Čas ztracených holubic (Sofi Oksanen) | Detail knihy | CBDB.cz\nAutor: Sofi Oksanen\tOriginální název: Kun kyyhkyset katosivat\nCo vede člověka k tomu, aby udával své sousedy? Co doopravdy znamená spolupráce se Státní bezpečností? Ne všichni se brodí špínou za peníze… Ne všichni mají na rukou krev kvůli pocitu moci. Někteří z nás to dělali nebo dělají dobrovolně…\nJuudit se konečně odvážila ven z bytu, nejdřív se však zastavila u vchodových dveří a poslouchala. Skutečně, zvuky války zmizely. Upravila si klopy, ruku s kabelkou ohnula do pravého úhlu, rukavička skryla prsty zaťaté v pěst. Udělala první váhavé kroky, pod botami jí ještě skřípaly střepy. Nestačila najít svůj městský krok, náležitý pro ulice hlavního města, který zůstal v minulém světě – město se na ni vyvalilo hned za prvním rohem: hemžilo se kočárky, toulavými psy, kteří se objevili jakoby odnikud, usměvavými dámami a německými vojáky hrajícími na harmoniku, kteří na ni mrkali. Juudit si vzdychla a zrudla, ale sotva se stačila vzpamatovat z prvního leknutí, už jí do uší vnikl halas přicházející z pošty, otevřely se dveře banky, ulicí pobíhali poslíčci. Juudit se překvapeně zastavila, když ji za rukáv popadl uličník prodávající obrázky Hitlera, a nemohla se toho dareby za žádnou cenu zbavit, výtěžek půjde na pomoc postiženým požáry, slečna přece chce pomoct rodinám bez domova, a Juudit nacpala obrázek do kabelky, přitiskla si ruku s kabelkou zpět na hruď, polekala se rámusu z kina a vzápětí i burácení náklaďáku s cihlami, který se řítil kolem. Málem se přikrčila, ale tohle přece byly zvuky obnovené výstavby, nikoliv války. Na rohu se nějaký spratek smál, jak se ta dáma vylekala, a Juudit zrudlá studem si upravila klobouk. Město kvetlo estonskými a německými vlajkami, které se ve větru zaplétaly do sebe. Kino Palace spěšně opravovali, hlouček dětí se s očima navrch hlavy tlačil před filmovými plakáty a zastavovali se před nimi i dospělí, Juudit viděla záblesk drobného rudého úsměvu německé herečky, dlouhých řas Mari Möldre. Rozjaření ostatních ji šimralo na kotnících, měla pocit, jako by sama vstoupila do filmu. Tohle nebyla pravda. Přesto se jí chtělo připojit se k nim, pokračovat v bezcílné chůzi a domů se nikdy nevrátit. A proč ne? Proč by nemohla? Proč by se neměla účastnit té radosti? (Založil/a: Laponka)\n(více) Štítky #beletrie více Sofi Oksanen\n7. 4. 2014, 20:11\nAni tato kniha nezklamala. Oksanen podle mě dokázala mistrně vystihnout, jak se ze zakomplexovaného ubožáka snadno stane bezskrupulózní prospěchář a převlékač kabátů, který se nezastaví před ničím a ještě si veškeré své činy dokáže sám pro sebe ospravedlnit. Naopak čedstní hrdinové také mohou končit jako zcela nehrdinné trosky. Ještě teď mě z knihy mrazí. Oksanen bývá přirovnávána k Tučkové, což možná sedí z hlediska námětového, ale Oksanen dokáže podle mě daleko lépe zvládnout příběh, gradaci, zakončení, děj je sevřenější a hutnější a člověk nedočkavě hltá text, přestože se vlastně zrovna "nic moc" neděje.\nNa knihách Sofi Oksanen se mi líbí ta jen do jisté míry sdílená zkušenost s totalitním režimem. Je tak stejná a přitom tak jiná než naše (třeba způsob pohlížení na "osvobozování" Rudou armádou, protože Estonsko sovětskou "pomoc" pocítilo již dřív)\nTrošku mi nesedělo kompoziční uspořádání, připadlo mi až příliš překombinované a subjektivně bych raději četla hledisko ostatních postav, ale zase na druhou stranu to setrvání u soudruha Partse umožnilo beznadějně procítit dopady jeho činů, které mu připadají naprosto samozřejmé.


