6.3/10 10:38 Nikita Palmer\nArtrovex v Artrovex ukázal jako skutečné tajemství hubnutí. Mnoho dobrých posudků Artrovex uživatelů zajišťuje neustále rostoucí popularitu Artrovex. Chcete teď ztratit? Nespokojujete se svým vzhledem?\nArtrovex jste si také všimli, že jste již udělali spoustu internetových stránek o Artrovex projevech. Pomáhá výrobek ke snížení hmotnosti? Ty v článku blogu.\nNezakrývejte fakta: Máte přátele, kteří se zdají být úplně jiní?\nA věc je, že víte, že máte nadváhu. Dalším krokem by bylo "jen" najít perfektní způsob, jak se zbavit těchto liber trvale a navždy.\nKlasické programy hubnutí nejsou vždy snadné. Výsledkem je, že ztrácíte podnět velmi rychle nebo se původní cíl (ztráta hmotnosti) stává pro vás velmi nepříjemným vydíráním.\nPo dlouhé době se opět obléknete, co se vám opravdu líbí a co se v něm cítíte - konec konců, to je vše, co chcete dosáhnout. Pokud jste veselejší a tak se v životě cítíte sebejistěji a příjemněji, pak by to bylo žádoucí vedlejší účinky.\nArtrovex vám může v budoucnu vše usnadnit - za předpokladu, že lékařská komunita, tj. Odborníci mají pravdu. Není to jen o tom, že některé aktivní složky vám pomohou zhubnout rychle, ale smyslem toho je, že váš život bude opět smysl.\nTímto motivačním tlakem budou první úspěchy více. Výsledkem je, že udržení síly je v podstatě tak důležité! Pokud se budete držet nepřetržitě, dostanete svůj sen.\nJako výsledek - faktem je, že testování nebolí.\nJaký typ výrobku je Artrovex?\nVýrobek je založen na přirozené formulaci, s využitím rozsáhlých přírodních zákonů a byl vytvořen tak, aby zhubnul s co nejméně nákladných vedlejších účinků.\nKromě toho je nákup důvěrný, bez lékařského předpisu a pohodlný na webu místo - zatímco všechny obvyklé standardy (šifrování SSL, soukromí dat a cetera) jsou dodržovány.\nJe pro vás Artrovex vhodný?\nTo lze rychle vysvětlit. Naše podrobná Artrovex ukazuje, že Artrovex pro některé lidi Artrovex.\nJe dobře známo, že kdokoli nebo někdo, kdo se Artrovex s úbytkem hmotnosti, by mohl Artrovex lepší výsledky při nákupu Artrovex.\nNikdy nepředpokládejte, že můžete pohodlně užívat Artrovex a okamžitě se rozptýlí všechny vzdušné problémy. V tomto ohledu musíte být rozumní. Redukce hmotnosti je vývojový proces vyžadující trpělivost. Bude to trvat několik dní nebo i delší dobu.\nArtrovex, Artrovex může být viděn jako pomoc, ale nikdy Artrovex první krok. Zvažte Saw Palmetto recenzi.\nPokud se Artrovex nízký tělesný tuk, můžete nejen koupit Artrovex, ale také spustit aplikaci bez pauzy. Krátce získané výsledky by vám měly prokázat, že máte pravdu. Plánujte, že jste to už 18 let.\nArtrovex body Artrovex :\nArtrovex není lék, takže je velmi stravitelný a doprovodný\nBalíček i odesílatel jsou nenápadní a naprosto bezvýznamní - protože nakupujete na internetu a uchováváte pro sebe, co se tam přesně dostanete\nChcete-li Artrovex jak Artrovex skutečně funguje, pomáhá se podívat na studium složek.\nTo jsme vám však již objasnili: Před tím, než budeme posuzovat vliv hodnocením a zkušenostmi uživatelů, chceme zjistit, co nám musí společnost říci o společnosti Artrovex :\nS příjmem Artrovex ztratíte zájem o rychlé občerstvení\nVysoce dávkové složky jsou velmi účinné a přesto dobře snášené\nTakové jsou přinejmenším recenze nadějných kupců našeho produktu.\nSměs účinné látky přípravku Artrovex je dobře vyvážená a vychází hlavně z následujících hlavních složek: \_ t\nAby to bylo špatné, přináší nám to jen okrajově něco, co se týče příkladů, že takový produkt takové skupiny obsahuje účinnou složku bez řádného dávkování.\nShodou okolností se zájemci o produkt nemusejí obávat o dávku - spíše naopak: tyto a tyto složky jsou s ohledem na současné výsledky poměrně agregované.\nJak již bylo zmíněno, výrobek je založen výhradně na složkách, které jsou přirozené, úhledně vybrané a zdravé. Proto je k dispozici bez lékařského předpisu.\nA pokud se podíváte na zkušenosti předchozích spotřebitelů, všimnete si, že nemají žádné nešťastné vedlejší účinky.\nS ohledem na množství je důležité, protože produkt byl nesmírně silný v experimentech, což je logické vysvětlení tohoto nesmírného pokroku, kterého dosáhli spotřebitelé.\nMůj tip je, že výrobek kupujete pouze od původního výrobce, protože neustále přichází na kritické napodobeniny nebezpečných komponent. Pokud budete postupovat podle předávání v tomto textu, přijdete na domovskou stránku výrobce, kterému můžete důvěřovat.\nPokud se ptáte sami sebe, jestli to vlastně funguje, není třeba paniky vůbec: za méně než dvě minuty máte na dně.\nNemusíte se obávat, že jej budete používat předem. Něco, co potřebujete pochopit, je, že při používání produktu není každý den a všude žádná výzva, bez ohledu na to, kde se nacházíte.\nJednoduchost použití je označována nesčetnými recenzemi nadšených uživatelů jako jeden z nejvíce chvályhodných přínosů.\nPro všechny vaše důležité otázky jsou v uživatelské příručce a na veřejně přístupné domovské stránce společnosti k dispozici explicitní a relevantní řešení, ke kterým máte přístup kliknutím na odkaz.\nSpotřebitelé vám sdělují, že jste mohli využít první pomoc. Stává se, že zřídka se již po relativně krátké době slaví úspěchy.\nJeště mnoho let, mnoho uživatelů zůstává nad rámec měření výrobku!\nTakže to není příliš dobrý nápad, aby recenze měly až příliš důležitý dopad, který by znamenal neuvěřitelně rychlé zásahy. V závislosti na uživateli může trvat dlouho, než se konečné výsledky stanou viditelnými.\nCo dělají lidé, kteří použili Artrovex?\nJe zřejmé, že na Artrovex je spousta dobrých studií. Úspěchy se liší v závislosti na sobě, ale celkově má velmi pozitivní pověst.\nRiziko pokusu s Artrovex - za předpokladu, že si koupíte skutečný produkt za Artrovex cenu - se zdá být velmi nadějnou myšlenkou.\nV následujícím textu vám ukážu některé z věcí, které jsem během hledání nalezl:\nVe srovnání s jinými prostředky je Artrovex zřejmě vhodnějším řešením\nPraktické zkušenosti s Artrovex potvrzují naprosté překvapení. Sledujeme existující trh s těmito produkty ve formě kapslí, mastí a několika léků, již jsme provedli mnoho výzkumů a vyzkoušeli na nás. Artrovex studie, které jsou stejně kategoricky pozitivní jako u Artrovex viděny.\nMnoho uživatelů vyrostlo mimo sebe a dosáhlo nového smyslu pro život (naši uživatelé mají zvýšený sebeobraz a volný výběr oblečení)\nObecně, oni ztratili hodně váhy, který znamenal, že oni mohli konečně cítit se pohodlně znovu\nProč čekat? Odhoďte nyní nechtěné kilogramy.\nFáze ztráty hmotnosti během dietního režimu vyžaduje extrémní vytrvalost. Jak se dalo očekávat, nespočet lidí se dříve nebo později vzdá, protože nemůže odolat vnitřnímu stresu.\nArtrovex, stejně jako odpovídající přípravy, by zde mohly představovat vynikající podporu, kterou můžete bez váhání Artrovex.\nNikdo se vás nebude snažit napadnout a učinit prohlášení jako: "Použili jste hladší metody, zatímco hubnutí!".\nInkompatibility při použití přípravku jsou ve většině případů vyloučeny. Tento názor je založen na analýze velkého počtu spokojených testovacích zpráv a na promyšleném složení tohoto produktu.\nNepovolujete si tuto cennou a slibnou rostlinu ve svém zdraví? Možná se vám z této nesnáze nikdy nedostane, musíte si to být vědomi.\nPředstavte si, jaký by to byl skvělý pocit, kdybyste mohli konečně projít městem s ideálním tělem.\nNeexistuje absolutně nic, co by bylo proti použití výrobku, můžete se v každém případě vrátit k jedné ze současných nabídek úspor. Ve srovnání s Bioretin je tedy zřetelně vhodnější.\nDobře promyšlené složení složek, mnoho uživatelských zpráv a také náklady by měly přesvědčit největší pochybovače.\nNa základě mého rozsáhlého výzkumu a testování s různými technikami z hlediska "" je mimo otázku: nic, co jsem se snažil, se blíží výkonu tohoto produktu.\nZdůraznit zde je obrovská výhoda bez námahy, která trvá málo času.\nNáš názor je, že výrobek dodržuje své sliby.\nTakže pokud hledáte pomoc s tématem, Artrovex. Artrovex byste měli být opatrní: Artrovex objednávejte Artrovex přímo od výrobce, jinak to může vést k neuspokojivým výsledkům.\nNespočet trpících už udělal věci, které můžete udělat bez ifs a buts:\nMělo by se rozhodně vyhnout objednání výhodného vyhledávání na pochybných platformách v síti.\nNakonec budete nejen plýtvat eury, ale také platíte dobrou ústavou!\nProto následující poznámka: Jakmile se rozhodnete tento produkt zakoupit, použijete bez výjimky autorizované webové stránky.\nPo rozsáhlém výzkumu pro ostatní dodavatele jsem dospěl k závěru, že původní výrobek není nabízen nikde jinde.\nPo této příručce si můžete zakoupit přípravek bez velkého úsilí:\nVyhněte se tučným vyhledávacím relacím v Googlu a odkazujete na článek. Snažím se udržet nabídky aktuální, abyste mohli být uvolněni, abyste si mohli skutečně objednat za nejlevnější cenu a nejlepší dodací podmínky.


8 nebezpečně vyhlížejících zvířat, která jsou ve skutečnosti neškodná – Epochaplus.cz\n1. Upír obecný\nOpravdoví upíři existují. Tři druhy tropických netopýrů totiž sají krev teplokrevných živočichů. Zatímco dva z nich se zaměřují na ptáky, upír obecný saje krev savců, především dobytka. Jeho zástupci mají velmi ostré řezáky, kterými naříznou i silnou kůži svého hostitele.\nDo rány vyloučí protisrážlivou látku a vytékající krev olizují. Při jednom krmení vypijí až 50 ml krve, tedy tolik, kolik sami váží. Zpátky do jeskyně či dutin stromu pak musejí jít pěšky, jsou příliš těžcí na let.\nZa potravou se vydávají v noci. Protože krev savců je energeticky chudá, musejí jíst každý den. Na lidi útočí výjimečně, většinou ve spánku. Vykrvácet na jejich kousnutí člověk nemůže, hrozí mu ale přenos vztekliny.\n2. Žralok veliký\nDruhý největší druh žraloka, hned za žralokem obrovským, děsí svojí velikostí, obřími „jeskyňovitými“ čelistmi i jménem. Ve skutečnosti jde o neškodného, pomalého tvora. Plave rychlostí jen asi 5 km za hodinu a živí se zooplanktonem (malé ryby a drobní bezobratlí živočichové).\nPohybuje se u hladiny, kde je ho nejvíce. V zimě se potápí hlouběji a žije ze svých tukových zásob. Často bývá zaměňován se žralokem bílým, který je zodpovědný za nejvíce útoků na člověka. Na rozdíl od něj ale nemá v čelistech velké pilovité zuby, ale jen malé zoubky.\n3. Sklípkan největší\nStrach z pavouků je nejčastěji se vyskytující fobií. Je provázen panikou, bušením srdce, obtížemi s dýcháním či třasem. Pokud u postižených jedinců tyto pocity vyvolávají běžní pavouci, jak se asi cítí, když se setkají se sklípkanem největším, dle rozpětí nohou největším pavoukem na světě?\nTito pavouci bývají rezavohnědí až černí a rostou neuvěřitelně rychle. Dospívají během 2 až 3 let. Ač jsou obří, pro člověka jsou neškodní, jejich kousnutí je jen o trochu bolestivější než bodnutí vosou.\nAnglické jméno tohoto sklípkana zní Goaliath birdeater čili něco jako Goliáš – pojídač ptáků, ale ve volné přírodě se živí spíše žábami, červy, cvrčky a myšmi. Ulovit ptáka je pro ně obtížné, ale ne nemožné.\nPřelepka: Stovka ostrých zubů v úzké čelisti\nÚctu vzbuzují až metr dlouhými čelistmi, z nichž vyrůstá stovka ostrých zubů. Ty jsou vzájemně posunuté, takže při zavření čelistí do sebe zapadají. Gaviálové patří mezi krokodýly, jejich čelisti jsou však velmi úzké.\nŽiví se menšími i většími rybami, člověku nejsou nebezpeční. Gaviálové výborně plavou, pomáhá jim v tom i dlouhý ohebný ocas. Oči mají vystouplé a vytočené do stran, dobře vidí i pod vodou. Na souši se pohybují neobratně.\nPatří ke kriticky ohroženým druhům zvířat, zejména kvůli znečištění řek a lovu, celkem žije na světě už jen 200 jedinců. U nás jsou gaviálové k vidění v Zoo Praha a v Krokodýlí zoo v Protivíně v jižních Čechách.\n5. Korálovka sedlatá\nKorálovka je nejedovatý, pestře zbarvený had, nejčastěji šarlatově červený se střídavými světlými a černými proužky. Živí se drobnými savci, ještěry či ptáky. Aktivní je za soumraku, proto má poměrně velké oči a kulaté zorničky.\nKvůli své barvě je často zaměňována s jiným hadem, prudce jedovatým korálovcem arizonským. Pro jejich rozlišení vznikla v angličtině řada básniček, například tato: „Žlutá vedle červené – rychle prchni, ne že ne!\nDělí-li je černý pruh – jde o neškodný druh.“ Jed korálovce způsobuje svalovou slabost, obtíže při mluvení a polykání, zhoršené dýchání, neschopnost pohybu očních víček, rozmazané vidění, až ochrnutí plic.\n6. Manta obrovská\nManta obrovská či rejnok manta je největším druhem rejnoka, blízkého příbuzného žraloka. Její tělo má hydrodynamický tvar, který snižuje odpor vody při pohybu v moři, jež připomíná ptačí let. Živí se planktonem, není proto pro lidi nebezpečná.\nAč kolují pověry, že je svými ploutvemi schopná obejmout člověka a tím ho udusit, není to pravda. Jediné nebezpečí pro potápěče představuje silný nahodilý úder ploutví, pokud se pohybuje v její blízkosti.\nOči manty jsou schopné dvojitého vidění, tato paryba tedy dokáže každým okem nezávisle sledovat jiný objekt. Její zvukový projev prý připomíná „těžký medvědí kašel“.\n7. Ksukol ocasatý\nTypický je pro ně tenký třetí prst, kterým poklepávají na stromy a hledají hmyz, dlouhým čtvrtým prstem se zahnutým drápem pak vyndávají brouky z jejich úkrytů. Mezi místními domorodci dlouho panovala pověra, že na koho tato „ošklivá poloopice“ ukáže svým dlouhým prstem, ten brzy zemře.\nPovažovali ksukoly rovněž za nositele špatných zpráv, což vedlo k jejich masovému vybíjení. Mezi roky 1933 1957 tak byli považováni za vyhynulé.\n8. Mnohonožka africká\nPřelepka: Téměř 40 cm dlouhá „stonožka“\nMnohonožka africká má v průměru 256 nohou (dva páry nohou na jednom tělním článku), někteří jedinci až 700. Brání se stočením do klubíčka, kdy citlivé partie těla chrání tvrdá schránka, a vylučováním dráždivě tekutiny z pórů na jejím těle.\nTa pro člověka není nebezpečná, maximálně může u citlivějších jedinců vyvolat vyrážku. Neměla by se ale dostat do očí či úst.


