To by můj dávný přítel jistě nechtěl... - Katolický týdeník\nTo by můj dávný přítel jistě nechtěl...\nVydání: 2011/7 Jakub Deml, 7.2.2011, Autor: Jiří Kuthan\nČeské umělecké dějepisectví ztrácí v osobnosti Mojmíra Horyny (nar. 1945) jednu z nejvýraznějších postav své novodobé éry. Významně se podílel mimo jiné i na vzniku a směřování Ústavu dějin křesťanského umění při Katolické teologické fakultě Univerzity Karlovy. Čtenáři Perspektiv se s jeho názory na osud ohrožených sakrálních staveb u nás měli možnost seznámit v celostránkovém rozhovoru uveřejněném v červencovém čísle v roce 2003.\nV oficiálním životopisu profesora Mojmíra Horyny se lze dočíst, že mezi lety 1963 až 1969 absolvoval studium dějin umění na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy. Kdo v těch letech na naší fakultě studoval, dá mi snad za pravdu, že to byla krásná doba, kdy zde vládla neuvěřitelně liberální a svobodná atmosféra a vzduch byl naplněn – z dnešního pohledu možná naivním – očekáváním změn a nové budoucnosti.\nStudium a vzory\nKatedra dějin umění, která tehdy měla své prostory v budově pražské Právnické fakulty, měla veliké štěstí, že si i navzdory době zachovala svou vysokou odbornou úroveň. Po roce 1948 na ní nesměly učit takové osobnosti, jako byl například Václav Mencl, jehož oborem byla středověká architektura, Oldřich J. Blažíček (barokní umění) či profesor Josef Cibulka. Cesta k odbornému působení tu byla uzavřena Dobroslavu Líbalovi a dalším vynikajícím osobnostem. Ale přes to všechno v čele katedry stál v našich časech profesor Jaroslav Pešina, velký znalec středověkého umění a jmenovitě malířství, jenž svou autoritou garantoval vysokou kvalitu studia. Působil tu tehdy ještě i profesor Jan Květ, jako externista Viktor Kotrba (středověká architektura), Jaromír Neumann (baroko) a z mladší generace Jiří Kropáček (pozdně gotické a renesanční umění), Petr Wittlich (moderní umění) a jako mladý asistent sem nastoupil Jaromír Homolka, jehož oborem bylo zejména středověké sochařství. V těch dobách studoval dějiny umění v každém ročníku jen nepatrný počet studentů, což dovolovalo, že vztah mezi nimi a učiteli mohl být mnohem bezprostřednější, než je tomu dnes. Shodou okolností jsme se s Mojmírem Horynou stali jakýmisi prvními neoficiálními žáky Jaromíra Homolky, který se stal nepsaným patronem našich diplomových prací. Bylo to velmi šťastné, neboť Jaromír Homolka měl vzácný dar vnímat bytostné vlastnosti uměleckých děl a ty také sám ve svých pracích interpretoval v rámci širších duchovních vazeb a souvislostí. Velmi záhy našel Mojmír Horyna cestu i k velkému znalci českého baroka Pavlu Preissovi, který pak patřil k jeho celoživotním přátelům. V tomto ovzduší vznikala Horynova diplomová práce o pražském barokním oltáři. Už tehdy bylo jednoznačně definováno jeho celoživotní směřování. Byla to velká láska k umění českého baroka a současně hluboký zájem o filozofii, zejména ho fascinovalo myšlení Kantovo a Heideggerovo. Tak přirozeně vplynul do okruhu kolem profesora Jana Patočky. Horynova filozofická orientace byla natolik široká a intenzivní, až se někdy zdálo, že snad dráhu historika umění opustí, ale nakonec se tak nestalo. Filozofie však navždy zůstala výraznou součástí jeho vidění, odborné erudice a metody.\nSvé studium uzavřel Horyna až po srpnu roku 1968, tedy v době poznamenané tísnivou společenskou atmosférou. Jako čerstvý absolvent a elév nastoupil do Národní galerie a pak zanedlouho přešel do Střediska státní památkové péče a ochrany přírody v Pardubicích. V roce 1972 byl pak přijat do Státního ústavu pro rekonstrukce památkových měst a objektů v Praze, a to do ateliéru v Jindřišské ulici, který nikoliv oficiálně, nýbrž fakticky vedl Dobroslav Líbal. Právě on tu udával směr a tón ve všem všudy. Neefektivnost, s jakou se tehdy pracovalo v mnoha státních institucích a podnicích, tady neexistovala. Vyžadovalo se naopak nezměrné pracovní nasazení, a díky tomu z „Líbalova“ ateliéru vycházelo obrovské množství poctivě zpracovaných průzkumů památkových objektů, areálů i celých lokalit. Že zde mohli působit jen spolupracovníci bytostně oddaní svému povolání, bylo samozřejmostí. Mojmír Horyna se do tohoto společenství pevně zařadil a za léta, kdy tu až do roku 1987 působil, zde odvedl ohromný kus práce. Vzor Dobroslava Líbala a spolupráce s řadou vynikajících kolegů (mimo jiné s ing. arch. Janem Mukem ml.) se výrazně vtiskly do Horynova odborného profilu. Požadavek hlubokého poznání historických okolností, za nichž památka vznikala, a její technicky přesné vyhodnocení a podrobná dokumentace, jak se to pod vedením Dobroslava Líbala dělalo, to vše se stalo vnitřní součástí Horynovy vědecké práce, které dodávalo vyšší dimenzi jeho duchovní a filozofické směřování.\nV roce 1987 se Mojmír Horyna na své profesní cestě nakrátko ocitnul na půdě Národní galerie, kde kdysi začínal. Ale listopad 1989 před ním otevřel nové životní perspektivy. Jaromír Homolka tehdy Mojmíra Horynu přivedl na Katedru dějin umění na Filozofické fakultě UK. V nových poměrech tu před Horynou stála řada úkolů. Jako univerzitní učitel dostal příležitost osvědčit svou výsostnou odbornost i nepochybné charisma. Svou pověst mezinárodně uznávaného znalce baroka potvrdil během let řadou prací, z nichž lze za všechny jmenovat knihu věnovanou rodu Dienzenhoferů, jejichž dílo tak výrazně poznamenalo tvářnost českého baroka, a zejména pak rozsáhlou monografii G. B. Santi- niho. Pro tento výjimečný úkol byl Mojmír Horyna svým bytostným ustrojením přímo stvořený. Santiniho dílo v Horynově podání před námi vyvstává nejen jako projev geniality velkého tvůrce, jako dílo prodchnuté schopností velkých technických řešení i rafinovaných geometrických konstrukcí, ale zároveň také jako výraz duchovního vizionářství a hluboké víry. Právě tato dimenze Horynovy knihy ve své době vyvolala kritiku některých badatelů, kteří bohatství světa a Božího stvoření nebyli schopni vnímat v celé jeho šíři. Horynova tištěná slova v knize o Santinim doplnily navíc i skvělé a promyšlené fotografické snímky, které pro ni provedl Horynův přítel z Ústavu pro rekonstrukce památkových měst a objektů Vladimír Uher. Kniha je tak i díky své grafické úpravě sama o sobě uměleckým dílem – Němci by tu použili do češtiny těžko přeložitelný termín „Gesamtkunstwerk“.\nHorynově pověsti mezinárodně uznávaného odborníka odpovídaly i jeho rozsáhlé styky s řadou renomovaných zahraničních kolegů – s prof. Daliborem Veselým z univerzity v Cambridge, prof. Helmutem Lorenzem na univerzitě ve Vídni, prof. Bernardem Schützem z Mnichova a mnoha dalšími. Na půdě Karlovy univerzity byly schopnosti Mojmíra Horyny notně využity, což se odrazilo i v tom, jak rychle stoupal po žebříčku univerzitních hodností. Záhy se habilitoval, získal hodnost profesora, stal se ředitelem Ústavu pro dějiny umění na Filozofické fakultě a mezi roky 2006 až 2010 zastával funkci prorektora. Tady měl na starost oblast akademických kvalifikací, tj. průběh habilitací a řízení ke jmenování profesorů. Úřad převzal s vědomím vysoké odpovědnosti vůči univerzitě. V době, kdy jsme svědky pokusů o „reformní“ zásahy vedoucí ve svých důsledcích k devalvaci vysokoškolského studia, byl Mojmír Horyna až přísným zastáncem tradičních hodnot. V jeho konání dominoval požadavek, aby nezbytnou vlastností univerzitních učitelů byla jejich vědecká erudice. Nebyl z těch, kdo se domnívají, že duchovní vizi a akademickou kvalifikaci lze jednoduše nahradit „manažerským“ způsobem řízení. Vedle práce pro Karlovu univerzitu se Mojmír Horyna neúnavně angažoval v oblasti památkové péče. Tady svým vlivem usiloval o její dobré směřování. Současně se zasazoval o jednotlivé monumenty – k trvalým pomníkům Horynova usilování patří velkolepá obnova kdysi cisterciáckého proboštství v Mariánské Týnici. Když jsme v roce 2003 zakládali Ústav dějin křesťanského umění při Katolické teologické fakultě UK, stál Mojmír Horyna u jeho zrodu. Výrazně se podílel na jeho činnosti a směřování a zasazoval se trvale o upevnění jeho místa v životě církve, v rámci odborné uměleckohistorické obce, celé Karlovy univerzity i fakulty, kde ledacos nebylo vždy jednoduché.\nVzpomínáme s vděčností\nObraz Mojmíra Horyny, jak jsem ho zde představil, mi pohříchu připomíná ikonu, a to by můj dávný přítel jistě nechtěl. Když měl promluvu u příležitosti mých šedesátých narozenin, přiznal před velkým shromážděním, že na rozdíl ode mne strávil bezpochyby mnohem víc času v rozličných hospodách. Rád vyprávěl anekdoty a i svá vystoupení prokládal vtipy a dovedl se neuvěřitelně smát všemožným legráckám i projevům lidské hlouposti, na něž někdy naopak spontánně reagoval razantním způsobem. V pozdních osmdesátých letech minulého století prodělal Mojmír Horyna těžkou chorobu. Zážitek z této doby, kdy se pohyboval na rozhraní života a smrti, v něm prohloubil víru a zároveň přinesl vědomí toho, že každý den je darem od Boha. Toto obdarování také s plným vědomím bohatě naplňoval. Odešel ve chvíli, kdy měl rozpracovanou řadu velkých záměrů a byl zdánlivě v plné síle. Na jeho osobnost vzpomínáme s nesmírnou vděčností.


