Před Jágrem stojí další výzva! Vstoupí do historie? - Sport.cz\n30. března 2016 15:50 - New York\nBěhem své oslnivé kariéry v NHL obdržel Jaromír Jágr celkem devět prestižních individuálních cen, tuhle trofej ale ještě ve sbírce nemá. A ani žádný jiný Čech! Kladenský rodák byl letos za Floridu nominován na Bill Masterton Memorial Trophy, jež se uděluje za vytrvalost, sportovního ducha a oddanost hokeji. Právě tyto atributy dovedly Jágra, aby i ve čtyřiačtyřiceti coby nejstarší hráč v zámořské soutěži dál válel na nejvyšší úrovni, zatímco většina jeho vrstevníků už je v hokejovém důchodu.\nNovináři pokrývající jednotlivé kluby NHL mají právo navrhnout z každého mužstva jedno jméno, z třicítky hráčů pak vzejde trio finalistů. Vítěze určí Asociace profesionálních hokejových novinářů a vyhlášen bude v červnu na galavečeru NHL.\nMezi třicítkou nominovaných je letos také další Čech, sedmatřicetiletý obránce Michal Rozsíval z Chicaga, jehož o touhu pokračovat v kariéře v nejslavnější hokejové soutěži světa nepřipravila loni ani tříštivá zlomenina kotníku.\nJágr v NHL pětkrát získal Art Ross Trophy pro nejproduktivnějšího hráče soutěže, třikrát obdržel Lester B. Pearson Award pro nejlepšího hráče podle hlasování hokejistů a jednou Hart Trophy pro nejužitečnějšího hráče soutěže.\nICYMI, Here is the complete list of Masterton nominees for each team as voted by members of the PHWA. pic.twitter.com/jZvH8DMnKz\n— PHWA (@ThePHWA) 29. března 2016\nOlympijský vítěz z Nagana a dvojnásobný šampión Stanley Cupu táhne Floridu do play off. S 59 body za 25 branek a 34 asistencí je nejproduktivnějším hráčem Panthers, s obdivem se o jeho výkonech vyjadřují legendy i hráči o generaci či dvě mladší. Mezi kandidáty na Mastertonovu trofej udělovanou od roku 1967 má však český veterán zdatnou konkurenci.\nJágr, Dupuis, Zuccarello...\nMezi nominovanými jsou třeba Pascal Dupuis z Pittsburghu, jenž musel loni v prosinci ukončit kariéru kvůli přetrvávajícím potížím s krevními sraženinami, zraněními provázený ruský šikula z Detroitu Pavel Dacjuk nebo Nor Mats Zuccarello, který dál řádí v útoku Rangers, ačkoliv loni v play off utrpěl po zásahu pukem zlomeninu čelisti, těžký otřes mozku a téměř ztratil schopnost mluvit.\nJágr, nejproduktivnější Evropan v historii NHL, byl na Mastertonovu trofej v minulosti nominován už dvakrát. Poprvé v roce 2012 poté, co se v dresu Philadelphie po tříleté pauze vrátil do NHL po působení v Omsku, podruhé před dvěma lety jako hráč New Jersey Devils se dokonce dostal až mezi elitní trojici.\nTrofej ale nakonec získal Dominic Moore z New Yorku Rangers, jenž na jaře 2012 z NHL odešel, aby se mohl starat o manželku Katie, která onemocněla vzácnou formou rakoviny jater. Po její smrti založil nadaci na pomoc podobně postiženým lidem a jejich rodinám a rozhodl se vrátit k hokeji.\nLoňským laureátem je brankář Minnesoty Devan Dubnyk. Vyjde to Jágrovi na třetí pokus?\nZíská Jaromír Jágr v NHL trofej Billa Mastertona?\nAno 92,2 %\nNe 7,8 %\nCelkem hlasovalo 28379 čtenářů.


Úvod | Rekreační středisko a letní tábor RADOST\nVítejte na webu rekreačního střediska a letního tábora RADOST\nVítáme Vás na webových stránkách rekreačního střediska Radost, které se nachází v malebné krajině na Vysočině poblíž městečka Světlá nad Sázavou, nedaleko hradu Lipnice, v krásném klidném prostředí místních lesů a luk. Je to ideální místo pro všechny malé i velké návštěvníky, kteří chtějí uniknout hluku a každodennímu ruchu velkých měst a nezdravému ovzduší.\nRekreační středisko Radost nabízí pobyt v čistém, nezkaženém prostředí, na zdravém vzduchu a v příjemném klidu přírody.\nCelý areál střediska je ohraničen a tím je zaručeno, že se mohou návštěvníci nerušeně a bez obav věnovat odpočinku, sportu, hrám nebo studiu.\nPo každé fyzické i duševní aktivitě zajisté řádně vyhládne. Pro strávníky je zajištěna tradiční česká kuchyně a celodenní pitný režim.\nNa základě předešlé dohody je možno obstarat i občerstvení pro dospělé (pivo, víno a jiné).\nPro mlsouny je připravena kantýna se sladkostmi, slanými pochoutkami, limonádou a dalšími dobrotami.\nJe zde nezpočet možností vyžití. V areálu jsou pro děti i dospělé připravena sportovní hřiště na volejbal, nohejbal, ping-pongový stůl, houpačky a pro nejmenší návštěvníky pískoviště. V herní místnosti se mohou malí i velcí potrénovat v kulečníku.\nPro milovníky přírody a zdravotních vycházek, ale i cyklistů, a turistů, je v nedalekém okolí mnoho zajímavých míst, kam se vydat.\nVečery strávené u ohně pod hvězdným nebem bývají příjemnou přípravou na vydatný noční spánek.\nRekreační středisko Radost nabízí relaxační pobyt nejen školám, školkám, zájmovým kroužkům, rodinám, uzavřené společnosti, ale také ubytování firemním zaměstnancům, uskutečnění společenských a kulturních akcí, firemních meetingů a dalších činností.\naktualizováno: 13.08.2015 20:57:19


S paletkou jsem zvládla už víc než tři looky (a poctivě jsem swatchovala) a je pravda, že výsledné líčení bylp pokaždé hodně podobné. Záleží jaké barvy použijete a jak je zkombinujete. Čímž se opět dostávám k předchozímu odstavci – pokud si koupím paletku plnou červeno hnědých a hnědo oranžových stínů, s velkou pravděpodobností skončím s líčením, které bude červeno hnědé, nebo hnědo červené. 🙂 Každému, kdo se podívá na swatche, by tohle mělo být předem jasné. S paletkou se dá vytvořit i halo líčení, mně se to povedlo s nejtmavší čokoládově bronzovým stínem (Ember) a rose gold stínem (Lumbre) nebylo ale tak výrazné, jako kdybych sáhla do nějaké jiné paletky, po výrazněji světlejší metalické barvě.\nRozumím, každý máme jiné barevné preference 🙂 já jsem nadšená, což už z článku víš 🙂 Přesně moje barvy, které ráda nosím a ve kterých se cítím dobře 🙂 ten hype byl obrovský, to souhlasím, i já jsem neodolala a to jinak stíny UD obecně nijak zvlášť nemiluju 🙂\nTak doufám, že si ji užiješ stejně jako já. 🙂 a ještě jednou moc gratuluji 😉\nDnes jsem si jí koupila společně s rtěnkou … těším se, až je použiji. Na fotkách je náádherná, a v realitě je ještě krásnější …\n18/08/2017 at 06:16\nV živote by ma ani nenapadlo túto, resp. TAKÚTO paletku kúpiť, ja a teplé farby na očiach, to mi nejak nikdy nešlo dokopy :)… Až dodnes 😀 Krásne…\nJá to právě miluju 🙂\nMně se paletka líbí strašně moc. Na jednu stranu si nedokážu představit, že bych si něco takovýho dala na oči, ale něco mě k ní hrozně táhne 😀 trochu mě děsí, že je všude vyprodaná, nevíš Luci, jestli je to limitka? Jinak díky za upozornění, samozřejmě, že jsem na jednu z podmínek GA zapomněla 😀 hezký večer krásko a díky za super recenzi a krásné líčení 😉\nMoc bych se toho nebála, určitě ji ještě nákladní. Většina limitek je k sehnání ještě dlouho potom. Gwen byla minimálně půl roku, Vice XX o něco méně, ale co si budeme povídat. Můj tip je, že zůstane ve stále nabídce 😉\nLucie havlickova says\nPáletla mě zaujala hned na první pohled, teplé odstíny mám na očích moc rada. Bohužel je pro mě jako pro pracující studentku 1500 za paletku docela pálka, takže její koupi budu muset ještě poradně promyslet…… nicméně je fakt úžasná a láká mě od první chvíle, co jsem se dozvěděla, ze se dostane i k nám 🙂\nChce to počkat si na slevu v Sephoře 🙂 a úplně nejlíp, jít si ji prohlédnout předem, pokud máš tu možnost. 🙂\nMě se teda zas tak extra nelíbí – teda na pohled ano, ale pro mě by byla nepoužitelná 🙂\nChápu 🙂 Každý prefererujeme jiné barvy na očích 🙂\nRozhodně lepší jít se na ní podívat na živo, když máš tu možnost. 🙂 Já si na teplých stínech ujíždím už nejsou dobu :-))) tak jsem to měla vyřešené předem už z videí na YouTube 🙂 s Naked 2 jsem to měla taky tak..\nAhoj, také jsem blonďatá, toto barevné spektrum jsem nikdy nepoužívala, ale čím víc na paletku koukám, tím víc se mi líbí. Když jsem ji viděla poprvé, tak jsem si pro sebe řekla, že za mě tedy jednoznačně ne. Teď váhám, když vidím, jak hezky na Tobě líčení vypadá a jsme podobné typy 🙂 Jen si říkám, zda v těchto barvách nebudu vypadat unaveně a uplakaně, když jsem občas nevyspaná a mám zarudlé oči. Tak nevím.. Klára\nOno hodně záleží, jak se kdo v čem cítí. 🙂 já mám tyhle odstíny moc ráda, záleží, jestli si na to zvykneš, jinak nemá cenu ji kupovat 🙂 Já nemám pocit, že by mi to dělalo uplakané oči, a to většinou nepoužívám ani žádnou tužku okolo oka 🙂\nTak to je blbý no, moc to nechápu a je mi to zdá tebe líto. Moje se swatchuje prsty výborně, až na ty dva matné, které zmiňuji v článku a které chtěly dvě přejetí. Na očích nemám moc problém s žádným. Chce to možná zkusit jiné štětce, nebo to podpořit bází. Tu já používám vždy 🙂\nNo odstínově i balením vypadá naprosto úchvatně! 🙂 Taky nad ní přemýšlím, ale bůhví zda bych takové odstíny vůbec využila. :)))\nTak ty barvy jsou dost unikátní, chce to dobře promyslet 🙂\nAhoj Luci. No čím bych dnešní sloh započala 😀 … Vím, že ty nejsi zrovna vyložený nadšenec UD paletek a že jsi dvojku poslala dál. Proto mě potěšilo, že jsi této hořící paletce dala šanci a pro nás jsi ji zrecenzovala. Když jsem ji zaznamenala poprvé, zdála se mi (a svým způsobem stále zdá) hodně teplá – až vřelá. Všeobecně nemám ráda oranžovou barvu. Na sobě, na očích… Přesto obal se mi zdá fakt boží a líbí se mi. Každopádně jsem si byla jistá, že ji nepotřebuji. Mám od UD klasicky Naked 1, Gwen Stefani a loňský? hit Naked Ultimate Basic (btw. strašne moc by mě zajímalo, co si o těch posledních dvou zmíněných myslíš?). Pak přišel zlom a já si koupila Too Faced Chocolate Paletku a postupně jsem se zakoukávala do tepleji laděných odstínů. No a pak to přišlo. Láska v podobě NARS Loaded ♥ … Nedám ji z ruky, jak jsem Ti už v nějakém komentovém románu psala. No a včera jsem byla v Sephoře (vyprodáno), prodavačky mi schovaný tester ukázaly. A pane jo. Krása – opravdu krása. Až mě pálila v prstech 😀 No hned jsem udělala swatche a jako ty bláho. Unikátní odstíny, krásně pigmentovaný. A ráno otevřu Tvůj článek a jásot. Tak skvěle napsaná recenze. Dokonalé fotky. Podle mě i ten, kdo ji nepotřebuje najedou musí získat pocit, že "to něco" unikátního, co paletka nabízí potřebuje. Po shlednutí Tvé recenze a včerejším ozkoušení paletky jsem chycená v pasti a pořád na ni musím myslet 😀 Nejsem blogerka ani velký sběratel – ale mám pocit, že ji musím mít. Na druhou stranu – co sakryš budu dělat s tou oranžovou 😀 vždyť ji nemám ráda 😀 P.S. Celkem by mě zajímalo i, co si myslíš o skladování a sběratelství kosmetiky. Protože paletky mají třeba napsáno do 12 měsíců spotřebovat. Protože se v nich tvoří bakterie atd. Díky za odpovědi! Opět s pozdravem *M*\nJá se na tvé slovy vždycky těším. Mají hlavu a patu a něco zajímavého se v nich dočtu. 😉 Gwen Stefani mám doma a je fajn, takový průměr UD, osobně víc sahám po Vice XX. Ale i tak po ní občas sáhnu. Je to taková nenáročná paletka. Někde tu mám na obě dvě co mám doma recenze. Už sice staré, ale jsou tu 🙂 Ultimate Basic mě moc neláká, jsou to prostě jen takové ty "normální" odstíny, co mám doma už stokrát v každé paletce. Celkově je moje sbírka spíš založená na víc kreativních paletkách a třeba osobně mám mnohem radši matné stíny theBalm 🙂 Hlavně Trimony 🙂\nNo já se vždy v recenzi snažím napsat i všechna negativa, tak doufám a tak moje recenze nepovede k unáhlené koupi. 😉 Já jsem z ní nadšená, protože jsou to "moje" barvy. 🙂 to už je pak na vás, jestli takové také nosíte. 😉\nTo skladování je dobrý nápad i na článek. Já to osobně zrovna u paletek vůbec neřeším. Jednou za půl roku všechno pudrové přestříkám s BeautySoClean a vůbec to dál nijak nehrotím. Nesleduji v koupelně! Mám vše v suchu a tmě v šuplících, kam házím takové ty malé pytlíčky, které mají pohlcovat vlhkost (a jsou třeba v krabicích od bot:-D) a ještě se mi nestalo, že by se mi něco "zkazilo" 🙂\nTy brdíčko, tak to mě těší, že Tě má "e-korespondence" baví 😀 ♥ Tip na článek si určitě poznač do nápadníčku – ráda si pak počtu. Ve Tvém pojetí to bude určitě poutavé a napínavé s kapkou humoru 😀 Co se týče palety, zařekla jsem se, že pokud u Tebe nevyhraju, tak to bude znamení, že mi není souzena. No dnes je vše však samozřejmě jinak a ještě si nechám otevřená zadní vrátka. 😀 Snad se stane nelimitovanou edicí a já tak nad ní budu ještě chvíli rozjímat….nebo napíšu Ježíškovi. Ten to za mě rozlouskne 😀 (P.S. každopádně nejvíc mě zajímalo, jak po soutěži dopadne follow a unfollow. Neskutečný. Tento jev mi připadá úplně absurdní). Přeju Ti tedy skutečné čtenářky a ať Tvůj blog jenom kvete. Opět s pozdravem *M* (již nyní Marselina1217 😀 hahaaa )\nJá Naked paletky miluju, a paradoxně mám nejradši právě Naked 2 😀 Heat se mi taky líbí, ale popravdě mám teď jiné favority…. 🙂\nRozumím, každý máme jinou oblíbenou barevnou škálu. 🙂 Já jsem psala, že Naked 2 není špatná, jen že já jsem spíš na tyhle Heat barvy 🙂\nKdyž jsem viděla první swatche, tak jsem se zamilovala a měla pocit, že jí musím mít a že tohle prostě bude moje první paletka od UD. Za nějakou dobu jsem se na swatche podívala znova a došlo mi přesně to, o čem píšeš – líčení vždycky bude vypadat na jedno brdo. A navíc, že některý stíny jsou si hodně podobný a některý nevyužiju. Přšetla jsem si k tomu obal, kterej se mi absolutně nelíbí, a fakt, že doma už jednu paletku se stíny do červena mám, a došla jsem k tomu, že ji prostě nepotřebuju 😀\nTo je rozumné rozhodnutí. 🙂 Proto to v článku zmiňuji. Paletka je sice nádherná, pro mě osobně, ale rozhodně není multifunkční ani s ní nejde udělat třicet různých looků 🙂\nAno, myslím, že to tak je. Stejně jako Kiehls. Což zase překvapilo mě, když jsem poprvé objednávala z eshopu 🙂\nKrásná recenze jako vždy :o) Po paletce pokukuji již od té doby, co jí UD prvně ukázal. Pořád se přesvědčuji, že mám paletek dost a další už nepotřebuji :)))))) Po Tvé recenzi jsem hodně nalomená a přemýšlím, že si jí přeci jen pořídím 🙂\nJinak zkoušela jsem líčení s Modern Rennaisance podle Tebe a vydařilo se 🙂\nJéé, tak to mám opravdu moc radost 🙂 Díky! Paletka se povedla, ale myslí na to, že s ní prostě stejně uděláš jen pár líčení, není to kontrastní barevné spektrum 🙂\nJe to o zvyku, já zase nerada nosím studené tóny. Přijde mi, že v nich vypadám divně :-))) takže chápu. 🙂


