Nokia Asha 203: vítejte v levném kraji! [recenze] – 2. stránka – Mobinfo.cz\nNokia Asha 203: vítejte v levném kraji! [recenze]\nAutor Ivo Kocera vložil 14.9.2012\nTelefon podporuje přenosy v GRPS a EDGE, chybí tedy 3G sítě. To byste museli nějaké stokoruny připlatit a koupit dražší model Asha. Telefon má jen několik MB paměti, která se zaplní hodně rychle aplikacemi, takže dokoupení karty je nutností. Chod prostředí Series 40 je vcelku plynulý, dotykové ovládání může zlobit při rolování delšími seznamy. To se někdy otevírají nabídky bez povelu, zkrátka, jak se tiskne displej.\nZamknutý telefon jasně ukazuje velké hodiny, nelze změnit barevný motiv, jelikož je uložený pouze jeden. Z Nokia Obchodu si tedy nějaký stáhnete. Zobrazení pohotovostního displeje si lze upravit podle sebe, stačí vybrat aplikace ze seznamu. Klasicky se hodí informace z kalendáře, sociálních sítí, hodiny, oblíbené kontakty atp. Stiskem těchto widgetů se aplikace hned spouští. Takže tu máme další urychlení obsluhy, to podstatné se totiž nachází v menu Jdi na. Rolovací nabídka s barevnými ikonami také čeká na upravení. Hlavní menu obsahuje barevné ikony, které si jen tak od sebe nespletete. Oceňuji změnu velikosti popisků i textu ve zprávách, na menším displeji přijde vhod to největší zobrazení, jak vidíte na screenshotech.\nU kontaktů si přiřadíte fotku, můžete jim ze seznamu odeslat e-mail, zprávu, nebo volat. Hlasitost sluchátka vyhovuje i pro rušnou ulici, zvonění jen tak nepřeslechnete. Pro SMS zprávy čeká řazení do konverzací, staromilci využijí klasický seznam podle data přijetí. Při psaní není problém být trochu rychlejší, než se stihnou zobrazit znaky. Na klávesnici se píše pohodlně, má jistý stisk. Nenároční uživatelé by mohli často používat FM rádio. To umí automaticky vyhledat stanice v okolí, dokonce nechybí RDS a automatické přelaďování. Stejně jako rádio, tak i přehrávač hraje na pozadí. Kvalita hudebního výstupu mne příjemně překvapila, hlavně hlasitost je na výši, zvuk pěkně prokreslený, tohle se bude líbit (samozřejmě testováno se sluchátky Koss).\nVýkon 2Mpx snímače skoro nestojí za pozornost, ale budiž. Podprůměrná kvalita fotek je zřejmá, video nestojí za řeč. Fotit se dá na výšku i šířku, spoušť je pouze virtuální. Po stisku počítejte s nepatrnou prodlevou na uložení snímku.\nNokia Asha 203 míří do rukou nenáročných uživatelů, kteří chtějí mobil pro volání a psaní SMS. V tomto ohledu poslouží výborně, navrch ocení dlouho výdrž na nabití. Ostatní funkce jsou tak nějak navíc, nezklame přehrávač a FM rádio. Nějaký ten budík a kalendář se taky najde. Majitelé Ashy asi nebudou mít datový balíček u tarifu a tak chybějící rychlá data nebudou reklamovat. Sen o Wi-Fi splní pouze draží modely Asha, třeba 302, 303 a 311.\nO kompletní rodině Nokia Asha jsme vydali tento článek.


Dragon Age: Procitnutí | Kvok blog\n25. března 2010 v 9:29\t| Kvok\t| Hry\nPo několika letech sem zase něco napíšu, aby se neřeklo a jelikož se za ty pekelné roky nic neudálo začneme recenzí na Dragon Age: Procitnutí.\n(někdy příště možná dodám i na základní hru :p )\nArcidémon je mrtev, ať žije Matka! (Nová favoritka na vykuchání.) Ano, přerostlý dráček, který dostal na konci základní hry obouručákem do žeber zemřel, avšak místo toho, aby splozenecké hordy odtáhli do Hlubokých cest masakrovat trpaslíky, zůstaly na zemi a dál přidělávají těžkosti všem rasám.\nNáš příběh začíná, když Velitel Šedých Strážců doráží do Amaranthine.\nVykašlali jsme se na Ferelden, kde jsme zmasakrovali vše co bylo po ruce a dostali jsme novou mapu po které se budeme pohybovat.\nVelitel doráží do pevnosti, kterou nám král/královna věnoval/a. Bohužel se zde děje něco nekalého a když vás místo chleba a soli čeká párek smrdutých zplozenců, cítíte, že je něco špatně. (ano, zplozenci smrdí)\nMapa Amaranthine je poněkud menší, než jsme byli zvyklý, ale jde přece o datadisk, i když se tvůrci dušovali, že bude dlouhý jak normální hra. Kecy, 12 hodin hraní a vše je pryč, ale, když se budete babrat se všemi postranními úkoly určitě si herní dobu ještě více protáhnete. O hodinu, možná dvě, tři, čtyři.\nInovací tu pár je. Ať už, že hledáte různé nerosty na stavbu opevnění, nebo na nové zbroje. Docela podobné z Mass Effect 2.\nDále zde máme možnost run, které se už dají vložit i do brnění, ale je s tím velká piplačka, než je vyrobíte a nakonec je stejně ani nepotřebujete, jestliže máte většinu předmětů ze základní hry.\nSranda je, že v datadisku najdete velké množství nových naboostovaných předmětů.\nParťáci? Musíme obnovit stavy Šedých Strážců! K tomu dostáváme do ruky několik charakterů a nutno říci, že maso do mlejnku ze základu bylo takové lepšejší. Nový společníci s vámi moc nekomunikují, kromě Oghrena, jenž je jako jediný známý ze základní hry. Dostal do vínku nejenom parádní hlášky, ale také je více silný. Dříve vám padnul po začátku boje a tady je rovnocenný hlavnímu hrdinovi.\nA co teprve hlavní Bossové! Ti jsou, ale panečku vypracovaní, až by jeden nevěřil a že nedají ani moc práce, ale vypadají opravdu pěkně. Největší problém dá až hlavní Zloun s velkým Z, který je až moc nechutný.\nKouzla zůstala stejná, avšak přibilo několik nových. Většinou slouží k tomu, abyste rychle zmasakrovali základní nepřátele jedním úderem, nebo si doplnili většinu výdrže a k tomu slouží i lahvičky, které onu výdrž obnovují.\nNové lokace mi připadají velmi dobře propracované stejně tak jako příběh samotný na kterém si dali opět záležet. Máme zde několik rozhodování, které v základu ovlivní finální shrnutí celého děje a popřípadě další vývoj příběhu v dalším datadisku, nebo hře.\nTo by bylo možná asi tak všechno co jsem chtěl, nebo nechtěl, ale něco to je tak to tu je.\nNový datadisk přináší další hodiny navíc a díky tomu, že zde není tolik postraních úkolů, které by zdržovali od hlavního děje, má i velmi svižnou hratelnost, které udrží a i přes to, že se jede povětšinou pouze po hlavních úkolech hrací doba je kolem 12 hodin, když se nevěnujete všem postranním úkolům.\nJinými slovy kolem 88%\nNakonec střihnu volaké video:


Jak dlouho trvalo, než jste pronikli do hry?\nmám možná trochu hloupý dotaz (a nejspíš tu v nějaké obměně už byl). Koupil jsem si core set a zatím odehrál asi 7 her (zatím Stezku temným hvozdem a jednou Anduinu) s tím, že se mi zatím podařilo hru pokořit pouze jednou.\nVítám možnost stavět hrací balík, ale zatím se mi nepovedlo se úplně prokousat nabídkou karet a detailně pochopit možnosti jednotlivých sfér, takže to hraju pořád začátečnicky trochu od oka (navíc možnosti stavby balíku v core setu, jak se tu už psalo, nejsou valné - plánuji koupit první řadu rozšíření). Dnes jsem si dal "lehkou obtížnost" s tím, že jsem ze Stezky vyřadil karty se zlatým rámováním. Bohužel i tak jsem postupně přišel o všechny tři hrdiny.\nNejsem si jistý, jestli správně chápu pravidla, ale po pročtení pravidel na webech a zdejších fór zřejmě hraju správně. Mám pocit, že mě hra dostane vždycky víceméně na tom samém. Pokud pošlu všechny postavy putovat a nemám spojence a nepřijdou v kartách, sice přidám žetony postupu, ale pak přijde nepřítel, kterému se nemůžu bránit (postavy jsem vyčerpal putováním), tudíž si jen musím vybrat, komu dám zranění. Pokud nepošlu všechny a očekávám předem nepřítele, pak se mi buď v odhalení hromadí karty a zvýší mi ohrožení nebo se tedy dostanu k boji s nepřítelem, ale zpravidla přijde tak, že ho nezabiju v jednom kole. Pak přijde další a další nepřítel a najednou proti mně stojí tři a já se buď můžu bránit a i přes obranu zpravidla dostanu zranění, nebo dostanu plné zranění a můžu útočit, ale to se mi zas většinou nepovede dobít všechny nepřátele. To vše je často ještě znásobeno náhodným stínem, takže najednou přijdu o prvního hrdinu. A prohrávám. Pokud si tedy vyberu hrdiny, kteří jsou silní a můžou nepřátele zabít, pak zase začínám s dost vysokým ohrožením, které se mi během hry ještě zvýší a zase končím. Přijde mi, že ten prvek náhody, jak zamíchám balík setkání a jak zamíchám svůj balík (který nemůžu až tak moc ovlivnit), je strašně velký. Jasně, jsou tu karty jako Gandalf a různé fígle, jako že se můžu podívat na vrchní kartu balíku setkání nebo můžu ničit nepřátele v oblasti odhalení, když ještě neútočí, nebo můžu některému nepříteli zmrazit útok atd., ale tyto karty většinou nepřijdou, když je potřebuji nejvíc. Nemyslím si, že jsem, co se týče možností výběru momentální strategie lama, ale přijde mi, že dost často stačí jedna chyba (např. pošlu do putování o hrdinu navíc) a díky random zamíchanému balíku setkání mám najednou rychlou cestu na hřbitov.\nV jednu chvíli jsem si říkal, že přece není možné, aby se hrdina vyčerpal jen jednou akcí za kolo (putování nebo obrana nebo útok nebo nějaká speciální akce atd.), ale v pravidlech to tak je, ne? Takže pokud nemám dobrou sféru, kde můžu postavu znovu připravit, tak mám smůlu.\nHraju to blbě? Nebo to jsou jen začátečnické hry? Mám si víc nastudovat obsah balíků a strávit o hodně víc času plánováním hry, než se do ní pustím? Nebo to mám vzdát? Jak jste na tom byli s touhle hrou vy, když jste začínali? A kdy se to zlomilo? Díky. :-) (sjíždím fóra, předpřipravené popsané balíky atd.)\nTak díky všem za rady\nNarazil jsem na stejné problémy jako popisuje DanPanda, tak otestuju nabízené varianty řešení.\nDíky všem za tipy. Easy mode budu asi sjíždět častěji, je to dobrá věc do začátku. A děkuji za tipy na úvodní sestavení balíku z core, vyzkouším a dám vědět. :-)\nSkús si prečítať môj článok "Ako zložiť svoj prvý hrací balík". Pod ním je odkaz na video prvého scenára s hrdinami Aragorn, Theodred,Eowyn. Túto zostavu odporúčam ako najľahšiu na zoznámenie sa s hrou. Na začiatok si kľudne daj do balíka len 40 kariet (drahé karty odober), aby si dôležité karty dostal skôr na ruku.\nPodle me nejlepsi je ze zacatku hrat v EasyModu, viz\n1] mas na zacatku vic zdroju\n2] vyhazis nektere karty z balicku stretnuti, cimz si zjednodusis zivot. A az se budes zlepsovat, muzes si je tam postupne zase vracet.\nA delam to tak dodnes (i kdyz bez zdroju navic), kdyz hraju novy scenar, protoze nepotrebuju ze zacatku 10-krat prohrat :)\nJeště dodatek - hra je doopravdy těžka a zpravidla i zkušení hráči když hrají neznámý scénář napoprvé či napodruhé prohrají, prostě proto, že každé dobrodružství je jiná výzva a jiné těžkosti, jak píše Kubrt, a prakticky není možné mít "Jeden balík", který by levou zadní zvládl všechna dobrodružství.\nDanPanda a ostatní :-)\nTakový příspěvek jsem tu už nějakou dobu čekal :-). Když jsem před lety poprvé rozehrál první scénář s absurdní úrovní obtížnosti 1 (k tomu ještě dále), byl jsem rozsekán tak během deseti minut. Na druhý pokus jsem vydržel minut dvanáct (ejhle, progres…). A takhle bych mohl pokračovat dál. LOTR LCG je hra s nejhorším vstupem pro začínající hráče, co znám, a to hned z několika důvodů:\n1.\tšpatně napsaná pravidla, která ponechávají spoustu nezodpovězených otázek a vyloženě vedou hráče k tomu, aby se často dopouštěl chyb (viz. nepřehledný systém pro hraní akčních karet ve vymezených "oknech", hraní karet z ruky vs. vložení do hry, rozdíly mezi termíny povinně, při odhalení, reakce, apod.)\n2.\tzákladní sada hracích karet, z nichž začátečník nemá šanci složit fungující balíček. Navíc autoři hry nesmyslně radí zkoušet hrát s jednobarevným balíkem s hrdiny ze stejné sféry. Jednobarevné balíčky přitom lze doporučit až tak po dvou cyklech s dostatečných balíkem hracích karet, určitě ale ne jen se základem, protože pak se děje přesně to, co píše DanPanda…\n3.\ttvrzená úroveň obtížnosti scénářů – „vážně je první scénář 1, to jako když ho nezvládnu napoprvé, tak se ke hře nemám ani přibližovat??? A co Podél břehů Anduiny, obtížnost tuším 4? A 4 z kolika???“ Tak by se dalo pokračovat dál. Přitom právě Podél Anduiny je scénář, na kterém se testují i balíky sestavené z hracích karet z výrazně pozdějších cyklů, prostě proto, že i po letech je to obtížný scénář. A hrát jej pouze se základní sadou prostě není jen tak, zvlášť pokud nemáš úplně rozmyšleno, jak si poradit s tím otravným obrem...\n4.\tprvní cyklus – i když neodoláš a koupíš si k základu třeba Hon na Gluma a Střetnutí na Skalbalu, brzo zjistíš, že se tvůj rejstřík hracích karet příliš nerozrostl a že to stejně projíždíš (hlavně Skalbal je pro začínající hráče peklo – než přijdou jak na něj). Hrací karty v prvním cyklu nejsou nic moc a i když se tam pár dobrých najít dá, pro účely rychlého posílení balíku hracích karet je třeba se podívat jinde.\nA co tedy dál? Obrnit se trpělivostí a připravit se na (i) pečlivé studim pramenů či (ii) metodu pokus-omyl-omyl-omyl. Dosti píle se bude též hodit, zvlášť když se FFG tak intenzivně snaží od své hry nováčky odradit. Pár tipů už tady zaznělo, Laco má vskutku výborná videa, česká stránka http://pan-prstenu-lcg.cz/ obsahuje spoustu tipů a návodů pro začínající, pokud vládneš angličtinou mrkni třeba na http://hallofbeorn.com/ nebo https://talesfromthecards.wordpress.com/.\nPokud do hry chceš DOOPRAVDY proniknout, můj ultimátní tip je investovat ne do prvního cyklu, ale do deluxe rozšíření Khazad-Dum a dobrodružství Pozorovatel ve vodě, Základy kamene a Oheň a plamen. Proč? Protože oproti prvnímu cyklu (snad až na Skalbal a Návrat do temného hvozdu) jsou tato dobrodružství o 200 % zábavnější, vyváženější, méně náhodná a hlavně v nich dostaneš dost silných hráčských karet, abys mohl začít experimentovat se sestavováním balíku. A pokud tě hra pak skutečně chytne, není problém se vrátit zpátky a doplnit sbírku ;-).\np.s. pokud to nebylo jasné z výše uvedeného, Pán prstenů je jedna z mých absolutně nejoblíbenějších her :-)\np.p.s. ještě jeden tip – balíček sestavený z jediné základní sady, který funguje překvapivě dobře  https://ringsdb.com/decklist/view/951/back-to-basics-a-killer-deck-using-cards-from-1-core-set-1.0\nDoporučuju shlídnou videa od Laca, pěkně popisuje jednotlivé karty a vysvětluje co a proč dělá.\nTady je odkaz na video k Passage Through Mirkwood¨\nJaký hraješ scénář? Jaké máš expanze? Ze základní sady je rozumně hratelný snad jen první scénář. Abys proti těm dalším dvěma měl šanci něco ovlivnit a nespoléhat na haluz toho, že ti to třeba náhodou vyjde (tak v 1 z 20 her), tak už to chce mít i nějaké další karty a postavený balík...\nJde o to, zjednodušeně, že v každém scénáři je pro tebe největší průšvih něco jiného (extrémní náročnost lokací, extrémní náročnost nepřátel, extrémní množství stínů, extrémní potřeba putování, jeden extra silný nepřítel). Po pár neúspěšných hrách bys měl mít už nějakou představu o tom, co tě v daném scénáři nejvíc kosí a podle toho si upravit balíček. Dát si víc karet, které si poradí se stíny, silnější hrdiny, hrdiny, kteří lépe putují apod.\nJe tam pár obecných pravidel, která když se dodržují, tak máš obecně lepší šanci uspět. Jde o poměr spojenců/událostí/doplňků. Sestavení barev, ceny karet apod. Pokud už máš X expanzí a Xtisíc karet, tak jdou stavět i univerzální balíčky, které mají dobrou šanci zvládnou více scénářů.\nJá na tomhle Pána Prstenů vzdal. Den jsem stavěl balíček na jeden scénář a v dalším totálně pohořel a neškrtal jsem si. A to stavění balíčků mi zas tak nebavilo, abych každému hodinovému hraní obětoval cca den přípravou... Experti to mají asi rychleji a hned vědí, co tam házet. K tomu jsem ale měl opravdu hodně daleko. :D Navíc i s dobrým balíčkem tě může kosit špatný sled okolností, s kterým nic neuděláš. Takže i tak to hraješ třeba třikrát a doufáš, že to napotřetí vyjde.\nVydržet a trochu si pomoct\nCoreset je prostě záměrně špatně namíchaný co se týče poměrů kvalitních karet.\n- naproxovat (vytisknout a vložit do obalu) silné karty, které tam jsou záměrně 1x, aby se zvýšil prodej coresetů.\n- aby jsi snížil podíl náhody v dobírání karet držet se maximálního počtu karet v balíku na jeho minimální hranici tj. 50 karet.\n- koupit si některé z přídavných dobrodružství a zvýšit tím množství karet k výběru (tady už každou kartu dostaneš 3x).\n- připravit si balíček přímo na konkrétní dobrodružství a styl hry.\nTa hra za to stojí, ale coresetové dobrodružství jsou prostě obtížné. Hlavně to třetí z Dol Guldur, to je úplný random a těžší dobrodružství jsem v prvních dvou cyklech neviděl.\nAhoj, nepřicházím sice s radou, ale jen s podporou!\nJsem na tom úplně stejně :-) Ale úplně!\nAsi je to tak správně, že nováčci jsou tou hrou zpočátku drceni... tak nezbývá, než se nevzdat!\nHodně trpělivosti a štěstí v dalších bojích!\nGwint (červený) CZ


