Lanškrounsko.cz - Pověsti\nNa Suchém vrchu je kamenná panna, která šije košili. Každý rok na velký pátek při zpěvu pašijí udělá jeden steh. Až košili došije, bude konec světa a soudný den.\nNa Suchém vrchu žil kdysi drak, který požadoval vždycky od jednoho uhlíře tele. Telat ubývalo a lidé starostlivě hleděli, jak bude dále. Jeden chytrý uhlíř jednou tele zabil, kůži stáhl, nacpal do ní nehašené vápno a díru zašil. Figuru pak položil na obvyklé místo. Drak jako jindy zhltl tele celé. Pak dostal žízeň a u potoka se napil vody. Vápno se začalo hasit, drak se svíjel bolestí a zahynul.\nNa Suchém vrchu stál za dávných dob krásný zámek, kde bydlel král se svou dcerou. Ta byla tak neposlušná, že ji král jednou i se zámkem proklel. Zámek se proměnil v skálu, ve které je princezna zavřena. Jendou k té skále přišel pastevec a spatřil v ní krásnou dívku, která pekla koláče. Stěžovala si na svůj osud a prosila, aby ji osvobodil. "Každou noc se tu objevím. První noc přijdu jako žhavý vepř, v čumáku budu držet klíč, který mi touto hůlčičkou musíš vytrhnout." Po těchto slovech mu podala hůlčičku. Potom řekla: "Druhou noc budu mít jen půl těla žhavého. V čumáku ponesu prsten. Ten mi musíš hůlčičkou vzít k sobě. Třetí noc bude žhavá jen hlava. V čumáku budu mít šavli, kterou mi musíš odejmout. Pak ti řeknu, co máš dělat dále. Uposlechneš-li mé rady, budeš šťasten." Druhý den čekal pasáček u skály. O půlnoci to začalo rachotit. V tom se objevil žhavý vepř a dštil oheň. Pasáček se lekl a uskočil pryč. Za pláče a naříkaní se vepř vrátil zpět do skály a princezna dodnes čeká na své vysvobození.\nDříve stávala na Bukové hoře bouda "Pekelnice" nebo "Peklo," v které se tančívalo a hrálo na housle, ale jen do deseti večer. Kdyby se tancovalo déle, bouda by se prý i s tanečníky propadla.\nVe třicetileté válce ukrývali lidé poklady do Bukové hory. Jednou se přihnala hrozná bouře. Proudy vody vymílaly hluboké výmoly. V nánosech lidé nacházeli zlaté i stříbrné peníze, které pocházely ze zahrabaných pokladů. Na květnou neděli při čtení pašijí se hora otevírá.je možné tam spatřit zlaté bohatství v bečkách i na hromadách. Na jednom sudě stojí kohout a zakokrhá. Kdo jej slyší, může si nahrabat, co chce, ale spěšně, aby byl včas opět venku. Když kohout zakokrhá podruhé, s rachotem se hora zavře, a kdo se v ní omeškal, je navždy ztracen. Jednou se vydali tři muži na Bukovou horu hledat poklady. O půlnoci se před nimi objevil třínohý srnec, který měl mezi parůžky červený kříž s hořícími jiskrami. Zároveň se ozval hlas: "Kterého z těch tří vezmeme napřed?" Jiný hlas odpověděl: "Toho zrzavého!" Jeden z nich byl skutečně zrzavý. Všichni se lekli a utekli. Zrzavý z toho měl smrt.\nJeden vesničan zpozoroval jednou, že voda v lesní studni zapáchá. Zavolá tedy ke studni rychtáře s dvanácti radními. Kteří tam zpozorují jen jehličí a rozbité vejce. Povolají učeného muže z Prahy a zavedou ho ke studni. Ten tam se zvětšovacím sklem zjistí divé zvíře. Lidé se domnívají, že je to duch, kterého již dříve v lese pozorovali. Vylosovali tedy dva sedláky, které jednoho po druhém s holí spustí do studně, aby netvora zabili. Ale oba stáhnou hrozné chlupaté ruce do hlubin. Po několika letech se najde klobouk prvního sedláka s cedulkou, že vysvobození obou mužů je možné, když se někdo spustí do studny a zvíře zabije. Toho se odvážila paní druhého sedláka. Ozbrojena vidlemi spustila se do studně. Zvíře se jí nepodařilo zabít. Teprve podruhé, když už vystoupila ze studny a rozehnala se z ohlubně, neřáda zabila. Oba sedláci byli vysvobozeni. Jeden z nich pak vypravoval, jak se musel o zvíře starat. Oba museli snášet mnohá protivenství. Radost z návratu však netrvala dlouho. Statečná selka byla tak zesláblá, že dřív, než slunce zašlo, zemřela.\nV Čermné byl sedlák a toho v noci pronásledoval svým houkáním sýček. Bál sem že sýček přivolává smrt, a proto statek prodal. Již se stěhuje s poslední fůrou, ale najednou - hrůzo hrůzoucí - slyší na fůrou volání sýčka: "My se stěhujeme! My se stěhujeme!"\nU Čermné byla založena roku 1885 silnice. Dříve se jezdívalo po stezníku. Jakubovičtí, dokud neměli hřbitova, pochovávali na hřbitov do Čermné. Cestě, po které nebožtíky vozívali, se dosud říká "Umrlčí cesta." V cestě, která je mezi Vartou a Jansovou kapličkou se zjevují o půlnoci ohnivé máry.\nV Albrechticích se jedno mladé děvče zasnoubilo statnému jinochu, o němž se nic nevědělo. Tajemný ženich k ní přicházíval k dvanácté hodině noční za stoh u stavení. Proto se dívka jednou k půlnoci schovala. Náhle se otevřela hřbitovní vrata a z nich vyšel její ženich. Hrozná úzkost pojala děvče, že vykřiklo. Lidé ze stavení vyběhli a ještě zaslechli, jako by rakev na hřbitově temně zaduněla. Muži omdlelou odnesli do stavení. Přivolaný lékař zjistil její smrt.\nJednou večer šla jedna žena přes Dolní Třešňovec domů do Lanškrouna. Tu nedaleko slyší jakoby svištění kosy, a když měsíc vyšel, spatřila v šeru něco se bělat jako kostlivce. Co mohla, utíkala domů. Ráno na témž místě našli lidé mrtvou mladou ženu. Jak se ukázalo, jedla rybu, spolkla kost a tou se udávila.


N1 Pre-Workout 510g modrá malina | ForActiv.cz\nVÝROBCINutrendN1 Pre-Workout 510g modrá malina\nN1 PRE-WORKOUT Doplněk stravy, se sladidly. Obsahuje kofein (200 mg/17 g / 100 mg/8,5 g) – není vhodný pro děti a těhotné nebo kojící ženy. Profesionální produkt pro stimulaci těla před fyzickou aktivitou, sestavený dle maximálních možností evropské legislativy. Obsahuje nejúčinnější látky, uznávané odbornou veřejností, které zaručí maximální efekt napumpování svalstva a posunutí hranice fyzického výkonu. Balení: 510 g Dávkování: do 75 kg tělesné hmotnosti a pro senzitivní sportovce rozmíchejte dávku 8,5...\nmodrá malina černý rybíz červený pomeranč grep


Potvrzení rezervace | Chata Bludička\nNacházíte se: Úvod » Rezervace » Potvrzení rezervace\nRezervační formulář horské chaty Bludička\nVáš požadavek byl úspěšně doručen na naší adresu. E-maily se snažíme kontrolovat denně, ale někdy to prostě nevyjde. Proto mějte trpělivost, určitě se vám nejpozději do následujícího dne ozveme. Pokud na svou rezervaci moc spěcháte, zavolejte nám.\nPodpořte nás na Facebooku a nezabloudíte ani s Bludičkou\nLíbí se Vám naše stránky a služby? Klikněte níže na Líbí se mi (like) a buďte stále v obraze. Na naší facebook stránce neustále informujeme o akčních cenách i volných místech na chatě Bludičce. Dozvíte se také o zajímavých akcích v Josefově Dole a okolí.\nJakmile vám potvrdíme volné kapacity, pokud se nedohodneme jinak, budete požádáni o uhrazení zálohy 50% z celkové částky. Jakmila bude záloha uhrazena, je vaše rezervace závazná.\nNemáme rádi zákazy a dlouhá nepřehledná nařízení. Věříme, že se vždy dá rozumně domluvit. Náš ubytovací řád je jednoduchý a stručný. Uhrazením zálohy potvrzujete souhlas s ubytovacím řádem chaty Bludička.\nTel.: +420 737 284 165


Kolize autobusu se dvěma kamiony zavřela D1 u Brna, pět lidí se zranilo - iDNES.cz\n28. března 2018 12:43, aktualizováno 18:07\nDálnice D1 směrem z Prahy byla na 189. kilometru před Brnem uzavřená kvůli nehodě autobusu a dvou kamionů. Omezení bylo i ve směru na Prahu. Zranilo se pět lidí. Zcela místo zprůjezdnit se podařilo po pěti hodinách.\nVIDEO: Kolize autobusu se dvěma kamiony zavřela D1\nNa dálnici se chvíli před polednem nejprve srazily dva kamiony, z nichž jeden převážel auta. Do druhého nákladního vozu následně zezadu vrazil ještě autobus. Jeho řidič utrpěl těžké zranění a hasiči jej déle než hodinu vyprošťovali.\nTři cestující z autobusu byli zraněni středně těžce a záchranáři je převezli do nemocnice.\n„Pátým zraněným byl řidič jednoho z kamionů, který po ošetření odmítl transport do nemocnice,“ uvedla mluvčí jihomoravských záchranářů Michaela Bothová.\nOdstranění následků nehody potrvá několik hodin. Řidiči ve směru na Brno sjíždějí z dálnice na exitu 182 Kývalka a vracejí se na 190. kilometru nájezdem Brno-západ.\nSměr na Prahu byl zhruba dvě a půl hodiny průjezdný jen jedním pruhem, plně uvolněn byl kolem půl třetí odpoledne. Plně zprovoznit se místo podařilo po 17:30, tedy zhruba po pěti hodinách.\nPřibližné místo nehody na D1\nTémata: Jihomoravský kraj, Brno-město, Pavel Šváb, havárie, zeměpisný objekt, Dálnice D1, kamion, autobus, Kývalka


První letecké hodinky aneb z historie značky Cartier | Carollinum\nI když letecké hodinky nabraly ve 20. a 30. letech jiný směr, první náramkové pilotky, hodinky Santos z roku 1904, zůstanou navždy ikonou. Příběh značky, časomír Cartier a jejich otce Louise Cartiera je impozantní.\nBrazilský letec Alberto Santos-Dumont\nLouis-François Cartier dal jméno vlastní klenotnické značce už v roce 1847. „Šperkař králů a král šperkařů“, tím byl a je maison Cartier dodnes. Začátkem 20. století pochopil Louis Cartier, vnuk zakladatele odpovědný za vedení pařížské pobočky, že může jít úspěchu naproti i jinou cestou. Přijal výzvu od Alberta Santos-Dumonta, průkopníka v létání, který si u něj objednal hodinky na zápěstí.\nModerní verze hodinek Santos\nLouis Cartier se dobře znal s konstruktérem Gustavem Eiffelem i pilotem Albertem Santos-Dumontem, vnímal, že svět se mění, jde dopředu. Proto kývnul na požadavek vyrobit náramkové hodinky, jež by odolaly vibracím kokpitu letadla a ukazovaly přesný čas. V roce 1904 vznikl první model náramkových hodinek, který byl sedm let nato uveden na trh pod názvem Santos.\nMeziválečné období bylo pro maison Cartier tím nejplodnějším. Vznikala zajímavá kreativní díla, třeba kapesní hodinky i stolní hodiny s mysteriózním ukazatelem času. Jednou šlo o zdobené hodiny, které čas určovaly pohybem želvy, jež nahradila hodinovou ručku. Jindy šlo o průhledné skleněné hodiny, jejichž ručičky jako by levitovaly v prostoru. Celý strojek byl neviditelný, respektive skrytý v podstavci. Z těchto dokonalých triků čerpá značka dodnes při výrobě unikátních modelů vysokého hodinářství.\nMysteriózní hodiny určují čas pohybem malé želvy\nVe dvacátých letech se oblibě těšily hranaté hodinky Santos a Tank, i soudkovitý model Tortue. Strojky značka kupovala ve Švýcarsku u předních dodavatelů, jako byl třeba LeCoultre. V roce 1928 uvedl Cartier svůj první náramkový jednotlačítkový chronograf, v roce 1936 pak asymetrické hodinky Tank, které se během let proměnily v surrealistickou časomíru Crash. Oválný tvar získaly hodinky Baignoire, oblíbené u světových celebrit.\nHodinky Cartier Baignoire Allongée nosila herečka Romy Schneider\nZnačka expandovala. Šperky, hodiny i hodinky, ale i cestovatelské doplňky získávaly obrovskou popularitu. V sedmdesátých letech se přidala produkce kožených výrobků, osmdesátky se zahalily do vůní Cartier. Zásadní bylo v roce 2007 uvedení kolekce Ballon Bleu de Cartier, která u ženské klientely nepřestává bodovat.\nHodinky Ballon Bleu de Cartier\nJeště do začátku sedmdesátých let, tedy do doby, než ji potomci rodu Cartierů prodali, let byla značka ryze rodinná. V roce 1993 sehrála zásadní roli v koncernu Vendôme Luxury Group, který dnes známe jako Richemont Group, a stala se jeho vlajkovou značkou. Ostatně tak je tomu dodnes, kdy už značka disponuje vlastní hodinářskou manufakturou v La Chaux-de-Fonds, srdci švýcarské horologie.\nPráce hodináře v manufaktuře Cartier, kolébka hodinářského řemesla La Chaux-de-Fonds


Chceme vás tímto pozvat na benefiční koncert, jehož výtěžek bude věnován mladé handicapované sportovkyni, která od malička trpí degenerativním onemocněním páteřního kanálu.\nChceme vás tímto pozvat na benefiční koncert, jehož výtěžek bude věnován mladé handicapované sportovkyni, která od malička trpí degenerativním onemocněním páteřního kanálu. V praxi to znamená, že má částečně přerušenou míchu, tedy i omezenou hybnost dolních končetin. Karolína se snaží sportem odvrátit degenerativní následky této nemoci a tudíž co nejvíce oddálit nutnost používání invalidního vozíku. Karolína se proto mimo rehabilitací věnuje aktivně para-cyklistice a plavání. Bohužel stát ani pojišťovny nepodporují sportovní aktivity handicapovaných a to ani v případě, že jde o zlepšení či udržení jejich stávajícího zdravotního stavu. Proto si musí Karolína na své sportovní aktivity sehnat finanční podporu z vlastních zdrojů. Jedním ze způsobů jak můžete Karolínu podpořit je účast na benefičním koncertu 3-4. Května v Music baru Baronka v Litoměřicích. Viz pozvánka níže.\nOd: 3. 5. 2013 18:00\tDo: 4. 5. 2013 00:00


Růst v Kristu: 5. Růst v Kristu | Diskuse | Bible TV\nÚvodní stránka » Sobotní škola » Růst v Kristu: 5. Růst v Kristu » Diskuse\nVítězství Ježíše Krista na kříži určuje rozsah vítězství, kterého může křesťan dosáhnout.\nNa 58. zasedání Generální konference církve adventistů v roce 2005 byl schválen další základní věroučný výrok, který nese název „Růst v Kristu“. Tento výrok se dotýká několika důležitých důrazů: Protože Ježíš porazil satanské síly a mocnosti zla, můžeme i my prostřednictvím Krista nad těmito silami v našem životě vítězit. Aby se však tato vítězství stala v našem životě osobní zkušeností, je potřeba splnit několik podmínek.\nV následujících třech lekcích budeme uvažovat nad tímto tématem. Soustředíme se na vítězství, které pro nás Ježíš vybojoval na kříži. Svým vítězstvím – nejen nad hříchem, ale i nad všemi silami, které působí proti Bohu i člověku – nám Kristus přinesl spasení.\nPokud budeme chápat, co pro nás Ježíš Kristus udělal, budeme si moci lépe uvědomit, co už nyní – v tomto životě – můžeme získat. Jeho vítězství může být i naším vítězstvím – pokud o to budeme stát. Ježíš k nám přichází a přináší nám nabídku záchrany. Je jen na nás, zda ji přijmeme.