Tajemství životního stylu 2. - Petra Kruntorádová, Hanka Kynychová — Kniha.cz\nÚvod Knihy Populárně naučná pro dospělé Zdraví & životní styl Partnerské vztahy, rodičovství Tajemství životního stylu 2.\nPetra Kruntorádová, Hanka Kynychová\nPo úspěchu knihy Hanky Kynychové a Petry Kruntorádové Tajemství životního stylu přicházejí po roce obě autorky na trh s druhým dílem. Ten je určen jak pokročilým čtenářům tak těm, kterým se teorie životního stylu podle... Více\nPo úspěchu knihy Hanky Kynychové a Petry Kruntorádové Tajemství životního stylu přicházejí po roce obě autorky na trh s druhým dílem. Ten je určen jak pokročilým čtenářům tak těm, kterým se teorie životního stylu podle Hanky Kynychové dostává do ruky poprvé. Kniha volně navazuje na základní pravidla zdravého životního stylu, popsaná a vysvětlená v prvním díle. Je zde zodpovězeno množství otázek Hančiných čtenářek, klientek a příznivkyň. Samostatnou kapitolou je cvičení v posilovně, význam posilovacího tréninku a popis cviků na jednotlivých strojích. Nechybí ani nový zásobník cviků pro domácí cvičení. Dále je zařazen udržovací čtrnáctidenní jídelníček a recepty a nápady na to, jak připravit dobré a přitom racionální jídlo. Kniha je i tentokrát doplněna množstvím ilustračních i názorných fotografií.


Už pět obětí má havárie letadla v Moskvě, na vině jsou asi brzdy - FlyMag\nUž pět obětí má havárie letadla v Moskvě, na vině jsou asi brzdy\nMoskva 30. prosince (ČTK) - Už pět obětí má sobotní havárie ruského letadla Tu-204 na moskevském letišti Vnukovo poté, co dnes v moskevské nemocnici zemřela jedna ze zraněných letušek. Příčinou katastrofy stroje, který letěl jen s osmičlennou posádkou z Pardubic do Moskvy, byly zřejmě brzdy a nefunkční režim zpětného chodu, který se piloti snažili po nezdařeném přistání aktivovat, řekl nejmenovaný člen týmu vyšetřovatelů ruské agentuře Interfax.\nRuské letadlo při technickém přeletu z Pardubic do Moskvy po opakovaném pokusu o přistání nakonec v sobotu odpoledne tvrdě dosedlo na letišti Vnukovo. Stroj vyjel z přistávací dráhy, proboural ochranou bariéru oddělující letiště od rušné příměstské dálnice, rozlomil se na tři kusy a začal hořet. Katastrofický moment zaznamenala kamera v kabině jednoho z vozů projíždějících kolem letiště.\nNejnovější informace z vyšetřovacího týmu hovoří o nefunkčním zpětném chodu, který se piloti snažili zařadit, když se stroj nechtěl zastavit. Závady mohly být podle Interfaxu i na samotných brzdách. Původně se spekulovalo o chybě pilota, nefunkčních motorech či silném větru. Jeden z expertů podle ruských médií uvedl, že posádka se mohla zachránit, pokud by zasunula podvozek.\nZbylí tři členové posádky, dva muži a jedna žena, jsou s těžkými poraněními hlavy v nemocnici, jednomu z mužů dnes operovali páteř.\nList Kommersant přinesl očité svědectví ženy, která projížděla místem nehody jako pasažér v mikrobuse. "Do mikrobusu nám posadili letušku Kristýnu, jak jsem si přečetla na cedulce, byla celá zkrvavená. Doktor, který byl mezi námi, jí začal hned pomáhat. A když přijela záchranky, předal ji lékařům." Svědkyně zřejmě popsala osud letušky, která jako jediná ze třech žen na palubě zůstala naživu.\nLetiště Vnukovo již podle dostupných informací funguje normálně. Jiné moskevské letiště Domodědovo přijalo a odbavilo pro letiště Vnukovo od soboty asi 12 letů. Na Domodědovu se ale podle serveru Lenta.ru dnes vytvořila obrovská tlačenice poté, co nebylo odbaveno asi 20 plánovaných letů, odletové haly jsou prý zavaleny odpadky od cestujících, kteří čekají na svůj odlet i den a půl. Dalších 25 letadel podle ruského serveru nenechalo letiště přistát. Oficiálním důvodem jsou prý "nepříznivé povětrnostní podmínky", spojitost s katastrofou ve Vnukovu letiště Domodědovo odmítá.\nVlastník společnosti Red Wings, oligarcha Alexandr Lebeděv, slíbil rodinám obětí finanční odškodnění. Milion rublů (asi 625.000 korun) pro rodiny čtyř mrtvých členů posádky slíbila i moskevská radnice.


V neděli jsme se vrátili z poznávačky po Rumunsku. Moc se nám tam líbilo a cestování jsme si maximálně užili.\nZájezd byl na čtyři dny pobytu a my tak poznali část Sedmihradska. Krásná příroda, historická města. I když počasí nebylo moc přívětivé, nám to nevadilo a v dešti jsme dokonce jako jediní z celého zájezdu přešli po vyznačené červené trase na hřebenu hor, cca 500 výškových metrů a 13 km z vyznačeného parkoviště k hradu Bran. Měla jsem co dělat, ale zvládla jsem to.\nVystavil cesta_z_mesta_living v 16:45 Žádné komentáře:\nŠtítky: cestování, dovolená, kešky, kultura, počasí, výlet\nSobotní mlhavé Louny...\npod dojmem slunečného počasí jsme vyrazili směr severozápad, na geoevent do Loun. Cestou nás zaskočila mlha a těsně před městem bylo dokonce vše obalené jinovatkou. Na setkání jsme vydrželi zhruba hodinku a už jsme se těšili do místní cukrárny, kterou jsme objevili, když jsme tu byli před 14 dny a moc nám tam chutnalo. Je to naštěstí kousek od náměstí. Po svačince jsme si mysleli, že se ještě podíváme po městě, ale byla nám zima a tak jsme to vzdali.\nJeště se sem vrátíme. Máme tu totiž dost geocachingových restíků, ale to zas až bude lepší počasí.\nVystavil cesta_z_mesta_living v 15:58 Žádné komentáře:\nŠtítky: cestování, kešky, počasí, výlet\nNebušice - Šárecké údolí\nMinulou sobotu bylo parádní počasí a my jsme se byli projít na okraji Divoké Šárky. Moc se nám tam líbilo. Vyfotila jsem tam několik míst.\nVystavil cesta_z_mesta_living v 15:15 Žádné komentáře:\nVystavil cesta_z_mesta_living v 12:50 Žádné komentáře:\nVystavil cesta_z_mesta_living v 18:31 Žádné komentáře:\njsem na blogu nebyla. Stihli jsme dovolenou v Maďarsku i začátek školního roku ještě prázdninově na Jizerce.\nBylo to moc fajn. Nafotila jsem toho neskutečně moc.\nVětšina obrázků najde své místo ve fotoknize, ale to bude trvat, protože si na její přípravu musím udělat čas. S tím ostatně bojuji asi jako každý.\nPro uchování vzpomínek na prima místa hodím něco i sem,\nale asi postupně, abych to tu nepřehltila.\nPro začátek trochu Maďarska (srpen 2017).\nUbytovaní jsme byli v Zánce, malé vesničce na severní straně Balatonu.\nByli jsme tu už před 16 lety, tak jsme měli co porovnávat. Naštěstí se toho tak moc nezměnilo. Jídlo je v celém Maďarsku výborné, to nemusíme řešit a lidé milí. Preferujeme ubytování v soukromí a o to na Balatonu není nouze.\nPokračování příště, hezký den\nVystavil cesta_z_mesta_living v 15:24 Žádné komentáře:\nFotky jsou trochu na přeskáčku, protože my jsme výlet začínali na Hrádku alias Helfenburku. Pak jsme se kousek přesunuli do Ostré, kde je pěkně zrekonstruovaná Kalvárie a kaple na kopci nad vesnicí. Odtud co by dup do Úštěku, prohlédnout náměstí, dát si zmrzku. Kousek seběhnout k Ptačím domkům pro kešku a hurá do Ploskovic! V Ploskovicích prohlídka zámku a parku. Tady překvapili pávi - my je hledali na zemi a oni byli v korunách stromů. Není nic divného, že při prohlídce vždycky narazíme na skupinku "blbců" - tentokrát cca 16náctiletá vykytovaná (rozuměj silně nalíčená) "modelka" a její tatík, fotící cérku v každé možné póze v historických interiérech i exteriérech. Humorné pro pozorování. Musím začít listovat v módních magazínech, třeba ji někde najdu:-)\nA pak už jen Litoměřice (4 kešky), krásné historické centrum a ještě hezčí odpočinková zóna na Střeleckém ostrově. Krásné město!\nCelý výlet byl moc povedený, počasí přálo a viděli jsme spoustu zajímavých věcí.\nVystavil cesta_z_mesta_living v 19:48 Žádné komentáře:\nŠtítky: cestování, počasí, výlet\nadvent (8) cestování (39) citáty (1) čtení (1) DIY (19) domov (13) dovolená (3) giveaway (1) kešky (4) kultura (20) mlsání (5) oslava (1) počasí (17) předsevzetí (3) recepty (2) sport (1) svátky (2) tvoření (10) vánoce (2) velikonoce (4) výlet (32) zahrada (9)


Ostravské Futruy chce vybírat restaurace i zboží přímo na míru - Lupa.cz\nLupa.cz » Ostravské Futruy chce vybírat restaurace i zboží přímo na míru\nOstravské Futruy chce vybírat restaurace i zboží přímo na míru\nFoursquare, Yelp, cenové srovnávače a kousek Zootu. Futruy má být platformou, ze které mají pro sebe něco vytěžit jak běžní uživatelé, tak firmy a velké značky.\nNecelé dva roky práce, dva a půl milionu proinvestovaných korun a výsledkem je Futruy.com. Ačkoliv se firma dosud držela mimo startupový ekosystém, teď začíná obcházet investory. V ruce mají zatím beteverzi své služby. „Testujeme systém na vzorku uživatelů, kteří už si nás našli nebo dostali od svých přátel pozvánku,“ tvrdí Dimitrios Vlasakudis z Futruy.\nFutruy vzniklo proto, že tu podle Vlasakudise chyběla služba, kde by bylo možné jednoduše zakliknout jakoukoliv kategorii zboží a "pak se přehrabovat v mnoha možných typech převážně spotřebního zboží nebo jídla a pití, včetně hodnocení přátel a okolí, a informací a o tom, kde to můžu nejblíž a nejlevněji koupit,“ vysvětluje s tím, že by služba měla mít potenciál i pro zadavatele reklamy a značky jako takové.\n„Budeme mít k dispozici velmi přesná data o našich uživatelích, a to včetně nákupních zvyklostí. Firmy pak mohou dělat menší cílené průzkumy přímo v našem systému,“ dodává Vlasakudis.\nTřináctičlenný tým už oslovil i první firmy. „Od začátku roku jsme jednali přibližně se sedmdesáti velkými firmami a upravovali náš systém i podle jejich upomínek,“ tvrdí spoluzakladatel služby Zdeněk Polách, který ale se současně stále věnuje svému síťovému byznysu pod značkou Kaora. „Finální dohody o další spolupráci by se měly začít uzavírat po prázdninách,“ dodává Polách.\nProgramová změna se ČT Sport vyplatila, Plzeň přilákala téměř 300 tisíc diváků\nČtyři roky po proměně z Hallmarku začne vysílat Universal ve formátu 16:9