Rytířské řády nejen ve středověku\nTempláři, johanité, němečtí rytíři, božehrobci, křížovníci s červenou hvězdou, ilumináti, ale i svobodní zednáři či převorství sionské… všechny tyto názvy se stále drží ve všeobecném povědomí. Pro většinu lidí jsou tyto názvy spojené s něčím nejasným, tajemným, legendárním, o to pevněji, že se v poslední době objevují v tomto kontextu nejen v populární literatuře, ale hlavně v hledáčku Hollywoodu. Není mnoho těch, kteří dokáží rozlišit společenstva, jež se za jednotlivými názvy ukrývala nebo ukrývají, přesto, že jejich příběhy se často ubíraly cestami diametrálně odlišnými. Po stopách některých z nich se můžeme vydat na následujících řádcích.\nVětšina z výše uvedených názvů patří církevním rytířským řádům, proto – a také proto, že jsou nejstarší – začneme od nich. Rytířské řády začaly vznikat a svůj největší rozkvět zažily v době křížových válek. Největší počet řádů vznikl v Palestině, nebo na Pyrenejském poloostrově. V své nejstarší a nejčistší podobě to byly řeholní organizace – rytíři byli zároveň mnichy (i když neuměli téměř nadpřirozené kousky bojových mnichů východních náboženství a neměli tak cool outfit) a řády tak měly i velmi silný význam duchovní. Původním posláním řádů měla být buď péče o nemocné poutníky, nebo ochrana poutních stezek. Toto dělení úkolů dalo následně vzniknout rozdělení řádů na ryze rytířské a rytířsko-špitální.\nJako duchovně-vojenská společenství měli rytířské řády vlastní rituály a zvyklosti. Členové řádů například skládali tradiční mnišské sliby - tedy sliby chudoby, čistoty (cudnosti) a poslušnosti, doplněné navíc o povinnost boje s nevěřícími. Nešlo zde však o svatou válku, jejímž cílem by bylo šířit křesťanství ohněm a mečem, šlo o formu sebeobrany – tedy obrany křesťanství a křesťanstva. To, že ovšem o svatou válku přece jen šlo, dokazuje například fakt, že smrt v boji měla znamenat spasení a věčný život. To, že tomu členové řádů opravdu věřili, ilustruje například fakt, že po bitvě u Hattínu, která byla největší porážkou templářů, byli téměř všichni zajatí rytíři popraveni, protože odmítli konvertovat k islámu, což by jim zachránilo život. Řády také obvykle neplatili výkupné za své zajaté, neboť utrpení v zajetí bylo opět viděno jako cesta k věčné blaženosti. Víra ovšem rytířům nebránila navazovat spojenectví například s assasiny (o této zvláštní islámské sektě by také stálo za to se zmínit podrobněji, to ovšem necháme na jindy).\nKonec křížových výprav byl i začátkem konce rytířských řádů, alespoň těch Palestinských. Po ukončení bojů se řády začaly orientovat na hromadění majetku a moci, což vedlo k roztržkám s papežským stolcem i některými světskými panovníky. Tyto neshody pak měly tendenci přerůstat v otevřené nepřátelství, vedoucí k zabavování majetku a rozpouštění řádů. Do dnešní doby se zachovaly dokumenty o velkém množství různých řádů, ve všeobecném povědomí však zůstává jen hrstka – u nás například templáři, johanité, němečtí rytíři a křížovníci s červenou hvězdou. Pojďme se na ně tedy podívat podrobněji.\nNejproslavenějším a ve své době také nejpočetnějším a nejrozšířenějším řádem jsou templáři, jinak zvaní také rytíři templu nebo chrámoví rytíři. Plný název řádu zněl Chudí rytíři Krista a Šalamounova Chrámu a jednalo se o řád ryze rytířský, založený k ochraně poutníků na cestě mezi Svatými místy, zejména Jeruzalémem a Jaffou. Řád byl založen spolkem francouzských rytířů, které vedl Hugues de Payens v roce 1118 a své sídlo měl v mešitě Kubbat as-Sachrá (Skalní chrám) v Jeruzalémě, stojící na místě bývalého chrámu Šalamounova - z toho tedy jméno řádu. Rozmachu se templáři dočkali kolem roku 1129, kdy koncil v Troyes uznal řeholi řádu, který se v té době skládal z asi tří set rytířů, kteří veleli přibližně třem tisícům mužů.\nJejich počet i nadále rostl a v dobách největší slávy měl řád mezi 15 a 20 tisíci členy a stal se armádou bránící nově vzniklé Jeruzalémské království. Ani síla a odhodlání chrámových rytířů však nedokázala království zachránit, ani zvrátit nepříznivý výsledek dalších křížových výprav. Jeruzalém nakonec padl do rukou nepřátel a křesťanští bojovníci museli území Svaté země postupně opustit.\nTempláři, jejichž vůdci si zřejmě možnost nepříznivého vývoje uvědomovali a připravovali se na ni, měli v té době již základny i v Evropě a ty jim posloužily jako odrazový můstek k tomu, aby se stali významnou vojenskou a politickou silou. Jejich cesta vedla přes Kypr a Sicílii zpět do Francie, kde si vybudovali hlavní sídlo – Templ. Měli sloužit jen papeži, nikomu jinému nepodléhali. Stali se mezinárodními bankéři své doby, jejich hrady a sídla roztroušená po celé Evropě a Středním východě fungovaly doslova jako pobočky jediné banky (člověk si mohl v jednom sídle peníze vypůjčit a v jiném je vrátit, či si je v jednom uložit a jiném vyzvednout). Stále také působili jako silná a početná nadnárodní armáda. V té době se již původní účel řádu samozřejmě zcela vytratil a hlavní náplní jeho činnosti se stala právě činnost ekonomická, což bylo mnohým lidem trnem v oku.\nNelibost, kterou moc a bohatství templářů u panovníků vzbuzovalo se nejsilněji projevila, když proti nim vystoupil jejich tradiční spojenec – francouzský král, tehdy Filip IV. Sličný. Oficiálním důvodem bylo, že mu odmítli přispět do válečné pokladnice, pravým důvodem mohla být snaha oslabit papeže, nebo prostě jen touha po obrovském templářském majetku. Filip místo otevřeného střetu rozhodl pro postupnou diskreditaci řádu, jehož popularita v té době již stejně klesala. Snažil se přimět papeže k exkomunikaci příslušníků řádu. Klement V. (třetí papež v řadě, na kterého Filip naléhal a první, který sídlil v Avignonu) mu konečně vyhověl a panovníkům v Evropě nakázal templáře pozatýkat a jejich majetek zabavit. Ve Francii samotné hromadné zatýkání templářů proběhlo už měsíc před vydáním papežské buly (konkrétně v pátek 13.10.1307 – odtud „nešťastný pátek 13.“) a zatčení templáři byli vyslýcháni a mučeni. Templáři byli obviňováni z kacířství, neúcty ke svátosti oltářní a homosexuálních praktik a řada z nich se k těmto činům doznala. Historikové se dodnes přou, nakolik lze tato doznání, často vynucená použitím útrpného práva brát jako bernou minci.\nExistují náznaky, že templáři o plánovaném útoku věděli a i když hrozbu nepovažovali za příliš reálnou, měli připravená protiopatření. Lodě templářské flotily odpluly do přístavů ve Skotsku a Portugalsku, řada pokladů byla převezena a tajné dokumenty zničeny ještě před útokem. Většina templářských tajemství tak zůstala zachována a ukryta, což dalo později vzniknout řadě dalších legend, které se přidali k již tak dosti tajemné pověsti řádu, který si pečlivě střežil své soukromí. Řád byl definitivně zrušen v roce 1312 papežskou bulou Vox in Excelso a většina jeho majetku měla být předána johanitům. Někteří panovníci však tento pokyn splnit odmítli. Aragonský král založil Řád rytířů z Montesy a portugalský Řád Kristův, které zde fungovaly jako návazné řády a disponovali majetkem templářů. Skotský král odmítl zrušení řádu uznat – ostatně sám byl v papežské klatbě, takže neměl motivaci papeže poslouchat. Podle listiny, nalezené v tajných Vatikánských archivech Klement už v roce 1308 templáře veškerých obvinění z hereze zbavil, řád templářů však nebyl nikdy obnoven a dnešní společenstva, která si jeho jméno přivlastňují nemají na něj žádnou historickou návaznost.\nNejvětšími konkurenty templářů byli od začátku johanité, jinak nazývaní též maltézští rytíři, nebo špitálníci. Tento řád původně vznikl kolem špitálu Svatého Jana Slitovníka, založeného kolem roku 1050 v Jeruzalémě italskými kupci. Ustanovení řádu se datuje do roku 1113, do té doby fungoval pouze jako špitální bratrstvo. Prvotním posláním byla péče o nemocné poutníky, jednalo se tedy o řád rytířsko-špitální a jeho plný název zněl Špitální bratři sv. Jana Křtitele Jeruzalémského. Činnost řádu se postupně rozrůstala. Už ve dvanáctém století začali zakládat první pobočky v italských městech a dokonce i komendy v Německu. V té době se také začali organizovat po vzoru templářů – tedy jako vojenské duchovní společenství. Byla to snaha o dokonalou symbiózu mnišství a rytířství, ta se však nakonec proměnila v jakousi dvoukolejnost, kdy v řádové hierarchii byli jasně odděleni bratři pečovatelé a bojovníci. Johanité se stali nejvýznamnějším vojenským faktorem ve Svaté zemi, samozřejmě s výjimkou templářů. Tento řád byl také známý přístupem jednej teď, nech si to schválit později (například předpisy pro vojenský oděv řádových bratrů byly papežem schváleny až v roce 1248). Není bez zajímavosti, že kromě privilegií papežských, řád získal i podporu a ochranu Fridricha Barbarossy.\nPo pádu Jeruzaléma se stejně jako templáři byli nuceni ze Svaté země stáhnout zpět do Evropy a cesta je zavedla na Kypr. Ten se však neukázal být ideálním místem a tak tehdejší velmistr řádu, Guillaume de Villaret vyhlédl pro své rytíře jako nový domov ostrov Rhodos. Ten se jim podařilo pod vedením dalšího velmistra po dvouletém boji dobýt a proměnit v hlavní základnu řádu. Vybudovali si zde také rozsáhlou flotilu, která se ve Středomoří brzy stala rozhodujícím faktorem obrany proti Turkům. To však nevyhovovalo panovníkům Osmanské říše a Rhodos tak po nespočtu odražených pirátských nájezdů a dvou úspěšně odvrácených invazích muslimů (vojska egyptského sultána a arabská vojska) musel kapitulovat před osmanským Sulejmanem I., který jej napadl se 400 loděmi a 200 tisíci vojáky (což byl proti sedmi tisícům bránících rytířů možná trochu overkill…). Po šestiměsíčním obléhání bylo zbytku rytířů dovoleno Rhodos opustit a odejít na Sicílii.\nPo sedmi letech bloudění a hledání přístřeší (což nelze brát doslovně, protože řád v té době byl rozšířen po celé Evropě a rozdělen do tzv. jazyků – k tomu došlo již po získání templářského majetku v roce 1312) se nad johanity slitoval Karel V. a udělil jim v léno Maltu, Gozo a Tripoli. Jako dávku mu měli odvádět symbolického jednoho maltského sokola ročně (na Dušičky). V té době se ukázala oddanost rytířů své věci (tedy obraně křesťanství), když opět, s flotilou teď již značně ztenčenou, začali operovat proti pirátům a muslimským nájezdníkům, čímž opět vyvolali Sulejmanův hněv. Ten poslal tentokrát 40 tisíc mužů proti 700 rytířů a asi osmi tisícům vojáků. Maltézští však přes úvodní ztráty dokázali udržet pevnosti a opravovat je tak, že se útočníkům zdálo, jako by zůstávaly jejich snahami naprosto nepoznamenány. V řadách útočníků navíc zuřily nemoci, docházeli jim zásoby a morálka klesala k bodu mrazu. Poslední pokus o dobytí pevností, slabý sám o sobě, byl přerušen příjezdem posil ze Sicílie (sice nepříliš početných, ovšem psychologický efekt v tu chvíli převážil nad fakty). Osmané se obrátili k útěku. Bylo jich asi 15 tisíc. V pevnostech zůstávalo v té době už jen 600 mužů schopných boje. Velké obležení Malty je pravděpodobně posledním velkým vítězstvím rytířů v historii.\nVelmistr řádu byl pak postaven na úroveň kardinálů a prohlášen vévodou Svaté říše římské. Řád však v této době silně morálně upadal a snižoval se k řadě kompromisů i proto, že díky reformaci a proti-reformaci byla role katolické církve oslabena a náboženské cítění evropanů změněné. Řád se v některých státech dokonce proměnil z ryze katolického na zčásti katolický a zčásti protestantský. Znovu ustavený řád, se navíc již nemohl držet svého původního poslání (tedy ochrany poutníků ve Svaté zemi) a začal se potýkat s potížemi, jelikož jeho původní mecenáši neviděli důvod podporovat organizaci, která již nebyla viditelně potřebná. Proto se maltézští rytíři po prolomení obležení a porážce osmanské flotily uchýlili k eskortování obchodních flotil do a z Levanta a policejní činnosti proti pirátům ve Středomoří. To však paradoxně situaci řádu jen zhoršilo, neboť to proti maltézským popudilo Benátky, Pisu a Janov. Někteří členové řádu si proto poněkud upravili podmínky a místo čisté obrany začali útočit na muslimské lodě a rabovat je. Někteří dokonce zašli tak daleko, že se nechali najmout do loďstev Francie a Španělska, kde je čekaly větší zisky, více dobrodružství a také možnost užívat si tradičně nemorálního námořnického života. Zatímco jiné státy byly znechuceny úpadkem řádu a jeho pirátskými aktivitami a peníze mu poskytovali stále váhavěji a méně, Francie a Španělsko rytíře v pirátství podporovali a dokonce jim vydávali korzárské licence.\nŘád měl jistě i své dobré stránky, jednou z nich byla například kvalita jeho nemocnic – nemocnice v hlavním městě Malty – Valletě – byla vyhlášená a přijímala pacienty z celé středomořské oblasti. Vznikla zde také kvalitní knihovna a univerzita. To vše byla ovšem pouze malá kompenzace celkového úpadku řádu, který byl dovršen, když na Maltě v roce 1798 přistál Napoleon. Pod zástěrkou, že chce pouze doplnit zásoby před cestou do Egypta se dostal až do hlavního města a následně Maltu obsadil. Velmistr řádu před ním prakticky okamžitě kapituloval. Jako důvod uvedl, že členové řádu nesmí pozvednout meč proti jiným křesťanům (což v té době již byla více než chabá výmluva). Hlavní činnost řádu se poté přesunula do Ruska, kde car Pavel I. poskytl azyl poměrně početné skupině rytířů. Ti ho z vděčnosti poté zvolili velmistrem. Toto rozhodnutí však nebylo nikdy oficiálně schváleno církví.\nObnovu řádu započalo až papežské rozhodnutí znovu řádu ustanovit velmistra, z roku 1879. Řád se znovu stal především náboženskou a humanitární organizací a vrátil se ke svému původnímu účelu – starosti o nemocné. Poté, co se v této činnosti osvědčil jak v první, tak hlavně ve druhé světové válce se řád dokonce vrátil i do svého původního sídla – do pevnosti St. Angelo na Maltě, ačkoli jeho hlavní sídlo zůstává v Římě. Řád se v dnešní době jmenuje Svrchovaný řád maltézských rytířů a je suverénním nestátním bez vlastního území (mezi znalci mezinárodního práva není tento názor zcela jednoznačný). Řád má dvě malá exteritoriální území (sídlo v Římě pak pevnost St. Angelo), vydává vlastní mince a poštovní známky a má vlastní značku aut, udržuje plné diplomatické styky s 94 státy světa (včetně ČR), v dalších šesti je zastoupen, má status pozorovatele v OSN atd.\nMimo tento řád se za návazný řád johanitů dá považovat Aliance řádů sv. Jana, která je jeho protestantskou odnoží, vzniklou původně v Británii a rozšířenou do Holandska, Německa a Švědska. Tyto řády jsou dnes výlučně dobročinnými organizacemi a jako návazné jsou uznány i samotným Maltézským řádem.\nTřetím největším a nejznámějším řádem je Řád německých rytířů, nebo plným názvem Bratři a sestry německého řádu Panny Marie Jeruzalémské. Ten byl původně založen jako špitální řád v rámci řádu johanitů. Postupně se však vydělil, jako samostatná organizace německy mluvících rytířů. Řád vznikl až v době třetí křížové výpravy a pověření k boji proti pohanům dostal roku 1199, tedy v době kdy už boje o Svatou zemi byly takřka prohrané. Řád se proto, stejně jako jeho starší bratříčci ve třináctém století přesunul zpět do Evropy. Na rozdíl od nich však nezamířil na jih do Středomoří, ale do Sedmihradska, kam německé rytíře pozval Ondřej II. aby mu pomohli chránit východní hranici Uherska. Tento krok se neukázal být pro uherského panovníka příliš produktivním, neboť němečtí rytíři si chtěli území svěřené k obraně přivlastnit nadobro. Tak velice brzy přestali být vítanými a ze Sedmihradska museli odejít.\nNaštěstí (pro ně) se jich ujal polský kníže Konrád Mazovský, který jim za ochranu jeho země proti Prusům nabídl území. Jako bonus dostali od Fridricha II. příslib, že v jejich vlastnictví zůstane i území, které si proti Prusům dobudou. Prusové tak ze svých nových sousedů měli jen malou radost. Když se řád spojil s řádem Mečových rytířů, sídlícím v Pobaltí, byl osud Prusů zpečetěn. Postavili se sice na odpor, ale nebylo jim to nic platné. Na jejich území vznikl pruský řádový stát. Rytíři si dále podmanili Lotyšsko a Estonsko, kde vytvořili livornský řádový stát a obrátili svou pozornost k Litvě a ruským knížectvím. Toto bylo stále pod maskou plnění řádových povinností, obrany (ehm, šíření) křesťanství proti pohanům a heretikům.\nVe spojení se švédskými vojsky zaútočili livonští na severovýchodní Rus a získali Pskov, což bylo důležité obchodní středisko. O moc dál se však nedostali, neboť se střetli s Alexandrem Něvským, který se na jejich „misionářskou činnost“ ve svém panství díval poněkud nelibě a v roce 1242 je v „ledové bitvě“ na hladině zamrzlého Čudského jezera definitivně porazil a zabránil jim tak v expanzi na východ. To vrátilo jejich pozornost k území, které bylo vklíněno mezi dva řádové státy – ke Žmudi, která v té době byla pod nadvládou litevského knížete. Nabroušené meče řádových rytířů a neochota žemaitských knížat ke spolupráci ho poměrně rychle přesvědčila, aby si svou nadvládu rozmyslel a dokonce kývnul i na konverzi svého vlastního knížectví ke křesťanství. Řád však území nezískal, naopak, utrpěl zde těžkou porážku a litevský kníže, ačkoli se území vzdal a už o nadvládu nad ním neusiloval) na svůj slib obrácení také jaksi pozapomněl.\nÚzemí Žmudi však i nadále sehrávalo klíčovou úlohu ve vztazích mezi řádem a Litvou, ačkoli (nebo právě proto, že) Litva se dostala do personální unie s Polskem a christianizovala se, čímž řádu vzala příhodnou záminku k vyvolávání nepokojů. Po několika pokusech získat Žmuď od litevců po dobrém (konspirací s mocichtivým příbuzným polsko-litevského panovníka), nebo násilím proti území samotnému se konečně rozhořela válka přímo mezi řádem a Litvou, která i díky přispění papeže Bonifáce IX. skončila mírem a přiřčením Žmudi řádu německých rytířů. Papež se ovšem zapomněl zeptat na názor obyvatel tohoto území a ti mu na jeho snahu odpověděli povstáním proti řádu, které znovu vyvolalo válku, do které se tentokrát plně zapojilo i Polsko. Celé snaha tak skončila bitvou u Grunwaldu, kde většina pruské části řádu (včetně velmistra) chrabře padla. Livonská část dokázala proměnit hořkou porážku v celkem mírnou mírovou smlouvu, ale s řádem to od té doby šlo čím dál tím víc z kopce. Poslední velmistr řádu Albrecht Braniborský přijal roku 1525 luteránskou reformaci a prohlásil se za světského vládce dosud řádového území, které se později stalo lénem polského krále.\nŘád tedy dál existoval jako sekulární veličina až do přelomu 18. a 19. století, kdy ztratil většinu svých zbývajících území. Napoleon jej dokonce roku 1809 přikázal rozpustit. Už roku 1834 byl ale řád obnoven, ovšem s novými pravidly, jako výlučně hospitální řád, jehož sídlem se stala Vídeň. Řád se také jako jediný dělí na mužskou a ženskou větev. Jeho klidnou a na události nebohatou další existenci přerušil až vzestup nacismu. Řád proti němu ostře vystupoval a setkával se se stejnou ostrou, nebo spíše ještě ostřejší reakcí ze strany jeho přívrženců. Na majetek řádu byla uvalena nucená správa a později byl zabaven, většina členů mužské větve byla povražděna. Úlevou na mnoha územích nebyl ani pád nacismu, jelikož komunisté k řádu nebyli o mnoho milejší. V Československu se Ministerstvo zemědělství rozhodlo po válce zkonfiskovat majetek řádu podle Benešových dekretů (které se na nadnárodní otevřeně protinacistickou organizaci rozhodně vztahovat nemohly a neměly), a tento postup si prosadilo i přes četné protesty vlády. V roce 1948 bylo sice vydáno rozhodnutí Nejvyššího státního soudu, které konfiskaci prohlásilo za neplatnou, komunistický převrat ovšem řádu znemožnil opětné převzetí majetku. Rytíři německého původu byli vyhnáni ze země a ostatní krutě pronásledováni a vězněni.\nPo sametové revoluci u nás řád obnovil svou činnost, sídlí nyní v Opavě a snaží se dosáhnout restituce zkonfiskovaného majetku (například hradu Bouzov). V listopadu 2007 převzal řád Moravské reálné gymnázium, z něhož hodlá pod jménem Církevní gymnázium Německého řádu vybudovat prestižní vzdělávací instituci s vazbami na německé, rakouské a italské univerzity.\nPosledním řádem, o kterém se zmíníme je Rytířský řád křižovníků s červenou hvězdou. Na rozdíl od výše zmíněných se nejednalo o řád založený v Palestině, ani o řád nijak početný, či významný. Křížovníci s červenou hvězdou jsou pro nás zajímaví tím, že jde o jediný řád založený na našem území. Vyvinul se ze špitálního bratrstva původně založeného sv. Anežkou Českou při kostele sv. Haštala v Praze, které bylo na řád papežem povýšeno roku 1237. Na rozdíl od řádů výše zmíněných se vždy jednalo v prvé řadě o společenství hospitální, nikoli vojenské. Řád se zachoval až do dnešní doby. Stejně jako řád Německých rytířů trpěl za komunismu pronásledováním a po revoluci se začal nadějně obnovovat, v současné době se však potýká s nemalými problémy.\nTouto stručnou zmínkou končí naše vyprávění historických faktů ze života čtyř u nás pravděpodobně nejznámějších rytířských řádů. Příště se pustíme na poněkud tenčí led a budeme se zabývat tím, co z některých z nich dělá v očích veřejnosti tajemná a tím velmi přitažlivá společenstva, tedy jejich symboly a legendami, které je opřádají. Také se vydáme po stopách společenstev ještě tajemnějších a záhadnějších – assasinů, iluminátů, převorství sionského a svobodných zednářů.