Cenu Jiřího Ortena získala na Světě knihy japanoložka Anna Cima | Radio Prague International\nVeletrh Svět knihy, foto: ČTK / Michal Kamaryt\nZdroj: nakladatelství Paseka Cena Jiřího Ortena byla vyhlášena hned první den festivalu. Přihlášeno do ní bylo 22 titulů. Vítězný román Probudím se na Šibuji vypráví o sedmnáctileté Janě, která se dostane do vysněného Tokia, a nejraději by tu zůstala navždy. Její přání může mít nedozírné následky. Ocitne se totiž uzavřená v magickém kruhu rušné čtvrti Šibuja.\nCena Jiřího Ortena je určena autorovi prozaického či básnického díla napsaného v českém jazyce, autorovi v době vydání díla nesmí být více než třicet let.\nNa Svět knihy přijel i nositel Nobelovy ceny Mario Vargas Llosa\nLetošní Svět knihy je věnovaný Latinské Americe. Vůbec poprvé se podařilo pozvat dva držitele Nobelovy ceny na jednu akci - Němku Hertu Müllerovou a Peruánce Maria Vargase Llosu.\n"To je velká a skvělá literatura. Poskytuje neuvěřitelný obraz o jiné kulturní oblasti, přitom je to univerzální a velmi lidské. Dramaturg Světa knihy říkal, že když se někteří autoři dozvěděli, že přijede Vargas Llosa, tak byli přístupnější těm pozváním. Je tu peruánský autor, který už léta žije ve Španělsku, reprezentuje tak oba kontinenty. Jeho příjezd je velký úspěch, je to fenomén, pro mnoho lidí je to srdeční záležitost," uvedla Adriana Krásová, překladatelka a vedoucí projektu Noc literatury. Dříve působila jako ředitelka Českého centra v Madridu.\nAdriana Krásová, foto: Markéta Kachlíková "My jsme znali Márqueze, Vargase Llosu, Cortázara ve skvělých překladech od 60. let. Ten kapitál se nevyužíval tak, jak by se využívat měl. Proto nás napadlo, že by se v České republice mohla představit Latinská Amerika. Ale která země? Peru, Argentina, Columbie? Všechno bylo nespravedlivé. Já jsem využila své zkušenosti spolupráce s evropskými zeměmi, a navrhovala pozvat celou Latinskou Ameriku. Chtělo to přípravy a trpělivost. Řada těch zemí procházela volbami, pak bylo bezvládí a tak dále, ale myslím, že se to vyplatilo."\nAdriana Krásová připouští, že znalost české literatury je v zemích Latinské Ameriky omezená.\nJodorowského Oči kočky, zdroj: nakladatelství Argo "Je to Kundera, dejme tomu Hašek, díky některým překladům. Latinskoamerický kontinent je velký, ty vazby tam máme dlouholeté, ale bohemistů, kteří pocházejí z Latinské Ameriky, je minimálně. Myslím, že pozváním Latinské Ameriky by mohl vzniknout reciproční zájem o bohemistiku, o českou literaturu. Ti autoři budou mít možnost setkat se, a do budoucna z toho může něco vzniknout."\nPřekvapením na knižním veletrhu je komiksová legenda Alejandro Jodorowski. Nečekaný host, kterému je devadesát let, měl přijet už loni, nakonec to ze zdravotních důvodů odřekl, takže nikdo moc nedoufal, že to letos dopadne dobře. Chilsko-francouzský autor ale do Prahy dorazil na křest svého nového komiksu Oči kočky.\nNa festivalu byla také představena nejnovější publikace Knihovny Václava Havla Má to smysl! Je to kniha rozhovorů s prvním polistopadovým prezidentem z let 1964 - 1989. Dřív vyšly v různých jazycích a nikdy pohromadě. Křest doprovodilo čtení Martina Myšičky - četl text s názvem Prase, který Havel kdysi napsal pro své přátele jako pozvánku na zabijačku. O zachování textů rozhovorů se hodně zasloužil historik Vilém Prečan.\nSoučástí festivalu je kromě autogramiád a autorských čtení také latinskoamerická kuchyně nebo koncerty.\nZa nejdůležitější knihu, kterou přeložil, považuje běloruský překladatel Sjarhej Smatryčenka eseje Václava Havla. Je jedním z bohemistů,…


Holika Holika Čisticí pěna pro všechny typy pleti Aloe (Facial Cleansing Foam) 150 ml\nČisticí pěna pro všechny typy pleti Aloe účinně odstraňuje z pleti všechny nečistoty a zbytky líčidel. Zároveň ozdravuje a omlazuje vaši pleť, hydratuje ji, osvěžuje a zklidňuje.\nSkladem u partnera 180 Kč 185 Kč\nSkladem u partnera 309 Kč 360 Kč\nEsperanza 0 Bioderma 0 Garnier 0 RYOR 0 Ziaja 0 ACM 0 AGEO 0 AHAVA 1 Alcina 1 Alkemie 0 Angelic 0 Argital 0 Aromedica 0 Artdeco 1 Astrid 0 AUSTRALIAN BODYCARE 0 Aveda 1 Avéne 0 Avon 0 Babor 2 Balm Balm 0 Barry M 0 Beauty Formulas 0 Bebe 0 Beper 0 Bielenda Prof. 0 BioFresh 0 Bione Cosmetics 0 Bioten 0 Biotherm 3 Blue Step 0 Brazil Keratin 0 Bulldog 0 Caltha 0 Cannaderm 0 Clarins 2 Clean & Clear 0 Clinique 0 Collistar 0 Denim 0 Dermacol 0 Dermalogica 0 DerMedic 0 Devee 0 Diadermine 0 Dior 1 Dove 0 Dr. Hauschka 0 Dulcia 0 Eco Cosmetics 0 Ecodis 0 Eisenberg 0 Elizabeth Arden 0 Eoné kosmetika 0 Epiderma 0 Essenté 0 Estée Lauder 3 Eucerin 0 Fa 0 Filorga 1 Fytofontana 1 FytofontanaStemCells 0 Grown Alchemist 0 Guerlain 1 Hawkins & Brimble 0 Helena Rubinstein 1 Himalaya 1 Holika Holika 4 Chanel 0 Christian Dior 0 I Love Cosmetics 0 Indulona 0 Interkontakt 0 Jeu´Demeure 0 Juvena 1 Kiehl´s 1 Kilig 1 Klorane 0 Kongy 0 KVÍTOK 0 Kvitok - Navia 0 La Chinata 1 Lakshmi Narayan 0 Lamazuna 0 La Mer 1 Lancaster 3 Lancome 0 La Prairie 1 La Roche - Posay 1 La Roche Posay 0 laSaponaria 0 Lavera 1 Le Chaton 0 Le Petit Olivier 1 Lierac 0 Lobey 0 LOccitane EnProvence 0 L’Oréal 0 L’ORÉAL PARIS 0 LR Health & Beauty 0 Lybar 0 Makeup Revolution 0 Mama Natura 0 Masmi 0 Matis Paris 1 MedPharma 0 Messinian Spa 0 Mixa 0 MIZON 3 Mustela 0 N.A.E. 0 Naobay 0 Natu 0 Natura Estonica 0 Natura Siberica 0 Navia 0 Neutrogena 0 Nickelodeon 0 Nivea 0 Nuxe 1 OnlyBio 0 Organic Shop 0 Organyc 0 Origins 1 Payot 1 Pharma Activ 0 Phyt's 0 Primavera 0 Purity Vision 0 Renovality 0 Revolution Skincare 1 Revox 0 Revuele 5 Rituals 0 Saloos 0 Sebamed 1 Sensai 0 Shiseido 1 Sisley 1 Soaphoria 0 Tierra Verde 0 Topicrem 0 Tropikalia 0 Ťuli a Ťuli 0 Uriage 0 Urtekram 0 Vichy 0 Weleda 0 Wellmaxx 0\nČisticí pleťové… 862 Čisticí gely 166 Peelingy 111 Odličovací… 110 Čisticí mléka a… 73 Čisticí pěny 56 Čisticí krémy 37\nVivantis 53 PARFEMLAND.CZ 0 INTERKONTAKT.STORE 0 E-AGEO.cz s.r.o. 0 Jannami.cz 0 FOLLY.cz 0 Viktor Živný (… 0 La Chinata 1 Kingray 0 AHAVA Zdeňka Šrucová 1 Terra Mia 0 Ťuli A Ťuli 0 www.nadherna-plet.cz 0 Apollo store 0 befree.cz 0 Tomas Arsov… 0 CEBADEX EUROPE 0 Drogerie Harmonie 0 vybavení pro úklid 0 SJB Group 0 Natura Medic 0 osatka cz 0 plastikfree.cz 0 ADIEL, s.r.o. 1 Caviar of… 0 Cannabellum 0 Studio Moderna s.r… 0 SkyTech Corporation… 0 Veledis 0 ATEA future s.r.o. 0\nJEMNÉ A PŘÍJEMNÉ ČIŠTĚNÍ Zdokonalte svůj postup čištění obličeje čisticím prostředkem FOREO s mikropěnou, pěnivým přípravkem, který odvane nečistoty z hloubky pórů a vyčistí pleť.\nHimalaya Nimbová čisticí pěna na obličej 150 ml\nMycí pěna na obličej s výtažky z Nimba, Kurkumy a silicemi z oddenků trávy Vetiverie je určena pro péči o problematickou pleť se sklonem k tvorbě pupínků. Šetrně odstraňuje přebytečný kožní maz a nečistoty, viditelně stahuje póry, zabraňuje tvorbě pupínků a osvěžuje pleť.\n391 Kč 258 Kč\n247 Kč 236 Kč\nLa Chinata Čisticí Pěna S třešňovým Extraktem\nČisticí třešňová pěna La Chinata je čisticí roztok s příjemnou a svěží texturou, který se po přidání vody mění na pěnu. Čisticí pěna odstraňuje make-up a toxiny nahromaděné v pokožce během celého dne. Jeho receptura založená na olivovém oleji, třešňovém extraktu, minerální vodě, glycerinu, šalvěj…\nRevuele Mycí pleťová pěna No Problem (Washing Foam Anti-Acne & Blackheads) 150 ml\nMycí pleťová pěna No Problem s Tea Tree olejem šetrně čistí pleť do hloubky, aniž by ji vysušovala. Díky bioaktivnímu komplexu lehce odstraní přebytečný kožní maz i make-up a pomáhá tak předcházet tvorbě pupínků, akné, černým tečkám a pigmentovým skvrnám. Zanechý pleť dokonale čistou a svěží.\nAHAVA Čistící jemná pěna na obličej pro citlivou, problematickou, smíšenou a atopickou pleť 200ml\nJemná čistící pěna na obličej odstraňuje nečistoty, čistí póry, tonizuje pleť a navrací jí přirozené pH díky Minerálům z Mrtvého moře. Pěna je vhodná i pro velmi citlivou a problematickou pleť – akné, šupinatá, podrážděná, smíšená pleť a na různé druhy ekzémů.\nJemná čisticí pěna pro všechny typy pleti Woman Clean & Fresh účinně odstraňuje z pleti všechny nečistoty a zbytky líčidel, aniž by ji zatížila. Hydratuje pleť, zanechává ji osvěženou a čistou. .\n319 Kč 302 Kč\nBabor Čisticí pěna (Enzyme Cleanser) 75 g\nJemný čisticí prášek se po kontaktu s vodou mění na pěnu. Dokonale zbaví pleť veškerých nečistot, černých teček a kožního mazu. Výsledkem bude dokonale čistá, rozjasněná pleť.\n535 Kč 493 Kč\n2 349 Kč 1 776 Kč\nLa Roche - Posay Fyziologická pěnová voda Physiologique (Physiological Foaming Water) 150 ml\nOrigins Pleťová čisticí pěna Plantscription™ (Anti-Aging Cleanser) 150 ml\nČisticí pěna pro normální a suchou pleť čistí pokožku šetrně, avšak hloubkově. Ideální složení a textura, která v kominaci s vodou vytvoří jemnou pěnu. Pro ženy, které chtějí mít čistou a svěží pleť obličeje, krku a dekoltu.\nČisticí pěna pro aknózní a problematickou pleť šetrně čistí a jemně odstraňuje hluboko usazené nečistoty z obličeje. Osažené přírodní složky zklidňují a hýčkají vaší pleť. Vaše pleť bude viditelně lepší po 4 týdnech pravidelného používání.\nBiotherm Osvěžující čisticí tělová pěna Bath Therapy (Invigorating Blend) 200 ml\nČisticí pěna pro všechny typy pokožky čistí pokožku šetrně, avšak hloubkově. Během čistění pokožku vyživuje a dodává jí příjemné osvěžení. Hebká, svěží pokožka provoněná mátou a zázvorem bude výsledkem použití této pěny z řady Bath Therapy.\nJemná čisticí pěna šetrně odstraňuje z pleti nečistoty, zmatňuje ji, rozjasňuje a vyrovnává tón pleti. Účinně odstraňuje černé tečky a kožní maz a dodává pleti svežest s vůní citronů.\nJemná pěna šetrně čistí pleť a odstraňuje veškeré nečistoty. Dodává pleti svěžest s vůní citronů.\nJemná pěna šetrně čistí pleť, odstraňuje nečistoty a čistí zanesené póry. Hlavní složkou čisticí pěny je extrakt vaječného bílku s vynikajícími antibakteriálními účinky, který aktivně zabraňuje růstu škodlivých mikroorganismů, snižuje záněty a podráždění.\n485 Kč 441 Kč\nKiehl´s Čisticí pleťová pěna (Ultra Facial Oil-Free Cleanser) 150 ml\nJemná pěna odlíčí a vyčistí vaši pleť bez vysušování. Hloubkově vyčistí pleť, stahuje póry a odstraňuje přebytečný maz z povrchu pleti.\n411 Kč 274 Kč\n1 029 Kč 472 Kč


