Indulona® - Parfémománie.cz\nHlavná stránka > Značka - Indulona®\nSlovenský výrobek Indulona. Na rozdíl od jiných značek je právě INDULONA pojmem, který neztratil vůbec nic ze svého zvučného a zcela originálního jména, ze své letité obliby u všech, kteří tuto značku neopouštějí, ani těch, kteří ji teprve nedávno objevili. Obliby pro ty, kterým se dostala do rukou, přesněji tedy na ruce i pod kůži. Díky zájmu o kvalitní krém na ruce, který pokožku nejen chrání, hydratuje, ale zároveň vyživuje, se ze zavedeného produktu na základě vývoje a pečlivých hygienických i lékařských zkoušek vytvořila již celá řada nejrůznějších produktů, které nejsou určeny výlučně pro pokožku našich rukou, ale mohou se používat i na jiné části pokožky našeho těla. Klasická a valné většině spotřebitelů známá bílá tuba s modrým nápisem INDULONA se dnes může pyšnit příjemným a nevtíravým vzhledem v praktických a pohodlných plastových tubách, zřetelném a viditelném označení i rozlišení konkrétních produktů ve své řadě, a co nás těší nejvíce – vzrůstajícím zájmem a oblibou u dalších a dalších generací, které INDULONU používají. A když už ne permanentně, tak 100% se k této značce čas od času rádi vracejí, protože je nezklamala. A nezklame! INDULONA je zkrátka nedílnou součástí každodenního života jak v průmyslu, tak v domácnostech.\nIndulona Intensive Care s rychlým vstřebáváním krém na ruce pro muže 85 ml\nKrém na ruce pro muže s rychlým vstřebáváním s obsahem olivového oleje. Namáhané pokožce dodává intenzivní hydrataci, regeneraci a ochranu. Dobře se vstřebává a přináší okamžitou úlevu od pocitu suchých rukou. Atraktivní pánská parfumace a dlouhodobý účinek. Dermatoligicky testováno. Indulona krém\nUšetríte 0.24 EUR (15%)\nIndulona Intensive Care zpevňující krém na ruce a nehty 50 ml\nPoskytuje pokožce intenzivní péči, posiluje suché a lámavé nehty. Obsahuje bambucké máslo a arganový olej, který pozitivně působí na pružnost nehtů a strukturu kůže. Výtažek z levandule dodává rukám hydrataci a sametovou hebkost. Neobsahuje parabeny. Dermatologicky testováno. Indulona funkční krém\nIndulona Kamilková zklidňující, protizánětlivý krém na ruce 85 ml\nOchranný krém na ruce Indulona má zklidňující účinky a je určená pro suchou a podrážděnou pokožku. Výtažky z heřmánku pravého dávají krému zvláčňující a regenerační vlastnosti, snižují riziko vzniku podráždění, mají dezinfekční účinky a působí protizánětlivě. Krém neobsahuje silikony a je vhodný pro\nIndulona Mátová ochranný krém na nohy 85 ml\nIndulona ochranná krém na nohy s mátovým extraktem. Výrobky značky Indulona mají unikátní složení, které poskytuje všestrannou péči o pokožku. Indulona ochranná na nohy obsahuje extrakt a silici z máty, které pokožku příjemně osvěží. Složení je obohaceno o antisepticky působící šalvějový extrakt a\nIndulona Meruňková zjemňující tělové mléko 250 ml\nVýrobky značky Indulona mají unikátní složení, které poskytuje všestrannou péči o pokožku. Tělové mléko Indulona meruňková se zjemňujícím účinkem je vhodné pro citlivou pokožku. Obsahuje vitamíny skupiny B v meruňkovém oleji, který díky antioxidačním účinkům působí proti stárnutí, udržuje pleť mlad\nUšetríte 0.77 EUR (17%)\nIndulona Měsíčková nehtíková krém na ruce 85 ml\nIndulona s výtažkem z měsíčku lékařského s regeneračním účinkem. Krémy na ruce Indulona mají unikátní složení, které poskytuje Vaší pokožce všestrannou péči: - zabraňuje vysušování - do hloubky vyživuje - chrání před vnějšími vlivy - dodává hebkost - regeneruje Regeneračně – hydratační krém s\nIndulona Měsíčková regenerační tělové mléko 250 ml\nVýrobky značky Indulona mají unikátní složení, které poskytuje všestrannou péči o pokožku. Tělové mléko Indulona měsíčková je vhodné pro péči o namáhanou a podrážděnou pokožku. Obsahuje vitamín E acetate a je obohacené o výtažek z měsíčku lékařského. Ten pokožku zklidňuje a regeneruje, poradí si i\nIndulona Měsíčková regenerační tělové mléko 400 ml\nUšetríte 0.97 EUR (17%)\nIndulona Měsíčková tělový krém pro normální a citlivou pokožku 250 ml\nHydratační krém je vhodný pro namáhanou a podrážděnou pokožku. Krém je hutnější, dobře se roztírá a nezanechává pocit mastnoty. Vlastnosti: zklidňuje a regeneruje pokožku Má protizánětlivé účinky Působí hojivě na drobná povrchová poranění Má nezaměnitelnou svěží vůni, která je stejná jako u t\nUšetríte 1.06 EUR (19%)\nIndulona Ochranná krém na nohy 85 ml\nVýrobky značky Indulona mají unikátní složení, které poskytuje všestrannou péči o pokožku. ndulona ochranná je bohatý krém pro každodenní péči o velmi suchou a zrohovatělou kůži na chodidlech. Pokožku do hloubky hydratuje a ošetřuje, napomáhá regeneraci, zaceluje praskliny a změkčuje. Neobsahuje pa\nUšetríte 0.53 EUR (20%)\nIndulona Olivová hydratační tělové mléko 250 ml\nVýrobky značky Indulona mají unikátní složení, které poskytuje všestrannou péči o pokožku. Tělové mléko Indulona olivová s lehkou konzistencí je vhodné pro péči o suchou a namáhanou pokožku. Obsah olivového oleje s antioxidačním účinkem zaručuje dlouhotrvající hydrataci a hebkost pokožky. Mléko se\nIndulona s olivovým olejem pro intenzivní hydrataci. Krémy na ruce Indulona mají unikátní složení, které poskytuje Vaší pokožce všestrannou péči: - zabraňuje vysušování - do hloubky vyživuje - chrání před vnějšími vlivy - dodává hebkost - regeneruje Hydratační ochranný krém je obohacený olivo\nBiolit s časovačem k hubení komárů + Elektrický odpařovač tekutá náplňKúpiť\nSavo Univerzální dezinfekční sprej 500 mlKúpiť


Prymula: Kde nebudou lidé, je rouška zbytečná » SARS-CoV.cz\nDomů/Obecné/Prymula: Kde nebudou lidé, je rouška zbytečná\nPrymula: Kde nebudou lidé, je rouška zbytečná\n12. 5. 2020Aktualizováno: 31. 12. 2020\nNáměstek ministra zdravotnictví Roman Prymula v rozhovoru pro Právo mluvil o postupném návratu společnosti k normálnímu životu. „Je to otázka přístupu jedinců. Každý si musí rozmyslet, jak bude fungovat v době, kdy riziko nákazy stále hrozí,” řekl k období, kdy vláda zruší povinnost nosit roušky kdekoliv mimo domov.\nJaká bude situace po 25. květnu? Budu muset mít roušku venku stále po ruce a nasazovat si ji, kdykoliv se ke mně někdo bude blížit?\nTeoreticky ano, ale berme to racionálně. Nasadíte si ji v prostoru, kde bude víc lidí. Tam, kde lidé nebudou, můžete být bez ní.\nV současnosti stejně lidé například na procházce v parcích roušky příliš nenosí. Nezareagovala vláda na to, že lidé roušky sundávají sami?\nUrčitě jsme v dalších plánech vycházeli z reality, musí to mít hlavu a patu. Když budu po 25. květnu venku s lidmi, které znám a stýkám se s nimi, nemělo by logiku, abychom všichni měli roušky.\nMluvil jste o tom, že by lidé měli žít v menších komunitách, způsobilo to rozruch. Co přesně jste tím myslel?\nUkazuje se, že když jsou dvě tři rodiny v bližším vztahu a setkávají se a přitom se nescházejí s rizikovými jedinci, tak je téměř vyloučeno, aby do svého prostoru zanesli nákazu. A řada lidí se opravdu takto zařídila. Potkává se jen se svými dobrými známými, ale omezila kontakt s lidmi, které vídá jen raritně.\nBude se to nějak kontrolovat?\nVůbec ne, tohle není věc politiky. Je to otázka přístupu jedinců. Každý si musí rozmyslet, jak bude fungovat v době, kdy riziko nákazy stále hrozí.\nDenní podíl nově pozitivně testovaných se dlouhodobě drží kolem jednoho procenta, dokonce spíš pod ním. Je to důvod k optimismu?\nKřivka je zatím stále velmi příznivá. Pokud to takhle bude i nadále, můžeme být navýsost spokojeni. Hlavní prubířský kámen přichází teď, protože nás čeká velký balík rozvolňování. Zatím nám hraje do not nepříznivé počasí, ale musím říct, že je to skoro špatně. Nás zajímá přímá expozice, abychom z toho mohli učinit závěry. Radši bych byl, aby bylo pěkné počasí a lidé chodili tam, kam můžou.


Kalhotky do pasu s krajkou\n> Latexová móda>Latexové spodní prádlo>Latexové kalhotky do pasu s krajkou\nLatexové kalhotky do pasu s krajkou\nRafinované kalhotky ozdobené krajkou aneb pastva pro vyvolené oči. Dodáváme je v elegantní černobílé a ve všech konfekčních velikostech XS až XL.\nPříslušenstvíDalší varianty stejného produktuProdukty ze stejné sady\nNěkteré produkty péče, např. kapaliny a pudry, jsou vyloučeny z letecké přepravy. Zjistit více.\nTyto kalhotky představují rafinovanou latexovou alternativu k běžnému spodnímu prádlu. Díky svým elastickým vlastnostem příjemně obemknou vaše hýždě, boky a klín. Zároveň jsou hladké a bezešvé, takže se v nich budete cítit velmi pohodlně.\nJejich střih pomáhá vykreslit přirozené ženské křivky a zpevňuje břišní partie. Díky ozdobné krajce vyzařují atmosféru dráždivého luxusu. Spíše než pro běžné nošení se jedná o kousek pro speciální chvíle.\nKalhotky nabízíme v elegantní černobílé kombinaci a ve všech konfekčních velikostech, od XS pro útlé postavy až po XL pro plné ženské tvary.


Jak zvládnout nemoc a naučit se dobře komunikovat (nejen) s lékaři? - Revmatické nemoci\nKomplikovaná a obtížně léčitelná autoimunitní onemocnění jsou nejtěžší zkouškou lidské vůle, psychiky a schopnosti zvládání vlastních emocí. Pocity spojené s vyslechnutím nemilosrdné diagnózy, jakou je i diagnóza revmatického onemocnění, nelze změnit. Co ale je možné změnit, je vlastní myšlení a postoj, jak k takové životní situaci přistoupit, a naučit se se závažným chronickým onemocněním žít co nejlépe.\nNa podporu pacientů s revmatickými onemocněními proto vznikly ve spolupráci s emoční koučkou Vladimírou Vláškovou, psycholožkou a lékařkou RNDr. MUDr. Mgr. Monikou Červinkovou, Ph.D., a s pacientkou s autoimunitním onemocněním Michaelou Linkovou praktické workshopy. Účastníkům přinášejí zejména poznání, jak lépe rozumět svým emocím, pracovat sami se sebou a naučit se dobře komunikovat své potřeby, zároveň otevírají cestu pro pochopení nemoci i jejich blízkým, kteří se mohou workshopů účastnit také.\nStanovení diagnózy chronické nemoci změní život od základu\nAsi pro každého představa, že přichází o to nejcennější, co v životě má, tedy o stoprocentní zdraví, znamená pocit bezvýchodnosti. Nezřídka se proto stává, že pokud člověk vážně onemocní, se svou chorobou se uzavře o samotě a v depresivním rozpoložení a svoji jedinou záchranu vidí v naordinované medikaci. V případě nevyléčitelných či chronických onemocnění léky pomáhají k mírnění obtíží, kterými se choroba projevuje, případně také ke zkvalitnění života s nemocí. Vyléčit nemocného však nedokážou.\n„Pacienti s chronickými nemocemi jsou v podstatě v permanentním stresu,“ říká psycholožka dr. Monika Červinková. „Cílem našeho workshopu je zvýšit povědomí o tom, že existují možnosti, jak se s náročnou situací a změnami postupně vypořádat. Ukázat nástroje, jak lépe pracovat sám se sebou a vzít zodpovědnost za své zdraví a život do svých rukou,“ vysvětluje psycholožka hlavní důvod, proč workshopy pro pacienty vznikly.\nLepší sebepoznání i techniky, jak svoji nemoc „menežovat“\nPrvní workshop – Jak zvládnout svoji nemoc – otevírá téma emocí v životě. Jeho cílem je pochopit, jak člověk může ovlivnit své vnímání a prožívání v těžkém období, kdy se vyrovnává se závažným onemocněním. Účastníci mají možnost lépe pochopit, co nám naše pocity signalizují, jakou roli hrají v našem těle a proč je důležité je umět rozpoznat, pojmenovat a zpracovat. Dozvědí se, co vše může být zdrojem stresu a jak zmírnit jeho následky a také jak si poradit se změnou životní situace a vlastních myšlenek a pocitů. Součástí workshopu je i seznámení s relaxačními technikami a tím, v čem a proč mohou být nápomocné.\n„Jak zvládnout svoji nemoc je především praktický workshop – mluvíme o nemoci, děláme praktické věci a techniky, abychom si to společně ‚osahali‘ a každého uvedli do tohoto tématu. Zvládání onemocnění je téma hodně opomíjené, a přitom má v životě své obrovské místo. Součástí workshopu jsou i informace z neurovědy, o tom, jak si utváříme neuronové dráhy, své vzorce chování, svého autopilota, a uvědomění si, že pocity a emoce máme všichni a že se s nimi dá pracovat. Druhý workshop pak na tyto poznatky navazuje,“ popisuje Vladimíra Vlášková, certifikovaný konzultant a kouč v oblasti rozvoje EQ (emoční inteligence).\nKomunikace s lékařem může být velmi stresová\nDruhý, návazný workshop – Jak komunikovat (nejen) s lékaři – se zaměřuje na jednu z nejtěžších lidských disciplín, mezilidskou komunikaci. Naučit se vhodně komunikovat své pocity a názory a zároveň s porozuměním a bez nežádoucích emocí vnímat postoje a názory druhých, není snadné. Často nejsme schopni vidět danou věc z jiného než svého úhlu pohledu a výsledkem pak bývá pocit, že druzí nám nerozumějí. V tomto světle může pro pacienta komunikace s lékařem znamenat vysoce stresovou záležitost, protože každý z komunikační dvojice má rozdílné potřeby, pocity, myšlenky, ale pro obě strany je cíl stejný – co nejlépe porozumět a být pochopen. Tímto směrem se zaměřují jednotlivé části workshopu o komunikaci.\n„Na modelovém příkladu jsme v rámci workshopu ukázali například komunikaci pacient–lékař ve vyhrocené, extrémní podobě. V takové komunikaci chybí v zásadě dvě věci. Jedna je emoční stránka ve smyslu přijetí pocitů pacienta, tedy cokoli se pacientovi děje, děje se jemu samotnému a nelze to popřít, protože jemu se to skutečně děje. A druhá věc jsou informace – mohou být ze strany lékaře podané, ale nejednoznačně a formou, které pacient nerozumí. Někomu víc chybí ta část přijetí, někomu ta část informací, ale v zásadě u každého člověka jsou obě tyto dimenze v menší či větší míře zastoupeny,“ uvádí psycholožka.\nSoučástí workshopu je dotazník, díky kterému každý účastník získá svůj osobní profil – obraz svého stylu přemýšlení. Dotazník se 77 otázkami je přihlášeným účastníkům zaslán ještě před samotným workshopem. Jde o SEI (Six Seconds Emotional Intelligence) nástroj, jenž umožňuje efektivní měření, které lidem pomáhá rozvíjet a aplikovat emoční inteligenci v profesním i osobním životě a nabízí velmi praktickou zpětnou vazbu. Tento dotazník je pak hlavním „materiálem“ při procházení tématy workshopu, jak efektivně vykomunikovat svoje potřeby a jak ustát konfrontaci s lékařem a nenechat se „převálcovat“. Získané vědomosti si účastníci mohou prakticky vyzkoušet přímo v rámci workshopu s psycholožkou Monikou Červinkovou, s níž mohou také zkonzultovat své konkrétní zkušenosti. Workshop je doplněn ukázkou terapeutické techniky, která pomáhá zvládat stres.\nDalší informace o obou workshopech a možnost přihlášení najdete na webových stránkách organizace Revma Liga.\n(913 hodnocení - 3 z 5)