Pionýrka je opět trailblazing. Tentokrát se opět spojila s Walmartem, aby vytvořila exkluzivní linii rozpočtu vhodných nádobí právě včas na jaro.\nRee Drummond, hvězda potravinářské sítě, jejíž blog a večírek nadále potěší fanoušky s dostupnými receptami komfortního stravování, vydala kolekci Pioneer Women Spring Kitchen & Dining v loňském měsíci v obchodech Walmart a Walmart.com. Drummond je barevný výběr obsahuje více než 100 položek, včetně jade keramické hrnce, pánve a mini květinové kastrolové nádobí.\nVše v kolekci stojí od $ 3 do $ 99.\nPodívejte se na některé z nových, roztomilých, cenově dostupných kusů, které nás zaujaly níže:\nKlasický břišní gradient Mint 10-dílný kuchyňský set\nS pěti keramickými pánvemi a litinovou pánví, tato sada vám dává vše, co potřebujete, abyste mohli začít v kuchyni.\nBouquet 2-Piece Baker Set\nPřineste do vaší kuchyně jarní motivy pomocí těchto dvou květináčů. Budou vám nabízet elegantní a okouzlující nádech do dalšího stolního prostředí.\nSnídaňová sůl a paprika\nChcete roztomilé? Pionýrka vás pokryje. Tato rozkošná slanina, vejce a toastová sůl a pepřové třešně jsou jistě konverzací na jídelním stole.\nCelia Colander s odkapávací deskou\nWalmart říká, že tento šlehač se šálkem má “náladový květinový vzor”, který doplňuje esenci Pioneer Woman. A nejen, že vypadají dobře, obě položky jsou bezpečné pro mikrovlnné trouby a myčky nádobí.\nLuster Blue Large Pearlised Tumbler (sada 4 ks)\nDostupné v modré, zelené a růžové barvě, tato skleněná, perleťová pohárka se může pochlubit elegantní flétnou podobou.\nLuster modrá perleťovaná pohár (sada 4 ks)\nStejně jako bubny jsou perleťované poháry elegantní v modré, zelené a růžové. Když teplé, jarní slunce zasáhne váš jídelní stůl, budou tyto brýle třpytit.\nSet celia 9-dílná sada\nZa každým pevným jídlem je dobré kolo přípravku na jídlo. Tato ozdobná souprava čtyř odměřovacích lžící, čtyři měřicí misky a velký odměrný hrnec vám pomůže s přesností vašeho oblíbeného receptu Pioneer Woman.\nLustrové čajové pečivo (sada 4)\nRetro vyhlížející hrany a pastelové barvy těchto desek jsou ideální pro všechny jarní nebo letní stolní plochy.\nSalátový salát Celia Blue (sada 4 ks)\nZapůsobte na hosty s těmito květinovými salátovými pokrmy. Díky bohatým modrým a tealovým barvám tato sada dobře funguje na plážích pod mořskou tématikou.\nČervená třídílná sada příborů\nKaždý domácí kuchař potřebuje velký výběr nožů. Drummondova sada obsahuje šéfkuchařský nůž, nakirilovou čepel a párovací nůž.\nPokud se vám líbí nejnovější přírůstek řady Pioneer Woman u společnosti Walmart, podívejte se na její řady pomalých sporáků a lůžkovin.\n1 Klasický břišní gradient Mint 10-dílný kuchyňský set\n2 Bouquet 2-Piece Baker Set\n3 Snídaňová sůl a paprika\n4 Celia Colander s odkapávací deskou\n5 Luster Blue Large Pearlised Tumbler (sada 4 ks)\n6 Luster modrá perleťovaná pohár (sada 4 ks)\n7 Set celia 9-dílná sada\n8 Lustrové čajové pečivo (sada 4)\n9 Salátový salát Celia Blue (sada 4 ks)\n10 Červená třídílná sada příborů\nНовата, достъпна кухня на Pioneer Woman изглежда като пролет