Zase na cestě! | AROUND THE WORLD – HARLEY DAVIDSON\nZase na cestě!\nPo dvou měsících doma zase zpátky ve Spojených státech...\n16.9.2014 Miami, Florida\nVčera jsme přiletěli na Miami a vyzvedli Liberátora ze skladu, kde na nás dva a půl měsíce čekal. Odjezd nám zpestřila drobná patálie, protože se nám téměř vybila baterka. OK to roztlačíme neeeee?? NE! Nejde to. S Naďou Liberátora po rovině prostě neroztlačíme. Nevadí, zašel jsem do kanclu co patří k těmto skladům a zeptal se dvou chlápků co tam byli, jestli by mi nepomohli roztlačit motorku. Jeden tak 25 let starej mi odpověděl, že nemá dovoleno tlačit motorky, protože je zraněn na hlavě (na hlavě měl náplast 1×2 cm pravděpodobně kvůli vyloupnutýmu beďaru, ale možná pod tou náplastí byl čistej průstřel z devítky, kdo ví..). Tak jsem se v duchu zasmál a říkám si no jo no, vždyť vlastně Američani nemají bez povolení zřejmě dovoleno vytlačit ani vlastí exkrement, pobavil mě moc klučina americkej. Druhej chlap povolení asi taky neměl, ale měl nabíječku baterií a půjčil nám jí. Paráda!!! Za půl hodiny se Liberátor nabil a my jsme mohli vyrazit na další etapu naší cesty kolem světa na H-D. Zůstaneme pár dní v Miami. Moto jsme dali do servisu na výměnu oleje a taxikem vyrazili na známou Ocean Drive a docela se nám tam líbilo. Perfektně jsme se tam najedli a pozorovali místní lidi, což zrovna na týhle ulici bývají velmi často dost exoti. Je to neuvěřitelnej koktejl homosexuálů, prostitutek, bohatejch Američanů v kabrioletech a různejch excentriků, pošuků a pochopitelně turistů. Dost jsme toho nafilmovali, protože je to tam fotogenický a jde to samo. Jo Amerika už nás zase baví!!! Před necelejma třema měsícema jsme tu z toho byli už nějaký kyselí, ale pomohl nám již zmíněnej tříměsíční pobyt v České republice a jsme zase nadlouho vyléčení a vše nás tu zase baví a hlavně, jsme rádi, že tu jsme a že další prodloužená jízda právě začíná! Držte nám palce!\n17.9.2014 Cape Canaveral, Florida\nZ Miami jsme vyrazili směrem na sever podél pobřeží a povinnou zastávkou na cestě je určitě Kennedy Space Center na Cape Canaveral. Musím říct, že to tam stojí za to. Skoro celej den jsme zírali na rakety, raketoplány a různý show, který tam mají. Celý je to dost dobře připravený a nudit se tam nebudete, ani když vás tyhle věci vůbec nezajímají. Už jsme byli na raketový základně, kterou má Evropská unie ve Francouzský Guyaně, ale je fakt rozdíl, když vám muzeum udělá Francouz nebo Američan. Nadžúha už měla těch raket nějak dost, tak jsem jí říkal že teď už nás čeká jen Bajkonur a pak máme všechny dostupný raketový základy shlídnutý. (Počítám, že severokorejci si nás na tu svoji nepustí.)\n18.9.2014 Daytona Beach, Florida\nDalší den jsme zajeli na proslulou Daytona Beach okouknout terén, protože za měsíc se tu bude konat, jak známo, jeden z největších H-D srazů na světě a my se tam pak ještě vrátíme. Město a jeho bary nejsou vůbec špatný i bez desítek tisíc Harleyářů, ale uvidíme za měsíc co se tam bude dít.\n19.9.2014 Brunswik, Georgia\nTeď míříme na Washington a chrápeme ve městečku Brunswick v Georgii. Do motelu nás předčasně zahnal liák a asi to bylo dobře. Když jsem totiž kouknul na našeho Liberátora zaparkovanýho před motelem a pokuřoval cigáro, tak jsem zjistil, že máme úplně povolený přední kolo. Jedna matka chyběla úplně a ta druhá byla povolená tak, že tam byla naprosto k ničemu. Chvilku jsem nevěřil svejm očím. To snad není možný, kurva. Před třemi dny jsme vyzvedli moto z autorizovanýho servisu H-D Miami a ty blbci mi předali takovouhle časovanou bombu. Ty matky se po ujetí 700km prostě nemůžou samy od sebe povolit!!! Ty hovada mi prostě zapoměli to přední kolo utáhnout!!! To nás mohlo stát život. Mám to nafilmovaný a zítra jdeme psát výhružnej dopis do H-D Miami co s tím jako frajeři chtěj dělat. Že se sem tam něco nepovede to chápu, ale tohle je za čárou. To bylo obrovský štěstí, že se nám nic nestalo. Tentokrát jsme opravdu rádi, že ten déšť přišel v pravou chvíli.\n20.9.2014 Charleston, Jižní Karolína\nRáno leje, tak čekáme až to trochu přejde a kolem 10 hod vyrážíme. Protože počasí stojí furt za prd, jedeme po Interstate, abysme tomu dešti ujeli. Ještěže je aspoň teplo. Z Georgie se dostáváme do jižní Karolíny, která patří k těm chudším státům tady. Krajina je úplně placatá a kromě obrovských stromů jsme na ní neshledali nic zajímavýho. Po cestě se zastavujeme podívat na dům jednoho plantážníka, ale zřejmě patřil k těm chudším. Dům ani pozemky nejsou velký a vlastně kromě malýho muzea tady není na co moc koukat. K večeru dorazíme do Charlestonu, ale filmování necháváme až na zítra, protože je furt zataženo. Večeříme super steak v Outback Steak House, kterej nikdy nezklame a pak se jdeme válet do motelu.\n21.9.2014 Charleston, Jižní Karolína\nCharleston je snad nejhezčí město, který jsme doteď v USA viděli. Nadžúha říká, že lepší i než New Orleans. Všude nádherný koloniální baráky, spousta stromů, fakt pecka. Všechno to točím a dám si s tím i tentokrát dost práce. Dál vyrážíme směrem na sever a po cestě se zastavíme asi 80 km za městem na jedný plantáži. Ta tam sice už není, ale zbyl tam po plantážníkovi fantastickej ohromnej barák. Lidi prostě tenkrát uměli žít… Točím samozřejmě i tady a zjistím, že všechny záběry z Charlestonu, co jsem dělal celý dopoledne, jsou k ničemu, protože se mi nějak podělal mikrofon a je tam blbej zvuk. Jsem úplně vytočenej a chvíli debatujeme, co s tím. Nakonec se rozhodneme, že se vrátíme a točíme to znova. Nemít tohle město, by byla veliká škoda. Na večeři si zajdeme do řecký restaurace, kde mají sice pár řeckých jídel, protože majitel je Řek, ale zřejmě pod tlakem místních kulinářů byl donucenej začít dělat i steaky a burgery. Večer se projdeme po starým městě, dáme pár piv a jdeme do pelechu.\n22.9.2014 Rocky Mount, Severní Karolína\nAbysme byli brzy ve Washingtonu D.C., bereme to dneska po Interstate, což je dost nuda. Jediný zpestření dnešního dne byla příhoda na parkovišti. Stojíme, kouříme a najednou rána…nějaký auto to na napralo rovnou do stromu. Šel jsem se tam podívat, jestli nepotřebuje někdo pomoct a z auta leze děda, tak 85 let, trochu zmačkanej od airbacku, ale jinak v pohodě. Ptal jsem se ho co se stalo a prej že asi málo šlápnul na brzdu nebo co…\nVečer stavíme v nějaký díře, najdeme nejbližší motel a Applebee’s a těšíme se zítra do Washingtonu D.C.\n23.-25.9.2014 Washington D.C.\nRáno je asi 12C, takže po roce a půl oblíkáme kožeňáky a jedeme do Washingtonu D.C.. Tam je už zase slunce a teplo, takže se ubytujeme a jdeme jako první zkouknout Bílý dům. Fakt nás překvapilo, že je z jedný strany docela blízko od plotu a ani ten není moc vysokej. Taky tenhle plot nějakej maník tři dny zpátky přelezl a chytli ho až v Bílém domě. Šel si promluvit s Obamou. Díky tomu je teď všude dost policajtů a to i v civilu, jak se následně ukázalo. Nějakej černoušek tam dělal asi bordel nebo co (začátek jsme neviděli) a hned se k němu seběhli policajti v uniformách a další dva v civilu. Posadili ho na zem, na ruce mu dali pouta, prohledávali mu baťoh a nakonec si ho někam odvezli.\nKolem Bílýho domu se vůbec motá dost exotů…. Tak třeba od roku 1981 přímo naproti kempuje babka jménem Concepcion Picciotto, která protestuje snad proti všemu bezpráví na světě.\nDál jsme si samozřejmě nemohli nechat ujít další zajímavý místa tohodle města jako je Washingtonský monument, Kapitol, Lincolnův památník, Pentagon, památník 2. světové války, památník Korejské války a spoustu dalších památníků ze všech válek, co kdy USA vedly. Až z toho má člověk depku. Taky jsme se byli podívat na Arlingtonském hřbitově, kde je pochovanej nejen J.F. K. s Jacqueline, ale samozřejmě nejznámější jsou stovky hrobů amerických veteránů a padlých vojáků. Vojáky tu začali pohřbívat po válce Severu proti Jihu a pokračují až dodnes.\n26.-30.9.2014 New York City, New York\nPět dní jsme si užívali New Yorku a bylo to super. Přiletěl za námi brašule a turistovali jsme po N.Y.C.. Příjezd do města byl poměrně horor, protože zácpa před tunelem z New Jersey do N.Y.C. byla asi na dvě hodiny a motor včetně nás dost trpěl. Měl jsem o motorku dost strach, protože ta už projela vším možným včetně džungle a uvařit jí v New Yorku by určitě pro ní nebyl důstojnej konec. Kalhoty nám od motoru skoro shořely a Nadžúha začala vonět jako grilovaný kuře. Já spíš jako pečenej bůček. Liberátor, včetně nás, toho ten den měl fakt plný zuby. Překvapilo nás, že ještě 10 km před naším hotelem, který byl v centru na Times Square, jsme byli v totální periferii v New Jersey, kde byly nějaký rafinerie a bordel.\nVe městě jsme kromě klasickýho turistování navštívili taky českou hospodu Bohemia v Astorii, což je super podnik, o kterým jsem do teď vůbec nevěděl, že tam je. Původně jsme mířili do restaurace Zlatá Praha, ale ta už je zavřená. Bohemia restaurace je parádní hospoda s obrovskou zahrádkou, což v N.Y.C. není úplně běžný a patří to spolku českých emigrantů už přes 100 let. A tenhle podnik určitě stojí za návštěvu. Potkali jsme tam pochopitelně krajany, kteří tu žijí a o zábavu bylo postaráno. Je dost zajímavý poslouchat historky každýho z nich, jak se tam dostal, jak se jim žije, co dělá atd. Všem se jak se zdá dařilo dobře a nikdo z nich se zpátky do ČR nějak nežene.\nDalší den jsme navštívili další český podnik, který se jmenuje HOSPODA a provozovatel je chlapík z Prahy co mu patří Ambiente restaurace. V ČR je ten chlap se svýma restauracema super úspěšnej, ale tady v N.Y.C. je ta jeho restaurace katastrofa. Jídlo je z poloviny český a z druhý poloviny americký. Prostě ani ryba ani rak, interiér katastrofa, čekání na jídlo v téměř prázdný hospodě okolo jedný hodiny a to je dost. (Objednali jsme si Bohemia párek a sekanou). Myslím, že Američani tam nevěří vlastním očím.\nZcela jinej příběh, ale byla restaurace patřící jednomu Čechovi, kterýho jsme tam už podruhý potkali. (Poprvé v Bohemia restauraci.) V jeho restauraci bylo narváno, atmosféra, zábava atd. Ten frajer svojí práci fak umí a má už tři restaurace na Manhattanu. Nesnaží se prodávat knedlíky a guláš, ale prodává to, co Američanům chutná a na co jsou zvyklí. A hospody mu jedou fakt neuvěřitelně!\nNa první pohled a možná i na druhej je New York blázinec, ale dalo by se tam žít, myslím docela dobře.\n1.10.2014 Mount Morris, New York\nTěsně za městem ze kterého se nám tentokrát podařilo dostat během půl hodiny, překvapivě brzo začíná krásná příroda. Dost nám to připomínalo krajinu v ČR, jen s tím rozdílem, že Američani sekají trávu a zjevně nemají potřebu kdekoliv odhodit PET láhev nebo nějaký jiný svinstvo, tak jako Češi v naší krásný kotlině.\nJsme v malým městečku stále ve státě New York asi 150 km od Niagárských vodopádů, kam se zítra chystáme. Večerní rozptýlení byl nákup piva, jak se tu v USA tak stává. V samoobsluze pivo neprodávali, ale to mě, světáka, který není na rekreaci poprvý, nemohlo rozhodit. To jsem tu už zažil mnohokrát. Tak OK, zajel jsem do liquere storu, jenže tam kupodivu pivo taky neprodávají, mají totiž licenci jen na kořalku a na víno. Nevadí, poslali mě na pumpu jen pár set metrů. A tam pivo měli! Když jsem šel ke kase, tak ode mě chtěli občanku. To mě taky nemohlo zaskočit, to tady na rekreaci zažíváme každý druhý den, problém byl, že můj řidičák, který do teď na tento druh nákupu vždy stačil, byl tady pro ně málo. Pas nepomůže, musíte mít americký řidičák, co má na sobě něco jako čárový kód a ten musí pokladní načíst. Pokladní si všimla, že mám hubu dokořán a vysvětlovala, že chápe, že už mi bylo 21 před dvaceti lety, ale zákon je zákon. Tak jí říkám ať načte řidičák od někoho jinýho, kdo stojí za mnou ve frontě, že je to přece úplně jedno, jenže jí to jedno nebylo. Nevadí, tak jsem popojel dalších pár kilometrů k další pumpě a tam se příběh opakoval. Ale se šťastným koncem… prodavačka byla zřejmě trochu odvázanější a příjemný černoušek za mnou ve frontě ochotně poskytl svůj řidičák k naskenování a já si šťastný odnesl svůj balíček šesti malých piv. Tenhle systém má něco do sebe, protože když se vám to pivo podaří sehnat, tak máte obrovskou radost a pijete ho s úplnou láskou, což se vám v Čechách prostě nemůže stát!! Tam si ho prostě jen koupíte, vypijete a nemá to žádný příběh ani ducha!\n2.-3.10.2014 Toronto, Kanada\nZ New Yorku jsme si to namířili k Niagárským vodopádům. Od všech co tu byli jsme slyšeli, že to není nic moc. Ale my to viděli jinak. Vodopády jsou krásný a hlavně z kanadský strany je na ně perfektně vidět. Sranda je, že když mluvíme s Američany, tak ty mají jasno v tom, že hezčí jsou ze strany USA, no a Kanaďani mají zase jasno v tom, že jsou hezčí ze strany Kanady. No já jsem z Prahy tak nemám předsudky, takže pro mě jsou hezčí ze strany javorovýho listu. Vodopády jsou uprostřed města, což jim sice na kráse nepřidává, ale zase to má tu výhodu, že na motu dojedete až k nim a nemusíte se nikde trmácet. Rozhodně pokud už se vyskytujete někde tady okolo, tak nezajet sem, by byla škoda.\nDalší naší zastávkou je Toronto, kde jsme se sešli s Bobem, naším kanadským kamarádem a zároveň členem HOG Praha Chapter. Máme se tu díky němu nádherně, Bob se o nás stará jako máma. Díky Bobe!!! Škoda, že neumíš uvařit knedlíky, sakra.\nNašeho Harleye jsme dali do servisu, protože v něm něco rachtalo. Bob nám vyřídil u svýho domovskýho dealera expresní přijetí a po rozebrání primáru jsem se nestačil divit. Ty blbci z Miami, jak už jsem o nich asi před 14ti dny psal, nám tenkrát neutáhli přední kolo, tak to jak se tu zjistilo nebylo zdaleka všechno, co na našem Liberátorovi podělali. Ty pitomci nám poskládali nějaký díly v primáru obráceně než měli a díky tomu se tam toho dost pojebalo a muselo se to vyměnit. Krásně vyhozenejch 700USD. Takže budeme chtít od HD Miami vrácení peněz za servis v Miami (1 300 USD) a těch 700 USD za opravu v Torontu. Uvidíme jak to dopadne. Že se něco takovýho může stát v USA bych fakt nečekal. Servisovali jsme Liberátora na všech možných i nemožných místech světa – Bogota, Panama, Mexico City, Rio de Janeiro, Guatemala City, Santiago,Bangkok, Kuala Lumpur, PRAHA a mnoho dalších a dalších – a nikdy nikde nebyl problém. Až na Miami. Asi jak je tam horko, tak mají ty svoje palice nějaký převařený nebo jak to je.\n4.10.2014 London, Kanada\nCestou přes Kanadu navštěvujeme další známou v kanadském Londonu. Pokecali jsme v rodným jazyce okořeněným angličtinou, protože Ivana tu žije už 20 let. Užili jsme si ten den a večer dost srandy a načerpali nové informace od člověka, který se v cizině nenarodil a tím pádem vidí věci z jinýho úhlu než javorový listové. Ivana nás pozvala k sobě domů, uvařila nám perfektní jídlo a večer jsme s ní a jejími kamarády zašli do baru. Kanada i Kanaďani jsou v pohodě, jen to počasí by mohlo být lepší. Pořád fouká dost studenej vítr a prej už brzy přijde zima.\n5.10.2014 Jackson, Michigan\nPřejíždíme kanadsko-amerikou hranici a po nezbytných otázkách imigračního úředníka (tentokrát se ptal, kde jsme se seznámili) jsme v Detroitu, který je hned za hranicí. Detroit jsem dost chtěl dostat do kamery, ale bohužel nám nepřálo počasí. Byla kosa, zataženo a déšť, takže jsme nic nenafilmovali a asi se ještě vrátíme, protože Detroit je fotogenický město, hlavně kvůli svému osudu. Možná víc než polovina budov ve městě je opuštěnejch a město v některých částech vypadá dost šíleně. Černoušci se snaží a město je v současný době asi nejnebezpečnějším místem USA. Můžete si tam koupit barák za několik desítek nebo stovek dolarů, takže kdo touží po rodinným domku a nechce platit hypotéku, tak v Detroitu má na výběr tisíce baráků. Mimochodem tak, jak vidím Detroit, tak jsem si jako malej kluk představoval celou Ameriku, nakrmenej filmy typu Pevnost Apačů v Bronxu apod. Tak snad se tam vrátíme, aby jsme to natočili. Uvidíme, jestli bude počasí.\n6.-8.10.2014 Chicago, Illinois\nDalší zastávkou bylo Chicago. V Chicagu se nám líbí a zdá se, že je to mnohem klidnější město než N.Y.C.. Mnohem příznivější ceny, centrum se v podstatě dá projít pěšky, víc zeleně, jezero, řeka atd. Tam by se určitě žít dalo. Akorát ten věčnej vítr nás trochu štval. Taky jsme se pochopitelně zastavili na začátku legendární Route 66. To, že tam, kde je cedule začátek R66, tak tam nikdy tahle silnice nezačínala nás nemohlo vyvést z míry, to je tady v USA normální. Důležitý je, že někde nějaká cedule je a že se u ní můžete vyfotit. Po Matce cest se projedeme později a vynecháme její první půlku, protože je nudná. V Chicagu jsme se pro změnu potkali s Monikou a Reggiem, dali perfektní večeři a samozřejmě zapařili v baru.\n9.-10.10.2014 Milwaukee, Wisconsin\nV Milwaukee jsme si samozřejmě nemohli nechat ujít muzeum HD a taky továrnu. Muzeum je fakt pěkný, mají to udělaný zajímavě, takže kdo jste nebyli, určitě zajděte.\nDalší den jsme šli na exkurzi do továrny a usmálo se na nás štěstí. Před muzeem, kde byl sraz, jsme náhodou potkali Willi G. Davidsona a z toho jsem měl obrovskou radost! Je mu 81 let, ale vůbec na to nevypadá. Ochotně nám zapózoval při focení, okouknul naší motorku, kterou nám vyrobil, chvilku s námi pokecal a pádil dál. Škoda že neměl víc času, hned bych s ním šel na pivo. Pak jsme se zastavili v továrně, kde se vyráběj H-D motory, ale tam se bohužel nemůže fotit. Byla to docela zajímavá exkurze…takový soustružníkovo nebe… Mají tam odbory, plakáty jak plní plán, nejlepší pracovníky na nástěnce apod. Docela málo zaměstnanců a samý robot. Nevím jestli roboti jsou taky v odborech, asi ne protože makali bez přestávky na svačinu.\n11.10.2014 Dwight, Illinois\nTak přeci jen Route 66. Z Milwaukee jsme se přesunuli kousek pod Chicago a pálíme si to po Matce cest. Počasí nám zatím přeje, ale předpověď nevypadá úplně optimisticky. Docela jsme překvapený, že tady na začátku Route 66 je to slušně značený a dá se tu jezdit i bez věčnýho zírání do mapy, respektive spíš takovýho itineráře v kroužkový vazbě co má u sebe asi každý, co po téhle cestě jede. Z minula si pamatuju, že jízda po Route 66 v sobě nesla prvky orientačního běhu, ale to asi ještě přijde. Uvidíme. Jinak kdo by jste měl zájem koupit si bistro Launching Pad i s bakelitovým fešákem obrem Gemini ve svářečský kukle a s nábojem do granátometu, tak máte možnost! Je to na prodej. Jinak mimochodem jedna zásadní změna. Po několika měsících co jsme v USA se již nějakou dobu nesnažíme hledat evropský jídlo. Amerika nás obrousila a jíme už jako oni. Nic jinýho nám totiž nezbývá. Evropský jídla tak, jak je známe, tu totiž seženete většinou jen ve velkých městech, kde je dostatek přistěhovalých Evropanů, který si ještě pamatujou, jak má normální jídlo chutnat. V menších městech, i když hospoda patří Italovi nebo Řekovi a v jídelníčku jsou jejich tradiční jídla, tak to stejně není ono. Je to prostě upravený pro místní lidi a jejich chutě, protože jim do hospody Evropani nechodí.(Pochopitelně existujou výjimky.) Tak už s tím nebojujeme a objednáváme si prostě americký jídla. K snídani zatím odmítáme galon tmavé tekutiny, kterou místní obyvatelé zřejmě v žertu nazývají kafem, ale co neodmítnu je donut s javorovým sirupem. Ten je sakra dobrej. Líbí se nám tu. Jedeme dál!\n12.10.2014 Springfield, Illinois\nOd rána je hnusně zataženo a pak začne dokonce i lejt. Dál jedeme po Route 66 a lány kukuřice jsou kolem nás na všechny světový strany. Docela rádi dneska zalezeme do motelu a když zjistíme, že hned naproti je steakhouse, těšíme se na pěknej večer. Jenže to jsem si neměl dávat žebra… Ještě jsem se speciálně ptal, jestli to nemaj naložený v tý jejich sladký marinádě a jasně, že měli. Jenže to mi číšník zatajil! Poprvý (a doufám, že naposledy) v životě jsem sněd sladký maso. O to víc jsem ho musel zalejvat pivem.\n13.-18.10.2014 Greencastle, Indiana\nZe slavný Route 66 jsme si odskočili do Indiany. Máme tam kamarády se kterýma jsme se seznámili před dvěma lety právě na Route 66 a tak jsme týden užívali tepla jejich domova. Docela to přišlo vhod, protože počasí bylo špatný a tak jsme tam byli schovaní. Pivo, střílení z pušky a pistole, projížďky po okolí, návštěva dealera, filmování a hlavně sranda byla naše náplň minulého týdne. Dík Dino a Susie!!!\n19.10.2014 Bardstow, Kentucky\nPopojeli jsme do dalšího státu, ale krajina je furt dost podobná. Všude je snad bambilion kukuřičnejch polí a bambilion je prostě moc!!! Kdo tu všechnu kukuřici sežere to jest mi záhadou. Byli jsme se podívat v palírně Jim Beam, ale bylo už pozdě a měli zavřeno, tak zítra. Hledáme bydlení v nejbližším městě a zůstáváme tak ve 150 let starým hotelu, což se tady moc nevidí. V hotelu byla i restaurace, jenže i tady bylo jídlo tragický. Nebylo by možná tak špatný, kdyby ho nepolili tou jejich omáčkou “gravy”. Pak ještě hotelovej bar, kde měli spoustu Jim Beama, jenže zavírali ve 21 hodin, ale dali nám aspoň pivo do kyblíku s ledem sebou na pokoj.