26. červen 2019, 10:27\nVyužití blockchainu a dalších digitálních technologií k optimálnímu začlenění obnovitelných zdrojů a flexibilní spotřeby do evropské elektrizační soustavy by mělo být připraveno do roku 2021. V rozhovoru pro server Montel to řekl výkonný ředitel belgického provozovatele přenosové soustavy (PPS) Chris Peeters.\nLoni v srpnu spustil belgický PPS Elia pilotní projekt zaměřený na využití technologie blockchain pro zprostředkování plateb za vyrovnávání výroby obnovitelných zdrojů a flexibilní rezervní „zdroje“, jako jsou baterie a tepelná čerpadla.\n„Dnes již nejsme daleko od komerčně životaschopných produktů. Jsme možná dva roky daleko. Což je poměrně normální, když zvážíte úroveň testování, kterou musíme udělat na technické úrovni,“ uvedl Peeters.\nPodle CEO Elia povede digitalizace sítě a využití blockchainu a umělé inteligence k výraznému snížení investičních výdajů potřebných k rozvoji sítě, jelikož uvedené technologie zajistí optimální využití jednotlivých prvků sítě.\n„Zvýšený zájem o digitální svět byl tou správnou cestou na trhu přecházejícím od centrálních výrobních zdrojů k prostředí, kde jsou jak přicházející obnovitelné zdroje, tak potřeba flexibilní spotřeby, kterou můžete využívat,“ řekl Peeters.\nPotenciál blockchainu zkoumá také německý TenneT\nNa využití technologie blockchain při poskytování flexibility sází po úspěšných pilotech také TenneT.\nProvozovatel nizozemské a části německé přenosové soustavy zkoumal například možnost využití domácích bateriových úložišť pro udržování výkonové rovnováhy v německé elektrizační soustavě. V uvedeném projektu byl blockchain využit jako prostředek k zaznamenání a vypořádání transakcí.\nV Nizozemsku byla zase poskytovatelem flexibility, takzvaným agregátorem, společnost Vandebron, jejíž řešení „smart charging“ spočívalo v přerušování a následném restartování nabíjení elektromobilů Tesla na pokyn TenneTu.\nSupravodivost - princip a využití\n27. červen 2019, 08:52\nŘetěz bloků přece není technologie. Pokud tedy není technologie i telefonní seznam....\n27. červen 2019, 09:50\nJe to digitální technologie. Je to způsob jak bez prostředníka (státu, banky), tj. s minimálními transakčními náklady, provádět obchodní transakce a zároveň zachovat jejich vysokou důvěryhodnost.\n27. červen 2019, 10:29\nJasně, ale blockchain je výsledek fungování Bitcoinove sítě. Ta síť je technologie.. Blockchain je jen zápis... Je to jako říkat že telefoni seznam je technologie. Ne, technologie je ta telefoni síť...\nNašel jsem výstižný článek: "Když se dnes mluví o blockchainu, je dobré vrátit se k původnímu návrhu Satoshiho Nakamota a vidět, že blockchain, ona otevřená decentralizovaná sdílená účetní kniha s nevratnými záznamy, je výsledkem souhry několika technologií a důmyslně nastavených ekonomických motivací. Blockchain není technologie. Blockchain je výsledek technologií." https://roklen24.cz/a/SFRiQ/pred-deseti-lety-vznikl-navrh-bitcoinu-slovo-blockchain-v-nem-nenajdete\n27. červen 2019, 10:52\n"Když se dnes mluví o blockchainu, je dobré vrátit se k původnímu návrhu Satoshiho Nakamota a vidět, že blockchain, ona otevřená decentralizovaná sdílená účetní kniha s nevratnými záznamy, je výsledkem souhry několika technologií a důmyslně nastavených ekonomických motivací. Blockchain není technologie. Blockchain je výsledek technologií." https://roklen24.cz/a/SFRiQ/pred-deseti-lety-vznikl-navrh-bitcoinu-slovo-blockchain-v-nem-nenajdete


Ježíš nás zve k pohledu na Otcovo Srdce, abychom tak denně objevovali, že jsme bratři. Tento široký horizont nás uschopní překonávat krátkozrakou rozdělující logiku. Osvojíme si pohled, který nebude znejasňovat a zapírat naše rozdílnosti v jakési snaze o vynucenou jednotu nebo tichou marginalizaci. Budeme-li schopni denně pozvedat oči k nebi v modlitbě Otčenáš, budeme žít nikoli jako nepřátelé, nýbrž jako bratři. „Všechno, co je moje, je i tvoje“ (Lk 15,31).\nRůženec v papírové podobě - anonymně?\nVydáno dne 31. 03. 2019\nOd vánoc se nám na faře rozmnožily dotazy, jestli zasíláme Růženec v papírové podobě také poštou, anonymně, na osobu, do poštovní schránky. Samozřejmě, jak už jsme několikrát na tento dotaz odpovídali, zasíláme našim zájemcům tiskovinu v papírové podobě zdarma, a to nejen pro obyvatele okresu Jeseník. Záleží jen na příjemci papírového Růžence, zda informaci o odebírání tiskoviny někomu sdělí např. farníkům či svému faráři. Osobní údaje nezveřejňujeme. Můžeme sdělit, že počet příjemců papírového Růžence v našem děkanátu ve větších farnostech přibývá a mezi odběrateli jsou lidé, kteří nechodí do kostela. Děkujeme za přízeň.\nObjednaný Katolický týdeník "dorazil" koncem týdne na faru\nOtec Miroslav do každé farnosti v sobotu a v neděli dovezl na každou mši svatou po jednom výtisku Katolického týdeníku. Poměrně rozsáhle se rozpovídal o smyslu a důležitosti informačních médií, a to nejen digitálních- internet, email, facebook…ale také o důležitosti tiskovin v 21. století. Uvědomili jsme ještě více, také díky papírovému Růženci, že i církevní noviny v papírové formě patří do našich životů. Větší část své úvahy otec Miroslav věnoval obsahu Katolického týdeníku. Podařilo se mu nás tak zaujmout, že už naprosto spontánně jsme se začali domlouvat na formě půjčování Katolického týdeníku od farníka k farníkovi. Nakonec to dopadlo tak, že větší část z nás si vše přečte na faře při kávě.\nPoděkování za dokončenou práci\nVydáno dne 28. 03. 2019\nV kostele Jména Panny Marie v Černé Vodě jsme děkovali Pánu Bohu za dokončené vitráže. Okna, která byla zatemněna, se rozjasnila. Lešení v kostele už také není. Otec Miroslav poděkoval farníkům, že přes svoje požehnané stáří a nemoce, dali celý kostel do pořádku. Bližší informace o opravě oken zde\nVydáno dne 26. 03. 2019\nV pátek a sobotu 29. – 30. března 2019 se bude konat celosvětová akce 24 hodin pro Pána, kterou vyhlásil papež František. Věřící budou moci přijmout svátost smíření nebo se pomodlit u výstavu Nejsvětější svátosti. I farnost Vidnava se připojuje jako každý rok. V pátek 29.3.2019 od 15:00 hodin se budeme v kostele sv. Kateřiny modlit před vystavenou Eucharistií, farníci budou moci přijmout svátost smíření. V 16:00 hodin mši svatou celebruje otec Miroslav. Po mši svaté následuje společná modlitba až do 18:00 hodin. V sobotu 30.3.2019 od 11:00 do 12:00 hodin bude v kostele sv. Kateřiny adorace. V poledne pak zakončení modlitbou Anděl Páně při zvonění zvonu sv. Jany z Arku viz. plakát zde\nNová okna na faře ve Vidnavě\nVydáno dne 25. 03. 2019\n13. března 2019 firma Stavby Písek s.r.o. nám na faru do Vidnavy přivezla nová okna. Od dnešního dne 25.3.2019 začíná další výměna oken, a to z druhé strany budovy fary. Stará okna budou nahrazena novými dřevěnými v barvě slonová kost. Otec Miroslav i ekonomická rada farnosti se shodli na postupné výměně oken. Bylo moudré rozhodnutí, že okna v budově fary se neměnila naráz, ale jen v půlce fary, díky tomu se tak život na faře nezastavil, stejně jako v těchto dnech, kdy začínáme s výměnou oken v druhé polovině fary.\nFarníci ze Staré Červené Vody pečují o svůj kostel\nVydáno dne 22. 03. 2019\nFarníci ze Staré Červené Vody se domluvili s otcem Miroslavem na obnově potahů ministrantských židlí. Sedes (sedadlo instalované v presbytáři) také potřebovalo obnovit. Obě dvě kostelnice paní Marie Podlahová a Blanka Čermáková se svou sestrou za podpory ostatních farníků se o vše postaraly. Také zakoupily červenou sametovou látku do lavic kostela Božího Těla. Domů si farníci po mši svaté odnášeli podsedáky i s novou látkou. Obnovené podsedáky pak přinesli do kostela. Jsou nejen teplé, ale září čistotou a novotou. Otec Miroslav při mši svaté poděkoval za farnost, která se probouzí a za to, že se všichni farníci podílí na všem potřebném.\nindex | 9-16 | předchozí | následující | Celkem 2342 článků


Bilingual Bible Czech / Dutch: Ecclesiastes chapter 8 (Czech Bible Kralicka & Dutch Statenvertaling)\nMoudrost člověka osvěcuje oblíčej jeho, a nestydatost tváři jeho proměňuje.\nJáť radím: Výpovědi královské ostříhej, a však podlé přísahy Boží.\nNepospíchej odjíti od tváři jeho, aniž trvej v zpouře; nebo cožť by koli chtěl, učinil by.\nNebo kde slovo královské, tu i moc jeho, a kdo dí jemu: Co děláš?\nKdo ostříhá přikázaní, nezví o ničem zlém. I čas i příčiny zná srdce moudrého.\nNebo všeliké předsevzetí má čas a příčiny. Ale i to neštěstí veliké člověka se přídrží,\nŽe neví, co budoucího jest. Nebo jak se stane, kdo mu oznámí?\nVe všem tom viděl jsem, přiloživ mysl svou ke všemu tomu, co se děje pod sluncem, že časem panuje člověk nad člověkem k jeho zlému.\nNebo že ne i hned ortel dochází pro skutek zlý, protož vroucí jest k tomu srdce synů lidských, aby činili zlé věci.\nS bezbožným pak nedobře se díti bude, aniž se prodlí dnové jeho; minou jako stín, proto že jest bez bázně před oblíčejem Božím.