Linux Mint 14 Nadia: Silný hráč - Linux E X P R E S\nLinux E X P R E S, Linux Mint 14 Nadia: Silný hráč\nHome » Články » Distro » Linux Mint 14 Nadia: Silný hráč\nLinux Mint je linuxová distribuce založená na oblíbeném Ubuntu, tentokrát na poslední verzi 12.10. To znamená, že do Mintu nainstalujete všechen software určený pro Ubuntu a většina procesů „pod kapotou“ probíhá totožně. Liší se však grafické prostředí a rozhraní, Unity z Ubuntu zde není, místo toho zde najdete dvě prostředí tvořená na míru Mintu, která se v dalších distribucích ve výchozím stavu nenacházejí: Cinnamon 1.6 a MATE 1.4. Že se vám zdají povědomá? Není divu, Cinnamon totiž vychází z GNOME 3 a MATE se zase snaží udržet při životě opuštěné GNOME 2.\nUžitečná uvítací obrazovka\nLinux Mint 14 vyšlel v den vydání článku, tedy 20. listopadu 2012.\nLinux Mint 14 s označením Nadia je k dispozici ve dvou edicích – jedné s prostředím Cinnamon a druhé – jak jinak – s MATE. Obě jsou distribuovány jako zhruba gigabajtový ISO obraz, takže je můžete instalovat klasicky z DVD nebo třeba z USB flash disku. Neznamená to ale, že by se vedle sebe prostředí nesnesla. Pokud je chcete mít v systému obě, stačí prostě doinstalovat balíček mint-meta-mate, respektive mint-meta-cinnamon.\nLinux Mint 14 Cinnamon pár sekund po instalaci\nV Cinnamonu se nejvýznamnější změna odehrála na pozici správce souborů, vývojáři vzali Nautilus, překřtili ho na Nemo a plánují ho vyvíjet podle vlastních představ. K tomuto kroku je vedlo hlavně vydání Nautilu 3.6, který přišel o mnoho funkcí. Nemo je zachovává a přidává i další novinky. Není jich sice nějak moc, ale většinou jsou užitečné.\nNemo v plné parádě. Jen ten tmavý boční panel to trochu kazí...\nPro mě osobně jsou nejužitečnější novinkou tlačítka pro přepnutí módu zobrazení, která najdete vpravo nahoře. Můžete tak snadno přepínat mezi ikonovým, seznamovým a kompaktním zobrazením složek a souborů. V Nautilu jste na to museli jít přes nabídku Zobrazit, což byla docela otrava. Také zde najdete tlačítko pro přepnutí adresního řádku z „tlačítkového“ módu do „psacího“ a naopak. Další novinkou je možnost „vytáhnout“ kartu z okna a vytvořit tak nové okno. Určitě to znáte z webových prohlížečů.\nNemo – přepínač módů zobrazení\nKontextová nabídka (po kliknutí pravým tlačítkem myši) přináší několik nových možností. Za prvé je to možnost rychle přesunout/kopírovat vybraný soubor či adresář do lokací, které máte v záložkách. Níže najdete možnosti otevřít položku v terminálu, otevřít ji jako root a odeslat ji jako přílohu mailu prostřednictvím pošťáka Thunderbird. U obrázku vám Nemo nabídne také možnost nastavit jej jako tapetu. Tyto funkce se občas určitě hodí. Otázkou je, jestli se hodí tak často, aby musely být v kontextové nabídce. Čím více položek tam bude, tím hůře se v nich budete orientovat.\nNemo – bohatší kontextová nabídka\nCelkově vzato jde Nemo správným směrem a už nyní je podle mě lepší než Nautilus 3.4. Do budoucna jsou v plánu API pro snadné přidávání možností do kontextové nabídky a lepší vyhledávání. Věřím, že se toho dočkáme. A také doufám, že se Nemo zabydlí také v dalších distribucích.\nCinnamon 2D je nové alternativní sezení, které pro výpočet grafických efektů nepoužívá grafickou kartu, ale procesor. Sami tvůrci říkají, že není určeno pro běžné použití, ale jen pro nouzové situace, kdy z nějakého důvodu nelze standardní Cinnamon spustit – například když ještě nemáte nainstalované ovladače grafické karty. Mám relativně silný procesor, takže v mém případě jel Cinnamon 2D obstojně a při troše trpělivosti si dovedu představit i dlouhodobější použití. Nicméně pokud máte starší počítač, lepší volbou je určitě prostředí MATE, na které se podíváme za chvilku.\n2D varianta Cinanmonu se liší jen absencí některých efektů\nPojmenujte pracovní plochy\nV Cinnamonu se při najetí kurzorem myši do levého horního rohu (v nastavení můžete vybrat jiný) zobrazí přehled pracovních ploch jinak zvaný Expo. Pracovní plochy zde nově můžete pojmenovat, kýžený název prostě vepíšete do políčka pod danou plochu. Když potom přepínáte plochy klávesovou zkratkou [Ctrl+Alt+šipka], krátce se zobrazí název plochy, na které se aktuálně nacházíte. V nabídce Nastavení Cinnamonu | Pracovní plochy můžete upravit pozici názvu a délku jeho zobrazení.\nZobrazení názvu při změně pracovní plochy\nZbrusu novou součástí Cinnamonu je applet notifikací (upozornění), který najdete spolu s dalšími applety v pravém dolním rohu u hodin. Ten sbírá všechny notifikace, na které nekliknete. Jeho účelem je to, aby vám třeba některá důležitá notifikace neutekla, když jste si zrovna odběhli od počítače. Zní to šikovně, v praxi to ale má rezervy. Nelze například nastavit, aby se do appletu shromažďovaly jen určité typy notifikací, týkající se dejme tomu připojení k síti nebo IM klienta. Příklad: Zobrazuje hudební přehrávač notifikaci na začátku přehrávání každé skladby? Tak to se těšte na pořádnou várku. Potom už si jich beztak přestanete všímat a smysl appletu se jaksi vytratí.\nV novém Mintu už vám neuteče ani jedna notifikace\nÚplně v pravém dolním rohu se nachází další nový applet – seznam oken. Na něm není co popisovat, jde prostě o kompletní přehled všech otevřených oken na všech plochách. Kliknutím na název okna na něj přejdete. Docela užitečná věc, která se občas hodí, a když se zrovna nehodí, tak nijak nepřekáží ani nezabírá moc místa. Proč ne.\nPřehled všech oken\nPanel přichází se dvěma docela důležitými možnostmi, které najdete prakticky ve všech „panelových“ grafických prostředích. Panelu můžete nastavit prodlevu pro skrývání a zobrazování a také výšku.\nJe libo vyšší nebo ukrývající se panel?\nHezčí zvukový applet\nApplet zvuku se také dočkal několika vylepšení. Asi nemá cenu je tu vypisovat, screenshot níže vydá za tisíc slov. Applet je funkční, graficky i ergonomicky povedený, takže není co řešit.\nZvukovému appletu v podstatě není co vytknout\nMATE, nástupce GNOME 2, nepřekvapivě nepřináší žádné zásadní novinky a ani nelze čekat, že by je někdy v budoucnu přinesl. Tady jde prostě o udržení prostředí v použitelném stavu, a to se daří. V případě MATE 1.4 jde hlavně o opravy chyb, a to včetně těch, které se táhnou ještě z dob GNOME 2. Mimo jiné v nové verzi MATE konečně bez problémů funguje Bluetooth, přibyly mapa znaků, podpora Dropboxu v souborovém správci Caja a jednoduchý klikací nástroj pro nastavení vzhledu a pozice upozornění.\nMATE – v jednoduchosti je krása\nMATE nějak rozběháte i v dalších distribucích, ale pouze Mint s ním opravdu počítá a dá se předpokládat, že několik vydání ještě počítat bude. Sečteno a podtrženo, pokud vás nová prostředí stále ještě nepřesvědčila a na GNOME 2 nedáte dopustit, Linux Mint s MATE je jasná volba. A brzy to bude platit dvojnásob, protože nadcházející GNOME 3.8 už nejspíš nebude obsahovat rozhraní GNOME Classic (Fallback Mode).\nMDM a témata vzhledu\nSprávce přihlašování MDM Display Manager (jde o rekurzivní zkratku) nově podporuje témata vzhledu určená pro GDM 2. Linux Mint 14 jich už v základu má cca tři desítky a na internetu najdete celou řadu dalších. A že jsou většinou povedená. O to víc nechápu, proč výchozí vzhled vypadá tak, jak vypadá. Není nějak ošklivý, jen mi prostě přijde trochu zastaralý a k současnému Mintu se nehodící. Další nedostatek vidím v tom, že při přihlašování musíte vepsat své uživatelské jméno. Mint chce přece zaujmout linuxové začátečníky co největší uživatelskou přívětivostí, tak proč?\nZastaralá přihlašovací obrazovka, zdroj LinuxMint.com\nSprávce softwaru se na první pohled nijak nezměnil, několik zajímavých změn však proběhlo pod kapotou. Díky nim by měl být stabilnější, heslo vyžaduje jen pří spuštění a naučil se instalovat balíčky používající Debconf (interaktivní instalace), dosud pro to bylo nutno použít pokročilejší Synaptic.\nSprávce softwaru – vypadá stejně, funguje lépe\nMyslím, že už nemůže být pochyb o tom, že je Linux Mint se svým prostředím Cinnamon rovnocenným konkurentem distribucím s GNOME Shellem nebo Ubuntu s Unity. Začátečníkům nabízí již v základní instalaci kompletní systém se vším, co potřebují, pokročilým zase rozhraní tradičního střihu a možnosti jeho přizpůsobení.\nStojí Linux Mint 14 za upgrade? Univerzální odpověď neexistuje. Nadia nepřináší žádné zásadní inovace, na druhou stranu je tu mnoho malých úprav a oprav. Pokud už používáte Linux Mint 13 a ty malé nedostatky vás otravují, dejte se do stahování. Jestli je tolik nepociťujete, počkejte zase půl roku.\ndaks 20. 11. 2012, 09:05:35\nVýchozí vzhled MDM je pro mě fakt nestravitelnej, zkoušel jsem použít jiný témata vzhledu, ale není nic, co by bylo fungovalo jako dřív používanej, tuším že GDM - zobrazí se mi přihlašovací okno s "předvoleným" uživatelem, stisknu Enter, zapíšu heslo stisknu Enter. Prostě tohle:\nJinak mi zatím mimo prostředí Cinnamonu nefungují témata u GTK3 aplikací, resp. jen u některých, např. GEdit se zobrazí správně, ale Nemo použije nějaký škaredý výchozí téma. Doufám, že v ostré verzi už to bude fungovat...\nRe: Linux Mint 14 Nadia: Silný hráč\nMarv-CZ 20. 11. 2012, 09:28:19\nTen seznam předvolených uživatelů je hezký na domácí počítač, ale nepoužitelný do firemní sítě s hodně uživateli. Stejně jako celé GDM.\nRe: Re: Linux Mint 14 Nadia: Silný hráč\ndaks 20. 11. 2012, 09:48:19\nMuže být, ale pokud jde jen o zapsání jména uživatele, pak je to složitější o výběr položky "Other..."\nRe: Re: Re: Linux Mint 14 Nadia: Silný hráč\nMarv-CZ 20. 11. 2012, 18:45:44\nZ Windows lidé byli zvyklí, že mají předepsané naposledy použité jméno a pod něj jen dopíší heslo. V GDM se muselo jméno psát stále znovu a heslo až na další obrazovce. Ale to stejně nebyly jediné problémy GDM, pro přihlašování v trochu větší síti naprosto nepoužitelné. A vůbec jsem měl problém najít něco aspoň trochu použitelného. Z jiného soudku při přihlašování byla např. katastrofální obsluha klávesy Num Lock. Ale od doby, kdy jsem to řešil se objevily nové projekty, tak snad je to už lepší.\nVáclav Müller 20. 11. 2012, 09:44:45\nLinux Mint je sice pěknej ale už od verze 12 má obrovské problémy s připojením přes naší školní wifi nebo mobilní modem. A to i po doinstalaci puvodních ovladačů. Klasicke wifi bez zabespečení nebo normalní zabezpečení neni problem ale jakmile je to složitější nebo ten telefoní modem tak se dokaže připojit maximalně na místní síť a i tam ma problemy třeba s novelem. Bohužel v Mintu 14 tato chyba je nadále.\nivku 20. 11. 2012, 14:31:51\nna väčšine zrkadiel je už finálna verzia (z 18.11.2012)\nrodney 20. 11. 2012, 16:33:48\nMě se v podstatě líbí všechna prostředí, ale po tom co jsem zjistil, že alespoňna mém počítači běhá nejrychleji správce oken Kwin a v KDE přestala padat Plasma a všechno funguje parádně, tak nechápu, proč tvůrci distribucí místo vytváření nových prostředí radějí nevyužijí KDE? Neberte to jako výtku, vůbec tomu nerozumím, ale příjde mi pro distributora jednodušší nakonfiguravt KDE podle vlastní filozofie, tedy i skrýt třeba některé možnosti nastavení aby nemátly uživatele.\nradovan.kopca 20. 11. 2012, 17:22:35\nMne zase KDE ide hrozne, kwin detto , mám problémy so stabilitou, bugmi, a aj výkonom, a navyše sa mi to prostredie ani moc nepáči, ja o KDE silný záujem nevidím, a čo poznám par ľudí okolo seba tak tiež na KDE nadávajú, na podobné veci ako aj ja. A čo tým chcem povedať, nie rozpútať flame čo je lepšie, ale pozri sa ako o KDE píšeš a ty a ako ja. Je to dosť individuálne, a podľa mňa neni prostredie, ktoré by vyhovovalo čo už len väčšine uživateľov, preto má aj mint viac verzií, okrem iného aj KDE. To je univerzálne riešenie, nechať voľbu na uživateľovi. To, že si oni dajú ako hlavné prostredie to čo chcú (škoricu), je predsa ich vec, môžu mať na to rôzne dôvody, ale dokým ponúkajú, aj alternatívne možnosti, ktoré sú použiteľné , tak ja nevidím problém.\nrodney 21. 11. 2012, 00:43:53\nTo je zajímavé, děkuji za reakci. Asi mám štěsít na konfiguraci (nebo spíe konstalaci :D ) hardwaru. Mě právě kwin fachá snad ze všech okeních správců nejplynuleji a nejrychleji. Když jsem zkoušl KDE před třemi lety, tak to byla tragédia - každých pět minut pád plasmy a to jsem na tom ani nic nedělal. Ale teď se mi zdálo, že všechno funguje v pohodě. Pravda - chvíli trvalo, než jsem zjistil, jak si to nastavit podle svých potřeb (kdych zrovna neměl čas, nechtělo by se mi do toho). Ale pak jsem zjistil, že můžu KDE nakofigurovat tak, že se chová stejně jako Unity, nebo ty Minťácké prostředí (gnome shell ještě teda ne :D ) A tak mě napadla ta předchozí úvaha. Jinak mi ale připadá, že jsem snad jedinej, komu se v podstatě libí všechna prostředí a je mi příjemný pracovat skoro ve všem. (Když mám dost ploch - pracuju asi s milonama otevřenejma oknama :D)\nRadovan Kopča 21. 11. 2012, 11:36:07\nJa mám najradšej mutter window manager. A KDE som skúšal, aj posledné verzie, proste mi to nejde ako má, ale zase na druhej strane to bude isto aj záležitosť HW, pretože mojemu bratovy na jeho integrovanej intel grafike šlo lepšie, ako na mojej nabúchanej nvidii, takže dačo na tom bude, najskor drivre.\nteddy 21. 11. 2012, 14:21:27\nRC jsem vyzkoušel a kromě toho, že to bylo celkem pomalé, tak nefungovala většin appletů ze stránek Cinnamonu. MATE má na forech ještě horší pověst kvůli stabilitě. Nevím, nevím, ale nějak se mi to nezdá, asi jsem staromilec, ale v čem jsou nový prostředí lepší? Chápu, že Cinnamon je jen reakce na GNOME Shell, ale to jediný, co je tu pro uživatele navíc, je aktivní roh, který se v compizu dal nastavit taky. Všechno ostatní je krok zpět - stabilita, rychlost, funkce. Mintí menu jde taky pěkně z kopce, mi přijde.\nLukáš 21. 11. 2012, 21:59:16\nTak, tak...to máte naprostou pravdu. Mě osobně se nejlépe pracovalo ve starém dobrém gnome. Od té doby co přišlo "revoluční" gnome 3, tak se potácím od jednoho k druhému a nemůžu se nikde spokojeně usadit. KDE mi nijak stabilně nejde a to co jsme zvyklej z gnome,že prostě funguje tak se musí zdlouhavě nastavovat. Ještě když člověk ani neví kde to pořádně hledat. Musím ale říct,že u cinnamon jsem se usadil a je ze všechn prostředí co jsou dnes k dispozici nejblíže. Používá nástroje na tkerý jsme zvyklý z gnome a zároveň se nemusím bát žádného podobného super vymakanýho balíčko jako je třeba gnome 3.6. Je pravda,že třeba na tom odvést jěště nějakou práci,ale za tu krátkou dobu co to tu je, tak to funguje celkem spolehlivě. A aplety mi zatím fungovali všechny. Je sice fakt,že jejich instalace je trochu složitější,ale jen u nějakých a i tak je na webu vše dobře popsáno. Linuc mint je i velice dobrá alternativa k ubuntu, jelikož to není takový reklamní plakát a zároveň má jeho kvality.\nkarci 22. 11. 2012, 14:25:42\nVyskusal som to vcera (Cinnamon, 64bit) a mam z toho pozitivny dojem. Konecne prve GTK prostredie, ktore je pouzitelne a pekne vyzera. Unity/Gnome shell nema zmysel komentovat, a stare Gnome mi proste pripada skarede a neergonomicke.\nAj tak ostavam defaultne pri KDE, ktore je aspon na mojom HW uz davnejsie vynikajuco pouzitelne. Mint+Cinnamon ale necham ako alternativny system a davam tomu buducnost.\nLa.Co 25. 11. 2012, 23:59:44\nKDE už nepoužívam, rôzne bugy, crash Plasma, množstvo zbytočných procesov, ktoré zaberajú pamäť...\nZostal som u UBuntu 12.10, ale Unity ma tiež nenadchlo, preto prišlo na inštaláciu Cinnamon do Ubuntu.\nTáto kombinácia, je pre mňa super, maximálna spokojnosť - Cinnamon no, "Nemá to chybu", dúfam,že vývojári škoricu posunú poriadne ďaleko.\nSharpus 27. 11. 2012, 14:32:46\nOd doby kdy "zmizelo" gnome 2 jsem taky zkousel ruzne distribuce a je fakt, ze skorice me prisla asi nejlepsi nastupce (hlavne me ke zmene donutilo Unity v Ubuntu :-) - proste me nesedlo). Zatim ale stale zustavam u xfce, prijde me hodne podobne Gnome 2 a asi i stabilni - pouzivam od zacatku Unity. Ja jsem rad, ze je tech prostredi vice, clovek si alespon muze v klidu vybrat co mu nejvice sedi a vyhovuje. Myslim, ze po nejakem tom vyvoji na Cinnamonu to bude pro me opet na zvazeni zda neprejit z xfce :-).\nLukáš 1. 12. 2012, 13:26:01\nJsem na tom úplně stejně. Taky od té doby co přišlo Unity a Gnome 3, tak jsem přelézal od jedné distribuce k druhé. Mint a cinnamon jsou dobře použitelní,ale pořád mají ještě určité mouchy. Já jsem teď přešel k OpenSUSE s KDE. Toto prostředí mi teda nikdy nijak zvlášť nesedlo, ale po těch toulkách po distribucích je to pro mě zatím nejlepší alternativa u , které už snad zůstanu a vyčkám až cinnamon dospěje a bude plnohodnotné prac. prostředí. Což si myslím,že by nemuselo trvat dlouho při tom raketovém vývoji, které prodělalo od svého vzniku. Bylo by dobré kdyby se mint i cinnamon co nejvíc osamostatnili a nebyli tolik závislí na gnome a ubuntu. Myslím,že docela dobrá cesta by k tomu mohla vést i přes mutaci mintu stavějící na debianu a nebo by možná stačilo vychytat povýšení na nové verze systému. Kdo ví jak to vyřeší,ale myslím si,že by to hodně pomohlo. Každopádně se mi líbí,že jako jedna z mála distribucí naslouchá lidem co chtějí a nezkoušejí uvést v praxi výtvory vlastní zběsilé fantasie. Tak do toho a jen tak dál hoši:-)\nPetr Valach 30. 12. 2012, 12:44:02\nJak jsem tak pročítal článek, tak největší zájem u mě vzbudilo Nemo. To vypadá konečně jako použitelný souborový správce, i když Dolphin asi netrumfne. Každopádně jsem rád, že aspoň stávající verze Ubuntu zůstala u staršího vydání Nautila.\nJá sice mám Mint v KDE jako virtuál, ale moc jsem ho zatím nezkoušel... nemyslím, že by byl nějak v něčem výrazně lepší nebo horší, ale jen jsem to naťuknul.\nPetr Ježek 12. 01. 2013, 21:47:51\nA v případě použití LMDE (Linux Mint Debial Edition) získáte rollon (průběžně aktualizovanou) verzi v základu s XFCE nebo Cinnamon/Mate, fakticky ale s možností pracovat s jakýmkoli desktopovým prostředím (třeba Enlightemnetem17) či okenními manažery. Kombinací je pak mnohem více k nalezení té pravé.\nCyril Bartók 14. 01. 2013, 12:01:41\nChcem len podotknúť, že v recenzii uvádzate, že MATE je vhodné pre staršie počítače, ale nie je to celkom tak. Totiž Mint od verzie 14 vyžaduje od procesora inštrukcie PAE. Na procesory Non PAE možno použiť len Mint do verzie 13LTS. Staršie počítače napr. notebooky mali procesory prevažne Pentium a Celeron bez podpory PAE. Toto je síce len maličkosť, ale u mňa to znamenalo zbytočné sťahovanie 900M súboru a jedno pokazené DVD.\nbořánek mint linux mint ubuntu cinnamon mate linux mint 14 novinky distro