\n20.10.2014 Nashville, Tenesee\nZ Kentucky jsme si to střihli dolů na jih do Tennessee do města Nashville proslulého country muzikou. Nashville rozhodně stojí za návštěvu. Hlavní ulice Brodway je plná klubů a barů, kde se hraje muzika. A ty co tam hrajou to fakt uměj. To že se tu může pít pivo na ulici bez tady tak oblíbenýho papírovýho pytlíku je tady v USA opravdu neobvyklej pohled. Začínáme se tu domestikovat. Věčné kontroly občanky u vstupu do baru už nás prostě nemůžou zaskočit,zvykli jsme si, že zřejmě vypadáme pod 21, ale koupit si neobalenou plechovku piva na ulici a moct jí legálně pít, no tak to už je na nás moc. To už mi přijde nějaký volnomyšlenkářský kurva. To by se mělo zakázat!!!\nVe městě je taky bohužel spousta krámů s botama. Naďa se před každou výlohou takovýhodle botovýho krámu kroutila jak žížala. Nutně nějaký boty potřebovala. Zajímavý je, že když jí koupím boty, který jsou aktuálně nutně potřebný tak říká, že jsou to boty co vydržej na celej život. Z toho by se dalo logicky usuzovat, že by tedy jedny měly stačit. K mému úžasu to tak ale není!! Podle Naďi je stále potřeba kupovat nové a nové boty, které vydrží na celý život. Kočka má sedm životů, Naďa soudě podle bot na celej život musí mít těch životů před sebou ještě minimálně tisíc. A tak jsme si odnesli z jednoho krámu celkem šest párů bot na celejch šest životů. Pravda je, že troje jsou moje, což jsem chtěl původně zamlčet, ale ona by to pak určitě práskla v komenáři! Pravda taky je, že prodávali troje boty za cenu jedněch, což se hlavě Naďe zdálo nesmíííííírně výhodný!!!! Přál bych vám vidět jak jí svítily oči když šla z toho krámu a táhla plný tašky bot. Zajímavý taky je, že ten večer mě ani netahala předčasně z baru a byla tak nějak celkově uvolněnější.\nJestli to bylo těma botama nebo čím, nevim.\n21.10.2014 Lynchburg, Tenesee\nDalším místem naší cesty pak byl Lynchburg. Je tu jak známo palírna Jack Daniels. Dnes jsme si to tam prohlídli i s ochutnávkou, ale popravdě jsem byl trochu zklamanej. Čekal jsem, že toho uvidíme mnohem víc. Prohlídka trvá asi hodinu a půl a je to takový ošizený. Jsem rád, že jsme se tu zastavili, ale podruhý už sem určitě nemusím.Zítra vyrážíme do města Memphis a tam očekávám že to bude zase paráda. Další město hudby tak už se těšíme. Jinak tím že už jsme jižněji tak je tu konečně zase teplo a jezdí se nám nádherně. Tennessee má perfektní krajinu plnou lesů a pastvin. Jsme šťastný, že konečně alespoň na chvíli zmizely kukuřičný pole a je teplo.\n22.10.2014 Bolivar, Tenesee\nI dneska jedeme krásnou krajinou. Dávno zmizely lány kukuřice a všude jsou kopce, lesy, louky a pasoucí se krávy. Fakt nádhera. I počasí je perfektní, takže dneska si motorovačku po okreskách a vesnicích fakt užíváme. Dopoledne jsme ještě filmovali Lynchburg, takže jsme toho moc neujeli, ale o to víc si to užili. Protože už máme po krk burgrů, stejků, kuřecích křídel apod. nakupujeme ve Walmartu a po dlouhý době si vaříme večeři sami. Končíme v nějaký díře v nic moc motelu plným černoušků a jeden, co pracuje tady naproti v Pizza Hut nám dokonce nabídnul pizzu. Nesl si 5 krabic, zřejmě ho dneska vyplatili v naturáliích nebo co, a jednu nám chtěl dát.\n23.-24.10.2014 Memphis, Tenesee\nDalším městem naší cesty byl Memphis. Město je podobně jako Nahville plný hudebních klubů. Zastavili jsme se u Elvise doma a musím říct, že si nevybral špatně. Neměl jsem velký očekávání, ale jeho Graceland mě překvapil a určitě stojí za to nakouknout do jeho domu a vidět, jak se žilo v 70tých letech. (Přesněji, jak žil Elvis.) Všechen nábytek a vybavení je tam stále původní. Je tam taky vidět sbírka jeho aut, která je naprosto perfektní, ten chlap si rozhodně žádný laciný kousky nekupoval! Taky jde nakouknout do jeho letadla, který bylo upravený podle jeho přání a kupodivu interiér nebyl tak kykyryký, jak bych od krále rock`n`rollu čekal.\nDál jsme se zastavili v Sun Studios, kde nahrával svoje desky nejen Elvis, ale i třeba Johny Cash, U2, atd. Do dnes to studio funguje a má svoje čaro. Koupili jsme tam jednu starou desku Cashe, kterou sice už pochopitelně nemáme na čem přehrát, ale na zdi naší domácí Harley hospody jí to bude slušet. Tedy pokud se nám jí podaří do Prahy dovést vcelku. Původně jsem chtěl desku Elvise, ale ta stojí 500 až 2000 USD, takže Johny Cash za 50 babek bude jako dekorace určitě stačit.\nJinak Memphis je docela slušnej černouškov a ne náhodou zrovna tady zastřelili před dveřma motelovýho pokoje Martina Luthera Kinga. To bylo v době, když jsem byl ještě na houbách, přesněji v roce 1968. Před motelem ze kterého je dnes muzeum jsou do dnes zaparkovaný přesně ty auta co tam byly v den atentátu a pro nás to byl vejlet v čase.\nNo a v Memphisu se rozhodně nedá nenavštívit nějakej ten hudební klub. Uměj to tady fakt perfektně. Prolezli jsme spoustu míst a nikde nehráli špatně. Ale to by tady asi ani nikdo nečekal. Hudba, atmosféra, prostě paráda. Dokonce v jednom klubu se mohlo hulit což tady fakt není úplně běžný. Na nehulící bary normálně nadávám, ovšem faktem je, že v hulícím baru vykouříme 10x tolik cigaret než když musíme z nehulícího běhat kouřit ven a ještě k tomu pochopitelně všechno oblečení smrdí. Jak vidno tak to kouření tu nemají alespoň v tomhle státě striktně zakázaný všude, ale je to na uvážení majitele hospody, podobně jako v Čechách, ovšem s tím rozdílem, že 99% českých hostinských nechá lidi raději hulit, protože se bojí, že by jim tam jinak nikdo nechodil a tady to je obráceně. V 99% podniků to hostinskej zakáže, protože se bojí, že by mu tam nikdo nechodil. Hmmmmmmmm\n25.10.2014 Fort Smith, Arkansas\nZ Memphisu jedeme dál přes Arkansas do Tulsy v Oklahomě a tam jsme se opět napojili na Route 66, po který teď jedeme dál směr Kalifornie. Počasí nám zatím přeje a je krásný teplo až vedro, což je proti studenýmu severu USA odkud jsme přitáhli nádherná změna. Pokud se nám nic nestane, tak nás teď čeká ta pro nás hezčí, tedy ta západní část USA, tak se těšíme. Kukuřičných polí a nekonečných rovných silnic už bylo dost.\n26.10.2014 Oklahoma City, Oklahoma\nDneska po tom, co jsem tu snědl už asi tisícátýho hamburgra (v malých městech je fakt problém najít z evropskýho pohledu něco normálního) jsem googloval, kolik se tu lidi v USA průměrně dožívají, když žerou furt takový svinstva jak si stále o nich my evropané myslíme. No a jaký překvapení, průměrný věk dožití v USA je dva roky kratší než v Itálii, o rok kratší než v Německu ale o rok delší než v ČR!! Z mýho pohledu tedy žádnýj fatální rozdíl, jak je to ale možný sakra??? Asi ty naše knedliky budou ještě horší svinsto než ty jejich burgry himl!!!! Nebo že by zdravotnictví? Nebo kterej ďas?!\n27.10.2014 Elk City, Oklahoma\nKdyž jsme byli v tomhle městě před dvěma lety, bylo místní muzeum už zavřený, protože jsme dorazili pozdě. Tentokrát si to nenecháme ujít a mají to tu fakt pěkný. Nejen vevnitř různý artefakty z historie Matky cest, ale i venku mají udělaný městečko jako z 20. let 19. století. Stará ordinace doktora, pohřební ústav, holičství, banka apod. Večer si v motelu uvaříme na Trangii buřtguláš a jsme spokojený, jak dobrou večeři jsme dneska měli.\n28.10.2014 Amarillo, Texas\nPokračujeme do Amarilla na vynikající steak v Big Texan. Téměř přesně před dvěma lety jsme si tam dávali T-bone, no tak jsme to museli zopakovat. Trochu podražili, ale jinak žádná změna, což je dobře. Dneska zase zkoušeli nějaký tři týpci sežrat za hodinu ten jejich 72oz (2kg) steak a jednomu se to málem podařilo. Jenže těsně před koncem si ublinknul do koše a tak byl diskvalifikovanej. Ty dva ostatní sežrali sotva půlku toho obrovskýho masa. Po večeři jdeme ještě vedle do baru, kde si pořád kouří a kecáme s nějakým právníkem ze San Diega. Povídal, že když tu byl minule, přišla nějaká mladá, hubená ženská a ty 2 kg masa spořádala za 20 minut i s přílohou a salátem. A aby toho nebylo málo, dala si ještě druhou porci. Nikdo tenkrát prej nechápal…\nVymetáme muzea podél R66, nemohli jsme taky vynechat Cadillac Ranch, kterej sice nechápu, ale asi to je umění. Ale to, že ho nechápu, to ještě nic neznamená. Televizi taky nechápu jak funguje a funguje a všichni na ní čumí. Pro mě je Cadillac Ranch prostě jen 10 posprejovanejch vraků zapíchlejch v poli.\n29.10.2014 Tucumcari, New Mexico\nAktuálně jsme v městečku Tucumcari, ve kterým je ještě poměrně hodně pěkných a zachovalých původních motelů a staveb okolo R66. Další plán je, že pojedeme tak den, až dva, po R66 a pak se vydáme na klasiku jako Monument Valley a Grand Canyon, tam se těšíme. Co mi dnes udělalo radost je to, že jsme potkali chlápka, který když nás slyšel mluvit česky tak se zeptal, jakou řečí mluvíme. Poznal, že jde o slovanský jazyk, ale že určitě nemluvíme rusky. Byl to nějaký student a asi první Američan, krerý nás nezařadil do Putinova. Jen tak dál Ameriko!!! Jak jsem již mnohokrát psal, tak téměř u každýho nákupu alkoholu po nás chtějí řidičák. Na to už jsme si fakt zvykli a skoro, podotýkám skoro, to začínáme chápat. Sranda je, že náš řidičák, který jim ukazuju, pochopitelně nikdy neviděli a český řidičák je nepochopitelně psaný jen česky, takže se mě zcela vážně občas ptají, jestli moje jméno je Řidičský průkaz!!! A to mě docela štve, že si o mě myslí, že jsem Rusák co se jmenuje Řidičský průkaz!!!!\n30.-31.10.2014 Albuquerque, Nové Mexiko\nV Liberátorovi nám něco cvrliká, asi ventil či co, ale furt jede nezmar, tak uvidíme. Má už za sebou 138 000 km cestama a časo i necestama, takže asi bude už nějaká ta údržba nutná. Doteď jsme měnili jen alternátor co odešel asi ve 120ti tisících a preventivně hnací řemen, jinak je vše původní. V Albuquerque zajedeme k dealerovi a náhodou je to ten, u kterého jsme se byli podívat před dvěma lety. Ukázalo se, že v motoru nebyl skoro žádný olej a byl zázrak, že jsem to nikde neupek. Nevím jestli motor začal žrát olej nebo ty blbci v Miami, co nám dělali servis, ho tam nalili málo. Možná nám taky žádný olej vůbec neměnili, tam je totiž všechno možný. Když nám předali moto s povoleným předním kolem, v primáru poskládali nějaký součástky obráceně, tak se možná na ten olej vykašlali. Nevím. Uvidíme, teď to budu pochopitelně kontrolovat. Z vejfuků se nehulí, nejsou mastný a podle testu motoru, co jsem nechal u HD udělat, je Liberátorův motor zatím v pohodě. Komprese je v normě a nikde z něho nefuní. Motor má 140 000 km, tak snad ještě pár set tisíc ujede!!\n1.11.2014 Gallup, Nové Mexiko\nPokračujeme dál po Route 66 do města Gallup, kde jsme se ubytovali v nádherným starým hotelu El Rancho. Objednali jsme si prezidentský apartmá Ronald Reagan a od tý doby jsme chodili s nosem nahoru. Měli jsme totiž nejlepší pokoj v hotelu. V tomhle apartmá Reagan fakt bydlel a to v době, kdy byl herec a v okolí natáčeli filmy.\n2.11.2014 Holbrook, Arizona\nDalší zastávkou je Národní park Petrified Forest. Tedy zkamenělý stromy starý 250mil let. Docela dobrý, akorát foukal takovej uragán, že to vypadalo, že mi uletí pleš a já ji budu honit někde po prérii. Večer jsme v motelu potkali Ira a Němku na KTM, co si to míří dolů do Argentiny. Prokecali jsme večer a Ira se mi podařilo ožrat tak, že ještě druhý den v poledne byl zelenej jak sedma. Pravda je, že já jsem si dal taky pěkně do nosu. V noci jsem se vzbudil a šel jsem na záchod jenže jak jsem byl zmatenej, tak jsem začal otvírat vchodový dveře místo dveří od záchoda a Nadžúha se jako na sviňu vzbudila. Zírala na mě a kladla nesmyslný otázky, jako kam jdu … co tam blbnu a podobně. Tak jsem samozřejmě dělal, že nic, že jen kontroluju počasí a tak vůbec. No a Nadžúha mi říká: “Prosím tě, záchod je na protější straně!” To mě samozřejmě naštvalo, tak říkám, já vím 100x líp než ty kde je záchod! A Nadžúha povídá TO VIDÍM!!! Vidíte co já tu všechno musím vydržet himl??!!\n3.-4.11.2014 Kayenta, Arizona\nDnes jsme se přesunuli do města Kayenta, který je jen kousek od Monument Valley. Jsme asi 1700 m n.m. a je tu zima jako hrom. Tak 5C a to je hnus. Ale zítra má být 12C, tak to bude trochu lepší. Jinak nový film, co tu točíme, má už teď jednu hodinu a z toho máme radost. Ráno jsme měli v hotelu opět klasické probuzení po americku. Před devátou ranní nám bušila do dveří Indiánka (protože jsme v indiánský rezervaci), jinak to obvykle bývá Mexičanka. Tyto milé ranní dámy nám témeř každý den bouchají nebo snad kopou do dveří a řvou HOUSEKEEEEEEEEEPING!!!!!!! Myslím, že podobně mile se dobouchávalo do bytů gestapo. Zajímavý je, že tito ranní mexičtí či indiánští andělé nereagují na visačku pověšenou na klice dveří s nápisem NERUŠIT!!! Check out je tady v USA většinou v 11 hod, ale tak dlouho se vám tu v hotelu povede být opravdu výjimečně. Dýl jak do devíti vás tu prostě chrápat nenechají. V Evropě se tohle nestává, tak tady to bude asi nějaký národní sport. Tento zajímavý ranní řvací ceremoniál jde napříč všemi státy USA a snad všemi kategoriemi hotelů, od nejlevnějších po ty dost drahý. V těch úplně nejdražších jsme nikdy nespali, tak nevím, jestli tam mají taky tenhle bonus.\nJinak dnes jsme popojeli jen 40 km do Monument Valley a fotili, filmovali a čuměli na tu parádu, kterou tu příroda vysekla. V krámu jsem neodolal a koupil jsem si epesní Stetson klobouk, se kterým se chystám machrovat v ČR. Akorát není úplně skladnej, takže musíme na poštu a poletí domů společně s dalšíma suvenýrama.\nDíky tomu, že jsme v indiánský rezervaci, tak se tu nesmí prodávat alkohol. Jenže my nejsme na rekreaci poprvý tak víme jak to chodí!!! Máme sebou pro tyto případy lahev Jack Daniels! A máme se kráááásně!!\n5.11.2014 někde za Grand Canyon, Arizona\nUž není taková zima jako včera, ale pořád je to na kožeňáky, i když svítí slunce. Projíždíme Grand Canyon a zastavujeme na všech vyhlídkách, ze kterých se dá kaňon vidět i točit. Ale i tak je to trochu problém. Nejlepší by to bylo z letadla. Chtěli jsme dorazit až do Seligmanu, ale nakonec končíme hned za bránou národního parku v nějakým městečku. Jsou tu akorát hotely a hospody a trochu to vypadá jak lázeňský město někde u nás. Večeříme steak v super dřevený hospodě, kde nám k jídlu na plátno promítají Grand Canyon z letadla.\n6.11.2014 Seligman, Arizona\nKrajina je pěkná, samý borovicový lesy a zpátky přes Flagstaff se vracíme na Route 66. Mezi Flagstaffem a Williamsem je Route 66 na dvou úsecích nezpěvněná, ale dá se to. A je to motorovačka nádhernou krajinou.\nNocujeme v Seligmanu, což je podle nás jedno z nejpěknějších měst na Route 66 vůbec. Na večeři si dojdeme do vyhlášenýho podniku Delgadillos Snow Cap, což je vlastně takový malý bistro, kde dělají burgry. Ale jednak ty burgry jsou fakt dobrý a hlavně, když si je kupujete, je kolem toho velká show a sranda.\n7.11.2014 Needles, CA\nJeště dopoledne natáčíme město a pokračujeme dál na západ. Nemůžeme si nechat samozřejmě ujít slavnej obchod se suvenýrama Hackberry General Store a dál pokračujeme přes Kingman. Když jsme tu byli před dvěma lety, tak jsme uhnuli z Kingmanu do Las Vegas a dál jsme už Route 66 tenkrát nejeli. A o to víc jsme rádi, že jsme tu teď. Kus za Kingmanem začíná nádherná krajina, serpentiny a motorovačka horama. Je to oblast, kde se těžilo zlato a městečko Oatman dodnes vypadá jak z doby zlatý horečky. Super motorovačka pokračuje horama i dál a až kus před Needles se napojujeme na dálnici.\n8.11.2014 u NP Joshua\nCesta dál vede přes poušť Mohave, kde je dost vedro a krásná krajina. Silnice je zavřená, ale objedeme zákaz a jedeme dál, protože se nám nechce jet po dálnici. Nakonec zjistíme, že tam popadali akorát nějaký můstky, ale dá se to objet kolem po šotolině. Ubytujeme se ve městě u národního parku Joshua Tree, kam zítra vyrážíme.\n9.11.2014 Barstow, CA\nDopoledne projíždíme park a filmujeme. Dál pokračujeme do Barstow, což je zase na Route 66. Ubytujeme se ve starým motelu přímo na R66 a zítra nás čeká Las Vegas!\n10.-14.11.2014 Las Vegas, Nevada\nPřijíždíme odpoledne a chvíli po nás dorazí Dino se Susie, naši kamarádi z Indiany. Bydlíme v hotelu Flamingo, což je nejstarší a nejznámější hotel ve Vegas, co založil už Bugsy Siegel. Další dny probíhají tak, jak je to ve Vegas obvyklý… Přes den chodíme po městě, natáčíme a pozorujeme všechny ty exoty na ulici a večer hrajeme v kasínu. Jeden večer se jdeme podívat na show Davida Copperfielda a stojí to fakt za to! Doporučuju! Pak tu taky mají koncert KISS a to jsme si taky nemohli nechat ujít a další večer jdeme na Blue Man Group.\n15.11. 2014 Beatty, Nevada\nOpouštíme skoro po týdnu Las Vegas a těšíme se zase chvíli někam do přírody. Do Death Valley to je jen něco přes 200 km, ale i když tam dneska dorazíme, necháme si točení na zítra. Stmívá se tu brzy a v 17 hod je tma jak v pytli, tak bysme toho tu stejně moc nestihli. Chceme se ubytovat přímo v parku, ale dávat v jednom ze dvou místních hotelů 170 USD za noc je nesmysl. Takže popojedeme 60 km do městečka na kraji národního parku a tam zůstáváme. Naproti motelu máme super bar, takže o zábavu je postaráno.\n16.11. 2014 Pahrump, Nevada\nProjíždíme a filmujeme Death Valley a mě se zdá, že není něco v pořádku se zadní pneumatikou. A taky že jo…podívám se a je celá popraskaná. Okamžitě to otáčíme směr nejbližší servis a jediná myšlenka teď je, abysme tam v pohodě dojeli. Nejbližší HD servis je ve Vegas, což je dva dny cesty. Jedu pomalu, takže do nejbližšího města dojíždíme už za tmy. Akorát se ubytujeme, najíme a jdeme brzy spát, abysme ráno vyrazili co nejdřív.\n17.11.2014 Las Vegas, Nevada\nDo servisu jedeme rovnou. Domluvím se s nima, že hodíme věci do hotelu a vrátím se sem s motorkou. Hotová by pak měla být ještě dneska odpoledne. Je pondělí a ceny hotelů jsou zase úplně jiný než byli o víkendu. Ubytujeme se v MGM Grand za 60 USD na noc a zase si užíváme Las Vegas, jak má být. I když tentokrát se to obejde bez rulety. V tomhle hotelu měli minimální sázku na ruletu 15 USD! Odpoledne vyzvedneme motorku s novejma gumama a pro jistotu jsem nechal vyměnit i ventilky. Večer už zůstáváme v hotelu a večer probíhá, jak je ve Vegas obvyklý.\n18.11.2014 Beatty, Nevada\nVracíme se zase do Death Valley, abysme dotočili to, co jsme před pár dny nestihli. Přímo v parku jsou hotely asi jen tři a drahý, takže jedeme na noc opět do Beatty.\n20.11.2014 Ridgecrest, Kalifornie\nPřes Death Valley míříme do Darwinu, města duchů. Byli jsme tu už před dvěma lety a vypadá to tu pořád stejně. Pár starejch baráků, sem tam nějakej obytňák a všude kolem spousta bordelu. Rezavý auta, rozpadlý baráky, starý haraburdí, no prostě bydlet tady může jen blázen nebo nějakej hipík. Není moc teplo, tak kolem 10C a fouká dost studenej vítr, takže asi 100 km za Darwinem končíme v nějakým malým městečku.\n21.11.2014 Kernville, Kalifornie\nDneska je už přes 20C a pokračujeme dál stejnou parádní cestou, jako před dvěma lety. Nádherná motorovačka údolími s pasoucími se koňmi, listnatý lesy a kopce. Schválně jedeme zase do Kernvillu, jako před dvěma lety a bydlíme i ve stejným motelu u řeky. Dojdu si koupit prut a stejně jako tenkrát, tak ani teď, nechytím nic. Ale bylo to super odpoledne. Na večeři jdeme naproti do hospody a pro změnu si dáme žebra a párek s hranolkama. Nic jinýho tu prostě v hospodě nemají.\n22.11.2014 Santa Monica, Kalifornie\nJeště ráno jsme se rozhodovali, jestli pojedeme do NP Sequoia nebo rovnou do L.A.. Nakonec jsme se rozhodli radši jet rovnou do města, protože musíme řešit parkování pro motorku. Cesta vedla údolím řeky Kern a byla to zase super motorovačka. Zatáčky, kaňony, údolí, prostě paráda.\nStejně jako před dvěma lety jsme nejeli přímo do Los Angeles, ale do Santa Monica, což je vlastně součást L.A. Hned jsme začali hledat nějakej sklad pro motorku a naštěstí na podruhý to vyšlo. Holky v kanceláři byly trochu vedle z mýho českýho pasu a z toho, že jim tam chci nechat na půl roku motorku, ale nakonec to vyšlo, takže o Liberátora je už postaráno. Ceny hotelů tady v Santa Monice jsou, jako všude ve velkejch městech USA, dost drahý. I takovej normální motel, kterej jinde stojí kolem 60 USD je tu za 130 USD. Večer jsme šli na molo, kde je i oficiální konec Route 66 a dali si večeři v Bubba Gump Shrimp Company. A mimochodem…dneska jsme dojeli k Pacifiku, takže jsme přejeli USA od jednoho oceánu (Atlantickýho) až ke druhýmu.