Operace došly. Přijďte na jaře - Euro.cz\n28. října 2010, 13:10 - ing. Marcela Alföldi Šperkerová\n28. října 2010, 13:10\nVe zdravotnictví se bude šetřit i napřesrok.\nUž pár týdnů čeká pacient se špatným srdečním rytmem v jedné severomoravské nemocnici na lékaři doporučenou implantaci defibrilátoru. Zatím marně. Není totiž v přímém ohrožení života, i když se jeho srdíčko z rytmu vychýlí při sebemenší námaze. Proto pro něj nepřipadá v úvahu ani převoz do jiné nemocnice. Jenže právě ta jeho již pro letošek vyčerpala objem prostředků, nasmlouvaný se zdravotní pojišťovnou pro voperovávání defibrilátorů. „Protože nemocnici vypršela smlouva s pojišťovnou, mohou lékaři po pacientovi požadovat za implantaci defibrilátoru přímou úhradu. Cena může dosáhnout i několika set tisíc korun,“ upozorňuje právník Ondřej Dostál, který se zabývá medicínským právem.\nDodává, že pacient má ovšem ještě jednu možnost: dostat se do akutního stavu. Pak by mu zdravotní pojišťovna operaci musela zaplatit.\nByť jde v tomto případě o mimořádně nákladnou léčbu, není to zdaleka ojedinělý příklad. Krize nakonec dorazila i do zdravotnictví a pacienti její důsledky začínají pociťovat. Omezování se zatím netýká akutní péče, u plánovaných zákroků je však už teď na podzim časté. Někteří pacienti, kteří se právě chystali na výměnu kyčle či třeba operaci očního zákalu, se od svých lékařů najednou dozvídají, že mají přijít až v prvních měsících příštího roku. „Je snaha omezovat počty provedených operací a dalších výkonů například v ortopedii, kardiologii a očním lékařství. Tím se prodlužují čekací doby. Restrikce pojišťoven vedou k tomu, že nemocnice mají limity na rok 2010 vyčerpané, musí kontaktovat již objednané pacienty a sdělovat jim, že naplánovanou operaci je nutno odložit na rok 2011,“ potvrzuje Petr Fiala, ředitel Léčebného a rehabilitačního střediska Chvaly a místopředseda rady Asociace českých a moravských nemocnic (AČMN).\nNa plánované výkony totiž pojišťovny zpravidla uzavírají s nemocnicemi balíčkové úhrady, v nichž je sjednán počet operací a celková cena za rok. A když přijde víc pacientů, mají smůlu. Omezuje se i vysoce nákladná péče, například v Česku tak jako tak vzácná biologická terapie v oblasti revmatologické či u pacientů s roztroušenou sklerózou. A situace nebude lepší ani příští rok.\nDo krize vstupovaly zdravotní pojišťovny ve vynikající kondici. Saldo přijatého pojistného a výdajů dosáhlo za rok 2008 plusových 10,7 miliardy korun. Na účtu základního fondu, z nějž se hradí zdravotní péče, pojišťovny jako celek nashromáždily bezmála 27 miliard korun.\nNásledující rok už ale bylo vše jinak: příjmy z pojistného sice i nadále rostly, ovšem nepatrně – o čtyři desetiny procenta. Tempo jejich růstu se přitom snížilo o necelá čtyři procenta. Naproti tomu výdaje rostly i nadále poměrně rychle, o devět procent. Saldo systému se propadlo do minus 6,5 miliardy korun. Kladně – bez nutnosti sahat do rezerv – hospodařily pouze pojišťovny ZP MV ČR, Metal-Aliance a Revírní bratrská pokladna. „Platné právní předpisy neumožnily přizpůsobit výdaje reálnému vývoji inkasa příjmů z pojistného a snížit růst výdajů na zdravotní péči,“ konstatuje ministerstvo financí ve státním závěrečném účtu za rok 2009. Přes polovinu nákladů spolykala ústavní péče, jež nabyla proti roku 2008 o téměř devět procent. Nejvíce ale rostly platby ambulancím – o třináct procent, zejména praktickým lékařům a v segmentu diagnostické zdravotní péče. Za léky na recept se ze zdravotního pojištění utratilo 37 miliard korun, o dvanáct procent více než před rokem. Přesto však pojišťovny na účtu základního fondu vykázaly kladný zůstatek ve výši 21,3 miliardy korun, což představovalo finanční polštář na úhradu péče v délce 40 dnů. Ovšem se značnými rozdíly mezi jednotlivými pojišťovnami. Zatímco například Revírní bratrské pokladně (RBP) či pojišťovně Metal-Aliance by našetřené peníze vydržely na bezmála pět měsíců, Všeobecné zdravotní pojišťovně (VZP) či Vojenské zdravotní pojišťovně ČR (VoZP ČR) sotva na dva týdny. Oborová zdravotní pojišťovna (OZP) by se svým zůstatkem vydržela měsíc a čtvrt.\nNapříklad VZP výdaje klesají – o necelý jeden procentní bod. Největší pojišťovna ale zároveň za první tři čtvrtletí vykazuje pokles ve výběru pojistného o 1,7 procenta. Ostatní pojišťovny zatím evidují růst nákladů v rozmezí dvou až čtyř procent, vymyká se především RBP, jíž se zvyšují o 8,7 procenta. „Nejrychleji rostou náklady na léčiva předepisovaná ve specializovaných centrech. Nárůst odpovídá objemu péče těmito nemocnicemi poskytované,“ upřesňuje za RBP asistent ředitele Jan Vomlela. V těchto centrech, například onkologických, traumatologických či kardiologických, se léčí závažně nemocní pacienti.\nMinisterstvo financí ve své zprávě k výhledu ve vývoji veřejných rozpočtů odhaduje, že celkové výdaje ve zdravotnictví vzrostou o necelá dvě procenta, přestože největší zdravotní pojišťovna zatím hlásí klesající náklady. Saldo hospodaření systému vykáže prý záporných devět miliard korun (viz Zdravotnická bilance). „Výše letošního salda se jeví jako nadhodnocená. Po porovnání plánovaných příjmů a nákladů pojišťoven jej lze reálně odhadovat na cirka pět až šest miliard korun,“ míní ovšem Fiala z Asociace českých a moravských nemocnic. Zpráva zároveň konstatuje, že „finanční stabilita jednotlivých pojišťoven je velmi rozdílná, problémy v závěru roku jsou signalizovány u VZP a Vojenské zdravotní pojišťovny ČR.“ S napjatější hospodářskou situací se musí vyrovnávat i OZP.\nNa rok 2011 předpovídá resort financí další deficit systému – ve výši osm a čtvrt miliardy korun. Příjmy z pojistného podle něj porostou jen o 1,5 procenta a stejně rychle se zvýší i výdaje za péči. S takovou predikcí ale lékaři nesouhlasí. Objem vybraného pojistného by měl příští rok nabrat výraznější tempo. Díky oživení v ekonomice se očekává pokles počtu lidí bez práce. V novém zaměstnání budou z mezd odvádět na zdravotních dávkách výrazně více, než kolik za ně teď platí stát. „Domníváme se, že proklamování domnělých finančních problémů systému má posloužit k vytvoření tlaku na regulaci péče,“ zdůrazňuje Fiala. Lékaři ani nemocnice se totiž nedokázali dohodnout s pojišťovnami na výši úhrad za péči na příští rok. Každá strana pochopitelně lobbuje za své – nemocnice chtějí víc peněz, pojišťovny chtějí šetřit. Tvrdí sice, že v žádném případě nebudou omezovat dostupnost péče, jejich úsporné kroky se ale přesto pacientů dotknou.\nVětšina pojišťoven totiž v anketě týdeníku EURO přiznala, že pro příští rok nepočítá s navyšováním úhrad za péči. „Příští rok očekáváme náklady na zdravotní péči na letošní úrovni,“ potvrzuje například Petr Kvapil, asistent ředitelky Zaměstnanecké pojišťovny Škoda. Stejně odpovídá i VoZP ČR.\n„U nových kapacit, u plánované a specializované péče sjednáváme finanční omezení,“ přiznává mluvčí České průmyslové zdravotní pojišťovny Elenka Mazurová. VZP plánuje, že jí klesnou náklady o 1,5 procenta. Uspořit chce na výdajích za léky, za zdravotnické prostředky, za drahý materiál, jako jsou kardiovertery, kardiostimulátory či kloubní náhrady. OZP, která trochu bojuje se svou bilancí, se snaží o to, aby „cenový předpis umožnil úsporu dvě až pět procent proti roku 2009.“ „Budeme uzavírat specifická smluvní ujednání na specializovanou a superspecializovanou péči. Budeme usilovat, aby byl individuální dohodou sjednán jak maximální objem péče, tak i podmínky zařazování nových klientů do speciálních léčebných programů,“ upozorňuje Ladislav Friedrich, ředitel pojišťovny.\nPojišťovna Metal-Aliance nechce péči omezovat, ale podobně jako ZP MV ČR „optimalizovat“. „A to jak v rozsahu sítě smluvních zdravotnických zařízení, tak v objemu nasmlouvané péče. Cílem je nastavit úhrady nemocnicím a lékařům tak, aby co nejvíce odpovídaly fakticky poskytnuté péči a zreálňovaly ceny,“ říká Zuzana Brávníková z Metal-Aliance.\nJe ale sto procent loňského stavu, respektive stavu roku 2009, dostatečné? Soudě podle dnešní situace odkládání plánovaných operací asi není. „Náklady ale nemusí vždy růst. Loni bylo dáno pacientům více zdravotní péče, než bylo nutné,“ namítá náměstek Nosek. Například onkologové si na nedostatek peněz stěžovat nemohli. „Loni jsme získali od VZP takové peníze, že jsme poprvé mohli léčit na úrovni západní Evropy,“ říká profesor Jiří Vorlíček, ředitel Masarykova onkologického ústavu. Příští rok bude situace asi horší. Onkologie jako celek by měla na léčbu získat stejný objem peněz jako loni. V důsledku jich ale bude méně. „Každý rok roste počet pacientů o pět procent, letos byl zhoubný nádor diagnostikován 76 tisícům pacientů,“ vysvětluje rozpor Vorlíček. První omezení již onkologové pociťují – červenou mají nové léky.\nDalší peníze nemocnicím z rozpočtu ukousne inflace, rostoucí ceny léků, dražší energie, plánované zvýšení DPH. „Ke snižování reálných úhrad nemocnicím tedy již dochází řadu let a v roce 2011 hrozí eskalace. Dokonce zaznamenáváme tlaky na snížení úhrad zdravotní péče pro příští rok,“ upozorňuje Fiala za asociaci nemocnic. Tvrdí přitom, že pojišťovny nemají k takovým restrikcím důvod, peněz na účtech mají dost a příjmy se mají zvyšovat. Ať už lékaři bojují, jak chtějí, zatím to vypadá, že napřesrok se úsporné kroky pacientů dotknou, ať už v delších frontách na operace nebo v hledání toho správného lékaře či nemocnice, s níž má jejich pojišťovna uzavřenou smlouvu. Zároveň je ale třeba si přiznat, že zdravotnictví je černá díra, která dokáže spolykat neomezené množství peněz. A že zdraví bude čím dál dražší.


Doufám, že bych mohl opět promluvit, hlásí český kat Jendrišek - iDNES.cz\nBratislava (Od zvláštního zpravodaje iDNES.cz) - Možná si tu situaci stále živě vybavujete. Slovenský štírek Erik Jendrišek utíká českým obráncům, střílí jednou, podruhé a pak nadšeně běží podél brankové čáry za jásajícími fanoušky.\nPrávě nepříliš známý útočník Kaiserslauternu z druhé německé ligy popravil na jaře v Praze český tým. "Na ten zápas mám suprové vzpomínky," usmívá se dvaadvacetiletý Jendrišek. A rád by je oživil i při sobotní odvetě v Bratislavě.\nEriku, máte svůj zásah nahraný? Nebo si jej aspoň někdy promítáte v hlavě?\nTen gól mi určitě zůstane ve vzpomínkách do konce života, zatím to byl můj nejdůležitější gól. Nahraný ho ale nemám.\nStrhnul se pak kolem vás velký blázinec? Gratulovalo vám hodně lidí?\nDostal jsem strašně moc esemesek, měl hodně telefonátů, bylo toho fakt hodně. Bylo by pěkné, kdyby se to zopakovalo.\nViděl jste pak ten gól někdy?\nU nás v televizi běží reprízy a někdy jsem to zachytil, když jsem náhodou přepnul. Ten gól jsem párkrát viděl. Byl tam kousek štěstí a kousek šikovnosti.\nZměnil se vám po tom gólu aspoň trochu život? Zná teď celé Slovensko Erika Jendriška?\nTrochu se mi zvedl kredit, ale že by to bylo nějak markantní, to ne. Jsou tu chlapi, co mají v reprezentaci o hodně víc startů, a já ještě mezi ty nejslavnější jména nepatřím. Ale jsem rád, když se takto dostávám do povědomí.\nMáte schovanou trefu i pro nadcházející zápas?\nZatím jsem v letošní sezoně v klubu v Německu mlčel, takže doufám, že teď bych konečně mohl promluvit.\nZměnila se pozice obou týmů proti jarnímu vzájemnému zápasu?\nMyslím si, že ani ne. Češi musí znovu vyhrát, zatímco my k tomu nejsme nuceni. Neměli bychom být pod nějakým tlakem. Ani hlasy od českých funkcionářů, že my jsme ve výhodě, by nás neměly vykolejit. Musíme se soustředit jen na zápas a prosadit se na hřišti.\nTakže se necítíte jako favorit?\nPodle tabulky určitě jsme favorité. Určitě chceme vyhrát, to můžu říct za všechny, co jsme se tu sešli. Ale do konce kvalifikace jsou ještě čtyři zápasy a naším cílem je postup na mistrovství světa. Ne souboj o to, jestli jsou lepší Češi nebo Slováci. Cílem je postup a o ten se popereme.\nJak jste vnímal změny, kterými prošel český fotbal? Přišel nový trenér, vrátili se Koller s Rosickým.\nMyslím, že je to hlavně povzbuzení pro psychiku českých hráčů, které chce dát trenér znovu do kupy a vytvořit partu, která tam byla předtím. Pomoct to Čechům může a nemusí, to se ukáže až na hřišti.\nZvýší Koller s Rosickým kvalitu českého týmu?\nUrčitě, oba jsou to vynikající hráči. Ale i my jsme i díky zápasu v Čechách o něco zkušenější a trochu nám narostlo sebevědomí.\nJak vnímáte nominaci Rosického? Myslíte, že je to spíš hrozba na vaše zastrašení? Přece jen rok a půl nehrál...\nJe to vynikající fotbalista. Má rozhled, přihrávky, všechno super, to se nedá zapomenout ani za pět let. Ale ty kondiční resty se těžko dohánějí. Já jsem byl před dvěma měsíci na operaci a měl jsem s tím problém. A to nebyl rok a půl. Ani si nedovedu představit, jak to pro něj musí být těžké. Obdivuju ho, že se dokázal dát alespoň takhle do kupy.\nCítíte kvůli němu k Čechům větší respekt?\nPro mě osobně je to jen jméno. Vždyť tam jsou i další vynikající hráči, co hrají ve vynikajících ligách. Ale v reprezentaci je to o něco jiného. A navíc možná nemusí Rosický vůbec hrát, třeba se opravdu jedná jen o psychologický tah. Před zápasem zatím vůbec nepřemýšlím o tom, jestli tam je, nebo ne.\nCo říkáte návratu Jana Kollera?\nCelou kariéru dokazuje, jak je to vynikající útočník, který dává góly. Dvoumetrový hráč se těžko hlídá, o tom by mohli vyprávět obránci. Je to hráč, který umí rozhodovat zápasy, a musíme si na něj dávat pozor.\nNa jaře jste Čechy porazili. Co podle vás rozhodlo zápas ve váš prospěch?\nMyslím, že jsme se vyvarovali chyb na konci zápasu, který rozhodl. Česká obrana se chyby dopustila a my jsme si na ni trpělivě počkali. Ta trpělivost a dobré bránění rozhodly zápas pro nás.\nJste rádi, že jste konečně zavrhli teorie o tom, že Slováci nezvládají psychicky náročné zápasy, a to zvlášť s Čechy?\nPsychicky nám ten zápas v Praze pomohl a sebevědomí vzrostlo. Navíc i naši hráči už začali hrát ve špičkových klubech. Takže sebevědomí slovenského fotbalu stoupá a doufám, že to potvrdíme i v sobotu.\nTémata: Česko, Erik Jendrišek, Fotbal, MS 2010, Fotbalové MS 2010: Slovensko, Bratislava, Jan Koller


PressReader - Lidove noviny: 2017-11-14 - Blbců se bát nemusíme, tvrdí děti\nBlbců se bát nemusíme, tvrdí děti\nLidove noviny - 2017-11-14 - Front Page - ŠÁRKA KABÁTOVÁ PROSETICE\nDo začátku vyučování zbývá necelých 45 minut. Prosetice na Teplicku, zahalené mrazivým oparem, se teprve probouzejí. Ulicí lemovanou supermarketem, kasinem a hernou, což je mimochodem jediné místo široko daleko, kde se dá po ránu koupit káva, procházejí dva zametači, sem tam někdo míří na autobusovou zastávku.\nRodiče s dětmi se kolem školy uprostřed sídliště s nevalnou pověstí začínají scházet až o 15 minut později. Žáci se srocují do hloučku bez rozdílu věku, původu či barvy pleti. Povídají si, skáčou, aby se zahřáli.\nServer Lidovky.cz přijel do Prosetic, aby zachytil atmosféru ve škole, která řeší jednu z nejvážnějších aktuálních rasistických kauz. Ta začala nevinnou publikací foto- grafie prvňáčků v regionálním tisku. Kvůli tomu, že na ní byly i romské, vietnamské či arabské děti, se na internetu objevilo nespočet nenávistných a výhrůžných zpráv a o případ se začala zajímat i policie.\n„Proč je tam ta paní fotografka? Nám paní učitelka říkala, že si s novináři nemáme povídat,“poruší žačka prvního stupně nepsané pravidlo. Většina dětí o kauze ani neví. Aby to tak\nzůstalo, se po vzájemné domluvě snaží rodiče i učitelé. Jen k některým školákům něco prosáklo z internetu či rodiny.\n„Prej nám někdo chce hodit granát do školy,“poskakuje před reportérkou žák. „Myslím ale, že je to blbost. Spíš mi to přijde vtipný. Říkala nám to i paní učitelka. Že ty věci píšou jen nějací blbci na internet a že se nemusíme ničeho bát,“dodává chlapec. Pokračování čtěte na straně 5


Elektronická zátěž EA-EL 9080-200 HP, 80 V/DC, 200 A, 2400 W | Conrad.cz\nDomů » Nářadí » Měřicí technika » Laboratorní měřiče » Elektronické zátěže » Elektronická zátěž EA-EL 9080-200 HP, 80 V/DC, 200 A, 2400 W\n81 396,69 Kč\n99 090,- Kč\nPři koupi 3 ks zaplatíte jen 89 421,- Kč za kus, při koupi 5 a více ks zaplatíte 87 922,- Kč za kus, při koupi 10 a více ks zaplatíte 87 052,- Kč za kus a při koupi 25 a více ks zaplatíte 86 870,- Kč za kus.\nElektronická zátěž pro dynamické testování. Ideální testovací přístroj pro laboratoře, testy a Burn-In aplikace. Elektronická zátěž EA nabízí konstantní napětí, proud, výkon i odpor, signál pilového, lichoběžníkového nebo pravoúhlého tvaru, nastavitelnou hranu a střídu signálu, rychlou sestupnou či náběžnou hranu (náběh nebo sestup 10 - 90 % za 50 µs), režim testování baterií, a taky analogové nebo digitální rozhraní (pro RS232 / CAN / LAN / USB).\nTechnické dotazy a diskuze k výrobku "Elektronická zátěž EA-EL 9080-200 HP, 80 V/DC, 200 A, 2400 W"\nHodnocení výrobku "Elektronická zátěž EA-EL 9080-200 HP, 80 V/DC, 200 A, 2400 W"\nCena produktu Elektronická zátěž EA-EL 9080-200 HP, 80 V/DC, 200 A, 2400 W je aktuálně 98 490,- Kč. Pohlídejte si pokles ceny produktu zadáním své e-mailové adresy a ceny. Jakmile cena produktu klesne pod Vámi stanovenou hranici, pošleme Vám e-mail.


