O tom, že EU již dávno není standardní mezinárodní organizací, nýbrž se jedná o svébytný politický systém postavený na principu víceúrovňového vládnutí, panuje mezi politickými vědci v zásadě shoda. Ostrou diskuzi však již vyvolávají normativní soudy, které analýza tohoto politického systému podněcuje. V tomto článku se zaměříme především na diskuzi kolem užití typologie politických systémů, jejímž autorem je nizozemský politolog Arendt Lijphart, na specifickou podobu politického systému EU.\nLijphartova teorie představuje dva ideáltypy demokratických politických systémů v podobě konsociační/konsensuální a majoritní demokracie. K těmto dvěma typům se často připojuje ještě třetí typ - pluralitní demokracie. Debata, která se v politologické obci o tématu užití této typologie rozproudila, byla přibližně na přelomu 20. a 21. století relativně velmi živá. Její vyústění však vypadá i v kontextu prohlubování evropské integrace navýsost rozpačitě. V našem příspěvku představíme východiska a závěry této debaty. Zároveň je pak namístě zamyslet se nad možnými konsekvencemi nastíněných tezí v kontextu nového smluvního rámce EU po roce 2009. Z nového institucionálního nastavení politického systému EU je možno vyvodit dílčí závěry ohledně možnosti dosažení konsociační logiky rozhodování. Vhodným indikátorem přítomnosti či absence těchto tendencí je budoucí podoba a vývoj formátu a mechanismu stranického systému na úrovni EU, na kteroužto oblast zaměříme v našem pojednání pozornost.\n1. První etapa diskuze – intergovernmentalismus v EU jako konsociační demokracii:\nV polovině 90. let 20. století se poté, co došlo k výraznému posílení centrálních orgánů EU po vstupu v platnost tzv. Maastrichtské smlouvy z roku 1992, rozproudila debata o využití Lijphartem definovaného typu konsociační demokracie na úrovni politického systému EU. Příspěvky zde přednesené sledovaly kontinuum intergovernmentalismus – supranacionální struktura a dle hloubky dosažené integrace stanovovaly kritéria užití konsociačního modelu. Autoři jako Leon Lindberg, Dimitris Chryssochoou či Simon Hix spatřují v logice mezivládního rozhodování v rámci Rady EU funkční ekvivalent konsociaci subkulturně definovaných společenských segmentů a jednotlivé představitele států a vlád za nacházející se v identické pozici jako vůdci náboženských, etnických a jazykových skupin v rozdělených společnostech. Paul Taylor naopak upozorňuje, že klíčovou roli v rámci dosahování konsociačního modu hraje Evropská komise, která funguje coby rozhodčí kompetitivních zájmů národních států. Na výše zmíněnou pozici pak navazují například Matthew J. Gabel či Brendan O’Leary, kteří v kontextu posilování supranacionálních prvků v rozhodování v rámci institucí EU vidí nebezpečí ohrožení konsociační logiky. Naopak Rey Koslovski zaujímá k potenciální federální struktuře EU konstruktivistický přístup a nespatřuje v něm ohrožení dosažených vzorců konsociace. Rekontextualizace pojetí konsociační demokracie z hlediska aktérů v rámci nadnárodní struktury EU a přisouzení klíčové úlohy představitelů národních stát a vlád stojí explicitně nejen proti neomarxistické kritice Lijpahrtova konceptu z pera Ronalda Kieveho, ale také objevuje prapůvodní význam pojmu konsociace. Obsahu a užití pojmu v předlijphartovské éře věnuje pozornost Dimitris Chryssochoou. Věnujme tedy jeho „Path Dependency“ větší pozornost.