Na první pohled vám patrně učarují modré oči..\nKdyž budete mít štěstí, poznáte i povahu tohoto plemene a to patrně rozhodne o tom, že se váš život spojí s kočkou plemene Ragdoll.\nTedy takto nějak to začalo před spustou let u mě a dosud mě vášeň pro tyto krásné, majestátní kočky neopustila. Možná spíše naopak:-)\nNázev plemene Ragdoll lze přeložit jako "hadrová panenka", a vznikl na základě doměnky zakladatelky plemene paní Ann Baker, že potomci její kočičky Josephine zdědili úraz, který prodělala jako těhotná, když jí srazilo auto..\nDnes už této pověře nikdo nevěří, protože postižení po úraze samozřejmě není možno zdědit a přenášet na další generace, nicméně Ragdollům jejich jméno zůstalo.\nA říkám zodpovědně, že právem. Ragdoll jsou velmi mírné plemeno. Nejsou přehnaně aktivní, mnohem raději se stulí někomu na klíně a nechají se hladit a mazlit. Jediné aktivnější období života je u ragdollů přibližně do jednoho roku věku, kdy jsou to hravá koťátka a nenechají si ujít žádnou příležitost ke hře, ostatně jako každé koťátko.\nPoté nastupuje rozvážná dospělost, kdy je vám ragdoll v patách a čeká, až si sednete nebo lehnete a nastane neoblíbenější část jeho dne, tedy blízký kontakt s jeho milovaným člověkem, s vámi. Nechávají se rádi hladit a česat a při této činnosti zpravidla hlasitě vrní. Věděli jste, že vrnění kočky má pro člověka velmi uklidňující a antistresové účinky? Podle jednoho výzkumu bylo dokonce zjištěno, že chovatelé koček mají o 40 % nižší riziko úmrtí na choroby oběhové soustavy než ti, kteří kočky nikdy nechovali.\nUpřímně..i kdyby nic z toho nebyla pravda, vždycky budu ráda za den, kdy jsem se rozhodla chovat toto úžasné plemeno.\nStandard plemene dle TICA zde


Koza na řezání dřeva - Rady Kutilům Koza na řezání dřeva - Rady Kutilům\nKonkrétně budete potřebovat: 4 kusy nějakého bytelnějšího dřeva, trámky nebo fošny dlouhé cca 80 cm, 4 kusy prkna dlouhé 70 cm a dva 40 cm. A nějaké ty šrouby či hřebíky. Vždy do dvojice trámků udělejte výřez, aby seděly vzájemně do do kříže. Spodní části nohou zpevněte přiděláním kratších prken, obě Xka spojte prkny delšími. Jeden pár hned nad zemí, druhé umístěte těsně pod křížení. Takto uděláte kozu, na které bude řezivo ve výši asi 65 cm nad zemí. Pro vyšší lidi samozřejmě stačí volit nohy kozy od X delší. Ostatně lze na to jít experimentálně, Xka prostě udělat z výrazně delších trámků, odzkoušet jaká konkrétní výška vám při řezání dřeva bude vyhovovat a následně si kozu podle vlastních přesných požadavků zkrátit.\n← Sušička hub a bylinek\nDeska na věšení nářadí →


Pronájem Byt 3+1, Havanská, Tábor | Mapio.cz\nPronájem bytu 3+1 s balkonem, Havanská, Sojčák Nabízíme k pronájmu byt 3+1 umístěný ve 2. patře kompletně revitalizovaného panelového domu v ulici Havanská v Táboře. Částečně rekonstruovaný a částečně vybavený byt je o celkové ploše 75,6 m2, byt je s balkonu, součástí je sklep v 1. NP domu. Dispozice: předsíň, kuchyň vybavená kuchyňskou linkou se spotřebiči (horkovzdušná trouba, sklokeramická varná deska, nádobí, lednice), jídelním stolem s barovými židlemi, jeden pokoj je vybaven sedací soupravou a konferenčním stolkem, obývací stěnou a televizí. Součástí je také koupelna s vanou a samostatné WC (obložené původní bytové jádro). Dispozici bytu s rozměry jednotlivých místností najdete na přiloženém půdorysu. Byt je k nastěhování ihned, nájemné činí 8.500,- Kč/měsíc + zálohy na energie 3.500,- Kč/měsíc/2osoby. Odměna pro RK 8.500,- Kč + DPH, kauce činí 15.000 Kč. Byt doporučuji klientům, kteří hledají kvalitní bydlení v lokalitě s veškerou občanskou vybaveností. Vzhledem k dispozici je byt vhodný pro tři až čtyři osoby. Pro žádost o další informace k nemovitosti a případné plánování prohlídek, mě prosím kontaktujte výhradně v pracovní dny od 8,00 do 17,00 hodin. Mimo tyto časy se Vám bohužel nemohu věnovat, děkuji za pochopení. ←\nKdyž v kategorii Pronájem bytů 3+1 U Řeky Lužnice Havanská Bukurešťská Krakovská Hanojská Sofijská Sojčák Tesco Tábor okres Tábor Jihočeský kraj Jihozápad Bus 17 Bus 16 Bus 13 Bus 12 Bus 11 objevíme nový inzerát nebo změnu ceny existující inzerce, přijde Vám okamžité upozornění emailem.\nPronájem bytů 3+1 U Řeky Lužnice\nPronájem bytů 3+1 Havanská\nPronájem bytů 3+1 Bukurešťská\nPronájem bytů 3+1 Hanojská\nPronájem bytů 3+1 Sofijská\nPronájem bytů 3+1 Sojčák Tesco\nPronájem bytů 3+1 Bus 11\nPronájem Prodej Byt Dům Pozemek 3+1 Garsonka 1+kk 1+1 nezáleží 2+1 3+kk 4+kk 4+1 5+kk 5+1 6+kk 6+1 7+kk 7+1 Atypický Jiný 2+kk U Řeky Lužnice Havanská Bukurešťská Krakovská Hanojská Sofijská Sojčák Tesco Tábor okres Tábor Jihočeský kraj Jihozápad Bus 17 Bus 16 Bus 13 Bus 12 Bus 11


Dan Horyna | Rocksound\nArchiv pro štítek: Dan Horyna\n22. 5. 2020 22. 5. 2020 Sylva Kaplanová\nFrontman úspěšných kapel Vitacit, Benefit, Pumpa a Merlin, chlapík s přezdívkou Zeppelin. To je ale jen jedna stránka života Dana Horyny. Tuto i ty ostatní můžete více poznat v jeho knize Přežil jsem sám sebe.\nAleš Brichta 60: Na pódiu vlály vlajky, gratulovala i Eva Pilarová\n20. 10. 2019 Sylva Kaplanová\nAleš Brichta oslavil v sobotu 6. října v pražském Foru Karlín šedesátiny ve společnosti svých přátel z české hudební scény. Hrála se poctivá tvrdá muzika a došlo i na některé dojemné momenty.\nRock of Sadská přiveze české i německé hvězdy\n11. 8. 2019 11. 8. 2019 Šárka Vlachová\nSadská je město ležící nedaleko Nymburka východně od Prahy, kde se již tradiční koná festival Rock of Sadská. Kdo na něm vystoupí se můžete přesvědčit 16.-17. srpna 2019 na březích jezera Sadská.\nO třetím červencovém víkendu se do Hořic v Podkrkonoší sjeli rockeři z celé republiky: v areálu U Věže se konal The Legends Rockfest. Festival nabídl české rockové kapely jako Škwor, Doga, Traktor, ale také některá originální uskupení jako Trautenberk či Pipes and Pints. Zvláštní pozornost poutalo vystoupení projektu Zemětřesení, který zde končil svou činnost.


Střih, intenzivní vlasová regenerace i keratin | Slevomat.cz\nTo pravé pro vaše vlasy: Střih, intenzivní vlasová regenerace i brazilský keratin\n2 500 Kč 1 399Kč Vybrat variantu\n4,6 / 5 Merry hair salon (kontakt)\nPraha - Nusle (mapa) 105 prodejů\nNabídka Hodnocení (606) O podniku Dotazy (1)\nNáměstí Generála kutlvašra 584, Praha – Nusle\nVelmi příjemná kadeřnice. Krásné prostředí a super účes. Mohu jen doporučit.\nMinutka chůze od zastávky Palouček\nMytí čistícím šamponem Cocochoco\nVlasový botulotoxin Cocochoco\nZastřižení konečků dle potřeby\nDélka služby je cca 150 minut. Platí pro všechny délky vlasů.\nOtevřené vouchery: Termín si rezervujte předem online (do poznámky vložte kód voucheru) nebo na e‑mailu merryhairsalon@gmail.com\nNedoporučuje se aplikace během těhotenství nebo kojení.\n2 500 Kč1 399 Kč\nDámský střih vč. regenerace\nVyprodáno590 Kč299 Kč\nNe šaty, ale vlasy dělají člověka!\nJestli cítíte, že by si vaše vlasy zasloužily pořádnou péči, tak přímo teď je ta pravá chvíle. Objednejte se do salonu Merry hair style a nechte se už jenom hýčkat. Čeká na vás střih, s kterým vám šikovná kadeřnice Veronika ráda poradí. Anebo pokud chcete vlasy pořádně oživit a dodat jim potřebnou péči, sáhněte po brazilském keratinu či intenzivní vlasové regeneraci od značky Cocochoco.\nPo brazilském keratinu zůstávají vlasy narovnané narozdíl od botulotoxinu, po kterém si vlasy zachovají své přirozené zvlnění.\nVlasový botulotoxin zajistí okamžité obnovení vašich vlasů. Účinně proniká do narušených oblastí vlasů a vyplňuje ho regeneračními látkami. Regeneruje poškozené a křehké vlasy zevnitř a zpevňuje pokožku hlavy. Po ošetření jsou vlasy zdravé a nádherně lesklé. Obsahuje botulotoxin, aminokyseliny, bílkoviny, nasycené vitamíny a minerály, které poskytují vlasům potřebnou výživu a dodá jim jedinečný vzhled.\nPosiluje poškozené vlasy\nVýsledek vydrží 4 – 5 měsíců\nBrazilský keratin Cocochoco je inovativní proces ošetření vlasů, který je čistě přírodní, hluboce regeneruje a trvale narovnává vlasy bez změny jejich struktury. Výsledkem aplikace jsou zdravé, rovné, hebké a lesklé vlasy po dobu 3 až 4 měsíců. Výsledky jsou zjevné ihned po prvním použití.\nVýhody brazilského keratinu:\nRegeneruje suché poškozené vlasy\nZamezuje třepení konečky\nNarovnává vlasy bez změny struktury