Ojeté osobní vozy Vauxhall - Portál řidiče\nOjeté osobní vozy Vauxhall\nNabídka kvalitních ojetých osobních vozů značky Vauxhall. Vybírejte z online inzerce vozů různých modelů, typů karoserie za výhodné ceny.\nV naší nabídce ojetých osobních vozů naleznete 1 vozidlo značky Vauxhall. Vybrat si můžete z nabídky různých vozidel s typem karoserie kombi a jiných. Aktuální nabídku můžete filtrovat dle ceny, najetých kilometrů, roku výroby, typu paliva, typu převodovky, lokality a najít tak ten pravý vůz, který vám bude vyhovovat.


Nejběžnější rozměr matrace 90×200 centimetrů pořídíte za zlomek původní ceny | | Bydlenicz.cz\n23 července, 2018 23 července, 2018 Redakce\nUvažujete-li o proměně vaší ložnice, případně zařizujete pokojíček odrůstajícím potomkům, velkou pozornost byste měli věnovat pohodlnému a jakostnímu nábytku, který se vám bude líbit a ještě bude splňovat náročné požadavky pediatrů, neurologů a veškeré lékařské veřejnosti. Jelikož stále více času trávíme v poloze vleže nebo sezením, měli bychom právě při výběru pohodlných křesel, židlí, ergonomického nábytku a postelí zpozornět. Ne každý skvělý, designový kousek oplývá pohodlností a zdravotní nezávadností. Při volbě nové postele se doporučuje neopominout ani vhodnou volbu matrace. 90×200 centimetrů jsou nejběžnější rozměry.\nVybírejte si podle velikosti i zdravotní matrace 140×200 cm\nOvšem prodávají se i matrace 140×200, 180×200, ba dokonce 200×200 centimetrů. Při nákupu nových podložek do postele se samozřejmě řiďte požadovanými rozměry postele, kam vaše nové matrace perfektně zapadnou. Neopomeňte ani možnost volby tvrdosti a materiálu. Zhotovují se pěnové matrace, matrace z paměťové pěny, pružinové matrace, taštičkou matrace i latexové matrace. Posledně jmenovaný materiál je unikátní svojí dlouhou životností a snadnou údržbou. Matraci z latexu jednoduše otřete, pokud se neopatřením polije vodou. Je proto výhodná jako výplň postele u dětí i seniorů, kteří mívaj potíže se zhoršenou hygienou.\nMatrace 160×200 cm splňují náročná kritéria zdravotníků a spotřebitelů\nMezi spotřebiteli se najdou kverulanti, kteří jsou málokdy spokojeni s nakoupeným zbožím. Mezi výplněmi do postelí se ovšem najdou takové produkty, jež uspokojí i nejnáročnější zákazníky. K takovým patří třeba matrace 160×200, jež je nyní zlevněna o pět tisíc korun na příjemných 12 000 Kč. Její výška je dvacet centimetrů, má sedm zón, nosnost až 150 kilogramů. Je tedy určena pro vyšší zátěž bez zbytečných starostí.