Rok v projektu | Časopis HOST\nRok v projektu\nPřed rokem a půl získala Praha od organizace UNESCO titul, díky němuž se stala součástí celosvětové sítě takzvaných kreativních měst literatury. Očekávání byla velká, ale výsledky jsou zatím skromné. Garantem celého projektu je Městská knihovna v Praze a je pomalu čas se ptát, zda na tuto práci stačí — a pokud ne, zda si to dokáže připustit.\nMěsto nebo těsto?\nKdyž jsem v roce 2011 ještě jako rozhlasová publicistka stanice Vltava natáčela rozhovory pro pořad Mozaika o projektu Praha město literatury, netušila jsem, že o čtyři roky později do projektu sama vstoupím. V následujících řádcích se chci podělit o své zkušenosti, které jsem nabyla v průběhu jednoho roku (přesně od poloviny března 2015 do konce února 2016), kdy jsem byla zaměstnankyní Městské knihovny v Praze jako „pracovník vztahů s veřejností“. Přestože jsem věřila, že projekt může získat smysluplnou náplň, během tohoto roku se začaly potvrzovat spíše mé obavy a podezření, které se objevily už během prezentace projektu na tiskové konferenci v roce 2011. Tehdy mě zarazilo, kolik prostředků bylo v kampani vynaloženo na audioknihy v ptačích budkách a několik citátů nastříkaných na chodníky. Zarazilo to i básníka Jana Těsnohlídka mladšího, který byl na konferenci pozván coby zástupce mladé básnické generace a snad i mediálně vděčná tvář projektu. A mediálně vděčný skutečně byl, jen po svém — namísto očekávaného nadšení z poněkud infantilního uchopení propagace literatury přešel do opozice, čímž zástupce knihovny, kteří si ho pozvali, viditelně překvapil. Brzy poté totiž s básníkem a performerem Milanem Kozelkou vymysleli antiprojekt „Praha těsto literatury“. Jan Těsnohlídek mi na mikrofon řekl: „Mně především vadí, že na literaturu současnou, tu živou, peníze ze státní kasy nejsou, ale když se pak vymyslí projekt, kterej má Prahu posunout do vyšší ligy, na to dá pan primátor s chutí čtyři a půl milionu. Na to, aby herci četli Haška v metru. Mně to přijde strašně protichůdný, protože Praha už literární město je…“ Ředitel Městské knihovny v Praze Tomáš Řehák na Těsnohlídkovu výtku reagoval blahosklonně: „Mně to docela udělalo radost, to jeho vystoupení, já myslím, že mladí básníci nemají být konformní, že je pěkný, když si udržují odstup.“ Na mou otázku, jak by tedy mělo vypadat ideální kreativní město literatury, odpověděl: „Tak nějak podobně jako Praha. Tady jde o to, že Praha už dávno městem literatury je. My jenom usilujeme o to, aby si to co nejvíc lidí uvědomilo.“\nSkautský guerilla marketing\nMěstská knihovna v Praze je garantem projektu Praha město literatury už od roku 2009, kdy se započalo s přípravou přihlášky. UNESCO po každém městě, které chce být součástí sítě, požaduje řadu dokumentů, takže je nezbytné sestavit odborný realizační tým. Pražská přihláška, doplněná o mnoho podpůrných dopisů nejen od literárních organizací a sdružení, ale také od všech sedmi tehdejších členských měst sítě (Edinburgh, Melbourne, Iowa City, Dublin, Reykjavík, Norwich a Krakov), byla podána až 20. března 2014 a Prahu tehdy stručným přípiskem podpořil i Umberto Eco. K podrobné přihlášce o bezmála osmdesáti stranách, kterou vypracoval šéfredaktor přílohy Literárních novin Biblio Jaroslav Císař, náležela také publikace Pavla Mandyse shrnující literární historii i současnost Prahy. Ta vyšla v českém i anglickém vydání v celkovém počtu tří tisíc kusů, ovšem jako samostatně neprodejná, neboť Městská knihovna v Praze nemůže publikace, které příležitostně vydá, šířit klasickou distribuční cestou. Na samotné vypracování přihlášky bylo tedy vynaloženo mnoho úsilí a peněz, zdálo se, že Praha o titul skutečně stojí. Rovněž již zmíněné aktivity, které v pražských ulicích probíhaly od léta do zimy roku 2011, spolkly poměrně dost finančních prostředků, přestože jejich efektivita byla často diskutabilní: pouštět na rušných místech z ptačích budek audioknihy, vkládat sochám do rukou oblíbené knihy tehdejšího primátora Bohuslava Svobody nebo ředitele knihovny Řeháka, roznášet a hledat po knihovnách, magistrátu a partnerských institucích lístečky s citáty nebo poslouchat v soupravě metra čtení z knih Karla Poláčka nebo Miloše Urbana bez jakékoli zvukové techniky, což v praxi znamenalo neslyšet za jízdy nic jiného než hluk soupravy, byla snad sympatická forma jakéhosi skautského guerilla marketingu, ale jistě ne účelná propagace literatury a její přirozené zapuštění do tkáně města. Snad až na citáty, které se v Botanické zahradě hlavního města Prahy v Troji, v Botanické zahradě Univerzity Karlovy a v parku Psychiatrické léčebny Bohnice dají číst dodnes.\nPraha má titul aneb Příběh začíná\nDne 1. prosince 2014 Praha, stejně jako Heidelberg, Dunedin a Granada, titul Kreativní město literatury UNESCO skutečně obdržela.\n„Je ale třeba říct, že tím příběh nekončí,“ prohlásil tehdy ředitel Městské knihovny v Praze Tomáš Řehák, jako by to snad někdo předpokládal. „Naopak. Dalo by se říct, že jsme na začátku druhé kapitoly. Získání titulu musí být impulzem k ještě intenzivnější spolupráci a k novým projektům na podporu literatury v Praze. Praha vždy byla městem literatury. Ode dneška to ví celý svět — a bude se na nás dívat!“ Po roce a půl se nicméně vkrádá otázka, zda tato zvýšená pozornost „celého světa“ není spíše důvodem ke znepokojení. Přesněji řečeno, tak by to asi bylo, kdyby celý projekt nějakou pozornost vyvolal.\nZávazky, které na sebe každé oceněné město bere, nejsou zanedbatelné. Členem sítě kupříkladu mohou být jen města, v nichž je literatura integrální součástí života a má zajištěnou dostatečnou podporu. K ní se ostatně zavázal radní pro kulturu Jan Wolf: „Tento výjimečný titul chápeme nejen jako uznání nesporných kvalit pražského literárního života, ale především jako závazek k jeho ještě větší podpoře.“ Naneštěstí v den tiskové konference zledovatělé troleje vyřadily z provozu značnou část pražské dopravy, takže dorazila jen hrstka novinářů…\nKreativních měst literatury je dosud, kromě Prahy a deseti jmenovaných, ještě dalších devět. Je třeba říct, že titul není spojen s žádnou finanční odměnou, znamená spíše trvalý závazek a povinnost spolupracovat s dalšími městy dané oblasti a informovat UNESCO o literárních aktivitách daného města a jejich rozvoji. Do projektu jsem vstoupila právě v této fázi, kdy jeho agenda vzrostla. Do té doby projekt obstarávala jen Kateřina Bajo, částečně s tiskovou mluvčí Lenkou Hanzlíkovou. O web se starali spolupracovníci s třetinovými úvazky. Možnost smysluplně využít zkušenosti a kontakty, které jsem nasbírala za šest let práce pro Český rozhlas 3 — Vltava, mě lákala.\nKdyž jsem do projektu nastoupila, překvapila mě především značná míra bezradnosti, jako by vlastně nikdo netušil, co si s titulem počít. Jako by se všechny síly vzepjaly na pouhé zajištění všech administrativních náležitostí přihlášky, avšak o následných krocích nikdo nepřemýšlel, protože úspěch zřejmě nikdo nečekal. Titul a zajištěný rozpočet se staly hlavními položkami, které bylo možné v seznamu priorit s úlevou odškrtnout, a samotná realizace se ukázala jako cosi obtížného a snad i obtěžujícího. Za výraz této bezradnosti považuji například masivní propagaci kolem pražských silnic v podobě rozměrných plakátů, na nichž stálo prosté „Praha se stala členem sítě kreativních měst literatury UNESCO“. Na citylighty v ulicích města jsem nechala natisknout alespoň krátké básně ze všech členských měst, které se v téže době promítaly na krakovském Rynku Główném v rámci projektu Multipoetry.eu. Plochy na propagaci projektu zdarma poskytl magistrát, ovšem v naprosto nevýhodném termínu na konci srpna, kdy se nekonala žádná literární akce, na kterou by se dalo upozornit. Projekt Praha město literatury tedy propagoval jen sám sebe, navíc v době, kdy neměl žádný obsah.\nSoučasní představitelé projektu se považují především za zprostředkovatele iniciativ svých partnerů. Vedoucí projektu Kateřina Bajo stejně jako tisková mluvčí a vedoucí Oddělení komunikace Městské knihovny v Praze Lenka Hanzlíková v médiích i osobním kontaktu opakují, že cílem projektu bylo získání titulu Kreativní město literatury UNESCO a jeho stěžejní funkce je nyní koordinační. Praha město literatury by tedy měla disponovat vhodnými nástroji k propagaci kvalitních literárních akcí i literatury jako takové. Jenomže ty ve skutečnosti naprosto postrádá. Chci-li něco koordinovat a propagovat, musím především komunikovat. Jenomže jediným komunikačním prostředkem směrem ven je až dosud web www.prahamestoliteratury.cz, který však roli spolehlivého a dostatečně viditelného zprostředkovatele pražského literárního dění nezastává. A tak partneři projektu své akce raději propagují vlastními cestami a na pomoc projektu se příliš nespoléhají. Praha město literatury bohužel selhává i v roli literárního rozcestníku, neboť informace netřídí, jen „nalévá“, cokoli se literatuře vzdáleně podobá. A tak se kancelář a pracovní e-mailové schránky stávají terčem psavců, kteří vítají každou možnost sebeprezentace. A projekt, protože nemá žádná hodnotící měřítka a de facto je odmítá, jim prostor ochotně poskytne. Sama jsem absolvovala například schůzku s literárním sdružením spisovatelky Evy Hauserové Druhé múzy, jehož členky ochotně nabízely jak prezentaci vlastního sborníku, tak mikulášskou besídku pro děti či pořady pro seniory o zahrádkaření, jaksi v nejlepší tradici knihoven na malém městě. Sympaticky široká náruč Městské knihovny v Praze by se však, dle mého mínění, měla v případě projektu Praha město literatury výrazně sevřít, jinak se zadusí balastem. Je jistě hezké pobízet veřejnost k literární tvorbě, nicméně v době, kdy může kdokoli cokoli publikovat na internetu nebo zasílat své texty do nejrůznějších literárních soutěží, by se projekt s mezinárodní účastí měl soustředit na úkoly ambicióznějšího a trvalejšího rázu — třeba na zprostředkování překladů české literatury do zemí sítě kreativních měst literatury UNESCO, zvlášť když osm ze stávajících dvaceti je anglofonních. Místo toho se však zástupci pražského partnera zdržují a vyčerpávají „Veršováním v ulicích“, „Toulavým čtením“, „Multipoetry“ nebo projektem „V4 capitals in 100 words“, v němž mají obyvatelé hlavních měst zemí Visegrádu ve stech slovech vyjádřit, co ke svému městu cítí. Výběr textů pak organizátoři otisknou, vystaví, nechají ilustrovat či zhudebnit. Zdá se mi, že podobné kratochvíle je vhodné hradit spíše z veřejné sbírky na Hithitu než z Visegrádského fondu. Částka, kterou by v tomto roce měla Praha město literatury na realizaci projektu „Praha ve sto slovech“ přispět, je sice zanedbatelná, ale i tak zůstává otázkou, zda bude výsledek adekvátní vynaloženému úsilí. Kupříkladu kurzy tvůrčího psaní s prozaikem Markem Šindelkou, které s podporou projektu v Městské knihovně v Praze pořádal spisovatel a knihovník Viktor Špaček, se mi pro psavou veřejnost jeví jako nepochybně prospěšnější.\nO využití prostředků, které ze svého rozpočtu, přiděleného Magistrátem hlavního města Prahy, uvolňuje Městská knihovna v Praze, samozřejmě nerozhoduje jen vedoucí projektu Kateřina Bajo s ředitelem Tomášem Řehákem. K návrhům vybízí zejména české partnery projektu. Těmi jsou nejrůznější organizace a sdružení rozdílného zaměření, zájmů a kreditu, které přijaly nabídku partnerství už v roce 2009, kdy se příliš nevědělo, co to vlastně bude znamenat. Patří mezi ně například Česká centra, která vznik projektu iniciovala, dále Festival spisovatelů Praha, Institut umění, Klub pražských spisovatelů, Literární noviny, Magnesia Litera, Pražský literární dům, Společnost Franze Kafky, Společnost poezie, Svět knihy, Ústav pro českou literaturu Akademie věd České republiky, některá nakladatelství, ale i Pražská informační služba, Literáti z naší čtvrti, CzechTourism nebo Kudy z nudy… A spolupracujícími organizacemi jsou třeba také Psychiatrická léčebna Bohnice, Botanická zahrada Praha a Botanická zahrada Přírodovědecké fakulty Univerzity Karlovy v Praze, ty jednoduše proto, že umožnily nástřik citátů na své parkové cesty, což by se v jiných pražských lokalitách neobešlo bez úředních komplikací.