Philip Roth: Ňadro | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nPhilip Roth: Ňadro autor: Nakladatelství Mladá fronta\n22. 11. 2015 11:10 / 10 minut čtení\nZačalo to zvláštně. Ale mohlo to začít jinak, ať už to začalo jakkoli? Dá se samozřejmě tvrdit, že všechno pod sluncem začíná zvláštně a končí zvláštně a je to zvláštní. Dokonalá růže je stejně „zvláštní“ jako nedokonalá, a právě tak je zvláštní růže v sousedově zahradě obdařená běžným růžovým půvabem.\nÚhel pohledu, z něhož se všechno jeví úchvatné a tajemné, mi není neznámý. Zamyslete se nad věčností nebo třeba – pokud na to máte – nad zapomněním, a všechno je rázem podivuhodné. Přesto bych vám rád s veškerou pokorou předložil k úvaze názor, že některé věci jsou podivuhodnější než jiné, a jednou takovou věcí jsem i já.\nZačalo to zvláštně – lehkým, sporadickým pálením v rozkroku. První týden jsem se v budově humanitních studií několikrát denně uchýlil na pánskou toaletu vedle své pracovny, abych si stáhl kalhoty, ale ať jsem se zkoumal sebepozorněji, nic neobvyklého jsem neviděl. Váhavě a polovičatě jsem se rozhodl, že si toho nebudu všímat. Celý život jsem byl tak zaníceným hypochondrem, tak bděle jsem sledoval každou změnu v teplotě a systémové pravidelnosti svého těla, že ten racionálně uvažující muž, jímž rovněž jsem, už dávno nemohl brát vážně všechny varovné symptomy, jež jsem na sobě pozoroval.\n2015, Mladá fronta, přeložil Jiří Hanuš, 92 stran, 199 korun\nBez ohledu na chmurné předtuchy skonu, ochrnutí či nesnesitelné bolesti, jež provázely každé nové píchnutí či horečku, jsem se v osmatřiceti vyznačoval vitalitou a chutí k jídlu, sto osmdesáti třemi centimetry výšky, vzpřímeným držením těla a štíhlou postavou, měl jsem dosud většinu vlasů a všechny zuby vlastní a neprodělal jsem žádnou závažnější chorobu. Třebaže bych bez zaváhání dokázal ono pálení v rozkroku identifikovat jako nervové onemocnění v gardu pásového oparu – či něčeho horšího –, současně jsem si uvědomoval, že to nepochybně, jako vždy, nic není.\nOdbíjela právě půlnoc, kdy v hororech běžně nastává čas proměn – a v New Yorku navíc doba, kdy člověk jen těžko sežene doktora. Přesto jsem neprodleně zavolal svému lékaři, doktoru Gordonovi, a i když jsem se snažil skrýt svoje zděšení, lehce rozpoznal strach v mém hlase a nabídl mi, že se oblékne a přijede přes celé město ke mně, aby mě prohlédl.\nMožná kdyby ten večer Claire zůstala u mě, místo aby u sebe doma připravovala zprávu komise pro tvorbu osnov, byl by mi můj děs dodal odvahy a byl bych pana doktora požádal, ať co nejdřív přijede. Je pochopitelně nepravděpodobné, že by se byl doktor Gordon na základě mých momentálních symptomů rozhodl převézt mě spěšně do nemocnice, a rovněž se podle toho, co nyní víme – nebo stále ještě nevíme –, nezdá možné, že by v nemocnici dokázali podniknout cokoli, aby následujícímu vývoji zabránili, nebo ho zastavili. Bolest a hrůzu příštích čtyř hodin, jež mi bylo souzeno prožít o samotě, by bylo možná zmírnilo morfium, ale nic nenaznačuje, že samotný průběh katastrofy by byl dokázal zvrátit jakýkoli lékařský zákrok s výjimkou eutanazie.\nKdybych býval měl Claire po svém boku, byl bych se možná dokázal úplně zhroutit, ale takhle se mě najednou zmocnil stud a hanba nad tím, že jsem se přestal ovládat. Od chvíle, kdy jsem si skvrny všiml, neuplynulo ani pět minut a já tu sedím mokrý a nahý na kožené pohovce a marně se snažím potlačit tremolo v hlase, když se podívám dolů a popisuji lékaři, co vidím. Vzchop se, říkal jsem si v duchu – a tak jsem se vzchopil, jak to dokážu, když sám sobě poručím.\nPokud je to opravdu to, čeho jsem se v prvním úleku obával, může to počkat do rána; a pokud ne, může to počkat také. Zvládnu to, ujistil jsem pana doktora. Jsem vyčerpaný po náročném dni, prostě jsem se jenom – vyděsil. Navštívím ho v jeho ordinaci řekněme – myslel jsem si, že tohle je opravdu projev statečnosti – kolem poledne. V devět, řekl pan doktor. Souhlasil jsem a co možná nejklidnějším hlasem jsem mu popřál dobrou noc.\nMoje ochlazení – můj chlad – nás zneklidňovalo oba, ale protože ona i já jsme v životě zažili značné citové zvraty (ona jako dítě se svými rodiči, já jako dospělý se svou ženou), zdráhali jsme se učinit sebemenší krok k tomu, abychom náš svazek rozpustili. Přestože pro mladou, půvabnou a přitažlivou pětadvacetiletou ženu bylo zajisté deprimující, když se jí milenec noc co noc ani nedotkne, Claire nedávala najevo žádné podezření, frustraci, rozrušení či hněv, jež by dokonce i mně, který jsem byl zdrojem její sklíčenosti, připadaly za takových okolností oprávněné.\nAno, Claire doplácí na svou vyrovnanou mysl – přes veškerou vášnivost při milování nemá příliš silnou potřebu se verbálně prosazovat –, ale dospěl jsem už v životě do stadia – totiž tou dobou, chci říct –, kdy mi pokojný přístav a jeho čiré poklidné vody vyhovovaly víc než zpěněné drama na širém moři. Přicházely pochopitelně chvíle – ve společnosti, nebo i jen doma u večeře –, kdy bych si byl přál, aby byla živější a spontánnější, ovšem její spolehlivá věcnost a střízlivost mi vyhovovala natolik, že mi nedostatek temperamentu u mé partnerky nepřinášel žádné zklamání. „Temperamentu“ jsem si užil dost se svou bývalou manželkou, děkuji nechci.\nBěhem společných tří let jsme si s Claire vytvořili způsob soužití – zčásti zahrnující oddělené bydlení –, jenž nám poskytoval hřejivou jistotu láskyplné společnosti toho druhého, aniž by ji doprovázelo břímě závislosti či ubíjející nuda či nezvladatelná neadresná roztouženost či celodenní taktika klamání a usmiřování, jež zřejmě zkalily převážnou většinu manželství, která jsme znali.\nRok předtím jsem ukončil pětiletou psychoanalýzu v přesvědčení, že rány, jež jsem utržil v onom hororovém manželství, se zhojily, jak jen to bylo možné, a z velké části právě díky životu s Claire. Možná už jsem nebyl tak mužný jako kdysi, ale také jsem už nebyl krvácejícím pěšákem, bušícím na buben sebelítosti, který se s hlavou omotanou obvazy celý uslzený belhá z onoho bitevního pole označovaného jako „teplo rodinného krbu“ do ordinace psychoanalytika.\nS Claire se život stal spořádaným a vyrovnaným – to jsem o svém životě mohl říct poprvé za víc než deset let. Vycházeli jsme spolu tak dobře a s tak nepatrným úsilím, měli jsme se vzájemně tak rádi, že mi připadalo téměř jako katastrofa (to jsem ještě neměl ani tušení, jak skutečná katastrofa vypadá), když mi zčistajasna naše milování přestalo přinášet jakékoli potěšení. Byl to deprimující, matoucí vývoj, a ať jsem se snažil sebevíc, připadalo mi, že tomu nedokážu zabránit. Už jsem se dokonce objednal u svého bývalého psychoanalytika, abych s ním probral, jak mě to trápí, když tu náhle, opět zčistajasna do mého milování s Claire vstoupila vášeň, jakou jsem s žádnou jinou dosud nepoznal.\nAle „vášeň“ není to správné slovo: nemluvně v kolébce také nepociťuje vášeň, když se raduje, že ho někdo šibalsky lechtá pod bradičkou. Mluvím o rozkoši čistě dotykové – sex nebyl ani v hlavě, ani v srdci, ale slastně až trýznivě v pokožce penisu, extatický sex, který jsem vnímal pouze kůží. Rozkoší jsem se najednou v posteli až zmítal, škrábal jsem nehty po prostěradle, bezmocně až bezuzdně jsem se svíjel způsobem, jaký jsem si předtím spojoval spíše se ženami než s muži – a se ženami spíš imaginárními než skutečnými.\nV posledním týdnu inkubačního období už mi téměř tekly slzy z čirého mučivého pocitu slasti vyvolaného pouhým třením sliznic. Po ejakulaci jsem Claire vděčně olizoval ucho jako pes. Lízal jsem jí vlasy. Přistihl jsem se, že těžce oddychuju a lížu si vlastní rameno. Spasila mě! Náš společný život je zachráněn! Téměř rok jsem netečně uléhal po jejím boku, začínal jsem se obávat nejhoršího, pokud šlo o naši budoucnost, a teď jsem nějak – požehnané mysteriózní nějak! – našel cestu do říše čiré, primitivní erotické rozdychtěnosti, kde můžeme naše vzájemné pouto jedině posílit.\n„Tak tomuhle říkají sexuální zhýralost?“ ptal jsem se své blažené přítelkyně, jejíž světlounká pleť nesla otisky mých zubů. „Něco takového jsem nikdy nepoznal.“ Ale ona se jen usmívala a zavírala oči, aby ještě nějakou chvíli plynula s proudem. Vlasy měla potem slepené do pramínků jako děvčátko, které si příliš dlouho hrálo venku na slunci. Rozkošná Claire, dárkyně slasti. Šťastlivec David. Nemohli jsme být blaženější.\nBohužel to, co se se mnou stalo, dosud nikdo nikdy nezažil: vymyká se to chápání, vymyká se to soucitu, vymyká se to komice. Jistě, existují lidé, kteří tvrdí, že jsou na pokraji konečného vědeckého vysvětlení; také existují lidé, kteří mě věrně navštěvují, projevují mi soucit, jenž zjevně nezná mezí; a pak tam venku ve světě existují další – proč by neměli? –, kteří se nedokážou ubránit smíchu. A já jsem s nimi občas zajedno, abyste věděli: rozumím jim, cítím s nimi, chápu, co jim na tom připadá jako žert. Ale nečiní mi to žádné potěšení.\nKéž bych se tak dokázal smát déle než několik vteřin – kéž by můj smích nebyl tak krátký a trpký. Ale právě na další radostný smích se možná můžu těšit, pokud ve mně v tomto stavu dokážou lékaři udržovat život a pokud to já po nich i nadále budu chtít.