Radovan Vítek - Aktuálně.cz\nRadovan Vítek ovládá majetek jehož hodnota dosahuje desítek miliard.\nRadovan Vítek je jedním z nejbohatších Čechů. Na konci roku 2010 se stal jediným akcionářem realitního holdingu CPI Group, jehož odhadovaná výše aktiv se pohybuje kolem 30 miliard korun.\nKromě toho skoupil Radovan Vítek během roku 2010 pohledávky zadlužené společnosti Sazka ve výši kolem 1,5 miliardy korun.\nVlastníkem CPI Group, která je mimo jiné druhým největším vlastníkem bytů v ČR, byla nějaký čas oficiálně Vítkova matka Milada Mladá. Spekulovalo se o tom, že k převodu majetku došlo kvůli snaze Vítkovy první manželky získat po rozchodu více než 3,5 miliardy korun.\nZačátky Vítkova podnikání sahají do doby kupónové privatizace na Slovensku, kdy spoluzakládal společnost Istrokapitál. Ta skoupila především společnosti jako Restituční investiční fond, Východoslovenské železárny či Slovnaft.\nJeho obchodní "brutalita" se ukázala v roce 1997, kdy nepřátelským převzetím získal spotřební družstva Včela - najal si kolem tří tisíc lidí z ulice. Ti vstoupili do družstva a hlasovali podle Vítkova přání. Získané družstvo pak vytvořilo základ společnosti CPI.\nV roce 2004 se Radovan Vítek ocitl na necelé dva měsíce ve vazbě kvůli obvinění z kuplířství.\nRadovan Vítek je podruhé ženatý a má čtyři děti.\nRadovan Vítek ekonomika Wiki cpi


Rajtoral odchází k syrským hranicím, do Gaziantepsporu ho možná doprovodí i Kolář - Aktuálně.cz\n26. 8. 2016 12:56\nPlzeň se zbavuje zkušených hráčů. Do Turecka přestupuje František Rajtoral, stejný osud možná čeká také na Daniela Koláře.\nPlzeň – Plzeňský obránce František Rajtoral je na odchodu do tureckého Gaziantepsporu. Informaci serveru iSport.cz ČTK potvrdil fotbalistův agent Pavel Zíka. Třicetiletý hráč by měl se čtrnáctým celkem uplynulého ročníku turecké ligy podepsat smlouvu na tři roky.\n"Jsme hodně daleko. Doladili jsme smlouvu na dva roky s roční opcí. Teď záleží na dohodě klubů. Věřím, že překážka už tam nebude," řekl ČTK Zíka z agentury Global Sports.\nSpolu s Rajtoralem by do Gaziantepsporu mohl zamířit další plzeňský fotbalista Daniel Kolář. "Rád bych, aby tam šli spolu, ale u Dana jednání ještě probíhají. Také se do toho může zapojit další klub. Oba chtěli už před půl rokem, ale s Plzní byla dohoda, že se počká, až jak dopadnou předkola," dodal Zíka.\nFotbal sport FC Viktoria Plzeň František Rajtoral Turecký fotbal a reprezentace Daniel Kolář Fortuna:Liga


K47a39r77e52l 29Š85e83d77i96v32ý 1250518296\nještě mají hráči jeden důvod ukazovat se a mít zájem. olympiáda ... znáte Lojzu\nV50á19c91l67a49v 12V28i58l41e63t46a 8478982499623\nNezlobte se na mě, ale letos bychom se na MS měli obejít s co nejmenším počtem lidí z NHL. Půl roku je odbory a vedení soutěže šponovali, jestli se vůbec začne, pak šíleně nahuštěný program. Pak neúspěšná sezóna v NHL (myslím klubu, ne nutně hráče). Ze širokého kluziště na úzké a těsně před MS zase zpět....\nTi kluci budou unavení, otrávení, řada z nich by přijela jen proto, aby si spravila náladu, což je prostě špatný důvod. Jet by mělo pět šest hráčů, kteří by mohli být jednoznačnými lídry. Hodit by se mohli i mladí kluci, kteří ještě MS nehráli a bylo by pro ně zvláštní motivací(vůbec bych na MS rád viděl jednu lajnu "mladých pušek" - třeba Kovář, Hertl a někdo z NHL) . A co hlavně, dotyční by měli být naprosto zdravotně v pořádku.


Jakmile Rusko dodá Sýrii rakety S-300, Izrael je zničí | Izrael a Blízký východ | Eretz.cz\nJakmile Rusko dodá Sýrii rakety S-300, Izrael je zničí 4.70/5 (94.07%) 27 ohodnocení\nZdá se nicméně, že pokud Rusko skutečně protiletadlové rakety Sýrii dodá, v zemi příliš dlouho nevydrží.\nIzraelští představitelé dali během včerejška a předvčerejška jasně najevo, že nejsou připraveni smířit se s tím, že Sýrie bude vyzbrojena ruskými S-300.\nPřestože Rusko trvá na tom, že rakety jsou čistě obranné, a podle Rjabkova dokonce jejich dodání přispěje k míru, protože odradí „horské hlavy“ od intervence do Sýrie, Izrael namítá, že s dostřelem 200 až 300 kilometrů mohou rakety ohrozit i izraelský vzdušný prostor, včetně letadel startujících z Ben Gurionova mezinárodního letiště.\nMinistr zpravodajských služeb, mezinárodních vztahů a strategických věcí Juval Štajnic (Yuval Steinitz) včera ruské rozhodnutí neobvykle ostře odsoudil jako „naprosto chybné“ jak morálně, tak strategicky. Odmítl tvrzení, že rakety jsou čistě obranné právě s odkazem na to, že v jejich dostřelu se nachází také izraelské mezinárodní civilní letiště. Dodal, že vláda v Jeruzalémě se obává také toho, že se tyto zbraně mohou dostat do rukou Íránu nebo Hizballáhu.\nK dodávce ruských raket S-300 Sýrii se vyslovil také ministr obrany Moše Jaalon (Moshe Yaalon), který bez diplomatických okolků dal najevo, jak bude Izrael reagovat. „Rakety jsou hrozba,“ uvedl s tím, že realizace kontraktu je zatím pozvolná. „Doufejme, že k tomu nedojde, ale pokud ano, víme, jak jednat.“\nRusko se vyhnulo tomu, aby potvrdilo nebo vyvrátilo, zda nějaké rakety S-300 již Sýrii dodalo. Z izraelských vyjádření nicméně vyplývá, že k tomu zatím nedošlo. Dohodu o prodeji raket za údajně 800 milionů dolarů (přibližně 1,6 miliardy českých korun) podepsala Sýrie s Ruskem v roce 2010. Na žádost Izraele již bylo v minulosti dodání těchto zbraní oddáleno.\nPublikováno: 29.5.2013 - 20 Sivan 5773 29.5.2013 Autor: Max BlausteinRubriky: ZprávyŠtítky: Izrael, Juval Štajnic, Moše "Bugi" Ja'alon, občanská válka v Sýrii, protiletecký raketový systém S-300, Rusko (Ruská federace), Sergej Rjabkov, Sýrie\n7 komentářů u „Jakmile Rusko dodá Sýrii rakety S-300, Izrael je zničí“\n29.5.2013 - 20 Sivan 5773 (12:37)\nPrávě přítomnost S-300 bude dův 😆 😆 odem pro „intervenci“ do Súru. 😆 😆 No dobře – Rusové dostanou $$$ a Syřanům nakonec zbude halda šrotu…. 😆 😆 Komplikací by ovšem bylo, kdyby u preventivního „umlčování“ raketových základen byl přítomen ruský instruktážní personál. To by se asi Vladimírovič nas███…. 🙄\npozn. CENZOR V AKCI 😀\n29.5.2013 - 20 Sivan 5773 (14:52)\nTaké myslím, že jediným problémem k řešení bude zajistit, aby se rakety změnily ve šrot ve chvíli, kdy u nich nebude oficiálně žádný Rus. Neoficiálně tam asi budou tak jako tak, ale s žoldáky pracujícími na základě komerčního kontraktu si netřeba dělat starosti. Ovšem, zda Rusko dostane zaplaceno, to bych si tak jistý nebyl… Assad Rusům dluží už opravdu hodně a jedním z důvodů, proč ho podporují, je právě snaha dostat zaplaceno za dosavadní dodávky. Protiassadovská vláda počítám se bude stavět k jeho dluhům odmítavě.\n29.5.2013 - 20 Sivan 5773 (15:49)\nA jak je tak zvykem v té maší globální době, příliš se hovoří. Ministr obrany dnes ráno požádal ministry a poslance, aby se k této tématice nevyjadřovali. Všechno to má širší souvislosti a jistě nikdo nechce aby se povídáním nahoru dolu něco zkazilo. Znalec izraelské historie ví, že existuje precedens a jiní si mohou počkat na informace některé renomované tiskové kanceláře.\n29.5.2013 - 20 Sivan 5773 (16:25)\nMladistvým a nesvéprávným pyrotechnika do rukou nepatří. Na demonstraci síly stačí i atrapa, akorát nevím, jestli to moudrý ďáďa ví. Ledaže by nepozorovaně přilétl v létajícím obleku, odstranil spouštěč odpalu a zmizel zpátky na Krym.\n1.6.2013 - 23 Sivan 5773 (18:45)\nnechci to zlehčovat, ale kdyby je dopravili do českých sběrných surovin, ušetří si spoustu problémů a ještě vydělají na šrotu majlant:mrgreen:\n2.6.2013 - 24 Sivan 5773 (05:42)\nAckoliv jeste ruske lode s S-300 do Syrie nevypluli nebot podle Arutz 2 Syrie zaplatila zatim jen tretinu ceny z celkove sumy, osobne si vsak myslim, ze je Rusove do Syrie nakonec poslou.\nTake se prilis zapomina na fakt, ze kazda zeme ma specificke podminky pro pouziti kazdeho zbran.systemu(nejen PVO), ktery aby fungoval spolehlive, musi se v te dane zemi nejdrive adaptovat a to muze spolu s vycvikem obsluhy S-300 trvat dele nez pul roku po dodani(u stihacek i dele nez rok a pul). Jine atmosfer.podminky i rusive jevy jsou v Rusku a jine v Syrii ci Iranu napriklad. Moderni zbran.systemy se s temito problemy dokazi vyporadat, ale trva to nejaky cas nez se vse „vypiluje“.\nMe spekulace ohledne ne/zniceni S-300 v Syrii jsou nasledujici:\n1. pokud budou S-300 obsluhovat pouze Rusove, nebudou po nasich letadlech strilet pri dalsich pripadnych uderech na sklady zbrani Hizballahu v Syrii a tudiz nebude na ne zautoceno(jednoduse se Rusove s S-300 budou divat „jinam“ jako to principialne udelali Saudove svymi AWACSy pri preletu nasi IAF nad saudskym vysostnym uzemim na pruzkum.lety do Iranu)\n2. v pripade syrske obsluhy, pokud Rusove predaji tajne frekvencni datalinky nasi IAF k ruseni, ani pak nemusi byt S-300 znicen(podobny princip udelali nasi s bezpil.letadly, prodane Gruzincum, ktere v pocatecni valce v.2008 s Gruzinci, nadelali Rusum hodne zla. Izraelci predali frekvence datalink k ruseni Rusum za slib, ze Rusko na oplatku nedoda Irancum S-300)\nK temto variantam je vsak NUTNA bezchybna „spoluprace“ Rusu i nasich. Nasi jim budou muset sdelit mista i duvody pro dalsi pripadne udery. Ted se zrovna Rusum Hizballah hodi, ale jinak ho maji tez na „cernem seznamu“.\nJsou to me osobni spekulace, jeste mohou byt zcela jine varianty „reseni problemu“ s S-300.\nCelkove je tento system prilis vychvalovan jako by byl neznicitelny. Na 2.stranu Rusove umeli vzdycky vyrobit vybornou raket.PVO. Zalezi nejvice na taktice pouziti i protiopatreni a tom nase IDF/AF vynika.\n2.6.2013 - 24 Sivan 5773 (06:12)\nZapomel jsem jeste napsat, ze S-300, budou-li dodany, budou pod ochranou mensiho PVO modern.raket.systemu Pancir, ktere uz Syrie vlastni nejaky cas. Bude to smrtici kombinace, ale novinari, predhanejici se v superlacich S-300 zapominaji, ze PVO nemusi byt zniceno vyhradne ze vzduchu(tyto 2 prekryvajici se systemy se tezko prekonavaji pouze ze vzduchu), ale i ze zeme napr.udernymi komandy, nejspise vsak kombinovane(jako napr.nekolika akci britske SAS na Falklan.ostrovech v r.1982 proti letadlum argent.letectva)\nPředchozí Předchozí příspěvek: Dnešek v historii – 20. sivan\nPokračovat Následující příspěvek: Dnešek v historii – 21. sivan


Zeman je pro nový tendr na Temelín se čtyřmi zájemci | Investičníweb.cz\n9. 4. 2014 11:57 | redakce\nPrezident Miloš Zeman je pro vyhlášení nového tendru na dostavbu Temelína, kterého by se prý mohly zúčastnit čtyři zájemci. Prezident jmenoval současné účastníky americko-japonskou společnost Westinghouse a česko-ruské konsorcium MIR.1200, dále francouzskou Arevu a nejmenovaného jihokorejského investora. Současný tendr by nechal doběhnout bez vyhlášení vítěze. Zeman to ve středu uvedl po svém vystoupení na konferenci věnované 25 letům tuzemské ekonomiky.\n"Tendru (nově vypsaného) by se kromě těch dvou existujících zúčastnil s vysokou pravděpodobností i investor z Jižní Koreje. Počkejme si na jejich nabídky, počkejme si na nový tendr. Čtyři jsou více než dva, je tedy naděje na snížení ceny," řekl prezident. Během konference uvedl, že v úterý přijal místopředsedu jihokorejského parlamentu. Jihokorejský politik prý projevil zájem Jihokorejců o investice v Česku.\nDva nové bloky temelínské elektrárny mají víc než zdvojnásobit její výkon, který činí 2 000 megawattů. Stavba má být podle plánu dokončena v roce 2025, nové bloky by měly být v provozu 60 let. Jde o zakázku za několik set miliard korun.\nZeman je pro nový tendr na Temelín se čtyřmi zájemci Co se děje Doporučená témata Nejnovější videa Výběr z trhů


