejakým pekným vleklým lezeckým zranením. Potrebujeme sa odtiaľto dostať!!! Ale ako? Problém je v tom, že sme (určite pre nás) v lezeckom raji. Toto údolie je neskutočné. Skaly sú nádherné a úplne všade, kam sa človek pozrie.\nAj najhoršie cesty, ktoré tu sú, by boli považované za totálne skvosty kdekoľvek inde na svete. Jednodĺžky, krátke, dlhé, megadlhé viacdĺžky a aj bouldre. Všetko tu je. Kemp je síce zaprášený ako vždy, ale teraz sú tu takmer všetci lezci a ešte k tomu naša krvná skupina. Ak sa chceš odtiaľto dostať, ani škaredé počasie ti nepomôže. Za posledné dva mesiace pršalo asi pol dňa a predpoveď na najbližšie dva týždne ukazuje iba slniečka.\nTéma viacdňového oddychu sa tu pri večernom ohni proste nepreberá. Ak sa chceme odtiaľto na pár dní dostať, potrebujeme naozaj silnú motiváciu. Jediné, čo ma napadá, je, že ešte som nevidel Grand Canyon. Každý rok si vravím, keď budem unavený, pôjdeme si pozrieť Grand Canyon. Ešte sme tam neboli, ale tentokrát to musí vyjsť. Je to šialene ďaleko a cesta tam a späť s trochou turistiky medzitým nám musí zaručiť aspoň štyri dní lezeckého oddychu.\nPol dňa presviedčania samého seba a Mišky, že to stojí za to, a sme na ceste. Vidina oddychu je pred nami. Z nerozvážnosti sa zastavujeme na lúke, na päť minút pozrieť, čo sa lezie. Do kelu, to sme nemali vidieť. Lezie sa všetko, „Salathe“, „Golden Gate“, „El Corazon“, „Magic Mashroom“. Preboha, niekto dokonca skúša voľne „Changing corners“. Vyzerá to, že všetci sú tu a je to podmienka. Z piatich minút je pekná hodinka, ale s vypätím všetkých síl prekonávame pokušenie ostať. Prinútime sa nasadnúť do auta a vyraziť smer Grand Canyon.\nOndra Beneš během loňského přelezu „El Corazon“ na El Capa (f: Ch. Fascendini)\nCesta je však plná nástrah ako napr. nádherné žulové dómy na Tuolumne Meadows. Tie sa dajú bez zástavky obísť len keď je človek lezecký analfabet, alebo má strašne silné odhodlanie nezastaviť. Naše odhodlanie sa ukazuje ako dostatočne silné a hrdinsky nezastavujeme.\nĎaľšia nástraha je snáď ešte nebezpečnejšia. A aj si to uvedomujem. Bishop. Nezastaviť tam sa jednoducho nedá. Naša jediná možnosť, ako sa prebiť cez Bishop a nepodľahnúť závislosti, je priblížiť sa k nemu v noci. Vtedy tie skvostné bouldre nie je vidno a pred prvým slnečným lúčom byť späť na ceste. Tento parádny plán dostáva prvú trhlinu, keď stretávame kamošov, ktorí chcú ísť s nami do baru okoštovať miestne pivko. Smrteľnú ranu nášmu plánu ale zasadzuje nečakaný záškodník mesiac. Je práve spln. To sme nedomysleli. Aj keď sa v noci snažím tie balvany v Buttermilks nevidieť, magicky ma priťahujú a za splnu snáď vyzerajú ešte lepšie ako za dňa.\nBishop – hlavne nepodľahnúť závislosti! (f: autor)\nHovorím si, že zajtra si dám iba jeden dva bouldríky a ide sa ďalej. Ráno sa snažím Mišku presvedčiť, že dva bouldríky na chuť nám nemôžu zaškodiť, ale pridávajú sa k nám aj kamoši bez bouldermatky. Tak ich v tom nemôžeme nechať. Z dvoch bouldríkov je celé parádne doobedie. V zápätí rovnako krásne poobedie na vynitovanej žule v Pine Creeku. Večerná kúpačka v prírodných horúcich prameňoch v strede púšte a nakoniec ďaľší deň v Bishope a okolí na najkrajších bouldroch tejto planéty.\nPo ceste späť do Yosemitov sa pre zmenu zastavujeme v iných horúcich prameňoch, cez Tuolumney Medows prechádzame za tmy a po dva a pol dňoch schádzame späť do Údolia. Som zmierený s osudom. Oddychovať tu nie je možné. Kým sme tu, budeme liezť čo to dá, domov pôjdeme ako úplné trosky a Grand Canyon asi nikdy neuvidím… Ale aspoň som to skúsil.\nTOP 10 článků eMontany v roce 2019. Připomeň si je, nebo přečti poprvé\n05. 