Jak přestat kojit? Tady máte praktické rady k ukončení kojení | Supermámy\nJestliže potřebujete přestat rychle například kvůli zdravotnímu zákroku, první den vynechte každé druhé kojení\nZatímco roční nebo ještě starší dítě někdy samo ztratí o kojení zájem, s mladšími dětmi je to těžší. Přesto může v životě nastat situace, kdy musíte odstavit několikaměsíčního potomka, třeba kvůli nemoci nebo práci. Jak to provést, aby to nebylo frustrující pro dítě ani pro matku?\nTohle je moje zkušenost\nSama jsem své tři syny kojila rok a půl až dva roky, protože mi to tak vyhovovalo. Ale například nejmladšího syna jsem přestala kojit celkem narychlo v jeho osmnácti měsících, protože jsem byla hodně vyčerpaná z nevyspání – budil se noc co noc nejméně pětkrát – a mně došlo, že snížit frekvenci a přesvědčit ho jen k denní aktivitě v tomto směru nedokážu. Takže jsem během dvou dnů kojení zrušila úplně.\nJak na to aneb když jste rozhodnuta\nČím je dítě starší, tím bývá odstavení snazší, ale vždycky se může vyskytnout nějaký zádrhel. Jedna věc je nicméně bez pochyb: abyste uspěla, musíte si být svým rozhodnutím jistá, váhavost výrazně snižuje šanci na úspěch. Nesouvisí to přitom s tím, zda vás mrzí či nemrzí, že už kojit nebudete nebo nemůžete.\nKdyž potřebujete přestat brzy, třeba kvůli nemoci\nTříměsíční dítě by nemělo dostávat jinou stravu než mléko, v tomto případě tedy umělé. A budete možná muset vyzkoušet více druhů, ne všechny dětem chutnají. Než najdete vhodnou náhradu, může to chvíli trvat, proto ukončujte kojení pomalu, nejméně v průběhu dvou týdnů, raději si vše naplánujte na týdny tři až čtyři.\n„I při rychlém odstavu by se mělo zrušit co dva dny nejvýše jedno kojení, rozhodně ne rychleji, jinak se nemusíte vyhnout zánětům,“ radí na svém webu Kojení.net laktační poradkyně Jiřina Mrázková. „Laktaci můžete snižovat pomocí pití šalvějových čajů, přikládáním studených alkoholových zábalů na prsa, která musíte kontrolovat, zda nejsou tvrdá, zda někde není bulka či zatvrdlina – ty je potřeba ve sprše rozmasírovat. Příliš nalitá prsa musíte lehce odstříkat, případně dítě nakojit,“ dodává.\nPůl roku a dost?\nV tomto věku se obvykle radí přestat s plným kojením a začít s příkrmy, ale v případě potřeby je možné ukončit kojení úplně. Dítě musí – podle laktační poradkyně Jiřiny Mrázkové – kromě velmi pomalu zaváděných zeleninových a později maso- -zeleninových příkrmů dostávat i umělé mléko, protože ho ještě potřebuje a mělo by tvořit většinu jeho stravy.\nOdstavení si naplánujte pokud možno na dva až tři týdny. Pokud potřebujete přestat rychleji, nahrazujte lahví s umělým mlékem ne jedno, ale rovnou dvě kojení denně, jinak podobně jako u mladších dětí nahrazujte jen jedno.\nJestliže potřebujete přestat skutečně rychle například kvůli zdravotnímu zákroku či nutné cestě a máte na to třeba pouhé dva dny, pak první den vynechte každé druhé kojení a další den už nekojte vůbec, připravte se přitom na to, že lahev nebude dítě vyžadovat tak často. Prsa však budou mléko tvořit dál, což může být bolestivé, navíc se může tvorba mléka stimulovat dětským pláčem – požádejte proto partnera, aby dítě krmil místo vás a celkově aby se rovněž více zapojil.\nKdyž je dítěti rok a půl až dva roky\nTakto velké děti někdy o kojení samy ztrácejí zájem. Můžete tak například začít vynechávat to, které dítě nejsnáze oželí, protože mu v tu dobu dáte nějaké jeho jídlo. Pokud víte, že dítě chce nakojit například tehdy, když je unavené nebo rozrušené, snažte se podobným situacím předcházet. V praxi to znamená, že když třeba víte, že dítě bývá na návštěvách u příbuzných plačtivé a chce se pro uklidnění nakojit, na čas si návštěvy odpusťte.\nV tomto věku už nebude ukončení kojení pro prsa takový šok, můžete to zvládnout za pouhý týden, nejvýše dva, někdy dokonce stačí několik málo dnů a tvorba mléka sama a bez bolestí ustane.\nDobré je začít například odbouráváním nejnáročnějšího nočního kojení a teprve později skončit i přes den. Pokud není důvod k vyššímu tempu, přestávejte pomalu, ale jakmile se rozhodnete, radí laktační poradkyně Jiřina Mrázková důslednost. Dobré je, že dítěti už můžete vysvětlit, že mlíčko není. Čím méně dítě kojíte, tím více se s ním mazlete, aby si ukončení kojení nevyložilo jako trest.\npřestat kojit, ukončení kojení, konec kojení, kojení, mateřské mléko, supermáma, supermámy


Ústavní zákon č. 150/1948 Sb., Ústava Československé republiky - PDF\nÚstavní zákon č. 150/1948 Sb., Ústava Československé republiky\nDownload "Ústavní zákon č. 150/1948 Sb., Ústava Československé republiky"\n1 Ústavní zákon č. 150/1948 Sb., Ústava Československé republiky Ústavodárné Národní shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto ústavním zákoně: Prohlášení My, lid československý, prohlašujeme, že jsme pevně rozhodnuti vybudovat svůj osvobozený stát jako lidovou demokracii, která nám zajistí pokojnou cestu k socialismu. Jsme odhodláni bránit všemi svými silami vymoženosti naší národní a demokratické revoluce proti veškerým snahám domácí i zahraniční reakce, jak jsme znovu před celým světem osvědčili svým vystoupením na obranu lidově demokratických řádů v února Slibujeme si navzájem, že na tomto velkém díle budou pracovat společně a ruku v ruce oba naše národy, navazujíce tak na pokrokové a humanitní tradice svých dějin. Češi a Slováci, dva bratrské národy, členové velké rodiny Slovanstva, žili již před tisícem let společně v jednom státě a společně přijali z východu nejvyšší výtvor tehdejší vzdělanosti - křesťanství. První v Evropě pozdvihli v husitské revoluci na své prapory myšlenky svobody mínění, lidovlády a sociální spravedlnosti. Po staletí bojoval pak český a slovenský lid s feudálními vykořisťovateli a s německou dynastií Habsburků za své sociální i národní osvobození. Myšlenky svobody, pokroku a humanity byly vedoucími idejemi obou našich národů, když se v XIX. věku obrodily za společného úsilí slovenských a českých buditelů, vzešlých z lidu. Pod týmž praporem zahájily také oba národy v první světové válce společný odbor proti německému imperialismu, a podníceny Velkou říjnovou revolucí, zřídily po staletích poroby, dne 28. října 1918, svůj společný stát - demokratickou republiku Československu. Již tehdy, za prvního odboje, toužil náš lid, veden velkým vzorem revolučního boje ruských dělníků a rolníků, po lepším společenském řádu, po socialismu. Avšak toto pokrokové úsilí, navazující na naše nejlepší tradice, bylo zakrátko zmařeno, když se po rozkolu dělnického hnutí v prosinci 1920 podařilo nepočetné vrstvě kapitalistů a velkostatkářů zvrátit navzdory demokratické ústavě pokrokový vývoj v naší republice a přivésti k vítězství kapitalistické hospodářské zřízení se všemi jeho zly, zejména s hrůzou nezaměstnanosti. Když pak oběma našim národům hrozila zkáza z nové imperialistické expanse v zločinné podobě německého nacismu, tu opět - jako kdysi v husitské revoluci panská šlechta - zradila nyní i novověká vládnoucí třída, buržoasie. Ve chvíli nejvyššího nebezpečí se spojila s nepřítelem proti vlastnímu lidu a tím umožnila světovému imperialismu, aby dočasně vyřídil své rozpory na účet obou našich národů hanebnou dohodou mnichovskou. Tím byla uvolněna cesta k zákeřnému přepadení našeho mírumilovného státu odvěkému nepříteli, jemuž horlivě pomáhali potomci cizích kolonistů, usazení mezi námi a požívající podle naší ústavy všech demokratických práv stejně s námi. Za hrozných událostí druhé světové války povstali oba naši národové v boji za osvobození, který po nesčetných obětech našich nejlepších lidí a za pomoci spojenců, především slovanské velmoci Svazu sovětských socialistických republik, vyvrcholil slovenským a českým povstáním let 1944 a 1945 v národní a demokratické revoluci našeho lidu a byl vítězně ukončen osvobozením Prahy Rudou armádou dne 9. května Nyní jsme se rozhodli, že náš osvobozený stát bude státem národním, zbaveným všech\n2 nepřátelských živlů, žijícím družně s rodinou slovanských států a v přátelství se všemi mírumilovnými národy světa. Chceme, aby to byl stát lidové demokracie, v němž si lid svými zástupci zákony nejen dává, nýbrž je svými zástupci také sám vykonává. Chceme, aby to byl stát, v němž všechno hospodářství slouží lidu a vedeno tak, aby vzrůstal obecný blahobyt, aby nebylo hospodářských krizí a aby byl národní důchod spravedlivě rozdělován. Po této cestě chceme dojíti k společenskému řádu, v němž bude úplně odstraněno vykořisťování člověka člověkem - k socialismu. V tomto duchu stanovíme v druhé části této ústavy její základní články, v třetí pak je rozvádíme do podrobností a hodláme tak dáti pevný podklad právnímu řádu naší lidové demokracie. Základní články ústavy Článek I (1) Československý stát je lidově demokratická republika. (2) Lid je jediným zdrojem veškeré moci ve státě. Článek II (1) Československá republika je jednotný stát dvou rovnoprávných slovanských národů, Čechů a Slováků. (2) Území státu tvoří jednotný a nedílný celek. Článek III (1) Lidově demokratická republika neuznává výsad. Práce ve prospěch celku a účast na obraně státu je obecnou povinností. (2) Stát zaručuje všem svým občanům, mužům i ženám, svobodu osobnosti a jejího projevu a pečuje o to, aby se všem dostalo stejných možností a stejných příležitostí. (3) Všichni občané mají právo na vzdělání, právo na práci, na spravedlivou odměnu za vykonanou práci a na odpočinek po práci. Národním pojištěním je občanům zajištěno zaopatření při nezpůsobilosti k práci. Článek IV (1) Svrchovaný lid vykonává státní moc zastupitelskými sbory, které jsou lidem voleny, lidem kontrolovány a lidu odpovědny. (2) Volební právo do zastupitelských sborů je obecné, rovné, přímé a tajné. Volit může každý občan, jakmile dosáhne věku 18 let. Zvolen může být každý občan, jakmile dosáhne věku 21 let. (3) K obstarávání věcí veřejných a k uplatňování svých demokratických práv vytváří lid dobrovolné organisace, zejména politické, odborové, družstevní, zejména politické, odborové, družstevní a kulturní, organisace žen a mládeže a organisace tělovýchovné. Článek V\n3 Nejvyšším orgánem moci zákonodárné je Národní shromáždění o jedné sněmovně. Má tři sta členů (poslanců), volených na dobu šesti let. Článek VI V čele státu je president republiky, volený Národním shromážděním na dobu sedmi let. Článek VII Nejvyšším orgánem moci vládní a výkonné je vláda. Je odpovědna Národnímu shromáždění. Jmenuje ji a odvolává president republiky. Článek VIII (1) Nositelem a vykonavatelem státní moci na Slovensku a představitelem svébytnosti slovenského národa jsou slovenské národní orgány. (2) Slovenské národní orgány zajišťují v duchu lidové demokracie rovnoprávnost Čechů a Slováků. Všechny orgány republiky usilují v souladu s nimi o to, aby se vytvářely stejně příznivé podmínky pro hospodářský, kulturní a sociální život obou národů. Článek IX (1) Národním orgánem moci zákonodárné na Slovensku je Slovenská národní rada. Má sto členů (poslanců), volených na Slovensku na dobude šesti let. (2) Národním orgánem moci vládní a výkonné na Slovensku je sbor pověřenců. Je odpovědný Slovenské národní radě a vládě republiky. Jmenuje jej a odvolává vláda republiky. Článek X Nositelem a vykonavatelem státní moci v obcích, okresích a krajích a strážcem práv a svobod lidu jsou národní výbory. Článek XI (1) Moc soudcovskou vykonávají nezávislé soudy. rovni. (2) Soudcové jsou jednak soudci z povolání, jednak soudci z lidu; obojí jsou si při rozhodování (3) Soudcové vykonávají svůj úřad nezávisle, jsouce vázáni jen právním řádem lidové demokracie. Článek XII (1) Hospodářská soustava Československé republiky je založena na znárodnění nerostného bohatství, průmyslu, velkoobchodu a peněžnictví;\n4 na vlastnictví půdy podle zásady půda patří tomu, kdo na ní pracuje ; na ochraně drobného a středního podnikání a na nedotknutelnosti osobního majetku. (2) Všechno národní hospodářství v Československé republice nechť slouží lidu. V tomto veřejném zájmu řídí stát veškerou hospodářskou činnost jednotným hospodářským plánem. Podrobná ustanovení ústavy Kapitola první Práva a povinnosti občanů Rovnost 1 (1) Všichni občané jsou si před zákonem rovni. (2) Muži a ženy mají stejné postavení v rodině i ve společnosti a stejný přístup ke vzdělání i ke všem povoláním, úřadům a hodnostem. Svoboda osobní Osobní svoboda se zaručuje. Může být omezena nebo odňata jen na základě zákona. 2 (1) Nikdo nesmí být stíhán, leč v případech podle zákona dovolených, a to jen soudem nebo úřadem podle zákona příslušným a řízením upraveným podle zákona. 3 (2) Nikdo nesmí být zatčen, nebude-li přistižen při činu samém, leč na písemný odůvodněný příkaz soudcův. Příkaz budiž doručen při zatčení, a není-li to možné, nejdéle do 48 hodin po něm. (3) Nikdo nesmí být úředním orgánem vzat do vazby, leč v případech stanovených zákonem; musí pak být nejdéle do 48 hodin propuštěn nebo odevzdán soudu nebo úřadu, kterému podle povahy věci přísluší provésti další řízení. Svoboda domovní Domovní svoboda se zaručuje. Může být omezena jen na základě zákona. 