\n1. Předlijphartovské pojetí konsociace dle Chryssochooua:\nDimitris Chryssochoou soudí, že pojem konsociace definoval od počátku své existence vztah mezi fragmentací a stabilním vládnutím. Consociatio znamená akci nebo fakt vzájemného sdílení. V 17. století odpověděl Johannes Althusius Jeanu Bodinovi na jeho koncepci suverenity pojmem „konsociace“, který definoval jako Contractus societatis, kde konstitutivní síly ve společnosti mají právo nejen čelit vládci, jenž poruší smlouvu, ale mají právo i od ní odstoupit a uzavřít smlouvu v jiném stavu. Konsociace tak předpokládá asociaci složenou z kolektivit vzájemně postrádajících čirou suverenitu a vytvářejících centrální autoritu složenou ze subjednotek. Proti segmentární dominanci a dalším formám hegemonické kontroly staví konstituování mnohočetných autorit a rovné partnerství. Skrze sdílení a komunikaci je tak cílem vybudovat komponovanou polity coby politickou asociaci postavenou na občanech skrze jejich primární spojenectví na základě souhlasu, nikoliv skrze zmocnění vládce coby nejvyššího arbitra. Jde tedy o ustavení politického společenství na něčem více než jen na hobbesovském základě. Althusius konstatuje, že „politika je umění spojovat lidi k ustavení a udržení sociálního života qua symbiosis“. První moderní formu konsociace pak užil David E. Apter, jenž zdůraznil úlohu konstitutivních jednotek, které neztratí svou identitu, když vytvoří společný svazek. Důležitými prvky konsociace je dle Aptera pyramidální autorita (disperzní moc, sdílená částmi i celkem), mnohačetné loajality (víceúrovňový systém oddaností), nutnost kompromisu (s minimálním programem a existencí policy), pluralismus (různost a soutěž skupin ve společnosti) a ideologická difúze. Konsocialismus je dle Aptera nastavení federálního uspořádání z volné konfederace skupin a stavů na rozpoznatelnou a jasnou strukturou. Konsensus vychází ze společného jmenovatele nebo množství nastavení zájmů, skrze něž jsou skupiny ochotny se stýkat. Jde tak o systém kompromisu a akomodace. Stěžejní Lijphartův přínos pro další užití pojmu konsociace i konceptualizaci konsociační demokracie vidí Chryssochoou ve zdůraznění úlohy kumulativních, posilujících se a specificky izolujících štěpení. K pochopení konsociační přirozenosti slouží dle Chryssochooua konfederativní charakter dané polity, což na úrovni EU znamená přirozené nastavení kontraktuálního společenství států bez unilaterálního aktu coby výrazu politických aspirací jednotného demos.\n2. Druhá etapa diskuze – spor o užití pojmu ve vztahu k EU:\n2. Konsociační analogie EU:\nDruhou část diskuze o konsociačním charakteru EU lze považovat za polemiku, která se v letech 2002 – 2003 odehrávala mezi politology Matthijsem Bogaardsem, Markusem Crepazem a André Kaiserem. Tato diskuze nejen obráží postupné empirické proměny politického systému EU v souvislosti s přijetím Amsterodamské smlouvy a návrhu Smlouvy z Nice, nicméně příspěvky zde vyřčené taktéž představují explicitní vyjádření pochybností, zda předchozí závěry v rámci diskuze o povaze politického systému EU i možnostech užití konsociační teorie na tuto látku jsou pravdivé.\nMatthijs Bogaards si ve svém příspěvku položil otázku, která byla v dosavadním průběhu diskuze vnímána jako svým způsobem podružná. Přesto má však fundamentální význam. Týká se Taylorova předpokladu o podobnosti klasické konsociační demokracie s projektem evropské integrace v konstitutivních rysech. Přirozenost, status a vnitřní organizace segmentů jsou zde však odlišné. Dle Bogaardse tak narážíme na limity konsociační teorie jako takové, neboť ta je s to vysvětlit příčiny stability politických systémů v segmentovaných společnostech, nikoliv však samotné důvody segmentace. Teorie konsociační demokracie není schopna vysvětlit přítomnost a kontinuitu politického systému, jelikož politický systém nahlíží jako svůj výchozí bod. Ke kooperaci elit tak dochází již uvnitř