01. 2020, redakce eMontany\nZačátek nového roku je nejlepším časem k ohlédnutí se za tím uplynulým. Připravili jsme pro tebe výběr témat, ze kterých jsme měli loni největší radost. Najdeš je dole – seřadili jsme je abecedně, proto je Adam zase první. Jaké články utkvěly v paměti tobě?\nVíš, jaký je rozdíl mezi „dobrým dnem AO“ a „špatným dnem AO“? V ten špatný netrénuje šest, ale jenom pět hodin. Možná proto je nejlepší na světě a musela se z něj stát menší firma. Jak si brání svůj čas na lezení?\nBERND ARNOLD. CESTA NAHORU JE ZÁROVEŇ CESTOU DO VLASTNÍHO NITRA\nPětkrát otevřel nový stupeň obtížnosti a v srdci Východního Německa vytvářel cesty světového formátu. Přečti si rozhovor s legendou.\nJÍT SI ZABĚHAT PO PRÁCI. ZE SNĚŽKY NA GERLACH ZA SEDM DNÍ\nLEZECKOU VÁŠEŇ MUSÍŠ CÍTIT VE SVÉ HRUDI. SEAN VILLANUEVA\n„Čím je Sean jedinečný? Svojí motivací a nadšením. Tím, jak k lezení přistupuje – jde do toho naplno! Zároveň působí uvolněně a nikdy ho nevidíš nějak se nervovat…“\nLYNN HILL: „POŘÁD TO JDE, KLUCI!“\nProcházíme s Lynn a jejím psem okolo terárka s hadem do strohé pracovny s výhledem na hory. Vytahuji plechovky kokosové vody a krabičku borůvek. Nabízím sváču, otevírám poznámky a zapínám diktafon…\nMÍSTO DĚSŮ – 10 PŘÍHOD Z UMĚLÉ STĚNY, KTERÉ NEVYMYSLÍŠ\nTady si lezení užijí úplně všichni. Začínáš? Nevadí. Tady se ti nemůže nic stát. Lezeš už dlouho a nechceš jít ven? V Chrámu lezby jsi v bezpečí… Jen se tu občas odehraje něco, co tě překvapí.\nPATŘÍME K SILNICI. STOPEM DO MONGOLSKA NAVZDORY PŘEDSUDKŮM\n„Se zabouchnutím dveří rodného domu mě začíná naplňovat vzrušení z nadcházejícího dobrodružství. Stopování je pro mě ideální způsob přepravy. V ničem jiném necítím tak obrovsko usvobodu, otevřenost vůči zemi, krajině a lidem.“\nPETER HILLARY – SYN HIMÁLAJE. ZE STÍNU SVÉHO OTCE DO SVĚTLA VELEHOR, KTERÉ JAKO PRVNÍ PŘEŠEL\nI když Peter ve svém životě vykonal vizionářské počiny, veřejnost ho celý život vnímá jako „Hillaryho syna“. Jak se s tím žije? Proč se ke svému příjmení jednu dobu nehlásil? A jakou výchovu mu táta dopřával?\nTOMÁŠ ČADA. NEMĚL GRAVITAČNÍ KOMPLEXY A DOVEZL NA PÍSEK ZÁPADNÍ MÓRESY\nZ lezecké scény sice zmizel před 20 lety, mnozí však (třeba nevědomky) jeho sportovní odkaz pořád sledují. Tomáš Čada, který k nám zavlekl RP.\nVŽDYCKY MŮŽEŠ STOPNOUT JEŠTĚ HORŠÍ PLACHETNICI. BEZ MOTORU KOLEM SVĚTA\n„Když jsem si řekl bez motoru, tak jsem nemohl ani letadlem. Prostě celou zeměkouli bez motoru. Jak to dopadlo?“\nDěkujeme za čtenářskou přízeň a těšíme se, co přinese rok 2020.\n31. 12. 2019, redakce eMontany\nDostatek smyček pro každou příležitost\n– hodně štěstí v roce 2020.\nNenechat se zlomit předpovědí. Vánoce trochu jinak\n30. 12. 2019, Blanka Pechačová\nKonec prosince, jak už to bývá, vybízí nejednoho člověka k zastavení, zamyšlení a bilancování nad uplynulým rokem. Lidé také mají často sklon pořizovat sobě či osobám blízkým věci neobvyklé a často zbytečné, nebo dokonce tíhnou k tomu konat jinak, než jak bylo doposud jejich zvykem. Zkrátka vše tak nějak směřuje ke snahám o změnu v povětšinou nudném plynutí života.\nV lezeckém světě – neprcháš-li v době vánoční zbaběle do teplých krajin – často koncem roku míříš za posledním zlezením nejbližší polomokré skály, nebo alespoň za posledním slaněním, je-li podmínka spíše mokrá, než polomokrá. I v pojetí této tradice však člověk může kolikrát udělat drobné změny. Například nemusíš jako vždy slaňovat o páteční noci s partou z oddílu a přespávat v jeskyni pod křížkem, abyste pak za halasného pění, pití, až pěnění naplnili údolí od Jána k Hostimi nepublikovatelnými skřeky. Proč tentokrát neslanit v pátek přes den, tiše a pokorně, zatímco se polední Slunce opírá do kolejnic úzkorozchodné dráhy Solvayových lomů, a nad polem u Bubovic krouží v celé své kráse draví ptáci? Proč nevyrazit jen s nejbližšími lezeckými parťáky, kteří sice k tvojí nevoli vytáhnou ve dvě odpoledne na štandu u jeskyně placatku s rumem, ale cucnou si jen symbolicky? Proč to tentokrát neudělat jinak?