Cizinec je obviněný, že hrozil přítelkyni únosem syna. Skončil ve vazbě - iDNES.cz\nCizinec je obviněný, že hrozil přítelkyni únosem syna. Skončil ve vazbě\n20. července 2016 11:02, aktualizováno 11:02\nVztah s čtyřicetiletým občanem Kuvajtu skončil pro ženu z Teplic drsným zážitkem. Muž je nyní obviněný, že své bývalé přítelkyni vyhrožoval únosem sedmiletého syna. Podle ženy tvrdil, že má falešné doklady, které z něj dělají otce. Teplický soud ho poslal do vazby.\nKuvajťan Mustafa Husain chtěl podle obvinění matku dítěte donutit, aby od něj po dvouletém vztahu neodcházela. Bývalého vojáka policie obvinila z výtržnictví a vydírání, za což mu hrozí vězení až na čtyři roky. Je podezřelý, že se bývalou přítelkyni začátkem července pokusit natlačit do domu, přestože začala volat o pomoc.\n„Po několika dnech jí údajně vyhrožoval, že pokud se k němu nevrátí, vezme jí jejího syna,“ uvedl mluvčí teplické policie Daniel Vítek.\nČtyřicetiletý Husain se seznámil se stejně starou Češkou v roce 2014, když doprovázel svou nemocnou matku na léčení do teplických lázní.\nPřed Vánocemi 2014 se k ženě nastěhoval a dali si ústní slib manželství, což podle kuvajtské tradice stačí k tomu, aby byla žena vnímána jako jeho právoplatná manželka.\nŽárlil, kontroloval ji a bil\nHusain se ale poté začal projevovat žárlivě a majetnicky. Denně ženu kontroloval, posílal jí stovky textových zpráv.\nPrvní incident přišel, když si žena vyšla s kamarádem na kávu. Přestože o tom Husain dopředu věděl, přítelkyni doma zbil. Podle ženiny výpovědi jí dal facku a sešvihal ji páskem přes záda a nohy.\nUž tehdy se rozhodla, že vztah ukončí. Muž se omlouval a sliboval, že už se to nestane. Žena mu uvěřila. Během bouřlivého vztahu se rozešli ještě několikrát. Mezitím Husain odletěl načas zpět do Kuvajtu, přítelkyně pak letěla na měsíc a půl za ním.\nJenže po návratu do Teplic ji napadl znovu. Opilý ji podle spisu chytil pod krkem, vyzdvihl do vzduchu a křičel, že ji zabije. Po čase dosáhla toho, že jí vrátil ústní slib manželství.\nJenže pak se s ním zase sešla, aby si vrátili některé věci. Muž se ji snažil dostat do svého bytu, násilím ji tlačil do domu. Žena podle své výpovědi na policii, kterou posléze potvrdili i svědci, křičela a snažila se držet za ozdobné mříže na vchodových dveřích.\nMuž ji vlekl k výtahu. Uvnitř domu ji zachránily pracovnice firmy, které mají kanceláře vedle bytů.\nTvrdil, že v Česku se dá vše zaplatit, uvedla žena\nMinulý týden v úterý muž podle obvinění ženu znovu vyhledal a vyhrožoval, že když nechce být s ním, přijde o syna. „Řekl, že si ho odveze, vezme, pokud nebudu s ním,“ vypověděla žena.\nKdyž namítla, že na syna nemá žádný právní nárok, odpověděl podle ní, že už si nechal vyrobit falešné dokumenty o otcovství a že „v České republice se dá všechno zaplatit“.\nMinulý týden ve čtvrtek policie Husaina zadržela. Připustil, že ženu pár dní předtím tlačil do svého bytu, ale odmítl, že by vyhrožoval únosem dítěte.\n„O jejím synovi nebyla žádná zmínka, vše je vymyšlené, je to lež,“ tvrdil policistům. Informace o falešných dokumentech dokládajících otcovství popřel.\nJeho odjezd domů by přinesl komplikace\nHusain momentálně nepracuje, je v důchodu. Využil svého práva a po odsloužení dvaceti let v kuvajtské armádě šel do penze. Nyní pobírá rentu v přepočtu asi 50 tisíc korun.\nV Česku pobýval na turistické vízum, které ho opravňuje k pobytu v celém schengenském prostoru. Nechal si ho udělat na francouzské ambasádě v Kuvajtu, protože to trvá jen tři dny oproti třiceti dnům na české ambasádě.\nStátní zástupce podal návrh na jeho vzetí do vazby. Obviněný nabízel kauci a záruky, že v Česku zůstane a nebude se vyhýbat trestnímu řízení. Před soudem však neuspěl. V sobotu ho poslal do vazby.\n„Důvodem byla obava, že by mohl v trestné činnosti pokračovat, a obava, že by mohl uprchnout do Kuvajtu,“ řekl soudce Miroslav Čapek.\nPokud by cizinec odjel domů, pro české orgány by to mohlo znamenat velké komplikace. „Zvlášť když Česká republika nemá s Kuvajtem smlouvu o vzájemné právní pomoci,“ dodal Čapek.\nTémata: Kuvajt, Teplice, ambasáda, Miroslav Čapek, Cizinec, Ústecký kraj, Důchod, Výpověď\nObchodník z Kuvajtu postavil u Modlan dům bez povolení. Leží u plynovodu\nPolicie vyšetřuje podivnou stavbu rodinného domu v Kvítkově u Modlan na Teplicku. Stavebník z Kuvajtu ho budoval...\nStrážníci v Teplicích řeší nový problém s rodinami lázeňských hostů. Arabská mládež se v parcích plných lidí baví...\nMajitelé psů z Teplic se svolávají k pravidelnému pátečnímu venčení psů v Šanovském parku, kam s oblibou chodí lázeňští...\nProdej, byt 2+kk, Most, ul. Jaroslava…\nVíce z nabídky 4 381 nemovitostí