Pokuty za vydávání neověřených léků zatím nebudou. Systém na kontrolu padělků totiž chybuje | Liberec\nPokuty za vydávání neověřených léků zatím nebudou. Systém na kontrolu padělků totiž chybuje\nZa vydávání neověřených léků zatím lékárnám pokuty nehrozí (ilustrační snímek)|foto:Profimedia\nČeská lékárnická komora se dohodla s ministerstvem zdravotnictví na odložení sankcí za vydávaní léků na recept, které neprojdou systémem na kontrolu padělků. Ten totiž zatím nefunguje správně.\nPravost se stále nedaří ověřit asi u půl procenta léků na recept, i když o padělky nejde, řekl Českému rozhlasu prezident lékárnické komory Aleš Krebs. Podle něj se jedná většinou o formální chyby, systém bude aplikován, až jeho chybovost bude minimální.\n„Bavíme se o více než tisících přípravků za týden, které by v případě, že by byly chybně označeny, tak by musely být uloženy do karantény,“ vysvětluje.\nStátní ústav pro kontrolu léčiv dosud eviduje skoro 930 tisíc hlášení. „Nejčastější příčiny hlášení jsou neznámé sériové číslo, expirace se třeba také neshoduje a obdobně šarže neodpovídá zaznamenanému identifikátoru šarže,“ říká mluvčí ústavu Barbora Peterová.\nDo konce září ústav zkontroloval 28 výrobců, 133 distributorů, ze kterých je pouze 100 připojených k národnímu úložišti.\nDokud budou problémy při ověřování pravosti léků trvat, lékárníkům pokuty nehrozí. Funkčnost systému budou úřady vyhodnocovat každé tři měsíce.\nautoři: jar , reČRoL | zdroj: iROZHLAS.cz\nJeden z našich nejvýraznějších herců a mistr improvizace vyrostl na velké barrandovské zahradě. Hostem pořadu Až na dřeň byl Jaroslav Dušek.\nMgr. Jiří Kotlář, vedoucí lékárník Fakultní nemocnice Hradec Králové, v naší radioporadně. Tentokrát na téma: rozdíl mezi originálními a generickými léčivy.\nRady lékárníků: Na zažívání živočišné uhlí a preventivně pohyb\nNa zažívání potrápené nestřídmou konzumací vánočních dobrot radí lékárníci živočišné uhlí a léky na pálení žáhy. Jako prevenci pak doporučují každodenní pohyb.


Jak na investice do nemovitostí v zahraničí? Atraktivní lokace je zákad\nDomů Nemovitosti Investice do nemovitostí v zahraničí: Vyplatí se?\nJak na nákup nemovitosti v zahraničí\nKam Češi investují nejvíce?\nOblíbené jsou i byty v evropských metropolích či na Slovensku\nJaké výnosy lze očekávat\nHlavní výhody a nevýhody zahraničních investic\nLákají vás domy nebo byty v zahraničí pro investici, ale bojíte se složitého nákupního procesu? Investice do nemovitostí v zahraničí jsou oblíbené a rozhodně se nejedná o nic nemožného ani pro české investory. Pěkný dům či apartmán u moře lze pořídit třeba i za 2 miliony Kč a využít jej pro krátkodobý pronájem či vlastní rekreaci. Proč investovat do zahraničních nemovitostí a jaká rizika se při této investici mohou objevit?\nExistují dva hlavní důvody proč nákup nemovitosti v zahraničí. Jedním z nich je získání domu nebo bytu na atraktivním místě pro vlastní účely a případný pozdější prodej se ziskem, druhým je získání nemovitosti pro účely pronájmu. V některých případech lze obě možnosti kombinovat.\nLidé nejčastěji kupují domy a byty v turisticky atraktivních lokalitách. Nejčastěji na horách nebo u moře. Oblíbené jsou také byty v evropských metropolích.\nZahraniční trh láká české investory především pro to, že zde lze v mnoha případech pořídit nejen cenově velice přijatelné nemovitosti, ale také je zde pravděpodobnost daleko výnosnějšího pronájmu či rychlejšího růstu cen nemovitostí.\nJak nákup nemovitosti zainvestovat? Pokud padne volba na klasickou hypotéku, můžete si ji zřídit jak u nás, tak v dané zemi. Takovýto druh investování však lze využít jen v případě, že budete jakožto občan EU kupovat nemovitost rovněž v rámci Evropské unie.\nV případě, že by volba padla na českou banku, pak je třeba zvolit takovou, která něco takového umožňuje. Ne všechny české banky totiž hypotéky pro zahraniční nemovitosti nabízejí. Pokud ano, je třeba ručit nemovitostí, která je na území České republiky. Zahraniční ručení v tomto případě využít nelze.\nJe třeba dát pozor rovněž na to, že jsou tyto hypotéky vázány na tzv. EURIBOR, což je index používaný pro hypotéky v Eurech. Záleží také na tom, pro jaké účely nemovitost kupujete. Od toho se totiž odvíjí i úvěr vzhledem k ceně nemovitosti, což lépe vyjde u nemovitostí na rekreační účely než u nemovitostí pro účely investice.\nPokud byste se rozhodli pro zahraniční hypotéku, budete ručit danou kupovanou nemovitostí ve vybrané zemi. Jakožto cizince si vás místní banky více prověří, se schválením by však neměl být velký problém.\nÚrokové sazby jsou plus mínus stejné, jako u nás. Co se ale liší, jsou jednorázové poplatky ohledně samotného vyřizování úvěru.\nAť už budete koupi realit v zahraničí financovat jakkoliv, budete se muset řídit zdejším právním řádem i daňovým systémem.\nKaždá země má svá pravidla pro samotný prodej a někdy můžete narazit na nezvyklý způsob platby. Například v Itálii jsou běžné bankovní šeky s tím, že jakmile bude podepsána kupní smlouva, cena už musí být uhrazena.\nVětšina zemí také vyžaduje přidělení specifického daňového čísla, podobně jako platbu daně z převodu nemovitosti. Mezi další poplatky může být zahrnut zápis do katastru nemovitostí, notářské poplatky a podobně. Před koupí je tedy třeba všechna specifika pravidel v dané zemi důkladně prostudovat.\nMyslete také na pojištění nemovitosti v zahraničí.\nPro nákup realit v cizině jsou nejoblíbenější turisticky atraktivní místa. Má to svoji logiku. Například bydlení u moře bude atraktivnější jak pro vás, tak pro případné nájemce v rámci krátkodobých rekreačních pronájmů, podobně jako je to u apartmánů na horách.\nKteré destinace jsou pro české investory nejlákavější a kam se trh se zahraničími nemovitostmi rozrůstá?\nChorvatsko stále patří k nejoblíbenějším dovolenkovým rájům Čechů, a tak se zde daří i realitnímu trhu. Ceny domů a apartmánů v žádaných lokalitách se pohybují zhruba od 100 000 eur, což je dostupná záležitost.\nDříve bylo možné zakoupit v Chorvatsku nemovitost pouze prostřednictvím založení společnosti, dnes už to jde přímo. Nejprve je třeba uzavřít rezervační smlouvu (či smlouvu o smlouvě budoucí) a zaplatit rezervační poplatek.\nVýhodou Chorvatska je, že se zde neplatí roční daň z nemovitosti v případě, že se nejedná o komerční nemovitost. Můžete však narazit na domy postavené bez stavebního povolení a je tak lepší využít poradenství v podobě místních partnerů.\nLevné nemovitosti v Itálii jsou velký lákadlem. Prodej nemovitosti probíhá podobně, jako v Chorvatsku. Ovšem ve chvíli, kdy dojde k podpisu kupní smlouvy, už musí být plná cena zaplacena.\nDaň z prodeje činí zhruba 11 % z katastrální ceny nemovitosti, dále se hradí poplatek notáři a roční daň z nemovitosti. Ceny italských realit se pohybují zhruba podobně, jako u těch chorvatských. Apartmány v turistických přímořských lokalitách lze pořídit od zhruba 100 až 120 tisíc EUR, v horských resortech už od 70 000 EUR za apartmán.\nNákup realit ve Španělsku probíhá prostřednictvím notáře. Jako první je uhrazen rezervační poplatek a poté podepsána kupní smlouva. Tomu, kdo nemovitost kupuje, musí být přiřazeno specifické daňové číslo. Platbu lze provést pouze prostřednictvím španělské banky.\nJakmile bude vše notářsky potvrzeno, nový majitel může s nemovitostí nakládat, jak chce. V některých zemích totiž panuje omezení s tím, že musí být předem určeno, k čemu bude nemovitost sloužit.\nV nabídce jsou domy, byty i apartmány v přímořských lokalitách, ceny se zde pohybují v průměru mezi 200 000 – 400 000 EUR.\nČeši nejčastěji kupují byty ve Vídni nebo domky a apartmány v horských oblastech. Koupě nemovitosti je však v Rakousku o něco složitější. Domy a apartmány mají různé označení podle toho, zda je v jejich případě povoleno celoroční využívání nebo například jen rekreační využívání či pronájem.\nJe třeba také získat souhlas místního Krajského úřadu. Koupě probíhá prostřednictvím notáře, jako první se hradí rezervační záloha v hodnotě zhruba 10 % z ceny. Na prodej jsou především apartmány s tím, že ceny začínají v průměru na 150 000 EUR.\nMezi oblíbené investiční zahraniční nemovitosti patří například byty v Londýně. V minulosti patřily k vůbec nejdražším na světě, nyní však jejich ceny klesají. Není třeba chodit ani daleko, investiční nemovitost lze koupit také na Slovensku. I zde je mnoho turisticky zajímavých lokalit s tím, že je díky blízkosti z ČR spravování nemovitosti snadnější.\nInvestice do nemovitostí v zahraničí probíhají nejčastěji za účelem zisku z pronájmu. Proto jsou v popředí vyzkoušené rekreační lokace, kde je pravděpodobnost zisku nejvyšší.\nJak investice co nejlépe zhodnotit?\nV horských oblastech se kupují spíše apartmány, kdežto například v Chorvatsku to bývají nejčastěji celé domy. Pro co nejvyšší zisk je ideální volit buďto nejžádanější lokace nebo nejdelší rekreační sezónu.\nMůžete si najít manažera, který se vám bude starat o obsazenost anebo řešit dlouhodobý pronájem nemovitosti. Pokud se rozhodnete pro krátkodobé pronájmy, můžete vydělávat přes AirBnB, které funguje nejlépe v turisticky atraktivních destinacích.\nV tomto případě vede Rakousko, kde je sezóna jak v zimě, tak v létě. Něco takového přímořské státy nesplňují. Zakoupené byty, domy či apartmány lze inzerovat například prostřednictvím Airbnb a zajistit si tak dobrou reklamu. Výnosy ze zahraničních komerčních nemovitostí se pak mohou vyšplhat až na 8-10 % ročně.\nNovinkou jsou také investice do nemovitostí online. V takovém případě můžete investovat jen malé částky, například už od 1000 Kč a zhodnotit tak své peníze díky ziskům z nájmu nemovitosti nebo růstu její ceny. Zisk může dosáhnout až necelých 19 % ročně.\nJaké jsou tedy hlavní výhody a nevýhody zahraničních investic? I když mohou vypadat zisky velice lákavě, existuje zde i riziko v podobě chybných investic.\nObvykle vyšší zisky z nájmu než v České republice.\nPřijatelné ceny v atraktivních lokalitách.\nMožnost využít nemovitosti na pronájem i vlastní rekreaci.\nRychlý růst cen nemovitostí.\nTřeba dbát na místní legislativu, některé nemovitosti například nelze využít ke komerčním účelům.\nProces prodeje jiný než v ČR.\nNeznalost daného trhu (vždy je lepší spolupracovat s místním poradcem).\nNapříklad v Chorvatsku riziko nezkoulaudovaných budov.\nVždy je doporučeno udělat vlastní průzkum daného trhu s realitami, porovnat jednotlivé ceny, danou nemovitost řádně zkontrolovat a ideálně řešit prodej s právním zástupcem, který se na daném trhu vyzná.\nPokud tohle všechno uděláte, investice do nemovitostí v zahraničí nebudou zlým snem, ale chytrým způsobem, jak zhodnotit své finance.\nPravda je, že čeští investoři v majoritním měřítku využívají spíše investice do nemovitostí v ČR. Na druhou stranu, pokud se pustíte do zahraničních nemovitostí, můžete dosáhnout mnohem atraktivnějšího výnosu a zisku než investoři v České republice.\nPředchozí článekStable coin – token stálé hodnoty\nDalší článekInvestice do nemovitostí online? Šance pro drobné investory


Darujte osvěžení – Lconsulting\nPřemýšlíte nad hezkým dárkem pro babičku, tetičku, kamarádku či svého miláčka? Chtělo by to něco originálního a neotřelého, že? Tentokrát Váš dárek udělá určitě radost, pokud poslechnete naší radu. Věřte, že sirup pro výrobu chutné zázvorové limonády je to pravé. Krásná lahev, vkusné dárkové balení a co je nejdůležitější, léčivý,osvěžující a zdravý obsah lahve bez přidaných chemikálií udělá radost každému, mladém i starším ročníkům.\nVyhledejte si v klidu domova internetové stránky teaway.cz a zde si objednejte Váš skvělý dárek, se kterým určitě potěšíte. A Vám ubude shánění a běhání po kamenných obchodech. Není to skvělé? A pak už stačí se jen vypravit na oslavu a poblahopřát hodně zdraví. Se sirupem pro výrobu skvělého nápoje přejete zdraví dvojnásob a nejen slovy.\nTagged on: zázvorová limonáda\n← Jímky s revizním otvorem\nOnline a zcela zdarma →