Enclosure pro Mounting up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000 in 1U, Brackets Included, Cust Kit : Networking | Dell Slovakia\nEnclosure pro Mounting up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000 in 1U, Brackets Included, Cust Kit\nDELL Enclosure pro Mounting up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000 in 1U, Brackets Included, Cust Kit\nDell™ Enclosure je ideálním rešením pro montáž vašeho up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000. Tento výrobek byl testován a ověřen se zařízeními Dell. Pokud ho používáte se zařízením Dell, vztahuje se na něj technická ... Kompletní popis\nProdejní cena € 212,39\nEnclosure pro Mounting up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000 in 1U, Brackets Included, Cust KitDell™ Enclosure je ideálním rešením pro montáž vašeho up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000. Tento výrobek byl testován a ověřen se zařízeními Dell. Pokud ho používáte se zařízením Dell, vztahuje se na něj technická podpora společnosti Dell.\nSoucástka výrobce : W46MK | Soucástka Dell : 770-BBGE\nDell™ Enclosure je ideálním rešením pro montáž vašeho up to 3xMPS600 nebo 3xMPS1000. Tento výrobek byl testován a ověřen se zařízeními Dell. Pokud ho používáte se zařízením Dell, vztahuje se na něj technická podpora společnosti Dell.\nSoucástka výrobce : W46MK\nSoucástka Dell : 770-BBGE


Ospalá díra | DOKINA.CZ\n3. 7. 2008 - 10:12 | Recenze | red\nIchabod Crane těžké měl dětství. Matkou pohanka mu byla, otcem inkvizitor samouk. Však Ichabold po matce sexy postavičku zdědil a porozumění pro temné síly, po otci pak ručičky zlaté a chuť v krvi se hníst\nIchabod Crane těžké měl dětství. Matkou pohanka mu byla, otcem inkvizitor samouk. Však Ichabold po matce sexy postavičku zdědil a porozumění pro temné síly, po otci pak ručičky zlaté a chuť v krvi se hníst. A duši má plnou vzpomínek a sváru. Ospalá díra holandskou vísku představuje, vprostřed polí nevlídných na americkém Východě. Větrný mlýn bezmocně máchavši děravýma rukama uzříš z dálky již, cest klikatých najdeš a plno louží. Domky střídmé se tísní tobě okolo ramen i před kostelem, jako před oltářem lavice. Ichabod Crane stal se detektivem. Svým vrstevníkům navzdory však používá vědu moderní a přístroje, jichž sám vyrobil. Je zdědil po Střihorukém Edwardovi, nejspíše. Ichabod Crane nespokojen jest se svým new-yorským šéfem a jme se protestovati. Je mu dovoleno svých nových metod využíti. Bezodkladně jich využíti při vyšetřování brutálních vražd v Ospalé díře, mlhou a záštím polapené.\nKatrina jest mladou slečnou van Tasselovou. Uměním černé magie vyniká, však tak činí i její macecha. S tou pan van Tassel ve svazek manželský vstoupiti ráčil, když jeho první vyvolená vybrala si za lože rakev borovou. V Ospalé díře podivný to vrah se zjevuje. Obětem hlavy utíná, hlavy jichž s sebou poté odnáší. Ichaboda Cranea příjezd do Ospalé díry evokuje ti nejlepší to tradici westernovou- deštivo, nikde nikdo, však okna se před kroky Ichaboldovými zavírají. Ichabod Crane do slečny van Tasselové se zadívá, do té, jež se do Ichaboda Cranea zadívá. Detektiv pátrat počne, zkazkám o bezhlavém rytíři zprvu se vysmívá uctivě, když ten mu ale meč svůj mezi stehna noci větrné přiloží, Ichabod Crane má dost práce, aby se v Díře zůstat přinutil. Však mezitím ve vsi pár loží borových opět přibylo.\nGotické vyprávěnky páně Burtona jsou podívané obrazově opojné. Mezi nimi Batmanové, Edward, nebo Beetlejuice zastoupeni jsou. Ospalá díra jest příkladem klasickým též, snad dokonalejším jen. Vyprávění béře léto páně 1799 za své, zimu tehdejší, vítr duje nehostinný a po polích tělo s mečem, však bez hlavy se projíždí. Bezhlavým jezdcem zove se.\nVyprávění o detektivu, který odkrývat začne spiknutí mocných s ostřím namířené jiným mocným místním do hrdla, mohlo by být velmi napínavé. Bohužel však paní Forma chlápka Příběh protáčí divoce, ostří srpu vítězné nad hlavou. Příběh Burtonův ztrácí dech, když Crane jest dalším vraždám účasten, vraždám, jimž zabránit při vůli vší své nejlepší však nemůže. Craneovu pátrání akcent nutnosti rychlým býtí úplně chybí. Jestliže v Million Dollar Hotelu má Gibson na případ dva dny, aby stihl se snoubenkou odjeti, pak Crane má času, kolik jen chce. Ani on, ani krásná Katrina, jediný člověk ve vsi, na kterém mu záleží, v ohrožení se neocitají, dokud záhada odhalena nebude. Poté rychlost a napětí stoupají, však pozdě, pozdě již. Craneova rozháranost vnitřní je stavěna na odiv efektně, však dramaticky nepříliš účinně.\nDotěrnému divákovi zároveň v hlavě vrtati bude otázka, proč nebyl Crane Ichabold rytířem Německým bezhlavým zneškodněn?\nJohnny Depp jest nalíčený příkladně, bledé tváře propadlé odstíněny byly mu tmavým pigmentem. Vytvářejí zdání stísněnosti. Herecké umění Deppovo je bez pochyb. Stejně tak i Christina Ricciová, ostatní postavy v to počítaje. Přesné, krásné, vyjímečné. Vrcholem pak jest jistě německý voják, budoucí to stvůra, se zuby do špiček vypilovanými. Jeho polibek vpravdě fatálním jest!\nCo Burtonovi vytknouti nemůže osoba žádná pak jest, jak maluje. Ano, maluje. Každý obraz nádherně nasvítit si dovede, načež ho snímá tak, aby tu krásu bylo vidět. Zřetelně využil renesanční šerosvitné techniky- lidské tváře, jejich kousky, sotva se zjevují z temnoty vše objímající. Něco podobně krásného známe třeba ze Scottova dramatu historického Soupeři. Výprava a kulisy Ospalé díry dojem umělecký jenom podtrhují. Hudba potom atmosféře líčení poskytne, líčení královské.\nOspalá díra jest film, který potěší nejspíš všechny, kdo rádi se dívají na obrazy přenádherné a pranic jim nevadí, že příběh děravý jest jako v Rudém Gentlemanu Vinnetou (kdo neviděl, pak věz, že děravý tam je hodně). Herci, obrazy a hudba schopni jsou škvíry i ve chvílích nejhorších ucpati obstojně a finální čtvrtina filmu stojí opravdu za to!