1. června 1926\n5. srpen 1962 (ve věku 36 let)\nWestwood Village Memorial Park Cemetery (34°3′30″ s. š., 118°26′23″ z. d.)\nKalifornská univerzita v Los Angeles (od 1951)\nStřední škola ve Van Nuys\nJames Dougherty (1942–1946)\nArthur Miller (1956–1961)\nBerniece Baker Miracle (sourozenec)\nLorelei Lee / Páni mají radši blondýnky\nSugar / Někdo to rád horké\n1954 a 1962 – Nejoblíbenější herečka\nNejlepší herečka v muzikálu či komedii\n1960 – Někdo to rád horké\nRodný list Marilyn Monroe, kde je jako její otec uveden Edward Mortenson\nMarilyn Monroe, vlastním jménem Norma Jeane Mortenson, (1. června 1926 Los Angeles, Kalifornie – 5. srpna 1962 Brentwood, Los Angeles) byla americká filmová herečka, modelka, zpěvačka a producentka.\nVětšinu svého dětství strávila v pěstounské péči a sirotčinci, v roce 1946 pak podepsala smlouvu s filmovým studiem Twentieth Century Fox a věnovala se modelingu. Role ve filmu Asfaltová džungle (1950) jí přinesla první úspěch. Ten byl následován hlavní rolí v melodramatu Neobtěžuj se klepáním (1952) po boku Richarda Widmarka a též hlavní rolí ve filmu noir Niagara. Poté se stala představitelkou klasických „hloupých blondýnek“, jejichž naivní chování vede ke komickým situacím, ve filmech Jak se provdat za milionáře, Páni mají radši blondýnky a Slaměný vdovec. Následující roky se snažila vymanit ze škatulky sexuálního symbolu filmového plátna, jak ukázala ve snímku Autobusová zastávka (1956). Ve vlastní produkci pak vytvořila hlavní roli po boku Laurence Oliviera ve filmu Princ a tanečnice (1957), za kterou obdržela cenu Davida di Donatella. Zlatý glóbus jí vynesla role Sugar v komedii Někdo to rád horké (1959). Posledním dokončeným filmem se stalo drama Mustangové (1961), natočené podle scénáře jejího tehdejšího manžela Arthura Millera.\nPoslední roky svého soukromého i profesního života bojovala nejen se závislostí na uklidňujících prostředcích, ale i s filmovým studiem o lepší postavení a role, kvůli špatnému zdravotnímu stavu ovšem získávala jako herečka špatnou reputaci. Nikdy neobjasněné okolnosti její předčasné smrti v roce 1962 pak vedly k velkému množství spekulací a teorií. V průběhu let po své smrti v 36 letech se Marilyn Monroe stala kulturní a filmovou ikonou, sexuálním symbolem, což stvrdila instituce TV Guide Network, která Marilyn Monroe v roce 2009 zvolila za „nejvíce sexy herečku všech dob“.\n2 Začátek kariéry\n3 Na vrcholu slávy\n4 Útěk do New Yorku\n5 Život s dramatikem\n5.1 Někdo to rád horké\n7 Něco musí ustoupit\n9 Ceny a nominace\nNarodila se jako Norma Jeane Baker Mortenson 1. června 1926 v General Hospital v Los Angeles. Její matka Gladys nechala do matriky zapsat příjmení Mortenson po svém příteli, který ji ale ještě před narozením dcery opustil. Všeobecně se ale předpokládá, že otcem malé Normy byl Stanley Gifford, zaměstnanec firmy Consolidated Film Industrion, kde pracovala i Gladys jako filmová střihačka. (Později, v roce 1944 se jej neúspěšně pokoušela kontaktovat. O dalších sedm let později, kdy její hvězda stoupala, si najala soukromé očko a nechala si Gifforda vyhledat, bohužel i tento – již poslední – kontakt nedopadl dobře a Gifford se svou nemanželskou dcerou odmítl po telefonu hovořit.) Gladys se, i přes pokusy o rodinný život, jakým byla koupě domku, o dítě nemohla starat. Dědičné zatížení psychickými poruchami jako paranoia a schizofrenie a pravděpodobně i fyzické vyčerpání způsobené prací na dvě směny, aby dokázala splatit hypotéku na domek, se podepsaly na zdraví mladé Gladys a tak Norma putovala do pěstounské rodiny, pak zpět k příbuzným a pak zase do sirotčince, kde strávila dva roky. Sama toto období líčila v nejtemnějších barvách, to se ale později ukázalo jako zkreslující. Necelé dva týdny po svých šestnáctých narozeninách se – na popud své opatrovatelky Grace Goddardové, přítelkyně Gladys – raději provdala za „chlapce od vedle“ Jamese „Jima“ Doughertyho, aby až do svých osmnáctých narozenin nemusela pobývat v sirotčinci. Grace Goddard se toužila znova provdat a odstěhovat se se svým manželem, mladičká Norma Jeane by tedy musela zpět do sirotčince (Gladys byla totiž opět hospitalizována pro vážné duševní poruchy).\nByla to právě Grace, která malou Normu Jeane přivedla ke světu filmu – nejprve společně s Gladys, později sama, když Gladys stále více času trávila v léčebnách – vodila Normu do kina a vyprávěla ji o hollywoodských hvězdách a o tom, jak i z ní bude jednou velká hvězda stříbrného plátna. Toho se ale Grace bohužel nedočkala – když stála na vrcholu a byla nejslavnější herečkou Spojených států, byla již Grace těžce závislá na alkoholu a v roce 1953 zemřela na předávkování barbituráty. Byla pohřbena na hřbitově Westwood Village Memorial Park.\nManželství Monroeové bylo zpočátku nekonfliktní. Ameriky se ale dotkla válka a manžel narukoval k námořnictvu a Normu stereotyp v továrně na padáky společnosti Radioplane, kde natírala i trupy letadel, začal upřímně nudit. Z toho ji ale vytrhl armádní fotograf David Conover, považovaný za jejího objevitele. Nafotografoval ji v pracovní kombinéze a posléze nabídl další spolupráci. Když se ale Jim vrátil z války, rozvedli se.\nSotva dvacetiletá tak začala pózovat známým i méně známým fotografům, ještě jako brunetka se objevila na titulních stránkách magazínů. Její ambice ovšem sahaly dál – toužila hrát. Obcházela castingy, pod různými jmény zkoušela prorazit u Columbia Records a 20th Century Fox, avšak bez úspěchu. Mihla se v několika filmech kategorie B, rozeznat ji lze v komedii bratří Marxů Šťastná láska. Pomohlo jí až setkání s padesátiletým filmovým agentem Johny Hydem, jenž byl snad jedním z mála, který jí věřil a snažil se upřímně pomoci. Jistě, byla za tím láska, ale jak sama později připustila, pouze z jeho strany. Nabízel jí manželství, které by ji jistě katapultovalo mezi elitu Hollywoodu, ona ale odmítla, Johnyho prostě nemilovala. Využila ale jeho kontaktů a získala roli ve filmu Asfaltová džungle renomovaného Johna Hustona.\nRok 1950 pro ni znamenal vstup do Hollywoodu a smlouvu s filmovým studiem na 75 dolarů týdně. Šéf 20th Century Fox Darryl Zanuck sice nemohl Monroe vystát, ale musel uznat, že diváci si jí začínají všímat a její jméno se začalo objevovat na reklamních plakátech. V letech 1951–1952 vytvořila role ve filmech Vše o Evě, Tak mladý jak se cítíš, Omlazovací prostředek nebo Ve spárech noci, kde na reklamních poutačích svým jménem už zastínila tehdy populární Barbaru Stanwyckovou.\nMarilyn Monroe při kostýmových zkouškách k filmu Niagara\nZlom v kariéře nastal ve fotografiích na svou dobu více než lechtivých. Bylo jí 22, když – jak prohlásila později – měla hlad a potřebovala peníze na auto, kterým jezdila na castingy, tak kývla na nabídku Toma Kellyho pózovat pro umělecké akty. Darryl Zanuck po provalení identity oné dívky z kalendáře zuřil, ženské spolky byly pobouřené její nahotou. Její chytrý komentář k celé záležitosti ale způsobil, že ji ženy litovaly a muži ještě více zbožňovali. Za zmínku stojí ještě jeden moment. Při natáčení filmu Omlazovací prostředek se seznámila s hvězdou baseballového týmu New York Yankees Joem DiMaggio. Téměř dva metry vysoký rodilý Ital se jí vytrvale dvořil.\nOna nadále natáčela a vytvořila dvě zajímavé role. Tou první byla psychopatická vychovatelka dětí Nell ve filmu Neobtěžuj se klepáním. Její krásu nepotlačily ani upjaté šaty, a vyšinutost herečce v tomto ponurém filmu náramně slušela. Henry Hathaway pak měl pro Marilyn ve stole scénář s druhou zajímavou rolí ve filmu Niagara. Tento film jí už ukázal jako hvězdu velkého formátu a v titulcích bylo její jméno na prvním místě. Opět zajímavá role cynické a záletné mladé ženy Rose, která podvádí svého impotentního muže a provokuje ho s každým mužem, kterého potká. Nakonec ji manžel v záchvatu zoufalství a hněvu uškrtí. Diváci to té potvoře přejí a zároveň litují jejího mladého života. Film se vyznačuje nejdelším záběrem ženské chůze v celé kinematografii a herečka si pro natočení scény údajně uřízla podpatek u pravé boty o 1 cm, a získala tím pověstný pohyb boků připomínající pohyb pístů, jak napsal jistý reportér po zhlédnutí filmu. A navíc – poprvé a naposledy měla vyloženě negativní roli. Její Rose byla sebevědomá, cynická, nespoutaná, nevyzpytatelná a zákeřná zároveň.\nNa vrcholu slávy[editovat | editovat zdroj]\nDalší filmy jako Páni mají radši blondýnky a Jak si vzít milionáře se již nesly v tradičním duchu dalších jejích rolí atraktivní přihlouplé blondýnky, tolik rozdílné od chladnokrevné Rose z Niagary. Premiéra druhého jmenovaného filmu byla ovšem pompézní korunovací na královnu Hollywoodu.\nMarilyn Monroe a Jane Russell zanechávají otisky dlaní v betonu před Graumanovým čínským divadlem\nVe snímku Páni mají radši blondýnky vytvořila roli naivní a zdánlivě hloupé blondýnky Lorelei Lee, zatímco hollywoodská hvězda s bujným poprsím Jane Russellová hrála brunetku Dorothy Shaw. Spolu vydělaly studiu pěkné peníze, neboť film se stal nejnavštěvovanějším muzikálem roku 1953. Navíc se z nich staly přítelkyně – Monroe ji vyzvídala, jaké to je mít za manžela sportovce (Jane Russellová měla v té době za manžela Boba Waterfielda, profesionálního hráče amerického fotbalu) a také se znaly ze střední školy. Úspěch filmu jim nakonec vynesl zanechání otisků dlaní a nohou a podpisů v betonu před Graumanovým Čínským divadlem.\nMarilyn Monroe a její právní zástupce v rozvodovém řízení s Joe DiMaggiem Jerry Giesler\nDruhý jmenovaný film pojednával o třech mladých modelkách Schatze, Loco a Pole, které si za poslední peníze najmou drahé apartmá v New Yorku a uspořádají hon na milionáře. Jedné se nakonec skutečně podaří milionáře ulovit, zatímco další dvě najdou lásku. Sekundovala zde jiným ženským hvězdám: ve filmu ironické a skeptické Lauren Bacallové a tehdejší blonďaté sexbombě Betty Grableové. Ta se tímto filmem de facto loučila s hollywoodským trůnem, aby jej postoupila právě Monroeové.\nStudio pak nečekalo a chtělo navázat na její úspěchy dalším hitem – měl jím být westernově laděný film Řeka bez návratu v režii Otto Premingera. Tímto filmem nebyla nadšená, ale musela splnit závazky vůči Foxu. Ani další film Není nad showbusiness neuspokojoval její představy o jejích filmech, nicméně studio jí přislíbilo roli ve filmu Slaměný vdovec. Za jedinou přednost filmu Není nad showbusiness lze považovat její interpretace písní Irvinga Berlina.\nSvatba s Joem DiMaggiem 14. ledna 1954 v San Franciscu a svatební cesta do Japonska a do Koreje pak ale hned předznamenala konec manželství téměř ještě dřív než začalo. Joea pobuřovalo její dráždivé vystupování a styl oblékání, chtěl mít ženu v domácnosti, zatímco ona toužila hrát. Posledním hřebíčkem do rakve jejich manželství bylo natáčení Slaměného vdovce, kde proud vzduchu z podzemní dráhy zvedne její sukni až nad ramena. Ačkoliv se krátce po natáčení po necelých 9 měsících rozvedou, na premiéře filmu 1. června 1955, která se konala v den jejích 29. narozenin, se objevili ještě spolu.\nÚtěk do New Yorku[editovat | editovat zdroj]\nTak jako kdysi dlouho nevydržela v továrně na padáky, nevydržela ani nápor image hloupé blondýnky. Vadilo jí, že ji nikdo jako umělkyni nerespektuje a trápilo ji, že ji nikdo nepovažuje za skutečnou herečku, ale jen za atraktivní doplněk. Rozčiloval ji také fakt, že je vázaná vůči Foxu krajně nevýhodnou sedmiletou smlouvou, na základě které vydělávala téměř to, co komparsisté (Otázku, proč její právní agenti nikdy nedokázali tuto smlouvu napadnout a herečku zvýhodnit, žádný z životopisců nedokázal rozklíčovat, samotnou smlouvu napadl až Milton Greene, se kterým navázala spolupráci). Byla unavená filmy, které jí v Hollywoodu nabízeli – od roku 1952 šla z filmu do filmu. Doslova tedy uprostřed rozepří se studiem Fox utekla do New Yorku studovat ve věhlasném Actors' Studiu Lee Strasberga. Ponořila se do studia dramatu a psychoanalýzy, seznámila se s newyorskou intelektuální společností, v Actors' Studiu dostala mnoho příležitostí vyzkoušet si divadlo a stala se členem rodiny Strasbergových.\nToto období popisuje Susan Strasberg, dcera Lee a Pauly Strasbergových, ve své knize „Marilyn a já“. V New Yorku potkala také fotografa Miltona Greenea, se kterým založila svou vlastní společnost Marilyn Monroe Production na výrobu filmů, čímž se stala průkopnicí a v jejíž produkci pak vznikl film Princ a tanečnice. Snažila se být nezávislá na hollywoodských studiích, která jí vždy nabízela podřadné role ve slabých filmech. Prvním příslibem lepší tvorby měl být film Autobusová zastávka v režii Joshua Logana a již zmíněný Princ a tanečnice (1957), jehož režie se ujal Laurence Olivier a vytvořil s ní zároveň i hlavní roli. To už byla provdaná za Arthura Millera.\n„ … Ráda bych hrála roli, která něco znamená, co by něco lidem dala, ale můj vzhled tomu odporuje, jsem příliš jednostranný typ … Lidé si zvykli na mou jednostrannost. Cítím, jak se stávají nepřátelští, když se pokouším změnit. Lidé znervózní, když se změníš. Ostatně si myslí, že se změnit nedokážu … Jsou lidé, kteří si přejí, abych propadla. Nemám chuť vidět pak jejich tváře… “\nStudio Fox se ji pak snažilo nahradit záplavou platinově blond hereček s bujnými tvary (Jayne Mansfieldová, Sheree North, Barbara Lang), které ve filmech nosily dokonce kostýmy, jež v ateliérech studia po ní zůstaly. Žádná z nich ovšem nikdy nedosáhla takové popularity a úspěchu, jako Marilyn Monroe.\nŽivot s dramatikem[editovat | editovat zdroj]\nKvůli ní Miller opustil manželku a dvě děti. Monroe konvertovala k judaismu. Věřila, že sňatkem s vážným a váženým dramatikem si upevní pozici na filmovém poli, zároveň však Arthura milovala. Domnívala se, že stejně jako ona jeho, podpoří i on ji v její touze stát se dramatickou umělkyní. Když Arthura vyslýchal Výbor pro neamerickou činnost, stála mu po boku a veřejně jej podpořila, čímž riskovala svou kariéru. Arthur ale ve svých projevech tak extrovertní nebyl a Marilyn jeho uzavřenost těžce nesla. Po prodělaném potratu (srpen 1957) a nenaplněných představách o hraní se utápěla stále více v depresích, mlčenlivost Arthura tak její pocity osamělosti jen umocňovala. Nesourodý pár tak prošel první krizí. Monroe si dala pauzu v natáčení a zakoupila farmu v Connecticutu, aby Arthur měl kde tvořit. Ten za celé čtyřleté manželství s MM vytvořil pouze scénář k filmu Mustangové a jeho příjmy se tak ztenčily. Když přišla nabídka na natočení filmu Někdo to rád horké, krize mezi nimi se jen prohloubila: Arthur Marilyn přemlouval, aby roli Sugar přijala, ona sama však zuřila, že další roli hloupé ženské, co nerozezná mužské od děvčat, už hrát nebude. A ačkoliv se jí podařilo opět otěhotnět, roli nakonec přijala.\nNěkdo to rád horké[editovat | editovat zdroj]\nMonroe ve snímku Někdo to rád horké\nNatáčet se začalo v roce 1958 na Floridě, ale ona sama nebyla v kondici. Její závislost na uklidňujících prostředcích sice byla – i přes těhotenství – poměrně vysoká,ale aby zachránila dítě, snažila se naopak léky na spaní omezit (důsledkem toho bylo, že často usínala až kolem druhé hodiny ranní), často zvracela a zavírala se ve své šatně. Vzhledem k tomu, že přibrala, cítila se v šatech navržených Ory Kellym směšně (sama řekla, že v nich vypadá jak srandovní tlustá svině), cítila se podvedená Arthurem a celým štábem. Jack Lemmon a Tony Curtis tak čekali v podpatcích a ženských šatech, než se Marilyn dostavila někdy i po několika hodinách na plac. Nikdo později nevzpomínal na natáčení s nadšením a Marilyn o své a Arthurovo dítě přišla (paradoxem bylo, že potratila v den slavnostní předpremiéry filmu). Přes všechno utrpení všech herců a režiséra Billy Wildera se film stal absolutním kasovním trhákem roku 1959, v počtu Oscarů jej předčil jen film Ben Hur a Marilyn za něj v roce 1960 obdržela Zlatý glóbus. V roce 2000 vyhlásil Americký filmový institut film Někdo to rád horké nejlepší komedií století a role Sugar Kane Kowalczyk se stala její nejznámější rolí.\nMustangové[editovat | editovat zdroj]\nPo filmu Někdo to rád horké měla pověst nezodpovědné, rozmazlené a nesnesitelné hvězdy. Když tedy pro studio měla natočit další film, nebylo divu, že bylo těžké najít pro ni hereckého partnera. Pro film Milujme se nakonec kývla francouzská hvězda Yves Montand. Už od počátku ale bylo jasné, že film díru do světa neudělá. Světlými momenty filmu jsou její interpretace písní (My heart belongs to my daddy) a pro novináře pikantní vztah MM s Montandem. Jedni se domnívali, že se tak mstí manželovi, druzí tvrdili, že se poblázněně zamilovala a jen těžce nesla, když se Montand po natáčení vrátil ke své manželce Simone Signoretové.\nFilm Mustangové vznikal v nepříznivé atmosféře. Vystupovali v něm výteční herci jako Clark Gable, Montgomery Clift nebo Eli Wallach, navíc pod režijní taktovkou Johna Hustona. Mezi Marilyn a Arthurem panovalo napětí, natáčelo se ve žhavé Nevadské poušti, šedesátiletý Clark Gable odmítl dubléra a fyzicky náročné scény natáčel sám. Marilyn pak kladli za vinu, že natáčení brzdí. Je ovšem třeba také připomenout,že natáčet se začalo, aniž by byl scénář plně dokončen, Marilyn tak často přepracované verze dostávala večer a učit se musela přes noc na úkor spánku a režisér John Huston holdoval hazardním hrám v místních kasínech, jak uvádí Donald Spoto v knize „Marilyn Monroe“… Mezi Monroe a jejím idolem z dětství Gablem však vznikl hezký přátelský vztah a Gable trpělivě čekal, až vyleze ze své šatny a odříká text. Uprostřed natáčení však musela být opět hospitalizována na celkové vyčerpání organismu a 10 dní se zotavovala v Los Angeles. Susan Strasberg jí ve své knize cituje: Stěžovala si prý, že jí neposkytli volno mezi natáčením, jak si přála. Více než půl roku tančila a zpívala ve snímku Milujme se a ve svých 34 letech už podle jejích slov nedokázala tak\nMarilyn ve filmu Mustangové z roku 1961\nflexibilně od muzikální komedie přejít na náročné téma filmu Mustangové. Melancholické drama podle Millerova scénáře však nesplnilo její očekávání a film u diváků propadl, kritika reagovala také velmi vlažně. Navíc pár dní po dokončení filmu Clark Gable zemřel na infarkt myokardu a jeho mladá manželka v médiích obvinila Marilyn, že při natáčení svým chováním způsobila jejímu muži napětí, které nevydržel. Zdrcená se stáhla do ústraní, její manželství s Millerem skončilo. V lednu 1961 jí pak její lékařka nechala umístit na kliniku Paynea Whitneyho. To se však ukázalo jako fatální lékařské pochybení: byla umístěna na patro pro nejtěžší případy do vypolštářované cely bez oken a dveří. Její zoufalé prosby o pomoc nikdo nevyslyšel, jen Joe DiMaggio přispěchal z Floridy a zajistil její přeložení na Columbia Presbyterian Medical Center, kde se z hrůzného zážitku zotavila.\nV rozhovoru s Davidem Connoverem, který Marilyn občas při natáčení navštěvoval, Marilyn o Mustanzích a Millerovi řekla: „…Měl to být NÁŠ film, ale Arthur mě využil pouze k tomu, aby si zase získal dobrou pověst. To mu nikdy nezapomenu. Změnil scénář a ten už není určen mně, zabývá se pouze muži … ta holka (Roslyn – role Marilyn) je jenom přívažek a už to nejsem já. Miller dovolil Hustonovi, aby ten film zničil.“ (Sandra Shevey, Skandál jménem Marilyn, str. 379)\nZdravotní stav[editovat | editovat zdroj]\nV souvislosti s problémy při natáčení, které měla nebo sama způsobovala, se také hovořilo o jejím zdravotním stavu. Nikdy nebyla fyzicky ani psychicky odolná a vzdorovat napětí a tlaku, který s sebou život v hollywoodské branži nese, ji vysilovalo. V roce 1951 prodělala akutní zánět slepého střeva, v 27 letech jí diagnostikovali endometriózu, která jí způsobovala velké předmenstruační a menstruační bolesti, nehledě na fakt, že kvůli ní nikdy nedonosila dítě. Tradovalo se o nespočetných potratech, které prodělala, faktem je, že v manželství s DiMaggiem potratila jednou a v manželství s Millerem se jednalo dvakrát o mimoděložní těhotenství. Mnohokrát prodělala gynekologické zákroky, které měly napravit její ženské potíže a umožnit jí přijít do jiného stavu a dítě donosit. Ve své pracovní smlouvě měla dokonce od r.1956 dodatek, že v době menstruace nebude natáčet ani stát modelem pro propagační materiály studia. Počátkem roku 1962 jí byl po žlučníkovém záchvatu odoperován žlučník.\nNěkteří životopisci vyslovují i názor, že trpěla Meniérovou chorobou, jejíž léčba si vyžaduje pravidelný a střídmý jídelníček, vyloučení alkoholu, kofeinu a cigaret, což při životním stylu Marilyn bylo dosti obtížné. Tato nemoc jí měla způsobovat nedoslýchavost, dyslexii a možná jejím důsledkem bylo to, že při natáčení posledního filmu podle lidí ze studia vypadala „mimo“ a několikrát nechápala (neslyšela) pokyny režiséra.\nMathew Smith, autor knihy Oběť, se dále pozastavuje nad tím, že nikdy nikdo hlouběji neřešil fakt, kdy jí studiový lékař odhalil hyperglykemii.\nKdyž pak vezmeme v úvahu její chronickou nespavost (kterou okomentoval např. i choreograf Jack Cole, který ji vedl při natáčení Blondýnek, když řekl: „Ptáte-li se, proč byla nervózní a chodila pozdě, odpovědí je, že jí chyběl zdravý spánek. Mnohdy přišla do studia úplně grogy se slovy, že se necítí dobře.“ Pro psychickou labilitu, dědičné zatížení k psychickým poruchám a únavu z toho všeho plynoucí byla v poměrně těžké situaci – studioví bossové ji označovali za hypochondra, ona ale měla zřejmě dost pádných důvodů k tomu si stěžovat a věnovat se svému zdraví.\nNorman Mailer o ní napsal: „Měla nemanželský původ na straně jedné a celý rodokmen šílenství na straně druhé.“ Zážitky z jejího traumatizujícího dětství se pak jako bumerang vrátily v pozdějším věku v podobě psychických poruch a dyslexie, která Marilyn značně obtěžovala při učení se scénářů. Hollywood 50. a 60. let nahrával všem psychiatrům a psychoanalytikům, kteří bohatli na nemocných duších filmových hvězd a Marilyn nebyla výjimkou. Její špatný zdravotní stav samozřejmě lákal k výdělku a slávě jako lampa přitahuje můry. Její psychiatr Ralph Greenson byl také několikrát obviněn, že překročil svým chováním vůči ní vztah lékaře a pacientky a nesl podíl na její tragické smrti, neboť jí nezodpovědně a naivně předepisoval velké množství léků, aniž by ale věděl, že herečka dostává jiné prostředky na spaní od jeho kolegy (a nejen od něho)! Dokonce se vynořily názory, že jí záměrně zabraňoval v boji proti závislosti na barbiturátech, aby o svoji milovanou (a zároveň velice slavnou a bohatou) pacientku nepřišel. Podle Donalda Spota Greenson dokonce sehnal internistu, Hymana Engelberga, který herečce předepisoval léky, aby Greenson, jakožto psychiatr, neměl s přímým předepisováním léků co do činění.