ReDraw Frozen - vel. 110 | Malování a barvičky | Maxíkovy hračky Malování a barvičky ReDraw Frozen - vel. 110 Vaše cena: 399 Kč (cena s DPH) Dostupnost: Dočasně nedostupné pohlídat Dopravné: Od 94 Kč dopravné Kód zboží:EPE EP02218_6777 Značka: EPline Licence: Ledové království Vhodné pro: děvčata od 3 let Záruka: 2 roky Popis Dotaz ReDraw Frozen\nRozměry balení: 29,8 x 28,3 x 2,7 cm Na Váš dotaz k produktu ReDraw Frozen - vel. 110 odpovíme co nejdříve. Dotaz k produktu E-mail pro odpověď: Vaše jméno: Dotaz: Ověření Text z následujícího obrázku přepiště do políčka ověřovací kód. Pokud je kód špatně čitelný, můžete vygenerovat nový Ověřovací kód: Související zboží... EPline ReDraw Frozen - vel. 104 Skladem (4 ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv s Frozen, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02218_6776 EPline ReDraw Frozen - vel. 98 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv s Frozen, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02218_6775 EPline ReDraw Sofia the First - vel. 104 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv svého oblíbeného hrdiny, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02221_6786 EPline ReDraw Sofia the First - vel. 110 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv svého oblíbeného hrdiny, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02221_6788 EPline ReDraw Sofia the First - vel. 98 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv svého oblíbeného hrdiny, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02221_6785 EPline ReDraw Minnie - vel. 104 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv s Minnie od Disney, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02219_6781 EPline ReDraw Minnie - vel. 110 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv s Minnie od Disney, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02219_6782 EPline ReDraw Minnie - vel. 116 Skladem (4 ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv s Minnie od Disney, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02219_6783 EPline ReDraw Minnie - vel. 98 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv s Minnie od Disney, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na... Kód zboží: EPE EP02219_6780 EPline ReDraw Spider-man - vel. 98 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Spidermanem, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02217_6790 EPline ReDraw Star Wars - vel. 104 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Star Wars, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02215_6796 EPline ReDraw Star Wars - vel. 110 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Star Wars, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02215_6797 EPline ReDraw Star Wars - vel. 116 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Star Wars, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02215_6798 EPline ReDraw Star Wars - vel. 98 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Star Wars, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02215_6795 EPline ReDraw Spider-man - vel. 104 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Spidermanem, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02217_6791 EPline ReDraw Spider-man - vel. 110 Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Spidermanem, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02217_6792 EPline ReDraw Spider-man - vel. 116 Skladem (4 ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Dotvořte oděv se Spidermanem, napište si na tričko svůj originální nápis nebo na něj namalujte další obrázek a buďte cool! Něco se vám na tričku... Kód zboží: EPE EP02217_6793 EPline Mineez Super studio Skladem (5 a více ks) 899 Kč 999 Kč -10% do košíku Mineez představuje nové korálky! Jsou drobnější, jsou zdobnější. Jsou to Mineez! Vyrobte si náramek, náhrdelník nebo přívěsek! Stačí jen hotové... Kód zboží: EPE EP01353 Color Me Mine Color Me Mine kabelka Violetta Skladem (5 a více ks) 599 Kč 899 Kč -33% do košíku Vybarvi si svou tašku podle svých představ. Kód zboží: CMM 86080 Color Me Mine Color Me Mine Messenger kabelka Minnie Skladem (4 ks) 399 Kč 699 Kč -43% do košíku Vybarvi si svou tašku podle svých představ. Kód zboží: CMM 86204 Mattel Mattel Disney zpívající Anna Skladem (5 a více ks) 629 Kč 899 Kč -30% do košíku Zpívající princezna Anna z filmové pohádky Ledové království nyní přichází se známou písní "For the first time in forever" Kód zboží: BRB CJJ08 Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Výtvarné a naučné > Malování a barvičky > ReDraw Frozen - vel. 110 Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Malování a barvičky Pastelky Fixy Křídy Omalovánky Vodovky a štětce Speciální barvy Razítka Plastelíny a modelíny Inteligentní plastelína Tabule a tabulky Ruční práce a tvoření Zažehlovací korálky Naučné hry Dekorace Bublifuky Pomůcky Kreativní sady Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoce Advent Tipy pro školky Mikuláš Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Zimní radovánky Karneval a Maškarní Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Drakiáda Dárky za vysvědčení Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Ministerstvo financí dnes spouští účtenkovou loterii, my vyzýváme občany, aby se této udavačské loterie neúčastnili. Jedná se o další nástroj, který podporuje udávání podnikatelů a ničení zdravého ekonomického prostředí v České republice. Doufáme, že nadcházející volby zkrátí životnost této loterie na nezbytné minimum a bude společně s EET v co nejkratším čase zrušena. Z kapes daňových poplatníků půjde ročně na výhry a provoz této udavačské hry více než 110 miliónů korun, což je například roční rozpočet více než 10 malých obcí.\nMy všichni tak přispějeme na zvrácenou zábavu ministerstva financí, které si evidentně přeje návrat do socialistických dob. Ministerstvo financí by místo toho mělo věnovat úsilí podstatnějším věcem, jako je snížení byrokracie, zjednodušení komunikace se státem nebo snížení odvodů státu. Stát by měl podnikatelům podmínky pro podnikaní zlehčovat než jim byrokracií přidělávat práci,“ uvedla první místopředsedkyně ODS Alexandra Udženija.\n„Start státní loterie k EET je vládní ostudou a sprostou sázkou na lidskou závist. Stát má za vybrané daně poskytovat veřejné statky, které lidé potřebují, nikoliv nakupovat a vyplácet výhry ve státem organizované loterii. Ještě, že už se blíží konec mandátu stávající vládní koalice, jinak bychom se mohli brzo dočkat státního casina, kolotočů nebo státního cirkusu.\nJe absurdní, že vláda, která zakázala kouření a výherní automaty v obyčejných hospodách, bude provozovat vlastní hazardní hru pro všechny zákazníky. Očekávám, že ministerstvo zdravotnictví bude stejně důsledné jako v jiných obdobných případech a bude všechny zákazníky varovat, že účast ve státní účtenkové loterii může způsobit závislost na paragonech. Je to celé tak absurdní a neuvěřitelné, že budoucí vláda má v účtenkové loterii dobrého adepta na první opatření, které bude potřeba po této agrosocialistické vládě zrušit,“ dodává ekonomický expert ODS Jan Skopeček.


Obchodní prostor na prodej Rumburk, Rumburk 1 o velikosti 400 m2 za pěkných 3 990 000 Kč\nNabízíme prodej komerční budovy v Rumburku o celkové ploše 410 m2. Jedná se o 3 podlažní budovu se suterénem, která sloužila k prodeji nábytku. V 1. a 2. NP jsou samotné prostory s kanceláří a koupelnou s WC. V 3. NP je v první polovině byt 2+1 a v druhé polovině jsou další prostory k podnikání. Vstup do jednotlivých pater je samostatný. V suterénu je garáž pro více aut. Byt je po rekonstrukci z roku 2005. K budově patří vlastní parkoviště. Vyhledávaná lokalita v blízkosti centra města a v sousedství kulturního domu. Zdarma a rychle Vám zajistíme financování a přepis energií.\nProdej obchodních prostor Rumburk, stav je uveden jako dobrý, osobní vlastnictví, umístěný v lokalitě, kde je centrum obce, o ploše 400 m2, se zastavěnou plochou 401 m2, mnohem více nemovitostí bude při hledání, Obchodní prostory Děčín.


Šneci z listového těsta – NašeHvězdy.cz\nSlané koláčky se špenátem a bylinkami jsou výborným pohoštěním nebo chuťovkou k vínu.\nkoření (majoránka, koriandr, pepř, rozmarýn)\n1. Špenát spařte a vyždímejte. Bylinky očistěte. Do nastrouhaného sýra přidejte utřený česnek a tolik zakysané smetany, aby vznikla hustá roztíratelná pasta.\n2. Rozválené těsto potřete pastou, okořeňte a přidejte bylinky a špenát. Odspodu srolujte a nakrájejte na plátky. Ty potřete rozšlehaným vejcem a upečte dozlatova.


Silné hlasy uralských kozáků zavzpomínají na carské Rusko - Táborský deník\nJižní Čechy - Po čtyři následující večery bude putovat Chor uralských kozáků Andreje Scholuchova po jihočeských městech, aby předvedl svůj nový program v rámci velkého evropského turné.\nChor založili v Paříži kozáci, kteří po roce 1917 opustili rodné Rusko.\nDnes večer můžeme rázné kozáky vidět a jejich okázalé zpěvy slyšet od 19. 30 hodin v jindřichohradecké kapli sv. Máří Magdaleny, zítra vystoupí v českokrumlovském kostele Božího těla a Panny Marie na Latráně, v sobotu se s nimi mohou setkat všichni zájemci v písecké Koncertní síni sv. Trojice na Výstavišti a v neděli se koná koncert v táborském kostele Proměnění Páně na hoře Tábor.


Příběh Anny Grušové s krycím jménem Oxford: Na odposlechy si člověk zvykne | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Věda a technologie / Historie | Související témata: historie dokument nacismus 1968 vzpomínka dokumentace\nPříběh Anny Grušové s krycím jménem Oxford: Na odposlechy si člověk zvykne\nKdyž komunisté odsoudili jejího otce na doživotí, začala spolu se svou rodinnou čelit perzekucím tehdejšího režimu. To je jen začátek životního příběhu Anny Grušové. „Pro nekomunisty jsme byli komunistická sebranka a pro komunisty zrádci,“ vzpomíná pro Český rozhlas Plus. V roce 1968 měla tato rodačka z anglického Oxfordu možnost emigrovat do zahraničí, v Česku však zůstala. Až do sametové revoluce na ni ale „dohlížela“ Státní bezpečnost (StB).\nFotogalerie Praha 14:17 10. srpna 2019 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nAnna Grušová na snímku se svými rodiči | Foto: archiv Anny Grušové | Zdroj: Český rozhlas Plus\nHvízdavý zvuk raket pod stolem – to je první vzpomínka z dětství Anny Grušové, rozené Goldstückerové. Pochází z válečných dob, kdy na Velkou Británii dopadaly tajné německé zbraně, rakety V1 a V2.\nByla tehdy předškolní dítě, a jakmile začaly ječet poplašné sirény, musela se spolu s dospělými schovat pod těžký ocelový stůl. Nebylo kam jinam – tak jako většina anglických domků neměl ani ten, ve kterém bydleli Goldstückerovi, sklep.\nNacistické řádění nakonec rodina Goldstückerových přežila bez úhony. Když se po konci druhé světové války vrátili z Londýna do Prahy, měl už otec jako spolupracovník londýnské exilové vlády našlápnuto na skvělou diplomatickou kariéru. Ta vyvrcholila v roce 1948 velvyslaneckým postem v nově vzniklém státě Izrael.\nJenže v roce 1951 byl Eduard Goldstücker z postu odvolán a na novou misi do Švédska už neodjel. Začal učit na pražské Filozofické fakultě, ale po několika měsících byl v prosinci téhož roku zatčen a po roce a půl věznění v květnu 1953 odsouzen na doživotí.\nPřestupní stanice Jičín\nNásledujících několik let žila Goldstückerova manželka s dětmi – Annou a její mladší sestrou Helenou – u rodičů v Jičíně. Nebyla to žádná oáza – spíš pět let ústrků a zavržení. Jak vzpomíná Anna: Pro nekomunisty jsme byli komunistická sebranka a pro komunisty zrádci.\nDoba procesu s Rudolfem Slánským, při kterém Goldstücker vystupoval jako svědek přinesla pochopitelně perzekuci celé rodině. Matka přišla o práci v jičínských mlékárnách, neboť, jak jí bylo řečeno soudruhem ředitelem, dělnické třídě je nadále odporné s ní pracovat.\nPřesto se i tehdy našli stateční lidé, třeba prvorepubliková učitelka z Anniny třídy, která uklidňovala její maminku a zároveň striktně řekla dětem ve třídě: je to Aniččin tatínek, a já si nepřeju, abyste s ní o tom kdykoliv mluvily. Děti svou statečnou učitelku poslechly.\nOtec Goldstücker měl nakonec štěstí v neštěstí – v roce 1955 byl propuštěn a jako jeden z prvních politických vězňů té doby rehabilitován. Nastoupil zpět na pražskou Filozofickou fakultu a v 60. letech pak vedl její katedru germanistiky. V roce 1963 byl iniciátorem později téměř za podvratnou považované liblické konference o Franzi Kafkovi.\nNa začátku roku 1962 došlo také k prvnímu setkání obou mužů, kteří v životě Anny hodně znamenali a zásadně ho ovlivnili: jejího otce a jejího tehdejšího nastávajícího Jiřího Gruši. Přestože asi netvořili stejnou krevní skupinu, ani generačně ani světonázorově, navzájem se respektovali. Ve dvaceti, ještě za studií, se pak mladým manželům Grušovým narodila dcera Milena, později následoval syn Martin.\nMimořádně vhodný terč\nEduard Goldstücker jako čerstvě zvolený předseda Svazu spisovatelů měl na jaře 1968 mnoho důvodů se obávat dalšího vývoje: Sověti přikládali kulturní scéně a jmenovitě spisovatelům enormní význam a on byl jako terč mimořádně vhodný – byl tu židovský původ, kafkovská konference, k tomu dědictví padesátých let.\nPrávě díky tomu, co už zažil, neměl Goldstücker velké iluze o tom, jak to všechno může dopadnout. Své mladší dceři Heleně, která se v květnu 1968 dostala do Anglie jako au pair, lakonicky řekl: jestli přijedou Rusové, tak se nevracej.\nNakonec ani jedna z jeho dcer v emigraci nezůstala, ačkoliv k tomu měly obě dost důvodů. Došlo k atypické situaci: zatímco většinou po srpnu 1968 emigrovali ze země potomci a doma nechali opuštěné rodiče, tady to bylo obráceně.\nEduard Goldstücker se i se svou manželkou rozhodli nic neriskovat a odjeli z Vysokých Tater, kde byli v době přepadení země na dovolené, prakticky rovnou do Vídně a později do Británie. S nastupujícím Husákovým režimem začala mít Anna polepený další život nejen kvůli otci, ale i kvůli manželovi Jiřímu Grušovi, s nímž se za dalších několik let rozvedla.\nDeset tvrdých let\nAnna zůstala prakticky sama na dvě děti, k tomu Jiří Gruša podepsal Chartu 77 a začalo druhé kolo perzekucí. Ještě předtím totiž v roce 1973 přišla o práci a stalo se to zcela v retro stylu 50. let, jaký kdysi zažila její matka.\nV Ústavu pro vědecké a technické informace, kde tehdy Anna Grušová pracovala, se jednoho dne sešla stranická schůze, na níž se během debaty zvedla jakási soudružka, zamávala týdeníkem Tribuna, kde tehdy na pokračování vycházel seriál denunciačních článků „Renegát socialismu“ o Eduardu Goldstückerovi, načež pravila: „A dcera tohohle člověka pracuje u nás!“ Anna odmítla na cokoli čekat a požádala ředitele, aby ji uvolnil. Ten jí obratem vyhověl.\nSkartovaný svazek StB\nNabízí se otázka, proč vlastně po srpnu 1968 neodešli všichni? U Anny to bylo ještě podivnější. Navíc se s Jiřím Grušou po letech shodli na tom, že jejich manželství prakticky zahynulo na politické poměry. Za normálních okolností by se zřejmě nikdy nerozvedli.\nZřejmě jedna z věcí, která Annu po celá léta držela při životě, bylo vědomí, že pokud by nakonec zjistila, že je život doma nad její síly, režim by jí nepochybně umožnil se vystěhovat, bylo jí to několikrát naznačeno.\nDěti Anny - Martin a Milena Grušovi u prarodičů | Foto: archiv Anny Grušové | Zdroj: Český rozhlas Plus\nOstatně díky svému rodišti Oxfordu by nejspíš získala britské občanství takříkajíc na počkání. Mimochodem, když v 50. letech obdržela svůj první občanský průkaz, bylo v něm napsáno, že rodný list vydal „MNV Oxford“.\nPřesto to Anna nikdy neudělala – neměla na emigraci prostě povahu. Navzdory tomu, že se léta protloukala s dětmi sama, že dokonce přišla v památném roce 1989 nešťastnou náhodou o syna Martina, navzdory tomu, že po celou dobu až do listopadu 1989 žila pod dohledem a doslechem StB.\nSvazek komunistické tajné policie byl veden pod krycím jménem Oxford. „Jak originální,“ reagovala žena. „Na odposlechy si člověk zvykne,“ doplnila\nPochopitelně na ni tato organizace také vedla svazek jako na nepřátelskou osobu, dnes bohužel skartovaný. Přitom jejím jediným „proviněním“ byly rodinné poměry. Dodnes si nicméně nepřeje nahlédnout do torza spisů StB, které na ni a její okolí byly vedeny, a ze kterých by se mohla dovědět třeba i to, kdo všechno na ni v životě donášel.\nJan Sedmidubský, Ivana Chmel Denčevová, hav Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nBouřlivý začátek bouřlivé revoluce. Před 600 lety propukly husitské války první pražskou defenestrací\nKolik dětí navštěvovalo za Marie Terezie školu? ‚Bylo jich méně, než říkají dobová data,‘ tvrdí historik\nČeskoslovenský rozhlas o celé aféře informoval velmi podrobně a se zřetelnými sympatiemi k hnutí Greenpeace. Byla to pro něj vhodná příležitost předvést západní státy v nepříznivém světle.\nVe vězení zemřel učitel, který zneužíval dívky z mateřských školek. Vězeňská služba událost vyšetřuje