Autor: zirael (Občasný) - publikováno 12.12.2005 (12:45:26)\nJe možné, že sníh tehdy nepadal. Ale měla jsem ten pocit. Nebe viselo nízko nad prochladlou zemí a zdálo se, že sotva pár metrů od krajnic splývá s šedivou hmotou závějí. V těch místech se nalité mraky trhaly a vydávaly vlhké vločky anebo drobný déšť. Přemýšlela jsem, co by tomu řekla máma. Jedu narychlo, ale ne naslepo, a to mě omlouvá.<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nNa silnici mezi vesnicí Bříza a Roudnicí nad Labem se dostanu do smyku. O chvíli předtím v leknutí dupnu na brzdy a auto se rozletí po asfaltu v neladných otáčkách, až skončí bezpečně čumákem v sněhové závěji. Mě zachytil pás. Uvidím ji jako černou skvrnu na bílém pozadí, blatník ji odhodil daleko. Pomalu se brodím sněhem. Kočka je mrtvá, zelené oči doširoka otevřené, protáhlé panenky ještě rozšířené z leknutí nebo v děsu z umírání. Míco, řeknu jí a pohladím ji po kožichu na břiše, které mi odhaluje. Nikde žádná krev.\nTeplé slzy se mi slily pod bradou, kapou na kabát a v mrazu chladnou a vysychají. Nechci kočku pohodit, ale zem je zmrzlá a tělo by nepřijala, i kdyby se mi povedlo prodrat se závějí. Zahrabala jsem ji pod sníh. Co taky dělat.\nVyrůstala jsem v opravdu malé rodině. Věděla jsem, že kamarádi to někde mají jinačí: Čerstvé výhonky rašily na rodinných stromech a ty staré usychaly jakoby mimochodem, vědělo se o nich, víš – strýček František, to je ten fešný, zachmuřený muž na obraze v obývacím pokoji, je to tvůj předek, važ si ho, pamatuj si ho. Tiše dodají: Jsi krev jeho krve, jsi součást. Jsi článek.\nKraj kolem Řípu je úrodný a plochý. Jezdívala jsem sem, až kam moje paměť stačí. Labe je široké a kalné, proud se zdá líný, skoro nehmatný, ale dětské tělíčko snese za minutu o mnoho metrů. Babička volá: Dej pozor! Děda volá: Vidíš? Teď to musíš dojít po břehu. Nemám než je – rodiče mojí mámy. A mámu, samozřejmě. Otec odejde – jsou mi čtyři – a svoje kořeny si vezme s sebou. Nemám žádného strýce Franze, ale moc ho chci.\n(Mami, proč nemám bratříčka? Magdička Válková má teď bratříčka.\nProtože nemáme tatínka, zlatíčko.\nA proč nemáme tatínka?)\nPoledne před Štědrým. Na náměstí v Roudnici je vánoční trh, kdekdo na poslední chvíli nakupuje, co zbylo na pultech. Hřebíčkem zavoní svařené víno a stařík v převleku za Clause unaveně klepe zvoncem u kasičky na charitu. I nade dveřmi restaurace něco kovově klinkne. Polévku? Ano, děkuji vám.\nRozkládám si na kolenou mapu a pokládám prst: Hrobce. Nehezké jméno, páchnoucí zeminou. Hrobce jsou malé, skoro nic v nich není. Jen rezavé nádraží, domy stejné jak kostky stavebnice, velké zahrady, hospoda, telefonní budka. Zleva po proudu Labe přitéká Ohře, na východě roste Říp, veliké nalité prso krajiny. Na západě je těch prsou víc, Středočeská pahorkatina, jsou to ňadra nedospělých dívenek, kosé stoupání a ostrá bradavka vrcholu. Ale blízko, opravdu blízko je jen léto, kalná řeka a dlouhé, roztřepené lány pšenice, které se táhnou donekonečna.\nDítě si pamatuje málo nebo nic: místo věcí barvy, místo tvarů vůně. Místo slov pocity. Tenhle kraj je v mé paměti žlutý, vyprahlý a plný pachu suché trávy. Pocit pro něj jsem už zapomněla.\nPolévka, řekne číšník a s výrazem kabaretního kouzelníka ji staví přede mě. Jím pomalu, smutek a stesk polykám lžíci po lžíci. U vedlejšího stolu sedí muž, spíš chlap, a dívá se směrem ke mně, nejdřív nenápadně, potom docela. Věkem mezi čtyřicítkou a padesátkou, vysoké čelo anebo nízká pleš, neurčité světlé oči pod těžkými víčky a udělaná, silná ramena. Má před sebou dojedený talíř a půllitr s ouškem, který si už dvakrát nechal doplnit. Vždy, když se napije, mě zlatavý pivní odlesk uhodí do očí.\nSahám do kabely pro pouzdro na cigarety. Najednou vstane a nese se ke mně, vznešený muž–chlap, jeho paže a pěst mi vyletí obloukem vstříc. Z pěsti vyskočí plamének a připálí mi cigaretu. „Můžu si přisednout?“\nChce se mi ho odehnat, ale řeknu jen „prosím“. Vrátí se ke svému stolu pro pivo, pečlivě si donese tácek a natáhne nohy pod stolem. Pohledem mě přejede a u tváře se zastaví.\n„Jedete z města, co? To se pozná, že jedete. Jste taková pěkná slečna.“\nŘíká to tiše, možná s nádechem k výsměchu.\n„To je pěkná určitě i vaše dcera. Tak v mém věku musí být, že?“\n„Mám jen kluka.“\nChtěla bych nějak upozornit číšníka, že chci platit, ale vybavuje se u pípy s nějakým kořalou.\n„A nejsem z města,“ lžu. Nějaký venkovánek se na mě vytahovat nebude. Ne dnes. „Jsem odsaď, kousek. Z kraje. Asi to neznáte.“\n„Co by ne. Jen povězte.“\nAni nezaváhal. „Díra, co? Pět čísel a psí bouda.“\n„Já jsem z Libotenic. Havránek se jmenuju, Josef.“\n„Doubková Karolína. Od Škodovejch.“\n„Tak jo,“ podívá se na mě skoro něžně. „To je potom jasný.“\nSelské rody roudnického okresu bývaly starobylé, početné a bohaté. Grunty se dědily z otce na syna nebo vyvdávaly s dcerami, když se rodičům zajistil na stáří slušný vejminek. Zakládaly se vinice a chmelnice, ovocné sady. Zakládaly se nové rodiny na výhoncích starých rodů, aby se zachoval majetek a posílila krev. Celý ten úrodný pruh černozemě, kde vykvetly i hrábě zapomenuté v poli, byl provázán neviditelnou a hustou sítí vzájemných vztahů jako drobnými kořínky pšenice…\n…vyprávěl Havránek Josef. Trochu míň vzletně. Poslouchám a snažím se soustředit na řízení. Havránek sedí na sedadle spolujezdce, potahuje z červené startky a popel si odklepává do dlaně. Přemýšlím o tom, co řekl, než se mi tam narouboval. Co k neuvěření.\n„Škodovi, to je starej rod. Už tady hospodařej tři sta let. Jen koukněte do matriky. Řikala jste Doubková? Takže tvoje máma,“ zapomene se a tyká mi, „tvoje máma byla teda za svobodna Škodová, dcera Antona a Anny Škodových z Hrobců, číslo 40. Já jsem Havránek, vnuk Josefa Havránka z Libotenic, číslo 15. A sestra mýho děda z čísla patnáct si vzala Tondu Škodu z čísla čtyřicet a dostala jméno Škodová, jenže za svobodna Havránková Anna, byla to vaše babička. Nekoukejte na mě tak zle, sestřenko. Vždyť jsme příbuzní.“\nVždycky jsem chtěla strýčka Franze z obrazu v parádním pokoji. Chtěla jsem bratrance a sestřenice a tety a strýce. Cítila jsem to v dětství jako nějakou dávnou ztrátu. A teď se dovídám, že babička a děda mi je upřeli, moje pravé příbuzné, snad že si vystačili sami pro sebe, snad že se bratr a sestra rozhádali, a utajili mi tohohle člověka, který má být něčím jako strýc Franz, a zatím mi páchne hnojem a upřímností.\n„Budete tam spát?“ přeruší mě nevědomky.\n„V čísle čtyřicet.“\nKývne, jak bych si u něj právě vymohla povolení. Ruka, do které si klepe horký popel, se ani nezachvěje.\nDo Hrobec jsem přestala jezdit, když babička s dědou jen pár měsíců po sobě umřeli. Bylo mi tak deset, jedenáct. Máma v Hrobcích vyrůstala, ale mě už měla ve městě, spolu s prací, bytem a novým životem. Vrátit se nešlo. Zamčený barák se nechával dlouhé roky opuštěný. Máma tvrdila, že cizí lidi tam nechce a v důchodu to tady ještě užije. Nechala během let rekonstruovat koupelnu i vytápění. V létě jsme jezdívali na pár dní, hlavně uklidit a dát dům do pořádku na další prázdné měsíce.\nLetos v létě se nejelo. Teď, na Vánoce, jsem se tam konečně vydala. Vytřít a uklidit, pustit dovnitř vzduch a vyvětrat ten starý, zamést prach a mrtvý hmyz. Otevřít okna a dveře toho kamenného pohrobka a vzpomenout na mrtvé. Připomenout si vlásečnice ukryté hluboko ve zmrzlé půdě, které i mě vážou.\nTělíčka můr a včel mi budou jemně praskat pod nohama.\nAuto nechám stát u plotu. Havránek se na mě nepodívá, zato si připálí další krátkou. Odemykám vrata a společně si prohlížíme dům. On vidí nově: Dvoupatrové stavení z počátku století, měšťanské, kdysi krásné. Teď ho hyzdí opadaná omítka a zpuchřelé okenní rámy. Já vidím skrze paměť: Stále týž široký vjezd, schůdky a vchod do domu, zadní zeď, kde se hrála počítaná s odraným balonem. Sníh milosrdně kryje, co v létě musí být nevzhledné plevelem a špínou.\nVe sněhu nejsou žádné šlápoty, ani nemohou být, ale stejně je hledám v neporušeném bílém. V nose mě štípne, až kýchnu. Otáčím se k Havránkovi. Ještě stále stojí u vrat a kouří.\n„Proč jste se mnou jel?“\nMožná, že to zní vyčítavě. A co by ne.\n„Vypadalas jako z rodiny.“\nChci ho poslat pryč. Přeju si, ať se otočí, zahodí cigáro, vyťape ve sněhu řádku stop, které se ztratí za rohem, a nikdy ať už ho nevidím. Vůbec nic nechápe. Chci ho poslat pryč…\n…a neřeknu to. Vykročím k autu pro věci a dělám, jako že nic. Pozoruje mě a čeká, co bude.\n„Pojďte se mnou, pane Havránek. Mám spoustu uklízení, ale když jsme se tak potkali, kafe si s váma dám.“\nV domě to čpí. Sotva vstoupíme, dá se do mě třas – chlad je tu cítit víc než venku. Nevětrané místnosti páchnou plísní, přestože vzduch je zde překvapivě suchý. Vyjdeme do patra, chci Havránka usadit do parádního salonu. Jakmile dosedne do křesla, zvedne se z polštářů oblak prachu. Sípavě se rozkašle.\nPod schody najdu po paměti pojistky, nahodím elektřinu a regulátor topení nastavím na maximum. Už je to víc než rok, co jsem tu byla naposled. V kuchyni vybalím jídlo a podívám se, co zbylo ve spíži. Zbytky koření, plesnivé marmelády, prázdný sáček na mouku, cukr a sůl. Z police beru dva hrnky a sypu do každého po lžičce nescafé. Voda je na vařiči hotová hned, zalévám s ní vonící granulky. Může se cukr zkazit? Na špičce prstu chutná sladce. Dám si dvě lžičky.\n„Cukr?“ volám nahoru do patra.\nStojí u okna a dívá se skrz záclonu do sadu. „V létě to musíš dát prořezat.“ Stavím hrnky na stůl, jemně ho odstrkuju a na škvíru okno otvírám – o moc větší zima už tu nebude, ale čistší vzduch ano. Zvířený prach je v jasném světle dobře vidět. Bojím se nadýchnout, abych si těmi vzdutými chuchvalci neucpala plíce. Za mnou něco vyprskne.\n„Co to je?“ vzteká se a odstrkuje hrníček. „Turka nemáš?“ Krčím rameny. Čekám, kdy v břiše ucítím první třepetavé chvění vzteku, ale nedostavuje se. Sedíme proti sobě, oba směšně navlečení, vyptává se mě na dům a co se všechno musí udělat. Já ucucávám kafe, hřeju si prsty o teplý hrnek. On už zase vykuřuje a odklepává popel do obráceného porcelánového víčka od cukřenky. I to mě nechává klidnou. Čas míjí.\n„Karolíno.“ Oslovuje mně nezvykle plným jménem. „Říkalas, že sem jezdívala hlavně tvoje máma. Proč nepřijela?“\nMěla jsem šťastné dětství. Důkaz, že i v neúplném manželství lze dobře vychovávat děti. Chyběl mi sourozenec k hrám a spiklenectví, ale tenhle nedostatek později nahradili kamarádi. A že malá rodina? Srovnala jsem se s tím časem. Máma se podruhé nevdala a říkávala mi: Ty seš moje zlatíčko. A hladila mě.\nNa vysokou jsem odešla do jiného města, kvůli sobě, ale trochu i kvůli ní. Malicherná vzpoura poutům. Přes týden mi nechyběla, ale na víkendy jsem dojížděla pravidelně. Věděly jsme o sobě. Vracela jsem se ráda. Před rokem mi to řekla – docela klidně. Pár dní předtím, než odešla, jsem v nemocnici seděla u ní a ona mi věcně vypočítávala, co je třeba zařídit a v jakém pořadí, pohřeb, byt, dědictví. Musím k notáři s rodným listem, on potom vyřídí zbytek.\n„Nevím, kde ho mám,“ říkám omluvně.\n„Odvezla jsem ho před lety do Hrobec. Bude v salonu mezi papírama od domu. Určitě tam jeď, ano?“ Dívala se na mě, jako kdybych měla vstát a jet pro něj hned. Jako kdyby ode mě něco čekala.\nCo jsem mohla říct Havránkovi Josefovi? Jen co dokážu.\n„To je mi líto,“ řekne. A pokývne hlavou, jako by to čekal.\nTicho je kolem i v nás.\n„Měli bysme s tím hejbnout.“\nHavránek je zase na nohou. Za zády si protahuje svalnaté paže, až to lupe v kloubech.\nTohle je už trochu moc.\n„Já to tady vezmu do ruky raděj sama. Jsem na to zvyklá, půjde to ajn cvaj.“\n„Ále…“ Stojí dál jak svatý na mostě. I rukou mávne, levou. Pravou tahá další z krabičky.\n„Půjdu vás vyprovodit. Pojďte.“\n„Karolíno! Nebuď,“ zadrhne směšně, „nebuď pitomá. Já jsem celej rozsedělej, tak pozdě už práci doma neurvu, tak co bych nepomoh? Stejně to tvý rodině dlužim.“\n„Moje máti vykládala, jak na ni byli tvý prarodiče hodný, jak si jako děcko mohla vlézt do sadu a natrhat jablek, kolik chtěla. To bylo ještě ve čtyřicátejch,“ dodá nelogicky.\n„Od nás ze sadu?“\n„Však. Ty nejsladší až od pole.“\n„Říkalo se u nás, že ty jsou dobrý leda do závinu.“\nOdmlčí se. Zamne si nos hřbetem dlaně.\n„Podívej, třeba si mysleli, že to chtěj u Havránků do štrúdlu, ne?“\nA je to. „Vy jste komik, pane Havránek.“ Kdysi trhaná jablíčka mi zanechaly divný úrok. Vzdávám to.\n„Vysavač je v autě, kýble a hadry pod schody.“\nA tak cídíme. Vytíráme. A vysáváme. Vytáhnu si menší koberce na zahradu, přebrodím se závějemi k plotu a tluču do nich metlou. Vypadá to, že prachu je do nich vsáknuto nekonečně. Kolem šesté večerní máme skoro hotovo. Obě patra: Já vyleštila spodní kuchyň a obývák, on nahoře ložnici a salon. Zbývají schody. Jsme ztahaní, jak kdybychom kopali výkopy. On má sil víc. Usadí mě do kuchyně a schody udělá sám. Měla bych se bránit, ale neudělám to. Místo toho skočím do hospody a vyprosím tam balíček pražené kávy. Ať má toho turka.\n„Dojedu si domů pro ňáký věci a zase přijedu,“ oznamuje mi, když mu nesu hrníček. Vrátím se pro klíčky a dám mu je. Napadne mě, proč to dělám, vždyť je to vlastně pořád cizí chlap. Ale ne už tak cizí, namítám si. Sednu si v pokoji do křesla, dívám se do sadu. Kdysi sem chodívali ozobávat padančata bažanti z pole. Je to dávno.\nV sadu je tma. Chtělo se mi ven, dům mi byl při čekání na Havránka najednou těsný. S baterkou v ruce si otevřu branku a pomalu procházím v závějích úzkou alejí. Holé stromy vypadají v umělém světle nezvykle, jakoby překvapeně. Na okrajích světelného kužele se natahují větvičkami do bezpečné tmy.\nMyslím na mámu. Proč odvezla tak důležité doklady sem? Pátrám v paměti, kdy jsem naposled potřebovala rodný list. Asi když mi dělali občanku. To se mnou vyřizovala ona. Napadá mě, že ani nevím, jak vlastně takový rodný list vypadá. Bude tam, kolik jsem při narození vážila? A měřila?\nPo půlhodině jsem promrzlá na kost. Vracím se a vzpomínám, co říkala – v salonu mezi papírama od domu. Salonu jsem se jako malá bála, snad že byl ze všech pokojů nejtemnější. Ani teď mi tu není volně. V zásuvce leží na vrchu svazek dopisů, úhledně svázaných provázkem. Nevím, kdo komu je psal, všechno v nich je historické, časem uzamčené, ale přesto mi to nějakým způsobem náleží. Alespoň tak se mi to jeví.\nDocela dole je zachovalá složka nadepsaná máminou rukou. Karolíně. Uvnitř najdu nákresy pozemku a domu, notářský odhad jeho hodnoty a svůj rodný list. Čtu si v něm jména a čísla a data. A taky si čtu: Osvojená dne toho a onoho.\nPodlaha v salonu je parketová, lety zašedlá a na mnoha místech prochozená. Prohlížím si ji pozorně. Co taky dělat.\nDvě cizí rukou vyplněné kolonky (Otec: Neznámý, Matka: Neznámá), datum, které mi napovídá, že mi byly tři měsíce, když si mě moji adoptivní rodiče odvezli z kojeňáku. Možná to vysvětluje, proč potom otec odešel. A možná taky ne.\nProč nemám bratříčka?\nProtože nemáš tatínka.\nA proč nemám tatínka?\nProtože nemáš ani maminku.\nV první skříni, kterou otevřu, je několik letitých kožichů, plných molů a prachu. Pod rukou se nerozpadnou, ale lepí se na zpocenou dlaň. Nejsou moje… V polici nahoře jsou staré klobouky. Dole zpuchřelé střevíce. V čích tanečních je pošlapali? Je to jedno. V cizích. Druhá skříň je také plná šatů, jenže pánských. Kravaty a pásky visí po straně. Dokonce pouzdro na vizitky je tady položené, to asi Škoda Antonín, číslo čtyřicet. Nebo číslo patnáct? Havránek se jmenuju, Josef. A vy jste? Vy jste?\nSamota má pevný stisk.\nDělám večeři. Dokumenty jsem si uložila do kabelky a stůl srovnala, jako byl dřív. Až Havránek přijede, řeknu mu to a pošlu ho domů. Potom to tady zamknu, odjedu a dům prodám, ať ho bude chtít kdo chce. Krev je krev. Jenom ta moje je jak voda. Auto se vrací a světlomety vyhánějí koruny stromů ze tmy.\n„Voní to dobře!“ slyším Havránka už od schodů.\n„Jen nechte, třeba to ještě připálím.“ Dívá se divně, asi je mi něco znát na hlase. Potom se nacpe se k plotně a čichá k hrnci. Na stůl postaví dvě láhve plné zlatavé tekutiny.\n„Tady máš jablečný víno od nás. Dáme si to k jídlu. V autě jsem ti nechal ještě basu, abys měla do města.“\n„To jste nemusel.“\nPovídáme si. Posadí se mi za záda na tvrdou kuchyňskou židli a kouří do okna. Stáhnu hořák pod hrncem a jdu si taky pro cigaretu, proč ne – jen ať si má nová identita nechá staré zlozvyky. Když šmátrám v kabelce po pouzdru, zavadím o papírovou složku. Už nechci brečet.\nV kuchyni se mísí ostrá vůně mrazu, pach jídla a dusný cigaretový dým. Přijmu od Havránka skleničku vína, dokonce si s ním připiju na tykání.\n„Pověz mi, jak se vám tady žije?“\nNadechne se, jako by se chystal vyprávět půl života. „Dobře, jak se dá.“\n„Co ten tvůj kluk? Co rodiče?“\n„Kluk už je odrostlej a z domu. Mámu mám na Vysočině, vdala se tam, ale táta umřel, když jsem byl malej, babka a děda jakbysmet. Máma teď bydlí v malým bytě na sídlišti.“\n„Že se jim odtud chtělo?“ podivuju se. „Říkal jsi, že jste z Libotenic. Selské rody, grunty a tak podobně.“\n„Když mý mámě bylo deset, tátu jí komunisti zavřeli za řeči proti kolektivizaci a že měl nejvýnosnější hospodářství v kraji. Ze statku udělali JZD, babičku s malou mámou posadili na vůz s nábytkem a vystěhovali na Vysočinu. Děda umřel v kriminále, babička na žal.“\nTak proto mi moji prarodiče tolik zatajili. Zůstali v kraji, i když jim nejbližší příbuzné vyhnali na druhý konec země. Za bratra v kriminále se někdo stydí.\n„Takže ses narodil tam? Myslela jsem–“\n„…odkuď znám ty rody, ta jména. Četl jsem si v matrikách, když nám v restituci všechno dali zpátky. To víš, chceš se podívat, kdo z přízně na tvojí mámu a na tebe celý ty roky sral.“\nNejsem Škodová... Ale hanba mi je.\n„Je mně to jedno,“ natáhne do plic kouř. „Už. Nikdo mně nic neudělal, mně osobně.“\n„Takže jste se z tý Vysočiny vrátili?“\n„Máma to nedokázala. Nenávidí ten panelák a přitom je na něm závislá. Ze statku jí odvezli v desíti, nic neumí. Je už stará.“\n„A ty to dokážeš? Taky přece…“\n„Dělám, jak to jen jde. Mám tuhle půdu v nohách, nemůžu jinak.“\nVstanu a nedokouřenou cigaretu vyhodím z okna. Zažhne ve sněhu a zhasne. Otočím se k Havránkovi Josefovi, sedlákovi z udělání. Měl to v životě o hodně těžší než já, ale je mi cizí tak, že na soucit nemám právo.\nPřijela jsem, abych se nějak smířila s mámou. Nic velkýho, jenom že už není. Rozloučení a uzavření, tlustá čára. Jenže tahle čára je ještě tlustší než smrt. Dnešek se zahustil jako sirup a uvízlo v něm víc, než se dá zvládnout.\nUpírá na mně bledé oči a čeká.\n„Dneska ráno jsem přejela kočku,“ říkám, abych něco řekla. „Černou.“\nVstane a dolije skleničku mně i sobě. „To se stává.“ Dívá se, jak najednou nemůžu snést tu hru. Dlouho nic neříká. Potom přece.\n„Kapr se u nás nejí, ale zítra dělá žena k večeři hovězí řízky. Měl bych tě jako novou příbuznou doma ukázat. Přijdeš?“\nŘeka, líný proud. Nese, až kam unese. A já to musím dojít po břehu. Sama?\nčtenář kreuz - 12.12.2005 > To už je mnohem lepší. Minimalismus, ale moc pěknej. Jen si nejsem jist tím "čtenář ať ví". já bych tohle zrušil. Ale nechám na tobě. **********hrobcekřížejablečňákžebřiňák\nJonáš (Občasný) - 12.12.2005 > Ej, skvělé, lepší než všechny předchozí!\nS minimalismem ať všichni dají pokoj. Kupříkladu tohle je prostě skvělá povídka.\nZkušenost s poezií se zúročuje v přiléhavých metaforách, k tomu pár intertextových narážek, krásně vykreslené prostředí..:)\n(Občas bych šetřil majuskulemi - po dvojtečce bez uvozovek; "babička volá Dej pozor" bych psal s čárkou a malým písmenem - a též bych šetřil takovým tím "pomyslím si" apod., aby byl text ještě hutnější.)\nMax Bubakoff (Občasný) - 12.12.2005 >\nanae (Stálý) - 12.12.2005 > poctivá práce, jen psychologicky by to chtělo ještě trochu víc propracovat (subjekt. názor) .... risk? jen to nechápu ...\nMiKa (Občasný) - 12.12.2005 >\ndle mýho - próza na vysoký úrovni, dost vysoký na to, abych v hodnocení zohledňovala pár drobných detailů, který mi trošku nesedly (občas z textu lehce vyčnívá Hra se slovy - např.: "je červenec..., je vedro..., je roztékající se asfalt" - je asfalt - to už se mi zdá malinko násilný, ale třeba se zrovna tohle někomu může zamlouvat)\npotom mi do kultivovaný vnitřní řeči nepasujou vyžahnutý lahváče\nale, jsou to jen smítka, kdo ví, jestli vůbec stojí za řeč :)\ntichotam (Občasný) - 12.12.2005 > Skvěle se čte, forma supr, jazyk pěkný i osobitý a vůbec žejo... Dokonce bych řekl že ta forma je lepčí jak u těch minulých, že zní nenuceněji.\nAle obsahově je to strašnej doják... Konec postavený na tom, že se béčko nezavrší hojně (o slova hojit) naznačovaným sblížním krásky a "chlapa", ale popřením tohoto sblížení... je jen o trošku dražší, než by byla ta levnost. Čtenář je usvědčen pointou povídky na základě předpokladu autorky, že čte se slzou slasti na nose v očekávání tolik touženého happyendu... Zklamané očekávání je zklamaným očekáváním čtenáře, který si od textu nic literárně nesliboval, krom umění podat mu textem onu slzu slasti, byť na konci proměněnou v slzu dojetí. S oběma slzami jsem se málem přistihl sám, což mě dopálilo, a tak ti to tady teď pěkně píšu, abych se vyzpovídal literárnímu bohu.\nEmmet_RAY (Občasný) - 12.12.2005 > "To nebylo tak, že bych jela naslepo. Naopak. Jela jsem s očima otevřenýma, ušima nastraženýma, napjatá jak drát, drátek, perko v hodinkách. V tom horkém dni to byl nerozum, ale co naplat, musela jsem jet. Čtenář ať ví, že je mi dvacet sedm let, mám čerstvě po promoci a na konci téhle cesty je cíl, který mi i teď, po hodině jízdy, připadá směšný. To ještě není konec, budu mluvit také o rodném kraji, příbuzných a krvi, také rodné, anebo možná rodinné. Krev je krev a voda to není."\nnemám tyhle přímé promluvy ke čtenáři rád, pokud nemají skutečný význam - tady jsem pochopil, že jsou zde jako jakési stupňování, ale ta formální funkce je tak mizivá, že to neberu.\n"Od pneumatik se táhnou dvě široké stopy, jako by je někdo na asfaltu vyznačil štětečkem obří černé řasenky."\nno... ten obraz jaksi... ;-) ale jo, jakási "ženská imaginace" - řekněme obraznost pomocí symbolu ženského těla, ženských věcí.. vyznívá mi to komicky a to si už vůbec raději nepředstavuju, jak by to dopadlo, kdyby se o to někdo pokoušel v chlapské rovině :)\n"„Tak abysme se do toho pustili, co.“\nPokud jsem na konci čekala otazník, nebyl tam. Můj nový příbuzný odstrkuje židli, vstává a vypadá, že má snad v plánu začít okamžitě leštit podlahu, ne-li raději rovnou vytrhávat prkna. Vztek se ve mně konečně vzedme, ale cestou nahoru do hrdla se mění v lítost, a ještě později v rezignaci. Vzdávám to."\ntyhle drobný ťuky jsou tam často a líbí se mi, je to reálný. Tedy aspoň pro mne - se mnou si "taky", když člověk ví jak na to, dokáže hrát jak s loutkou.\nno, ale to jsou jen deatiličky, to píšu jen tak\nshrnul bych to asi takto: máme tady věc, která je napsaná dobře, ale v podstatě je o hovnu, v podstatě je dost laciná, v podstatě v ní vlastně vůbec nic není\n(v podstatě souhlasím s tichotamem, akorát já jsem se se slzou nepřistihl)\na to já už si radši přečtu stylisticky špatnou povídku, která mne dostane, než "profesionálně" odvedenou věc, která mi ani necukne obočím\ntakže posuzuju-li to podle tohoto svého požadavku, tak jsem od tebe vlastně horší prózu ještě nečetl\nale časopis si to zaslouží, kdo ví, kolik měsíců si Totem počká, než sem dorazí povídka aspoň podobné úrovně\na je hezké, že sem ještě píšeš\nveršoun (Stálý) - 12.12.2005 > už jsem měl strach, že z Havránka uděláš jejího otce, to bys to pak musela navléct na řeckou tragédii a bůhví ... :o) , ty lahváče to má MiKa pravdu, škobrtl jsem tam taky, a dřív než jsem četl její poznámku, trochu jako by tam byla atmosféra od Urbana z období Hastrmana ? (tedy ještě v dobrém období) ... ční to tady hodně nad okolní prózu\njá se ještě vracím - nesouhlasím s tichotamem - jako čtenář jsem neočekávala happyend - ale je pravda, že proporčně jsem vzhledem k dlouhýmu nájezdu -- (ale proti němu nemám nic, koresponduje s melasou dusnýho letního dne, s grunty, rody nebo aspoň touhou po nich) - očekávala jsem prostě temnější turning point, odkryté tajemství rodu a zjištění, že vypravěčka je "jen" adoptovaná mě trochu zklamalo - asi jako když se po parném dni má dostavit velká bouřka a ono se jen nasucho zableskne -- ale na druhou stranu proč ne?\nveršoun (Stálý) - 12.12.2005 > MiKa> to je ale přeci největší hrob internetových spisovatelů, přeexponovaná zápletka a nezvládnutá vývrtka do pointy, to po ní nemůžeš chtít ... a kdybys chtěla jak říkáš temná zákoutí = vesnické drama, tak to je požadavek na trochu jiný rozsah, než je povídka .. ha\ntichotam (Občasný) - 12.12.2005 > MiKa> neříkal jsem, že každý čtenář očekává happyend, ale že ta pointa je vystavěna na předpokladu takového čtenáře. je tamzklamání očekávání... a to očekáváí je ten čtenář. Ne ty, milá MiKo :-)\nMiKa (Občasný) - 12.12.2005 > veršoun> možná máš pravdu - jen se tak nad povídkou zamejšlím - ono ale temný vesnický drámo stačí i jen naznačit, nemusí být kdovíjak rozvedeno, pak by se vešlo i do povídky, ale nepřu se - rozumím tomu, co říkáš\nMiKa (Občasný) - 12.12.2005 > tichotam> drahý tichotame, stejně s tebou nesouhlasím :) ať tak či tak, je to na zdejší poměry hodně nadprůměrná záležitost\nJonáš (Občasný) - 12.12.2005 > Ta řasenka je právě super.\nA ono opakované "je" - taky mi trochu nesedlo.\nEmmet_RAY (Občasný) - 12.12.2005 > Jonáš> řasenka by byla super, kdyby ten obraz odpovídal reálnýmu stavu, jaký nechávaj gumy v létě na silnici\n"Od pneumatik se táhnou dvě široké stopy, jako by je někdo na asfaltu vyznačil štětečkem obří černé řasenky." - tohle tomu, troufám si tvrdit jako člověk, který používal jak řasenku, tak auto, neodpovídá\nJonáš (Občasný) - 12.12.2005 > Václav Mráz> Já si to dokážu docela dobře představit.\nEmmet_RAY (Občasný) - 12.12.2005 > Jonáš> no já taky, ale řasenka dělá úplně jiný stopy\ntichotam (Občasný) - 12.12.2005 > Václav Mráz> Já myslím, že zásadním faktorem v této věci je vzorek použitého automobilu...\nEmmet_RAY (Občasný) - 12.12.2005 > tichotam> já hlavně myslím, že tato věc není zásadní věcí pro hodnocení textu ;-)\nLyryk (Občasný) - 13.12.2005 > A taky: „Tvůj rodný list. Asi jsem ho nechala s ostatníma papírama v Hrobcích. Podívej se po něm, bude důležitej.“\n//dospělá žena žijící takřka samostatně se bez rodného listu neobejde; myslím, že je to celé pak logicky na vodě; rodný list při výměnách občanky, pasu a jiných příležitostech je naprosto nezbytný a v těchto situacích je osoba nezastupitelná; nemluvě o tom, že člověk není normálně bez zájmu o tento důležitý doklad až do dospělosti; nijak zvlášť mne nenadchla ani forma;\nEmmet_RAY (Občasný) - 13.12.2005 > Lyryk> to bych jí zrovna nevytýkal - v textu je to zohledněno celkem slušně: "Pátrám v paměti, kdy jsem naposled potřebovala rodný list. Asi když mi dělali občanku. To se mnou vyřizovala ona. Napadá mě, že ani nevím, jak vlastně takový rodný list vypadá."\nrodný list při výměně občanky vyžadován není, stačí původní občanka, je-li ještě v době výměny platná. Bez rodného listu se skutečně dá od 15 až do 27 (věk hlavní postavy) obejít.\nLyryk (Občasný) - 13.12.2005 > teoreticky snad, ale je to velmi nepravděpodobné; nemyslím, že by se kdokoliv s problematickou mminulostí o tak základní doklad v dospělé samostatnosti nezajímal;\nJonáš (Občasný) - 13.12.2005 > No jo. Jiný autor, jiná měřítka.\nmefisto (Občasný) - 13.12.2005 > hutné... plynulo\nzirael (Občasný) - 13.12.2005 >\nHoupám se na oprátce, kterou jsem si sama upletla. Tak dlouho jsem svoje minulý texty šroubovala do temných nálad a šokujících point, až je to ode mě vyžadováno jako norma:-) Ne, to přeháním... a dovolím si pár poznámek.\nTahle povídka byla psána "na zakázku" pro Listen na téma "rodinné vztahy". Tedy téma mně dost vzdálené... - jak se ukázalo, když jsem v době uzávěrky neměla ani půlku. Ale dodělala jsem ji - jako formální cvičení a taky že jsem si chtěla vyzkoušet trochu jiné psaní. Ten minimalismus (jak někdo řekl hezky) a nuda (jak někdo řekl ošklivě) byly tedy do značné míry záměrem.\nVýtky přijímám všechny (k formálním věcem určitě, k obsahovým se sebezapřením :-)\nKrom jedné, Václave: v řasence není žádná ehm ehm ženská imaginace, ale prachsprostý konzum - zahlídla jsem někde reklamu na auto se sloganem zaměřeným na ženy a "od pneumatik se táhnou dvě široké stopy, jako by je někdo na asfaltu vyznačil štětečkem obří černé řasenky". :) (btw. seber nějaké dívčině řasenku a jezdi s ní na plocho po papíru. fakt to tak vypadá.)\nDík všem za konstrkritiku.\nJonáš (Občasný) - 13.12.2005 > Ale s tím minimalismem to je nesmysl. Když je něco krátké a hutné, není to ještě minimalismus.\nmaxima gali (Občasný) - 15.12.2005 >\nz prózy, čo čítam, je to viac než dobré, ale tiež mi tam občas niečo vadí... je to tak napoly medzi rozbehnutou lyrikou a medzi psychologickou zápletkou, mám radšej veci vyhrotené na jednu, či druhú stranu...\ntakže 4-5, ale od niektorých 4 lepšie\nprotěž (Občasný) - 19.12.2005 > Líbí se mi to, velmi dobře napsané. Není doják jako doják.\nGarrett (Občasný) - 19.12.2005 > Výborné a čtivé a nutící k zamyšlení nad tou bídou lidské existence :) Jsem náročný čtenář v tom smyslu, že jen málo co mne dokáže zaujmout, ale když už se tak stane, odpustím i drobné menší nedostatky, za které se mnozí "kritici" na autorech tak rádi vozí! Začal jsem číst... a najednou byl konec! Ani jsem si nestačil všimnout, zda tam nedostatky byly! Chválím a smekám! :)\nannandale (Občasný) - 26.12.2005 > Taktez smekam, je to profesionalne odvedena prace a nemyslim si, ze je nutno kritizovat kazde vychyleni od vlastni predstavy. Je dobre vedet kdy prijmout veci tak jak jsou a respektovat videni druhych. Tim chci rict, ze napr. brat si na paskal prirovnani rasenka-otisk pneumatiky je podle meho nevecne a az pod uroven malicherne, slepici.\nTaktez "Ctenar at vi..." poprve me to trosku prekvapilo, ale proc ne... at je to autoruv styl, neni to v tomto textu ani spatne, ani dobre.\nannandale (Občasný) - 26.12.2005 >\nLuk Malér (Občasný) - 9.1.2006 >\nxakru zas sem se někde flákal....\njo proč ne - dokonce mě překvapilo, jak mam radši votřískaný a málomluvný texty, že mě tohle zaujalo, jasně rodina musí držet pohromadě, ať levoboček či pravoboček ... a každej rád někam patří... jo jo a navíc každej ví kuůlový proč tu je a s kym všim si za tim musí jít.\nzirael (Občasný) - 10.1.2006 > přepracováno.\nKostka (Občasný) - 26.2.2006 > Poslechni, ta implantovaná expozice mi tam najednou nějak nesedne, je příliš narafičená. Nepotřebujeme vědět, jak ta osoba vypadá či co by o ní řekl náhodný pozorovatel. A rozhodně nepotřebujeme vědět, čem je v kostce tento příběh, čtenáři, než jej začneš číst. Takováhle "hlava", obsahem i formou, sem podle mého nesedne.\nJá nevím - jestli jsi potřebovala nastavit povlovné ("minimalistické", jak se tu někdo hádal?) tempo hned zkraje, aby byl ´žánr nepochybně dán´? To vůbec není třeba, naopak. Líbil by se mi ten kontrast, když by celá věc začala přejetou kočkou a slovem "Smyk." To je dobré slovo pro začátek. (I když se mi subjektivně vůbec nelíbí v kontextu divná hříčka "smyk - šmik".)\nJinak je to moc dobrá povídka (a na "zakázkovou práci" ještě lepší!), to jsem tu vlastně ještě nenapsal.\nzirael (Občasný) - 26.2.2006 > Kostka> máš dobrej postřeh! už jsem si toho taky všimla, jak se to tam nehodí, předělávám komplet první tři stránky, budu si s tím ještě hrát. čas na to naštěstí mám:) dík.\nzirael (Občasný) - 24.4.2006 > final version\nRegio (Občasný) - 29.4.2006 >\nČtenář - 5.5.2006 > Průjem slov,slohovka z pátý třídy za hovno. Kolik těm volům nahoře platíš,možná máš jen velký kozy. Nezapomeň napsat kde ten blábol uveřejnili\nzirael (Občasný) - 5.5.2006 > cože? ééé... toono?:)\nMax Bubakoff (Občasný) - 6.5.2006 > ajvaj, tady bylo nějakému "hrdinnému" uživateli hodně ublíženo..;)\nJonáš (Občasný) - 11.5.2006 > člověk hodnotí horkou letní povídku, a ona mu postupně zmorfuje..:)\nzirael (Občasný) - 12.5.2006 > Jonáš> mně se nechtělo to vkládat znovu, že to bude vypadat jako samožerskej tah na déčka... zima, léto, ale obsah zůstává;)\nVihar (Občasný) - 24.5.2006 > Kopce a kopečky přirovnané k ňadrům.. zvláštně hezké, a navíc od dívky bych nečekal takové bukolické přirovnání\núčelovou a trapnou antikomunistickou vložku, kde jejich údajné (a nevinné) oběti hovoří, jak byly šestkrát mučeni a třikrát popraveni jsem přeskočil. Ono to bývávalo zpravidla trošku jinak, statkářské i stranické poměry znám navzdory svému věku až příliš dobře, anžto jsem se pohyboval v obou kruzích. A v neposlední řadě, jak vůbec ti sedláci k půdě přišli? A komupak ta půda patřila původně? Když jsme u toho kdo komu má co vrátit a kdo komu co ve skutečnosti ukradl..\novšem co je právo a co zločin určuje vítězná strana.. ..ve společnosti stejně jako na nejmenovaném literárním serveru (poznámka platí jistému nicku výše)\nA krajina kol velkého ňadra - Hospozín, Radešín.. kámoš tam má chalupu, bývalý statek se špýcharem..\nliterárně se mi to nechce pitvat, je to čtivé, dýchá z toho kraj i mezilidské vztahy a poměry, jak je znám ze skutečnosti, proto je příběh uvěřitelný a to stačí\na také mám v oblibě obrazné pasáže, kupř:\n"..zamést prach a mrtvý hmyz. Otevřít okna a dveře toho kamenného pohrobka a vzpomenout na mrtvé. Připomenout si vlásečnice ukryté hluboko ve zmrzlé půdě, které i mě vážou. Tělíčka můr a včel mi budou jemně praskat pod nohama.\na v neposlední řadě za tu přejetou kočku...\nzirael (Občasný) - 25.5.2006 > Vihar> ta vložka nebyla cíleně antikomunistická, spíš taková bilanční + měla líp vystínovat postavu Havránku. k té půdě a znárodnění a vůbec: vycházím z autentickýho vyprávění mýho dědy, kterej odtud pochází, a z memoárů p. Havránka, kterej lovil v matrikách a dával dohromady historii rodu H. kolem Libotenic a přilehlejch vsí. jakkoliv je to napadnutelné: myslím si, že hospodaří-li někde rodina třeba 300-400 let, a přijde-li pak někdo a ve jménu kolektivizace jim všecko sebere, někoho pozavírá a někoho vyžene, pak je to krádež a zločin.\nVihar (Občasný) - 29.5.2006 > Němci hospodařili v sudetech více, než 300-400let a sudetenlandsmaschaft používá stejné argumenty, jako je ten tvůj.\nZnárodnění/vyvlastnění samozřejmě není krádež a zločin, ani morálně, ani právně, ba naopak je jedním ze základních demokratických principů od doby Periklovy. Ostatně, kdopak z demokratů dávno před komunisty vyvlastňoval církve a šlechtu, aby omezil jejich totalitní feudální moc? :o) A komunisté včetně bolševiků typu Klementa Gottwalda se v Čechách a na Moravě chovali ke svým třídním nepřátelům povětšinou relativně velmi slušně. Mnohdy slušněji, než se chovali za první republiky kapitalisté a statkáři k dělníkům a čeledi, což lze doložit mnoha příklady a svědectvími a to dokonce z řad nejzavilejších antikomunistů. Proto také komunisté dopadli, jak dopadli. Není radno živit nesmiřitelné nepřátele na úkor vlastních potomků.\nOstatně, rozumnější sedláci znalí mezisedláckých vztahů a poměrů v rodinách sedláků, družstva povětšinou zakládali sami a byli velmi rádi, když jim po válce komunisté nepřipomínali předválečnou zadluženost jejich statků a hrůzné životní podmínky čeledě, bez které by sám statkář s rodinou ani nezasel, natožpak sklidil a naopak při družstvu vybavovali strojně traktorové stanice.\n... nicméně, povídky si vážím, je taková realisticko idealisticko patetická, a opravdu dobrá, začínám mít pod jejím vlivem chuť psát o tom, jak náš rodinný přítel, velkostatkář pan Kubr šel zakládat JZD navzdory pohrůžkám ostatních statkářů v kraji, že mu nasadí na střechu stodol i statku červené kohouty a fandil vzdělaným komunistům, zvlášť poté, co mu fašisti popravili jediného syna.. nebo jak jistá prababička byla ve svých dvanácti letech poslána v době krize a hladomoru za první republiky na statek, protože by jinak v dělnické kolonii umřela hlady, a vošukával jí tam dnem i nocí vyjma statkářovic fakanů prakticky celý čeledník.. dvanáctiletou dívenku. A jediná dostupná antikoncepce tehdy byla kromě kopance do břicha vypláchnout se lákem vod vokurek nakládaček..\nA já sám jsem v lednu kupoval od syna místního statkáře (jeho otec nikdy nebyl v družstvu) pozemek, který byl po celou dobu v užívání socialistické organizace a dokonce v roce 1987 ho ti zločinní a proradní komunisté přepsali v normálním dědickém řízení z otce na syna a dceru, jako ostatně všechny jejich polnosti.\nchápu, že se sedlákům nelíbila kolektivizace, každý jsme sobec a chceme víc, než mají ostatní a žít z práce čeledi, ale pořád lepší širá krajina bez plotů obhospodařovaná kolektivně družstevníky a patřící národu, než širé lány rozcupované na políčka obehnaná ostnatým drátem a obstavená cizáckými bankami, zákazy vstupu do lesa a na louky, o táboření, sběru dříví a lesních plodů nemluvě a nucené sňatky kvůli majetku, jak je tomu dodnes v EU.\nBude pokračování rodinného příběhu? Těším se naň\nzirael (Občasný) - 29.5.2006 > Vihar>\nVypadá to, že díky úplně rozdílným zkušenostem našich rodin a přátel máme i úplně rozdílný pohled na to, co se tenkrát dělo. Přít se dál asi nemá smysl, každá strana by mohla snést nekonečně argumentů pro i proti. Konkétní život se do obecných dějin dá těžko napasovat... takže se zobecňováním končím (tedy pokud bys nechtěl diskutovat opravdu sveřepě:).\nPokračování asi nebude - musela by z toho být minimálně novela, aby to prodlužování mělo smysl, a na to teď nemám čas a ani mi ten příběh nepřijde tak nosný. Ale mám teď rozepsanou jinou rodinnou story (stejně patetickou;), nějak mně to na starý kolena chytlo, ty rodinný vztahy, příběhy a tabu.\nKoukala jsem na Písmák (kde ještě pořád jako Vihar visíš?), většinu věcí odtamtaď jsi dal i sem. Bude taky něco novýho?\nVihar (Občasný) - 31.5.2006 > Mno, rozhodně nepatřím mezi věřící v dogma, že kapitalismus a imperialismus s krycím názvem svoboda a demokracie je nejvyšší a konečné stadium vývoje živé hmoty ve vesmíru..\nVisím na Písmákovi, smazat se ani nemohu, protože právě to oni chtějí. Nový Písmák a hlavně jeho osazenstvo a cenzurně represivní složky (tj. šéfredakce a admini) nejenom mě vzali na dlouhou dobu chuť psát kritiky, natožpak díla. Není čtenářstvo. není život.\nLiterra, ten server písmácké emigrace, má o mnoho přátelštější prostředí, avšak navzdory délce svojí existence není příliš navštěvovaná. Nejhorší je fakt, že ze setrvačnosti nejvíc psavců nováčků směřuje pořád na Písmáka, kde jsou cíleně zglajchšaltováváni tamním totalitně feudálním společensko literárním prostředím a zvůlí několika panovačných ctižádostivců Lyryko-Vellina či smetiprachova formátu. Po stránce eticko-morální i literární se tak křiví hned na počátku početný dorost.\nzirael (Občasný) - 31.5.2006 > Vihar>\n...a to je škoda, že se křiví. Za sebe můžu říct, že totem mě vychoval poměrně slušně, ale bůhví jak by to dopadlo, kdybych v šestnácti přišla na server jako je Písmák nyní. Ono je to i pochopitelné, že se začínajícím chce raději tam, protože je tam každý pochválí, po ramínku pohladí, udělá !**** a hned je hezky u srdíčka, že. A jen tak mimochodem tu něco zakáže, tam něco smaže. Nezbývá než zadoufat, že i ctižádostivci se unaví (nebo začnou pokukovat po vyšších příčkách masírování ega - což takhle politika?) a literární net se vrátí do svých přirozených rozměrů..., existuje-li něco takového. Na druhou stranu je to možné brát i jako slušné síto: projde-li někdo totalitním Písmákem a sám nahlédne jeho křivou podstatu a podivná literární měřítka, může být považován za nadějného psavce i člověka (s nadsázkou míněno:).\nTady čtenářstvo je - tak piš, jo?\nTeď už jen aby si někdo všimnul našeho hnusně elitářského, kvaziobjektivního, zinelektuálštělého mudrování, a tuhle diskusi smazal:))\nVihar (Občasný) - 31.5.2006 > Nejhorší je právě ta plíživá cenzura - nepíšeš jak my výběrujeme, nepěješ tipáží podepřené ódy pod výplody šéfredakce a jejich protěžovaných prominentů, neplazíš se před adminy a pokorně neuchcáváš na podlahu před jejich kritikami a halasně nekopeš do právě zablokovaných autorů, tak tě prostě neznáme.. bez tipů a výběrů i kritik pod díly beztak prakticky pro ostatní neexistuješ. Sociální nátlak ve spojení s vyhoštěním a následnou osamoceností je osvědčený a účinný donucovací prostředek\nLidé mají obecně sklon k mafiánství, anžto členství v uzavřené zájmové skupině přináší výhody nečlenům nedosažitelné a tím zvyšuje evoluční šance na přežití členům, o snažším životě na výsluní nemluvě.\n. Děsí mě, že právě současný písmák vychovává a přesvědčuje lidi, že cenzura, mazání nepohodlných názorů a kritik, blokace autorů, vydírání a výhrůžky od adminů a správy serveru, účelové, veřejně šířené lži bez možnosti se obhajovat, tichá ostrakizace, ignorace tvorby, byť sebelepší, avšak publikovaná autory-psanci i plošné zastrašování lidu je vlastně normální, morální a správné.\nObávám se, že je vzhledem k celospolečenským trendům nastolených v posledních dvaceti letech pouhou otázkou času, kdy bude i Totem obsazen a privatizován obdobnou zájmovou skupinou, která se zmocnila Písmáka a následně zfeudalizován a normalizován se všemi důsledky tak dobře známými z Písmáka.\nVto, že právě hrůzné poměry současného Písmáka zrodí výtečné psavce i eticky zoceleného člověka jsem přestal doufat. Na to jsou tamní poměry přespříliš neutěšené\nAž mi dojde zásoba již hotových povídek, nezbyde mi nic jiného, než se vrátit ke psaní :o)\nVšimnou si určitě, někteří z těch, kteří se podíleli na mé blokaci, mě systematicky špehují i tady.\nVihar (Občasný) - 20.7.2006 > Jsem se vrátil z pohřbu z Moravy.. krev není voda. A kořeny, vlásečnice o kterých píšeš jsou jak koňské šlachy, tenké avšak nesmírně pevné. Zařezávají se hluboko, chceš-li se odtrhnout\nDěda byl ze sedmi dětí, Kratochvílovi jsou rozmnoženi po celých Račicích, Pístovicích, Lulči, Olšanech... no, už chápu, proč babička, která teď zemřela, mamce kladla na srdce, aby si nebrala žádného chalana z přilehlých vesnic, anžto jsou to všecko povětšinou vzdálení příbuzní.. ..mi se tam na tom pohřbu nesmírně líbila taková světle modrooká dvaadvacetiletá slečna, smyslné zajiskření.. znáš to, no a pak jsem se doptal přítomných tet (které mě povětšinou dobře znaly a já je nikoliv) a ejhle, toť vnučka jednoho z dědových bratří. Krvesmilstvo se nekonalo (né že by to byla nějaká zábrana.., láká mne jaký by to byl pocit), ale škrábanec na osrdečnici se teprv hojí..\nJen jsem se tady pod povídkou stavil, jako se stavívá na hřbitovech a rozjímá nad hroby předků, jsou-li ještě - právě se totiž rozpadají dvě naše rodové větve, až zemře mamčin bratr, odlomí se z toho košatého Moravského stromu tenká větev bojující o život tři sta kiláků víc na západ, na jejímž konci držím v náručí svou jedinou dcerku, (zatím) jedináčka, potomka jedináčků.. na rodiny a děti je zlá doba, horší než byla za Reichu i za komančů.