\nPrávě na jeho doporučení si zakoupila haciendu v mexickém stylu v Brentwoodu na 5th Helena Drive jen kousek od domu Greensona, na prahu domu stál nápis „Zde končí má pouť“, který má ve vztahu k ní přímo osudový význam. Byla nadšená, po letech v pronajatých apartmánech měla konečně svůj vlastní dům a útočiště. Propadla jeho zařizování a zvelebování přilehlého pozemku s bazénem. Dům se tak podle mnohých životopisců také stal svědkem několika jejích schůzek s bratry Kennedyovými.\nNěco musí ustoupit[editovat | editovat zdroj]\nPřijala roli ve filmu Něco musí ustoupit a kývla na nabídky magazínů Vogue a Cosmopolitan pro vytvoření série fotografií. Bert Stern s ní pak v červnu 1962 vytvořil zajímavé akty, Richardu Merymanovi z magazínu Life poskytla rozhovor (poslední ve svém životě) na téma sláva, doprovázený fotografiemi význačného fotožurnalisty Allana Granta, kterému dala svolení fotografovat ji v jejím novém, ne ještě kompletně zařízeném domě. Poslední měsíce jejího života se nesly spíše v duchu plného pracovního nasazení (sezení u fotografů: Douglas Kirkland, Willy Ritzo, George Barris, Ed Feingersh, Bert Stern…, poskytování rozhovorů, jednání o nových film. projektech, účast na oslavě 45. narozenin JFK, atd…) než úpadku filmové hvězdy, která nedostávala žádné pracovní nabídky a bojovala s depresemi stárnoucí herečky, jak se vyjadřovala některá média. Z dopisu z prosince 1961 Lee Strasbergovi dokonce vyplývá, že se Marilyn nevzdala myšlenek na vlastní produkční společnost, kde zamýšlela do jedné z vedoucích pozic obsadit právě Strasberga a navázat tak na své studium herectví a divadelní zkušenosti z New Yorku.\nMarilyn Monroe na snímku G. Barrise z kolekce pro časopis Cosmopolitan, červen 1962\nNatáčení filmu Něco musí ustoupit se ale neslo v duchu boje mezi Monroe a Georgem Cukorem, který film režíroval. Nelíbil se jí scénář, nicméně natáčení okořenila bazénovou scénou, pro kterou odhodila i plavky tělové barvy. Ve studiu byli ponecháni pouze dva fotografové – William Billy Woodfield z Globe Photos a Lawrence Schiller, který ji fotografoval již při natáčení filmu Milujme se! Nahá po čtrnácti letech se tak dostala na titulní stránky všech časopisů, které za její nahé fotky zaplatily nevídané sumy (Playboy dokonce 25 000 dolarů, ovšem Hugh Hefner nestihl v Playboyi fotografie nahé zveřejnit ještě za jejího života. Když zemřela, Heffner z úcty k herečce počkal celý rok a paradoxně byly fotografie uveřejněny v týden, kdy byl v Dallasu zastřelen JFK). Z třiceti natáčecích dní však nebyla přítomna celých 21, navíc si vzala volno, aby zazpívala prezidentovi Kennedymu na oslavě jeho 45. narozenin v Madison Square Garden v květnu 1962. Šaty od francouzského návrháře Jeana Louise za tehdy neuvěřitelných 12 000 dolarů nenechaly nikoho na pochybách, že je pod nimi nahá a svým zpěvem jasně dala najevo, že mezi ní a prezidentem existuje víc než jen přátelství.\nPro studio Fox byla událost s New Yorkem poslední kapkou, nejdříve Monroe zažalovalo, poté propustilo a nahradilo ji o devět let mladší herečkou Lee Remickovou, začaly pak boje mezi ní a studiovými právníky. Její partner z filmu Dean Martin se do sporů vložil s prohlášením, že ve své smlouvě má uvedeno, že natáčet bude s Marilyn Monroe, nikoliv s Lee Remick a studio naopak zažaloval on. Do soudních tahanic vkročil i scenárista filmu Nunnally Johnson s jasným tvrzením, že do kin diváky nepřitáhne a pokladny nenaplní George Cukor, nýbrž Marilyn Monroe a tak po dvou měsících bojů studio ustoupilo a naopak jí nabídlo nejen výměnu režiséra a nový scénář,jak si přála, nýbrž i lepší peníze (herečka hodlala požadovat sumu desetkrát vyšší než byl její příjem za film, který činil 100 000 dolarů). Je třeba si uvědomit, že studio 20th Century Fox se v té době potýkalo s ohromnými finančními potížemi, neboť natáčelo velkofilm Kleopatra, jehož hvězda Liz Taylorová měla vysoké finanční požadavky. Hollywoodská studia jako komplex zažívala na počátku 60. let úpadek způsobený nástupem televizí do domácností Američanů a naplnit tak pokladny kin bylo stále těžší, čemuž studia jako 20th Century Fox mohla jen těžko konkurovat, a dále bortícím se studiovým systémem smluv, které herce často zavazovaly k dlouholetým závazkům ke studiím, kdy museli hrát i v podřadných filmech za nízké peníze bez nároků na procenta ze zisku. Právě na zhroucení tohoto systému měly podíl nejen Marilyn Monroe, ale i Liz Taylorová.\nMarilyn Monroe s bratry Kennedyovými po narozeninové oslavě v Madison Square Garden, květen 1962, foto: Cecil W. Stoughton\nI přes spory s vedením Foxu ovšem Marilyn Monroe nezahálela. Něco musí ustoupit měl být jejím posledním filmem pro Fox a smlouvu měla v úmyslu dodržet, těšila se ale už na spolupráci na muzikálu „V Brooklynu roste strom“ (o které jednala se slavným Gene Kellym, podle jiných zdrojů měl mužskou roli sehrát Frank Sinatra) a muzikálovou komedii „I Love Luisa“, ve které jí měl sekundovat opět Dean Martin a která se měla začít natáčet zkraje roku 1963 (hlavní roli pak skutečně sehráli Dean Martin s Robertem Mitchumem a Paulem Newmanem a v roli zamýšlené pro Marilyn se objevila Shirley MacLaine, film byl do distribuce předán v roce 1964 pod názvem „What a Way to Go!“), počítalo se s ní do hlavní role životopisného filmu o jejím idolu Jean Harlow „Jean Harlow Story“ (15. července 1962 Monroe dokonce navštívila matku Jean Harlow, přezdívanou „Mama Jean“ Bell, aby s ní projednala spolupráci a možné konzultace při natáčení životopisného filmu o její dceři, slavné „Baby Jean“), kasína a herny v Las Vegas ji nabízely za sólová vystupování 100 tisíc dolarů týdně (tedy to, co dostala u Foxu za celý film), na počátek září plánovala navštívit Washington Theater (opět nové šaty od Jeana Louise, tentokrát za 6 tisíc dolarů), hovořilo se o obnovení jejího vztahu s Joem DiMaggiem. Měla novou chuť do života a těšila se na budoucnost.\nSmrt Marilyn Monroe 4. srpna 1962 byla ohlášena v ranních hodinách 5. srpna. Našli se tací, kteří její konec předvídali, neboť se již v minulosti ocitla na tenké hranici mezi životem a smrtí a teorii sebevraždy podporovali. Byli ale i ti, kteří věřili a věří, že Marilyn si na život nesáhla, že nebyla sebevražedný typ. Teorie o vraždě tajnými službami či bratry Kennedyovými se nikdy oficiálně nepotvrdily, leč mnoho životopisců (Norman Mailer, Robert F. Slatzer, Mathew Smith, Anthony Summers, Donald Wolfe, Donald Spoto aj.) vyjádřilo nesouhlas s oficiální verzí, poukazovali na nesrovnalosti ve vyšetřování a na množství chloralhydrátu v krvi a nembutalu v játrech, jak vykazovala pitevní zpráva. Významnou roli sehrál nejen dr. Greenson, který nikdy neřekl celou pravdu, ale i její hospodyně Eunice Murray a i osobní lékař dr. H. Engelberg, kteří nikdy nemuseli vypovídat pod přísahou, měnili výpovědi a podávali odlišná svědectví. Dr. Ralph Greenson, který policii jako první řekl, že spáchala sebevraždu, nakonec jen několik dní po jejím skonu v privátním rozhovoru s asistentem koronera J. Minerem svůj názor zcela změnil a řekl mu, že si život nevzala. Donald Spoto ve své knize Marilyn Monroe Greensona dokonce pokládá za viníka její předčasné smrti, neboť vlivem špatné koordinace lékařských předpisů jeho a Engelberga (který jí předepsal Nembutal bez vědomí Greensona, přičemž ten se ji snažil zbavit závislosti na Nembutalu přechodem na jinou látku – chloralhydrát) a fatálnímu podání chloralhydrátu, který v kombinaci s Nembutalem vydaným na předpis Engelberga měl způsobit smrt Marilyn Monroe. Oproti tomu Mathew Smith její smrt předkládá jako vraždu, za kterou stála odloučená frakce CIA s cílem zkompromitovat rodinu Kennedyů a zbavit je tak jejich politického a obchodního vlivu. Vyšetřování její smrti ovšem bylo podezřele rychlé a 27. srpna 1962 učinil koroner (soudní lékař) okresu Los Angeles dr. Theodore Curphey závěrečné ohlášení pro veřejnost, že „smrt nastala akutní otravou barbituráty a jednalo se pravděpodobně o sebevraždu“.\nKrypta Marilyn Monroe\nPohřeb a rakev obstaral opět Joe DiMaggio. Celou noc před pohřbem, na který nepozval ani jednu z hvězd, proplakal v kapli u její rakve. Zařídil, aby i po smrti vypadala krásně, jak si přála, a zavolal jejího maskéra a přítele Whiteyho Snydera, aby upravil obličej poničený prací patologa. Oblečena byla do zelenkavých šatů od Pucciho v barvě šampaňského, které poslední týdny ráda nosila. 20 let pak Joe nechával na její hrob ve Westwood Village Memorial Park posílat 3× do týdne rudé růže (ty objednával v Parisian Florist na Sunset Bvld), nikdy se již neoženil a na rozdíl od ostatních – ať již skutečných či domnělých milenců a manželů – nevytahoval pikantnosti z jejich společného života. Když roku 1965 stál v zástupu uznávaných baseballistů, kterým na newyorský stadion Yankees přijel podat ruku Robert Kennedy, ustoupil o krok zpět a Kennedymu ruku nepodal. A když v roce 1999 umíral, údajně pronesl: „Konečně zas uvidím Marilyn“.\nPůvodně měli manželé odpočívat vedle sebe – DiMaggio zakoupil dvě krypty ve Westwood Village Memorial Park Cemetery, ale v roce 1954, po rozvodu, svou kryptu prodal milionáři Richardu Poncherovi.\nV roce 1964 pak bývalý manžel Arthur Miller napsal hru Po pádu, která nesla výrazné autobiografické prvky a vlastně líčila jeho manželství s Marilyn. Kritika i diváci ji ale nepřijali, odsoudili ji jako zradu na Marilyn.\nCelkem 20 let po jejím skonu se pokusil asistent koronera John Miner za pomoci přítele MM a novináře Roberta Slatzera v roce 1982 znovuotevřít vyšetřování její smrti s poukazem na mnoho nesrovnalostí, jako byla likvidace vzorků a stěrů pořízených při pitvě Marilyn Monroe, nedokončená toxikologická zkoumání, záhadné zmizení Minerovy zprávy vyšetřovatelům atd. Nejvyšší státní zástupce okresního úřadu státu Kalifornie ovšem nové vyšetřování předčasně ukončil s tím, že „nejsou žádné důvěryhodné důkazy podporující teorii vraždy“. John Miner, který zemřel v únoru 2011, však ještě v roce 2005 stihl zveřejnit přepis nahrávek samotné Marilyn jejímu psychoanalytikovi Ralphu Greensonovi v Los Angeles Times. O kazetách se zmiňuje již Robert Slatzer ve své knize Případ Marilyn doopravdy z roku 1992 (kniha novináře Roberta Slatzera byla často kritizována jako snůška nepodložených informací. Sám R. Slatzer si měl kariéru údajně založit na pár společných snímcích s herečkou z doby, kdy se jako student naskytl u natáčení filmu Niagara a ona se s ním jako s fanouškem vyfotografovala. Robert Slatzer pak nejen ve své knize, ale i v několika televizních pořadech tvrdil, že s ní byl krátce ženatý před jejím sňatkem s Joe DiMaggiem.), obsah ale tehdy neznal. Jejich část pak pro svou knihu Oběť použil i M. Smith, podporující taktéž teorii vraždy. Monroe v nich s důvěrou ke svému lékaři mluví o intimních problémech a pocitech, ale také o touze stát se uznávanou charakterní herečkou, o svých profesních plánech do budoucna, dále o lesbické zkušenosti s Joan Crawfordovou a o svých mužích. Vzhledem k časovému rozmezí mezi pořízením nahrávek a její smrtí se Miner (a M. Smith) domníval, že Marilyn si na život sama nesáhla, což potvrzuje názor jejího psychoanalytika Ralpha Greensona.\nnázev filmu v češtině\nnázev filmu v originále\n1947 Nebezpečná léta Dangerous Years Evie Arthur Pierson\n1948 Pluj! Scudda Hoo! Scudda Hay! Betty Frederick Hugh Herbert\nSboristky Ladies of the Chorus Peggy Martin Phil Karlson První hlavní role\n1949 Šťastná láska Love Happy Grunionova klientka David Miller\n1950 Lístek do Tomahawku A Ticket to Tomahawk Clara Richard Sale\nAsfaltová džungle The Asphalt Jungle Angela Phinlay John Huston První role ve velkofilmu\nVše o Evě All About Eve Slečna Claudia Caswell Joseph L. Mankiewicz\nKulový blesk The Fireball Polly Tay Garnett\nPravý hák Right Cross Dusky Ledoux John Sturges\n1951 Příběh z rodného města Home Town Story Iris Martin Arthur Pierson\nTak mladý, jak se cítíš As Young as You Feel Harriet Harmon Jones\nHnízdečko lásky Love Nest Roberta Stevens Joseph Newman\nUdělejme to legálně Let's Make It Legal Joyce Mannering Richard Sale\n1952 Ve spárech noci Clash by Night Peggy Fritz Lang\nNejsme svoji We're Not Married! Annabel Jones Norris Edmund Goulding\nNeobtěžuj se klepáním Don't Bother to Knock Nell Forbes Roy Ward Baker První hvězdná role\nOmlazovací prostředek Monkey Business Slečna Lois Laurel Howard Hawks\nO. Henryho plný dům O. Henry's Full House Procházejí po ulici Henry Koster Také překládáno „Vánoční dárek“\n1953 Niagara Niagara Rose Loomis Henry Hathaway Její průlomový film\nPáni mají radši blondýnky Gentlemen Prefer Blondes Lorelei Lee Howard Hawks nominace na Zlatý Glóbus\nJak si vzít milionáře How to Marry a Millionaire Pola Debevoise Jean Negulesco\n1954 Řeka do nenávratna River of No Return Kay Weston Otto Preminger\nNení nad show business There's No Business Like Show Business Victoria Hoffman Walter Lang\n1955 Slaměný vdovec The Seven Year Itch Holka Billy Wilder Je zde její ikonická scéna s nadzvednutými šaty\n1956 Autobusová zastávka Bus Stop Cherrie Joshua Logan Také překládáno „Zastávka v Kansasu“\n1957 Princ a tanečnice The Prince and the Showgirl Elsie Marina Laurence Olivier Produkce se poprvé a naposledy ujala\n1959 Někdo to rád horké Some Like It Hot Sugar Cane Kowalczyk Billy Wilder Její největší hit, Vyhrála Zlatý Glóbus\n1960 Milujme se Let's Make Love Amanda Dell George Cukor\n1961 Mustangové The Misfits Roslyn Taber John Huston scénář napsal její tehdejší manžel Arthur Miller\n1962 Něco musí prasknout Something's Got to Give Ellen Wagstaff Arden George Cukor nedokončeno kvůli úmrtí Monroe\nAlexander D'Arcy a Marilyn Monroe ve filmu Jak si vzít milionáře\nMonroe ve filmu Slaměný vdovec\nMonroe ve filmu Páni mají radši blondýnky\nMonroe ve filmu Autobusová zastávka\n1951 Henrietta Award Nejvýraznější nová tvář ve filmu vítězství\n1952 Photoplay Award Nejrychleji stoupající hvězda roku vítězství\nSpeciální cena vítězství\nLook American Magazine Award Nejslibnější nová ženská tvář filmu vítězství\n1953 Zlatý glóbus Nejoblíbenější herečka vítězství\nPlayboy Sweetheart of the Month vítězství\nPhotoplay Award Nejpopulárnější herečka roku vítězství\n1954 Nejlepší herečka\n(za snímky Páni mají radši blondýnky a Jak si vzít milionáře) vítězství\n1956 BAFTA Nejlepší zahraniční herečka\n(za snímek Slaměný vdovec) nominace\nZlatý glóbus Nejlepší herečka v komedii/muzikálu\n(za snímek Autobusová zastávka) nominace\n1958 BAFTA Nejlepší zahraniční herečka\n(za snímek Princ a tanečnice) nominace\nDonatellův David Nejlepší zahraniční herečka\n(za snímek Princ a tanečnice) vítězství\n1959 Crystal Star Award Nejlepší zahraniční herečka\n1960 Zlatý glóbus Nejlepší herečka v komedii/muzikálu\n(za snímek Někdo to rád horké) vítězství\n1962 Nejoblíbenější herečka vítězství\nKdyž natáčela film Muži mají raději blondýnky , musel jí její maskér Allan „Whitey“ Snyder slíbit, že ji upraví i po smrti. Slíbil a vtipkoval, že mu ale Marilyn musí dodat tělo ještě teplé. Po dokončení filmu mu darovala zlatou sponu na bankovky s věnováním „Whitey, miláčku, dokud jsem ještě teplá. Marilyn“, aby Whitey na svůj slib nezapomněl – splnil jej 8. 8. 1962.\nPři natáčení filmu Někdo to rád horké se jí nelíbil její nástup, měla pocit, že hvězda jejího formátu se na plátně nemůže objevit jen tak. Řekla Wilderovi, aby tedy něco vymyslel. Druhý den Wilder přišel s novou vstupní scénou: Marilyn prochází kolem Daphne a Josephiny v přiléhavých černých šatech, když vlak upustí páru přímo na její pozadí.\nPřed vstupem do jejího domu, kde byla nalezena mrtvá, byl objeven latinský nápis Cursum perficio, který lze přeložit jako Zde končí má pouť či Zde zakončuji svou cestu.\nV den její smrti Marilyn navštívil fotograf Lawrence Schiller, aby se domluvili na podepsání smlouvy s Playboyem o zveřejnění nahých fotek z jejího posledního filmu. Monroe mu sdělila, že smlouvu nepodepsala.\n5. srpna odpoledne, tedy půl dne po objevení jejího mrtvého těla, našel Lawrence Schiller pod studiovými dveřmi neoznámkovanou obálku s danými fotografiemi, na jejichž zadní straně bylo napsáno „ty by měly jít do Playboye“. Schiller ani Woodfield nikdy nezjistili, kdo tam obálku zavezl – zda samotná Marilyn ještě odpoledne po jejich setkání, tedy v den své smrti, nebo Pat Newcomb, její tisková mluvčí, která mohla obálku nalézt v domě Monroe, když jej navštívila v ranních hodinách po Marilynině smrti.\nÚdajně nikdy nepoznala svého biologického otce a ačkoliv hradila veškerou zdravotní péči a pobyty v ústavech své matky, nenavštěvovala ji a po celý život o ní hovořila jako o „té paní s červenými vlasy“. Matka Marilyn Gladys Baker zemřela 11. března 1984 na Floridě ve věku 84 let.\nUmělecké jméno Marilyn Monroe nebylo úplně vymyšleným – Monroe bylo totiž dívčí jméno Marilyniny matky\nRoku 1960 městem Roxbury ve státě Connecticut byla jako náhradní delegátka nominována na celostátní předvolební sjezd demokratické strany.\nRoku 1952, kdy její hvězda prudce stoupala, se novináři vyjádřili, že by vypadala skvěle i v pytli od brambor. V ateliérech studia Fox se tedy zrodil nápad Marilyn do pytle obléci. Billy Travilla pytel pouze upravil jejím svůdným křivkám a bylo pořízeno několik snímků. Poté, co fotografie obletěly svět, poslala bramborářská společnost z Idaha Marilyn pár pytlů prvotřídních brambor.\nMarilyn natočila a dokončila 29 filmů, Něco musí ustoupit se stal 30. snímkem (remake filmu z roku 1940 Má nejoblíbenější manželka s Irene Dunne a Carym Grantemem v hlavních rolích) a zůstal torzem, film byl pak předělán v hlavní roli s Doris Day až o několik let později.\nRoku 1947 byla zvolena za stát Kalifornie miss artyčoků\nRoku 1999 zvolena magazínem People „Nejvíc sexy ženou 20. století“\nV říjnu 1997 v žebříčku „The Top 100 Movie Stars of All Time“ v Empire obsadila 8. místo\nRoku 1995 zvolena magazínem Empire „Nejvíc sexy herečkou všech dob“\nRoku 1999 zvolena čtenáři časopisu Playboy „Nejpřitažlivější ženou 20. století“\n28. října 1999 byly v aukční síni Christie's vydraženy oděvy Marilyn Monroe, přičemž rekordu dosáhla dražba jejích šatů, ve kterých zpívala 19. května 1962 v Madison Square Garden Johnu F. Kennedymu k jeho 45. narozeninám. Šaty byly vydraženy za 1 267 500 dolarů (dle tehdejšího kurzu 43,5 mil. Kč), vč. komisního poplatku, a staly se tak nejdražším vydraženým oděvem všech dob. Do té doby držely rekord šaty princezny Diany.\nRoku 2009 zvolena institucí TV Guide Network „Nejvíc sexy herečkou všech dob“\nV médiích se často uvádělo a uvádí, že Marilyn Monroe se stala osudnou kombinace prášků a alkoholu. Není to pravda – patolog v jejím krevním oběhu nenašel po alkoholu stopu, Marilyn tedy v den své smrti nepožila ani kapku svého oblíbeného šampaňského Dom Perignon. Podle pitevní zprávy ji zabila kombinace nembutalu a chloralhydrátu\nVe Westwood Village Memorial Park Cemetry, jež bývá charakterizován jako nejmenší hřbitov celebrit v Los Angeles a kde Marilyn Monroe odpočívá, nalezly místo svého posledního odpočinku i jiné velké hvězdy a známé osobnosti jako herečka Natalie Wood, herec, zpěvák a partner z jejího posledního filmu Dean Martin, novinář Truman Capote, režisér Billy Wilder, který Marilyn dvakrát režíroval, dále partner z filmu Někdo to rád horké Jack Lemmon a jeho „parťák“ Walter Matthau. V r. 2009 zde byla pochována také herečka Farrah Fawcett, která 25. června 2009 podlehla rakovině (její smrt byla v médiích zastřena smrtí Michaela Jacksona, který zemřel týž den)\npodle magazínu Forbes se Marilyn Monroe v anketě o nejvíce vydělávající zesnulé celebrity za rok 2014 umístila na 6. místě se 17 miliony dolarů\n↑ Susan Strasberg: Marilyn a já, s. 64\n↑ 1961: End of the road for Monroe and Miller [online]. BBC [cit. 2009-03-15]. Dostupné online. (anglicky)\nSummers, Anthony: Bohyně, tajné životy Marilyn Monroe, BB/art s. r. o.\nSpoto, Donald: Marilyn Monroe, IKAR Praha 1996, ISBN 80-85944-55-3\nSmith, Matthew: Oběť (Nový pohled na smrt Marilyn Monroe), BB/art s r.o. 2005,ISBN 80-7341-500-3\nMailer, Norman: Marilyn, JOTA s r.o. 2009, ISBN 978-80-7217-695-3\nLeaming, Barbara: Marilyn Monroe, BB/art s r.o. 2002\nShevey, Sandra: Skandál jménem Marilyn, IRIS 1992, ISBN 80-901268-1-2\nLast Interview with Marilyn Richard Meryman, ČT 1, 1992\nStrasberg, Susan: Marilyn a já, Erika s r.o. 1994, ISBN 80-85612-43-7\nSlatzer, Robert: Případ Marilyn doopravdy , Bohemia, 1995, ISBN 80-85803-10-0\nCrown, Lawrence: Marilyn Twentieth century Fox, Fortuna Print 1993\nMonroe, Marilyn: Tapfer Lieben, Stanley Buchthal und Bernard Comment 2010, ISBN 978-3-10-043702-0\nSchiller, Lawrence : "Marilyn and me – A photograher's memories", Nan A.Talese|Doubleday 2012, ISBN 978-0-385-53667-7\nFeeney, F.X.: "Marilyn Monroe-okouzlující žena", Taschen/Slovart/TMC Art 2010, ISBN 978-80-7391-422-6\nGuiles, Fred Lawrence: "Norma Jean, The life of Marilyn Monroe", Paragon House, New York, ISBN 1-55778-583-X\nObrázky, zvuky či videa k tématu Marilyn Monroe na Wikimedia Commons\nOsoba Marilyn Monroe ve Wikicitátech\n(anglicky) Marilyn Monroe – oficiální stránky\n(česky) Marilyn Monroe v Česko-Slovenské filmové databázi\nMarilyn Monroe v Internet Movie Database (anglicky)\n(anglicky) Marilyn Monroe v časopisu TIME\nBNE: XX1036375, XX843476\nISNI: 0000 0003 6863 9110, 0000 0001 2125 1384\nNLR: 000343620, 000149614\nWorldCat Identities: lccn-n79055651\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Marilyn_Monroe&oldid=20225004“\nOsobnosti na tožských poštovních známkách\nStránka byla naposledy editována 22. 7. 2021 v 14:40.