\nAutorka ve kříži pod křížem, Svatý Jan pod Skalou (f: Tom Vacek)\nTřešničkou na dortu může potom být i nevinný čundr, jako za dob mládí tvé maminky, kdesi na Kokořínsku, i přestože má podle předpovědi na Štědrý večer prachsprostě lít jak z konve. A když je tvůj vyhlédnutý Kostelíček už v pět večer plný, nemusíš věšet hlavu. Rozsvítíš čelovku, která ti naposledy posloužila na výpravě v Alpách, abys bezpečně po kluzkém bahně sešla do údolí a schovala se před deštěm pod sice skromnější, ale o to útulnější převis. Z voštin se na tebe sypou zrníčka druhohorního písku, z kapradin nad hranou převisu začínají stékat první čůrky štědrovečerního deště a ty se těšíš do vyhřátého spacáku. V meníčku je dnes špekáček s hořčicí, no a trocha whisky – toť vzpomínka na květnové skotské lezení jaksepatří! V hlavě přitom trochu nostalgicky vzpomínáš na povinné rodinné večeře s kaprem a smrtelnou hrůzou ze zapíchnutých kostí v krku. Tady tě píchá jenom zrnko písku za uchem – to jak šmidláš hlavou o nízký strop převisu, zatímco se kolem ohně natahuješ pro placatku.\nAni ten příšerný déšť a lezavá zima, která na Boží hod přichází, tě nepřesvědčí, abys na příští rok dělala pořád tu samou nudnou věc dokola – seděla v paneláku a ládovala se cukrovím, rybou a salátem (a zítra to šla rozlézt na překližku). Vždyť ta jedna ušmudlaná rumová kulička pod převisem ti chutnala mnohem víc, než tvůj oblíbený „Aurelius – výběr z bobulí“, který jsi naposledy okoštovala ve vinném sklípku za svých studentských let. A těch patnáct kilometrů na autobus v dešti taky nechodíš každý den (navíc spálíš i tu včerejší rumovou kuličku). Takže tohle je ten jiný, ryze sváteční zážitek!\nProč neudělat něco jinak – nejen když se rok chýlí ke konci?\nPapa lezec: Osmičku ke třicetinám? Přiznám se, že to nevyšlo\n19. 12. 2019, Víťa Kopecký\nNevím, jestli to náhodou nebyl první příznak krize středního věku, ale když mi bylo třicet, rozhodl jsem se, že ten rok vylezu osmičku na skalách. Deset let před tím už se mi to jednou povedlo a říkal jsem si, že to k tomu mému jubileu bude super dárek. Mimochodem, od té doby jsem si nechal propíchnout ucho, pořídil si nové bicí a zatoužil po skateboardu, takže opravdová krize asi propukne co nevidět. Ale zpět k tématu.\nV těch dvaceti se mi to nezdálo zase tak těžké. Chodil jsem lézt třikrát týdně, každý druhý víkend jel někam ven a to vlastně stačilo. Že by nejlepším tréninkem na lezení opravdu bylo samotné lezení? Ve třiceti už to bylo horší. S Amélií se nám narodil druhý syn, na stěnu jsem se dostal maximálně čtyřikrát do měsíce, na skály skoro vůbec a občas mě i někde něco zabolelo. Svému cíli jsem v tu chvíli byl hodně daleko a bylo potřeba se zamyslet, jak ho alespoň polechtat na chodidlech, když už se mi nedařilo skočit mu rovnou po krku. Přiznám se ti, že mi to nevyšlo. Tak jako spousta jiných předsevzetí. Ale teď už asi vím, co jsem udělal špatně.\n„Atome, kolik uděláš shybů?“\n„Já shyby nedělám. Nepamatuju se, že bych nějakou cestu nedolezl, protože jsem nebyl schopnej udělat shyb. To už se dřív neudržíš prstama. Nebo ti smekne noha. Nebo se z toho prostě poděláš.