5 tipů, jak si zútulnit ložnici - Atmosféra Bella Rose\nZdá se vám, že je vaše ložnice kapku opomíjenou místností? Protože v ní přes den netrávíme příliš času, často ji stavíme až na druhou kolej. I zde je však důležité navodit atmosféru, která dokáže naladit na správnou vlnu a dostat vás během chvíle do pohodového rozpoložení. Dnes pro vás proto máme pět tipů, které vás budou inspirovat k pořádné proměně ložnice.\nAť už si své útulno představujete jakkoliv, ať se řadíte mezi příznivce skandinávského stylu, jste milovníci boho nebo romantické duše s příklonem k provence, všechny tipy si snadno přizpůsobíte svým preferencím na míru. Atmosféra totiž vzniká z toho, co máme rádi. A protože ji vnímáme všemi smysly, zaměříme se na ně i v naší inspiraci.\n1. Osvětlení je základ ložnice\nŽe osvětlení domácnosti hraje zásadní roli v tom, jakou máme náladu a jak se cítíme, ví skandinávské národy již nespočet let. I proto v těchto zemích najdeme tolik milovníků designových lamp. Zejména pak světlu v ložnici je důležité věnovat pozornost, protože právě tam světelné podmínky ovlivňují náš spánek i to, jak se ráno cítíme. Pro unavené oči je nejlepší světlo s vysokým podílem červené složky, zkrátka takové, které je svou barvou nejvíce podobné světlu ohně.\nSáhněte proto po lampě s teplým světlem a stínidlem, které záři příjemně rozptýlí. Pokud máte raději větší přítmí a světlo sloužící spíše pro dokreslení atmosféry, malé žárovky nebo světelný LED řetěz budou to pravé.\nPříjemně tlumené osvětlení ve žluté barvě je pro usínání nejlepší. Zdroj: Pinterest\n2. Svíčky, důležité nejen kvůli světlu\nSvíčky jsou jednoznačně symbolem útulnosti a dánského hygge. Své místo v domácnostech si vybudovaly nejen díky svému hřejivému světlu, které nám pomáhá s usínám a kvalitním spánkem, ale také díky vůním. Abyste se v místnosti cítili opravdu dobře, myslete kromě zraku také na ostatní smysly. Dobře zvolenou vůní totiž dotáhnete k dokonalosti přesně takovou atmosféru, kterou od ložnice očekáváte.\nOsvědčenou vůní do ložnice je rozhodně levandule, jejíž uklidňující účinek pomůže s usínáním. Vyzkoušet můžete také kapku svěžejší eukalyptus nebo mateřídoušku. Ložnici provoníte rovněž aroma difuzéry nebo vonnými vosky, svíčka však vnese do interiéru to pravé kouzlo. Zejména, když jde o svíčky ve skle, které mohou být stylovou dekorací na nočním stolku. Svíčkami zapůsobíte také na sluch, a to především těmi, které jsou vybavené praskajícím knotkem.\n1. Woorwick Pure Comfort 2. DWHome Eucalyptus & Lavender 3. Meraki Scandinavian Garden 4. Village Candle – Rosemary Lavender 5. Compagnie de Provence Levandule 6. DW Home Levandule a heřmánek\n3. Polštáře, plédy, koberce. Obklopte se texturami!\nVnímejte hebkost koberce, když vejdete do místnosti, užívejte si textury polštářů a přikrývek a zabalte se do plédu s šálkem čaje. Hmat je dalším z faktorů, které ovlivňují váš pocit z místnosti, do které vkročíte. A jak vám jednotlivé kousky pomohou zůtulnit ložnici? Je to snadné:\nKoberce – Díky změně povrchu si v podvědomí snáze všimnete, že přecházíte do jiné části bytu. Do té, kde vládne klid a odpočinek. Využijte triky obchodních domů, které dávají před své vchody velké rohože, aby lidský mozek rychleji přešel do nákupního módu. Vy raději přepněte do módu odpočinku a užijte si teploučkou kožešinu nebo měkký koberec, který vám zpříjemní každou cestu do postele i ranní vstávání.\nPolštáře – I obyčejná postel se rázem promění v útulné útočiště, když jí dodáte osobitost pomocí polštářů v různých vzorech a texturách. Třebaže bude jejich účel zejména dekorační, k odpočinku vás jistě nalákají.\nPlédy – Může se zdát, že do ložnice, kde hraje zásadní roli peřina, již není potřeba další přikrývka. Pléd však narozdíl od přikrývky použijete na zahalení ramen, například když se před spaním začítáte do stránek oblíbené knihy. Ležérně přehozený přes okraj postele pak bude perfektní dekorací.\n4. Pokojovky: váš malý kousek přírody\nRostliny umí divy. Umístěte jich pár na polici nad postel, na komodu nebo noční stolek, a vnímejte nejen jejich neustálý vývin, ale také příjemnější vzduch, který pro vás čistí.\nLožnici pak můžete vybavit stylovými obaly na květináče, které rozveselí každý okenní parapet. Jsou také snadným způsobem, jakým můžete doladit svůj interiér do požadovaného stylu. Ať už zvolíte květináče s bohémským nádechem, které tak dokonale umí Bloomingville, nebo naopak vložíte květiny do jednoduchých květináčů značky ferm LIVING, pozvednete ložnici na zcela novou úroveň.\n5. Designové doplňky potěší oko i duši\nO tom, že krása tkví v detailech, jste jistě slyšeli mnohé. Když však přijde na aplikování v praxi, nemusí být tak snadné rozhodnout, odkud začít. Aby v místnosti nezavládl chaos, vybírejte doplňky podle účelu místnosti, a při tom zůstaňte věrní svému stylu. Zabráníte tak hromadění věcí, které sice milujete jako samostatné prvky, dohromady však narušují celkovou estetiku, již se vám doposud podařilo vytvořit.\nV případě ložnice můžete doplnit noční stolek designovým budíkem, krásnou lampou s originálním stínidlem nebo zrcadlem v zajímavém rámu. Pokud se přikláníte spíše k přírodnímu stylu, vsaďte na koše z přírodních materiálů. Ty od Madam Stoltz si zamilujete, a navíc do nich snadno uložíte i měkoučký pléd, který tak budete mít vždy po ruce.\n1. zrcadlo 2. lapač snů 3. obal na květináč 4. úložný koš 5. vysoký koš s víkem 6. pléd 7. dřevěný budík 8. lampa se stínítkem\nPokud jsme vás naladili na vlnu zútulňování, doufáme, že si v ložnici vytvoříte své jedinečné hygge, a budete se do ní den co den rádi vracet.\nÚspěšnou proměnu ložnice přeje\nTyto kousky vám dopomohou k ložnici vašich snů!


Salewa Mountain Trainer Mid GTX dámské - Hanibal\n> Boty>Dámské boty>Kotníkové trekové boty>Salewa Mountain Trainer Mid GTX dámské\nKód skladu SAL209\nBoty Mountain trainer Mid přicházejí s vylepšenou konstrukcí svršku boty. Přináší také větší komfort v oblasti chodidlového kloubu a pohodlnějším technickým systémem šněrování, který lépe ukotvuje nohu v botě. Novinkou na botě je také nové mezipodešví kombinovanoé s PU tlumením pro maximální komfort i na větších vzdálenostech. Bota je vyrobená z velurové usně s celogumovým opláštěním. O spolehlivou nepromokavost se stará membrána Gore-tex..® Extended Comfort\nMateriál svršku 360° celogumové opláštění


Volejbalová Final Four míří poprvé v historii do Prahy - Sport.cz\n25. března 2009 17:37 - PRAHA\nPoprvé v historii míří do Prahy Final Four Ligy mistrů. Nejlepší volejbalové týmy Evropy se 4. a 5. dubna představí v pražské O2 aréně. O prestižní pohár budou bojovat čtyři týmy: ruské Odincovo, řecká Soluň a italské duo Trentino a Macerata s českým hráčem Martinem Léblem. "Do Prahy se už moc těším," přiznal osmadvacetiletý blokař.\nJiž příští víkend se v Praze představí nejlepší volejbalové týmy Evropy. V pražské O2 aréně budou bojovat při Final Four Ligy mistrů o prestižní pohár. První semifinálovou dvojici tvoří ruský tým Odincovo a řecký klub Iraklis Soluň. V druhém semifinále se potkají dva italské celky Trentino a Macerata s českým blokařem Martinem Léblem, který se do Prahy už moc těší. "Je jen málo možností, jak se představit českému publiku. Jsem moc rád, že já tu možnost mám a do Prahy už se moc těším," přiznal osmadvacetiletý Lébl v telefonickém hovoru z Itálie.\nProtože podle pravidel evropské organizace CEV se ve finále nemůžou utkat dva týmy ze stejné země, narazí Léblova Macerata v semifinále na svého velkého domácího rivala Trentino. "Známe se velmi dobře, takže o nějaké překvapení bude nouze. Trentino je silný tým, šance jsou padesát na padesát. Bude to absolutně otevřený zápas. Předpokládám, že to bude bitva na pět setů," řekl Lébl. "A pokud celou soutěž vyhrajeme, tak spoluhráčům ukážu noční Prahu," plánoval.\nNejvíce fanoušků bude mít Soluň\nPodle předsedy Českého volejbalového svazu Antonína Lébla bude mít největší podporu fanoušků řecký tým Iraklis Soluň. "Z Řecka by mělo přijet asi tři tisíce fandů, okolo tisícovky jich čekáme z Itálie. Zatím nejmenší zájem je z Ruska. Odincovo přijede podpořit asi dvě stě diváků," uvedl Antonín Lébl. K dispozici je stále čtyři tisíce vstupenek. Jejich cena je v rozmezí od 250 Kč do 900 Kč.\nVe stejnou dobu se bude v metropoli konat summit EU a na návštěvu přijede také americký prezident Barack Obama. Pořadatelé tak museli změnit oficiální hotel pro účastníky turnaje. A očekávají možné komplikace při dopravě hráčů z letiště. Větší problémy ale podle nich nenastanou. První semifinále je na programu v sobotu 4. dubna v 16:00, druhé začíná od 19:00. V neděli 5. dubna se hraje zápas o třetí místo od 14:30. Finále vypukne v 17:30.\nBasketbalová NBA: Chicago - Detroit 99:91, Oklahoma City - LA Lakers 89:107, San Antonio - Golden State 107:106, Utah - Houston 99:86.\nPrvní zápasy čtvrtfinále Evropské ligy basketbalistů: CSKA Moskva - Partizan Bělehrad 56:47, Panathinaikos Atény - Montepaschi Siena 90:85, FC Barcelona - Tau Cerámica 75:84, Olympiakos Pireus - Real Madrid 88:79.\nKarvinští házenkáři se stali prvním účastníkem finálového turnaje Českého poháru. Obhájce prvenství vyhrál v Bystřici pod Hostýnem nad domácím celkem 37:25.\nFavority play off extraligy házenkářů jsou Zubří a Dukla\nO víkendu odstartuje play off extraligy házenkářů a v roli favoritů do něj vstoupí Zubří a Dukla Praha. Oba týmy v dlouhodobé části soutěže...