4 5 (1) U nikoho nesmí být provedena domovní prohlídka, leč v případech dovolených podle zákona, a to jen soudem nebo úředním orgánem podle zákona příslušným a řízením upraveným podle zákona.\n5 (2) Domovní prohlídka smí být provedena, nestanoví-li zákon jinak, jen na písemný odůvodněný příkaz soudce nebo úřadu. Příkaz budiž doručen při prohlídce, a není-li to možné, nejdéle do 48 hodin po ní. (3) Orgán vykonávající prohlídku nechť se prokáže svým oprávněním a vydá osobě, u které prohlídku vykonal, na její žádost ihned, a není-li to možné, nejdéle do 48 hodin potom, písemné potvrzení o důvodech prohlídky a o jejím výsledku, jakož i o věcech při ní zabavených. Tajemství listovní a tajemství dopravovaných zpráv 6 Nikdo nesmí porušovat tajemství uzavřených listů ani jiných písemností, ať chovaných v soukromí, ať zasílaných poštou nebo jiným dopravním prostředkem, leč v případech zákonem stanovených a způsobem podle zákona upraveným. Obdobně je chráněno tajemství zpráv podávaných telefonem, telegrafem nebo jiným takovým veřejným zařízením. Svoboda pobytu 7 (1) Každý občan se může usazovat nebo pobývat na kterémkoli místě Československé republiky. Omezit lze toto právo jen v zájmu veřejném na základě zákona. (2) Právo vystěhovat se do ciziny může být omezeno jen na základě zákona. Svoboda majetková V mezích obecných právních předpisů může každý občan nabývat na kterémkoli místě Československé republiky nemovitostí i jiného majetku a vykonávat tam výdělečnou činnost. 8 9 (1) Soukromé vlastnictví lze omezit jen zákonem. (2) Vyvlastnění je možné jen na základě zákona a za náhradu, není-li nebo nebude-li zákonem stanoveno, že se náhrada dávat nemá. (3) Nikdo nesmí zneužívat vlastnického práva ke škodě celku. Ochrana rodiny a mládeže 10 (1) Manželství, rodina a mateřství jsou pod ochranou státu. (2) Stát pečuje o to, aby rodina byla zdravou základnou rozvoje národa. Rodinám s mnoha dětmi poskytuje stát zvláštní úlevy a podporu.\n6 11 (1) Dětem zaručuje stát zvláštní péči a ochranu, zejména činí soustavná opatření v zájmu populačního rozvoje národa. (2) Původ dítěte nesmí být jeho právům na újmu. Podrobnosti stanoví zákon. (3) Mládeži zaručuje stát všechny možnosti plného tělesného i duševního rozvoje. (1) Všichni občané mají právo na vzdělání. Právo na vzdělání (2) Stát pečuje o to, aby se každému dostalo vzdělání a výcviku podle jeho schopností a se zřetelem k potřebám celku (1) Školy jsou státní. (2) Základní školní vzdělání je jednotné, povinné a bezplatné. (3) Podrobnosti a výjimky stanoví zákon. (1) Veškerá výchova a všechno vyučování buďtež zařízeny tak, aby byly v souladu s výsledky vědeckého bádání a nebyly v neshodě s lidově demokratickým zřízením. 14 (2) Vrchní vedení veškeré výchovy a všeho vyučování, jakož i dozor nad nimi přísluší státu. (1) Svoboda svědomí se zaručuje. Svoboda svědomí a vyznání 15 (2) Světový názor, víra nebo přesvědčení nemůže být nikomu na újmu, nemůže však být důvodem k tomu, aby někdo odpíral plnit občanskou povinnost uloženou mu zákonem. (1) Každý má právo vyznávat soukromě i veřejně jakoukoli náboženskou víru nebo být bez vyznání. 16 (2) Všechna náboženská vyznání a bezvyznání jsou si před zákonem rovna.\n7 17 (1) Každý má volnost provádět úkony spojené s jakýmkoli náboženským vyznáním nebo bezvyznáním. Výkon tohoto práva však nesmí být v neshodě s veřejným pořádkem ani dobrými mravy. Nedovoluje se zneužívat ho k nenáboženským účelům. (2) Nikdo nesmí být přímo ani nepřímo nucen k účasti na takovém úkonu. (1) Svoboda projevu se zaručuje. Svoboda projevu a ochrana kulturních statků 18 (2) Každý může v mezích zákona projevovat své mínění slovem, písmem, tiskem, obrazem nebo jakýmkoli jiným způsobem. Výkon tohoto práva nemůže být nikomu na újmu. 19 (1) Svoboda tvůrčí činnosti duševní se zaručuje. Vědecké bádání a hlásání jeho výsledků, jakož i umění a jeho projevy jsou svobodné, pokud neporušují trestní zákon. (2) Kulturní statky jsou pod ochranou státu. Stát dbá o to, aby byly přístupny všem, a podporuje vědu i umění v zájmu rozvoje národní kultury, pokroku a obecného blahobytu; zejména pečuje o to, aby byly tvůrčím pracovníkům zajištěny příznivé podmínky pro jejich práci. 20 (1) Každý má právo uvádět své názory a výsledky své tvůrčí duševní činnosti v obecnou známost a je jakýmkoli způsobem rozšiřovat a předvádět. lidu. (2) Toto právo lze zákonem omezit jen se zřetelem k veřejnému zájmu a ke kulturním potřebám 21 (1) Svoboda tisku se zaručuje. není proto v zásadě dovoleno podrobovat tisk předběžné cenzuře. (2) Zákon stanoví, kdo má právo vydávat noviny a časopisy a za jakých podmínek, zejména také se zřetelem k tomu, aby zisk nebyl účelem. (3) Zákon stanoví, jak bude při zachování svobody vědy a umění a se zřetelem k ochraně hodnotných děl plánovitě řízení vydávání a rozšiřování neperiodických publikací, zejména knih, hudebnin a reprodukcí výtvarných děl. 22 státu. (1) Právo k výrobě, šíření, veřejnému promítání, jakož i k dovozu a vývozu filmu je vyhrazeno (2) Provozovat rozhlas a televisi je výhradním právem státu.\n8 (3) Výkon těchto práv upravují zákony, které také stanoví výjimky. Právo petiční 23 Každý má právo předkládat petice kterémukoli veřejnému orgánu. Svoboda shromažďovací a spolčovací 24 (1) Právo shromažďovací a spolčovací se zaručuje, pokud se tím neohrožuje lidově demokratické zřízení nebo veřejný pokoj a řád. (2) Výkon těchto práv upravují zákony. 25 (1) K zajištění svých práv mohou se zaměstnanci sdružovat v jednotné odborové organisaci a mají právo hájit své zájmy jejím prostřednictvím. (2) Jednotné odborové organisaci se zaručuje široká účast na kontrole hospodářství a při řešení všech otázek týkajících se zájmů pracujícího lidu. (3) V jednotlivých závodech a úřadech zastupuje zájmy zaměstnanců jednotná odborová organizace a její orgány. (1) Všem občanům přísluší právo na práci. Práva sociální (2) Toto právo se zaručuje zejména organisací práce řízenou státem podle plánovaného hospodářství. (3) Ženy mají se zřetelem k těhotenství, mateřství a péči o děti nárok na zvláštní úpravu pracovních podmínek. 26 (4) Pro mládež stanoví zákon zvláštní pracovní podmínky, přihlížející k potřebám jejího tělesného a duševního rozvoje. 27 (1) Všem pracujícím přísluší právo na spravedlivou odměnu za vykonanou práci. (2) Toto právo se zaručuje státní mzdovou politikou, řízenou v dohodě s jednotnou odborovou organisací a směřující k neustálému zvyšování životní úrovně pracujícího lidu.\n9 (3) Při určování odměny za práci rozhoduje jakost i množství práce, jakož i prospěch, který přísluší celku. (4) Za týchž podmínek mají muži i ženy za stejnou práci nárok na stejnou odměnu. 28 (1) Všem pracujícím přísluší právo na odpočinek. (2) Toto právo se zaručuje zákonnou úpravou pracovní doby a placené dovolené na zotavenou, jakož i péčí o zotavení pracujících. (1) Každému přísluší právo na ochranu zdraví. Všem občanům přísluší právo na léčebnou péči a na zaopatření jak ve stáří, tak i při nezpůsobilosti k práci a při nemožnosti obživy. (2) Ženy mají nárok na zvláštní péči v těhotenství a v mateřství, děti a mládež pak na zajištění svého plného tělesného a duševního rozvoje. 29 péčí. (3) Tato práva jsou zajištěna zákony o národním pojištění, jakož i veřejnou zdravotní a sociální (4) Ochrana života a zdraví při práci je zajištěna zejména státním dozorem a předpisy o bezpečnostních opatřeních na pracovištích. Základní povinnosti občana k státu a ke společnosti 30 (1) Každý občan je povinen být Československé republice věrný, zachovávat ústavu i zákony a ve všem svém jednání dbát zájmů státu. (2) Zejména je vlasteneckou povinností každého občana podporovat udržování a zvelebování národního majetku a dbát o to, aby národní majetek nebyl zkracován a poškozován. Občané jsou povinni vykonávat veřejné funkce, ke kterým je lid povolal, svědomitě a poctivě v duchu lidově demokratického zřízení Každý občan je povinen pracovat podle svých schopností a svou prací přispívat k prospěchu celku. Daně a veřejné dávky lze ukládat toliko na základě zákona. Rovněž jenom na základě zákona může veřejná moc požadovat osobní výkony. 33\n10 34 (1) Ochrana státu a jeho lidově demokratického zřízení je vrcholnou povinností každého občana. Služba v lidově demokratické armádě Československé je pro každého občana nejvyšší ctí. (2) Každý občan je povinen účastnit se branné výchovy, konat vojenskou službu a uposlechnout výzvy k obraně státu. (3) Na obranu státu a k její přípravě lze od každého požadovat součinnost a věcné prostředky a ukládat mu omezení i věcná plnění. státu. (4) Úřady a veřejné orgány nechť při výkonu své pravomoci dbají z moci úřední též zájmů obrany (5) Podrobnosti stanoví zákon. Obecná ustanovení 35 Jen na základě zákona možno tresty hrozit a je ukládat. (1) Všechny veřejné orgány jsou povinny spravovat se při výkonu svého úřadu nebo služby zákonem a zásadami lidově demokratického zřízení. 36 (2) Poruší-li veřejný funkcionář tuto povinnost, budiž potrestán podle zákona. 37 (1) Projevy a činnost směřující k tomu, aby byla ohrožena samostatnost, celistvost a jednota státu, ústava, republikánská státní forma a lidově demokratické zřízení, jsou trestné. (2) Zneužívat práv a svobod občanských k těmto záměrům je nepřípustné. zejména se zakazuje šířit jakýmkoli způsobem a v jakékoli podobě nacismus a fašismus, rasovou a náboženskou nesnášenlivost a nacionální šovinismus. 38 Zákon stanoví, jakým omezením podléhají práva a svobody občanů za války nebo tehdy, dojde-li k událostem ohrožujícím zvýšenou měrou samostatnost, celistvost a jednotu státu, ústavu, republikánskou státní formu a lidově demokratické zřízení anebo veřejný klid a pořádek. Kapitola druhá Národní shromáždění 39\n11 (1) Sídlem Národního shromáždění je Praha. (2) Přechodně může být Národní shromáždění svoláno i do jiného místa. 40 (1) Podrobnosti o podmínkách volebního práva do Národního shromáždění a o jeho výkonu, jakož i o provádění voleb poslanců stanoví zákon. (2) Zákon určuje, jaká činnost a které veřejné funkce jsou s funkcí poslance neslučitelné. 41 (1) Národní shromáždění ověřuje platnost volby jednotlivých poslanců a rozhoduje o neslučitelnosti funkce poslance s funkcí jinou. (2) Ověření budiž provedeno nejdéle do šesti měsíců od ustavení sněmovny nebo do tří měsíců ode dne, kdy náhradník, nastupující na místo poslance, složí slib. 42 (1) V první schůzi Národního shromáždění, které se poslanec zúčastní, složí tento slib: Slibuji, že budu věren republice Československé a jejímu lidově demokratickému zřízení. Budu zachovávat její zákony a svůj mandát vykonávat podle nejlepšího vědomí a svědomí k prospěchu lidu a státu. (2) Odepření slibu nebo slib s výhradou mají samy o sobě za následek ztrátu mandátu. 43 Poslanci vykonávají svůj mandát osobně. Mohou se ho kdykoli vzdát. 44 Poslanci nemohou být vůbec stíháni pro své hlasování ve sněmovně nebo v sněmovních výborech. pro výroky učiněné tam při výkonu mandátu podléhají jen kárné moci Národního shromáždění. 45 (1) K jakémukoli trestnímu nebo kárnému stíhání poslance nebo jiné činy nebo opominutí je třeba souhlasu Národního shromáždění. Odepře-li sněmovna souhlas, je stíhání navždy vyloučeno. (2) Tato ustanovení se nevztahují na trestní odpovědnost, kterou má poslanec jako odpovědný zástupce lidu. 46 (1) Bude-li poslanec dopaden a zatčen při trestném činu samém, je soud nebo jiný příslušný úřad povinen oznámit ihned zatčení předsedovi Národního shromáždění.\n12 (2) Neprojeví-li sněmovna do 14 dnů ode dne zatčení souhlas s další vazbou, budiž poslanec propuštěn na svobodu. (3) Nezasedá-li právě sněmovna, je zapotřebí souhlasu předsednictva Národního shromáždění. Souhlasí-li předsednictvo s další vazbou, rozhodne o věci sněmovna do 14 dnů od toho dne, kdy se opět sejde, s konečnou platností. Poslanci mají právo odepřít svědectví o věcech, které jim byly svěřeny jako členům Národního shromáždění, a to i když jeho členy být přestanou. Vyňaty jsou případy, kde jde o svádění poslance k zneužití mandátu (1) Je-li zvolený poslanec v služebním poměru, má nárok na dovolenou od toho dne, kdy složí slib, po celou dobu trvání mandátu. (2) Poslanci mají po dobu výkonu svého mandátu nárok na náhradu, jejíž výši stanoví zákon. (3) Další podrobnosti o postavení poslanců, zejména o jejich nároku na služební požitky, jsou-li v služebním poměru, stanoví zákon. (1) President republiky je povinen svolat Národní shromáždění ke dvěma řádným zasedáním v roce: jarnímu a podzimnímu. Jarní musí započít v březnu, podzimní v říjnu. 