“\nUž jsem říkal, že jsem táta. Jenomže to není všechno. Ještě před pár týdny jsem byl táta na rodičovské dovolené. Mezi námi, slovo „dovolená“ tam prosadil nějaký státní úředník bez fantazie, který nemohl přijít na jiný výraz pro období, kdy nechodíš do zaměstnání. Osobně si pod tím pojmem představuji něco jiného. Schválně si to zkus!\nCo si představíš pod pojmem „rodičovská dovolená“? (ilustrace: Markéta Oličová)\nAle jinak je ta rodičovská bezva doplňkový sport. Hlavně když jsi skoro dvoumetrový chlap. To se pak lidi moc nehrnou pomoct ti s kočárkem do tramvaje. Kočárek váží patnáct kilo, roční mrňous deset, k tomu taška plná plenek, náhradního oblečení, pití a nákup. Docela slušná činka, ne? Tím jsem se uklidňoval vždycky, když jsem šel okolo balkny nad dveřmi dětského pokoje.\nMoje první rada. Přesvědč svou Lásku, že třeba takový Beastmaker je ze dřeva, a jedná se tedy o vážně pěkný a stylový bytový doplněk. Takže určitě může viset i jinde. Protože až konečně sebereš rytíři meč, dohoníš jeho koně a dáš je oba v osm spát, budeš mít potřebnou půlhodinu času. Jenže do jejich království už raději nepůjdeš, abys náhodou nevzbudil draka. Na balknu bude sedat prach a ty nebudeš mít prsty silné, ale mastné od chipsů, které místo toho budeš chroupat u „Age of Ondra“.\n„Normálně jsem zvednul Kristiána a v tom mi tady něco přeskočilo. Prý jsem si pohmoždil úpon bicepsu, či co. Je klika, že mám kámošku na rehabilitačním.“\n„Hele, ty si poslední dobou vlastně pořád jenom na něco stěžuješ a hledáš si nějaký výmluvy. Tak choď zatím třeba běhat. Jestli ty nebudeš prostě línej.“\n„Jak to teď říkala ta paní v tramvaji: Líní Pražáci, to není jak my Ostraváci. Já vám to říkám otevřeně. Já už tu žiju deset let a to je něco hrozného…“\n„A první, co jsi v práci udělal, bylo, že jsi to dal jako status na facebook. Ty určitě víš, co je to prokrastinace.“\n„Jo, ale nebyl si náhodou první, kdo mi to olajkoval?“\nA co ty? Kolik času strávíš nějakou nepodstatnou činností? Nebylo by lepší dát si místo toho trochu do těla? Pokud chceš náročný work-out, zkus hodinu dělat přesně to, co dělají malé děti. Můžeš začít tím, že doma všude polezeš po čtyřech. Vsadím se, že to vzdáš po deseti minutách. Rada číslo dvě. Vem si staré tepláky. Těch pár minut stačí na to, aby ti koberec na tvých krásných kalhotách na jógu od Prany prodřel kolena. A pokud se ti nechce plazit po bytě ve stylu Meresjeva, kup si libovolnou stavebnici a na tu hodinku si k ní sedni na bobek. Pro moje kluky je to běžná věc, já musím po chvíli změnit pozici. Přitom v Číně to prý zvládají i důchodci. A nebudou tak ve formě proto, že stejně jako Alexej Petrovič byli komunisté. Prostě to dělali celý život. Neproseděli tisíce hodin na židli u počítače a nemusejí se tak znovu učit hýbat. Vím to. Přečetl jsem o tom na internetu spoustu článků.\nAtom má pravdu. Trénink je ta věc, která z tebe dělá drtiče těžkých cest a ze mě „softmovera.“ Hlavní chyba byla, že jsem tomu nakonec moc nedal. Uklidňuje mě jediné. Že pořád lezu vyšší čísla než on.\nPrávě dočítáš druhý díl rubriky „Papa lezec“. (Minulý díl je tady.) Rádi bychom nový kousek publikovali vždy koncem měsíce ve 200 slovech. Takový je plán – pokud zrovna nebude múza, nezlob se na nás. Tohle není psaní na povel…\nZevrubná analýza vnímání chutě ovesné kaše: Požitek není konstantní, ale relativní v čase\n16. 12. 2019, Honza Bořil\nOvesná kaše je zvláštní věc. Ne snad svou konzistencí (i když tou teda trochu taky), ale svou chutí. Ta totiž na rozdíl od většiny jiných jídel není konstantní, ale mění se relativně v čase. My jsme se o téhle univerzálně platné poučce zas a znova poučili během tří týdnů v Kyrgu.