\nNutno říci, že dlouhý seznam partnerů, uvedený na webu Prahy města literatury, má význam především formální. Od roku 2009 nebyl aktualizován. Ve skutečnosti aktivně spolupracuje zhruba polovina subjektů, jejichž zástupci docházejí na koordinační schůzky a podílejí se na rozhodování o dalších aktivitách. Řadu partnerů však od spolupráce odrazuje fakt, že z rozpočtu nemůže být spolufinancována jejich vlastní činnost, další prostě nemají čas (partnerství je čestná, nijak nehonorovaná funkce). Spolurozhodují tedy ti, kdo zrovna čas mají a na setkání se dostaví, v praxi projekt ovládá hrstka partnerů, sestávající převážně ze zkušených osobností z oblasti kulturního managementu. Návrh přijmout partnery nové, například kulturní instituty (Goethe Institut, Polský institut, Institut Cervantes, Americké centrum apod.), Asociaci spisovatelů nebo některé literární časopisy, spadl pod stůl. Z projektu Praha město literatury, který by ze své podstaty měl být otevřený, se tak velmi rychle stalo poněkud tuhé prostředí.\nPodle mého názoru Praha město literatury přeceňuje svou roli koordinační a podceňuje roli daleko podstatnější: možnost adresně podporovat stávající iniciativy a rozpracované projekty nebo aktivity zcela nové. O jejich osudu, jak už jsme řekli, však rozhoduje nemalý počet partnerů. Rozpočet pochází z rozpočtu Městské knihovny v Praze, jehož výši musí schválit Odbor kultury, zahraničních vztahů a cestovního ruchu Magistrátu hlavního města Prahy. Například v minulém roce však byl rozpočet projektu na rok 2015 schválen až v polovině června 2015, takže teprve tehdy bylo možné realizovat některé zamýšlené aktivity. Do té doby ovšem stejně neexistovala žádná výraznější koncepce, jak s požadovanými finančními prostředky naložit; tomu také odpovídala překvapená, až poděšená reakce na zprávu, že projekt na rok 2015 obdržel rozpočet jeden a půl milionu korun. Ten se sice nejeví nijak velkoryse, zvlášť když uvážíme, že zahrnuje i náklady na pronájem kanceláře a platy tří zaměstnanců, ale ve srovnání s některými literárními časopisy, které ze stejné, případně daleko menší částky pokryjí celoroční provoz, vcelku velkorysý je. K tomu, aby byl smysluplně využit, je však zapotřebí dobrá znalost pražského literárního prostředí a zkušenost s propagací české literatury doma i v zahraničí. Nicméně, upřímně řečeno, nikdo z naší kanceláře v tomto ohledu kompetentní nebyl. Začala jsem tedy vymýšlet alespoň drobnější cíle, především podzimní cyklus autorských literárních procházek Prahou, během nichž by zněly literární texty spjaté s místy, na kterých se čtou. Procházky měly navazovat na knihu Pavla Mandyse Praha město literatury a literárněhistorickou mapu, na níž pracoval Karel Piorecký se svými studenty. Spolu s organizátorkou úspěšné „Poezie v metru“ a „Poezie pro cestující“ Renatou Bulvovou jsem navrhla i projekt „Literatura na cestu“, jehož základem bylo zveřejňování textů v příměstských vlacích. Iniciovala jsem také realizaci bilingvní „pražské říční antologie“ Dryák ředěný Vltavou, která by už touto dobou měla být vytištěna a distribuována mezi zahraniční partnery. S podporou Prahy města literatury rovněž básník a knihovník Josef Straka uspořádal v červenci literární festival na lodi (A)VOID Floating Gallery „Na vlnách MKP“.\nZa největší úspěch ovšem považuji iniciativu na podporu vzniku Literárního domu, který chybí nejen Praze, ale české kultuře vůbec, a s tím související program stipendijních pobytů pro zahraniční spisovatele. Ty dosud nabízel jen Institut umění — Divadelní ústav v rámci Mezinárodního visegrádského fondu a Pražský literární dům autorů německého jazyka. Visegrádský program je však pochopitelně určen jen pro autory ze zemí V4 a Pražský literární dům pro autory ze zemí německojazyčných. Důvod, proč zatím širší spolupráce se zahraničními spisovateli v podobě tvůrčích výměnných pobytů nevznikla, jistě spočívá i v dosavadní absenci Literárního domu, který by naplnil představu o dostatečně reprezentativním zázemí pro pozvané autory i bohemisty a zároveň splňoval funkci živého kulturního centra, v němž by sídlily i činné literární organizace.\nPraha město literatury tedy se skupinou partnerů (Institut umění, Svět knihy, Magnesia Litera) i s Asociací spisovatelů od června loňského roku začala ve všech pražských městských částech vyhledávat vhodné objekty a zároveň vyjednávat s náměstkyní ministra kultury Kateřinou Kalistovou. Návrh byl náměstkyní i ministrem kultury Danielem Hermanem schválen a ještě před prázdninami by mělo být rozhodnuto o zřizovateli této nové literární instituce.\nUž aby tu někdo byl!\nRezidenční pobyty pro spisovatele však pod hlavičkou projektu Praha město literatury probíhají už nyní. Vedoucí projektu Kateřina Bajo rozhodla, že rezidence, alespoň pro stávající členy UNESCO sítě kreativních měst literatury, mají začít co nejdřív, s ohledem na příznivou výši rozpočtu. Rozhodnutí snad chvályhodné: než vznikne Literární dům, Praha se bude pozvolna otevírat světu a rozproudí čilý kontakt mezi českými a zahraničními tvůrci i překladateli.\nPřestože jsme dosud nevytvořili žádný stipendijní program a nestanovili žádnou odbornou komisi, která by přihlášky zájemců posuzovala, všem členským městům se rozeslala výzva. Byla jsem zásadně proti, nicméně ujištění o tom, že partnerům situaci vysvětlíme a od nového roku vypíšeme rezidence řádným způsobem, mě uchlácholilo. Tvůrčí rezidence projektu Praha město literatury jsou však typickou ukázkou toho, jak lze mezinárodní spolupráci dělat bez uspokojivé koncepce. Výzva všem UNESCO partnerům totiž spočívala v prosté prosbě o rozšíření zprávy o pražských rezidencích a přeposlání motivačních dopisů. Pravidla byla nastavena takto: rezidence jsou určeny pro spisovatele i překladatele, potrvají vždy dva měsíce a kromě ubytování jsou plně hrazeny výdaje na cestu i kapesné ve výši šest set eur měsíčně.\nDo měsíce přišlo jedenáct motivačních e-mailů. Někteří partneři je přečetli a sestavili žebříček tří nejpřesvědčivějších autorů. Nejvíce hlasů získal jednatřicetiletý Australan Liam Pieper, který měl v úmyslu psát v Praze román o tématu, které fascinovalo i další přihlášenou australskou spisovatelku, totiž o Pražském jaru. Liam v říjnu minulého roku skutečně přiletěl, ubytoval se v bytě pronajatém od realitní kanceláře, natočil pro knihovnu dvouminutovou „Čtenářskou minutku“ o své oblíbené knize, absolvoval jedno autorské čtení v Kavárně Liberál, kam, nepočítám-li organizátory, účinkující a moderátora Davida Vaughana, přišlo šest diváků, a pak zase v tichosti odjel. První zahraniční rezident z Prahy zmizel stejně tiše, jako se v ní objevil…\nNechci probírat veškeré absurdity, které při organizování rezidenčních pobytů vznikly. Tou hlavní je nepochybně fakt, že všeobecné podmínky pro zájemce o stipendia, byť velice vágní, se na internetu objevily až začátkem roku 2016, tedy v době, kdy v Praze pobývala už druhá rezidentka, Britka Sarah Perryová. Pro české autory je škoda, že o reciprocitě pobytů zatím nikde nepadla ani zmínka.\nAby mi bylo dobře rozuměno: nezpochybňuji obrovský kus práce, který za projektem stojí, ani to, že některé konkrétní věci se podařilo realizovat. Podíváme-li se však na činnost projektu Praha město literatury zblízka, pochyby se nabízejí samy. Namísto dlouhodobé koncepce se prosazují efektní a jednorázová řešení, namísto podpory kvalitních literárních projektů výroba propagačních předmětů. Vedoucí projektu Kateřina Bajo se navíc úspěšně vyhýbá kontaktům s médii a diskusi s širší odbornou veřejností. To první je poněkud překvapivé u vedoucí projektu, který má literaturu v Praze zviditelňovat a činit přitažlivější, a bez toho druhého v tom lze jen těžko obstát.\nDůkazem, že ani razítko od organizace UNESCO pražskou literaturu nespasí, je tristní situace, která nastala v prosinci 2015, tedy přesně rok po udělení titulu Kreativní město literatury. Pár dní po oslavách s partnery projektu ve Ville Pellé zástupce pražských literárních organizací a sdružení zaskočila zpráva o výsledcích grantového řízení hlavního města Prahy v oblasti kultury a umění. Z celkové částky 299 770 000 Kč byla na literární projekty určena pouhá dvě procenta, tedy jen 5 982 000 Kč. Vůči tomu se Kateřina Bajo spolu s dalšími partnery projektu Praha město literatury i zástupci jiných literárních organizací, spolků, institucí i nakladatelství ohradila otevřeným dopisem pražským zastupitelům. Návrh však i tak vstoupil v platnost a patovou situaci korunoval pražský radní pro kulturu Jan Wolf výrokem, který se nesporně zapíše do pochmurných dějin kulturní politiky: „Nebudu financovat něčí soukromé zájmy, město není od toho, aby sanovalo spisovatele.“ Ještě před rokem však titul od organizace UNESCO chápal jako uznání nesporných kvalit pražského literárního života a zavázal se k jeho větší podpoře. „Podpora literatury je dobrou investicí pro zlepšení vzdělanosti a kvality života v našem městě,“ prohlásil. Pokud ovšem radní hlavního města nechápe ani smysl svých několik měsíců starých slov, těžko ocení koherenci literárního textu.\nMěstské knihovně v Praze slíbil Jan Wolf podporu, takže projekt Praha město literatury potrvá dál. Sama knihovna se však jako městem zřízená instituce o finance nesmí dělit, takže žádný konkrétní literární projekt nepodpoří. Z čestného titulu Praha — Kreativní město literatury tak možná nakonec zbydou nanejvýš neprodejné publikace o dávném literárním věhlasu hlavního města, hrnečky s logem a smutné hromádky bonbonů Lipo zabalené do dvou veršů z Máchova Máje…\nCo s tím aneb Příběh nekončí\nPo roce stráveném prací pro projekt Praha město literatury si troufám tvrdit, že se radní Wolf fatálně mýlí, když za podporu literárního života považuje primárně podporu knihoven. Ve čtyřiceti pobočkách Městské knihovny v Praze se bezpochyby děje mnoho podstatných literárních setkání, diskusí a čtení, cíle knihoven jsou však z podstaty jiné než cíle literárních institucí, sdružení či nadšených jednotlivců. Knihovny totiž logicky upozorňují na všechny knihy bez rozdílu, bez kvalitativních měřítek. Ředitel Tomáš Řehák v roce 2011, kdy teprve probíhala první velká kampaň projektu, v rozhovoru pro Pražský deník řekl: „Chceme, aby se podařilo to, co není úplně lehké v této multimediální době, tedy upozornit na půvab písmenek a souvislého textu.“ To je podloží a poselství většiny knihovnických aktivit. Nejde tedy v první řadě o podporu současné česky psané literatury ani literární historie, ale o podporu čtenářství, přičemž není důležitý kvalitní obsah, jen médium knihy jako takové. Na druhou stranu, paradoxně, Tomáš Řehák dle svých výroků a kroků projevuje hluboké přesvědčení o brzkém a definitivním zániku tištěných knih a budoucnosti knihoven bez knih. Jeho proroctví se sice prozatím nenaplňuje, pro jistotu však knihovny celé České republiky na přechod od tištěných knih ke knihám digitálním připravuje. Knihy tu jsou vnímány spíše coby soubory dat, nikoli hodnot, a v neposlední řadě také coby fyzická i intelektuální zátěž. V knihovně tedy pokračují odlehčovací práce rovněž ve smyslu odlehčení duchovního a kromě e-knih tu má zelenou zejména populární literatura, která vítězí v žebříčcích prodejnosti.\nJak už jsem zmínila v úvodu, do projektu jsem vstoupila s jistým entuziasmem a přesvědčením o tom, že může mít pro pražský literární život smysl. Po roce jsem vůči tomu dosti skeptická. Za klíčovou překážku považuji zejména přezíravý, až pohrdavý přístup vůči náročnější četbě i tvorbě současných tuzemských i zahraničních spisovatelů a apriorní odmítání jakékoli kritiky a polemiky. Myslím, že dokud bude garantem projektu Městská knihovna v Praze, zůstane Praha město literatury jen samoúčelným projektem pro projekt, prázdným jako politické gesto.\nAutorka je spisovatelka, od poloviny března 2015 do konce února 2016 pracovala v projektu Praha město literatury.