ustaveného politického systému. Existence tohoto politického systému však není samotnou kooperací elit podmíněna a ten jí ustaven. Lijphartovy příznivé podmínky (favourable conditions) konsociace tedy dle Bogaardse mohou sloužit jen jako nástroj vysvětlení politického rozhodování v rámci EU, avšak nikoliv coby podpora jejího rozvoje a existence. Bogaards tak vyjadřuje pochybnost, zda národní členské státy EU mohou být nahlíženy jako ekvivalenty k odlišným a rozpoznatelným sociálním segmentům, které korespondují se sociálními, politickými a ekonomickými organizacemi, majícími stálou a stabilní voličskou podporu v Lijphartově pojetí. Rozdíly vidí Bogaards ve třech faktorech. Zaprvé zatímco společenské segmenty mohou samy sebe relativně snadno ovlivňovat, podoba národních států je v tomto ohledu predeterminována. To má významné konsekvence pro chování elit, neboť elity na úrovni národních států jsou imunní vůči probíhajícím procesům „depilířování“. Zadruhé je dle Bogaardse výsostný rozdíl mezi segmentární autonomií a suverenitou národních států. Elity národních států jednají o delegaci či transferu existující suverénní moci moderních států na vyšší úroveň politického rozhodování. Cílem je tedy dosažení společné unie suverénních aktérů. Konečně zatřetí je velký rozdíl mezi vnitřním uspořádáním společenských segmentů a národních států. Segmenty jsou v rámci historicky probíhajících procesů pilířování organizovány na vertikální ose „od shora dolů“. Z toho důvodu je posilování konsociačních prvků v rámci EU překážkou její vnitřní demokratizace, neboť dochází k posilování pozice národních exekutiv. Tyto odlišnosti dle Bogaardse znamenají, že na EU není možno nahlížet jako na výchozí bod, ale jako na existující skutečnost, kterou je třeba empiricky vysvětlit. Z výše uvedených důvodů se tak Bogaards přihlašuje k užití prelijphartovských koncepcí konsociace v současných diskuzích o EU, neboť ty jsou oproti Lijphartově přístupu dynamičtější a umožňují lépe vysvětlit specifické spojení prvků intergovernmentalismu a supranacionalismu. Klíčovou roli zde hraje konsensus, nezbytnost zahrnutí a akomodace, immobilismus, kontinuální dohadování o hodnotách, cílech a taktice, pyramidální autorita, vícečetné loajality, pluralismus a důvěra ve společně sdílené symboly a víru.\nNa Bogaardsovy závěry kriticky reagoval rakouský občan žijící v USA Markus Crepaz. Crepaz přijímá tezi o specifickém propojení prvků supraracionalismu a intergovernmentalismu v institucionální struktuře EU. Konsociační model je relevantní nejen ve vztahu k institucionálnímu uspořádání, ale též pro politickou praxi jako pro soubor norem chování politických elit a norem postihujících politické rozhodování. Analogické užití konsociace ve vztahu k EU je však dle Crepaze coby heuristický nástroj sporná hodnota, neboť maskuje významné rozdíly a vykazuje eklektický přístup. Bogaardsova teze o absenci ekvivalence suverenity a segmentální autonomie není dle Crepaze relevantní, neboť vestfálský ideál státu je již dávno za námi. Postindustriální a sekulární společnost, jež se v Evropě zrodila za posledních několik desetiletí, zásadním způsobem limituje možnosti počínání konsociačních a korporativistických elit. Posilování úlohy národního státu a národní identity v zájmu konsociace by tak paradoxně problém demokratického deficitu EU nevyřešilo, neboť by tak byl potlačen rozvoj „crosscutting cleavages“. Kooperativní chování elit, jež představuje „zákolník konsocialismu“, již není nezbytně nutné, neboť společnost dosáhla takového stupně prosperity, že dochází k významným societálním proměnám. Korporativistický stát se tak stal obětí