Přední západní novinář popisuje skutečné cíle ruské propagandy. A varuje své kolegy | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Přední západní novinář popisuje skutečné cíle ruské propagandy. A varuje své kolegy\nOd počátku rusko-ukrajinské krize Moskva úspěšně šíří svou propagandu za hranice. Podle Adama Reichardta není jejím cílem čtenáře přesvědčit o pravdě Kremlu, ale spíše vnést zmatek mezi západní spojence. Autor konstatuje, že se to poměrně daří, a to nejen proto, že tezím z Moskvy naslouchají např. krajní levicové strany, přidávají se k nim i strany krajně pravicové.\nNositeli kremelských zpráv se stávají i seriózní politici\n„Patří sem tradiční spojenci Ruska v Evropě – levicové strany, ale také noví spojenci v podobě krajní pravice jako například francouzská Národní fronta, maďarský Jobbik, nebo dokonce UKIP ve Velké Británii. Tyto strany, známé pro svůj populismus a antievropské postoje, se staly prostředníky pro šíření ruských zpráv. Vytváří se tak dost prostoru pro pochybnosti a bují i teorie o spiknutích. Ruské zprávy tak nyní nešíří jen „užiteční idioti“, což je termín, který užíval i samotný Lenin, ale i politici se skutečným vlivem a podporou veřejnosti,“ varuje autor, jenž je šéfredaktorem zmíněného média.\nKlasickým příkladem k šíření pochybností na Západě je práce ruské vícejazyčné zpravodajské sítě Russia Today. Její problém je podle Reichardta však v tom, že se příliš netrápí tím, kde je pravda. To je podle autora zřejmě také důvod jejího úspěchu, neboť na Západě jsme si zvykli v postmoderní době relativizovat pravdu poukazem na možnost alternativních výkladů jedné události. V rámci svého liberálního přístupu západní média navíc uveřejňují i pohledy protistrany.\nPeníze až na prvním místě, pravdu nehledejte\nKromě svého demokratického pohledu na svět mohou tato média mít ještě jeden důvod. „Kontroverzní článek zvýší čtenost, a tím i příjmy z reklam. Fakt, že to může zároveň oslabit podporu Západu směrem k Ukrajině, není z tohoto hlediska pro autory a editory dostatečný,“ konstatuje Reichardt. Nijak ho přitom nepřekvapuje, že se na západ od ukrajinských hranic najdou lidé, kteří nemají v lásce USA a jsou ochotni publikovat lži o tom, že Moskva musela na Krymu zasáhnout, aby překazila plán Američanů ve věci námořní základny v Sevastopolu. Za problém ale považuje, když podobné lži uveřejní tak seriózní deník, jako je britský The Guardian. Tím celá zpráva získává na věrohodnosti, ačkoli se neopírá o fakta. V Rusku se prý pravdou netrápí a tento přístup západních médií kremelské propagandě hraje do karet.\nPodle Reichardta ale existuje ještě jeden klíčový cíl ruské propagandy – vytvoření nové reality. „Zavádějící popis území na východě Ukrajiny jakožto Novoruska je toho dokonalým příkladem. Tímto termínem se původně označovalo území, které Rusko získalo ve válkách s Osmanskou říší v 18. století a dnes slouží k popisu území zabraného na Ukrajině,“ vysvětluje dál šéfredaktor webu.\nNení řešením klesnout na úroveň Ruska, varuje autor\nReichardt má za to, že EU selhává v adekvátní reakci na propagandu Kremlu, a to i proto, že Rusko dá na aspekty informační války, zatímco členské státy EU dbají na šíření pravdivých informací. Co s tím? „Nejsnazší cestou by bylo klesnout na úroveň protivníka a také šířit lži. ... Pokud bychom to však udělali, ohrozili bychom vlastní hodnoty,“ varuje autor.\nNejúčinnější odpovědí na ruské lži bude pravda. Západ by měl podle názoru šéfredaktora webu vždy nahlas upozornit, když se bude z Kremlu šířit lež. Třeba když bude ruský prezident Vladimir Putin říkat, že na Ukrajině jen brání své zájmy proti rozpínavosti Západu.\nmédia , Rusko , západ , propaganda , New Eastern Europe , Reichardt


Dvě možnosti, jak vybrat sklenice na víno - Dumazahrada...\nDvě možnosti, jak vybrat sklenice na víno\nMARCELA ŠKARDOVÁ | 29. PROSINCE 2021\nDoma už máte dostatečné zásoby kvalitního vína na oslavy konce roku, hosté jsou pozvaní, jen vám chybí dostatek sklenic? Není nic snazšího než si je koupit. Jaké budou pro vás ty pravé?\nSklenice na víno můžete vybírat buď podle doporučení someliérů, nebo vlastního vkusu. V prvním případě jsou pravidla poměrně jasně daná, aby chuť a vůně vína co nejlépe vynikla, v tom druhém si je upravujete sami a patrně vám jde více o design.\nPoprvé podle odborníků: čiré sklo na nožce\nObecně se doporučuje používat kvalitní tenkostěnné čiré sklo na nožce. Tenkostěnné čiré proto, abyste viděli, co si do sklenice naléváte a už jen napohled posoudili barvu vína. Na nožce proto, abyste sklenku drželi právě zde a dlaněmi zbytečně nezahřívali samotný mok, což ovlivňuje jeho chuť i kvalitu. Svůj význam má také provedení hrdla a rovněž velikost hladiny vína ve sklenici.\nPodruhé podle odborníků: tvar\nVybírá se podle barvy a i perlení vína. Na bílé se používá sklenice připomínající částečně rozvinutý (pootevřený) tulipán, kdy se zaoblené tělo směrem k hrdlu zužuje. Obsah se orientačně pohybuje od 200 ml do 450 ml. Stejné sklenice se hodí i na růžová vína. V zásadě byste si měli vystačit s nalitím vína do poloviny objemu sklenice.\nČervené víno se lépe rozvine v baculatější sklenici s širším hrdlem, které se říká balon, o obsahu zhruba 300 až 800 ml. Bývá širší a větší také proto, že červené se má nalévat do třetiny sklenice, abyste jím mohli bezpečně zakroužit, a tím podpořit uvolňování aroma. Sklenice typu balon lze využívat i pro suchá bílá vína burgundského typu.\nIdeální sklenicí na sekt (šumivé víno) je ta, která se označuje jako flétna či píšťala, o objemu přibližně 150 až 220 ml. Je jako modelka, skutečně štíhlá, hrdlo se mírně zužuje. Právě tento tvar umožní lépe pozorovat perlení a je důležitý i kvůli pěnění při nalévání. Obecně také platí, že ve sklenici s užším hrdlem se víno tak rychle nezahřeje jako ve sklenici s širším hrdlem, navíc dochází ke kumulaci aromatických látek v ideálním místě.\nZajímavý design sklenic Newmoon si lze pořídit jak ve variantě na bílé nebo červené víno, tak i na šampaňské či long drink, set 4 sklenic na bílé víno stojí 1340 Kč\tAutor: Luxurytable.cz\nNa okraj: a co šampaňské?\nPravé šampaňské se mnohdy nalévá do sektových sklenek, nicméně se setkáte i s doporučením zkusit sklenice s tělem tvaru tulipánu, abyste si lépe vychutnali vzácné aroma. Ať už půjde o flétnu, či tulipán, u některých sklenic si můžete všimnout teček či drobných rýh na dně, jejichž smyslem je podpořit uvolňování bublinek tak, aby vytvářely vizuálně zajímavé perlení.\nSamozřejmě se prodává mnoho dalších sklenic, v různých variacích, například více či méně probarvené, odekorované nebo i dokonce odlišných tvarů. Someliéři by vám patrně řekli, že všechno, co je u skla navíc, a také jeho silné stěny ovlivňují vnímání vína. Nemluvě o tom, že když si ho nalijete například do černých sklenic, neuvidíte ze stran vůbec nic. Nicméně je to na vás. Dodržet byste měli alespoň pravidlo sklenice na nožce, nebo se ji naučit držet za patu, a také ji zbytečně nezaplňovat. Dolít si přece můžete vždycky.\nInspirace: Kuchyně šmrncnutá boho stylem


Expert popsal nejslabší místo downsizingu. Jak se vyhnout potížím s malými turby? | Autoforum.cz\nExpert popsal nejslabší místo downsizingu. Jak se vyhnout potížím s malými turby?\nBylo by naivní si myslet, že neustálé zmenšování motorů za zvyšování jejich výkonu nemá vliv na jejich spolehlivost. Má a toto je největší problém.\nWagenblast říká, že nová generace pístů a pístních kroužků - které jsou LSPI ohroženy nejvíce - se do výroby dostane během dalších pěti let, kdy budou motory proti tomuto fenoménu mnohem odolnější. Co s tím nyní? Wagenblast jen potvrzuje to, co už jsme kdysi uváděli mezi 5 věcmi, které byste nikdy neměli dělat v autě s turbomotorem - nepřetěžovat downsizovaný motor v nízkých otáčkách, prostě mu „nešlapat na krk”, když se sotva probouzí k životu turbo.\nŽe tento přístup funguje, nám už dříve potvrdili i technici Škody - třeba takový 1,2 TSI je prý skoro nezničitelný motor, i pokud z něj budete dolovat poslední kapky výkonu. Naopak pokud budete řadit podle toho, jak vám samo auto radí (protože spotřeba...) a v 70 km/h jej budete plně zatěžovat na šestý rychlostní stupeň, vydrží méně. To je paradox downsizingu a teď jej máme potvrzený i od jedné z nejpovolanějších osob světa automobilových motorů...