Karol Molnár – 2. stránka\nČtyři abstrakce od Karola Molnára v únorové aukci artkunst galerie\nDo 23. aukce artkunst galerie se dostal soubor čtyř abstrakcí od Karola Molnára. Nebál bych se říct, že jde o zcela mimořádnou událost. Nedávno jsem tady psal, jak se na trhu objevují málo a většinou putují rovnou ke sběratelům, a najednou takovéhle překvapení. Prohlídka položek bude od 22.2. v sídle galerie. Určitě se zajdu podívat, abych zjistil, co a jak.\nNa okraj bych k těmto druhům abstrakcí od KM chtěl dodat, že na trhu a mezi sběrately koluje mýtus o jejich vročení. Skoro všude se uvádí, že jde o léta 1939/1940. Zrodilo se to v hlavě jednoho nadšence do umění, který se kdysi dostal k většímu souboru Molnárových děl a myslel si, že když bude všechno datovat do „pařížského období“, lépe svou investici zhodnotí. Jelikož je to nadšenec agilní a velmi akční, uspořádal několik drobných prezentací a sestavil pár brožurek, čímž mezi sběratelskou veřejností rozšířil svou interpretaci. Jenže z mého dosavadního výzkumu vyplývá, že první nefigurativní tvorba se u Molnára začala objevovat až po roce 1941 v Anglii a kompozice z této doby mají úplně jiný charakter i jiná východiska než v aukci nabízené. Tento typ Molnárových abstrakcí totiž pochází až z poválečného Československa. To pochopitelně jejich kvalitu nijak nesnižuje. Naopak si myslím, že přesná informace dílu KM jen pomůže.\nPoložka č. 12 šla za vyvolávací cenu 27.000 Kč + 22% provize z prodeje\nPoložka č. 13 docílila 43.000 Kč + 22% provize z prodeje\nPoložka č. 14 docílila 29.000 Kč + 22% provize z prodeje\nPoložka č. 15 docílila 35.000 Kč + 22% provize z prodeje\n12/02/2020 Karol Molnár, Umění\nKarol Molnár – perokresba z Anglie v internetové aukci\nKarol Molnár: Borovice obrostlé břečťanem, Yeovil, 1942, perokresba na papíře, 20 x 25 cm. foto: estarozitnosti.cz\nV internetové aukci estarožitnosti.cz se vydražila hezká plenérová perokresba z anglického Yeovil, kde K. Molnár sloužil jako člen čs. armády během 2. války.\n21/01/2020 Karol Molnár, Umění