Premiéra: Čtvrtek 28. 1. 2021 na ČT1\n00:00:20 -Krásný večer u Gejzíru, přátelé.\n-Jsme rádi, že se díváte.\n00:00:24 A že pro vás i v této náročné době můžeme dál natáčet\n00:00:28 příběhy úžasných a inspirativních lidí.\n00:00:31 A věřte tomu, že jich u nás žije spousta.\n00:00:33 Hlavně o nich bude dnešní díl.\n00:00:35 Patří mezi ně třeba Ondřej Eremiáš z Prahy.\n00:00:38 Stavitel vzducholodí. Za 25 let jich vyrobil na 50.\n00:00:43 Dominují výstavám, vznášejí se nad hlavami diváků\n00:00:46 při obřích koncertech a vidět budou i v unikátním\n00:00:49 a dlouho očekávaném projektu iMucha.\n00:00:54 Představíme vám taky Martinu Půtovou.\n00:00:57 Ženu, kterou její expřítel ze msty polil kyselinou sírovou.\n00:01:00 Ona ovšem na život nezanevřela. Naopak.\n00:01:03 S dalšími popálenými dívkami založila platformu\n00:01:06 na pomoc lidem s podobným osudem.\n00:01:11 A začneme příběhem zpěváka s úžasným hlasem.\n00:01:14 Žil rychle, ale velmi krátce. Bohužel.\n00:01:17 Přesto se stihl silně zapsat do srdcí svých posluchačů.\n00:01:26 My dva a čas jsme písničkáři toulaví.\n00:01:30 Ne, přátelé, nemluvím o sobě a o Jirkovi.\n00:01:33 Tolik let za sebou Gejzír ještě nemá.\n00:01:35 I když už vysíláme sedmým rokem.\n00:01:38 Řeč je samozřejmě o hitu Yvetty Simonové a Milana Chladila.\n00:01:42 Rodák z Brna patřil v 60. a 70. letech\n00:01:45 k našim nejoblíbenějším zpěvákům.\n00:01:48 V anketě Zlatý slavík se pravidelně umisťoval hodně vysoko.\n00:01:52 V roce 1964 dokonce skončil\n00:01:56 na druhém místě hned za legendárním Karlem Gottem.\n00:01:59 Úspěchy ovšem slavil i v muzikálových\n00:02:02 a operetních představeních a zahrál si i v několika filmech.\n00:02:06 To všechno stihl díky obrovskému pracovnímu nasazení\n00:02:10 do svých 53 let, kdy zemřel na infarkt.\n00:02:13 Letos by oslavil 90.narozeniny a kolega Ivan Bareš\n00:02:17 o něm při té příležitosti natočil krátký medailon.\n00:02:21 No tak já jsem začínal prakticky mezi nitěma.\n00:02:25 Můj táta byl totiž krejčí a taky krejčího ze mě chtěl udělat.\n00:02:31 Milan se na přání otce řemeslu vyučil.\n00:02:35 Pak se přihlásil na obchodní školu.\n00:02:37 V té době ho ale začal lákat zpěv.\n00:02:39 V 17 letech už vystupoval s amatérskými skupinami\n00:02:42 a o rok později ho objevil kapelník Erik Knirsch.\n00:02:47 Zcela náhodou jsem se dozvěděl, že v Rajhradu u Brna\n00:02:51 zpívá s amatérskou kapelou kluk s obrovským hlasem.\n00:02:55 Jel jsem se tam podívat a skutečně tam stál mladík Milan\n00:03:03 sedmnáctiletý a zpíval.\n00:03:06 Ten jeho hlas Už tenkrát byl jakoby školený,\n00:03:10 ten z laického hlediska už nepotřeboval školení.\n00:03:19 Talentovaný samouk Milan se přesto přihlásil na brněnskou konzervatoř.\n00:03:24 Chtěl mít profesionální vzdělání.\n00:03:26 Svým lyrickým barytonem okouzlil spoustu lidí.\n00:03:29 Mimo jiné i kapelníka Zdeňka Bartáka,\n00:03:32 který mu nabídl angažmá v Praze.\n00:03:34 Po několika letech přešel mladý zpěvák do Orchestru Karla Vlacha.\n00:03:38 Tam poznal o 3 roky starší Yvettu Simonovou a natočili spolu duet.\n00:03:43 Ani jeden z nich tehdy netušil,\n00:03:45 že spolu na pódiích prožijí dalších 26 let.\n00:03:51 Pouze dík mé touze\n00:03:55 stíny v loužích zrůžoví...\n00:03:58 My jsme byli skutečně přátelé, kolegové, kamarádi,\n00:04:02 nic víc, nic míň.\n00:04:03 Ale ty texty byly lyrické, obzvlášť ty pomalý věci.\n00:04:09 A když se zpívá o lásce, a že bychom se dívali\n00:04:12 každej někam jinam anebo naštvaně, tak to opravdu nešlo.\n00:04:17 Kéž nám ta láska nedá spát.\n00:04:22 Mně z toho obrazu zpěváka, který vypadal vždycky na obrazovce\n00:04:26 poněkud konzervativně s paní Yvettou, když zpívali\n00:04:29 svoje slavné duety, tak vycházel člověk úplně jiný, bych řekl.\n00:04:34 Bezprostřední. Člověk, které měl obrovské charisma,\n00:04:38 který neustále byl činorodý a neustále něco vymýšlel.\n00:04:42 Rozhodně nežil jen hudbou.\n00:04:44 Zapálený fanoušek Slávie byl taky sám nadšeným sportovcem.\n00:04:48 Vždycky k tomu obleku, když jeli na koncerty,\n00:04:52 přibalil zároveň hnedka kopačky a tretry\n00:04:55 a hned na místě, pokud k tomu byly podmínky,\n00:04:57 zorganizoval zápas hudebníků proti místnímu klubu.\n00:05:01 Milan potřeboval, aby se kolem něj neustále něco dělo.\n00:05:05 Taky rád bavil společnost.\n00:05:07 Svou spontánností a prostořekostí si ale občas komplikoval život.\n00:05:12 Nikdy nebyl v komunistické straně, což se samozřejmě podepsalo na tom,\n00:05:16 že ještě den před odletem do USA, kam byl pozvanej\n00:05:20 od krajanů místních, tak nevěděl jestli odletí.\n00:05:24 Protože předtím byl v Textilaně Liberec\n00:05:27 a tam se zrovna vyjížděla červená látka.\n00:05:30 Ona to byla látka tenkrát na sovětský vlajky\n00:05:33 a táta řekl: Jé, to bylo hezký na trenýrky.\n00:05:36 Zavolal nějakej soudruh: Chladil řekl tohleto, že jo,\n00:05:40 to není správný! Takže zase že neletí. Ale nakonec odletěl.\n00:05:43 Víš přece, že se k tobě zpátky vrátím,\n00:05:50 I kdybych kraj světa byl.\n00:05:53 On by se utrápil, kdyby něco nemohl,\n00:05:57 kdyby si nemohl zablbnout s kamarádama,\n00:06:00 kdyby nemohl dělat lidem radost. Protože dělat lidem radost,\n00:06:03 rodině a lidem vůbec, to byla podle mě jeho životní role.\n00:06:10 Jenže v jeho těle tikala časovaná bomba.\n00:06:13 Dvě prodělané revmatické horečky se s velkou pravděpodobností\n00:06:17 nevratně podepsaly na jeho srdci.\n00:06:21 Já netuším, jestli tušil. My jsme netušili určitě.\n00:06:25 My jsme netušili určitě. Až vlastně na pitvě se prokázalo,\n00:06:28 že měl srdce v takovém stavu,\n00:06:31 že se všichni doktoři divili, že s tím ještě mohl žít.\n00:06:35 Já si myslím, že i když on o sobě věděl,\n00:06:38 že má srdeční vadu, tak na to nebral ohled ani v práci,\n00:06:42 ani ve sportu a žil naplno, jak kdyby tušil,\n00:06:45 že to, co je mu na pozemské pouti vyměřeno,\n00:06:49 není čas do devadesátky,\n00:06:52 že bude toho muset udělat hrozně moc za velice krátkou dobu.\n00:06:55 Milan Chladil patřil k nejoblíbenějším zpěvákům své doby.\n00:06:59 A to přesto, že odešel jen 3 roky po padesátce.\n00:07:02 Svými písničkami ale rozdává radost dál.\n00:07:06 A tak my dva a čas s košíkem písní půjdem zas dál.\n00:07:13 Hrdina naší druhé reportáže našel své štěstí ve výrobě psacích per.\n00:07:17 Ovšem ne jen tak ledajakých. Třiatřicetiletý Michal Čiliak\n00:07:22 z Plzně na ně používá damascénskou ocel.\n00:07:26 A to jako jediný u nás. A moc konkurentů nemá ani v cizině.\n00:07:29 Většinu dílů si navrhuje a taky dělá sám.\n00:07:33 Pod jeho rukama se rodí jedinečné kousky,\n00:07:35 které i sběratelé řadí mezi nejlepší na trhu.\n00:07:38 Přitom je původní profesí obchodní zástupce.\n00:07:41 Seznámí vás s ním Barbora Němcová.\n00:07:48 První pero vyrobil Michal Čiliak před čtyřmi lety\n00:07:51 pro svou přítelkyni, dnes manželku. Rozjížděla tehdy vlastní firmu\n00:07:55 a on ji chtěl potěšit výjimečným doplňkem.\n00:07:57 Pracoval na něm asi půl roku. Musel se všechno postupně učit.\n00:08:01 Rady i inspiraci hledal na internetu.\n00:08:05 Když jsem to pero dostala, tak mě to hodně překvapilo,\n00:08:07 že přinese jeho první výtvor už v takové kvalitě.\n00:08:10 Už to první pero vypadalo velice hezky a precizně.\n00:08:14 On je veliký umělec. On skutečně má obrovský cit pro to,\n00:08:18 jak přesně to vymodelovat. Když je vezmete do ruky, víte,\n00:08:21 že je to přesně ono. Že kdyby byly hubenější,\n00:08:24 tak by to bylo vyzáblý, kdyby byly kulatější, tak tlustý.\n00:08:28 K manuální práci tíhl Michal od dětství.\n00:08:31 Už jako kluk ve volných chvílích rád něco tvořil.\n00:08:34 Učil se stavět i letadýlka.\n00:08:37 Tím, že jsem jako malý chodil na modelářský kroužek,\n00:08:40 kde jsme dělali se dřevem, tak jsem v podstatě všechno uměl,\n00:08:44 ale amatérsky.\n00:08:46 Ta šikovnost a zručnost s nářadím. Dláta, kladivo, svěrák.\n00:08:51 To všechno nabyl na těch kroužcích.\n00:08:55 To, že se mu hned první pero povedlo, dodalo Michalovi odvahu.\n00:08:59 Rozhodl se pustit se do jejich výroby naplno.\n00:09:02 Dílnu si vybudoval ve vypůjčené garáži.\n00:09:05 Vybavil jsem si dílnu nějakým způsobem, začal jsem tam pracovat.\n00:09:09 Dokonce jsem neměl ani vytápěnou tu dílnu, takže to byl takovej\n00:09:12 opravdu začátek, můžu říct, v garáži se vším všudy.\n00:09:16 V zimě jsem tam byl ve 3 stupních v bundě.\n00:09:21 Pera nejdřív Michal vyráběl z dřeva ovocných stromů.\n00:09:24 Postupně zkoušel další. I exotická.\n00:09:27 Srdeční záležitostí je pro něj řecká oliva.\n00:09:30 I díky tomu, že od svých 18 let dělá v létě\n00:09:33 instruktora windsurfingu na ostrově Karpathos.\n00:09:38 To olivové dřevo voní, má nádhernou strukturu,\n00:09:42 je to něco, co když vezmete do ruky, tak je to prostě samet.\n00:09:48 Právě sběratel per Vladimír Kovář\n00:09:50 Michala přivedl k damascénské oceli.\n00:09:53 Podle jeho názoru se k olivovému dřevu opravdu hodí.\n00:09:57 Je ale nesmírně náročné tento materiál vůbec vyrobit.\n00:10:00 Skládá se ze dvou druhů kovu, které mistři černého řemesla\n00:10:04 neustále překládají a po vrstvách skovávají dohromady.\n00:10:08 Ten materiál je historicky známý. Vládci, kteří měli tyhle zbraně,\n00:10:13 tak se věřilo, že ty meče a podobně\n00:10:16 mají třeba nějaké mystické vlastnosti.\n00:10:19 Cesta od nápadu k prvnímu peru z damaškové oceli trvala 2 roky.\n00:10:24 Když měl Michal promyšlený design a hotový 3D model,\n00:10:27 začal shánět někoho, kdo by mu pomohl s obráběním.\n00:10:31 Jenže takhle malé díly se zpravidla na CNC strojích nedělají.\n00:10:36 A když je někdo vyrobit uměl,\n00:10:38 netroufal si zase na damascénskou ocel.\n00:10:41 Nakonec se přece jeden odvážlivec našel.\n00:10:44 Proces nekončí tím, že se to opracuje na CNC,\n00:10:48 tam to teprve začíná. Ten materiál se musí,\n00:10:51 nebo ty hotové komponenty se musí dát zakalit\n00:10:54 pod speciálníma požadavkama. To byl taky takový pokus - omyl.\n00:11:00 Dalším krokem je ponoření kovu do kyseliny.\n00:11:03 Ta na něm vytvoří typickou kresbu.\n00:11:05 Hned napoprvé ale čekalo na Michala v dílně nemilé překvapení.\n00:11:09 Po dvou dnech všechny díly zrezivěly.\n00:11:13 Nikdo mu nedokázal poradit.\n00:11:15 Zkušenost s damascénskou ocelí mají totiž hlavně výrobci nožů.\n00:11:19 Nožíři to mají jednodušší. Ti mají plochu nože.\n00:11:22 Ty opracujete snadno. Ale tyhle malé záhyby, co tam mám,\n00:11:26 otvory, do kterých se ani nedostanu nějakým hadříkem nebo něčím,\n00:11:29 tak prostě nejde. Takže jsem musel vymyslet svoji technologii.\n00:11:33 Několik dnů zkoušel všechny možné prostředky.\n00:11:36 Nakonec jeden z nich zafungoval.\n00:11:38 Výroba kovových komponentů byla pro Michala tím nejtěžším.\n00:11:42 Zároveň jsou ale na jeho výtvorech tím nejzajímavějším.\n00:11:47 Každý ten kus je něčím specifický, ta struktura je trošičku jiná.\n00:11:52 Někde je to víc vybroušené, někde míň,\n00:11:55 někde je to víc naleštěný, někde míň.\n00:11:57 Já si myslím, že mimořádné je to tím, že je to ruční práce.\n00:12:01 To je fakt nádherný. To je osobní přístup, který je hrozně cenný.\n00:12:06 Michal si užívá každý den strávený v dílně.\n00:12:09 Má rád vůni dřeva i to, jak pod jeho rukama vzniká něco nového.\n00:12:14 Já na něm obdivuju, že je tak vytrvalý, precizní,\n00:12:18 trpělivý. K téhle práci jsou to ideální vlastnosti.\n00:12:21 Baví mě hlavně to, že mě to baví. To je důležitá věc.\n00:12:25 To, že je to dřevo, a to, že je to kreativní práce.\n00:12:32 A teď vám představíme rodinu, která stála u zrodu\n00:12:36 československého Veteran Clubu.\n00:12:38 A zasloužila se taky o obnovení prvorepublikových závodů,\n00:12:42 které se dnes jezdí coby klání dědečků automobilů.\n00:12:45 Jmenují se Kafkovi a stará auta milují po generace.\n00:12:49 Sháněli je a opravovali už v 60.letech,\n00:12:52 kdy většině majitelů byly vysloužilé vozy spíš na obtíž.\n00:12:55 A zájemci o ně byli považováni tak trochu za blázny.\n00:12:59 Dnes mají bezmála dvě desítky strojů\n00:13:02 a pravidelně s nimi jezdí na přehlídky i soutěže.\n00:13:05 Do jejich království vás teď zavede Jindra Horská.\n00:13:09 Tenhle koníček poznamenává celé rodiny. Někdy generace.\n00:13:13 Já jsem se v tom narodil A vlastně jsem nic jiného neznal\n00:13:16 než veteráni, veteráni.\n00:13:19 Dědeček byl ročník 1918.\n00:13:22 Vyučil se ve Zbrojovce Brno automechanikem,\n00:13:25 což mu dalo takový ten základ k tomu,\n00:13:29 čemu se pak ta rodina po desetiletí věnovala.\n00:13:32 Po vyučení byl Václav Kafka nejstarší přidělen\n00:13:36 coby osobní mechanik herci Vlastovi Burianovi,\n00:13:39 který jezdil právě ve voze Zbrojovka.\n00:13:41 Ten si ho natolik oblíbil, že z něj udělal i svého osobního řidiče.\n00:13:45 Jenže pak vypukla druhá světová válka\n00:13:48 a Václav byl totálně nasazen v Německu.\n00:13:50 Po návratu si na pozemku, kterej dostala babička\n00:13:53 jakožto dcera statkáře svatebním darem,\n00:13:57 postavil svoji dílnu, kde začal servisovat\n00:14:01 vozidla značky Ford. A to trvalo až do doby,\n00:14:05 než mu tenhle podnik komunismus sebral.\n00:14:09 V té době už se v dílně motal jeho malý syn Václav,\n00:14:13 říkejme mu druhý, který se narodil v roce 1945.\n00:14:17 Po otci zdědil nejen lásku k autům, ale taky zručnost.\n00:14:20 V benzinem vonícím království strávil většinu volného času.\n00:14:24 A s ním i jeho kamarád Pavel Národa.\n00:14:28 Oni byli spolužáci na průmyslový škole, kde studovali leteckou\n00:14:31 konstrukci, a protože v tý šedi socialismu měli tendenci\n00:14:37 se nějak odlišit, tak se začali věnovat starým autům.\n00:14:42 A jako první auto si tehdá pořídili Forda T.\n00:14:45 My jsme si ho potom dali dohromady, zrenovovali.\n00:14:49 Tím vlastně vznikl základ té sbírky.\n00:14:52 Tenkrát to bylo celkem levné,\n00:14:54 nebylo to chápáno jako historické vozidlo, ale jako šrot.\n00:14:58 Pak jsme zjistili, že ta auta už mají historickou hodnotu\n00:15:01 a už jsme si těch aut začali vážit\n00:15:03 a začali jsme jezdit i soutěže s Vaškem.\n00:15:06 Psal se rok 1969 a závody veteránů byly víceméně nelegální.\n00:15:11 Pánové se rozhodli, že vytvoří organizaci,\n00:15:14 která by tato klání vzala pod svá křídla\n00:15:16 a dodala jim oficiální statut.\n00:15:18 Tehdy oslovili dědečka, který byl starší generace,\n00:15:22 působil důvěryhodně, aby je reprezentoval před orgány,\n00:15:26 když to řeknu takhle. A založili Veteran Car club Praha.\n00:15:29 To bylo v roce 1970.\n00:15:31 Nakonec se to dostalo tak daleko, že jsme založili celostátní klub.\n00:15:38 V roce 1970 se narodil Václav III., který v rodinné tradici pokračuje.\n00:15:44 V současné době vlastní 16 veteránů.\n00:15:47 Věnuje jim každou volnou chvíli.\n00:15:49 Dát do kupy takový vůz trvá třeba 3 až 4 roky.\n00:15:53 Jedním z nejstarších kousků v jeho sbírce\n00:15:56 je automobil Wikov z roku 1928.\n00:15:59 Je mimořádně v původním stavu, V originálním stavu\n00:16:05 a všechny zásahy, které na něm byly prováděny,\n00:16:10 tak nebyly zásadní.\n00:16:12 K tomuhle auto mám zvláštní vztah, protože jsem s ním vyrostl.\n00:16:15 Já mám fotky, kdy mi byl rok\n00:16:17 a byl jsem v něm vyfocenej na sedačce spolujezdce.\n00:16:20 Ještě před rodinou Kafkových jezdili v tomto voze\n00:16:23 Jiří Voskovec a Jan Werich.\n00:16:25 Automobilka jim ho propůjčila kvůli své reklamě.\n00:16:28 A pokud se vám zdá, že jste ho už někde viděli, nemýlíte se.\n00:16:32 Zahrál si totiž v seriálu České televize První republika.\n00:16:37 Jela jsi vztekle. Rozhodně ne dobře.\n00:16:40 Takovýhle stroj není virtuální realita.\n00:16:43 To je realita, kde vnímáme to auto nebo motorku všemi smysly.\n00:16:47 Zrakem, čichem, sluchem. A to je nádherný.\n00:16:52 STARTUJE MOTOR\n00:16:57 Kafkovi se v 70.letech zasloužili taky o obnovení\n00:17:00 legendárních mezinárodních automobilových klání,\n00:17:03 která se pořádala za první republiky.\n00:17:06 Závodů Zbraslav - Jíloviště a 1000 mil československých.\n00:17:10 Tady byly esa nevyššího kalibru ?\n00:17:13 Caraciola, Eliška Junková, Jiří Kristián Lobkowitz.\n00:17:16 A 1000 mil ve 30.letech byl historicky velmi uznávaný závod.\n00:17:22 A co se týče současnosti, tyto akce jsou\n00:17:25 z toho evropského pohledu velmi významné,\n00:17:29 je bohatá zahraniční účast a ty akce jsou opravdu velmi známé.\n00:17:35 Takovouhle věc děláme proto, že si chceme něco dokázat.\n00:17:39 Protože to máme rádi, protože se v tom vidíme.\n00:17:43 Ale asi ten nejkrásnější pocit je, když z nepojízdnýho,\n00:17:49 dá se říct vraku, udělám něco, co diváci obdivují a líbí se jim to.\n00:17:54 A je to něco, co tady po nás jednou zůstane.\n00:17:58 Bezmála sto tisíc lidí u nás\n00:18:01 skončí ročně v péči lékařů s vážnými popáleninami.\n00:18:04 Víc než polovina z nich se opaří horkou vodou nebo párou.\n00:18:07 Zhruba čtvrtině pak způsobí zranění oheň.\n00:18:10 Mnozí si následky nesou po celý život.\n00:18:13 Patří mezi ně i tři mladé ženy -\n00:18:15 Martina Půtová, Karolína Dolečková a Simona Riedlová.\n00:18:19 A právě ony se rozhodly,\n00:18:21 že svou bolestivou zkušenost přetaví v pomoc druhým.\n00:18:25 Založily platformu Burn Fighters, jejímž prostřednictvím\n00:18:28 zdravé varují, popálené podporují a všechny přesvědčují,\n00:18:32 že taky se zjizvenou tváří mohou být lidé krásní.\n00:18:36 Nejen o snaze snížit počty podobných úrazů\n00:18:39 vyprávěly Veronice Kvakové.\n00:18:42 Stalo se nám něco ošklivýho, ale zvládly jsme to,\n00:18:46 a chceme teď ty naše zkušenosti a informace předávat dál.\n00:18:49 Takže jsme si říkaly, že ten název\n00:18:52 burn jako popáleniny a fighters bojovníci,\n00:18:56 že to úplně jako sedí.\n00:19:00 Martinu v roce 2013 bývalý přítel, který neunesl rozchod,\n00:19:04 polil třiatřicetiprocentní kyselinou sírovou.\n00:19:07 Dva týdny v nemocnici bojovala o život.\n00:19:10 Nakonec vyhrála. Ale přišla o zrak, má transplantovanou kůži\n00:19:14 na obličeji a celé tělo poseté jizvami.\n00:19:18 V nemocnici jsem strávila na začátku skoro čtyři měsíce.\n00:19:24 Pak jsem se tam opakovaně vracela\n00:19:27 a takovou tu intenzivní léčbu jsem měla 2 a půl roku.\n00:19:37 Bolestivý příběh druhé zakladatelky Burn Fighters -\n00:19:40 Simony se začal psát v roce 2007.\n00:19:43 Bylo jí 17 a s kamarádkami si chtěly udělat hezkou fotku\n00:19:46 na mobil mezi odstavenými vlaky.\n00:19:49 Na jeden vagón vylezla a omylem se dotkla drátů vysokého napětí.\n00:19:53 Elektrický proud jí projel celým tělem.\n00:19:57 Až postupně časem jsem začala zjišťovat,\n00:20:00 jaký jsou kompletní následky toho úrazu.\n00:20:02 Byl to boj na 2 roky, kdy jsem se cyklila v nějakých depresích,\n00:20:09 pak to zase bylo dobrý, pak zase přišla deprese.\n00:20:13 S popáleninami na téměř polovině těla málem zemřela.\n00:20:18 Nakonec ji její lehkovážnost stála vlasy a ucho.\n00:20:21 Navíc kvůli poškozeným vnitřním orgánům\n00:20:24 musí užívat léky na podporu imunity.\n00:20:31 Třetí Burn Fighterku - Karolínu spálil v roce 2017 oheň.\n00:20:38 Měla jsem autonehodu. Mám 35 procent těla popálený.\n00:20:42 Třetí a druhej stupeň. Ležela jsem v nemocnici\n00:20:47 na popáleninách přímo asi zhruba 4 měsíce.\n00:20:51 Potom jsem ještě ležela na ortopedii další asi 4 měsíce,\n00:20:55 protože jsem to měla kombinovaný i se zlomeninama těžkýma.\n00:21:00 Karolínina rekonvalescence trvala rok a půl\n00:21:03 a dodnes lehce napadá na jednu nohu.\n00:21:05 Všechny 3 ženy seznámila dokumentaristka Jarmila Štuková.\n00:21:09 Během přípravy filmu o popálených indických ženách\n00:21:12 narazila na jejich příběhy.\n00:21:14 A navíc zjistila, že v Česku chybí jakákoliv organizace\n00:21:17 sdružující dospělé po těchto úrazech.\n00:21:20 Společně vytvořily Burn Fighters\n00:21:22 a Jarmila v roli patronky pomáhá s webem a sociálními sítěmi.\n00:21:29 Teď děláme takovou prezentaci,\n00:21:32 se kterou holky chtějí objíždět školy a mluvit o tom,\n00:21:35 jakým způsobem se vyhnout právě tomu,\n00:21:38 aby si člověk pak musel procházet tou těžkou bolestí.\n00:21:43 Jizvama život nekončí a my jsme toho důkazem,\n00:21:47 Všechny tři se snaží žít normální život.\n00:21:50 Karolína studuje, Simona učí ve škole\n00:21:52 a Martina navštěvuje se svou fenkou Biankou osamělé seniory.\n00:21:56 Na prožitá traumata sotva kdy zapomenou.\n00:21:59 Ale nechtějí, aby je sžíraly. Naopak. Vyprávějí o nich\n00:22:02 na přednáškách, aby pro žáky a studenty byly dostatečným mementem.\n00:22:07 Nejvíc povídá Simona.\n00:22:09 I po 13 letech od úrazu se jí občas chvěje hlas.\n00:22:13 Já jsem se po nějakých 3 měsících na lůžku\n00:22:16 začala učit znovu chodit. A já jsem si říkala:\n00:22:19 Sakra, tohle nemůžu zvládnout. A chtěla jsem umřít.\n00:22:22 To bylo jediný moje přání.\n00:22:24 I podle té zpětné vazby od dětí, kdy mi povídaly,\n00:22:29 že jim během té přednášky běhal mráz po zádech z těch příběhů,\n00:22:32 si myslím, že jim to může otevřít jiný pohled\n00:22:36 nebo přemýšlení o těch situacích a o jejich chování.\n00:22:40 Burn Fighterky taky pomáhají lidem,\n00:22:43 kteří se ocitli ve stejné situaci jako ony.\n00:22:46 Pořádají charitativní akce,\n00:22:48 natáčejí rozhovory s odborníky na popáleniny.\n00:22:50 Předvádějí, jak jizvy masírovat, stahovat speciálními návleky,\n00:22:55 nebo třeba ukazují průběh ošetření laserem.\n00:23:02 Takové informace z úst někoho,\n00:23:04 kdo má s popáleninami vlastní zkušenost,\n00:23:07 jim totiž samotným po odchodu z nemocnice chyběly.\n00:23:11 Mě moc těší, že můžu pomocí blogu, toho našeho facebooku\n00:23:16 a instagramu sdílet ty moje zkušenosti.\n00:23:19 Zároveň se nám teď ozývají lidi, že konečně mají pocit,\n00:23:22 že na to nejsou sami. A to je vlastně to, proč to děláme,\n00:23:26 že pomáháme těm lidem, aby na to nebyli sami.\n00:23:32 Ve druhé polovině 19.století se na obloze nad starým kontinentem\n00:23:36 objevily první stroje ovládané motorem - vzducholodě.\n00:23:41 Měly se stát dopravním prostředkem budoucnosti.\n00:23:44 Jenže jejich zlatým věkem bylo jen období mezi světovými válkami.\n00:23:48 Pak začal zájem o ně klesat.\n00:23:50 Musely ustoupit rychlému rozvoji aeroplánů.\n00:23:53 Před 25 lety je ale na výsluní znovu vrátil\n00:23:56 modelář Ondřej Eremiáš z Prahy.\n00:23:59 Ve své dílně vyrábí několikametrové stroje ovládané vysílačkou.\n00:24:04 Vymýšlí pro ně originální tvary i design\n00:24:07 a vznášejí se na koncertech, sportovních akcích či veletrzích.\n00:24:10 A vidět jste je mohli i na scénách Národního divadla nebo Státní opery\n00:24:14 Do jeho dílny vás teď zavede Petr Švihovec.\n00:24:20 Od dětství jsem fascinovanej vším, co letí.\n00:24:23 I letící vlaštovka je vzrušující, takže já jsem od dětství modelařil.\n00:24:28 Pak jsem začal lítat ve Svazarmu.\n00:24:32 Ondřejův sen o létání se ale brzy rozplynul.\n00:24:35 V 80.letech mu ho zhatili představitelé režimu,\n00:24:38 kterým vadilo, že měl tetu ve Velké Británii.\n00:24:41 Pustil se tedy alespoň do stavby funkčních modelů letadel.\n00:24:45 Po revoluci se stal výtvarníkem na volné noze\n00:24:48 a projektoval výstavy a veletrhy.\n00:24:50 A na jednom z nich vypustil do vzduchu svůj aeroplán.\n00:24:54 Přišel chlap z reklamní agentury a povídá mi:\n00:24:57 Nešel by ten model obrendovat, jako že by to byla reklama\n00:25:00 během toho veletrhu? A já jsem říkal:\n00:25:04 To by šlo, ale daleko lepší by byla vzducholoď.\n00:25:07 Ta je velká jako billboard, to by bylo lepší.\n00:25:11 A já jsem vůbec jako nevěděl. A on říká: Jo, to chci!\n00:25:18 Pro Ondřeje to byla výzva.\n00:25:20 Na půl roku se zavřel do své dílny.\n00:25:23 Jenže neměl kde hledat inspiraci.\n00:25:25 Internet byl tehdy hudbou budoucnosti,\n00:25:27 neexistovaly žádné plány.\n00:25:29 Jeho hlavními pracovními nástroji se tedy staly tužka a papír.\n00:25:33 Všechna řešení si od základu navrhoval sám.\n00:25:37 Začalo to tím, že jsem si nakreslil tvar vzducholodi.\n00:25:40 A pak je to kolem dokola počítání, je to Archimedův zákon,\n00:25:45 pořád počítáte plochu, hmotnost, objem, vztlak kolem dokola.\n00:25:50 Když zjistil, jak drahé je helium potřebné k nafouknutí vzducholodě,\n00:25:54 experimentoval s jinými plyny.\n00:25:57 Jenže to se ukázalo jako slepá ulička.\n00:25:59 Náročné bylo taky vymyslet plášť tohoto vzdušeného korábu.\n00:26:04 Materiál na vzducholoď, to je zásadní věc,\n00:26:08 protože helium prochází skrz materiály,\n00:26:11 má tuhle blbou vlastnost. Takže když z nevhodného materiálu\n00:26:14 uděláte vzducholoď, ve který není žádná díra,\n00:26:16 tak ono vám odtamtud stejně uteče.\n00:26:19 Po neúspěších s tenkou pokovenou fólií\n00:26:22 zkusil Ondřej vytvořit dvojitý plášť.\n00:26:24 Vrchní vrstvu ušil z materiálu na padáky.\n00:26:27 A dovnitř umístil plynotěsnou fólii, připomínající igelit.\n00:26:32 Pro pohyb stroje využil svých znalostí\n00:26:34 ze stavby letadel řízených vysílačkou.\n00:26:37 Na vlastní konstrukci umístil elektrické motorky s vrtulemi.\n00:26:41 Jeho až desetimetrové reklamní vzducholodě se začaly vznášet\n00:26:45 nad hlavami návštěvníků výstav, veletrhů a sportovišť.\n00:26:49 A další výzva na sebe nenechala dlouho čekat.\n00:26:53 Levitování, létání a helium mě vždycky velmi lákalo\n00:26:58 to zakomponovat do divadelního projektu.\n00:27:01 Tak jsem ho v roce 2010 vyzval, když jsme připravovali\n00:27:05 takový můj melodram, že bych potřeboval,\n00:27:08 aby mi tam lítaly nafukovací hračky.\n00:27:12 Ondřejovi se tím otevřely nové obzory.\n00:27:14 Postavil několik unikátních vzducholodí,\n00:27:17 které se proháněly například nad hlavami diváků\n00:27:20 při koncertech Tomáše Kluse nebo Leoše Mareše.\n00:27:22 V Českém domě v Londýně při olympijský hrách\n00:27:25 zase létal dvoupatrový autobus.\n00:27:28 A zakládající člen kapely Lucie Michal Dvořák\n00:27:31 ho přizval do chystané multimediální show\n00:27:34 oslavující život a dílo Alfonse Muchy.\n00:27:38 Ondra samozřejmě je nejslavnější svými létajícími objekty.\n00:27:43 Opravdu dostane do vzduchu úplně všechno.\n00:27:46 A my tady chceme hodně dobových věcí, to znamená, že určitě\n00:27:49 francouzské vzducholodě, určitě létající...\n00:27:53 Já bych nerad představoval všechno, protože bychom prozradili\n00:27:56 to tajemství, ale opravdu jsou tam věci, který budou lítat,\n00:27:59 jako ještě nikdy jsem třeba já neviděl.\n00:28:01 Nápady mu letí hlavou, moc o nich nemluví,\n00:28:04 a pak se zašije do ateliéru, tam je opravdu celý dlouhý dny\n00:28:09 a dlouhý hodiny, a tam ty jeho krásy vznikají.\n00:28:12 A je pravda, že já se k tomu opravdu často dostanu\n00:28:14 až když vidím ten hotový produkt, a jsem z toho jako wau!\n00:28:19 Za 25 let činnosti postavil Ondřej na 50 vzducholodí.\n00:28:24 Rozhodně ale neusíná na vavřínech.\n00:28:26 U každého modelu vymýšlí nová řešení a různá vylepšení,\n00:28:30 nad jejichž projektováním tráví hodiny času.\n00:28:33 Těší ho, že se jeho práce líbí a je připraven\n00:28:36 na další zvláštní přání svých zákazníků a jejich výzvy.\n00:28:40 Cíl by bylo si nějak smysluplně zalétat v představení,\n00:28:45 který je top, na světový úrovni,\n00:28:49 to znamená Cirque du Soleil nebo koncert Pink Floyd.\n00:28:56 Možná víte, možná ne. Kdysi jsme bývali rukavičkářskou velmocí.\n00:29:01 Na počátku minulého století se u nás ušilo\n00:29:04 až 15 milionů párů ročně.\n00:29:07 Po roce 1948 se pak doslova Mekkou oboru stala Dobříš,\n00:29:11 kde vyrostla největší továrna na planetě.\n00:29:14 Své produkty dodávala do celého světa.\n00:29:17 Pracovala v ní i Ludmila Osičková, které bylo líto,\n00:29:20 že kvůli zpackané privatizaci zkrachovala.\n00:29:23 Aby slavná tradice nezanikla úplně, založila si firmu vlastní\n00:29:27 a její výrobky mají úspěch. Příště vás s ní seznámíme.\n00:29:31 Tak si Gejzír nezapomeňte pustit.\n00:29:33 Ve čtvrtek večer se na vás na jedničce budeme s Ivetou těšit.\n00:29:36 Teď vám přejeme hezký večer a dobrou noc.\n00:29:38 Opatrujte se přátelé a snažte se zůstat negativní,\n00:29:41 ale myslet pozitivně. Mějte se fajn. Na viděnou za týden.\n00:29:53 Skryté titulky: Jaroslav Švagr Česká televize 2021\nYvetta Simonová a Milan Chladil (pracovní název)\nMichal Čiliak (pracovní název)\nVeteráni Václava Kafky (pracovní název)\nBurn Fighters (pracovní název)\nVzducholodě Ondřeje Eremiáše (pracovní název)\nVzpomínka na Milana Chladila\nMy dva a čas, jsme písničkáři toulaví… Řeč je samozřejmě o hitu Yvetty Simonové a Milana Chladila. Rodák z Brna patřil v 60. a 70. letech k našim nejoblíbenějším zpěvákům. V anketě Zlatý slavík se pravidelně umisťoval hodně vysoko. V roce 1964 dokonce skončil na druhém místě hned za legendárním Karlem Gottem. Úspěchy ovšem slavil i v muzikálových a operetních představeních. A zahrál si i v několika filmech. To všechno stihl díky obrovskému pracovnímu nasazení do svých 53 let, kdy zemřel na infarkt. Letos by oslavil devadesáté narozeniny a kolega Ivan Bareš při té příležitosti o něm natočil krátký medailon.\nVýrobce per Michal Čiliak\nHrdina naší druhé reportáže našel své štěstí ve výrobě per. Ovšem ne jen tak ledajakých. Třiatřicetiletý Michal Čiliak z Plzně na ně používá damascénskou ocel. Jako jediný u nás a moc konkurentů nemá ani v cizině. Většinu dílů si navrhuje a taky dělá sám. Pod jeho rukama se rodí jedinečné kousky, které i sběratelé řadí mezi nejlepší na trhu. Přitom on sám je původní profesí obchodní zástupce. Představí vám ho Barbora Němcová.\nDále vám představíme rodinu, která stála u zrodu československého Veteran Clubu. A zasloužila se taky o obnovení prvorepublikových závodů, které se dnes jezdí coby klání dědečků automobilů. Jmenují se Kafkovi a stará auta milují po generace. Sháněli je a opravovali už v šedesátých letech, kdy většině majitelů byly vysloužilé vozy spíš na obtíž. A zájemci o ně byli považováni tak trochu za blázny. Dnes mají bezmála dvě desítky strojů a pravidelně s nimi jezdí na přehlídky i soutěže. Do jejich království vás zavede Jindra Horská.\nBezmála sto tisíc lidí u nás skončí ročně v péči lékařů s vážnými popáleninami. Víc než polovina z nich se opaří horkou vodou nebo párou. Zhruba čtvrtině pak způsobí úraz oheň. Mnozí si následky nesou po celý život. Patří mezi ně i tři mladé ženy – Martina Půtová, Karolína Dolečková a Simona Riedlová. A právě ony se rozhodly, že svou bolestivou zkušenost přetaví v pomoc druhým. Založily platformu Burn Fighters, jejímž prostřednictvím zdravé varují, popálené podporují a všechny přesvědčují, že i se zjizvenou tváří můžou být lidé krásní. Nejen o snaze snížit počty podobných úrazů vyprávěly Veronice Kvakové.\nVzducholodě Ondřeje Eremiáše\nVe druhé polovině 19. století se na obloze nad starým kontinentem objevily první stroje ovládané motorem – vzducholodě. Měly se stát dopravním prostředkem budoucnosti. Jenže jejich zlatým věkem bylo jen období mezi světovými válkami, pak začal zájem o ně klesat. Musely ustoupit rychlému rozvoji aeroplánů. Před 25 lety je ale na výsluní znovu vrátil modelář Ondřej Eremiáš z Prahy. Ve své dílně vyrábí několikametrové létající stroje ovládané vysílačkou. Vymýšlí pro ně originální tvary i design a vznášejí se na koncertech, sportovních akcích či veletrzích. A vidět jste je mohli i na scénách Národního divadla nebo Státní opery. Do jeho dílny vás teď zavede Petr Švihovec.