VZPOMÍNKA: Hotel Thermal 1\nPředseda Okresní odborové rady Karlovy Vary byl původně zedník. Byl vděčný straně, že ho na tuto funkci navrhla, neboť raději úřadoval za kancelářským stolem, než aby se v létě potil a v zimě mrznul někde na stavbě. Předseda Okresní odborové rady Karlovy Vary byl původně zedník. Byl vděčný straně, že ho na tuto funkci navrhla, neboť raději úřadoval za kancelářským stolem, než aby se v létě potil a v zimě mrznul někde na stavbě.\nOprava Thermalu se zpozdila, hotel se začne vracet do provozu v červenci 2 ( 1 )\nPlných 147 dní bude trvat odstávka provozu karlovarského lázeňského hotelu Thermal. Plánovaná i neplánovaná. Kvůli epidemii koronaviru se po lednovém uzavření hotel začne postupně vracet do provozu až 1. července. Plných 147 dní bude trvat odstávka provozu karlovarského lázeňského hotelu Thermal. Plánovaná i neplánovaná. Kvůli epidemii koronaviru se po lednovém uzavření hotel začne postupně vracet do provozu až 1. července.\niRegiony Impuls - regionální zpravodajství z vašeho kraje 02.06.20 09:24:01\nHotel, ve kterm společnost pronjem nabz, m dohromady podle provozovatele až 654 pokojů. "Izraelsk hotel - mal hotel apartmnovho typu, vechny pokoje měly kuchyňku. Jenže podle Zmekov se konkrtně hotelu Duo nabdka osvědčila. Hoteliéři zkouší řešit finanční dopady pandemie dlouhodobým pronájmem pokojů. Zájem o službu si chválí, podle makléřů jde ale o dočasné řešení. Napřklad pražsk hotel Duo nabz sv pokoje k pronjmu na dobu jednoho až osmi měsců, přpadně dle domluvy. Cena...\nTak to ten Thermal raději zbourejte aneb Oslava průměrnosti 1\nHotel je, respektive byl, špičkovou ukázkou syntézy různých prvků vizuálního umění: architektury, výtvarného umění, designu, užité grafiky... Hotel je, respektive byl, špičkovou ukázkou syntézy různých prvků vizuálního umění: architektury, výtvarného umění, designu, užité grafiky...\nAktuálně.cz - kompletní zpravodajství, zprávy z domova i ze světa 01.06.20 17:38:14\nPodnikatel chce na Zubštejně stavět stanový hotel, místní jsou proti 1 ( 1 )\nNa zřícenině hradu Zubštejn na Žďársku plánuje podnikatel stylový stanový hotel. Dosud o ni pečuje město Bystřice nad Pernštejnem. Radní projednávání neobvyklé žádosti zatím odložili, místní lidé jsou jasně proti. Na zřícenině hradu Zubštejn na Žďársku plánuje podnikatel stylový stanový hotel. Památku v katastru Pivonic by si chtěl autor této myšlenky, Ondřej Fuchs, pronajmout. Dosud o ni pečuje město Bystřice nad Pernštejnem. Radní projednávání neobvyklé žádosti zatím odložili, místní lidé...\niRegiony Impuls - regionální zpravodajství z vašeho kraje 01.06.20 12:04:02\nAni 10 rokov nestačilo. 1 ( 1 )\nFirma Berg chce stavať na Mariánskej ulici. Firma Berg chce stavať na Mariánskej ulici.\nSME 26.05.20 12:01:16\nPřed čtvrtstoletím hořel hotel Olympik, tragédie zpřísnila předpisy 1\nPožár od textilie odložené na chladničce zachvátil před 25 lety pražský hotel Olympik. Hustý dým připravil o život osm zahraničních turistů, další tři desítky lidí utrpěly zranění. Požár od textilie odložené na chladničce zachvátil před 25 lety pražský hotel Olympik. Hustý dým připravil o život osm zahraničních turistů, další tři desítky lidí utrpěly zranění. Dlouhé roky byl tento požár nejtragičtějším svého druhu v samostatné ČR a přispěl...\niDNES.cz: zprávy, kterým můžete věřit 26.05.20 11:42:00\nČokoláda do nemocnic, pivo záchranářům. 1\n"Byl pro nás úplný šok. Snažili jsme se všem hostům vyjít maximálně vstříc, udělali jim balíčky a se zaměstnanci jsme začali přemýšlet, co dál. „Byl pro nás úplný šok. V den, kdy se od šesti hodin ráno musel náš hotel najednou uzavřít, jsme ani nemohli ubytovaným hostům udělat snídani a poskytnout jim další objednané služby. Snažili jsme se všem hostům vyjít maximálně vstříc, udělali jim...\nChrudimský deník 26.05.20 06:01:00\nSmutné výročí: Tragický požár hotelu Olympik způsobila nedbalost souvisící s ledničkou 1\nHustý dým připravil o život osm zahraničních turistů (jednoho Němce, dvě Finky, dvě Američanky a tři Belgičanky) a 34 lidí bylo zraněno. Z hotelu bylo evakuováno zhruba sto lidí, hmotná škoda byla vyčíslena na 34 milionů korun. Požár, který 26. května 1995 postihl hotel Olympik v Praze 8, patří i v současnosti k nejtragičtějším událostem svého druhu v historii Česka. Hustý dým připravil o život osm zahraničních turistů (jednoho Němce, dvě Finky, dvě Američanky a tři Belgičanky) a 34 lidí bylo zraněno. Z hotelu bylo evakuováno zhruba...\nPražský patriot 25.05.20 08:58:00\nAll-inclusive hotel u vás na zahradě? 1\nI u vás na zahradě může během jednoho odpoledne vyrůstall-inclusive hotel. Nevěříte? Samozřejmě tím nemyslíme, abyste svouzahradu pronajímali turistům. Nejnovější trendy velí návratk přírodě, a k ohleduplnosti k jejím obyvatelům. Stejně tak, jako kdyžnenakupujete pečivo a zeleninu do plastových ... I u vás na zahradě může během jednoho odpoledne vyrůstall-inclusive hotel. Nevěříte? Samozřejmě tím nemyslíme, abyste svouzahradu pronajímali turistům. Nejnovější trendy velí návratk přírodě, a k ohleduplnosti k jejím obyvatelům. Stejně tak, jako kdyžnenakupujete pečivo a zeleninu do plastových ...\nBydlení – Zastreseno.cz 24.05.20 00:00:00\nV Dolní Moravě má vzniknout další hotel, nabídne stovku bytů i koupaliště 1\nOblast pod Králickým Sněžníkem se rychle mění v typické horské turistické středisko. Soukromá firma chce postavit v Dolní Moravě na Orlickoústecku apartmánový hotel se stovkou bytů. Úřady proti tomu nic zásadního nemají. Oblast pod Králickým Sněžníkem se rychle mění v typické horské turistické středisko. Soukromá firma chce postavit v Dolní Moravě na Orlickoústecku apartmánový hotel se stovkou bytů. Úřady proti tomu nic zásadního nemají.\nno title 23.05.20 08:08:00\nLuhačovický hoteliér: Hosty bereme jako přátele a vážíme si jejich podpory 2\nLetos slaví deset let fungování v krásném prostředí lázeňského městečka. Svůj jubilejní rok si ale představovali zcela jinak. Letos slaví deset let fungování v krásném prostředí lázeňského městečka. Svůj jubilejní rok si ale představovali zcela jinak. Přesto v Augustiniánském domě v Luhačovicích nepropadli chmurám a s nasazením sobě vlastním připravují hotel na opětovné otevření, kterého se už nemůžou dočkat.\nJičínský deník 19.05.20 06:00:00\nSTALO SE 18. 1\nHotel Tequendama v centru Bogoty nepřehlédnete. Má čtrnáct pater, 537 pokojů a z dálky připomíná obrovskou oranžovou krabici. Drogový král Pablo Escobar tu pořádal své pompézní večírky. A právě tady před padesáti lety začal příběh, který vážně poznamenal fotbalové šampiony z Anglie. Hotel Tequendama v centru Bogoty nepřehlédnete. Má čtrnáct pater, 537 pokojů a z dálky připomíná obrovskou oranžovou krabici. Drogový král Pablo Escobar tu pořádal své pompézní večírky. A právě tady před padesáti lety začal příběh, který vážně poznamenal fotbalové šampiony...\nno title 18.05.20 14:59:00\nZ hostince z první republiky se stala ruina. 1\n/FOTOGALERIE/ Atraktivní místo na Brněnské přehradě, které zažilo slávu už za dob první republiky, roky chátralo. Hotel Obora se však nyní dočká oživení. Při rekonstrukci obnoví i zrušenou lodní zastávku. /FOTOGALERIE/ Atraktivní místo na Brněnské přehradě, které zažilo slávu už za dob první republiky, roky chátralo. Hotel Obora se však nyní dočká oživení. Při rekonstrukci obnoví i zrušenou lodní zastávku.\nBrněnský deník 17.05.20 06:02:00\nDrsní mafiáni, vybuchující atomovky a všude hazard. 1\nMagazín - Aktuálně.cz 15.05.20 06:01:00\nOsvícení či Čtyři pokoje. 1 ( 1 )\nVšemožná ubytovací zařízení jsou vděčným místem k natáčení filmu nebo seriálu. Odehrát se tam může cokoli - od šílené komedie po šílený horor. Všemožná ubytovací zařízení jsou vděčným místem k natáčení filmu nebo seriálu. Odehrát se tam může cokoli – od šílené komedie po šílený horor.\nNejvětší brodský hotel omezil provoz. 2 ( 2 )\nLidé v Havlíčkově Brodě řeší, co bude s Hotelem Slunce. Největší ubytovací zařízení ve městě s restauracemi i konferenčními sály v březnu omezilo provoz. Poslední kapkou byla zřejmě pandemie koronaviru. Městem se šíří spekulace, že by měl být ikonický hotel zbourán. Lidé v Havlíčkově Brodě řeší, co bude s Hotelem Slunce. Největší ubytovací zařízení ve městě s restauracemi i konferenčními sály v březnu omezilo provoz. Poslední kapkou byla zřejmě pandemie koronaviru. Městem se šíří spekulace, že by měl být ikonický hotel...\niRegiony Impuls - regionální zpravodajství z vašeho kraje 28.05.20 11:03:00\nHotel Holiday Inn v Trnave ubytoval viac ako sto repatriantov 1 ( 1 1 )\nStarostlivosť o ubytovaných zabezpečí za prísnych hygienických opatrení hotelový personál. Starostlivosť o ubytovaných zabezpečí za prísnych hygienických opatrení hotelový personál.\nŠtvorhviezdičkový hotel v Trnave ubytoval viac ako sto repatriantov 1 ( 1 )\nHotel Holiday Inn v centre Trnavy ubytoval v stredu večer prvých viac ako sto repatriantov. Holiday Inn v Trnave vyčlenil pre repatriantov 150 lôžok v 75 izbách Trnava 30. apríla 2020 (SITA/HSP/Foto:Pixabay) Hotel Holiday Inn v centre Trnavy ubytoval v stredu večer prvých viac ako sto repatriantov. V hoteli absolvujú povinnú karanténu, ktorá potrvá v prípade negatívnych výsledkov testovania sedem dní. Ak by sa u niekoho zistilo...\nHlavné Správy 30.04.20 10:01:55\nDříve do hotelu Passage lákali hosty na obří akvárium, dnes na umění 1 ( 1 )\nVýsledkem je nový boutique hotel s instalacemi předních umělců, které poutají už na fasádě hotelu. Právě sklo a dřevo designové proměně dominují. Moderní velkoměstský palác z roku 1928 architekta Bohuslava Fuchse, ve kterém kdysi Jaroslav Ježek složil svůj slavný Bugatti step, prošel kompletní rekonstrukcí. Výsledkem je nový boutique hotel s instalacemi předních umělců, které poutají už na fasádě hotelu. Právě sklo a...