Budoucnost světa podle WFUNA | Doktorka.cz\nGlobální oteplování, voda, energie, nezaměstnanost a terorismus jsou stále tvrdou výzvou, ale budoucnost lidstva se projasňuje: ubývá válek, prodlužuje se věk a zlepšuje vzdělávání. Uvádí se to ve výroční zprávě Světové federace sdružení pro OSN (WFUNA), která byla uveřejněna v pondělí v New Yorku.\n"I když současnosti vládnou velké lidské tragédie, jako je Irák a Dárfúr, velká většina světa žije v míru a konfliktů v posledních deseti letech ubylo," cituje agentura AFP ze zprávy WFUNA, která má pobočky ve stovce států.\nPočet uprchlíků ve světě klesl a konflikty na africkém kontinentu se snížily ze 16 v roce 2002 na pět v roce 2005. AIDS se navzdory značnému postupu ve východní Evropě a v jižní a střední Asii začala v Africe stabilizovat.\nJako další povzbudivé jevy zpráva uvádí snižování dětské úmrtnosti a zvýšení počtu uživatelů internetu.\nJako negativní jevy vidí autoři dokumentu emise skleníkových plynů, terorismus, korupci, globální oteplování, nezaměstnanost a snižování účasti lidí ve volbách.\nNavíc existují velké nerovnosti: dvě procenta nejbohatších lidí na světě se dělí o 50 procent bohatství, zatímco 50 procent nejchudších má k dispozici jen jedno procento světového bohatství. Tato propast, ale také nové nemoci nebo organizovaný zločin představují nové výzvy.\nPokud nebudou odstraněny, může "budoucnost potemnět nedostatkem vody a orné půdy, masovou migrací, ekonomickým chaosem a dalšími katastrofami", uvádí WFUNA.


12.5. (22 dnů) – Když minulý týden Roman Šmucler (50) oznámil, že si na Ústředním krizovém štábu odsouhlasili konec povinného nošení roušky na veřejnosti na 17. května, radost lidí netrvala dlouho. Vzápětí se totiž proti tomu ohradili ministři vnitra i zdravotnictví. Pár dnů na to ale Jan Hamáček s Andrejem Babišem začali říkat zase úplně něco jiného a nakonec opatření skončí jen o osm dnů později. Jak na vládní kejkle zareagoval Šmucler, který politikům rozbil bábovičky?\nOsobnosti: Andrej Babiš (18469 článků), Jan Hamáček (1835 článků)\n11.5. (23 dnů) – Prezident České stomatologické komory Roman Šmucler zatápí svými názory vládě. Jako člen Ústředního krizového štábu, kde je za TOP 09, rozhněval v týdnu jeho šéfa, ministra vnitra a vicepremiéra Jana Hamáčka (ČSSD). Tvrdil totiž, že nošení roušek skončí s uplynutím nouzového stavu. Právě o plošném nošení roušek Šmucler v rozhovoru pro Blesk Zprávy uvedl, že je to fetiš. Sám tvrdí, že Češi nejsou horší než Němci, kde už jsou v rozvolňování dál. Vadí mu i to, že ho kadeřník musel ostříhat mimo salon. A vadí mu zpocení lidé v metru, kteří plní vládní nařízení. Do politiky zatím jít nechce.\n11.5. (23 dnů) – Povinné noušení roušek venku zřejmě skončí. Lidé by museli ochranu obličeje nosit jen v MHD, obchodech a dalších uzavřených prostorách. Dnes o tomto opatření bude jednat vláda. K nošení roušek se pro deník Právo vyjádřil šéf České stomatologické komory Roman Šmucler.\n15.4. (49 dnů) – Vláda včera představila plán pro otevírání obchodů a dalších zařízení a provozoven uzavřených kvůli novému typu koronaviru. Rozdělila ho do pěti etap od nejbližšího pondělí 20. dubna do pondělí 8. června. Prezident České stomatologické komory Roman Šmucler pro Parlamentní listy se domnívá, že převýšila opatrnost nad pomocí lidem v nouzi.Vláda včera představila plán pro otevírání obchodů a dalších zařízení a provozoven uzavřených kvůli novému typu koronaviru. Rozdělila ho do pěti etap od nejbližšího pondělí 20. dubna do pondělí 8. června. Stomatolog Roman Šmucler pro Parlamentní listy se domnívá, že převýšila opatrnost nad pomocí lidem v nouzi.\n6.5. (28 dnů) – Když člen Ústředního krizového štábu Roman Šmucler (50) oznámil, že od 18. května nebude s koncem nouzového stavu dál platit povinnost nosit na veřejnosti roušku, mnoho Čechů se začalo radovat. Jenže ministr vnitra a šéf štábu Jan Hamáček to hned dementoval, ani ministr zdravotnictví Adam Vojtěch s tím nesouhlasí. „Je to politikaření, odborně pro roušky není důvod,“ reagoval Šmucler.\nOsobnosti: Jan Hamáček (1835 článků), Vojtěch Adam (734 článků), Adam Vojtěch (584 článků)\n11.5. (23 dnů) – V pondělí dochází k další vlně rozvolnění restrikcí. Jde o klíčové rozhodnutí vlády. Už teď ale řada Čechů řeší, zda je ještě nutné nosit roušky. Premiér Andrej Babiš se o víkendu vyjádřil směrem k pondělnímu zasedání vládního kabinetu, kde se otázka roušek bude řešit. Podle premiéra je možné, že se ve vnějších prostorách dočkáme sundání roušek. Redakci eXtra nastínil stav věci epidemiolog Roman Prymula. S vládními činiteli se už v pondělí ráno otázkou roušek mírně zabývali.\n17.3.2020 – Miliony roušek i respirátorů jsou podle serveru Deník N na cestě. Kontaktů ČSSD v Číně měl využít ministr vnitra Jan Hamáček. A pomoci měla i komora Jaroslava Tvrdíka. Informaci potvrdil mimo jiné stomatolog Roman Šmucler.


Dubová spárovka ceník – Konstrukce z masivního dřeva\nNastavované nebo cinkované dubové spárovky : dubové díly (lamely) jsou kratší. Jak už bylo zmíněno, dubová spárovka je univerzálním dubovým polotvarem, . Akát – hoblované polotovary a . P-RONIC – specialista na spárovky , dubová spárovka. Prodáváme dubové spárovky průběžné (fix) a délkově napojované (cink).\nVeškeré uváděné ceny jsou v. Baleno ve folii, interiérové lepení. Spárovky jsou jednovrstvé desky z masivního dřeva. Jsou vyráběny slepením průběžných lamel natupo většinou v hydraulických lisech. Je to absolutně ekologický výrobek a své využití nachází především při výrobě masivního . Jak vypadá spárovka DUB v cink či fix provedení a rozdíl mezí AB a AC, AC je více barevná.\nZjistěte aktuální úroveň cen a skladovou. Navíc spárovky za trvale nejnižší ceny. Vyrábí se jak z tvrdého listnatého dřeva ( dub , buk, bříza, jasan, olše), tak měkkého.\nSPÁROVKY dřevina – BUK, DUB , HEVEA. Na výrobu této spárovky dubové se dováží řezivo z oblastí lužních lesů Východních Čech a Jižní Moravy. V katalogu nemáme podrobnější informace o dubova sparovka.\nNíže naleznete zboží v internetových obchodech, které odpovídá vašemu dotazu. Druh dřeva, tloušťka mm, šířka mm, délka mm, cena ks, cena m cena m3. Výrobky a informace k hledanému slovu Sparovka najdete v OBI! Z těchto spárovek vznikají schodiště, kuchyně a další nábytek.\nPoužití na nábytek, dveře, schodiště, pracovních plochy atd. Univerzální desky na pracovní stoly. Všechna lepená dřeva jsou k. Byl zveřejněn nový ceník platný od 28. V našem sortimentu nechybějí ani spárovky dubové , jasanové či bukové. Dubová spárovka cinkovaná se vyžívá na výrobu podlah, schodišť i pracovních desek.\nNabízíme spárovky z masivního tvrdého listnatého dřeva, smrkové spárovky , dubové spárovky , borovicové spárovky a bukové spárovky vyrobené podélným . REMA-Massivholzplattenwerk GmbH – sortiment biodesky, spárovky a ostatní. Nejžádanější sortiment: biodeska dub ALFA, biodeska smrk severský REMA . Biodesky dub – nově skladem délky. Spárovka smrk (průběžná lamela).\nSpárovka dub (průběžná lamela) . Ceník ALFA listnaté dřeviny od 1.\n← Páskované vruty do sádrokartonu\nEpoxy 1200 objemový poměr →