\nV první fázi je to delikátní pokrm. Konečně jsme vypadli ze školy/práce a symbolizuje nám všechnu tu svobodu, kterou v horách máme a které jsme se nemohli dočkat. Je radost přemýšlet, jestli si k ní dáme kafe nebo čaj. Na sušeném ovoci si ještě nevylámeme zuby a granko se nám ještě nepřejedlo.\nV té druhé je to v pohodě. Ne úplně v pohodě, spíš „rajče ve Finsku“, „těstoviny v Česku“ nebo „chleba jinde než v Česku“ – level pohody. Není problém, ale někde uvnitř už víme, že to není úplně vono.\nTřetí fáze už je krizová. Čaj už došel, granko a/nebo cokoliv jiného taky. Nechuť jíst ji ještě jednou vede v posledních dnech až k heroickým výkonům – třeba ujití 30 km za den. Hlavně usínat s vidinou jakékoli jiné snídaně.\n„V posledních dnech tě nedostatek jídla vybičuje k heroickým výkonům.“ (f: Honza Bořil)\nAčkoli apetit prý roste s únavou, ve skutečnosti je to podle nás spíš s výškou. Dělal bys stejnou kaši jako na horách i v Brně? Ne, protože Brno je prostě moc nízko. Taky teda možná proto, že můžeš pro cokoliv jiného do obchodu, ale hlavně ta výška.\nObědy a večeře mají veskrze podobný osud, jakkoli variace chleba se sýrem/salámem, respektive těstoviny/kuskus s tuňákem nebo něčím jiným skýtají mnohem větší dobrodružství. V Kyrgu člověk bohužel nemá ani u místních moc na výběr. Kurut ochutná jednou (doslova jednou), kumys ho zradí taky jen jedenkrát. Počáteční vteřiny chutnají jako mléko řízlé kefírem, pak ale přijde ocásek, kdy je najednou největší starostí, jak neurazit hostitele, a přitom si ponechat alespoň základní lidskou důstojnost.\nJíst tři týdny to samé je zkrátka moc. Půlka naší šestičlenné výpravy to odnese různými zažívacími potížemi, mně nepomůžou ani závěrečné dvoudenní hody v Oši a úplně zkolabuju na letišti v Biškeku. Do dna a ještě dál – tak to má být.\nVrchní analytik Vojta Sýkora v Kyrgyzstánu (f: Honza Bořil)\nČlánek se umístil na 5.–6. místě v naší velké letní gastro-soutěži. Titulek je redakční. Výsledky a ostatní texty budeme postupně přidávat sem.\n14. 12. 2019, Barbora Sojková\nDemografie univerzitního města Oxfordu je pro randění nepříznivá. Angličani začínaj s vysokou školou dřív než my z kontinentální Evropy, a protože mají na krku školný, tak se neflákaj a dřív s ní i končí. V mém okolí je všem 24, a to jsou taky doktorandi – a pokud je jim tolik jako mně, už jsou ženatí. A když ne, tak je problém, že člověk leze a dal si jako předsevzetí do roku 2019 nejen konečně vytáhnout E2, ale taky si najít partnera, kterýmu nebude vadit, že každý jídlo o víkendu se bude jíst v ešusu pod skalou a ne ve slovutných londýnských restauracích. Po roce a půl života v Anglii tak konečně přichází zjištění, že v knihovně nebo na stěně jen tak někoho nepotkám. Rozhodnu se následovat své britské kamarády, nainstaluju si Tinder a svým spolubydlícím sdělím, že rozhodně nebudu randit s někým, kdo by nelezl. Co bych asi dělala o víkendech? Chodila do kina?\nZa pár týdnů kluk jménem Ali okomentuje na oné neslavné sociální síti moji fotku, na který lezu na prvního Armorican, klasický tříhvězdičkový plotnový VS na pískovcových mořských útesech na severu Pembrokeshire. Napíše mi jen název cesty s otazníkem, a tak je celkem jasný, že ji buď musel přelézt, anebo okolo ní aspoň jít a vědět, co je vklíněnec. Začneme si psát a když přijde víkend, zeptá se, co budu dělat v sobotu, kdy má být hezky. „Nejela bys lézt? Nikdy jsme se neviděli, tak je to možná trochu moc… ale nebude pršet!“ V sobotu nemůžu, ale co neděle? Musím využít víkendu bez deště. Ani mi nedojde, že jet na skály s klukem, kterýho jsem nikdy neviděla a znám ho z Tinderu, možná není nejlepší nápad. „Co když neumí jistit, je úplně nudnej, anebo nějakej úchylák?