Změny tarifu BASIC - Fayn.cz\nZměny tarifu BASIC\nBezpaušálový tarif BASIC bude mít minimální čerpání služeb nově stanoveno na 49 korun měsíčně, namísto 200 korun čtvrtletně.\nDovolujeme si oznámit změnu tarifu BASIC, který měl doposud stanoveno minimální čerpání služeb na 200 korun během 3 měsíců. Rozhodli jsme se tuto minimální útratu na tarifu BASIC pro vás zvýhodnit a snížit na 49 korun a aplikovat ji na měsíční bázi, což zpřehlední vyúčtování tohoto tarifu.\nMinimální čerpání služeb znamená minimální útratu za naše služby na daném čísle. Jinak řečeno, je vhodné pro-volat, pro-smskovat, pro-internetovat alespoň 49 korun včetně DPH za měsíc. Případný rozdíl při nižší útratě bude doúčtován a stržen z kreditu. Zákazníků postpaid (platících zpětně na fakturu) se změna nedotkne, protože minimální čerpání služeb již mají nastaveno na 121 korun s daní.\nZměna vejde v platnost ode dne 1. 5. 2015 pro stávající zákazníky, pro nové objednávky od 1. 4. 2015. Věříme, že snížení minimální útraty a zpřehlednění vyúčtování tohoto tarifu uvítáte.