Marek Sekyra | Kruh Autorů Liberecka\nMAREK SEKYRA, nar. 1974 v Ústí nad Labem. Absolvent Pedagogické fakulty Univerzity J. E. Purkyně obor český jazyk – dějepis, od roku 2002 v Liberci, zaměstnán krátce v Severočeském muzeu, nyní zaměstnancem Krajské vědecké knihovny, vedoucí Všeobecné půjčovny. V létě 2007 vydal Kruh autorů Liberecka jeho básnickou prvotinu s názvem Modré hodiny. S Otokarem Simmem připravil knihu Ještědské květy (2008), která mapuje německy píšící předválečné autory narozené v Liberci. V r. 2010 vydal studii Máchovské mýty a omyly, v r. 2011 básnickou sbírku Úvozy a opět s O. Simmem antologii německy píšících předválečných autorů z Jablonecka a Semilska Jizerské květy.\nPloučnické květy – Polzenblumen\nČtvrtou antologii „zapomenutých“ regionálních předválečných německých autorů vydala Krajská vědecká knihovna v Liberci. Po Ještědských, Jizerských a Frýdlantských květech představili autoři knihy čtvrtý díl s názvem Ploučnické květy, která představuje 46 autorů z jižní části Českolipska. Edici by měly završit Lužické květy, v nichž bude zpracována severní část regionu s mírným přesahem na Šluknovsko a možná i Žitavsko.\n„Vše začalo v roce 2008, kdy se nám podařilo vydat knihu Ještědské květy. Šlo nám o to, vytvořit jakýsi most mezi literaturou předválečnou, kterou reprezentovali především němečtí autoři, a tou dnešní. Většina dnešních obyvatel tohoto regionu nemá představu o tom, jací autoři zde žili a o čem psali. Po Ještědských květech následovali Jizerské a Frýdlantské. V prvních třech dílech jsme představili 119 autorů, žijících mezi lety 1760 a 1987,“ vysvětlil jeden z autorů knihy básník a knihovník Marek Sekyra. Dalšími autory jsou Otokar Simm a Tomáš Cidlina, kteří ukázky z tvorby německých autorů překládali.\nAutoři uvedení v antologii Ploučnické květy se narodili v rozmezí let 1771–1908 (v 18. století dokonce čtyři a sedm autorů prokazatelně přežilo konec druhé světové války) a čtenář mezi nimi nalezne rekordní počet žen – celkem čtyři. Dva z autorů, kteří přesáhli svým významem hranice regionu, se dočkali důstojné vzpomínky i v současnosti – po Hugo Salusovi je dnes pojmenována ulice v České Lípě a Karlu Kostkovi byla zřízena pamětní deska v Mimoni. Několik dalších spisovatelů získalo ocenění ve své době i mimo hranice rodné země.\nDo češtiny byla přeložena v podstatě jen některá díla Hugo Saluse. Medailonky některých autorů jsou výrazně obsáhlejší, neboť se buď podařilo sehnat větší množství původních materiálů, nebo se o nich v češtině sice již psalo, ale existuje řada literatury a pramenů, které český čtenář ještě nezná. Ty většinou zpracoval Otokar Simm, který také poskytl velkou část obrazového materiálu, a Tomáš Cidlina (naprosto objevný je v jeho případě zejména medailonek Emila Hansela).\nKniha je rozdělena na pět částí, do nichž byli autoři rozčleněni dle místa narození (Česká Lípa, Mimoňsko, Dokesko, Zahrádecko a Žandovsko). V antologii jsou spisovatelé narození v České Lípě, Mimoni, Zákupech, Doksech, Kuřívodech, Stvolínkách, Zahrádkách, Kozlech, Hostíkovicích, Horní (či Dolní?) Polici, Častolovicích, Horní Libchavě, Volfarticích a Žandově.\nKniha o 188 stranách byla představena v Krajské vědecké knihovně 15. prosince 2015, kde je také pro zájemce zdarma k dispozici.\nFrýdlantské květy – Friedländerblumen\nŽánrově pestrá antologie navazuje na podobně sestavené tituly Ještědské květy a Jizerské květy. Tentokrát se editoři zaměřili na oblast Frýdlantska a Liberecka, kde do tohoto svazku našli díla celkem 45 autorů z období 19. a první poloviny 20. století. Čtenářům se tu představí povídky, paměti, úryvky z románů, básně, divadelní hry i historická studie. Každý z textů je uveden pečlivým medailonkem autora a celou knihu dotváří řada dobových i současných fotografií a dokumentů, které zobrazují autory i reálie, k nimž se jejich osudy či díla vztahují. Originální německé texty, stejně jako medailonky, jsou doplněny paralelním překladem.\nV pondělí 9. září 2013 se v Krajské vědecké knihovně uskutečnil křest knihy Frýdlantské květy. Antologii německých autorů z Frýdlantska a Liberecka 19. a první poloviny 20. století sestavil Otokar Simm a Marek Sekyra a vydala ji letos právě Krajská vědecká knihovna jako třetí díl řady o zapomenutých autorech regionu. Večera se zúčastnilo asi 120 lidí, nejen zástupci sponzorů (L. Řičář za Lesy České republiky, O. Petrovský za Nadaci pro záchranu a obnovu Jizerských hor, J. Doubnerová za Místní akční skupinu Mikroregionu Frýdlantsko, J. Heinzl za občanské sdružení Frýdlantsko a Ackermann-Gemeinde, zástupci Česko-německého fondu budoucnosti, Verein der Freunde der Martin-Opitz-Bibliothek a CiS Systems se omluvili), ale i řada spolupracovníků, včetně lektora z Technické univerzity v Liberci Ingo Stolpera, překladatelky Lenky Drugové, Karla Šoltyse z Městského muzea ve Frýdlantu, Táni Kuželkové z knihovny či z Německa dorazivšího Manfreda Tugemanna, syna jednoho z autorů uvedených v knize. Na úvod ředitelka knihovny, paní Blanka Konvalinková připomenula důvody a okolnosti vzniku všech tří antologií, jejichž vydáním naplňuje knihovna své poslání seznamovat veřejnost s literárním odkazem těch, kteří v kraji žili před námi. Moderování večera se ujala paní Blažena Hušková, několika písněmi obohatila příjemnou atmosféru křtu hudební skupina Proudy, působící na Frýdlantsku. Příjemným zpestřením bylo čtení ukázek v německých originálech v dialektu v podání pana Erwina Scholze.\nČesko-německá antologie Jizerské květy tematicky navazuje na knihu Ještědské květy, zpracovávající německy píšící spisovatele narozené v Liberci do roku 1945, kterou vydala Krajská vědecká knihovna v roce 2008. Publikace chce prezentovat dnes skoro neznámou kulturní a literární historii předválečných německých obyvatel Jablonecka a Semilska.\nV antologii jsou zpracovány medailonky více než dvaceti německy píšících autorů v období od začátku 19. století do roku 1945. Jelikož jsou některé texty psané v místním německém nářečí, představuje jejich zveřejnění a přeložení i jedinečný krok k zachování těchto děl, neboť znalost dialektu pomalu mizí. Zároveň umožňuje poukázat na další vzácné regionální specifikum. V případě představované publikace se tedy nejedná o lexikon encyklopedického charakteru s kompletními bibliografiemi autorů, nýbrž o čítanku – výbor literárních textů, psaný s přihlédnutím k fondu germanik a sudetik Krajské vědecké knihovny v Liberci, upozorňující především na regionální reálie v dílech a zajímavá místa spojená s autory. Je rovněž významným doplněním kolekce děl o kulturní historii česko-německého pohraničí a může sloužit na národní i mezinárodní úrovni jako pramen informací pro širokou veřejnost i pro vědu a výzkum. Jako taková se chce antalogie stát jedním z příspěvků k bádání o odkazu a kultuře Němců ve východní Evropě. Díky dvoujazyčnému zpracování je přímo a okamžitě přístupná domácím i zahraničním zájemcům.\nVydal Kruh autorů Liberecka v roce 2011\nBásnická sbírka zahrnuje převážně přírodní lyriku. Autor se vrací do severních Čech. Výtvarně ji doprovodil Štefan Škapík, má 70 stran. Kniha je k dostání v Krajské vědecké knihovně v Liberci.\nBásnická sbírka Úvozy je výsledkem několikaleté tvorby, reflektující autorův vztah ke krajině severních Čech. Obsahuje téměř padesát básní z let 2005–2011, rozdělených do 6 oddílů. Básně doprovází ilustrace libereckého malíře Štefana Škapíka.\nVydal Kruh autorů Liberecka ve spolupráci s Krajskou vědeckou knihovnou v Liberci v roce 2010\nStudie, psaná původně pro sborník Kalmanach v roce 2006, vychází v rozšířené podobě k 200. výročí Máchova narození. Upozorňuje na některé přetrvávající mýty a omyly za zhruba posledních patnáct let, ale především je holdem Karlu Hynku Máchovi. Kniha má 80 stran, je vybavena obsáhlým poznámkovým aparátem a seznamem pramenů, obrazový doprovod obstarala Malvína Anna Sekyrová.\nImpulsem k vydání knihy Marka Sekyry Máchovské mýty a omyly byla dvě výročí, a to 170 let od básníkova úmrtí i prvního vydání Máje v roce 2006 a 200. výročí Máchova narození v roce 2010. Marek Sekyra svým příspěvkem navázal na tradici vyvraceče omylů Jaromíra Wágnera a podobně jako on se snažil upozornit na některé přetrvávající mýty spojené s básníkovou podobou, putováním, láskou, intimními deníky, smrtí i reinkarnací apod. za posledních patnáct let.\nVyšlo díky grantu z kulturního fondu Města Liberce.\nKniha je k dostání v Krajské vědecké knihovně v Liberci za 70,- Kč.\nJeštědské květy – Jeschenblumen\nAntologie libereckých německy píšících autorů, Krajská vědecká knihovna v Liberci, Liberec 2008\nPředkládaná publikace se svým podtitulem sice prezentuje „pouze“ jako literární antologie, ale pocit, který po jejím přečtení v čtenáři zůstává, je hlubší, kompaktnější a hmatatelnější. Ukázky z literárních děl německy píšících autorů devatenáctého a první poloviny dvacátého století jsou prolnuty černobílými reprodukcemi historických pohlednic, fotografiemi již neexistujících pamětních desek, domů nebo míst, kde stávaly rodné domy zmiňovaných autorů. Mnohé z těchto domů se zachovaly dodnes a při pohledu na jejich vyobrazení se před námi rozprostírá Liberec s konkrétní tváří městské zástavby a kniha se stává literárním průvodcem. V kombinaci s fotografiemi autorů, s jejich daty narození a úmrtí je čtenáři zprostředkován starý, německy píšící Liberec z masa a kostí.\nKniha Ještědské květy — Jeschkenblumen je napsána dvojjazyčně, a obrací se tedy jak na českou, tak na německou veřejnost, aby umožnila nahlédnutí do různorodé tvorby německy píšících autorů Liberce. Na rozdíl například od pražských německy píšících autorů, kteří se stali nedílnou součástí literatury Prahy, byla oblast Liberce v literární historii doposud opomíjena. Svou antologií jsou tedy badatelé Marek Sekyra a Otokar Simm průkopníky. Výběrem ukázek, biografických údajů a doprovodného materiálu jasně ukazují, že je třeba zabývat se touto literaturou, kterou národněsocialistická ideologie často zneužila a poválečná ideologie ignorovala, že je třeba ji očistit od politických nánosů a z pohledu jednadvacátého století ji znovu přehodnotit. Kniha se v tomto prvním kroku cíleně vyhýbá jakémukoli hodnocení autorů z hlediska politického a coby sbírka jmen, děl a ukázek z děl autorů, kteří se narodili v Liberci a aktivně se podíleli na literární tradici města, by mohla být dobrým odrazovým můstkem pro objevení německého literárního Liberce.\nVětšina z dvaatřiceti autorů zahrnutých do antologie pochází z řemeslnických rodin a jejich literární činnost byla mnohdy doprovázena veřejnou politickou aktivitou. Někteří byli členy Společnosti pro podporu německé vědy, umění a literatury v Čechách, takzvané Německé akademie věd, jiní zakládali či vydávali časopisy, zabývali se jazykovědnými otázkami specifik libereckého nářečí po teoretické stránce nebo v tomto nářečí přímo psali, aby zachytili písemnou podobu lidového jazyka a oslovili co nejširší vrstvy čtenářů. Simm v krátkém textu o libereckém dialektu označovaném za jizerskohorský vysvětluje důležitost této mluvy pro místní obyvatele — skrze tento jazyk se definovali a v jakémsi národně/regionálně obrozeneckém smyslu se jím odlišovali od ostatních. Dnes je možné jizerskohorský dialekt najít právě v literárních dílech původních obyvatel Liberce nebo na zvukových záznamech.\nV úvodu ke knize Sekyra zdůrazňuje, že při výběru ukázek byly zohledněny převážně ty literární texty, které se tematicky nějakým způsobem pojí k Liberci a jeho okolí. A tak zde nalezneme silně vlastenecké básně od Adolfa Klingera opěvující město Liberec a od Idy Maksa-Segalla opěvující horu Ještěd; Franz Keil využívá textilní tradice města a píše báseň o soukenictví; v básni Ferdinanda Siegmunda hraje řeka Nisa všemi barvami z barvení látek; anekdota Gustava Funka o laciné huse nádherně ukazuje tu skutečnost, že čeští zemědělci ze Světlé chodili prodávat své zboží na německé trhy do Liberce; Benjamin Baier píše o zklamání čekajících Liberečanů, když v roce 1862 nakonec nepřijel zábavní vlak z Vídně; a jeho syn Karl Baier literárně zpracovává sáňkařskou soutěž nově založeného sáňkařského klubu. Některé texty tematizují historické události první poloviny dvacátého století, jako například vzpomínky Rodericha Menzela na 4. březen 1919, kdy československé ozbrojené síly střílely do demonstrujících sudetoněmeckých obyvatel, nebo zkrácený přepis rozhlasové relace od Adolfa Gustava Königa z roku 1940, kdy už byl Liberec obsazen a stal se hlavním župním městem. Najdeme zde však i texty, které nemají s Libercem jako místem původu nic společného: například smutný příběh z Paříže od Wilhelma Appelta nebo poetické básně mladé Margarety Miltschinsky-Ginzelové.\nJeštědské květy byly Sekyrou a Simmem sestaveny v naději, že německy psaná literatura Liberce vzbudí zájem odborné veřejnosti a že po prvních krocích v podobě shromáždění textů a informací bude následovat soustředěný badatelský výzkum. Kniha může také inspirovat překladatele, protože téměř žádný z textů zmíněných autorů — kromě těch, které byly vybrány pro antologii — nebyly přeloženy do češtiny. Knihu vydala Krajská vědecká knihovna v Liberci a v jejích fondech zvaných sudetika, čekají texty německy píšících autorů na zájemce mezi současnou čtenářskou veřejností. Ještědské květy jsou ideálním vstupem do této literární oblasti.\nAndrea Fischerová, HOST, 2008, roč. XXIV, č. 10, s. 56\nvydal Kruh autorů Liberecka, 2007\nMarek Sekyra není rozhněvaný mladý muž, ale sečtělý básník v Kristových letech. Jako profesionální knihovník s knihami pracuje, knihy čte, třídí, půjčuje i překládá, ale nic se nevyrovná tomu, že má také ambice je psát a vydávat. Kniha, kterou držíte, představuje výbor z několika dřívějších Markových více méně rukopisných sbírek. Je to kniha jemné milostné a přírodní lyriky, reflexí a pocitů často tlumených nadcházejícím večerem a loučením. Mezi verši voní šálek čaje i bílá růže a sem tam se míhají hromy a blesky, sytě barvité obrazy zneklidňují, ale neubližují. Marek psal a píše své verše s upřímností a sdělností, bez výkřiků a útoků na čtenářovu integritu, nevnucuje se a nešokuje. Jeho poezie je přátelská a vlídná. A je i různorodá, nevyhýbá se klasickým tvarům a rýmům včetně u nás málo známého japonského haiku. Modré hodiny představují zralou a tak trochu nadčasovou poezii založenou více než na silných slovech na poselství myšlenek a představ.