“ ptají se mě večer kamarádi na boulderu, když jim o plánu vyprávím. Pokrčím rameny: „Kdyžtak se z toho nějak vyvlíknu.“\n„Co bych asi dělala o víkendech? Chodila do kina?“ (f: Ali Scott)\nSobota, večer před rande. Jsem na house party, kterou uspořádal univerzitní lezecký klub k příležitosti odjezdu Emmie, mojí lezecké partnerky, zpátky do Chicaga, odkud je. „Počítáš s tím zítra?“ ptá se Ali ve zprávě. Počítám, ale nemám svačinu pod skálu, sakra! A to mi vlak jede v půl osmé ráno a ještě nemám sbaleno. Už je po půlnoci, osazenstvo party se odebírá k odchodu, a tak si pod bundu tajně strkám půl bochníku zbylého banánového chlebíčku, který upekla Emmie, a odplížím se, aby mě nikdo neviděl. Zítra přijde vhod.\nRáno nasedám na první vlak do Bristolu. V batohu vařič, čaj, mlíko, dvojitý lana, sadu frendů a vklíněnců a banánovej chlebíček v alobalu. Ali mě vyzvedává na nádraží a jedeme lézt do vápencového Wye Valley v jižním Walesu. Přístup pod skálu Shorn Cliff vede krásným dubovým lesem, ještě svítí Slunce, ale předpověď počasí je dneska nejistá. Vylezeme tři cesty, a když začne pršet, dělám zrovna štand na vrcholu jednoho z místních HVS. Doberu Aliho, rychle slaníme ze stromu dolů, oblečeme nepromokavý bundy, bez nichž se v Anglii nevyráží ani na nákup, a schováme se do jeskyně, kde si vaříme v ešusu čaj s mlíkem a já z batohu vítězoslavně vytáhnu ukradený chlebíček. „Jé, banana bread, ten mi máma dělala k narozeninám místo dortu!“ Myslím, že svačinu jsem vybrala správně. A za dva měsíce už nám během prodlouženého víkendu v Lake District připravuju v dodávce sandwiche na horské vícedélky.\nZa dva měsíce už nám připravuju v dodávce sandwiche na horské vícedélky. (f: Ali Scott)\nNa banana bread podle Emmie, skvělé lezkyně z Chicaga, potřebuješ:\n80 ml kokosového oleje (roztaveného)\n65 g hnědého cukru\n60-80 ml javorového sirupu\nskořici, muškátový oříšek, drcený hrebíček\nRozmačkej zralé banány na kaši, vmíchej do nich vejce, olej, cukr a sirup. Přidej zbylé ingredience kromě mouky a dobře promíchej. Úplně nakonec jemně vmíchej mouku. Peč zhruba 50 minut na 350 °F (cca. 180 °C).\nČlánek se umístil na 5.-6. místě v naší velké letní gastro-soutěži. Titulek je redakční. Výsledky a ostatní texty postupně přidáváme sem.\n26. 11. 2019, Víťa Kopecký\n„Prostě nejdřív jsem musel pro staršího do školky, pak s mladším na očkování, nakoupit, uvařit oběd na zejtra a jo, večer jsem sice šel lízt, ale jenom proto, že to jinej den nešlo a byl jsem z toho všeho tak hotovej, že mi dělalo problém vylézt pětku. To se pak zastavíš a říkáš si, že ti život vlastně lajnujou okolnosti a kde je něco, co jsi udělal ze svobodný vůle?“\n„Ty sis aspoň ze svobodný vůle pořídil ty děti. To já třeba u prvního takový štěstí neměl…“\nAtom vždycky ví, co říct. Někdy mám dojem, že by neměl dělat zeměměřiče, ale kněze. To je možná věc, která mě k němu táhne nejvíc. Jeho nadhled a moudrost, která není vyčtená, ale pramenící ze zkušenosti. A ornát by mu určitě slušel. Má prošedivělý plnovous. Vlastně mě teď napadlo, že ho poprosím, jestli by k nám nechtěl v prosinci přijít za Mikuláše.\nJá mám dva malé kluky, on dvě už dospělé dcery. Jsem přesvědčený, že Atoma mi osud poslal do cesty, abych se z toho všeho nezbláznil. Abych viděl, že to jde. Vychovat děti a u toho nezapomenout žít. A to všechno bez ztráty důstojnosti. Ten večer jsme řešili čas.