49 (2) President republiky prohlašuje zasedání Národního shromáždění za skončené. Může je odročit nejdéle na jeden měsíc a nejvýše jednou za rok. (3) President republiky svolává Národní shromáždění podle potřeby k zasedáním mimořádným. Žádá-li o to nadpoloviční většina poslanců u předsedy vlády, uvádějíc předmět jednání, je president povinen svolat Národní shromáždění tak, aby se sešlo do 14 dnů od dne, kdy bude žádost podána. Kdyby tak neučinil, sejde se Národní shromáždění do dalších 14 dnů na vyzvání svého předsednictva. (1) President republiky má právo rozpouštět Národní shromáždění. Tohoto práva nesmí použít posledních šest měsíců svého volebního období. (2) Uplyne-li volební období Národního shromáždění anebo bude-li Národní shromáždění rozpuštěno, buďtež nové volby provedeny do 60 dnů (3) Rozpuštěním Národního shromáždění se nezastavuje trestní řízení zahájené podle 78 nebo 51 Základní zásady jednání Národního shromáždění, jeho styky s vládou a navenek vůbec upravuje zákon o jednacím řádu Národního shromáždění. Své vnitřní poměry a další pravidla o svém jednání může\n13 si Národní shromáždění upravit v mezích tohoto zákona vlastním usnesením. 52 (1) Schůze sněmovny řídí předseda Národního shromáždění. (2) Předsednictvo Národního shromáždění může k obstarávání sněmovních prací ustanovit další funkcionáře. 53 (1) Schůze Národního shromáždění jsou zpravidla veřejné. (2) Schůze neveřejné se mohou konat jen v případech stanovených jednacím řádem. 54 (1) Národní shromáždění je způsobilé se usnášet, je-li přítomna aspoň třetina poslanců. K platnosti usnesení je třeba souhlasu nadpoloviční většiny přítomných. (2) Usnesení, kterým se mění ústava, schvaluje zákon nebo se rozhoduje o vypovězení války, potřebuje k platnosti, aby pro ně hlasovaly nejméně tři pětiny všech poslanců. Stejné většiny je třeba k platnosti usnesení, kterým se vynáší odsuzující rozsudek v trestním řízení proti presidentu republiky nebo členům vlády. (1) Předseda i ostatní členové vlády mají právo zúčastnit se kdykoli schůzí Národního shromáždění nebo jeho výborů. Budiž jim uděleno slovo, kdykoli o to požádají. (2) Požádá-li o to Národní shromáždění, jeho předsednictvo nebo kterýkoli jeho výbor, je člen vlády povinen dostavit se osobně do schůze. 55 (3) Jinak se člen vlády může dát zastupovat úředníky svého úřadu. 56 (1) Národní shromáždění je oprávněno interpelovat předsedu i ostatní členy vlády ve věcech jejich působnosti. Předseda i ostatní členové vlády jsou povinni odpovídat na interpelace poslanců. (2) Národní shromáždění se může usnášet na adresách a resolucích. (1) Návrhy zákonů mohou za podmínek stanovených jednacím řádem vycházet buď od vlády, nebo od poslanců. 57 (2) Ke každému návrhu zákona podanému poslanci budiž přiložen rozpočet o finančním dosahu osnovy a návrh na úhradu potřebného nákladu.\n14 58 President republiky má právo zákon usnesený Národním shromážděním vrátit s připomínkami do měsíce od toho dne, kdy bude usnesení Národního shromáždění dodáno předsedovi vlády. 59 (1) Setrvá-li Národní shromáždění při hlasování podle jmen nadpoloviční většinou všech poslanců na vráceném zákonu, budiž zákon vyhlášen. (2) Jde-li o zákon, k jehož přijetí se vyžaduje souhlas třípětinové většiny všech poslanců, je třeba, aby byl vrácený zákon schválen touto většinou. (3) Uplyne-li volební období Národního shromáždění anebo bude-li Národní shromáždění rozpuštěno dříve, než se mohlo usnést o vráceném zákonu, může toto usnesení učinit nově zvolené Národní shromáždění. 60 (1) V každém zákoně budiž uvedeno, kterému členu vlády se ukládá jeho provedení. (2) Zákon podpisuje president republiky, předseda Národního shromáždění, předseda vlády a ministr, kterému je uloženo jeho provedení. Nemá-li zaneprázdněný nebo churavý president náměstka ( 72, odst. 2), podpisuje za něho předseda vlády. (3) Členové vlády se mohou při podpisování zákonů dát zastupovat jinými členy vlády. 61 (1) K platnosti zákona je třeba, aby byl vyhlášen, a to způsobem, jak ustanovuje zákon. (2) Zákony se vyhlašují touto větou: Národní shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto zákoně. (3) Zákon budiž vyhlášen do osmi dnů od toho dne, kdy jej president republiky podepíše, anebo ode dne, kdy uplyne lhůta stanovená v 58. Užije-li však president svého práva tam uvedeného, budiž zákon vyhlášen do osmi dnů poté, kdy bude opětně usnesení Národního shromáždění ( 59) oznámeno předsedovi vlády. 62 (1) Národnímu shromáždění přísluší usnášet se na rozpočtovém zákoně a zkoumat státní závěrečné účty. Návrh rozpočtového zákona i závěrečné účty předkládá Národnímu shromáždění vláda. Státní rozpočet je jednotný. Další ustanovení obsahuje zákon. (2) Kontrolu veřejného hospodaření upravuje zákon jednotně pro celé státní území. Předsednictvo Národního shromáždění 63\n15 (1) Národní shromáždění si volí ze svého středu předsednictvo o dvaceti čtyřech členech. (2) Předsednictvo Národního shromáždění se skládá z předsedy Národního shromáždění, místopředsedů a z ostatních členů. (3) Předsedu Národního shromáždění zastupuje některý z místopředsedů podle ustanovení jednacího řádu. (1) Předsednictvo Národního shromáždění se volí na dobu jednoho roku. Volba předsedy Národního shromáždění a místopředsedů se koná zvláštním hlasováním. 64 (2) První volby se vykonají ihned, jakmile se nově zvolené Národní shromáždění ustaví. Při dalších volbách podržují členové předsednictva své funkce, dokud není zvoleno předsednictvo nové. Uplyne-li volební období Národního shromáždění anebo bude-li Národní shromáždění rozpuštěno, podrží členové předsednictva své funkce, dokud si nové Národní shromáždění nezvolí své předsednictvo, a platí pro ně nadále ustanovení 43 až 48. (3) Uprázdní-li se z jakéhokoli důvodu místo člena dříve, než skončí funkční období předsednictva, koná se na zbytek období volba doplňovací. (4) Národní shromáždění může své předsednictvo nebo jeho jednotlivé členy kdykoli odvolat. (1) Předsednictvo Národního shromáždění podává, je-li věc sporná, závazný výklad zákonů a rozhoduje výlučně o tom, zda zákon nebo zákon Slovenské národní rady odporuje ústavě anebo nařízení zákonu. (2) Provedení upravuje zákon (1) V době, kdy Národní shromáždění nezasedá 1. buď proto, že je jeho zasedání skončeno nebo odročeno, 2. nebo proto, že uplynulo jeho volební období, 3. nebo proto, že je rozpuštěno, 4. nebo konečně proto, že je jeho zasedání znemožněno mimořádnými událostmi, setrvává předsednictvo Národního shromáždění ve své funkci ( 64, odst. 2). Pro schůze předsednictva platí v této době obdobně ustanovení 55. (2) Předsednictvo Národního shromáždění činí v této době neodkladná opatření, i kdyby k nim bylo jinak třeba zákona. Je v této době příslušné ve všech věcech náležejících do působnosti Národního shromáždění s výjimkami uvedenými v odstavci 3 a 4. (3) Nezasedá-li Národní shromáždění proto, že je jeho zasedání znemožněno mimořádnými\n16 událostmi (odstavec 1, č. 4), není předsednictvo Národního shromáždění oprávněno: a) volit presidenta republiky ani jeho náměstka; b) měnit ústavu ani ústavní zákony. (4) Nezasedá-li Národní shromáždění z důvodů uvedených v odstavci 1, č. 1 až 3, není předsednictvo Národního shromáždění oprávněno: a) volit presidenta republiky ani jeho náměstka; b) měnit ústavu ani ústavní zákony; c) rozšiřovat brannou povinnost ani trvale zatěžovat státní finance; d) usnášet se o vypovědění války. (5) Jde-li o opatření, ke kterému by jinak bylo třeba zákona, anebo má-li být schváleno vydání nebo úhrada mimo rozpočet, je třeba souhlasu nadpoloviční většiny všech členů předsednictva. V ostatních případech stačí k usnášení přítomnost poloviny členů a souhlas nadpoloviční většiny přítomných. (6) Neodkladná opatření, ke kterým by jinak bylo třeba zákona, jsou přípustná jen na návrh vlády. Mají prozatímní platnost zákona a musí být s poukazem na 66 ústavy vyhlášena podle obdoby 61. Podpisuje je president republiky, předseda Národního shromáždění, předseda vlády a aspoň polovina členů vlády. Ta opatření, kterým president republiky nebo předseda vlády odepře souhlas, nelze vyhlásit. (7) Jakmile se Národní shromáždění opět sejde, podá mu předseda zprávu o činnosti předsednictva. Bude-li zatím zvoleno nové Národní shromáždění, podá mu tuto zprávu v ustavující schůzi předseda dřívějšího Národního shromáždění nebo některý z jeho místopředsedů, a to i když nejsou členy nově zvolené sněmovny. (8) Opatření, která neschválí Národní shromáždění do dvou měsíců od toho dne, kdy se sejde, pozbývají další platnosti. Kapitola třetí President republiky (1) Presidentem republiky může být volen každý občan, který je volitelný do Národního shromáždění a dosáhl věku 35 let. (2) Hlavním sídlem presidentovým je Praha (1) Presidenta republiky volí Národní shromáždění. (2) K platnosti volby je třeba, aby v čas volby byla ve schůzi přítomna nadpoloviční většina poslanců. Zvolen je ten, pro koho se vysloví nejméně tři pětiny přítomných. (3) Nevedla-li by k cíli dvojí volba, koná se volba užší mezi těmi kandidáty, kteří při druhé volbě\n17 dostanou nejvíce hlasů. Zvolen je ten, kdo dostane větší počet hlasů. Při rovnosti hlasů rozhoduje los. (4) Podrobnosti upravuje zákon. 69 (1) Volební období trvá sedm let a počítá se od toho dne, kdy nově zvolený president složí slib. (2) Složí-li nově zvolený president slib dříve, než uplyne volební období úřadujícího presidenta, a nejde-li o případy uvedené v 72, odst. 1, počítá se volební období nového presidenta od toho dne, kdy uplyne volební období dřívějšího presidenta. (3) Volba se koná v posledních čtyřech týdnech, než uplyne volební období úřadujícího presidenta. 70 (1) Nikdo nemůže být zvolen více než dvakrát po sobě. Kdo již byl presidentem republiky ve dvou volebních obdobích po sobě, nemůže být opět zvolen, dokud od ukončení jeho druhého volebního období neuplyne sedm let. (2) Tato ustanovení se nevztahují na druhého presidenta Československé republiky. 71 (1) President republiky nesmí být zároveň členem Národního shromáždění nebo členem vlády. (2) Bude-li zvolen presidentem republiky poslanec nebo člen vlády, přestane ode dne volby vykonávat svou dosavadní funkci. Dnem složení slibu zaniká jeho mandát nebo členství ve vládě. (1) Zemře-li president nebo vzdá-li se své funkce ve volebním období anebo ztratí-li svůj úřad podle 78, vykoná se volba nového presidenta na celé volební období. Národní shromáždění budiž k tomu cíli svoláno do 14 dnů. 72 (2) Dokud není nový president zvolen a nesloží slib, anebo je-li president zaneprázdněn nebo churav tak, že nemůže svůj úřad vykonávat, přísluší výkon jeho funkcí vládě, která může pověřit svého předsedu jednotlivými úkony; vrchní velitelství branné moci má v této době předseda vlády. 73 (1) Je-li president déle než šest měsíců zaneprázdněn nebo churav ( 72, odst. 2), zvolí Národní shromáždění, usnese-li se na tom vláda, presidentova náměstka, jehož úřad trvá, dokud překážka nepomine. (2) Bude-li náměstkem zvolen člen Národního shromáždění, nesmí dotud, dokud je náměstkem, vykonávat svůj mandát. 74\n150/1948 Sb. ÚSTAVNÍ ZÁKON. ze dne 9. května 1948 PROHLÁŠENÍ\n150/1948 Sb. ÚSTAVNÍ ZÁKON ze dne 9. května 1948 Ústava Československé republiky Ústavodárné Národní shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto ústavním zákoně: PROHLÁŠENÍ My, lid československý,


Mám dítě za svobodna - a podvodem - Diskuze - eMimino.cz\nMám dítě za svobodna - a podvodem\nMilé ženy a dívky! Jsem zde poprvé a to proto, že mě zajímá váš názor na mé jednání v minulosti. Mám z vlastního rozhodnutí dítě za svobodna a navíc podvodem. Nikdo to neví. Ani moje kamarádka. Před všemi hraji roli svedené a opuštěné.\nVezmu to od začátku, tak do 34 let jsem nechtěla děti. Ne, že bych je nesnášela, ani jsem nebyla kariéristka (pracuji v malé neziskovce, zaměstnání mě baví, ale peníze jsou dost trapné a možnost postupu výš se nerýsuje).\nVztahy s muži jsou další kapitola. Měla jsem jich jen několik. Myslím, že nejsem pro partnerství stavěná. Mám také podezření, že jsem asexuálka (korektněšjí výraz pro frigidu).\nNěkdy kolem 35, 36 jsem náhle začala toužit po dítěti. Njednou mi přišlo hrozné, že žiju svůj život jen tak nadarmo, že po mně nic nezůstane.\nNejdřív zapracovalo podvědomí, nespavost, noční děsy. Pak jsem si uvědomovala při každé menstruaci, že plodnost jde s každým cyklem definitivně do hajzlu. Viděli jste křivku poklesu plodnosti od 35 let? Strmý kopeček to je.\nDala jsem se dohromady se starším ženatým mužem, svedl mě, ale nebudu tvrdit, že já jsem v tom nevinně. Sex mmi byl nečekaně příjemný. Partnerovi nevyhovoval kondom, přemlouval mě k HAK. Mám trombofilní mutaci, nebral to však v potaz a pořád do mě hučel. Tak jsem se naštvala. Zalhala jsem, že jsem si nechala HAK napsat. Vyspali jsme se bez ochrany.\nJe to v mém věku dosti nepravděpodobné, navíc jemu je 50, ale otěhotněla jsem. Po krátké fázi šoku nastala nezměrná radost. S milencem jsem přerušila kontakt. Je z jiného města, tak to nebyl problém. Pár sms, pak to vzdal.\nSynovi jsou teď tři. Je to to nejlepší, co mě v životě potkalo. Nezná svého otce a on o něm neví.\nJaký máte názor na to, co jsem udělala? Předesílám, že mi nevadí negativní názory slušně podané.\nA za druhé: brzy se syn začne divit, kdo je jeho táta. Co s tím? Jeho otec je ženatý, doneslo se mi, že šťastně, je to táta čtyř dětí. Jak by reagoval na to, že má další dítě? Alimenty nechci, kvůli podvodnému otěhotnění, přestože si finančně nemohlu vyskakovat. Jenže co syn? Každé dítě má právo znát svoje rodiče. Jak to do budoucna řešit?\nBudu vděčná za vaše názory a podněty.