OBRAZEM: V Malhoticích už zavoněly Vánoce - Hranický deník\nOBRAZEM: V Malhoticích už zavoněly Vánoce\nMalhotice/ Adventem i Vánocemi voněly o víkendu prostory knihovny a obecního úřadu v Malhoticích na Hranicku. Po oba dny tam občanské sdružení Klubko pořádalo výstavu plnou věnců, perníčků, andělů a jiných roztomilých ozdůbek.\nVánoční výstava v Malhoticích | Foto: DENÍK/Kateřina Kapková\nPři výrobě exponátů přiložily ruku k dílu nejen děti z mateřinky. Spousta výrobků vzešla ze šikovných rukou členek sdružení, které se s chutí pustily do pečení perníkové chaloupky, dekorace ve tvaru skřítkovské čepice, výroby vánočních svícnů a dalších nápaditých symbolů nejkrásnějších svátků v roce.\n„Snažíme se při vyrábění hodně využívat odpadového materiálu jako jsou PET láhve, plastová víčka, plechovky od barev nebo nádobky na šampon,“ řekla ředitelka mateřské školy a členka pořádajícího sdružení Jana Chudová, která však s dětmi dokázala vykouzlit spoustu pěkných výrobků také z přírodnin.\nVýstava je dílem občanského sdružení, které si říká Klubko. Vzniklo letos a už se do něj zapojila asi čtvrtina vesnice. Výroba vánočních ozdob a dekorací však není jeho jedinou náplní. Pořádá akce po všechna roční období a klade si tím za cíl předávat obecní tradice z generace na generaci. „Chceme, aby se mladí něco hezkého naučili, a ti starší aby měli možnost smysluplně trávit volný čas,“ shrnula stručně Chudová.


Návod jak aplikovat dekorativní barvu Etnika pro interiér | ADVINEST s.r.o. The ADVANTAGES of INVESTING in ESTATE\nEtnika je originální produkt střední průzračnosti od italského výrobce, společnosti CANDIS s.r.l., s patentovanou ochranou v celé Evropě i v zámoří na dekoraci vašeho interiéru. Jeho koupí se klienti řadí mezi množství spokojených zákazníků po celém světě. Doufáme, že budete s naším produktem spokojený a zůstanete naší společnosti věrný i nadále. V případě jakýchkoliv dotazů ohledně aplikace produktu Etnika se u nás informujte telefonicky na +420 604 999 999 nebo elektronicky přes náš kontaktní formulář.\nPřed aplikací materiálu Etnika věnujte několik volných minut svého času a pozorně si přečtěte tento návod k jeho použití. Nedodržení popsaných pokynů může být příčinou úrazu, zranění způsobených nevhodným používáním s ohrožením života nebo poškození materiálu. Předejdete tak možným rizikům spojeným s používáním nebo nesprávnou aplikací tohoto produktu. Neodpovídáme za škody způsobené nedodržením těchto pokynů. Údaje uvedené v tomto návodu k použití se vztahují na výsledky laboratorních testů v praktických aplikacích na určeném místě a tyto se mohou mírně lišit v závislosti na změněných podmínek použití. Tento návod k použití anuluje a nahrazuje jeho jakoukoli předchozí verzi, proto si návod pečlivě uschovejte. V případě postoupení produktu jiným osobám jim předejte i tento návod k použití.\nDekorativní materiál Etnika z řady Antiche Terre Fiorentine (antické zeminy florentské) patří do skupiny Le Etniche a řadí se mezi špičku svého druhu. To hlavně svou kvalitou zpracování a použitých materiálů. Jeho největší výhodou je zdravotní a ekologická nezávislost, protože suroviny pro jeho výrobu jsou chemicky neupravené a čisté materiály na vodní bázi. Proto se také dekorativní barva Etnika začala rychle používat při vnitřních úpravách nemocnic, restauracích, hotelů, bank a pod. Svou dobrou pověst si získala hlavně díky dobrému vzhledu, jednoduché aplikaci a vlastnostem jakými jsou trvanlivost, otěruvzdornost i omyvatelnost vodou. V neposlední řadě se může pochlubit i širokou nabídkou volitelných doplňků, kterými si můžete tuto dekorativní barvu dekorovat zcela sami. Etnika umožňuje uplatnit tvůrčí aktivitu a představivost aplikátorů, k obohacení příbytků důležitou hodnotou elegance a souladu. Je k dispozici v osmi neutrálních barvách, a to Argento Antico (antické stříbro), Argento Light (světlé stříbro), Bronzo Etnico (etnický bronz), Oro Antico (antické zlato), Oro Rinascimentale (renesanční zlato), Rame Fiammingo (vlámská měď), Rosso Puro (čistá červená) a Star Gold (hvězdné zlato). Dekorativní barva Etnika je jedinečná a plně reaguje na chuť každého z nás, protože se může vyjadřovat barvou a kouzlem emocí.\nDekorativní barvu Etnika nemohou aplikovat osoby (včetně dětí) se sníženými psychickými, fyzickými a smyslovými schopnostmi, ani osoby, které nemají dostatek zkušeností nebo znalostí, pokud tyto nejsou pod dozorem nebo vyškolené v bezpečnosti aplikace materiálu osobou, odpovědnou za jejich bezpečnost i zdraví a pochopili týkající se nebezpečí. Děti musí být pod dohledem, aby se zajistilo, že se s materiálem nehrají. Tento materiál mohou aplikovat děti starší než 8 let, pokud jsou pod dozorem nebo pokud dostali pokyny týkající se bezpečného použití materiálu a pokud pochopili týkající se nebezpečí. Operace čištění a údržby materiálu i nářadí ze strany uživatele nesmí provádět děti, pouze pokud mají více než 8 let a pracují pod dozorem. Materiál a nářadí uchovávejte mimo dosah dětí mladších než 8 let a osob se sníženými fyzickými, smyslovými a rozumovými schopnostmi. Pokud s materiálem nebudete pracovat delší dobu, necháváte jej bez dozoru, před jeho aplikací i její ukončením a čištěním ho vždy uzavřete originálním víkem. Nářadí pokaždé uložte na bezpečné místo.\nDekorativní materiál Etnika je určen k dekoraci povrchu kromě stěny i na omítkový a sádrový povrch, beton, dřevo, sádrokarton, umakart, kov i plast. Může se aplikovat i na povrch silných zdrojů tepla jakými jsou např. krb, radiátor, atd. Dekorativní barva pro interiér Etnika je vyráběna na vodní bázi ze pryskyřic, které mají určitý stupeň odolnosti vůči vysokým teplotám. Pokud jsou tyto teploty překonány, tak vzniká riziko, že aplikovaný výrobek "zežloutní". V každém případě odmítáme jakoukoliv odpovědnost za použití při nadměrně vysokých teplotách. Doporučujeme vždy si ověřit vhodnost a účinnost výrobku při každém specifickém případě. Důležité je použití podkladové barvy Fondo ATF Bianco, Fondo Iridescente nebo Fondo Perlescente. Každé jiné použití se považuje za nevhodné a tedy nebezpečné.\nJe povolena jeho aplikace v prostorách obývacích pokojů, kuchyní, ložnic, koupelen, dětských pokojů, chodeb, wellness, kanceláři a jiných pracovních, komerčních či soukromých míst. Samozřejmostí je použití v budovách venkovské turistiky, hotelech, motelech a mnoha jiných strukturách určených na ubytování. Aplikace dekorativního materiálu Etnika je povolena v prostorách i ve vlhkých prostředích, pro privátní projekty, ale samozřejmě i na hotelové a komerční objekty, či reprezentační prostory.\nPo vybalení obsahu balení zkontrolujte, zda námi dodané materiály nejsou poškozeny. Pokud jste si zakoupili tónovaný materiál Etnika, ověřte si obarvený odstín. Pokud je na materiálu vidět poškození, příp. nesoulad v odstínu, nepoužívejte ho. Obraťte se na nás jako na svého dodavatele produktů Etnika. Důrazně doporučujeme používat během aplikace penetrační i podkladové barvy, barviva, ochranné laky a nářadí vlastní značky CANDIS, které považujeme za nejvhodnější pro dokonalý vzhled produktu a estetickou kvalitu, aniž by byla ohrožena kompatibilita produktů používaných mezi jednotlivými vrstvami. V případě, že se tak nestane, neneseme žádnou odpovědnost za jakoukoli aplikaci se špatným či neuspokojivým výsledkem. V takovém případě neneseme odpovědnost ani za případné škody způsobené nevhodným a nesprávným používáním materiálu osobou, která ho aplikuje i nedodržením pokynů v tomto návodu k použití.\nVšechny kontaktní plochy, kde má být aplikace dekorativní barvy Etnika, musí být čisté, suché, rovné, pevné, hladké, zbavené nečistot i separačních látek a měly by být vyrovnané stěrkovou hmotou. Podle potřeby vytmelené a vybroušené, bez volných částic, prachu, mastnosti a olejů, napuštěné penetračním nátěrem.\nPři aplikaci materiálu Etnika dodržujte základní bezpečnostní předpisy osobní ochrany, standardní zdravotní a základní hygienická pravidla. Podle charakteru práce používejte vhodný pracovní oděv, ochranné rukavice, ochranné brýle, případně štít. Při práci nejezte, nepijte a nekuřte. Před pracovní přestávkou a po práci si umyjte ruce vodou i mýdlem, ruce ošetřete reparačním krémem a obličej opláchněte vodou. Vyhýbejte se kontaktu s očima a dlouhodobému styku s pokožkou. Při vniknutí aplikovaného materiálu, resp. barvy do očí vypláchněte tyto oči hojně vodou příp. i mýdlem při dobře otevřených očních víčkách a vyhledejte lékaře. V případě kontaktu těchto výrobků s pokožkou, pečlivě omyjte takovou pokožku s velkým množstvím vody a mýdla. V situaci spolknutí aplikačních materiálů vyhledejte lékařskou pomoc. Materiály neaplikujte v prostředí, kde by teplota mohla klesnout pod bod mrazu. Materiál Etnika včetně jeho penetračních i podkladových barev, barviv a ochranných laků je citlivý na mráz. Odstraňte jakékoliv nadměrné množství vody z povrchu balení dekorativní barvy Etnika před použitím. Materiály před použitím velmi dobře protřepejte a důkladně promíchejte ručně se špachtlí, s mechanickým míchadlem, či vrtačkou se spirálovitým míchadlem při nízké rychlosti. Nepřidávejte vodu. Skladujte ve vhodných prostorách na suchém místě, v originálním balení a nevystavujte slunci.\nPo dokonalém vyschnutí penetrace je pro dosažení perfektního efektu nezbytné použít bílou podkladovou barvu Fondo ATF Bianco, resp. resp. barevnou podkladovou barvu Fondo Perlescente, příp. smíšenou Fondo Iridescente s příslušným tonerem ATF v poměru 1 toner na balení 2,5 litru, příp. ½ toneru na 1,25 litrové balení a 4 tonery na 10 litrové balení. Tyto se aplikují rovnoměrně s plochým štětcem, válečkem, zařízením typu "AIRLESS" nebo stříkáním pomocí vhodného kompresoru včetně externího směšovače vzduchu pod tlakem pistole pomocí trysky o průměru 1,5 - 2,5 mm, který se může měnit od 3 do 3,5 atm v závislosti na použitém systému. Jako techniku postřiku je vhodné aplikovat výrobek pravidelně, bez náhlého zrychlení, držet pistoli kolmo a v konstantní vzdálenosti od aplikovaného povrchu. Podkladová barva se vždy aplikuje na dvě vrstvy dostatečného množství, přičemž první vrstva je zředěná s vodou 20 - 25% a druhá vrstva zředěná s vodou 15 - 20% se aplikuje přibližně po 4 hodinách zaschnutí první vrstvy při teplotě 20°C. Takto nanesený nátěr nechte proschnout přibližně 6 hodin (v závislosti na druhu podkladového materiálu). Při aplikaci nechte povrch dobře vyschnout mezi jednou a druhou vrstvou. Materiály jako je kov natřete minimálně v jedné vrstvě univerzální základní syntetickou antikorozní barvou S2000 a až potom potřete podkladovou barvou Fondo ATF Bianco, Fondo Iridescente, příp. Fondo Perlescente. Naše vysoce kvalitní vodou omyvatelné podkladové barvy pro interiér na vodní bázi jsou patřičně vyrobené s vodními polymerovými emulzemi, speciálními plnivy, pigmenty zvýšeného krytí a vybranými přísadami. Díky své výtěžnosti, mimořádně vysoké přilnavosti a svému ukotvení jsou určeny pro následující aplikaci Etnika, jejíž dodají dokonalou stejnorodost dekorativního dizajnu. Současně regulují správnou absorpci dekorativní barvy Etnika. Samozřejmostí je její nejlepší zpracovatelnost a usnadnění aplikace na podklad, který má být aplikován.\nUjistěte se, že mechanická pevnost uhlazené malty, její přilnavost k omítce a podkladové barvy Fondo ATF Bianco, Fondo Iridescente, příp. Fondo Perlescente jsou dostatečné, aby se zabránilo riziku odtržení. Pokud nejsou dostatečně silné, materiál Etnika by mohl ze stěny opadat spolu s jemnou maltou tvořící omítku.\nDoporučujeme použití materiálu v malém testovacím prostoru před zahájením finálního povrchu. Důrazně také doporučujeme před aplikací provést v malém měřítku vlastní test kompatibility nátěru a požadovaného efektu z materiálu před konečnou aplikaci. Vzorkovnice Etnika znázorňuje barevné příklady použity na bílé podkladové barvě Fondo ATF Bianco jakož i barevné podkladové barvě Fondo Iridescente nebo Fondo Perlescente. Pokud je požadována větší jednotnost a hloubka odstínu, doporučujeme použít zabarvenou podkladovou barvu Fondo ATF Bianco nebo Fondo Iridescente s tonerem ATF dle zvoleného odstínu Etnika. Příklad, pokud zvolíte odstín Bronzo Etnico a Rame Fiammingo, bílá podkladová barva Fondo ATF Bianco může být zabarvena tonerem ATF 44 nebo tónovacím strojem na odstín FAE 224 (Fondo Perlescente Siena). Podkladová barva Fondo ATF Bianco pro odstíny Oro Antico a Argento Antico se může zabarvit tonerem ATF 36, resp. tónovacím strojem na odstín FAE 236 (Fondo Perlescente Livorno). Odstíny Oro Rinascimentale a Star Gold výrobku Etnika mohou být obarveny tonerem ATF 38, příp. tónovacím strojem na odstín FAE 216 (Fondo Perlescente Arezzo). Odstín Rosso Puro lze obarvit tonerem ATF 43 nebo tónovacím strojem na odstín FAE 222 (Fondo Perlescente Grosseto). Neutrální barva Etnika Argento Light nevyžaduje zabarvovat podkladovou barvu Fondo ATF Bianco a dá se aplikovat tak jako je dodávaná a uvedena ve vzorníku Etnika.\nPočkejte do úplného vyschnutí podkladové barvy Fondo ATF Bianco, Fondo Iridescente, příp. Fondo Perlescente. Doba schnutí podkladového nátěru je obvykle 4 hodiny. Pak začnete nanášet materiál Etnika. Všechny neutrální barvy Etnika mohou být použity jako jsou bez přidání barviv nebo zabarvené buď s tónovacím strojem, příp. tonerem ATF zvoleného z bohatého sortimentu CANDIS (v poměru 1 toneru na balení 2,5 litru, příp. ½ toneru na 1,25 litrové balení). Neutrální barvu Etnika Argento Light lze smíchat v poměru 50% (poloviční balení Etnika Argento Light a poloviční balení jiného barevného odstínu dekorativní barvy Etnika). Tím bude Etnika vytvářet nové, jasnější a fascinující barevné odstíny Etnika Soft Tone. Vzorky uvedené ve vzorníku Etnika znázorňují pouze odstíny docílené mícháním jednoho toneru na 1 balení 2,5 litru neutrální barvy Etnika, a proto nejsou vyčerpávající pro celou dosažitelnou chromatickou škálu. Slouží pouze jako příklad a ukázka potenciálních dekoračních možností tohoto výrobku. Lze též použít pouze část tonerů ¼, ½ nebo tonery dva, případně další možné. Toner ATF je koncentrovaně polotekuté barvivo pro zabarvení odstínů ze vzorkovnic Etnika, vyrobené s vybranými organickými pigmenty odolnými vůči ultrafialovému záření. Důkladně promíchejte alespoň 5 minut, přičemž se vyhýbejte vytvoření hrudek. Takto připravenou směs nechte odstát asi na 10 minut. Po dokončení tónování je nezbytné balení materiálu Etnika zavřít, protřepat a důkladně promíchat ručně se špachtlí nebo mechanickým míchadlem, či vrtačkou se spirálovitým míchadlem při nízké rychlosti, dokud se nedocílí homogenní odstín. Po promíchání je materiál připraven k použití a vytváření dekorace. Před každým dalším použitím doporučujeme takto zamíchány balení opět důkladně promíchat.\nDekorativní materiál Etnika ve zvoleném odstínu nanášejte na povrch shora směrem dolů a z levé strany doprava pomocí plochého štětce s krátkou rukojetí. Tento speciální štětec díky zvláštním rozměrům umožňuje rychle docílit dokonalou dekoraci. Použitím obyčejného štětce se výrazně zpomaluje práce. Přírodní vlasy mají strukturu, která pohlcuje a zadržuje nátěr ve štětci. Navíc roztřepené konce štětců z přírodních vlasů nabízejí hladký výsledek při použití dekorativní barvy Etnika. Postupujte tak, abyste dosáhli rovnoměrnou tloušťku vrstvy přibližně 1 mm. Tuto vrstvu dobře roztírejte a nanášejte po ploše ve více variantách, např. nepravidelnými krouživými tahy, střídavými pohyby do kříže, vertikálně, horizontálně, příp. šikmo. Způsob aplikace záleží od požadovaného efektu. Jakmile začne aplikovaná barva Etnika zasychat přibližně po 5 - 10 minutách (přesný čas se může lišit v závislosti na povětrnostních a okolních podmínkách, např. absorpce podkladu, vlhkost i teplota v prostoru, stav dekorovaného povrchu, množství a rozmístění aplikovaného materiálu, a pod.), lze částečně zaschlý aplikovaný povrch vyhladit mírným tlakem s naším plochým hladítkem z plastu pro získání konečného efektu dekorace Etnika. Tento postup opakujte na celý povrch a tím docílíte charakteristický hedvábný efekt a sametový nádech na dotek. Ujistěte se, abyste dosáhli zcela rovnoměrné rozložení nátěru na povrch, protože materiál se nanáší v jedné vrstvě. Obvykle je postačující jedna vrstva dekorativní barvy Etnika, kterou pokryjete celou plochu povrchu. Dokončený povrch tímto způsobem nechte vyschnout nejméně na 6 až 8 hodin.\nNa takto aplikovaný povrch který je dokonale zaschlý, můžete vytvořit výraznější efekt dekorativní barvy Etnika. Takový vzhled dosáhnete sjednocením vrstvy v druhém nátěru stejně obarveného dekorativního materiálu jako byla aplikována první vrstva Etnika. Tento krok napomáhá homogenně rozložit barvy i v jakýchkoli štěrbinách či dutinách vytvořených v dříve nanesené vrstvě Etnika. To má za následek detailnější a pravidelné barvy i barevné odstíny. Tímto způsobem dokončíte dekoraci tak jak je uvedeno ve vzorníku Etnika. Obvykle se používají jen dvě vrstvy dekoračního materiálu na dokončení dekorativní barvy Etnika. Takto dokončen povrch nechte vyschnout nejméně na 6 až 8 hodin.\nZa účelem doplnění jedinečnosti, svěžesti, brilantnosti a elegance dekorovaných povrchů je možné přidat před aplikací do dekorativní barvy Etnika třpytivý produkt Adamantia nebo Glitter. Tyto doplňkové výrobky budou dělat aplikované povrchy ještě více exkluzivní a prestižní, aniž by se tím minimálně zmenily jejich chemicko-fyzikální vlastnosti, jako je snadnost nanášení, viskozita, barva a pod. Toner Adamantia pouze změní konečný vzhled natřeného povrchu, čímž uživatel docílí unikátní a vzácnější vzhled zvýrazněním úžasných světelných efektů. Toner Adamantia je stříbrný prášek z potažené polyesterové fólie hrubé 0,2 mm, speciálně vyvinutý pro vytvoření nové možnosti barevných a dekorativních efektů. Doporučujeme smíchat jedno balení 75 gramů do 2,5 litrové dekorativní barvy Etnika, resp. jeho polovinu do balení 1,25 litru. Glitter je vyroben z vrstev barevného polyesteru zmenšených na malé částice, které jsou ekologické a kompatibilní s vodním systémem. Produkt Glitter je k dispozici v 6 různých barvách v 25 gramových baleních, a to Argento (stříbrná), Blu (modrá), Fucsia (růžová), Multicolor (vícebarevná), Oro (zlatá) a Rame (měděná). Doporučujeme smíchat poměr jednoho balení 25 gramů do 2,5 litrového balení dekorativního produktu Etnika, resp. jeho polovinu do balení 1,25 litru. Poměry obou produktů mohou být přidány podle potřeb a požadavků uživatele. Technicky je také možné, chcete-li zvýšit účinek produktu Glitter, zvětšit množství přidaného balení Glitter (2 - 3 lahve na 2,5 litru), aniž by byly dotčeny vlastnosti vybraného dekorativního výrobku. Při jejich aplikaci je vhodné vyhýbat se kontaktu s kyselinami. Po výběru požadovaného doplňkového výrobku přidejte pouze a výhradně v době jeho bezprostředního použití doporučené nebo požadované množství třpytek Adamantia nebo Glitter do balení dekorativní barvy Etnika podle volby. Následně důkladně promíchejte ručně se špachtlí nebo mechanickou míchačkou při nízké rychlosti až do docílení stejnorodosti barvy. Řiďte se podle pokynů na aplikaci uvedených výše v tomto návodu. Třpytky Glitter lze také použít už na předtím dekorovaný povrch Etnika se smícháním ochranného laku Super Glaze a použitím takové směsi aplikované plochým štětcem nebo nástřikem s vhodným kompresorem včetně externího směšovače vzduchu pod tlakem pistole pomocí trysky o průměru 12 - 25 μm (1,5 - 2,5 mm), který se může měnit od 3 do 3,5 atm v závislosti na použitém systému. Jako techniku postřiku je vhodné aplikovat výrobek pravidelně, bez náhlého zrychlení, držet pistoli kolmo a v konstantní vzdálenosti od aplikovaného povrchu.\nChcete-li ochránit dekorovaný povrch a docílit lesklejší vzhled, použijte v jedné vrstvě nepigmentovaný ochranný lak Super Glaze, speciálně navržený pro dekorativní barvu Etnika. Tento nátěrový lak je průzračný, bez rozpouštědel a vhodný k přidání lesklého vzhledu matným i polomatným artefaktům. S jedním nátěrem docílíte lesklý vzhled již dříve aplikované dekoraci Etnika. Ochranný lak Super Glaze je připraven k okamžitému použití a nevyžaduje žádné ředění. Lze jej použít jako vrchní nátěr na suché dekorace plochým štětcem, válečkem nebo nástřikem. Ochranný nátěr Super Glaze by měl být nanesen rovnoměrně po celé ploše, která byla dříve dekorovaná a tato je dokonale suchá tak, aby umožnila tento ochranný nátěr vsáknout na několik minut. V případě potřeby použijte k odstranění přebytečného ochranného laku na povrchu čistou textilii nebo bavlněný hadr. Po skončení doporučujeme nechat dekorovaný povrch zaschnout a dekorativní materiál ukáže půvabné odrazy i příjemné světelné efekty. Kýžený efekt je viditelný po 3 - 5 hodinách schnutí od ukončení aplikace ochranného laku.\nVšechny vzorky, nářadí, dekorativní materiály, barvicí tonery ATF použity pro materiál Etnika a uvedené ve vzorníku Etnika jsou pouze orientační z rozmanité nabídky barevných možností, které tento víceúčelový materiál nabízí. Vzhledem k rozsáhlé škále dekoračních možností nabízených výrobků je možné dosáhnout neomezené množství efektů, které závisí na fantazii a zručnosti aplikátorů.\nZASYCHÁNÍ: na dotek 3 až 4 hodiny, celková polymerizace 20 - 25 dnů (doba zasychání závisí na různých faktorech, jako je provozní teplota, vlhkost v daném prostoru, dostupné větrání a absorpce povrchu)\nPH: 8 - 10,5\nSPECIFICKÁ MĚRNÁ HMOTNOST: 1,09 - 1,135\nODOLNOST PROTI MYTÍ: dobrá omyvatelnost\nODOLNOST PROTI STÁRNUTÍ: vynikající\nČIŠTĚNÍ POVRCHU: ponejprv nejdříve 1 měsíc po aplikaci je možné povrch jemně čistit s houbičkou navlhčenou s teplou vodou a mýdlem\nTesty provedl Technický vědecký ústav Giordano z města Bellaria v Itálii.\nEtnika Argento Antico, Argento Light, Bronzo Etnico, Oro Antico, Oro Rinascimentale, Rame Fiammingo, Rosso Puro, Star Gold: 1,25 litru na 10 - 15 m²\nEtnika Argento Antico, Argento Light, Bronzo Etnico, Oro Antico, Oro Rinascimentale, Rame Fiammingo, Rosso Puro, Star Gold: 2,5 litru na 19 - 29 m²\nNářadí pro aplikaci tvořící dizajn je plochý štětec s krátkou rukojetí a ploché hladítko z plastu.