Web4men.eu - Trh a ekologie – jdou vůbec k sobě? - Články - Finance a obchod\nÚvodní strana Finance a obchod Články Trh a ekologie – jdou vůbec k sobě?\nModerní vývoj průmyslu je prostě nepostradatelný. Mimo prospěchu však obnáší i mnoho problémů. Pryč jsou doby, kdy bylo běžné, aby naše továrny vypouštěly odpad do řek. Stále tu ale s námi zůstali významní znečisťovatelé. Tepelné elektrárny, rafinerie ropy, závody metalurgie a závody chemického průmyslu. Jaký by měl být vztah průmyslu a ekologie? Je možné, aby byly tyto dvě složky v rovnováze, nebo si musíme vybrat jen jedno?\nEkologie je v evropských úřadech v nynější době tématem číslo jedna. Zbytek světa si zatím ještě výrazné starosti nedělá. Investiční trh se výrazně podobá módním vlnám oděvního průmyslu. Aktuální móda se obrací čelem k ekologickým investicím. Již před několika lety vhodila Evropská unie do sázky svou mezinárodní konkurenceschopnost. To vše ve prospěch životního prostředí. Unie šla do takových konců, až nebyly automobilky schopné naplňovat přikázané emisní limity a začaly hledat kdejaké skulinky. Tím vznikla například celosvětová aféra Dieselgate. Ta se dotkla i mnoha majitelů aut v Česku.\nSnaha o ochranu životního prostředí je nezpochybnitelně ocenitelná. Občas se však i tato snaha může dostat do extrémů. Největší hybnou sílu na trhu mají investoři. Ekologičtí aktivisté (a především dnes známá Greta Thurnberg) se snaží extravagantním způsobem na tyto problémy upozornit a změnit myšlení koncových spotřebitelů. Pokud spotřebitelé nebudou kupovat neekologické produkty, přestanou korporace vydělávat. A pokud to nevydělává, dají investoři své ruce a peníze pryč. Tím postupně tyto věci vymizí.\nNezpochybnitelný význam má však i státní politika. Stát určuje pravidla a způsoby, jakými se trh musí řídit. Pokud někdo znečisťuje přírodu, stát ho donutí, aby se daný subjekt postaral o nahrazení nákladů na vyčištění. Opačným příkladem jsou dotace a podpora pro ekologické činnosti, co jsou jinak normálně ztrátové.\nNěmci se vzdali svých jaderných elektráren. Za jejich ponechání býváme často káráni od našich sousedů. Tento druh elektrárny vytvoří obrovské množství energie jen za cenu relativně malého objemu vyhořelého paliva. Po jeho dalším uplatnění se již důsledně pátrá. Přestože i tyto elektrárny nejsou bez dopadu, tak neemitují žádné skleníkové plyny. A pokud se nepostaví v oblastech s častým výskytem seizmických aktivit nebo se nedarují do rukou totalitních režimů, jsou vesměs bezpečné.\nI solární energie není bez problémů. Například výroba solárního panelu vytváří určitou “uhlíkovou stopu“. Ten pak průměrně slouží asi 15 let. Co pak ale s ním? Bez technologického pokroku není možné je hromadně recyklovat. Tlak společnosti a marketingu Tesly vlastněné Elonem Muskem udávají směr investicí do elektromobilů. Přehlédněme chybějící infrastrukturu nabíjecí sítě. Jsou opravdu elektromobily ekologické? Již při přenosu energie z elektráren jsou výrazné ztráty. Náklady na takovýto automobilismus by určili jen hrstku bohatých, kteří by si směli dovolit cestovat elektro auty dennodenně.\nNeexistuje žádné jednoznačné řešení jak spasit přírodu. I přesto že takové proslovy lidi horlivě poslouchají a vyznávají. Planetu nezachráníme revolucí. Člověk se stejně jako jeho okolí vyvíjí a tak bude třeba trocha času. Postupná změna jednání, myšlení a investicí udá směr a částečné řešení samo. Zatím jsme však na počátku dlouhé cesty.\n[ZD 5. 3. 2020]\nTrh a ekologie – jdou vůbec k sobě? - Články - Finance a obchod příspěvky