Filosofie naděje u Gabriela Marcela - Víra.cz, Bůh, křesťanství\nFilosofie naděje u Gabriela Marcela\nz knihy Víra, naděje, láska , vydal(o): Karmelitánské nakladatelství\nFrancouzský existencialista Gabriel Marcel nastínil na základě své křesťanské víry filosofii naděje. Rozlišuje v ní absolutní doufám od doufám, že... První, absolutní pojem směřuje k tomu, že se my, lidé, cítíme spoutáni, avšak doufáme ve světlo a svobodu nikoli ve smyslu nějakých vnějších objektů, nýbrž ve smyslu prosvětlení naší existence a osvobození nitra. Marcel ji staví do protikladu k optimismu. Optimista je skálopevně přesvědčen, že "se to nějak zařídí". Hledí na věci se zcela určitým postojem. Doufající člověk naopak stojí uprostřed procesu vznikání. Pravá naděje se nevztahuje k určité konkrétní události, která má teprve nastat, ale k obnovení vlastní existence a života jako takového. Může existovat pouze tam, kde se zároveň objevuje i pokušení zoufalství.\nVíra hory přenášející\nLáska všemu věří a ve vše doufá


Cestovní deník :: Wheelchair rugby CZE Referees\nÚvodní stránka > Cestovní deník\nPo patnáctihodinové cestě třemi osobními auty jsme kolem třinácté hodiny dojeli do místa konání jako první, těsně následováni autobusem polské družiny. Mohli jsme se tedy bez zmatků ubytovat a zaslouženě odpočinout po našem silničním maratónu ze středu Evropy. Během odpoledne bylo prozkoumáno blízké okolí a uskladněno sportovní vybavení (mimochodem také jako první ?). Po trochu zmatené večeři bylo vyhlášeno osobní volno. Technický doprovod ještě doladil nutné detaily skrze vybavení národního týmu (především opravu zádové opěrky u Alešova vozíku, na kterou jsme byli naštěstí připraveni) a zaskočil do hotelové restaurace, kde se bohužel pozdržel a byl poněkud zaskočen útratou 450 dánských korun ?. No co, mistrovství Evropy je jen jednou za dva roky…\nRanní probuzení do dánských mraků jak ve scéně z Pána prstenů… vítr, zima a snídaně v kontinentálním duchu. Po snídani jsem se zúčastnili meetingu všech týmu a organizátorů, kde jsme dostali vyčerpávající informace o celé akci a jejím průběhu. Dopoledního tréninku se nezúčastnil Miloš Bouška, který šetří své síly na úkor lehkého nachlazení. Následovali další drobné opravy na sportovních vozících, spolu se zabydlováním v přiděleném boxu na hale. Před námi bylo celé odpoledne volné, které půlka české výpravy využila a vyrazila do blízké Kodaně. Téměř ledový vítr, střídající se s příjemnými chvilkami pronikajících slunečních paprsků nám nezabránil v prohlídce kodaňského pobřeží, obohacenou o přepravu tamní vodní dopravou směr základna vojenského námořnictva. Po návratu nás čekalo další zamrazení v podobě ohlášené prohlídky technického stavu sportovních vozíků. Bohužel se projevil puntičkářský tlak konkurenčních týmu a čtyři vozíky byli shledány jako nekorektní. Po večeři jsme se tedy opět vrhli se značným úsilím do práce a na naše možnosti dali vše do pořádku. Největší práce byla se vzpěrou zádové opěrky u vozíku Bohumila Gajdošíka, kterou musíme ještě zítra doladit, ale staré dobré české ručičky si přeci vždy poradí… zvláště mají-li za zády Martina Karla alias Makara :). Večerem se nese klid, asi ticho před bouří a Tuborg se vcelku nechá…\nDalší ráno bylo přeci jen přívětivější – i v Dánsku někdy svítí sluníčko souvisleji. Většinu času jsme dnes strávili na hale, kde to vypadalo jak na mraveništi. Využili jsme technického servisu a nechali dodělávku zádové opěrky na těch nejpovolanějších a hlavně těch, kteří mají svářečku na dural :). Potěšila nás i symbolická cena v podobě deseti euro. Jak jinak se také dnes doladili další detaily i na jiných vozíkách. Všichni hráči prošli rovněž klasifikací s celku uspokojivým výsledkem. Pouze Petru Oppenauerovi byla zvýšena klasifikace na 2.0 body a Luboš Kondela bude na dále sledován při hře (prozatím ponecháno 2.5 bodu). Následoval poslední trénink reprezentace, již za účasti Miloše Boušky. V odpoledních hodinách bylo oficiálně zahájeno Mistrovství Evropy během slavnostní ceremoniálu. Bohužel byla opět vidět téměř nulová podpora české národní reprezentace od státu, kdy naše „minimální“ výprava, čítající jedenáct osob, působila oproti ostatním jednotně vystrojeným hordám poněkud směšně… ale my se jen tak nedáme. Ceremoniál byl ukončen Dánskou hymnou a vystoupením milých místních roztleskávaček :). Z nutných formalit již zbývá pouze nechat opětovně překontrolovat vybrané sportovní vozíky technickou komisí. Na večer je naplánován taktický meeting před zítřejšími zápasy. Prvními soupeři bude celek Belgie (9. místo ve světovém žebříčku), v dalším zápase se střetneme se Švýcarskou reprezentací (10. místo ve světovém žebříčku). Uvidíme jak počáteční zápasy prověří náš tým, který se mimochodem nachází na 17. místě ve zmiňovaném žebříčku. Překvapíme?\nTak, už se nám to rozjelo. Bohužel zatím ve znamení dvou proher českého týmu. Počasí je tu stále nic moc přívětivé, ale jak jsme koukali, tak se doma nemáte o moc lépe. Technický stav vozíků byl dle předpokladů již uznán jako korektní a my mohli směle nastoupit do prvního zápasu s Belgií. Podařilo se zvládnout začátek hry, ale postupný vývoj utkání směřoval k neustálému bodovému rozdílu ve prospěch Belgie s konečným výsledkem 72:45. Vysoký rozdíl ve skóre byl zapříčiněn mimo jiné přibližně pětadvaceti chybami našich hráčů v podobě nepřesných přihrávek, přestupků a ztrátách míče. Své přispění měl také nedostatek sil při osobních soubojích, kdy čeští hráči nezvládali ujezdit své protivníky. Zajisté by bylo velkým překvapením přehrát čtvrtý celek z posledního ME, jakým je Belgie, zvláště když v jeho řadách nastupují hráči, kteří jsou tak trochu „jinde“. Určitě bych měl zmínit výkon Pavla Ermise a Petra Jonáka předvedený během zmíněné hry. Další zápas s drtivým nástupem Švýcarska se nesl v podobném duchu, s tím, že náskok soupeřů postupně narůstal již od počátku hry. Náš celek se alespoň po polovině zápasu dostal do herní pohody se snahou o dotahování soupeře. Konečný výsledek – 63:33 ve prospěch Švýcarska. Během odehraných zápasů, byť prohraných, se přinejmenším prokázala vcelku zvládnutá taktika naší hry. Zítra nás čeká zápas s domácím Dánskem, které doma předvádí velmi dobré výkony a druhým celkem z posledního ME – Německem. Tvrdý oříšek… ale bohužel jsme se dostali tak trochu do méně „hratelné“ skupiny. Výsledné skóre národního týmu -57 bodů nás zatím odsouvá do pozadí, spolu s irským týmem, který je na tom velmi podobně (-32 bodů). Čas mezi zápasy byl vyplněn odpočinkem při sledování ostatních zápasů, především našich soupeřů ze skupiny. Večer proběhl meeting, kde se zhodnotili dnešní výkony, diskutovalo se o přípravě na zítřek a rozebrali herní situace z natočeného videa během hry. Já jsem si poté vyzkoušel novou úlohu (další z mnoha jiných) v našem realizačním týmu, a to roli maséra.\nNám zafoukal vítr do plachet a vy tam máte kalamitu… Ranní zápas s domácím družstvem Dánska byl ve znamení herní pohody našich chlapců, kteří předvedli velmi slušný výkon, za který se nemusejí vůbec stydět. Během hry jsme Dánům dělali velké starosti, udržovali minimální bodový rozdíl a pěkně je potrápili. Jsem si jistý, že s námi nečekali takový obtížný souboj. Přestože zápas skončil ve prospěch protivníka 46:40, rád bych poděkoval klukům za „pocení krve“… Mimochodem jsme náš výkon předvedli před naším „domácím“ publikem v zastoupení pana velvyslance z české ambasády, sídlící v blízké Kodani. Druhý zápas s celkem Německa skončil bohužel dle předpokladů také naší prohrou 32:66. Potvrdila se kvalita našich soupeřů, kteří jsou o více než jednu třídu v tomto sportu výše. Během druhé čtvrtiny, kdy soupeř vystřídal klíčové hráče (krycí jméno „Čahoun“ a „Ještěrka“) zvládali naši kluci nejen tempo hry, ale připravovali protihráče také o míče v jejich obranné polovině – výsledkem byla možnost vcelku důstojné hry a stahování skóre, které se po dalším střídání Německa opět zvyšovalo díky bezchybné souhře Čahouna a Ještěrky. I tak jsme předvedli pár velmi hezkých akcí. Odpoledne byli někteří z nás navštívit část města. Poté jsme sledovali jeden z dnešních posledních zápasů mezi Irskem a Nizozemskem, protože se zajisté s jedním z těchto celků setkáme při bojích o deváté až dvanácté místo, na které naše reprezentace může po dnešním dni dosáhnout (dle dosavadního vývoje v obou skupinách). Zítra ráno souboj s Polskem, které je pod taktovkou malého velkého Joa – další velmi těžký zápas, uvidíme…\nJeště jedna speciální informace. Dcera našeho trenéra měla tu čest a před odjezdem reprezentace označila nové lahve na pití pro naše hráče, takže i naši borci mají své krycí označení…\nPrasátko super compressor – Ermis\nGTX 700 Holčička – Kisák\nGrafity Chobotnice 2X PRO – Opík\nDirekt injection Saxofon – Makar\nKaramely solid carbon – Bob\nHlemýžď ultra speed – Indy\n24 Titanium pistons Květináč RX – Znojmo\nDlouhán Hybrid technology – Milop\nVelká Británie byla sesazena z trůnu, protože spolu s Německou výpravou nezvládla dnešní rozhodující zápasy. O první místo tak soupeří celky Belgie a Švédska. Každopádně překvapení, narozdíl od našeho dopoledního zápasu s Polskem. Dalo by se říci, že ho oba celky pojali jako trénink. Polská reprezentace se rozjezdila a my se snažili šetřit síly na důležitý odpolední zápas. Něco tady hučí. Konečný stav 50:30 pro Polskou družili včetně dvoumetrového posteru se Slávkem (budiž mu země lehká). Základní skupiny byli po polovině dnešního dne uzavřeny – Skupina B/ČR/0 bodů/6. poslední místo. V klíčovém zápase o možnost hrát o 9-10 místo (a tak se kvalifikovat na příští ME) jsme nastoupili proti Irsku, s kterým jsme letos odehráli již dva zápasy. Náš tým nezvládl vůbec úvod zápasu a následně celou první čtvrtinu v které bodový náskok Irska poskočil o čtrnáct bodů. Výhra se opět vzdálila, ale kluci se dostali do herní pohody a během následujících čtvrtek stáhli rozdíl na pouhé dva body. Konečných 48:44 nám ale úplně zavřelo cestu ke splnění stanovených cílů. Jsem trochu moc…Znojmo se nechal přezout na galusky a rovnou koupil dvě náhradní kola. U večeře (která byla první celo teplou stravou) pak musel žebrat o eura. Alešovi prasklo po zápase s Iry pár svárů na vozíku, tak je nechal zavařit od šikovného pána s Kazachstánu. Zítra ráno boj o předposlední místo s Nizozemskem. Alespoň jedna výhra?\nME ve vozíčkářském rugby bylo před dvěmi hodinami oficiálně skončeno. Finálový zápas přinesl krásnou podívanou a díky osobním chybám Švédska obsadil zcela zaslouženě celek Belgie první příčku. Česká výprava skončila na předposledním jedenáctém místě po výhře nad Nizozemskem 53:37, čímž zopakovala své umístění z předchozího ME. Vozíky jsou naloženy, náš box vyklizen, už se jen zúčastnit závěrečné párty a před půlnocí vyrazit na dlouhou cestu směr Praha a spol... Díky všem, škoda, že to nevyšlo :( ...a jedno speciální poděkování pro odcházejícího reprezentačního trenéra Jardu France. Zbylé zážitky až osobně doma :) Rugbyyyyyyyyyyyyyy _ _ _ _ _ :)\nPS: Rozhodší tu odvedli skvělou práci :)\nVáš kustod alias asistent trenera, technik, zdravotník, masér, osobní asistent a vodonoš Dráby