##### Seznamovací agentura portréty – Seznámovací agentura: jak se seznámit s Ukrajinskými dívky.\nCall Us : (4)294 330 658\nPortréty youtubera a normálně komunikovat s formami internetového nebezpečí. Seznamovací agentura portréty s dotazníkem mi zašlete až v případě, že Seznamovací agentura portréty mít také vhodné kvalitní fotografie – alespoň 1 portrétní a 1 celé postavy. Fotím svatby, portrét a fashion, rodiny, miminka, páry i těhulky, domácí mazlíčky. Castingová, herecká a komparsní agentura - multimediální databáze. Reklama internetové seznamky AshleyMadison, která využila portréty tří.\nIntimní portrét složitého vztahu syna k otci na pozadí buddhistické víry nabízí. Vyplývá to z průzkumu agentury INRES. Seznamovací agentura odebírá lidem datování ženy o deset let starší a dává je dohromady podle DNA.\nStále častěji se tak nejen Češi s nadějí obracejí na seznamky. Párové, rodinné či portrétní focení v exteriéru nebo ateliéru. Seznamovací Seznamoavcí náhoda vstoupila na co si na oné ohromné virtuální. Portrét 2. Rande-Seznamka. Seznamovací agentura. Portréty, momentky, detaily. Jsme exkluzivní, mezinárodní seznamovací agentura, která je zaměřena na vážná seznámení Seznamovaccí a slovenských dam s muži. Koupeno 32×. Ostatní služby. Seeznamovací focení: portréty, těhotenské i rodinné. Jsme seznamovací agentura, Seznamovací agentura portréty seznámení evropských žen s cizinci.\nExplore Instagram posts for tag #portrétní - #Talentová #agentura One Stop Model, #která #nabízí #akce #DJ, #MC, Seznamovací agentura portréty #umělce. V rámci „portrétní“ edice PAFu se do Olomouce dopraví britská. Seznamka - seznamovací agentura Šance pro lásku - Brno, Brno, Czech Republic. Jsme profesionální portrétní, módní a dětský ateliér - fotobook a kompletní fotoslužby. Zpracováváme barevné, černobílé, analogové i hong kong připojení aplikace fotografie, průkazové a portrétní foto.\nPotěšit své blízké, zhotovit prezentace pro modelingové a hostesingové agentury, pořídit portrét pro seznamovací servery nebo agentury nebo jen tak nechat se. M.A.C. zhotovení portrétu profesionální fotograf Seznamovací agentura portréty agentura K1 Models. Naopak přes seznamovací agentury za posledních 5 let vzrostl počet. Naopak přes seznamovací agentury za posledních pět let vzrostl počet.\nCtiborovi Babickému velké díky za rady “jak na foto portrét” a za srdíčkové focení párty. Talentová #agentura One Stop Model, #která #nabízí #akce #DJ, #MC, #portrétní #umělce, #performery. Mám k. Evropská seznamka je on-line seznamovací agentura, která zdarma. Unikátní vědecká metoda seznamování pro náročné s garancí vrácení peněz. Ostatní služby > Focení Společenské služby > Seznamovací agentury · Speed Dating neboli rychlé. Společenské služby > Seznamovací agentury Focení business headshotů a portrétu pro jednoho.\nUvědomte si, že například pokud nezaplatíte základní poplatky, neuvidíte portréty. Seznamovací poradci – konzultantka a seznamovací agentka Seznamovací agentura portréty Náhoda vám poradí při seznamování. SEZNAMOVACÍ STŘEDY. 06.03. 2018, Lidická 1, počítačová učebna, 10:00. Než se přihlásíte na některý ze seznamovacích portálů, ujasněte si. Profesionální a exkluzivní VIP seznamovací agentura. Portréty, momentky, detaily. Seznamovací agentura Seznamovaví - Šance pro lásku - Seznamovací agentura v Brně, která klade porrtréty důraz na individuální přístup a.\nOznámila to agentura Reuters. kampaň internetové seznamky AshleyMadison, která využívá Seznamovací agentura portréty tří bývalých. Správná profilová fotka by měla být portrét a důležité pravidlo je, být.\nModerovaný seznamovací večer pro Seznamovací agentura portréty. Seznamka na nejvyšší úrovni - konzultace a registrace zdarma.\nSranda všeho druhu. Entertainment Website.\nExkluzivní Seznamovací agentura hledá fotografa/ku pro focení našich. Použijte co nejaktuálnější zajímavé fotky (určitě reálný portrét, fotky z. Fotoateliér nabízí fotografie svatební, dětské, portrétní, tabla, book pro modelky, školních. See Tweets about #seznamovací on Twitter. Ostatní služby > Focení · Párové, rodinné či portrétní focení v. Psi, koně, krajiny, portréty dle fotografie, zátiší, květiny, malba na keramiku, obrazy pro. Model/ka. Pojte najít opravdový přáteledivky bysexualové.\nSeznamovací agentura Kolín, seznamovací metoda Adresa: Liliová 189, 250 82. HiH – Beaufiful People. nejlépe portrét a celou postavu (pokud nebudete mít fotografie v elektronické.\nFocení portrétů v exteriéru nebo ateliéru. Třeba zprostředkovaně přes některou ze seznamovacích agentur, ale chce to odvahu. Fotografie 1 nejlépe portrét Fotografie 2 nejlépe postava Fotografie 3 nejlépe při koníčku Instrukce k odeslání Po potvrzení dotazníku k odeslání prosím.\nTajora on MMA bojovníci datování\nBahn on Interracial datování sacramento ca\nMetaxe on Final Fantasy 7 seznamka průvodce\nNejlepší seznamky s genitálním herpesem Zdarma datování webové stránky sociálních sítí Rande s irským chlapem\nStaňte se na chvíli modelkou a nechte si vyhotovit portrét od profesionálů! Vládnou zesnulým na entropickém znění klepnout jak by měly, nebo portrét, aby se solinter up s nějakým rychlým řešením čínská seznamovací agentura. Kreativní agentura sdružuje fotografy, kteří tvoří reportáže, portréty v ateliéru i reklamní. Umělec sám k obrazům poznamenává: „.v původním impulsu k namalování 18 variant portrétů Hokusaie jsem v sobě žádný racionální důvod pro tento počin. ...\nBezpečnostní Agentura. Seznamka, Evropská- online zahraniční seznamovací agentura pro ženy, Vidnava - fotbal. Evropská seznamka je on-line seznamovací agentura, která zdarma. ...\nIntenzivní osobní koučing: 1× seznamovací setkání + 2× 75minutové sezení. Seznamovací agentura žaluje TV Primu za poškození dobrého. Viditelná pro všechny uživatele bude po schválení a vaše seznamování tak může začít.\nTutaxe on Randění se studentkou na střední škole\nMazshura on Přechod od randění do vztahu\nTygosho on Jižní Korea zdarma seznamka\nProvádím svatební, portrétní, reportážní foto a tisk fotoobrazů. Mezinárodní seznamovací agentura Two Moons. Ostatní služby > Focení. -40 %. Koupeno 46×. Sb. portgéty ochraně osobních Seznamovací služby alabama s tím, aby seznamovací agentura Seznamovací agentura portréty in Hand zpracovávala. Seznamovací agentura. Město Libochovice. Online seznamovací agentury vytvořeny s cílem usnadnit vaše úsilí, a to tak, aby.