\nDen má jednoduše 24 hodin a šmitec. Do nich musíš nacpat všechno to, co „musíš“, nějaký ten spánek a při troše dobré vůle ti zůstane pár hodin na to, co „chceš“. Tahle složka se dá docela dobře vyměnit za spánek a opačně, ale když do sebe v půl desáté ráno leješ třetího turka, dojde ti, že to tak nemůžeš dělat donekonečna. Navíc s malými dětmi je to ještě o trochu zábavnější. Kromě toho, co „musíš“ ty, je tam potřeba začlenit i věci, které „musí“ ony. Pětiletého kluka nepošleš tramvají do školky samotného. A když je máš aspoň trochu rád, šoupneš tam i něco, co tvoje děti „chtějí“. Třeba se cestou z nákupu stavíte na chvíli na hřišti. Nebo je v sobotu, když je hezky, vezmeš do zoo. Kolik času ti pak zbyde na lezení? A to nemluvím o tom, že třeba máš ještě nějaké jíné koníčky.\nČas letí. (ilustrace: Markéta Oličová)\n„Ještě musím zajet do Modřan, ale od šesti by to šlo.“\n„To už je na mě pozdě, já můžu už od tří, ale maximálně do té šesté…“\n„Volové, takhle tu Portu nevyhrajeme!“\nČas nezastavíš a jestli to někdo ví nejlépe, pak je to tvoje tělo. Stárne a nikdo s tím nic neudělá. Prostě se to děje. Vteřinu za vteřinou se pomalu blížíš do bodu, kdy se něco pokazí. Může to být tvoje stařecké srdce, ale také třeba počasí v horách. Máš sny? A budeš mít v padesáti kondici na RP přelez „Regular Northwest Face“ na Half Dome?\nJe podzim, krásné počasí, na písku ideální tření, Atom chce jet zítra do Ostrova, já nemůžu. Kamarád má svatbu, bere si jednu úžasnou holku a moje Amélie jí jde za svědka. Shánějí pozemek na stavbu ekologické dřevostavby, plánují rodinu. On také leze. Bude na to ještě mít čas?\n„Víš co je zajímavý? Že Bible nezná pojem štěstí. Si to vem, Izraelité chodili čtyřicet let po poušti, až se konečně doplahočili do země zaslíbený. A nikde se tam nedočteš, že pak byli šťastný. A asi bejt ani nemohli, protože jim sice ta země byla zaslíbená, ale museli o ní stejně válčit. A když později třeba zažívali blahobyt, nikde se nepíše, že byli šťastný. Tohle slovo tam prostě není. My to pořád skloňujeme, naše společnost chce být šťastná, ale co když o to vůbec nejde? Nebo se na to dá ještě koukat z druhý strany – jako by se nepočítalo s tím, že když máš všemohoucího boha, že můžeš být nešťastný. Jak říkám, je to zajímavý.“\n„Ty vole, já to tvrdim furt, že jsi měl bejt kněz…“\nČas. Věci je potřeba brát tak, jak jsou. Jsem táta a nemám tolik času na lezení, kolik bych si přál. Musím se tedy zamyslet nad tím, jak ho co nejlépe využít. Jaké jsou moje ambice a jestli mohu dojít k jejich naplnění. Jak mohu v omezeném čase efektivně trénovat. Jak najít rovnováhu mezi lezením a rodinným životem. Do čeho investovat peníze. Pojďme se na to všechno postupně podívat.\nPrávě dočítáš úvodní díl rubriky „Papa lezec“. Rádi bychom ji publikovali vždy koncem měsíce ve 200 slovech. Takový je plán – pokud zrovna nebude múza, nezlob se na nás. Tohle není psaní na povel…


Huawei Watch Fit 2 Pink | OPTIMA.cz\nHUAWEI WATCH FIT 2 s 1,74palcovým AMOLED displejem a úzkými rámečky dokážou pouhým zvednutím zápěstí poskytnou přesně to, co je potřeba. Od tréninků až po příchozí hovory. HUAWEI WATCH FIT 2 díky mikrofonu a reproduktoru podporuje handsfree volání či nezávislé přehrávání hudby. Animované fitness tréninky se dočkaly vylepšení audia a díky sledováni srdečního tepu, SpO2 a funkci…\nKód: 3448338PN: 55028896Výrobce: HuaweiZáruka: 2 roky\nHUAWEI WATCH FIT 2 s 1,74palcovým AMOLED displejem a úzkými rámečky dokážou pouhým zvednutím zápěstí poskytnou přesně to, co je potřeba. Od tréninků až po příchozí hovory. HUAWEI WATCH FIT 2 díky mikrofonu a reproduktoru podporuje handsfree volání či nezávislé přehrávání hudby. Animované fitness tréninky se dočkaly vylepšení audia a díky sledováni srdečního tepu, SpO2 a funkci monitoru spánku, můžete mít vaše zdraví plně pod kontrolou. Watch FIT 2 totiž umí sledovat různé časti vašeho spánku a identifikovat tak problémy, se kterými se potýkáte. A co víc? Nabídnou vám i řešení, jak tyto problémy efektivně řešit. Watch FIT 2 přispívají i k optimálnímu duševnímu zdraví. Poznají, kdy se nacházíte ve stresové situaci a upozorní vás, že je čas zpomalit. Tato funkce je obzvláště v dnešní hektické době neocenitelná.