Zlaté Hory - Příčná - aktuální report z 22.02.2013 - SNOW.cz\nZlaté Hory - Příčná\taktuální report z 22.02.2013\nZlaté Hory - Příčná - recenze z osobní návštěvy střediska (aktuální podmínky, doporučení a zkušenosti)\nnávštěva od: 22.02.2013 do: 22.02.2013\nNa internetu je označováno jako nový areál s kilometrovou sjezdovkou a čtyřsedačkou. Skutečnost je taková, že polovina z avizované délky sjezdovky je vlastně jakási 2 metry široká cesta spíše vhodná pro běžkaře. Provedeno je to tak, že na lanovku se dá nasednout dole a potom před prudší druhou půlkou. Zakoupili jsme 4hodinovku, jako vždy, ale po dvou jízdách jsme to vzdali a chtěli vrátit peníze. Paní na pokladně volala šéfa a ten vrátil celou cenu.\nNa naše připomínky, že když jedem do areálu s kilometrovou sjezdovkou, chceme opravdu kilometr, né prudkou půlku s bočním náklonem a pak půl kilometru běžkařské trati, se netvářil ani moc překvapeně. Asi jsme nebyli první.\nJedna sjezdovka. Údajně kilometrová, jezditelná však jen asi polovina. Navíc tato horní půlka má ještě boční sklon směrem k lanovce.\nSněhové podmínky jako všude dobré.\nLanovka je čtyřsedačka. Pěkná, jedna z těch novějších.\nJako občerstvení funguje takový stánek v dolní části sjezdovky a údajně restaurace, do které bych asi nevlezla.\nToalety nevím v jakém jsou stavu, za tak krátkou dobu jsem je nestihla navštívit.\nStánek s rychlovkama u dolní stanice a restaurace (hospoda?).\nDo střediska jsme dorazili brzo ráno, takže jsme parkovali kousek od sjezdovky. Ve skutečnosti je středisko v takové změti domů. Řekla bych bývalý komunistický rekreační areál, který je dnes již dávno za zenitem. Parkování, pokud je více lidí, asi probíhá na betonovém hřišti.\nsnad jedině ceny pernamentek\njednoznačně nepřesné (nepravdivé?) informace na internetu\nještě jednou svah... nemůžu si to odpustit