\nNo nevím jak to máš řešit, byla to velká blbost a díky tomu žije dítě bez táty… Měla jsi mu aspoň říct že to dítě existuje ať není jednou překvapený až za ním přijde pošťák Ondra\nJe to sobecký. Tvůj syn nikdy nepozná tatínka (což je dost důležitý aspekt ve vývoji), ale hlavně že ty máš dítě.\nJá myslím, že otec má právo vědět, že má syna a syn, kdo je jeho otec. Třeba i s tím, že od něj dál nic nechceš.\nTohle chovani rozhodně neschvaluju.. Ale- jak pises, jsi spokojena, alimenty nechces, tedy financne zajištění jste. K synovi a vlastne i otci ditete je to dost nefer, ty mas co jsi chtela, dite ale bez otce, otec by mozna taky chtel o synovi slyset. Co ty víš. Predpokladam, nereknes mu pravdu. To uz je na tobe, jak mu to podas. Lhat cely zivot se ti mozna ani nepovede.\n@Elnath No, máš dítě po kterém jsi toužila, myslím že nejsi ani první a ani poslední kdo to má takhle.\nA za druhé: brzy se syn začne divit, kdo je jeho táta. Co s tím? Jeho otec je ženatý, doneslo se mi, že šťastně, je to táta čtyř dětí. Jak by reagoval na to, že má další dítě? Alimenty nechci, kvůli podvodnému otěhotnění, přestože si finančně nemohlu vyskakovat. Jenže co syn? Každé dítě má právo znát svoje rodiče. Jak to do budoucna řešit?Budu vděčná za vaše názory a podněty.\nJa bych to taky rekla a dodala, ze od nej nic nechces. Jen, aby vedel, ze ma jeste syna. A vysvetlit mu to, jako tady nam.\nHele tak správný to nebylo, ale nic po něm nechceš, dítko má s tebou spokojený dětství, takže asi happy end, přeju, ať jste spokojení jestli mu to říkat, to těžko říct, sama nevím co bych dělala. v současný době bych to asi neříkala\nSobecký to je, ale já to tak nějak chápu, co tě k tomu vedlo Čas člověk nezastaví, vhodný partner nikde Já bych taky nedokázala žít bez dětí, s příchodem dcerky se můj život otočil naruby a konečně mám pocit, že vím proč tu jsem. Koneckonců - je plno schopných svobodných matek a plno otců, kteří jsou naprosto nepoužitelní. Správné to nebylo, ale život je někdy takový Co říct synovi ovšem netuším\nNaše sousedka maminčina velká kamarádka měla taky syna, ten taky nevěděl, kdo je otec, nicméně otec o něm věděl a dohodli se, že nebude platit a nebude uveden ani v RL. Bohužel sousedka náhle zemřela, naštěstí syn už měl 17 let, ale co když se ti něco stane nedej bože a co s malým, máš nějakou rodinu, kdo by se postaral? Asi bych to nějak pořešila aspoň pro tyto situace.\nJá měla kolegyni v práci, živořila, ale otci taky neoznámila, že má dítě, ale proto, že se bála, že by ji ho vzal pokud by ho přiznala do RL. Je to těžké, nevím jak se ten otec zachová, ale já bych to otci oznámila, s tím, že pokud nechce, nic po něm nebudu chtít.\nNeodsuzuju, rozmnožování je základní fyziologická potřeba. Klukovi bych řekla, že jsme se s tátou „přestali kamarádit“, a že bydlí daleko, až bude starší, tak bych mu to asi vysvětlila normálně, že jsem mu nechtěla rozbít rodinu…Prosím Tě, při dnešní míře rozvodovosti určitě nebude výjimka mezi těmi, kdo nebydlí s tátou. A třeba si ještě nějaký vztah najdeš a kluk bude mít náhradního tátu, nikdy neříkej nikdy\nNo jak jsi to udělala tak to máš, osobně to neschvaluju, nicméně pořád to vnímám líp než kdybys takhle potají otěhotněla a pak mu rozbíjela rodinu, chtěla prachy atd. Nicméně minimálně syn má právo vědět, kdo je jeho otec.\nJá s tvým jednáním souhlasím, život bez dítěte nemá smysl- ne každý má tento názor, respektuji. Ve vedlejší vesnici je paní, která podobně „získala“ syna, ten má nyní asi 30 let, jak mu to vysvětlila, nevím, ale matka i syn působí naprosto spokojeně a vyrovnaně. Chlapečkovi, až se bude ptát, bych si připravila nějakou „výmluvu - pohádku“, ale hlavně bio otce neočerňuj, to by nebylo dobré. A držela bych jazyk za zuby už navždy, když ses pro to rozhodla, ne vždy se musí vše vyslepičit.\nPrávo vědět, kdo je můj otec, se objevilo až v posledním zákoníku, dřív toto neexistovalo. Sebevědomý a milovaný jedinec dokáže žít i bez toho.\nAle jestli máš v rodině dědečka, bráchu, bylo by dobré, aby chlapeček měl s nimi kontakt, aby pochytil „mužskou roli“\nTakovou otazku sis mela klast kdyz jsi mu o antikoncepci lhala. To te nenapadlo, ze se dite nauci mluvit a bude chtit tatinka takove kravy jako jsi ty by…\nJasně, sotva se kluk naučil mluvit tak chtěl tatínka, no tak jo no myslím že urážky jsou zbytečné nemyslíš?\nJá bych tu vinu neházela jen na Vás. Vždyť každý chlap musí počítat s tím, že kdyz s někým spí, může z toho vzniknout dítě. Jak starě jsou děti toho milence? Vím co to je za hrůzu, když do rodiny zasáhne nemanželské dítě. Je to to strašné a poznamená to všechny. Jaký byl důvod k nevěře milence? V mém případě rozklad rodiny trval asi 10 let. Manželka si už nikoho nenašla, žije sama. Děti se osamostatnily po prvním zavrhnutí otce mu asi po letech odpustily a vídají se občas i s novým bráchou. Otec žije s někým úplně jiným. Pokud by se to neprovalilo, asi by spolu byli dodnes. Kdo ví..\nVýchova "vyženěného" dítěte\nNezaplacená daň z nemovitosti\nZa znásilnění podmínka\nMalé mlsání po obědě


Erik Brožek: SIUX je pro každého, komu záleží na firemním webu | 30minut.cz\nZdeněk Cendra, 22.12.2008, 00:01, 11,464 přečtení\nProjekt: SIUX.cz – on-line monitoring dostupnosti WWW stránek\nFirma: Network Images s.r.o.\nBlog: SIUX blog\nCo Vás přivedlo k myšlence začít podnikat? V minulosti jste pracoval v Seznamu a LMC (Jobs)?\n(smích) Poprvé jsem podnikal v 18 letech, což dopadlo špatně. Tehdy jsem získal negativní zkušenost s podnikáním na internetu. To bylo dřevní obobí, kdy bylo možné vydělávat v roce 1998 na dial-up připojení k internetu.\nK podnikání mě přemluvil kamarád, který chtěl, abych podnikal s ním.\nTakže přišel kamarád se skvělým nápadem?\nSe skvělým nápadem ne – s utopií. Nápad byl živit se vývojem pro firmy. Utopie. (smutný smích).\nKdy vznikla prvotní myšlenka napsat SIUX?\nSIUX bylo vystřízlivění (smích). Když si založíte firmu, která není na trhu známá, sice máte několik kontaktů z předchozích zaměstnání, ale pro start firmy je to většinou málo. Říkali jsme si, že si situace musí sednout, musíme mít alespoň nějaký produkt. Postupně člověk zamíří k tomu, co umí a co na internetu není, z čehož vzešel monitoring.\nExistující nástroje – Nagios, MON nebo Zabbix jsou open source nástroje, u kterých schází business vrstva. Siux jsme chtěli prodávat do větších firem jako komerční produkt se SLA – produkt se skutečným pozadím firmy nikoliv open source produkt, který někdo stáhnul z SourceForge bez jakékoliv podpory.\nJak vypadá typický zákazník monitoringu dostupnosti SIUX?\nPůvodní myšlenka byla cílit na administrátory serverů. Toto bylo hodně mylné, protože administrátoři používají svoje stávající nástroje, na které jsou navyklí a neexistuje jednoduchá cesta změny. Naopak typický člověk, který pracuje ve firmě je manager a ten potřebuje znát dlouhodobou dostupnost projektu. Administrátor projektu chce pouze aktuální fungování. Manager potřebuje znát měsíční dostupnost. Ve smlouvě má napsáno 99,5%, takže se na konci měsíce podívá do SIUXe a pokud dostupnost serveru splňuje požadovanou hodnotu, může např. pochválit svého administrátora serveru.\nVůči zákazníkům nastavujeme určitou tvář. Díky SIUXu se můžou naši zákazníci porovnávat navzájem - bez SIUXe by to nešlo. Neexistuje žádný jiný subjekt, který měří na trhu stejné parametry dostupnosti.\nTypický zákazník je ten, pro kterého je důležitý business na internetu. Je jedno jestli se jedná o mobilního operátora, prodavače pomerančů nebo kohokoliv jiného. Všem našim zákazníkům záleží na webové prezentaci.\nKdo je dnes konkurencí SIUXu? Jak se stavíte např. k nástroji Monitoring-serveru.cz?\nMonitoring-serveru.cz není vůbec žádná konkurence. SIUX přináší vysokou přidanou hodnotu. SIUX by se v ČR uživil i kdyby měl jen 4 kontrolní body. Monitoring-serveru.cz má kontrolní body dva. SIUX je o několik kategorií jinde – kontrolních bodů máme 15.\n„SIUX plní dvě hodnoty: určuje dostupnost a vytváří alerty – hlášení.“\nNašim cílem není mít po světe např. 40 bodů, ale mít menší množství států a v každém státě třeba 10 –20 kontrolních bodů a až následně jít do dalších států. Situace se bude opakovat – pokud se rozhodneme k expanzi do Německa – začneme s minimálně 5ti body a rozrosteme se do 10 – 20 kontrolních bodů. Tímto způsobem monitoring serverů pravděpodobně na světě nikdo nedělá.\nOstatní globální nástroje k monitorování dostupnosti mají v každém státě jeden až dva body.\nPrincip SIUXu je provádět monitoring na různých rychlostech a typech připojení (100 Mbps, DSL, wifi, kabelová telebize).\nNastane doba, kdy provozovatel webu nebude potřebovat vlastní monitoring serverů, ale vystačí si pouze se SIUXem? Lze se na SIUX zcela spolehnout? Nebo se jedná pouze o doplněk k monitoringu statistik dostupnosti?\nSIUX lze již dnes použít jako jediný nástroj k monitoringu dostupnosti a vždycky zdůrazňujeme, že SIUX plní dvě hodnoty: určuje dostupnost a vytváří alerty – hlášení.\nNejlepší na měření z pohledu uživatele je mít monitoringy dva.\nPoužívat SIUXe – jako venkovní monitoring, do kterého nemůže klient zasahovat a zároveň používat interní monitoring – např. MON nebo Nagios a těmito nástroji monitorovat interní stavy, které uživatel z pohledu SIUXu nevidí.\nPokud spojíte SIUX a např. Nagios získáte optimální stav.\nZároveň víte přesně, kde je chyba a znáte i dostupnost z pohledu uživatele i z pohledu různých rychlostí připojení, což je velmi důležité.\nPřipravujete službu SuperDNS. Bude se jednat o rozšíření SIUXe nebo se bude jednat o zcela nový produkt? A co bude nabízet?\nSuperDNS je jiný produkt, zcela mimo oblast monitoringu.\nVětšina operátorů v ČR provozuje jeden, dva, maximálně tři DNS servery. My jich poskytujeme 8 v základní podobě.\nZáleží na klientovi, kolik potřebuje DNS serverů. TTL typu hodina je pro nás nepřípustná hodnota. U nás je nastavena na max 5 až 10 minut.\nDnes garantujeme při použití 8 DNS serverů 100% dostupnost propagovaných DNS záznamů.\nKolik fyzicky serverů stojí v pozadí SIUXe?\nBodů je aktuálně 15. Připravujeme jejich rozšíření do Německa a přidáme druhý bod v Maďarsku.\nCo znamená slovo SIUX?\nJedná se o zkomoleninu slova SIUXOvé. Škrtli jsme „O“ a vznikl SIUX. Chtěli jsme unikátní název, nechtěli jsme obecné slovo. Jedná se o synonynum k přezdívce jednoho ze zakladatelů Apache.\nJaká nová služba Vás zaujala v roce 2008?\nV zahraničí znám řadu projektů. Líbí se mi projekty, které spojují mobilní technologie s komunitními servery, ale v ČR naráží řada zajímavých projektů na neochotu mobilních operátorů.\nIdeální by byl komunitní server, kde jste zaregistrován, ve svém mobilním telefonu máte staženu aplikaci a souhlasíte s lokalizováním své polohy. Také akceptujete informaci o své poloze pro vybrané skupiny nebo kamarády. Když potom navštívíte restauraci, může se stát, že z 50 návštěvníků je 10 zaregistrováno na stejném serveru a také hledají kamarády. Tedy shrnuto – model chci-li se seznámit, mohu skrze telefon zjistit potřeby ostatních, kteří jsou mi fyzicky blízko.\n(dlouhý smích) Nechám to bez komentáře.\nWOW, ten kluk je kocour..... chtela bych taky takoveho hezkeho programatora.\nMam doma programatora, ktery ma 140 kg a porad pije Colu!\nHezké povídání, akorát je škoda držet se jenom tématu SIUXu, Erik má mnohem širší záběr.\n(Technická připomínka: nelíbí se mi používání závorkovaného smíchu. Myslím, že je to nedůstojné a zbytečně familiární. Jednou se to dá překousnout, ale třikrát v jednom článku to ve mně vyvolává něco jako smutný smích.)\nYuhů, myslím, že Erikův záběr se do 30 minut nevejde ;o)\nnedoporučujeme – pozor !!! nedává faktury za dílo, nezodpovědný, předává nekompletní zdrojové kody… zpronevěřil naší zaplacenou aplikaci …


Dominik “Seron” Čermák znovu ukázal, že se řadí mezi nejlepší hráče naší scény. Ve finále Upper Bracketu ESL PS Tournaments CZ/SK i v grand finále celého turnaje porazil dosud nezastavitelného Lukáše „T9Laky“ Poura, a připsal si na své konto důležitou výhru. V první řadě gratulujeme k vítězství! Jaký to je pocit porazit Lakyho, ještě k […]\nEntropic Charity Cup: Seron skončil druhý\nVčera, 26. března, proběhl Entropiq Charity Cup, charitativní online turnaj ve hře FIFA 20. Utkala se v něm pětice nejlepších českých virtuálních fotbalistů, a jedním z nich byl náš hráč Dominik “Seron” Čermák. Tentokrát však nešlo o výhru, ale o podporu dobré věci. Cílem turnaje bylo vybrat peníze na podporu kliniky infekčních, parazitních a tropických […]\nCharitativní FIFA Cup: Podpořte s námi boji proti koronaviru\nSoučasná situace s koronavirem zasahuje do života každého z nás. Nyní, více než kdy jindy, si musíme vzájemně pomáhat. A právě z toho důvodu se esportová organizace Entropiq rozhodla uspořádat online charitativní turnaj ve hře FIFA 20. Jeho cílem je vybrat peníze pro Nemocnici Na Bulovce a pro nás je velkou ctí, že můžeme být […]\nDvojité vítězství z víkendovky: Seron a WickyBG získali 30:0\nNaše FIFA sekce slavila o víkendu obrovský úspěch. Dva z našich fotbalistů si totiž z víkendové ligy odnesli čisté skóre 30:0 a podařilo se jim umístit ve světové Top 100. Dominik “Seron“ Čermák se v březnu mezi elitu světové FIFY zařadil už podruhé. Poprvé to bylo před čtrnácti dny, kdy se probojoval na krásné 40. […]\nSeron ve víkendové lize předvedl perfektní skóre 30:0!\nNáš FIFA hráč Dominik „Seron“ Čermák měl opravdu úspěšný víkend. V 23. víkendové ligé si připsal výhry ze všech třiceti zápasů a vyšplhal se na 40. příčku nejlepších hráčů. Poslední zápas přitom už od patnácté minuty prohrával. „Naštěstí jsem zachoval klid a zápas bez problémů otočil. Potom jsem jen položil ovladač a radoval se,“ popisuje […]\nTeam Sampi is proud to announce that Dominik „Seron“ Čermák will join our FIFA section. Being only 15 years old, Seron is considered to be the greatest talent in the Czech Republic. His achievements under his latest employer Nessus Gaming / FK Teplice are a great promise for the future under our colors. Seron has […]