ARGANDIA Elixír protekt s arganovým olejem 30ml - Bionaturalia.cz\nARGANDIA Elixír protekt s arganovým olejem 30ml\nKód: 10034 Produktové číslo: 376008241002\nElixír protekt je čistý koncentrát BIO rostlinného arganového oleje a éterických olejů růže a geránia, které mají ochranné a zjemňující účinky. Zanechává na pokožce jemný nemastný ochranný film. Vaše pokožka je tak lépe chráněna proti argesím vnějšího prostředí a proti předčesnému stárnutí pleti.\nPoužití: Aplikujte ráno a večer na obličej a krk samostatně nebo v kombinaci s Vaší denní péčí.\nSložení (INCI):ARGANIA SPINOSA KERNEL OIL①②, ANIBA ROSAEODORA ①, PELARGONIUM ASPERUM\n①①složky pocházející z biologického zemědělství ②složky pocházející z fairtradu\n100% všech složek ve výrobku pochází s biologického zemědělství


Akcie Robinhood přidávaly až 65 procent, obchodování s nimi bylo pozastaveno - Patria.cz\nUzavřít kupní smlouvu\nmezi prodávajícím a kupujícím např. na nemovitost je možné na základě jejich vzájemné dohody třeba i v hospodě. Dalším krokem už je pouze formální - vypořádání obchodu evidencí změny na katastru. Samozřejmě, vedle toho existují také obchodníci s realitami - realitky. Obchodují za poplatky. Nesnesl bych, kdyby mě do ceny prodeje vlastního majetku kafral někdo třetí.\nA nechtěli by rovnou nařídit, za jakou cenu se smí a kdy obchodovat? A taky, kdo si je smí a kdo nesmí koupit? Nebo na mě poslat domů komando, protože jsem si dovolil svou investici do RH zhodnotit? I když v případě RH jde tak trochu o ochutnání vlastní medicíny, ale jen tak trochu. Údajně měly problémy s financováním, když sami zastavovali obchody.\nJedna věc je pozastavení obchodování na základě pravidel burzy se kterými všichni účastníci burzy souhlasí a druhá věc je pozastavení obchodování protože nemám jak financovat clearing ...\nza takovy junk je na NASDAQ\n*měli Bude manipulace (pozastavení) s obchodováním také vyšetřována, jako tomu bylo v případě RH?


Domů Dílna>Elektrické nářadí>Frézky\nFrézka je častým vybavením profesionálních dílen, pro opracováním materiálu jako dřevo, kov nebo plasty. Profíci většinou dobře vědí jak si takovou frézku vybrat.\nHorní frézky jsou zařízením pro vyřezávání hran, drážek a ornamentů především do dřeva. Tyto zařízení jsou téměř povinným vybavením každé stolářské dílny. Slouží k precizním pracím, ale výsledky stojí za to. Přímé frézky jsou známé také jako přímé brusky.\nŽádné filtry PROCRAFT (1)\tMakita (4)\nFrézka horní PROCRAFT 1200W POB1200\nregulace otáček Náhradní uhlíky\nMakita Kombinovaná frézka s příslušenstvím 700W,Makpac\nUniverzální multifunkční frézka díky možnosti jednoduché výměny různých základen Silný motor a jednoduchá ovladatelnost\n5 581,40 Kč\t6 490,00 Kč\nMakita Vrchní frézka s regulací 2100W\nVýkonná horní fréza s možností regulace otáček Výkonný motor 2100W Motorová brzda Jemně nastavitelná hloubka (po 0,1\n11 171,40 Kč\t12 990,00 Kč\nMakita Vrchní frézka 1650W\nVýkonný motor Motorová brzda Jemně nastavitelná hloubka (po 0,1 mm) s jednoduše čitelnou stupnicí Výrazně zvýšená\n10 139,40 Kč\t11 790,00 Kč\nMakita Vrchní frézka s regulací 1100W,Makpac\nVýkonná a kompaktní horní fréza s možností regulace otáček Upínání nástroje 8 mm Kryt skříně převodovky vyrobený z\n9 709,40 Kč\t11 290,00 Kč


Májová výstava skalniček: U Fausta už po čtyřicáté šesté! | Newspeak\nPo březnové výstavě, která představila první odvážlivce z rostlinné říše, kteří se navzdory ještě mrazivému počasí nebojí ukázat v plné kráse, přichází na řadu v pořadí druhá každoroční výstava pražského Klubu skalničkářů. Ta letošní už 46. v pořadí otevře doslova své brány a branky ve středu 6. května. Kromě toho hlavního, krásy květů a rostlin, nabídne návštěvníkům například soutěž a ukázku aranže.\nMájová výstava skalniček U Fausta: Nejzákladnější i jedny z nejkrásnějších skalniček – floxy neboli plamenky, latinsky Phlox\nFoto: ©Zuzana Ottová\nOd čeho je odvozen název měsíce není třeba vysvětlovat, stejně jako volbu termínu pro nejhezčí ze tří ročních výstav pražských skalničkářů. Jarní i podzimní výstava má samozřejmě rovněž co nabídnout, ale májová s expanzí květů si přeci jen hravě vydobude mezi nimi prvenství.\nKomentovaná prohlídka a ukázka aranžování\nHned v úvodu výstavy, konkrétně v sobotu 9. května si vystavovatelé pro návštěvníky, kteří by se o jednotlivých představených rostlinách a jejich pěstování rádi dověděli víc nebo i pro zkušené kolegy skalničkáře, jenž chtějí porovnat svoje zkušenosti, připravili komentovanou prohlídku obou spolu sousedících zahrad vedlo Faustova domu, v nichž se všechny výstavy tradičně uskutečňují. „Přijďte a nebojte se zeptat na to, co Vás zajímá,“ vyzývají organizátoři.\nOd 13 hodin se budou moci návštěvníci přiučit, jak postupovat při osazování kamenného koryta. Jaké kameny a rostliny použít atd. Názornou ukázku předvede propagátor „vrstevnatých skalek“ Zdeněk Zvolánek, jehož dílo obdivují návštěvníci botanických zahrad nejen v České republice, ale\ni v Anglii, Skotsku, Německu či Kanadě.\nNa výstavě si můžete rovněž zakoupit jeho knihu České skalky a nechat si ji od autora i podepsat. Výstavní cena publikace je 130 Kč.\nMájová výstava skalniček U Fausta: Korýtko osázené skalničkami\nSvoje dojmy z výstavy můžete na místě zúročit účastí v soutěži o nejkrásnější rostlinu z pohledu návštěvníka. Z platných hlasovacích lístků bude po ukončení výstavy vylosován výherce, který obdrží poukázku na nákup rostlin v klubové prodejně v hodnotě 500 Kč. Poukázku bude možné použít při podzimní výstavě. Přesné iánformace o soutěži získáte v pokladně při zakoupení vstupenky.\nOd 6. do 23. května 2015 v zahradách vedle Faustova domu, Karlovo náměstí, Praha 2. Denně od 9 – 18 hodin včetně soboty, neděle a svátků.\nSoučástí akce je prodej skalniček a poradenská služba,\nDalší informace o akcích Klubu skalničkářů Praha najdete na jeho webových stránkách skalnickari.cz.\nInformace o aktuální výstavě v květnu 2019.\nO probíhající Podzimní výstavě se dočtete více zde\nZdroj: Klub skalničkářů Praha\nVykouzlete si atmosféru čarodějnického příbytku


A je to naše!: další překvapení pro diváky | Prima\nA je to naše!: další překvapení pro diváky\nPrima přichystala pro diváky ale další překvapení v podobě druhého moderátora. Tím bude už ostřílený moderátor Ivan Vodochodský. Na obrazovkách ho diváci uvidí poprvé zítra.\nCo moderátora nejvíc při natáčení překvapilo? „Překvapilo mě úplně všechno. Soutěž, ač vypadá na televizní obrazovce jednoduše, je celkem náročná na koordinaci strašné spousty věcí. Od toho, abyste ze soutěžících vytáhl zajímavé informace, přes to, aby to nebylo nudné. Musíte stále sledovat pravidla hry, která je třeba přesně vysvětlovat pro každé kolo; jedním oknem sledovat tabuli, na které vám jdou otázky, druhým okem sledovat tabuli, kde máte výsledky, takže je to strašně náročné na koordinaci všech těch věcí, udržet při tom pozornost, a být zároveň i trošku zábavný. To je opravdu těžké,“ říká Ivan.\nS Filipem Blažkem se nepotkávají pracovně poprvé. „Je to tak, my se známe dlouhá léta, pracovně jsme se potkali při muzikálu Krysař, to bylo tuším v roce 2003 nebo 2004. Pak jsme spolu pokračovali v muzikálu Galileo, kde Filip hrál Galilea a já měl roli hajzlíků kardinálů, a pak jsme se potkali ještě v muzikál Jack Rozparovač,“ říká Ivan. Oba se pak podíleli na natáčení upoutávky na soutěžní hru, ale nadále se budou v moderování střídat. Takže společně je diváci už v soutěžní hře neuvidí.\nA jaký má recept na výhru pro soutěžící? „Nebýt v křeči, uvolnit se, nehledat zbytečné složitosti tam, kde nejsou. Některé otázky jsou jednoduché, a když si nejsou jistí, tak intuitivně něco říci, protože to je lepší než neříct vůbec nic,“ prozradil Ivan.\nIvana Vodochodského uvidí diváci v soutěžním pořadu A je to naše! každé úterý a čtvrtek v 16.45 na Primě!