\nAnimovaný fitness trenér, který je dostupný až v 7 různých tréninkových módech, s vámi projde trénink od začátku až do konce, a to včetně zahřátí a finálního protažení. Milovníci běhu si zamilují funkci Runnig Ability Index, která pomocí vyhodnocení dat, jako je například vaše výška, věk, váha a navrhne trénink přímo vám na míru.\nVelikost zápěstí:130–210 mm\nVoděodolnost:5 ATM water-resistant\nDisplej:1.74 inches AMOLED color screen\nRozlišení:336 x 480 pixels, PPI 336\nDotyková obrazovka:Full screen touch, side button\nSenzory:9-axis IMU sensor (Accelerometer sensor, Gyroscope sensor, Geomagnetic sensor)\n*Bluetooth: 2.4 GHz, supports BT5.2 and BR+BLE\nZpůsob nabíjení:Magnetic charging thimble\nVýdrž baterie:10 dní\nKompatibilita:Android 6.0 or later, iOS 9.0 or later\n*Watch x 1\n*Charging Cradle (including the charging cable) x 1\n*Quick Start Guide & Safety Information & Warranty Card x 1\nRozměry [mm]:46 x 33.5 x 10.8 mm\nHmotnost [g]:26 g (strap excluded)


Zapalovače - CLIPPER | konoteka.cz\nZapalovače - CLIPPER\nObyčejné zapalovače i turbo zapalovače se silným plamenem.\nStylové a spolehlivé zapalovače Clipper máme v několika jedinečných designech. Najdete na nich houbičky a konopí a nebo jen modré či zelené ornamenty.\nJak si zapálit ve větru?\nTo dokážou spolehlivé turbozapalovače. Hodí se skvěle na nahřátí manuálních vaporizérů značky Dynavap.\nA pro dámy něžný zapalovač ve zlatorůžovém odstínu - znovuplnitelný Clipper rosegold zapalovač.\nRozpalte to s designovými zapalovači!


Rána, zatmění, výpadek paměti. Čaloun má pech - iDNES.cz\nRána, zatmění, výpadek paměti. Čaloun má pech\nJan Čaloun | foto: Martin Adamec, MAFRA\nHlava mu třeští ještě teď, po pěti dnech. Sedm minut zápasu s Jihlavou má nesmazatelně vygumovaných z paměti. Hokejový útočník Jan Čaloun po slabém otřesu mozku, který utrpěl v první lize, stále netuší, kdy si znovu oblékne dres Ústeckých Lvů.\n"Byl jsem na CT vyšetření mozku, je to v pořádku. Hlava mě ale bolí dodnes, cítím se malátný, je mi špatně od žaludku," hlásil včera dopoledne, kdy zašel za ústeckými spoluhráči do kabiny. Ještě ani netrénuje.\n"Až se budu cítit dobře, pomalinku se do přípravy zapojím."\nOlympijského vítěze zdemoloval v čase 32:31 faul jihlavského Štracha, sudí ho vyloučil. "Dostal jsem nahrávku, najednou z druhé strany přilítl. Nevím, jestli mě do hlavy trefil loktem, nebo ramenem. Hned se mi zatmělo," líčí kapitán Čaloun.\nTřetinu dohrál. "Ale na jejím konci se mi úplně vymazala paměť. Od té rány si nepamatuji vůbec nic. Ani to, že Hanzlovi vyrazili zuby."\nVybavuje si až to, jak se v kabině převlékl a spěchal do nemocnice. 35letý útočník v zápase nastřádal dvě asistence, jeho bilance se leskne: 18 zápasů, 16 bodů (9+7). Jenže smůla se na něj od jeho loňského návratu domů lepí. Půlku extraligy promarodil s pochroumaným ramenem, zkraje letošní první ligy ho zase na delší čas sklátila viróza.\n"Strašně toho otřesu mozku lituju, štve mě to. Hokej jsem si po loňské sezoně užíval, bavilo mě trénovat a hrát. Přišla nemoc, od ní jsem se odrazil, dařilo se mně i mužstvu. Doufám, že brzy budu zpátky."