Bernhard Roetzel citát: Jestliže má student ročně na oblečení 1000 marek, musí věnovat … | Citáty slavných osobností\nmarka, částka, jez\n„Jeden zdravý nuditel spotřebuje ročně jedenapůlnásobek své váhy ve formě trpělivosti svých bližních.“\n„Podle jedné anekdoty, která se stala součástí baťovského folklóru, byli do zámoří vysláni dva zástupci, aby přezkoumali možnost prodeje v Africe. Jeden z nich domů telegrafoval: „Nikdo nenosí boty. Žádná možnost odbytu. Vracím se domů“. Druhý, pravý Baťův žák, reagoval jinak a ústředí sdělil: „Všichni jsou bosí. Obrovská šance odbytu. Pošlete, co nejrychleji, první zásilku bot!““\nPro podnik, jehož cílem bylo obout veškeré lidské nohy, byla Afrika logicky prostorem, kde nemohl chybět.


Kauza Čapí hnízdo pokračuje. Premiér Babiš podal žádost o zastavení trestního stíhání - 11.08.2021, Sputnik Česká republika\nPodle pokynů Vrchního státního zastupitelství v Praze má dozorový státní zástupce Jaroslav Šaroch do konce srpna rozhodnout o případné obžalobě Andreje Babiše... 11.08.2021, Sputnik Česká republika\n„Ano, podali jsme návrh na zastavení trestního stíhání,“ potvrdil informaci premiérův advokát Michael Bartončík. Není příliš časté, aby návrhy na zastavení trestního stíhání podané po skončeném vyšetřování přinesly do případu natolik nové poznatky, které by ovlivnily názor žalobce. Dozorový státní zástupce má o průběhu vyšetřování přehled, dává policii konkrétní pokyny a v kauze se velice dobře orientuje.Nehledě na malé šance se už jednou premiéru Babišovi takový manévr podařil. Když státní zástupce Šaroch rozhodoval o kauze v létě 2019 poprvé, trestní stíhání skutečně zastavil. A teprve zásah tehdejšího nejvyššího státního zástupce Pavla Zemana vedl k obnově vyšetřování.Podle vnitřních pravidel Městského státního zastupitelství v Praze se musí žalobce s návrhem na obžalobu vypořádat do měsíce, v případě náročnějších trestních věcí to musí zvládnout během dvou měsíců. Spis k případu Čapí hnízdo má 34 tisíc listů.Premiér Andrej Babiš se v trestním řízení zodpovídá z možného dotačního podvodu a poškození finančních zájmů Evropské unie. Pokud se věc dostane k soudu, v případě uznání viny mu hrozí až 10 let vězení.Babiš však od samého začátku vyšetřování tvrdí, že se ničeho trestného nedopustil. Kauzu označuje za účelovou.\nTo aby při koaličním vyjednávání odpadl argument, že s trestně stíhaným premiérem nejednají. 🌿🥀 🍒🌹🏅🏅\nandrej babiš, trest, obžaloba, čapí hnízdo, střet zájmů, agrofert a čapí hnízdo. kauzy andreje babiše\n16:46 11.08.2021 (aktualizováno: 16:47 11.08.2021)\nPodle pokynů Vrchního státního zastupitelství v Praze má dozorový státní zástupce Jaroslav Šaroch do konce srpna rozhodnout o případné obžalobě Andreje Babiše. Premiér se však v červenci obrátil na Městské státní zastupitelství se žádostí o zastavení trestního stíhání.\n„Ano, podali jsme návrh na zastavení trestního stíhání,“ potvrdil informaci premiérův advokát Michael Bartončík.\n„Nemohu to krátce shrnout, je to argumentačně velmi obsáhlé a cokoliv z toho vytahovat by bylo jen vytržením z kontextu. Ale těch důvodů pro zastavení je tam vícero,“ dodal pro Aktuálně.cz.\nNení příliš časté, aby návrhy na zastavení trestního stíhání podané po skončeném vyšetřování přinesly do případu natolik nové poznatky, které by ovlivnily názor žalobce. Dozorový státní zástupce má o průběhu vyšetřování přehled, dává policii konkrétní pokyny a v kauze se velice dobře orientuje.\n„V řadě případů je to jakýsi vzkaz soudu. Když dostane soudce obžalobu, pročte si spis a první, co tam má, je návrh obviněného na zastavení stíhání. To může vést k tomu, že soudce nařídí předběžné projednání obžaloby a vrátí to zpátky vyšetřovatelům,” řekl již dříve velmi zkušený advokát Tomáš Sokol.\nNehledě na malé šance se už jednou premiéru Babišovi takový manévr podařil. Když státní zástupce Šaroch rozhodoval o kauze v létě 2019 poprvé, trestní stíhání skutečně zastavil. A teprve zásah tehdejšího nejvyššího státního zástupce Pavla Zemana vedl k obnově vyšetřování.\nPodle vnitřních pravidel Městského státního zastupitelství v Praze se musí žalobce s návrhem na obžalobu vypořádat do měsíce, v případě náročnějších trestních věcí to musí zvládnout během dvou měsíců. Spis k případu Čapí hnízdo má 34 tisíc listů.\n„V současné době se nebudeme k věci blíže vyjadřovat. Státní zástupce se nejpozději do meritorního zpracování věci vypořádá se všemi podáními či podněty, které budou učiněny. Veřejnost pak bude prostřednictvím sdělovacích prostředků o způsobu vyřízení věci informována, a to po vydání rozhodnutí a jeho rozeslání,” sdělil Aktuálně.cz mluvčí státního zastupitelství Aleš Cimbala.\nPremiér Andrej Babiš se v trestním řízení zodpovídá z možného dotačního podvodu a poškození finančních zájmů Evropské unie. Pokud se věc dostane k soudu, v případě uznání viny mu hrozí až 10 let vězení.\nBabiš však od samého začátku vyšetřování tvrdí, že se ničeho trestného nedopustil. Kauzu označuje za účelovou.\n„Od začátku tvrdím, že je to politický proces. Že kdybych nebyl v politice, tak nikdo o Čapím hnízdě neslyšel.”\n11. srpna, 19:311


Micelární voda a její účinky – proč ji používat? jaká má rizika? - Úvod | ASKLEPION s.r.o.\nPetra Fousová 28. 08. 2018 | 09:20\nPokud se ale podrobněji podíváme na historii micelární vody, zjistíme, že v roce 1991 společnost Bioderma vyvinula unikátní patent biomimetických (tělu vlastních) mikroskopických molekul, nazývaných micely.\nSvou strukturou (estery mastných kyselin a glycerolu) se podobají fosfolipidům, které tvoří buněčnou membránu. Díky tomu jsou velmi šetrné k pokožce, neobsahují alkohol ani parabeny a jsou hypoalergenní.\nJak je ale možné, že micelární voda je schopná odlíčit i voděodolnou řasenku? Micely na sebe po nanesení na pokožku naváží veškeré nečistoty a uzamknou je ve svém středu.\nNa povrchu pleti zanechávají pouze vodu, popřípadě zklidňující látky, čímž dochází k jemnému očištění, aniž by byla narušena přirozená ochranná kožní bariéra. To je také důvod, proč se micelární voda nemusí oplachovat.\nTechnologie micel byla přivítána s otevřenou náručí u pařížských žen, které se potýkaly s problémy místní tvrdé vody. Ta měla neblahý vliv na zdraví jejich pokožky.\nProto hledaly způsob, jak se odlíčit, aniž by musely použít omytí obličeje.\nTo je ale jen doporučený postup, pokud někdo preferuje „mokré“ odlíčení, tedy následné smytí, ať už za použití odličovacího gelu, pěny či samotné vody, ať ho praktikuje.\nPokud vám tento způsob odličování vyhovuje, pokračujte v něm.\nJe na každém z nás, jaký typ rituálu si zvolí, zda dá přednost micelární vodě s oplachováním, či ne, nebo si vybere odličovací mléko či použití „mokrého odlíčení“.\nPokud je vaše pokožka opravdu hodně citlivá, spíše bych sáhla po micelární vodě z lékárny, jedná se o produkt ze sekce dermokosmetiky, kdy tyto produkty podléhají přísným testům a obsahují jen nezbytné složky.\nMožná i u vás doma mezi pokojovými rostlinami kraluje jedna dužnatá, pichlavá dáma – Aloe. Jde o sukulentní trvalku, hojně využívanou díky silným léčebným účinkům, kterou znali už staří Egypťané. Není…\nZero waste téma je čím dál oblíbenější součástí nejen internetových diskusí. V zajetí přehršle kosmetiky začínáme přemýšlet nad tím,…\nAromaterapie je čím dál oblíbenější disciplínou. Využíváme ji k provonění našich domovů, i k alternativnímu léčení. Vnímat pouze její…\nPřírodní kosmetika je velkým tématem posledních let. Zájem o ni roste rychlostí blesku. Vzrůstající trend co nejpřirozenější péče o…\nLetní dovolená je příležitost ke koupi kosmetiky, kterou jste chtěli už dávno vyzkoušet. Poskytuje totiž dobrý důvod k tomu, abyste…\nPřiznejte se, kolik času trávíte na tím, že pod drobnohledem zkoumáte vaši pleť, vyhlížíte rozšířené póry a černé tečky? Rozšířené…\nTaké si říkáte, jak je možné, že malé děti mají tak krásnou hladkou pokožku, bez pupínků, bez vrásek, bez nedokonalostí? Co je to to…\nPandemie nového typu koronaviru s sebou přinesla spoustu změn. Jednou z nich je i důkladná hygiena rukou. Časté mytí rukou mýdlem a…\nNa trhu je k dostání mnoho produktů, především čisticích mlék, gelů a tonerů, které hlásají, že kromě jiného dokáží nastolit rovnováhu…\nRozmarýna lékařská je známá bylinka z jižní Evropy. Dorůstá do výše až 1,5 metru, ale díky množství odrůd a snadnému zastřihování z…\nKdyž se řekne kolagen, každý z nás si pravděpodobně vybaví jeho důležitou roli při fungování našeho pohybového aparátu. V poslední…\nKdo z nás by nechtěl mít krásné plné rty po celý rok? Ale jakmile nastane zimní období, neobejdeme se bez balzámu na rty. Naše rty…\nMicelární vody, údajně zázračné pomocnice v péči o pleť, slibují rychlé a snadné odlíčení, hloubkové čištění a hydrataci v jednom jediném kroku.\nJejich aplikace obnáší pouhé nanesení na vatový tampónek a setření nečistot z pleti, bez nutnosti oplachování. Maximálního účinku micelárních vod přitom docílíte pouze jejich správným používáním.\nJak fungují, pro koho jsou vhodné a proč by neměly nahradit klasické odličovací přípravky?\nTajemstvím mimořádných čisticích vlastností micelárních vod je složení obohacené o tenzidy.\nJejich částice se ve vodě shlukují do útvarů zvaných micely, jež mají schopnost vázat do své struktury jak mastnotu, tak i ve vodě rozpustné nečistoty.\nDíky tomuto složení micelární vody odlehčí pleti od voděodolného make-upu, kožního mazu i prachu usazeného v povrchové vrstvě pokožky. Zanechávají ji čistou a hydratovanou, a nevyžadují proto omývání vodou, jako je tomu u jiných čisticích emulzí.\nV recepturách micelárních přípravků zaujímá největší podíl voda, která tvoří vhodné prostředí pro vytvoření micel.\nJako aktivní látky se nejčastěji využívají tenzidy na bázi glycerolu poskytující pleti kromě důkladného vyčištění i ochranu před vysoušením a zklidnění.\nDalší důležitou složku micelárních přípravků představují antioxidační látky zbavující ucpané póry přebytečného mazu i nečistot a potlačující vznik zánětlivých reakcí.\nMicelární vody jsou vhodné pro všechny typy pleti i věkové kategorie. Stejně jako u všech ostatních pleťových přípravků, je však při jejich výběru potřeba řídit se typem vaší pokožky, jemuž je dané provedení ‚micelárky‘ svým složením uzpůsobeno.\nMastná a problematická pleť se sklonem k akné svádí k častějšímu mytí, čistá voda však pokožku vysušuje a stimuluje ji tak k ještě intenzivnější produkci mazu.\nMicelární voda by naopak měla před dehydratací pleť ochránit a zabránit zanášení pórů přebytečným kožním mazem i nečistotami.\nProblematické pleti pomáhají micelární vody s obsahem zinku, který urychluje hojení akné a snižuje riziko vzniku infekce.\nPro normální pleť – složení je navrženo pro důkladné čištění a hydrataci bezproblémové pokožky;\nPro problematickou pleť – kromě čisticích a hydratačních složek obsahují zvýšené množství látek regulujících sekreci mazu a tvorbu akné, spjatou obvykle s mastným typem pokožky;\nPro suchou pleť – receptura je obohacena především o hydratační složky, které podporují zdravý vzhled pokožky;\nPro citlivou pleť – šetrné složení tvoří zejména zklidňující a zjemňující látky bránící vzniku podráždění při odličování, k němuž je náchylná zejména citlivá pokožka.\nJednoduchá aplikace micelárních vod je sice příjemným bonusem k jejich účinkům, zároveň však svádí ke každodennímu používání, které bohužel mnoho odborníků nedoporučuje.\nPřestože obaly přípravků tvrdí opak, také v případě ‚micelárek‘ platí, že všeho moc škodí.\nPři velmi časté aplikaci hrozí vysoušení, narušení přirozeného biofilmu pokožky a její ztenčování, což může vést ke zvýšené citlivosti pleti a ztrátě přirozeného odstínu tváře.\nBudete mít zájem: Doporučení lékařů při mrazech\nVšechno je super. Je to mega velké balení za docela pěknou cenu a navíc to ještě bude na poličce v koupelně vypadat hezky. Poznáváte se? ????\nPleť máte jen jednu, stejně jako mládí\nDoufám, že moje vlastní zkušenosti s micelární vodou Vám budou jednak malou výstrahou ???? a hlavně inspirací ve správné péči o pleť.\nZnámé moudro „čistota půl zdraví“ v souvislosti s péčí o pleť neplatí. Než ulehnete do postele, ujistěte se, že jste se zbavila všech nečistot, které se během dne zachytily na vaší tváři.\nPokud máte s čištěním problém a již delší dobu pátráte po přípravku pro skutečně efektivní očistu, vyzkoušejte micelární vodu. Bez nadsázky jde o bezkonkurenčního pomocníka a ve Francii bez něj ženy neudělají ani krok.\nCo byste o „zázračné micelárce“ měla vědět?\nNa tento přípravek jsem byla hodně zvědavá.\nNejedná se o klasickou čirou micelárku, ale o micelární mléko, po jehož aplikaci už ale nepoužíváte žádnou dočišťující vodičku, jak to po odličování mlékem bývá. Výsledek je skvělý.\nSnadno a důkladně odličuje, nedráždí, a navíc je pleť po ošetření hydratovaná a hladká, jako by už ani nebyl zapotřebí krém. Je bez parabenů, takže nezatěžuje zbytečně pleť.\nMicelární voda je hydratační a opravdu to na pokožce pocítíte. Zanechává ji totiž krásně hladkou a zářivou, mé smíšené pleti naprosto sedla.\nDokonce mě nepálí ani v očním okolí, a to se většinou s micelárními vodami příliš nekamarádí. Obsahuje panthenol, a tak dokáže pleť i zklidnit.\nMívám začervenání okolo nosu a při používání této micelárky není už tak výrazné. Podle toho mohu soudit, že k pleti je opravdu šetrná!\nOproti klasickým micelárkám oceňuji dvě věci: nemusíte k odlíčení použít tamponek a můžete si odlíčit celý obličej včetně očí rovnou ve sprše. Olej je ale hodně řídký, takže si musíte dávat pozor na to, kolik ho nanášíte na dlaň.\nNa mokré pokožce vytvoří pak jemnou bílou emulzi. Hodí se zejména pro sušší pleť, protože ji zanechává mírně mastnou, ale příjemně! Díky tomu pak pleť získá zářivý look. Odlíčení řasenky taky zvládne, prostě praktická věc.\nNavíc se prodává v menším i větším balení, takže se hodí na cesty!\nMicelární voda od Nuxe s damascenskou růží neobsahuje alkohol ani parabeny, ale zato se může pochlubit opravdu silnou parfemací. Takže pokud nemáte zrovna ráda vůni růží, tak to nebude nic pro vás.\nJinak je micelárka od Nuxe skvělá. Nedráždí pokožku a zanechá ji dokonale hydratovanou. Navíc obsahuje ještě alantoin, který se získává z kostivalu lékařského a pomáhá při hojení ran, regeneruje a vyhlazuje pokožku a který se používá i při léčbě akné.\nMicelární voda: Čištění pleti s lehkostí\nNení ‚micelárka‘ jako ‚micelárka‘. Make-up setře a nečistot vás zbaví každá, záleží ale na vás, co dalšího od ní očekáváte. Podle svých přání se zaměřte i na jiné než základní ingredience a taky na to, pro jaký typ pleti je určena.