Prodej, Rodinný Dům, 180m², Ostrava, Vřesina | Úvod\n- všechny druhy - Byty (9)- Byty - 1+1 (2)- Byty - 2+1 (5)- Byty - 3+kk (2)Domy (12)- Domy - Rodinný (9)- Domy - Chata (1)- Domy - Chalupa (2)Pozemky (3)- Pozemky - Bydlení (3)Komerční (3)- Komerční - Obchodní prostory (1)- Komerční - Ubytování (2)\n- všechny okresy - Frýdek-Místek (6)Karviná (9)Ostrava-město (10)Praha-hlavní město (1)\nNacházíte se: Úvod » Nabídka » Prodej, Rodinný Dům, 180m², Ostrava, Vřesina\nProdej, Rodinný Dům, 180m², Ostrava, Vřesina, Ev.č.: 00047\nPlocha pozemku 837 m²\nNabízíme k prodeji rozestavěnou nemovitosti ve Vřesině vhodnou k bydlení i komerčnímu využití. Nemovitost se nachází v lokalitě Mexiko, ul. Rakovecká. Jedná se o nádherný, slunný, rovinatý pozemek o výměře 837 m2 s výhledem na hory v blízkosti lesa a lázeňského areálu. Jedná se o poslední pozemek v této lokalitě schválený ke stavbě pro bydlení a občanskou vybavenost. Jedná se o jednopodlažní dům obdélníkového tvaru o zastavěné ploše 180 m2. Dispozičně je řešen jako 4 samostatné pokoje a z jednoho pokoje se dveřmi dostanete na zahradu, obývací pokoj s jídelnou, kuchyňským koutem, krbem a výstupem na terasu, koupelna s WC, samostatné WC, zádveří, chodba, garáž a technická místnost. Projekt je zhotoven architektem na míru tak, aby korespondoval s okolím a přesto splňoval současné požadavky na jednoduchý a vkusný design. Nemovitost je ve stádiu vyzděných obvodových a částečně vnitřních stěn ze zdiva Heluz, takže dává ještě velkou možnost přizpůsobit požadavkům budoucího majitele. Přípojka elektrické energie je na hranici pozemku a přivedena k nemovitosti, voda je přivedena k nemovitosti ze soukromé studny, splaškové vody jsou dle projektu řešeny žumpou, příjezd je zajištěn upravenou účelovou komunikací. Jedná se o exkluzivní lokalitu a stavbu lze dle územního plánu a stavebního povolení využívat i ke komerčnímu využití (ubytování, restaurace, wellness, apod.). Cena zahrnuje stavbu (nedokončenou), pozemek, přípojky IS, projektovou dokumentaci a platné stavební povolení. S financováním Vám rádi pomůžeme. Doporučuji prohlídku.\nPDF Prodej, Rodinný Dům, 180m², Ostrava, Vřesina\nZasílám zajímavou nabídku nemovitosti "Prodej, Rodinný Dům, 180m², Ostrava, Vřesina, 2 790 000 Kč včetně provize, včetně právního servisu"\nMám dotaz k nemovitosti "Prodej, Rodinný Dům, 180m², Ostrava, Vřesina, 2 790 000 Kč"