Jak vyčistit pračku | ElectroWorld.cz\nRadost z nové pračky může poměrně rychle vyprchat, pokud se o ní dobře nestaráte. S každým praním se totiž v pračce usazují zbytky pracího prášku i nečistoty z prádla. Navíc se v pračce ráda drží i vlhkost, která může vytvořit plíseň. V takové pračce se sen o čistém a voňavém prádle rychle vytrácí. Připravili jsme pár tipů, jak vyčistit pračku i jak se zbavit nepříjemného zápachu a užít si dokonale čisté prádlo po každém praní.\nJak na pravidelné čištění pračky\nPokud jste si někdy všimli, že se při vyndávání prádla místo příjemné vůně vyvalí z pračky podivný až zatuchlý zápach, je nejvyšší čas pustit se do čistící rutiny. Tenhle nepříjemný odér má totiž několik příčin. Pokud perete často a nenecháváte mezi jednotlivými dávkami pračku „vydechnout“ a pořádně vyschnout, buben se snadno zapaří. Vlhké prostředí je pak živnou půdou pro tvorbu plísní Když se do toho ještě přidají různé usazeniny z pracích prostředků, nečistoty z prádla, vlasy nebo zvířecí chlupy ukryté v gumovém těsnění u pračky, na svěží prádlo můžete rovnou zapomenout.\nBuben pračky kromě toho poškozuje také tvrdá voda, která způsobuje nepříjemný vodní kámen. A to vám k dokonale vypranému prádlu taky nepřidá.\nZanedbaná pračka nejen hůře pere, ale zároveň se zkracuje i její životnost. Co všechno se v pračce usazuje? Praní na nižší teploty je šetrnější k vašemu prádlu, ale většinou nezahubí všechny bakterie a viry, které mohou ulpít na oblečení. Buben, topné těleso a ostatní části pračky pak ohrožuje také mastnota nebo zbytky aviváže.\nVšechna tahle „neviditelná špína“ navíc v pračce zarytě drží a samozřejmě se při praní dostane i na oblečení. Na první pohled není nic vidět, ale nepříjemný zápach prozradí, že prádlo není úplně čisté.\nPět kroků pro čistou pračku a svěží prádlo\nNechte pračku vyschnout po každém praní – jakmile vyndáte prádlo z pračky, nechte pračku dostatečně vyschnout. Právě neodpařená voda je nejčastější příčinou nepříjemného zápachu v pračce. V teplém a vlhkém prostředí se pak dobře daří plísním i bakteriím.\nPravidelně čistěte zásobník na prací prostředky – zdá se to jako maličkost, ale nevyčištěný zásobník na prací prášek a aviváž vás dokáže taky potrápit. Po každém praní je ideální nechat zásobník otevřený. Pokud vidíte, že jsou v něm usazeniny, vytřete vnitřek hadrem. Při větším znečištění a zaschlé špíně se nebojte celý zásobník vytáhnout a pořádně pročistit horkou vodou.\nNezapomeňte čistit také gumové těsnění – okraj bubnu pračky je místo, kam napadá všechno, co v pračce nemá co dělat. Je to zásobárna vlasů, zvířecích chlupů i zapomenutých kapesníků. Po každém praní proto gumové těsnění zkontrolujte a všechno z něj vyndejte. Není na škodu také těsnění otřít hadrem do sucha. Kombinace záhybů, nečistot a vlhka je totiž živnou půdou pro množení bakterií a plísní. Nechávejte dvířka pračky vždy otevřená – pračku zavírejte jen když pere. Jednoduchá poučka, která vám ušetří spoustu trápení.\nNechte pračku neustále větrat. Snadno tak předejte typickému „zatuchlému“ zápachu uvnitř bubnu, který se přenese i na vaše prádlo. Jednou za čas vyčistěte i filtr pračky – nemusíte ho čistit pravidelně, ale nezapomínejte na něj. Alespoň párkrát do roka ho vyjměte a pořádně propláchněte horkou vodou. Filtr pračky většinou najdete za krytem na přední straně pračky. Pozor si dejte na to, že jakmile kryt otevřete, vyteče odtud trochu vody. Filtr v pračce zachytí prach, vlasy, chlupy a další nečistoty.\nStejný postup čištění pračky platí i v případě, že se chcete zbavit nepříjemného zápachu v bubnu pračky. Eliminujete ho právě tím, že po každém praní necháte dvířka otevřená. Stejně tak nechávejte vysunutý zásobník na prací prostředky.\nPraní na vysoké teploty také dokáže se zápachem divy. Nemusíte každý den, ale jednou za čas vyperte pár kousků prádla na 60 °C nebo rovnou na 90 °C. Bavlněné utěrky, ložní prádlo nebo ručníky takové teploty snesou a v bubnu pračky vysoká teplota odstraní většinu bakterií, virů a plísní a eliminujete právě i nepříjemný zápach.\nMůžete použít také speciální čističe pračky. V takovém případě nalijte čistič do zásobníku na prací prášek, pusťte prací program na prázdno a na vyšší teplotu (klidně na 90 °C). Chemické čističe odstraní vodní kámen, usazenou mastnotu i bakterie. Pořádně pračku vypulírují od bubnu přes topné těleso a odstraní právě i nepříjemný zápach.\nDalší trik, jak udržet pračku čistou, suchou a svěží je pravidelné větrání v místnosti, kde pračka stojí. Lepší cirkulace vzduchu vám totiž pomůže se snazším vysycháním pračky, lépe se odpaří po každém praní všechna voda a v suchu se nebudou tvořit nepříjemné pachy.\nPokud se vám nezamlouvá chemické čištění pračky, můžete vyzkoušet přírodní čištění pračky třeba jedlou sodou. Postupů, jak vyčistit pračku sodou najdete několik. Soda bývá i hlavní přísadou v různých přírodních čisticích tabletách, na které můžete narazit při čištění pračky.\nNejčastější způsob při čištění pračky sodou je použít asi dva menší šálky obyčejné jedlé sody, vložit do zásobníku na prací prášek a spustit pračku na prázdno. Vyberte ideálně nejdelší program, který vaše pračka nabízí a zvolte nejvyšší možnou teplotu (což je nejčastěji 90 °C). Jedlá soda není agresivní a neměla by poškodit ani citlivé části pračky jako je gumové těsnění.\nČištění pračky octem se u většiny výrobců praček nesetkává s příliš velkým pochopením. Stejně jako čištění pračky kyselinou citronovou. Ocet i kyselina citronová jsou sice v boji proti usazeninám, zbytkům pracího prášku a nečistotám velmi účinné, ale nerozumí si úplně s gumovým těsněním.\nStejně tak filtr dostane při takové agresivní náloži docela zabrat. Ani pro nerezový buben není tohle čištění úplně ideální. Ocet sice velmi účinně eliminuje nepříjemné pachy, můžete si ale takovým čištěním dokonce zkrátit životnost své pračky.\nPokud byste se do takového čištění pračky octem chtěli přeci jen pustit, pak stačí jen jednou nebo dvakrát do roka. Připravte si k tomu dva menší hrnky octa, které nalijte přímo do bubnu pračky. Pak pusťte pračku na prázdno na nejvyšší možnou teplotu a nejdelší program. Po dokončení pracího cyklu nechte pračku pořádně vyvětrat a vyschnout.\nČištění pračky tabletou do myčky\nKromě sody, octa a kyseliny citronové najdete také návody, jak vyčistit pračku tabletou do myčky. Tablety do myčky skvěle odstraňují mastnotu, poradí si se zaschlou špínou a většinou i příjemně voní. Nejsou ale určené speciálně na čištění pračky.\nPokud nechcete experimentovat a ohrozit tak nechtěně životnost své pračky, držte se raději prostředků vhodných pro čištění pračky:\nTekuté čističe pračky a odvápňovače – patří mezi nejdostupnější čističe pračky. Jelikož se dobře rozpouští, dokážou „promydlit“ pračku všude i na hůře dostupných místech.\nČisticí tablety do pračky – speciální čisticí tablety určené do pračky si poradí s usazeninami, mastnotou i vodním kamenem. Často právě narazíte i na čisticí tablety na bázi sody.\nSypké čističe pračky – snadno se dávkují, protože jsou většinou balené jednotlivě. Obsah sáčku s čisticím práškem se vkládá většinou přímo do bubnu.\nPro čištění pračky s horním plnění platí v podstatě stejná pravidla jako u klasické pračky s předním plněním. Maličkou nevýhodu mají pračky s předním plnění v tom, že se do některých míst hůře dostává.\nNebojte se na pomoc vzít klidně starý zubní kartáček nebo čisticí kartáč z kuchyně. Nejvíce nečistot a usazenin se drží právě v záhybech a špatně dostupných místech. Všechny nečistoty proto důkladně „prošťourejte“. Nezapomeňte ani na zásobník na prací prostředky a gumové těsnění.\nStejně jako u pračky s předním plnění dodržujte základní pravidla pro čistou pračku – nechávat otevřená dvířka, dobře větrat v místnosti, kde pračka stojí a jednou za čas vyčistit i filtr pračky.\nTip: Porozhlížíte se po nové pračce? Mrkněte se třeba na chytrou pračku, které dokáže sama dávkovat prací prášek, nastaví si dobu praní podle typu prádla a můžete ji ovládat třeba z práce přes mobil. Kombinovaná pračka se sušičkou vám zase ušetří spoustu času, protože přijdete k dokonale vypranému a suchému prádlu.


Úsměv pomáhá. Usměvaví lidé jsou úspěšnější v práci!\npsychologie, smích, úsměv, úspěch\nVěděli jste, že lidé, kteří se hodně smějí, jsou v práci úspěšnější? A že smích prospívá duševnímu i tělesnému zdraví?\n„Smích je dobrý na játra,“ říkávala moje matka. Je to jako masáž. A tak jsme se smáli, jak jen to šlo! Zda je smích skutečně prospěšný pro játra, nevím, ale je prokázáno, že smích je prospěšný.\nSmích, jak každý ví, je veselý a šťastný. Ne nadarmo všichni při pořizování fotografií z dovolené křičíme „Smějte se!“. Chceme ukázat, že se bavíme.\nSmích je však mnohem víc než jen způsob vyjádření štěstí a potěšení. Zdá se, že to funguje i obráceně. Smějete-li se, dáváte tělu určité pozitivní impulsy, které pak mají pozitivní vliv na vaši náladu. Nezáleží na tom, proč se smějete, hlavně že se smějete. A to co nejčastěji! Je to nejlepší lék proti špatné náladě.\nFoto: Vicky Hladynets / Unsplash.com\nNěkteří vědci dokonce tvrdí, že smích má příznivý vliv na krevní oběh a cévy. Lidé, kteří se hodně smějí, mají menší pravděpodobnost onemocnění srdce. V některých zemích se lidem s depresí předepisuje „terapie smíchem“.\nSmích má také sociální funkci. Kdo se směje, je krásný. Lidé, kteří se smějí, vyzařují štěstí a radost. A šťastní lidé jsou přitažliví a sexy. Smích je také nedílnou součástí našeho chování při flirtu. Zářivý úsměv může v ostatních vyvolat mnoho. Usmějte se na prince svých snů a šance, že si vás všimne, se výrazně zvýší.\nVelkorysý úsměv vám může prospět nejen v lásce, ale i v práci. Studie dokonce prokázaly, že lidé, kteří se smějí, jsou v práci úspěšnější než ti, kteří se smějí jen zřídka nebo nikdy.\nSamozřejmě, že smích vaše problémy nevyřeší. Ale přinese vám do života trochu více slunce. Takže můžeme říct jen jedno: usmívejte se!\nČůráte ve sprše? Lékařka varuje, že je to velmi špatný nápad\nZde je nejúžasnější muzeum v Evropě. Interiéry jsou nádherné\nZ díla mladé umělkyně vám bude smutno u srdce\nPo porodu žena zjistila, že má prsní žlázu na zcela jiném místě\nÚčesy pro 50+. Efektní střihy, které vás omladí\nPijete více než tento počet šálků kávy denně? Co vám hrozí?\n6 každodenních návyků lidí, kteří vypadají stále mladě\nAsexualita: Jaké to je být asexuální?\nJake (24): Moje tetování způsobují milenkám vícenásobný orgasmus\nLesly Juarez: Unsplash.com\nJarní účesy, do kterých je Instagram blázen! Tyto účesy zdůrazní vaši krásu\nKniha Oliver a já se zrodila ze snu\nZamilovali jsme si ji v seriálu Beverly Hills 90210


Zobrazeno 1 - 40 videí z 899 492\nvideo Osamělá jabloň na zelené louce Osamělý kvetoucí jabloň na zelené louce, na pozadí modré mlhy nebo dýmu, v popředí zelené trávy je rozostřený\nvideo slunce za palmou Slunce za palmou\nvideo 4k době uplynutí hvězd a siluetu borovic 4k době uplynutí hvězd a siluetu borovic\nvideo Mladá žena v lese vypadá zamyšleně na západ slunce. Pohyb kamery kolem dívka. Mladá žena v lese vypadá zamyšleně na západ slunce. Pohyb kamery okolo dívky. Zpomalený pohyb.\nvideo Západní jalovec starý tlustý kmen strom je Swaying na vítr Green Needle-Like Scale-Like listy Juniperus Occidentalis strom větrný den Západní Juniper staré tlusté kufru zavřít nahoru, strom na Chroma Key, Alfa a modrá obrazovka, strom je Swaying ve větru s její větve, juvenilní listy jsou Needle-Like, dospělé listy jsou Scale-Like, tlustý kmen a koruna zelená,\nvideo Sluneční paprsky svítí skrze větve stromů v létě. Zelené listy pozadí Sluneční paprsky svítí skrze větve stromů v létě. Zelené listy na pozadí. Zelený strom pohled zdola. Stromy s listy a slunečních paprsků. Přírodní pozadí. Slunce prosvítající mezi zelenými listy\nvideo Záběr ze zelené borovice a ubírá směrem k trupu Záběr ze zelené borovice a ubírá směrem k trupu\nvideo Veselé vánoční přání: vánoční strom s zářící světlo, padající vločky a hvězdy Veselé vánoční přání: vánoční strom s zářící světlo, padající vločky a hvězdy\nvideo 紅海の仮面チョウチョウウオ科 Krásná tropická pláž s palmami