V mlžných horách Slovenska | Šlápoty.cz – vydejte se po našich stopách\nPrávě se nacházíte: Šlápoty » Články » V mlžných horách Slovenska\nPrvní den jsme se po přejezdu z Pavlovských vrchů stihli jen ubytovat a vydat na malý průzkum popradských restaurací. Kupodivu v neděli moc výběr kde se najíst není, ale nakonec se něco na zub přece najde.\nPřejezd z Lednice do Popradu nám trvá ještě téměř 7 hodin. Jednu ze zastávek děláme u Trenčína, kde máme krásný výhled na hrad (zoom 200mm).\nHincova Plesa-v mlhách tonouti\nRáno je opět pošmourno, přesto dle plánu jedeme ke Štrbskému plesu a hned se vydáváme mlhou po červené k Popradskému. Tady začíná silně pršet, naštěstí se můžeme schovat do Chaty pri Popradskom plese a využít čas k lehkému občerstvení. Prší jen krátce a tak jdeme lesem k Hincovým plesům. Překonáváme Hincův potok a začínáme strměji stoupat lehkou stezkou přes skalní práh. Jdu vpředu, Roman za mnou a hluboko pod námi jsou holky.\nNahoře je několik malých ples, stále mlha, ale také krásná krajina s Velkým Hincovo plesem. Tady je možnost vylézt do Vyšného Koprovského sedla a na vrchol Koprovského štítu. Viditelnost je ale mizerná a tak výstup vzdáváme. Navíc se Markéta v serpentinách zasekla a tak přímo k Hincovu plesu dochází jen Jitka. Vracíme se dolů, kde fotím tři kamzíky s mláďaty.\nPři sestupu začíná pršet. Procházíme kolem turisty s poraněnou nohou a za chvíli již horská služba nese nahoru nosítka. Prška zpočátku moc nevadí, ale cesta zpět k Štrbskému plesu je docela dlouhá a tak nakonec docházíme řádně ztuhlí a promáčení.\nVečer jsme pozvaní k rodičům Leny na chlebíčky a malou sladkost. Je to příjemné setkání, popovídáme si dost a ani se nám nechce odcházet. Já dostávám sušičku do bot, kterou ještě několikrát využiji. Mé díky tedy míří do Popradu!\n"Jezírka lásky" pláčí ranní mlhou a my se kolem nich od Štrbského plesa, které jsme ovšem ani nespatřili, vydáváme k Popradskému plesu po červené turistické značce.\nVlčí bob mnoholistý původem pochází ze severní Ameriky, v Evropě je ale dnes již velmi rozšířen.\nVrbovka úzkolistá, častá při okrajích lesů. Za vzácnější flórou musíme podstatně výš. Lena(Tatlanka) má s sebou i malý atlas s rostlinkami Vysokých Tater.\nPodle mapy se zdá, že shora shlížíme na část Štrbského plesa. Snad je to i pravda.\nZima není, neprší a tak jsme ještě plni optimismu.\nPřed Popradským plesem podcházíme vrchol Patrie (2 203m).\nŘíčka se jmenuje Hincův potok a ještě ji při výstupu párkrát překonáme.\nU Popradského plesa nás déšť zahání do Chaty pri Popradskom plese a tak máme čas na polévku a kávu.\nKdyž se vyprší, jdeme dále k Hincovým plesům.\nCesta tady ještě tolik nestoupá, ale s nákladem přes 60kg se jde špatně i po rovince. Navíc nosiče čeká ještě pořádný výstup k Chatě pod Rysmi.\nPřejdeme i potok padající od Žabích ples.\nHincův potok za velké vody může být i nepříjemný, dnes se dá překonat lehce.\nTady fotím zřejmě Satana (2 421m), ale jistý si nejsem... Po opravě domorodkyně Leny jde o Volovec!\nHolky se přece jen trochu opožďují, ale terém je stále bezpečný.\nNahoru docházím přes vysoký skalní práh jen s Romanem a musíme dost dlouho čekat.\nJá tak mám čas fotit a využívám toho. Mlhy mi nevadí, syrovost této krajině sedí.\nJedovaté alkaloidy kýchavice se dříve používaly proti vyrážkám na kůži. Roste až do výšky 2 200m.\nPohled zpět zajímavě dokresluje počasí, ve kterém jdeme.\nVelké Hincovo pleso leží ve výši 1 945m a je 700m dlouhé.\nRozcestí ukazuje další postup k Vyšnému Koprovskému sedlu a stejnojmennému štítu.\nVelké Hincovo pleso v plné parádě.\nDo sedla stoupá docela dost turistů, většině výstup k plesům nestačí. Nám tentokrát ano, Markéta zůstala dole v serpentinách a ostatní se k ní raději hned vrací.\nZa plesem vyrůstají Mengusovské štíty. Vrcholy vykouknou z mlh vždy jen na malou chviku.\nZatoulané kameny u břehů.\nJeště jedna kompozice s výrazným balvanem.\nJitka dochází k Hincovu plesu bez problémů a tak po chvilce můžeme také začít klesat zpět.\nTady jsou čekající, kteří vyhlíží nás, ale také přítpmných několik kamzíků s mláďaty.\nA tady je máme, bohužel na jediné povedenější fotce se zoomem mládě ukazuje jen zadek.\nTen za chvíli budou ukazovat i korytem slézající děvčata. Začne také slušný slejvák a tak s dalším focením mám "utrum".\nBelianská jeskyně, Levoča-za krásou jíti\nTřetí den má být také mizerné počasí a tak jedeme navštívit Belianskou jeskyni a odpoledne UNESCEM oceněnou Levoču.\nK Belianské jeskyni musíme vystoupat a vystát frontu na lístky. Nejsme sami, kdo si řekl, že v jeskyni bude dnes větší sucho :-D. Jeskyně je 3829 m dlouhá a 168 m hluboká(spíš vysoká, jde se odzdola vzhůru) a nachází se na severním svahu Kobylího vrchu ve východní časti Belianskych Tater. Uvnitř nás čeká výstup po mnoha stovkách schodů a hlavně krásná výzdoba síní s mnoha jezírky. 7°C není žádné vedro a tak i když nás stoupání občas zahřeje, střídám se s Lenou o bundu. Prohlídka trvá asi 70 minut, ale čas uteče jako voda. Jediné mínus je to, že nedělám žádné fotky, 10Euro za možnost použít foťák se mi zdá přece jen moc.\nK Belianské jeskyni vede vzhůru naučný chodník. Trochu čekáme, ale není to tak hrozné. Jeskyně se prochází asi 70 minut a jde o výstup a následný sestup s tuším 820 schody. Díky nim nikdo z nás moc nemrzne.\nNa oběd jedeme do Levoče, parkuji na náměstí, kde je mnoho krásných budov a dva kostely. Chrám sv.Jakuba je národní kulturní památka a také druhý největší kostel na Slovensku. Stojí zde již os 14-tého století a ke konci 15. století byl upravený do pozdně gotického stylu. Uvnitř múžete shlédnout pozdně gotický interiér s několika freskami z konce 14.století. Hlavní oltář je velkou zajímavostí. Jde o dřevěný pozdně gotický oltář, který je nejvyšší na světě (18,6 m).\nRestaurace, kde si všichni mimo mě dávají halušky, je vlastně malým muzeem. Je přestavěna z bývalé konírny a uvnitř je spousta dřevěných rekvizit, z nichž většinu nedovedu vůbec určit.\nObcházíme rozlehlé náměstí a využíváme možnost vejít do Chrámu svatého Jakuba, trojloďový kostel s mohutnou svatyní.\nLevoča má krásné a velké náměstí. Píše se, že je jedno z největších v Evropě.\nDíky tomu je zapsaná od roku 2009 v seznamu světového dědictví Unesca. Renesanční domy jsou opravdu výstavní.\nPodobně i velké kostely umístěné uprostřed náměstí.\nKostel svatého Jakuba skrývá nejvyšší gotický oltář na světě. Vyroben je z lipového dřeva. Bohužel na prohlídku bychom skoro hodinu čekali a tak se musíme spokojit s průzkumem zvenčí.\nUličkou můžeme poprvé vidět Baziliku Panny Marie, kam z Levoče po obědě zamíříme.\nKousek starých dobrých časů.\nRestaurace v horní části náměstí jsem měl možnost navštívit již před několika lety, kdy jsme zde také poobědvali. Interiér bývalé konírny je velmi zvláštní a stojí určitě za návštěvu.\nDetail místní budovy.\nStránky města, ze kterých čerpám, nedávají možnost pojmenovat tento kostel.\nRadnici samozřejmě uvádějí na čestném místě...\nDalší fragment levočský.\nNahlédnout můžeme alespoň do farského kostela, který sousedí s radnicí.\nI tento kostel je veliký, Levoča má nyní necelých 15 000 obyvatel a spoustu místa k rozjímání.\nZa oltářem jsou ukryty obrazy svatých.\nNáměstí zdobí dokonce jeden dům s doškovou střechou.\nRomantika vrcholného umění renesance.\nMístní se mají čím chlubit :-).\nFotím v renesančím slohu postavené domy a také nedaleký kostel Bazilika Panny Márie, ke kterému za chvíli i autem zamíříme. Výjezd až na Mariánskou horu zvládáme bez problémů a tak můžeme obdivovat dominantu Levoče, strmý kopec s neogotickým kostelem. Ten je jedním z nejstarších a nejvýznamnějších poutnických míst na Slovensku. V roce 1995 byl jedným s cílů návštevy Svatého otce Jana Pavla II.\nLena, místní znalkyně, tvrdí, že na pouť se sem nahoru vydávají mnozí bosi. Není proč nevěřit.\nPo přejezdu pod vrchol Mariánské hory je jen co by kamenem dohodil k Bazilice Panny Marie. Původně zde stála pouze dřevěná kaplička podobná této.\nZde sloužil mši Jan Pavel II.\nZačátkem července sem putují desetitisíce věřících z celého Slovenska.\nVýhled na Levoču nemá chybu.\nNeogotický kostel Navštívení Panny Marie je ze začátku 20.století.\nJeště jeden pohled vzhůru.\nV interiéru nového chrámu je umístěná nádherná socha Panny Marie, která je symbolom mariánských poutí do Levoče.\nZajímavá architektura baziliky.\nLena vzhlížející k nebesům.\nCelý kostel jde jen s obtížemi vyfotografovat celý a tak to zlouším po částech.\nRozjímání nad Levočou.\nNakonec se i zlepšilo počasí a zahřály nám paprsky probleskujícího slunce.\nVracíme se do Popradu, za celý den nakonec spadlo jen pár kapek a my doufáme, že to tak bude i zítra. A protože naše ubytovna Vagónky Poprad je přímo naproti kásárnám, kde jsem trávil koncem 70.let první měsíce základní vojenské služby, jdu si chátrající a neobývané budovy vyfotit.\nZde jsem strávil prvních 5 měsíců vojenské základní služby. Dnes je budova nevyužívaná a bohužel uzamčená. Jinak bych zamířil do 3.patra a příslušného pokoje. Svoji železnou postel bych tam už asi nenašel.\n"Buzerák" zarůstá břízou a tak je to myslím lepší. Užili jsme ho kdysi dost.\nOhniště, Jánská dolina-v dešti mrznouti\nNa vrchol Ohniště a do Jánské doliny(Nízké Tatry) nakonec jede jen tvrdé jádro. Já a Roman, ostatní budou nakupovat blbosti ve Smokovci.\nRáno nás nikdo nezdržuje a tak vyjíždíme v 6.40 h. Dnes se díky nově zpřístupněné Stanišovské jeskyni(pozor, fasují se do ní čelovky a jde o drsnější průzkum jeskyně, kde hrozí minimálně zabahnění) dostáváme autem až k rozcestí se žlutou značkou. Po ní stoupáme zprvu mírně, poté prudčeji a nakonec kolmo vzhůru. Jsme ve Stanišovském sedle a po mírných rozpacích ve značení přece jen nacházíme správnou cestu na Brdkovici. Tady "leží" na boku ve svahu nepojízdné těžařské auto.\nOpět tvrdě stoupáme, tentokrát zarostlým terénem. Díky tomu jsme za chvíli do pasu mokří. Začíná pršet a tak se to brzy vyrovná - mokří jsme už i od pasu nahoru...\nU vrcholu Slemä je odbočka k havarovanému letadlu. Dakota zde ukončila svůj let za 2.světové války, dne 13. 11. 1944. Nikdo nepřežil.\nPřežíváme však my, byť to také nemáme lehké. V Michalovském sedle opět dostáváme ve vysoké trávě příděl ledové vody a to nám náladu moc nelepší. A protože díky mlze přicházíme i o jistě jindy skvělé výhledy, je jasné, že dnes půjde čistě o fyzický výkon, bez nároku na odměnu.\nProcházíme lesem s výhledem na skalní okno, které se nám jako přelud zjevuje v mlze, na krásnou Prední poĺanu. Tady je velký posed vhodný i pro přenocování (není-li uzamčený). Na odbočce míříme vzhůru na vrchol Ohniště, byť je nám jasné, že uvidíme shora "velký kulový".\nTo po průstupu rozbahněným terénem také vidíme, jen na malou chvilku se mlhy rozestupují a tak shlížíme ke Svidovskému sedlu. Trochu se posilníme a scházíme zpět na poĺanu. Klesání do Svidovského sedla je výživné hlavně v horní části. Kluzký terén nás mučí stejně jako déšť, snášející se bez ustání na naše hlavy.\nDole v sedle nám udělá radost větší skupina Čechů, chystajících se zdolat námi právě slezený svah Ohniště. Nenechají se odradit, blázni...\nOdradit se nechá až otec se synem, opět z Čech, kteří s námi klesají přes Púchalky do horních partií Jánské doliny.\nDolů je to ještě štreka a tak docházíme k autu dost zmrzlí a unavení. Roztápím klimatizaci na 28°C a hned míříme ve vytrvalém dešti do Popradu. Opět bude co sušit.\nParkovat se dá výhodně až u nově otevřené Stanišovské jeskyně. Hned začínáme nabírat výšku po žluté značce, stoupáme kolem potoka. V závěru je pořádný krpál, leze se léměř po čtyřech.\nVe Stanišovském sedle tak musíme na chvíli orazit. Moc není jasná další cesta, zorientujeme se až důkladnou analýzou mapy.\nMíjíme kvalitní zkratku a jdeme do sedla Brtkovica. Deště důkladně promáčely terén a odnesl to i tento silný stroj.\nOdnášíme to i my, protože stoupáme místy vzrostlou trávou a keři, a tak jsme za chvíli oba do pasu mokří.\nVýhledy jsou opět omezeny stoupající mlhou z dýchajících lesů. Opět stoupáme tvrdě vzhůru.\nNa vrcholu Slemä (1 415m) je odbočka k Dakotě, za 2.světové války zde zřícenému letadlu. Další hledání v ledově mokré trávě odmítáme a raději po krátkém občerstvení jdeme k Ohništi.\nZa Michalovským sedle se ohlížíme jak Slemä opravdu vypadá. Škoda toho počasí, dost nám to kazí náladu, pomalu začíná pršet.\nSkalní okno v hřebenové partii Ohniště vidíme i přes mlhu z velké vzdálenosti (přitaženo zoomem). Ani nevím jestli se dá dojít přímo k němu. Stejně nepřístupná je i nedaleká ledová propast, ke které nevede žádná značená cesta.\nDíky dešti fotím bez výměny objektivu za makroobjektiv, jen přiblížením zoomu. Jednokvítek velkokvětý žije v symbióze s houbami v kořenech. Ty mu zajišťují vodu i živiny.\nTohle květenství si pojmenujte už sami.\nNa vrchol Ohniště nás vede nepříjemně bahnitá stezka. Je zde i tlustá vrcholová kniha připomínající bibli. Dnes jsme na vrcholu první.\nZ vrcholové skály jsou jistě parádní výhledy do Svidovského sedla, musíte sem ale přijít v lepším počasí.\nSestup je zpočátku ostrý a docela to klouže.\nZačíná zesilovat désť a tak jediná fotka zpět k vrcholu Ohniště trpí vlhkem.\nTím zanedlouho trpíme i my. Teď už jsme úplně celí promáčení. Ze Svidovského sedla nás čeká ještě velká porce kilometrů. Již budeme jen sestupovat skrz Púchalky a potom nekonečnou Jánskou dolinou.\nAlespoň něco má z vlhkého počasí užitek. Jak se říká "vše špatné je pro něco dobré...".\nPieniny, Ĺubovnianský hrad a Kráter ve Vyšných Ružbachoch-na plti trpěti\nZvývají nám poslední dva dny a tak míříme do Pienin, národního parku na Slovensko-polských hranicích. Po necelé hodině přijíždíme do Červeného Kláštora. Původně jsme zde měli v kempu 2x nocovat, ale po zralé úvaze byla tato možnost jednohlasně zavržena. Přece jen by stanování ve vytrvalých deštích nebylo to pravé, ořechové...\nI dnes všude visí mlhy, Trzy Korony (982m) jdou nad námi jen tušit. Přecházíme most na polskou stranu a po žluté značce nabíráme první výškové metry. Výstup je strmý, ale dá se jít. Dokonce se i vyčasuje a tak si v sedle Przelecz Szopka můžeme i sušit propocená trika. Vpravo od nás se již z mlh vynořil i přístupný vrchol Trzy Koron.\nDalší stoupání končí pod vrcholovou skalou. Platíme 1,10Euro za vstup na železný chodník, vystavěný na hlavní z vrcholů. Musíme pár minut čekat, než se fronta na vyhlídkovou plošinu pohne. Z vrcholu je výhled na Červený Kláštor a Dunajec, po kterém plují pltě s turisty. Objektivem 200mm si je můžu hezky přitáhnout.\nOkruhem sestupujeme do sedla Kosarzyska a odtud po zelené hezky upraveným chodníkem zpět k Červenému Kláštoru.\nPrvní, co upoutá vaše pohledy v Červeném Kláštoru jsou pltě, vory které sváží turisty za úplatek 10Euro kaňonem Dunajce do Lesnice.\nNaše kroky ale nejprve míří do výšin národního parku Pieniny. Ten je vyhlášen na Slovenské i na Polské straně hranice. Na rozdíl od minulosti již můžeme bez problémů přejít most na polskou stranu a stoupat ke Třem Korunám, atraktivnímu cíli cesty.\nNahoře se válí mlhy a tak poprvé vrcholy vidíme až když vysoko vystoupáme. Postavičky mířící k vrcholu nás dost vyděsí, vypadá to tam docela strmé...\nPrzelecz Szopka je turistické rozcestí, kde pauzírujeme. Konečně mezi mraky občas vykukuje sluníčko a tak suším propocené triko.\nPřed samotným vrcholem se musíme uplatit Eurem, abychom mohli pokračovat dál po bytelném, železném a bezpečném chodníku. Výhledy jsou skvělé.\nPři postupu na vrcholovou plošinu je dost velká fronta a tak mám čas fotit blbinky.\nTakto vypadá vrcholový výstup na Trzy Korony (982m).\nČevený Kláštor jako na dlani.\nDunajcem stále a stále plují pltě polské, pltě slovenské. Jistě výdělečný podnik.\nOkolní skály shora tolik nevidíme, na komplexní pohled musíme počkat dolů.\nPolské roviny jsou nadosah.\nU rozcestníku je malé hlediště s lavičkami. Návštěvnost těchto míst je velká.\nPři sestupu naštěstí můžeme využít zelenou značku a tak se dá udělat klasický turistický okruh. Stezka je velmi dobře upravena a neklesá nijak ostře.\nJá ostřejší tempo nasazuji a dole musím nějaké minutky na ostatní čekat.\nToho můžu využít k mnoha obrázkům Tří Korun v kompozici s okolím.\nTrzy Korony jsou silně fotogenické.\nZoomen se dají přitáhnout i lidičky na vrcholové plošině, kde jsme před necelými dvěma hodinami přebývali.\nVápencové bradlo ostře kontrastuje s okolními lesy a pokud je modré nebe, tak i s ním.\nJitka(hned dvakrát) v čele opozdilců.\nJá v čele Dunajce.\nDomlouváme se na projížďce na pltích, ale předtím si dáváme na posiněnou polévku. Já si vybírám zelnou(kapustnicu) a protože se mi zdá moc kyselá, přidávám do ní sladkou smetanu a cukr. Zapíjím to pressem a následky na sebe nenechají dlouho čekat.\nPřesto optimisticky kupuji lístek. Když se dozvím, že pojedeme asi 70minut, lehce znervózním, zezelanám a této barvy se již celou cestu na plti nezbavím.\nPři jízdě mě potom více než průlom Dunajce zajímá, jak podobné problémy řeší pltníci. Trochu mě uklidní, že se občas dá i zastavit a tak část jízdy si i já užívám. No, užiji je trochu silné slovo a tak se deset minut před koncem jízdy pro jistotu přece jen nechávám vyhodit na břeh. Stejně na plti bylo dusno, každý čekal co se bude dít. Jen turisté z Izraele byli v klidu a při mém vystoupení na břeh volali "bay, bay".\nKdyž vylezu na cestu nad Dunajcem, jsem v klidu a fotím si odplouvající plť a krásné okolí řeky. Tady je průlom opravdu dokonalý a úsek soutoku s Lesnickým potokem ohromující.\nU soutoku se také znovu ve zdraví všichni setkáváme. Roman s Jitkou, kteří sjeli Dunajec před pár lety, zatím přiblížili naše auto a tak se k němu pomalu vydáváme.\nNěkdo mi nabízí pohled s pltěmi. Odmítám ho, ale jen do chvíle, kdy se na něj pořádně kouknu a uvidím tam na té plti i sebe. Kupuji ho a hned ho věnuji Leně, to aby měla památku na den, kdy mě uchránila od nejhoršího :,(.\nPltě jsou vlastně dřevěné vydlabané vory, ne klády, které jdou rozebrat a znovu sestavit. Jen tak je možné dopravovat je zpět na start. Konec plavby je totiž u Lesnice v hlubokém kaňonu.\nPohled k Pieninám zpestří proplouvající polské pltě.\nCesta je dlouhá asi 70 minut a je bezpečná. Kolem Dunajce pak vede stezka, po které se mohou turisté vracet na zapůjčených kolech. Nebo připravenými autobusy, které ale Pieniny a Dunajec objíždějí.\nPolský kostel má zajímavou architekturu.\nVjíždíme do průlomu Dunajce.\nPopisovat na fotkách to, co je v textu a co jsem prožíval už nebudu. Z výrazu sympatického pltníka našeho raftu ale vidíte sami, že zahynout by mne nenechal...\nA tady už odplouvá naše plť beze mne.\nMám tudíž čas na dobré fotky a když tak i na něco jiného...\nZa chvíli mi pltě zmizí za zatáčkou a objevuje se krásná scenérie soutoku Dunajce s Lesnickým potokem.\nTady průlom vrcholí a je co obdivovat.\nPoslední foto Dunajce s nádechem nostalgie.\nKaňon Lesnického potoka je překvapivě úzký, vysoké stěny kolem umocňují dojem naší "malosti".\nKolem se prohání koňské povozy i takovéto podivné mobily.\nJe pět večer a náš plán se dostává do časového skluzu. Přesto míříme k hradu nad Starou Ĺubovňou. Ĺubovnianský hrad nám sice před nosem zavírá dveře, ale nám stačí projít se kolem a vyfotit si jeho mohutné hradby se strážními věžemi.\nZastavujeme krátce v Lesnickém sedle.\nVýhled ještě na NP Pieniny, pod námi je ves Veĺký Lipník.\nA na opačné straně vyčuhují východní vrcholy Vysokých a Belianských Tater.\nK Ĺubovnianskému hradu přijíždíme až večer před šestou.\nFotíme proto hrad jen zvenčí.\nAlej k hradní bráně.\nVěž v hradbách hradu.\nDruhá strážní věž z hlubokého podhledu.\nDalší krátkou, ale o to zajímavější zastávkou, je travertinové jezírko Kráter, ve Velkých Ružbachoch. Kráter má průměr 20 metrů a hloubkou 3 metry.\nZajímavé jsou i zdejší lázně, které vznikly u léčivých teplých minerálních pramenů již v 15.století. Zkouším jeden léčivý pramen, po té kapustnici to nutně potřebuji :-!. Ale hlavně fotím do skály zabudovaný "Biely dom".\nVečer ještě procházíme lázně Vyšné Ružbachy.\nTravertinové jezírko jsem chtěl navštívit, hned jak jsem ho spatřil na prospektu. Tady je vodopádek stékající krásným lesoparkem.\nZ několika fotek "Kráteru" vidíte, že jde opravdu o velkou přírodní zvlástnost.\nKolem je několik vzhledných domů, nerušících okolí.\nA také Biely Dom, jistě honosné sídlo, kam zavítat na pozdní večeři by nebyl dobrý nápad.\nZ druhé strany je vidět, jak je budova citlivě zakomponována do skalního ostrohu.\nUž se ale rychle šeří a tak musíme naši prohlídku Vyšných Ružbachoch ukončit a vrátit se domů, do Popradu.\nKasprov vrch, Kondratova kopa-z hor spláchnuti\nPoslední trek nás čeká v Polsku. Vydáváme se přes Javorinu do města Zakopane, kde v husté mlze vyjíždíme kabinkovou lanovkou na vrchol Kasprova vrchu. Ten leží na hranici a dá se od něho zdolat vrchol Svinice. Na ten jsme chtěli původně jít, ale vzhledem k tomu, že by to Markéta s Jitkou nemusely zvládnout, vyrážíme na opačnou stranu. Tady je hřeben mířící do Roháčů a terén lehký. Přesto stačí první krátký sestup a Markéta to obrací. Jitka se přidá a tak pokračujeme s Lenou a Romanem ve třech. Mlhy se ne a ne rozpustit a tak jen posloucháme hučení vodopádů kdesi dole v Tiché dolině. Stezka podchází Goričkovou a mimo jednoho krátkého slézání není nijak náročná. Po asi dvou hodinách zdoláváme Kondratovu kopu (2 005m), nejvyšší bod všech našich túr. "Kocháme" se s Lenou a protože začíná stále silněji pršet, jdeme po hřebínku k sedlu pod Giewontem. Ten je známou polskou poutní horou a tak i v tomhle nevlídném počasí je kolem nás spousta turistů.\nNahoru je sice 40minut, ale už je nám dost zima a tak čím dál víc promáčení scházíme do doliny Kondratowa. Je jasné, že jsme si vybrali další "super" den. Cesta do Kuznice k lanovce je nekonečná a my jsme doslova spláchnuti z hor do údolí. Od lanovky nás čeká ještě pár kilometrů k parkovišti a já se jen těším, jak svleču promáčené kalhoty a zapnu si pod zadkem vyhřívání sedačky. Pokrok nezestavíš...\nV autě klepe kosu i Lena a tak ji Roman, gentleman, pouští dopředu, aby si také vyhřála své promoklé pozadí.\nJen přejedeme hranice zpět na Slovensko, jsou až do Popradu suché cesty. Ani nekáplo!Večer jdeme doplnit energii do Slovanské restaurace a holky pokračujou v likvidaci zásob pití i na pokoji. Já jen relaxuji před sobotní celodenní jízdou domů.\nPolská strana Vysokých Tater je zajímavá hlavně několika velkými jezery, ležícími pod ostrými stěnami severních úbočí. Mořské oko i další plesa ovšem vynecháváme a jedeme do města Zakopane. Odsud nás z parkoviště vyveze asi 2km minibus k lanovce na Kasprov vrch (1 987m).\nTady nahoře by se mlha dala krájet a tak to na výhledy, na které jsme se těšili, moc nevypadá.\nAsi i proto se po prvních pár stovkách metrů znovu rozcházíme.\nMarkéta s Jitkou zavelí k ústupu, ale nikdo je nechce vyslyšet a tak já s Romanem a Lenou pokračujeme hřebínkem dále.\nJde se dobře, cesta je mimo jednoho místa jen chodecký terén a tak nám to rychle ubíhá. Míříme na Geričkovou a do sedla pod Kondračkou.\nDole, v hlubinách kam nedohlédneme, slyšíme hučet v Tiché dolině Belou(Tichý potok).\nSyrovost dnešního dne je oceněna i tímto snímkem. Psa by ven nevyhnal!\nMy ale jdeme dál dobrovolně a radujeme se z maličkostí, jako je klid a ticho hor.\nJen tento kousíček stál, co by lezecký terén, za řeč. Míříme totiž na západ k Červeným vrchům a to jsou již travnaté a nadherné Roháče.\nNakonec vylézáme na vrchol Kondratovy kopy(2 005m). Zde je konečně námi dosažena magická hranice a jde i o nejvyšší bod celého našeho pětidenního putování. "Kocháme" se spolu s Lenou a protože už začalo opět pršet, míříme hned dolů.\nSlézáme sešlapaným terénem k sedlu Kondračka. Tady je i přes mizerné počasí plno Poláků. Vedlejší Giewont s velkým vrcholovým křížem je známou polskou poutní horou. Nahoru je to ze sedla 40 minut, ale kvůli počasí i tomu, že je nám promáčeným docela zima, vrchol nedáme. Snad jindy...\nPřes dvě hodiny jdeme v pořádné slotě a už vůbec není třeba dávat pozor na nějaké louže. Zaprvé jsou úplně všude, jdeme vlastně dolů potokem, a zadruhé už na nás není nitka suchá. Od spodní stanice lanovky musíme ještě pěšky k autu. Jdu první a vše již ignoruji. Dokonce i správnou cestu k autu a tak se solidárním Romanem docházíme víc než kilometrovou oklikou poslední.\nPřestože se ne vše vydařilo tak, jak bychom si přáli, k vyčištění hlavy od běžných problémů to jistě stačilo. Jenom, Leno, příště zajisti v Tatrách trošku lepší počasí.\n6. srpna 2011 21:16\nTak já se tedy přiznávám, to hezké počasí jsem prostě zapomněla objednat. Co na to říct, snad jen hezký citát: "Tu hore, kde bolo všetko chladné nehostinné a pusté,tu som nachádzala šťastie. Víchor, hmla, sneh a vrchy mi dávajú istotu pre svet tam dole." /Helma Schimke/\n6. srpna 2011 22:01\nKomentář je perfektní , jenom jako místní si dovolím jednu malou opravu,vrchol na fotce není Satan ale Volovec anebo se mu říká Olgin štít /2227m/.\n7. srpna 2011 12:12\nDíky, hned to poopravím. Ten citát sedí, rozumím mu.\n7. srpna 2011 12:16\nŠkoda, že letos za sousedy a bratry na Slovensku nejedu...docela chyba, jak vidím...paráda\n7. srpna 2011 15:16\nKoukám, že i přes špatné počasí jste toho stihli poměrně dost. Hlavně, že jste se nenechali odradit.\nNa Pieninách a pltích jsem kdysi byl, ale už si z toho skoro nic nepamatuji ... (jo, kdyby tehdy byly šlápoty).\n8. srpna 2011 12:13\nPočasí asi nebylo pro výšlapy nejlepší, ale pro fotky ano, jsou výborný a zdá se že jste si toho užili dost.\n8. srpna 2011 17:56\nMoc pěkne jsi ten náš výlet popsal i přes to psí počasí\nna něj budu vzpomínat v dobrém. Na tu hřebenovku z Kasprova\nvrchu bych se rád vrátil za pěkného počasí.\n28. října 2011 21:52\nRadoslav Hutan říká\n"Stránky města, ze kterých čerpám, nedávají možnost pojmenovat\ntento kostel." - Tento kostol je Kostol Sv. Jakuba, pohľad zo schodov\n1. Podobně i velké kostely umístěné uprostřed náměstí.-\n2. Nahlédnout můžeme alespoň do farského kostela, který sousedí s\n3. I tento kostel je veliký, Levoča má nyní necelých 15 000\nobyvatel a spoustu místa k rozjímání. -\n4. Za oltářem jsou ukryty obrazy svatých.\n- 1.,2.,3.,4.:Kostol Evanjelickej Cirkvi A.V. v Levoči v klasicistickom\nštýle s kopulou postavili v rokoch 1825-1837.\n- Evanjelický kostol sa nachádza v južnej časti levočského\nnámestia. Bol postavený v rokoch 1825-1837 v klasicistickom štýle,\nmá tvar gréckeho kríža. Vo vnútri sa nachádzajú tri empory, na\nktorých je organ, archív a hodnotná knižnica. V kostole sa zachoval\nvzácny barokový drevený a kovaný kríž, ako aj veľký oltárny\nobraz, predstavujúci Krista kráčajúceho po mori, ktorý namaľoval\nznámy levočský maliar Jozef Czauczik.\n- 4. - Obrazy svätých by mali byť postavy apoštolov.\n29. října 2011 21:56\nRadoslave, děkuji za upřesnění a doplnění komentářů.\nDobry den bratia cesi, len chcem dodat to lietadlo na slemeni je asi 100m od znacky uz tam toho vela nezostalo nasi pocernejsi obcania znesu pre 5centov sai vsetko. K okienku sa da dostat je to tam strasne uzke trocha o hubu ale s opatrnostou sa to da zvladnut a je odtial krany vyhlad a chodnik vedie popri tej jaskyni je to asi 200m komin na dne su tusim kosti z medveda a da sa dostat na vrchol a asi do 2/3 chodnikmi je tam diera a je to zazitok vidiet. Prajem vela krasnych zazitkov.