Extrémní vedra sužují i jinak chladná místa v Evropě | Týden.cz\nExtrémní vedra sužují i jinak chladná místa v Evropě\nStřední Evropa se nadále potýká s tropickými teplotami, přes Rakousko se ale včera večer přehnala silná bouřka. Přívalové deště zaplavily silnice a rozvodnily říčky a potoky. Voda způsobila velké škody především v Korutanech, Dolních Rakousích a ve Štýrsku.\nV Dolních Rakousích vichřice vyvrátila řadu stromů a přívalové deště vyplavily sklepy. Uzavřeno bylo také několik silnic a železničních tratí. Nejhůře postižen byl okres Tulln. Jeden řidič uvízl se svým autem ve městě Kirchberg am Wagram v železničním podjezdu, který zatopila voda. Vlastními silami se mu podařilo z vozu zachránit, auto museli vytáhnout hasiči.\nTropické vedro, sužující střední Evropu, plnou silou udeřilo i v místech, která klimatologové označují za nejchladnější na severní polokouli. V těchto dnech dosahuje teplota v Ojmjakonském okrese Jakutska až 35 stupňů. V oblasti proslulé extrémními mrazy nezřídka teploměry v zimních měsících klesnou pod minus 60 stupňů.


Za deště a chladna mohou hurikány z Atlantiku\nSezóna hurikánů nad západním Atlantikem zamíchala s počasím i nad Evropou. Kvůli chladu zahájila dokonce včera Pražská teplárenská topnou sezonu. Průměrné teploty totiž klesly pod 13°C, které stanoví zákon.\nGlobální oteplení způsobuje chladna.\nI ten největší vůl\njistě chápe, že klima po době absolutní industrializace 19. a 20. století, nemůže být globálně nedotčeno. Takže z praktického hlediska je naprosto jedno jak se tomu říká. Jestliže se na tomto shodneme, pak se shodneme i tom, že pokud se s tím něco neudělá (sama Země už to regeneračně nezvládá) bude to totální konec. Opět je jedno, jestli za 20, 50, 100, nebo 200 let.\nRe: I ten největší vůl\nTak to jsem asi vůl. I když - k žádné absolutní industrializaci v 20., natož 19. století nedošlo, takže to se mnou zase tak strašné možná nebude. Horší to možná bude v 21. století po industrializaci Číny a Afriky - jestli k tomu ovšem dojde. A vliv na klima? Ten má především zemědělství.\nJaký chlad a deště proboha?\nNevím co se nám to snaží meterologové, klimatologové a jiní "odborníci" namluvit. Třeba se pamatuju začátky září kdy nebylo takřka jediný den hezky. Třeba takový rok 2001. Tenhle rok je proti tomu úplně super.\nNejvíce se vždycky bojím těch, co nepochybují.\nRadane Huthe, Radane Huthe, kam az jsi to dopracoval I ty uz zastavas takove nevedecke teorie o globalnim otepleni, podobne jako tvuj kolega Metelka Copak jsi neslysel slovo vsevedouciho pana prezidenta, ze sklenikovy efekt je nevedecka hypoteza A ty do toho pletes jeste hurikany nad Atlantikem\nRe: Radane, Radane\nSkleníkový efekt a globální oteplení způsobené emisemi není nevědecká hypotéza - je to hypotéza vědecká, ale naprosto neověřená. Nevědecké je jen odvolávat se na ni jako na něco, co je pravdivé (ať už tím termínem myslíme cokoli).\nRe: Re: Radane, Radane\nSkleníkový efekt existuje a globální oteplování kvůli emisím není naprosto neověřená hypotéza. Díky prvnímu vůbec existujeme na týhle planetě a díky druhýmu se teplota zvyšuje (viz simulace drtivé většiny modelů). Co se týká nejasnosti, je jediná v tom, nakolik se na oteplování (za posl. 100 let o necelý stupeň) podílí člověk a na kolik jde o přirozený jev v chování Země.\nRe: Re: Re: Radane, Radane\nA je, zase se ozval nejaky "odbornik" klimatolog. Ze by si Metelka zmenil nick\nGlobální oteplování kvůli emisím je hypotéza neověřená. Ověřeno je jen to, že když v minulosti bylo globálně tepleji, tak v atmosféře bylo více kysličníku uhličitého a naopak. Zda to první bylo způsobeno tím druhým, to druhé tím prvním nebo obojí něčím třetím, se N_E_V_Í. V podstatě se ani neví, zda k oteplování opravdu dochází. Měření v coivilizovaných oblastech jsou nepoužitelná, protože déle než pár desítek let se měří jen v Evropě a v USA, navíc ve středověku bylo v Evropě výrazně tepleji než dnes. Jiné metody "měření" teploty v historii nejsou zcela průkazné. Jsem pro snížení emisí (méně smardu, šetření fosilními palivy) a nevylučuji, že hypotéza o globálním oteplování způsobené emisemi může být do jisté míry pravdivá, ale vydávat neověřené hypotézy za jedinou pravdu odmítám.\nUž jsem to jednou psal, ale znovu. Globání otepování začalo koncem doby ledové. Je opravdu překvapivé, že led jedou roztaje, taje-li stenou rychlostí tisíce let. Myslím tuny ledu za rok. Vědci za mnoho peněz vymysleli, že za to může člověk. Jak jsou geniální. No za ty prachy. No až led roztaje tak se začne rychleji ohřívat i voda a vzduch. K roztavení ledu je třeba tepla i když teplota zůstane stejná. A tím bych považoval za prokázané, že doba ledová skončila, protože led tušil že ve 20. a 21. století budeme pálit moc fosilních paliv. A ještě jedna poznámka vodní pára, které bube v atmosféře čim dál více je také plyn se skleníkovým efektem. (horší než oxid uhličitý) Proto moc nevařte, ježto produkujete vodní páru. Nevědecky poznamenám když led není voda se mění ve větší míře v páru (díky slunci) a efekt oteplení je ještě větší. Oteplování planety sluncem je však zanedbalelné jak tvrdí vědci můžou za to lidi.\nLedovce rozhodně netají konstantní rychlostí. Ve středověku bylo Grónsko zelené, v 19. století bylo pokryté ledem.\nRe: Re: Re: Re: Radane, Radane\nJe nepochubne, ze se za poslednich 100 let zvysila globalni prumerna teplota vzduchu (mereno ve 2 m nad zemi) o 0.6 st C a toto oteplovani se stale zrychluje. Drtiva vetsina pocitacovych simulaci jednoznacne prokazuje souvislost mezi emisemi sklenikovych plynu a rustem prumerne teploty troposfery (napr. sratosfreta se ochlazuje). Ani oteplovani tropsfery vsak neni vsede stejne a jsou mista, kde dojde i k ochlazeni. Ano, najdou se i takovy zabednenci, co bodou tvrdit, ze tomu tak neni (napr. pan Brezina nebo genialni "vedec" vseho druhu pan prezident). Nicmene si pripomenme, ze jsou jeste lide, kteri popiraji vznik cloveka z opice a veri v jeho stvoreni Bohem . Proste blbec se vzdy najde\nRe: Re: Re: Re: Re: Radane, Radane\nAni největší počítač na světě ani všechny dohromady nejsou schopny vypočítat teplotu, tlak a rosný bod na další dva dny. Teprve něco simulovat. Morový sloup také pomáhá proti moru jako počítač ve vyhodnocení tisíciletých historií. Jen nevim jestli římani měřili ve stupních °C nebo°F.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Radane, Radane\nMylis, se nejen ze pocitacem dokazeme spocita teplotu, tlak, rosny bod (asi mas na mysli teplotu rosneho bodu, ze?) ale jeste stovky dalsich parametru atmosfery, a to nejen na ty 2 dny, ale celkem dobre na 10 dni. Dokonce si takove vypocty muzes provadet doma na PC-cku, viz napr. projekt http://www.cs.cas.cz/~eben/MM5/. A nemusis k tomu mit zadny superpocitac, jak se nam snazi namluit nekteri lide z ČHMÚ . Pokud jde o klimatickou predpoved, jedna se o klimatickou predpoved 2. druhu podle Lorenzovi klasifikace (ale to ti asi nic nerekne, takze je to jako v tom porekadle o hazeni perel s v i n i m). Strucne receno se divame, co se stane, kdyz se do klimatickeho systemu vnese porucha napr. ve forme 2xCO_2 koncentrace. Jako vysledek pak nedostavame predpoved ve smyslu predpovedi ze dne na den napr. na 100 let, ale "jen" jakysi scenar. Ale podrobnostmi te nebudu zatezovat, evidentne jsou nad tvou\npokracovani: nad tvou mozkovou kapacitu\nTo je pravda, protože včera nešel proud a roztál mrazák. Omlovám se. To jsem si neuvědomil, že to z toho plyne. Jen to dále potvrzuje teorii globáního oteplení, protože v lednu 2004 byla zima ve městě Fň a tam se se tání také zastavilo. Položím složitou otázku. Tři kosky ve sklenici ledu. Každý den dodáme tepla k roztavení právě jedné. Kolik jich roztaje? Právě jedna. Nebo 20% první, 30% druhé,50% třetí. Další den zase jedna. Ale která? Jsi opravdu chytrý Englishman. Nicméně po třetím dni není led žádný. Tento den je významný globální oteplení má plné obrátky roztálo 100% zbývajícího ledu. (pokud je teplota 0 stupňů celsia) A pak div se teplota začne stoupat. A pak zapnou proud je všechno OK.


iPhone 12 mini je nejmenší 5G telefon | ChytráVěc.cz\nPrávě jste:Domů»Mobilní svět»Smartphony»iPhone 12 mini je nejmenší 5G telefon na trhu\nNapsal Andy\t 10. 11. 2020 Žádné komentáře\nChybí vám malé smartphony? Právě pro vás může být lákavý iPhone 12 mini, který má vedle skutečně malých rozměrů špičkové parametry včetně podpory 5G.\nApple udělal něco, na co spousta ostatních výrobců neměla odvahu. V době, kdy se všichni předhánějí v co možná největší (únosné) úhlopříčce displeje smartphonu, Apple se vydal přesně opačným směrem a ukázal telefon, který jako by patřil do doby před několika lety: s kompaktním tělem a 5,4 palcovým displejem.\nJe to ovšem sázka tak trochu na jistotu, neboť právě uživatelé Applu jsou na malé smartphony poměrně zvyklí. Letos firma vydala model SE, který má ještě menší displej: 4,7 palce, ovšem společně s výraznými rámečky nad a pod displejem. Natolik výraznými, že letošní „SEčko“ je stále větší mobil, než aktuální 12 mini.\nNejmenší iPhone je zároveň i nejmenším 5G smartphonem na světovém trhu. Společným znakem novinek od Applu je totiž nový procesor Apple A14 Bionic, který mimo jiné podporuje právě i sítě 5G. Firma si je totiž plně vědoma, že se sítě páté generace neustále rozšiřují a ačkoliv třeba ještě letos nebo příští rok nebude pokrytí dostupné pro zdaleka každého, v nabídce tyto modely ještě nějakou dobu vydrží a pak ve formě „výprodejových“ kusů budou mít 5G modely stále značnou výhodu.\nSamotný iPhone 12 mini jinak náleží do letošní poměrně široké rodiny modelů, se kterými má leccos společného. Je to například design s plochými rámečky, které si pamatujeme od starších modelů nebo displej se starým známým výřezem. Nechybí ani nový systém iOS 14 nebo podpora bezdrátového nabíjení, které Apple vylepšil magnetickou technologií MagSafe pro lepší přichycení příslušenství jako je nabíječka a podobně.\nMalý iPhone má celou řadu výhod, ale také nevýhod. Jeho baterie je velice malá, kapacita je pouhých 2 227 mAh. Rychlé nabíjení disponuje výkonem 20 W pokud používáte kabel a nebo 12 W bezdrátově. A mimochodem, v balení už nenajdete nabíjecí adaptér, takže pokud nemáte nějaký starší, musíte Applu přihodit ještě 590 korun za nový.\nNakonec tu jsou také věci, které nejsou vyloženě špatné, ale spíše okoukané. Paměťové verze jsou stále tři s tou 64GB jako základní a maximem je 256 GB. Jako obvykle je zde slot pouze na jednu SIM, druhá je zabudovaná. Fotoaparát je hodně podobný tomu loňskému, opět tu jsou dva 12Mpix fotoaparáty, jeden hlavní a druhý širokoúhlý. Letos se alespoň tomu hlavnímu zlepšila světelnost.\nStejně jako vždy je nový iPhone prémiovou záležitostí, a to ať Apple udělá sebevíc kompromisů ve výbavě. Základní verze s 64 GB paměti vás vyjde na 21 999 korun, ta s nejvíce místem pro data pak rovnou na 26 490 korun. Na výběr je celkem pět barev: černá, bílá, zelená, červená a tmavě modrá.\n12 5G Apple iPhone kompaktní mini novinka smartphone\nPředchozíKde všude můžu v říjnu 2020 chytit 5G síť?\nDalší Huawei prodá Honor. S Androidem se opět postaví na nohy


Typy alergií - globální platforma pro pacienty s alergiemi a dýchacími cestami\nDomovská stránka>Typy alergií\nAlergie se dělí na alergie zprostředkované IgE a jiné než IgE.\nAlergie zprostředkovaná IgE\nU alergie zprostředkované IgE imunitní systém produkuje velké množství třídy protilátek známých jako IgE protilátky, které jsou specifické pro konkrétní problematický alergen. Tyto IgE protilátky se vážou na povrch buněk v těle zvaných „žírné buňky“, které jsou senzibilizovány na IgE. Tyto buňky pak mohou identifikovat konkrétní alergeny při příštím kontaktu s tělem. Tento proces se nazývá senzibilizace a v této fázi neexistují žádné fyzické příznaky alergie.\nŽírné buňky jsou přítomny v kůži, očích, nosu, ústech, krku, žaludku a střevech. Při příštím kontaktu se stejným alergenem ho žírné buňky identifikují jako nepřítele a produkují histamin a další chemikálie. Uvolňování těchto látek ze žírných buněk vyvolává alergické příznaky. Uvolnění histaminu v nosu má za následek příznaky rýmy, svědění nosu, kýchání, které jsou obvykle spojeny se svěděním rudých očí.\nMezi příznaky patří zarudnutí a kopřivka. Alergie v dýchacích trubicích způsobují sípání, kašel a dušnost, zatímco ve střevech se mohou objevit příznaky jako břišní potíže, nevolnost, zvracení a průjem. Závažné alergické reakce jsou také známé jako anafylaxea může být život ohrožující.\nPředpokládá se, že reakce zprostředkované jinými než IgE, které jsou klinicky i vědecky špatně definované, jsou zprostředkovány T-buňkami. Tento mechanismus souvisí s poruchami, jako je kontaktní ekzém (alergická kontaktní dermatitida). Zatímco příznaky alergií zprostředkovaných IgE se objevují rychle a brzy po expozici alergenu, nemusí to být případ alergií zprostředkovaných IgE, kde se příznaky mohou objevit mnohem později, obvykle 24-48 hodin.\nAkutní reakce: tomu obvykle říkáme alergie. Okamžitá reakce nastane během 15 - 30 minut po expozici alergenu. Během reakce v rané fázi chemické mediátory uvolňované žírnými buňkami, včetně histaminu, prostaglandinů, leukotrienů a tromboxanu, produkují místní tkáňové reakce charakteristické pro alergickou reakci. Například v dýchacích cestách patří kýchání, otoky a vylučování hlenu, s vazodilatací v nose, což vede k ucpání nosu, a bronchokonstrikcí v plicích, což vede k sípání.\nPozdní fáze reakce: Vyskytuje se 4-6 hodin po vymizení příznaků první fáze a může trvat dny nebo dokonce týdny. Během pozdní fáze reakce v plicích vede buněčná infiltrace, depozice fibrinu a destrukce tkáně v důsledku trvalé alergické reakce ke zvýšené bronchiální reaktivitě, otokům a dalšímu náboru zánětlivých buněk. Tato pozorování naznačují, že IgE je nástrojem reakce imunitního systému na alergeny díky své schopnosti spouštět uvolňování mediátorů žírných buněk, což vede přímo k reakcím v časné i pozdní fázi.\nKteré prvky se podílejí na alergické reakci:\nAllergen Obvykle protein, který může vyvolat alergickou reakci.\nImunoglobulin (IgE) Protilátka podílející se na alergických reakcích.\nŽírná buňka Jsou buňky imunitního systému, které se nacházejí v kůži, dýchacích cestách a zažívacím traktu. Molekuly IgE jsou připojeny k jejich povrchu. Histamin a další mediátory produkují žírné buňky, které se uvolňují během alergické reakce vyvolávající příznaky alergie.\nHistamin Je uložen v žírné buňce a uvolněn během alergické reakce. Má schopnost dilatovat krevní cévy (vazodilatace), zvyšovat propustnost cév (únik tekutin) a stimuluje nervy. To má za následek zarudnutí, otoky a svědění.


Výstava: Po velké válce. Nová Evropa 1918-1923 - Pražský patriot\n13. října 2018 20:15\nEvropská síť paměť a solidarita ve spolupráci s městskou částí Praha 6 a Fakultou stavební ČVUT zvou na venkovní výstavu „Po velké válce. Nová Evropa 1918–1923”, která bude k vidění před budovou v Kampusu Dejvice při ulici Thákurova.\nVýstava bude zahájena 15. října v 15 hodin. Následovat bude debata v Knihovně Václava Havla v 19 hodin.