Pořiďte svému autu přístřešek z hliníku\nVytvořeno: 12. 10. 2013 10:27\nPřed námi je zimní období a to je spojováno s deštěm a sněhem. Máte auto, které chcete chránit před těmito nepříznivými podmínkami, ale nechce se Vám stavět garáž? Máme pro Vás jedinečné řešení v podobě přístřešku z hliníku.\nPřístřešek z hliníkových profilů má mnoho výhod, které zajisté oceníte. Dalším velkým plus tohoto přístřešku je fakt, že postavit se dá velmi rychle bez jakéhokoliv čekání. Mnoho lidí dokonce považuje hliníkový přístřešek za lepší řešení pro své auto než klasickou zděnou garáž.\nHliníkové garážové stání si můžete vybrat nejen z několika barev, ale i různých rozměrů a provedení. Dopřejte Všemu autu kryté parkovací stání a svůj dům obohaťte o další moderní doplněk.\nJaké jsou výhody přístřešku z hliníku?\nZajisté oceníte výhody hliníkových přístřešků:\nRozumná cena - oproti stavbě klasické garáže Vás pořizovací náklady přístřešku potěší\nŽivotnost - ve srovnání s dřevěnými přístřešky Vás překvapí dlouhá životnost přístřešku z hliníku\nSnadná údržba - o hliníkové garážové stání se nemusíte nijak starat, postačí ho osprchovat hadicí s vodou, žádné natírání ani napouštění olejem\nVzhled - vzhled hliníkových přístřešků je elegantní a moderní\nUž nečekejte další zimu a pořiďte si hliníkové garážové stání, které Vaše auto ochrání před sněhem. Už nebudete muset ráno vstávat dříve jen proto, abyste svůj automobil stihli oškrábat.\nPtáte se, co je potřeba pro nákup hliníkového přístřešku pro Váš automobil? Podívejte se na to, jak nakupovat na našich stránkách.\nLíbí se Vám toto řešení, ale nemáte automobil? S tím si hlavu nelamte, pořiďte si hliníkovou pergolu a dopřejte si kvalitní zastřešení Vaši terasy. Pergolu, která má spoustu výhod, využijete na mnoho aktivit. Nejen pro posezení s přáteli, ale i pro relaxaci u dobré kávy a hezké knihy. U nás si hliníkovou pergolu vybere každý. Nabízíme širokou nabídku v různých barvách.