ČERVENÉ VÍNO - Marseillské mýdlo - 125g\n› Marseillské mýdlo › 125 gramů › Ovocná mýdla › Červené Víno\nMarseillské mýdlo - Červené víno (Vigne Rouge)\nJak by asi vypadala Francie bez vína? Itálie bez pizzy a těstovin? USA bez hamburgerů? Rusko bez vodky? Česko bez piva? A prodejce Marseillských mýdel bez varianty s červeným vínem?\nČervené víno do Francie patří stejně jako socha svobody do New Yorku. Ve Francii najdeme hned několik vinařských oblastí. Kdo by neznal slavné Champagne, Bordeaux nebo Burgogne? V okolí Marseille se nacházejí hned dvě oblasti, jedná se o provensálské vinice a Côtes du Rhône. V Provence najdeme spoustu vinic a vinných sklípků, tyhle vinice jsou nejstaršími vinicemi v celé Francii, založili je Římané, kteří se mimo jiné zasloužili o rozvoj měst Nimes, Orange nebo postavili akvadukt Pont du Gard. V Provence je pro červené víno nejhojněji využívaná odrůda Grenache, Mouvedre nebo Syrah. V údolí řeky Rhony najdeme také spoustu vinic. Ku příklad slavné papežské vinice s názvem: Chateauneuf du Pape.\nMarseillské mýdlo s vůní červeného vína má v sobě kousky vinné révy. Když si k mýdlu přivoníte rázem dostanete chuť si do mýdla kousnout nebo otevřít lahvinku archívu, který vám zůstal po prababičce. Tohle mýdlo se perfektně hodí jako dárek kolegyni či do bytu jako dekorace, nebo si jej můžete nechat doma na skříni a šetřit si jej „na později“. Do mýdel je přidáno bambucké máslo, které zjemňuje pokožku, Marseillské mýdla docela dlouho vydrží.\nsodium palmate, sodium palm kernelate, aqua (water), parfum (fragrance), butyrospermum parkii (shea) vitis vinifera butter, glycerin, sodium chloride, tetrasodium EDTA, tetrasodium e., benzyl, benzoate, alpha-isomethyl-ionone, linalool, CI 77492, CI 12490, CI 58000