Rekonstrukce bytů Ostrava a Olomouc\nrekonstrukce zednické práce stavební práce sádrokartonářské práce kontakt\nMáte zájem o rekonstrukci bytu? Výjdeme vstříc vaším požadavkům, provádíme malé i rozsáhlé rekonstrukce bytových jednotek a domů. S rekonstrukcí máme dlouholeté zkušenosti. Po naší práci nezbyde nepořádek jen spokojený klient.\nSnažíme se rekonstrukce provádět v co nejkratším času. Veškeré práce spojené s rekonstrukcí bytu provádíme sami. Máme týmy vyškolených malířu, zendíků a instalatérů, kteří dokáží splnit i ty nejtěžší poždavky.\nNení to jenom o rekonstrukci\nNaše práce není jenom o rekonstrukci Vašeho bytu, pomůžeme Vám s vizualizací projektu, zajistíme statistický posudek a v případě nutnosti stavební povolení. Zajistíme dopravu materiálu potřebného k rekonstrukc bytu.\nKontakt - Rekonstrukce bytů\nKontaktujte nás a přesvědčte se o naších kvalitách. V záložce kontakty naleznete kontakty na naše regionální pobočky rekonstrukce bytů Ostrava a rekonstrukce bytů Olomouc\nMalíři Ostrava Pronájem kanceláří Praha Pronájem bytů Praha


9. dubna 2015 | Czech.Lamareschale.org\nPoslední aktualizace: 19:39\n(CoinDesk) Mississippi elektrická společnost podala žalobu proti GAW Minersfor nezaplacení a porušení smlouvy.\n(Digitální měna rada) Overstock.com je Judd Bagley říká DCC „bude brzy Bitcoin pouze pro prodej a slevy“\n(CoinDesk) Silicon Valley divize globální telekomunikační obří Orange plánuje investovat v Bitcoin prostoru.\n(New York Times) V oznámení jeho kandidaturu na prezidenta v tomto týdnu, senátor Rand Paul of Kentucky brodili do nových vod, když řekl, že přijímat příspěvky na kampaň v Bitcoins, do značné míry Untraceable virtuální měnu, v množství až do výše $ 100.\n(Coin Fire) Dnes ráno PayCoin Foundation vydala tučné, „Prohlášení o Paycoin jeho nezávislosti.“ V dokumentu je uvedeno, že organizace si přál PayCoin zbavit některé z předchozího zavazadla a přesunout forwardin prohlášení zveřejněném na internetových stránkách Paycoin Foundation.\nArgentina získá třikrát více Bitcoin stažení v červenci\nZatímco celý svět sleduje, jak obecné počty Bitcoin stažení jít dolů, Argentina je boj s tímto negativním příliv. Podíl země globálních stažení kryptoměna téměř tripledbetween červnu a červenci, které jdou od 1% do téměř 3%.\nA to není vše: v žebříčku top 50 zemí připojených k Bitcoin, jihoamerický národ je jediná, která zvýšila své sazby tento měsíc.\nNáš oblíbený virtuální měnou se stává velmi populární v Argentině, a to především z důvodu některých známých důvodů, které 99Bitcoins již mluvili. Degradace argentinské peso, zvyšování kapitálových kontrol a mimořádně znepokojivé úrovně inflace, která je ochromující ekonomiku země, aby kryptoměna vypadat ohromující východu pro Argentinců.\nNejhorší na tom je, že místní vláda v čele s prezidentem Cristina Kirchner, neustále se snaží skrýt čísla a zavádění kontroverzních a poněkud sporné opatření. Rezoluce jako odporný občany, aby si vyměnily své pesos - přímo nebo prostřednictvím offshore koupě - jen dělá černý trh roste a tlačí některé technicky zdatné Argentinci vůči Bitcoin.\nNení divu, že kryptoměna trasa in Buenos Aires jsou takový úspěch...\nArnhem-založené Spar je první holandský supermarket přijímat Bitcoin\nJeden supermarket součástí nizozemské řetězce Spar je nyní oficiálně přebírající Bitcoinvia rychlý a snadný systém zpracování plateb.\nJedná se o první ze supermarketů značku v Nizozemí přijímat platby kryptoměna. Tímto krokem je supermarket chce podpořit přijetí digitálního peněz ve městě Arnhem (poblíž Hlavního nádraží) a v České republice.\nTo Franšízovaná Spar obchod je nyní součástí projektu Arnhem Bitcoincity\nZahájen v květnu povzbudit obchodníky městským vzít platby Bitcoin, a také o masivním národní úsilí, které zahrnuje vytvoření Bitcoin Boulevard v Haagu, například. Arnhem supermarket je jedním z 40 podniků ve městě, který přijímá digitální peníze, impozantní číslo i v Nizozemsku.\nNU.nl reportsthat systém zaveden v obchodě Arnhem pomáhat zákazníkům s jejich prvními BTC nákupy v ‚reálném světě‘, je poměrně jednoduché. Prohlášení, že je potvrzeno Luke van Gelder, vlastník tohoto Bitcoin-přátelské supermarketu.\nSpar je první známý prodejna velkého řetězce v Nizozemsku, která přijímá Bitcoins. Bitcoiners lze načíst platbu na svém mobilním telefonu nebo tabletu. Supermarket má tablety, na které je zasáhlo množství. Kupující vyndá telefon a používá kód k provedení platby.\nGelder ukázal, že obchod bude zpracování plateb prostřednictvím systému point-of-prodeje poskytnutých holandská firma BitKassa. Také supermarket se rozhodl, že převede kryptoměna na euro, které se pak ukládají do svého bankovního účtu.\n„Vypadá to zajímavý projekt, ale i zábavné podpořit. Já osobně očekávají získat velké množství dodatečných příjmů přijetím Bitcoin, ale snad budeme přitahovat několik nových zákazníků tímto způsobem“, majitel z supermarket řekl Coindesk. V prvních dvou dnech po zahájení přijímání kryptoměna úložiště zpracované asi 10 plateb.\nAshton Kutcher je nejnovějším návykem Bitcoin (a investuje své dolary!)\nDalší veřejná postava, která se vzdal Bitcoin sílu. Tentokrát to Ashon Kutcher obrátit, aby některé ze svých dolarů do digitálního měny světa.\nHerec a zakladatel A-Grade rizikového firma odhalila svůj nový projekt nejpozději TechCrunch Disrupt konferenci, kde řekl, že „Bitcoins jsou samozřejmě stále více a více relevantní“.\nA co „špinavých“ obchodů, které se provádějí s Bitcoin? „Myslím, že skutečnost, že si můžete koupit léky a munice s ním je vlastně validátor měny sám,“ dodal Ashton Kutcher.\nA pak, v závislosti na herce, je tu také obrovský potenciál pro technologii, která je za tento Výroba decentralizované měny. 99Bitcoins tady o tom mluvili.\n„Největší věc s Bitcoin Bitcoin není sám, ale co, že decentralizovaná technologie opravdu?“, Řekl Kutcher, kdo dal příklad kybernetické bezpečnosti.\nDíky technologii máme v současné době používáte pro Bitcoin, lidé mohli sledovat navzájem anonymně na internetu. Cílem by bylo hledat kriminálního chování, což eliminuje vládní vniknutí.


Zadní brzdový kit D2 Racing pro BMW řady 3 (E36) M3, r.v. od 92 do 99, 8pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 421X36mm | Escape6\nZadní brzdový kit D2 Racing pro BMW řady 3 (E36) M3, r.v. od 92 do 99, 8pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 421X36mm\nDotaz k produktu: Zadní brzdový kit D2 Racing pro BMW řady 3 (E36) M3, r.v. od 92 do 99, 8pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 421X36mm\nKompletní brzdový kit D2 Racing pro zadní nápravu pro vůz BMW řady 3 (E36) M3, rok výroby od 92 do 99, s roztečí kol 5x120, 8 pístkové brzdiče, velikost kotoučů: 421X36mmKombinace větších brzdičů s celkově větší plochou pístků v kombinaci se zvětšeným průměrem kotouče vám zajistí kratší brzdnou dráhu, nevadnoucí účinek a také výrazně atraktivnější vzhled vozu.\nKód produktu: BM04-2-R-421PL Značka: D2 Racing\nVysoce výkonný brzdový kit zadní nápravy pro vůz BMW řady 3 (E36) M3Typ vozu: BMW řady 3 (E36) M3Rok výroby: od 92 do 99Typ brzdičů: 8pístkovéVelikost kotoučů: 421X36mmTyp kotoučů: plovoucí děrované (v případě zájmu o drážkováné provedení kotoučů nás neváhejte kontaktovat)Minimální velikost kol: 22 palcůTyp brzdových desek: varianta Sport pro silniční použití nebo varianta Race pro závodní použití (specifikujte v poznámce k objednávce)Technické poznámky: U tohoto brzdového kitu D2 Racing je funkce originální ruční brzdy zachována.Tento brzdový systém D2 Racing je možné dodat v provedení Street, s prachovkami jednotlivých pístků, nebo v provedení Sport, bez prachovek. Verze Sport je určena pouze pro závodní účely.Společnost D2 Racing nabízí za možnost individuálního lakovaní brzdičů do vámi zvoleného odstínu ze široké palety barev. Standardní barvy (bez příplatku): černá / červená / fialová / žlutá.Speciální barvy (za příplatek): leštěná červená / leštěná oranžová / leštěná modrá / leštěná černá / leštěná zelená / chrom / zlato / Neochrom titan look.Jeďte rychle a zastavte ještě rychleji díky vysoce výkonným brzdovým kitům D2 Racing. Ať už potřebujete zvýšit brzdný účinek v běžném provozu, nebo hledáte vysoký a nevadnoucí výkon na závodní okruh, D2 Racing má pro Vás řešení. V naší nabídce naleznete širokou nabídku 4 až 6 pístkových hliníkových brzdičů v kombinaci s kotouči o průměru 286 mm až 444 mm.Brzdiče D2 Racing jsou precizně vyráběné z leteckého hliníku a osazeny vysoce odolnými pístky, které jsou pro silniční využití opatřeny prachovkami. Tyto brzdiče se vyznačují nízkou hmotností a vysokou brzdnou účinností. Zároveň máte široké možnosti barevného provedení od základních barev, přes individuální odstíny až po speciální druhy lakování. Dodávané kotouče si můžete zvolit v drážkovaném nebo děrovaném provedení.Společnost Escape6 je přímým dovozcem produktů D2 Racing do ČR.Plovoucí střed brzdového kotouče je možné objednat za příplatek v provedení Neochrome Titan look.


Kobylka zelená: Známý zahradní pomocník | Naše zahrada\nDomů Novinky Kobylka zelená: Známý zahradní pomocník\nKobylka zelená: Známý zahradní pomocník\nPočet zobrazení článku: 9 842\nJdete loukou a skáčou kolem vás všude luční koníci? Určitě pohodový pocit, který člověka provází při aktivním odpočinku někde v horách. Mnohdy jsou ale kobylky zelené také na zahradách a v sadech, kde mají určitě co dělat. Možná si pamatujete na Hopa z včelky Máji, který dokázal být vtipný za každé situace. Kobylka zelená označovaná jako Tettigonia viridissima se řadí mezi jedny z největších zástupců hmyzu v České republice. U nás se mimo lučního koníka nachází vzácně na jižní Moravě ještě Saga pedo,tedy kobylka saga. Kde se všude s kobylkou setkáme? Jak funguje její tělo a jakým způsobem pomáhá zahradníkům?\nMnohdy je sotva spatříme\nLuční koník miluje slunná místa. Dokáže žít na loukách ve vysoké trávě, na keřích, ale i v blízkosti stromů, případně ve větvích. Tělo kobylky má délku klidně i přes 4 cm a jeho barva nápadně připomíná trávu. Je sytě zelená. Má dlouhá tenká tykadla, což je znak, který kobylku zelenou odlišuje od sarančete.\nNohy, které kobylce můžeme závidět\nDoménou kobylky zelené je pochopitelně skákání. Má k tomu třetí pár nohou mající silná stehna a zcela specifický tvar. V prvním páru se nachází sluchové ústrojí. Kobylka tedy nohama dokonce i slyší. Mnohdy se o nich tvrdí, že poslouchají kolenem. Konkrétně jsou tympanální orgány uložené v holeni. Jedná se o jakousi bubínkovou membránu. A že kobylky slyší skvěle, není pochyb. Dorozumívají se cvrkáním. Ostatně stridulací lákají samci samičky k rozmnožování. Co druh kobylek, to jiný zvuk. Nejčastěji samečci koncertují navečer.\nKobylka jako skvělý pomocník zahrádkářů\nLuční koník je dravec a hlavně všežravec. Dokáže ulovit larvy mnohých hmyzích druhů. Jestliže se na zahradě přemnoží býložravý hmyz, pak se právě on stává jeho katem. Bez problémů ale uloví i mouchu nebo motýla. Masitý jídelníček si někdy zpestří i šťavnatou zelení.\nJak na efektivní uchování rakytníku\tPředchozí příspěvek\nUvařit, rozmixovat, ochutit: Domácí kečup drtí kupovanou konkurenci\tNásledující příspěvek\nPosekanou trávu se vyplatí použít. Víme, jak (325 557)\nChemický trik u jablek v supermarketech: I proto se prodávají celoročně (296 965)\nJedovaté babky: Mýtus s kapkou pravdy (290 072)


PopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba adidas Sport Sst Fleece Poslat příteliTiskArtiklové čísloAB7665KategorieMikinyUrčeníVolný časVýrobce adidas Pánská jarní bunda adidas v modré barvě do města i výlety. Moderní pánská jarní bunda adidas, která vypadá vždy skvěle. Návrháři této bundy Sport Sst Fleece si dali záležet na každém detailu. Modré provedení vypadá skvěle. Příjemný materiál vás zahřeje v chladnějších jarních nebo podzimních dnech. Navíc vám zajistí pohodlné a komfortní nošení. Bunda se hodí převážně na běžné nošení. Trendy modré provedení. 70% bavlna/30% polyester.