Sázení na barvu v ruletě – pravděpodobnost a strategie - ČeskéKasino.cz\n31 května, 2022 Martin Novotný Průvodce kasiny 0 comments\nSázky na barvu patří mezi nejoblíbenější sázky v ruletě. Velmi často se také využívají v různých sázecích systémech. V dnešním článku se na tyto sázky podíváme pod drobnohledem.\nKromě čísla 0 (popřípadě 00 u americké rulety), jsou všechny ostatní čísla rozděleny na černé a červené. Jednou ze základních sázek je pak v ruletě sázka na barvu. Při této sázce tak nemusí hráč předpovídat konkrétní číslo, ale barvu pole s tímto číslem v ruletovém kole. Na barvu si vsadíte velmi jednoduše. Stačí jen položit na vyznačené políčko. Viz. obrázek\nVzhledem k tomu, že se sázky na barvu řadí mezi takzvané „even bets“, vyplácí se při výhře v poměru 1:1. To znamená, že pokud vsadíte na červenou 10 Kč a padne červená, dostanete zpět vsazených 10 Kč a dalších 10 Kč jako výhru.\nPravděpodobnost pro sázky na barvu\nVětšina lidí si myslí, že při sázce na červenou nebo černou máte 50% šanci na výhru. Tak tomu ovšem není. Většina totiž zapomíná na zelenou 0 (popřípadě ještě 00). Pokud chceme mluvit přesně, je nejprve nutné rozlišit mezi americkou a evropskou ruletou. Každý z těchto typů rulet má totiž jiný počet čísel.\nEvropská ruleta – 18 červených, 18 černých a 1 zelená\nAmerická ruleta – 18 červených, 18 černých a 2 zelené\nEvropská ruleta má tedy v kole 37 čísel a americká 38. Jednoduchým dopočtem pak rychle zjistíme pravděpodobnost výhry.\nEvropská ruleta – 48,64 % (18/37)\nAmerická ruleta – 47,36 % (18/38)\nJak vidíte, vždy je jednodušší hrát evropskou ruletu, kde máte o více než celé procento vyšší šanci na výhru. Dobrá zpráva je, že většina českých online casin nabízí obě verze. Takže si vždy můžete vybrat. Obecně pak lze říci, že není důvod hrát americkou ruletu, pokud můžete bez překážek hrát evropskou.\nCo se stane, když vsadím na černou i červenou dohromady\nTo ve většině případů samozřejmě lze. A pokud padne černá nebo červená, nestane se vůbec nic. Sami si to nicméně můžete vyzkoušet na online ruletě zdarma. Výše vaší hotovosti se vůbec nezmění. Řekněme, že vsadíte 10 Kč na červenou a 10 Kč na černou, celkem tedy -20 Kč. Jakmile padne například červená, dostanete 10 Kč zpět a 10 Kč jako výhru, celkem tedy +20 Kč. Jste tak opět na začátku.\nObecně ovšem tato strategie nedává žádný smysl, protože budete jen prohrávat. Ruleta totiž obsahuje zelenou 0, a ta pokud padne, prohrávají všechny sázky na barvu. I když se to na první pohled nemusí zdát příliš, ztráty tímto způsobem mohou být opravdu vysoké. Na online ruletě stihnete zahrát i pět kol za minutu. Za hodinu tak odehrajete i 300 her. Při pravděpodobnosti 2,7 % (1/37), že padne 0, prohrajte za hodinu v průměru 8x. Při sázce 10 Kč a 10 Kč je to celkem 160 Kč minus za hodinu hraní.\nPokud jste čerpali od online casina bonus a zrovna plníte požadavky na protočení, je tento způsob sázení zakázaný. Ať je to tak nebo tak, v každém případě jej nedoporučujeme.\nSázky na barvu a sázecí systémy v ruletě\nUž od vzniku rulety vymýšlí hráči z celého světa speciální sázecí systémy, které mají zaručovat výhry v ruletě. Základní sázkou pro tyto systémy jsou právě sázky na barvu (popřípadě ostatní even bets). Nejznámější strategií pro ruletu je takzvaný Martingale. Při Martingale se držíme dvou jednoduchých pravidel:\nPo každé prohře zdvojnásobíme sázku\nPo každé výhře se vrátíme na základní úroveň sázky\nZajímavé je, že pokud bychom měli neomezený rozpočet a ruletové stoly by neměly limity, tento způsob by skutečně fungoval. Je nicméně statisticky prokázáno, že sázecí systémy na ruletu v dlouhém období nefungují.\nNejznámější sázka na barvu v ruletě\nNejvíce mediálně probíranou sázku v ruletě udělal v roce 2004 jistý Ashley Revell. Anglický realitní makléř prodal veškerý svůj majetek v hodnotě 135 000 liber, půjčil si na letenku a vydal se do Las Vegas. Celou tuto částku pak vsadil na červenou. A vyhrál. Jak to probíhalo, se můžete podívat na videu.\nPrevious article Hot Wild 100 online automat\nNext article Platýnko - pravidla hry\nPlatýnko - pravidla hry\nMistrovství světa v hokeji 2022 – zápasy\nPočítání karet Blackjack – návod\nHot Wild 100 online automat\nKvě 23rd, 2022 485\nBře 28th, 2022 31\nKvě 11th, 2021 14\nPro 14th, 2020 57


25. únor 2021, 08:02 - Čáslav - Nová bytová výstavba v areálu Prokopa Holého se chýlí ke konci. "33 bytů z 34 našlo své nové majitele," ohlásil místostarosta Martin Horský a dodal: "V tuto chvíli zbývá k prodeji pouze jediný byt 4+kk v 5NP." …\n24. únor 2021, 07:30 - Čáslav - Muzejní a vlastivědný spolek "Včela Čáslavská" připravuje přednášku PhDr. Jana Luštince "Jan Harrach, politik, mecenáš a podnikatel". Přednáška se uskuteční v úterý 9. března od 17 hodin na Nové scéně Dusíkova …\n23. únor 2021, 07:59 - Čáslav - Čáslavští zastupitelé na svém únorovém zasedání v rámci územního plánu projednávali zprávu vztahující se k budoucímu parkovacímu domu v rámci rekonstrukce vlakového nádraží. "Kromě toho na pozemcích u vlakového…\n22. únor 2021, 07:45 - Čáslav - „Ráda zkouším něco nového, ale schází mi čerstvý vzduch a hluk leteckých motorů,“ říká po dvou týdnech služby v nemocnici v Čáslavi praporčice Michaela Fričková. Tato technička-avionička na letounech L-159 patř…\n21. únor 2021, 09:17 - Čáslav – Výběrové řízení na zpracování městského parku Vala v Čáslavi je u konce. Vítězem se společnost Land05 s.r.o. Cílem studie má být plán kompletních úprav všech jeho částí, tedy zpevněných i nezpevněných ploch, ve…\nKolínští policisté řešili převážně případy opilství\n20. únor 2021, 10:59 - Kolín - Přinášíme pravidelnou svodku Městské policie Kolín. Tentokrát za období 11.2. - 15. 2. 2021: 11. 2. 2021 – čtvrtek Při kontrolní činnosti, která byla zaměřena na dohled nad veřejným pořádkem, zjistili strážníci …\nSmutek pozůstalých ještě násobila hygienická omezení při rozloučení\n17. únor 2021, 07:55 - Čáslav - Nežijeme v lehké době. Vládní opatření zasahují do všech oblastí života, čínský vir s sebou nese i riziko ohrožení života. A pokud někde zemře pozitivní na Covid, omezení se dotknou i posledního rozloučení. Na …\nZ Čáslavi do Jeruzaléma za záhadou 300 let starého žebříku\n16. únor 2021, 07:45 - Jeruzalém/Čáslav - Chrám Božího hrobu, neboli baziliku Svatého hrobu v Jeruzalémě, stojící na místě ukřižování Ježíše Krista známe z hodin dějepisu asi všichni. Je ale možné, že na tomto nejsvětějším míst…\nVideo: V čáslavské nemocnici začalo očkování seniorů\n12. únor 2021, 08:51 - Čáslav - V čáslavské nemocnici začalo v tomto týdnu očkování seniorů nad 80 let vakcínou Moderna. Chcete se dozvědět, jak celý proces probíhá? Jak se daří řešit vzniklé komplikace? A co je Taxík Maxík? Tak neváhejte, od…\nVybudováním ubytovací kapacity vznikne v Čáslavi sportovní centrum vhodné pro soustředění\n10. únor 2021, 07:45 - Čáslav – Na pondělní jednání zastupitelů se dostala také otázka využití bývalé ubytovny ve Vodrantech. „V bývalé ubytovně TJ Slavoj Čáslav vznikne dole tělocvična pro judo a také pro pronájem,“ připomněl místostarosta Č…\nSeniory nad osmdesát let začnou v Čáslavi očkovat už v úterý\n8. únor 2021, 07:48 - Čáslav - V Čáslavi by seniory nad osmdesát let mohli začít očkovat už v úterý 9. února. "Byla potvrzena první dodávka 80 vakcín pro seniory 80+," uvedl místostarosta Martin Horský na sociálních sítích. "Došlo k otevření…\nČáslavští zastupitelé se sejdou v pondělí, jejich jednání můžete sledovat on-line\n7. únor 2021, 08:03 - Čáslav - Zastupitelé Čáslavi se sejdou na řádném zasedání v pondělí 8. února od 17 hodin na Nové scéně Dusíkova divadla. Jednání můžete sledovat on-line, program zasedání najdete zde.\nTIP: Odpolední brigáda u STARKLA v Čáslavi, měsíční výdělek až 13 500 korun!\n6. únor 2021, 10:50 - Čáslav - Nemůžete při současném nouzovém stavu provozovat svoji živnost, nebo jen potřebujete přivýdělek? Firma STARKL v Čáslavi na Kalabousku nabízí možost odpolední brigády v zásilkové službě. Vhodné jako přivýdělek k…\nBesedu s hypnotizérem a mentalistou Jakubem Kroulíkem odložili\n3. únor 2021, 07:20 - Čáslav - Galerie městského muzea Čáslav chystalka na pondělí 8. února setkání s hypnotizérem Jakubem Kroulíkem, který měl dorazit do prvního patra knihovny na Kostelním náměstí. "Přijďte na besedu s populárním českým me…\nPro setkání s Jaroslavem Kmentou hledají nový termín\n2. únor 2021, 07:45 - Čáslav - Na Malé scéně Dusíkova divadla v Čáslavi se v úterý 9. února mělo uskutečnit setkání s novinářem Jaroslavem Kmentou. Kvůli stávajícím opatřením byla akce odložena, divadlo hledá pro besedu nový termín. Jaroslav…\nČáslavský starosta Vlastislav Málek se vyjádřil k pokácení skautské lípy\nPatnácté zastavení křížové cesty v Čáslavi je o naději a radosti\nV Čáslavi budou hledat „Zatoulaná velikonoční vajíčka“\nZ Čáslavi do Getsemanské zahrady v Jeruzalémě, místu zatčení Ježíše Krista\nDen otevřených dveří na čáslavské základně zrušili, další plánují na rok 2023