vlastního úspěchu. Z toho důvodu ani supranacionální tendence v Evropě nejsou v rozporu s principy demokratického vládnutí. Ani na úrovni národních států totiž není otázka identity vždy jednou provždy vyřešena a politická demokracie zde není benigní. Crepaz připomíná problémy s národní identitou ve Španělsku, Itálii či Velké Británii, jež nemá ani jednotnou fotbalovou reprezentaci. Kratein v těchto zemích často předcházel demos. Proto i na evropské úrovni dochází ke konstituování vícečetných identit podobně jako v někdejších „nation-building“ procesech, tj. vydělování „my“ a „oni“, které v Evropě představují např. americké telekomunikační firmy. Evropské symboly vyvěrající z kulturní a filozofické tradice osvícenství se tak specificky spojují s ekonomickými výhodami, které představuje i přítomnost jednotné evropské měny. Konsociační model coby kartel elit je tak na evropské úrovni nahrazen potřebou shody na veřejných politikách v oblasti životního prostředí, bezpečnosti atd. EU jako supranacionální struktura dokáže účinně řešit konflikty zde vznikající coby prevenci života v hobbesovském přirozeném stavu. Dle Crepaze příliš nezáleží na tom, zda je EU konsociační či konsensuální demokracií. Avšak EU jako konsensuální demokracie na bázi intergovernmentálního modelu je „conceptual stretching“. Crepaz souhlasí s Bogaardsovými návrhy institucionálních změn a soudí, že posílení supranacionálních prvků může být kompatibilní s konsociačním chováním elit, jestliže národy Evropy dosáhnou „ever closer union.“\nPolitolog z univerzity v Kolíně nad Rýnem André Kaiser souhlasí s názorem, že aplikovat koncept konsociační demokracie na EU je zavádějící a svůj názor se snaží obhájit na základě konceptu alternace a inkluze. Kaiser se ztotožňuje s tvrzením Fritze Scharpfa, že EU je komplex různých modů vládnutí. EU určuje vzájemné nastavení politik členských států, ale je zde také supranacionální centralizace rozhodování bez účasti členských států, intergovernmentální dohadování na principu veta, jednomyslnosti atd., stejně jako spojené vládnutí národních států a supranacionálních aktérů. Dva posledně jmenované mody mají konsociační charakter. V konsociačních a konsensuálních demokraciích dochází dle Kaisera k vysoké inkluzi a téměř nulové alternaci. V EU je vysoká míra inkluze (měřena počtem prvních preferencí v obecných volbách u stran zastoupených ve vládě) dána různými procedurami v rámci jednotlivých orgánů (Rada, Komise, EP), kde je v mnoha případech třeba k rozhodnutí kvalifikované většiny. Postižení míry alternace je však složité s ohledem na náročnou identifikaci politických táborů na evropské úrovni. Přestože ve všech orgánech EU vidíme dlouhodobou stabilní koalici mezi socialistickými a konzervativními skupinami, z čehož by šlo vyvozovat, že alternace je nízká, Kaiser podtrhuje, že ve skutečnosti různá témata dělají různé většiny. Hledání konsensu případ od případu je tak kvalitativně rozdílné od déle trvající formace „grand coalition“ kulturně segmentovaných politických táborů. Formování koalic probíhá dle Kaisera v EU na základě dvou elementů: 1) vliv pravidel a procedur, nastavujících vysoký vstupní práh, 2) intergovernmentální jednání nastává pouze v situacích rozdělení na velkou většinu a malou menšinu. Koncept konsociační demokracie je dle Kaisera na EU málo použitelný. Jako životnější spatřuje koncept intergovernmentalismu, který nevyžaduje přítomnost „grand coalition“. Nicméně přítomnost supranacionálních aktérů v institucionální struktuře EU, jakož i fakt, že členské státy mohou své politiky v mnoha klíčových oblastech upravovat samy bez jakékoliv interference EU, znamená, že EU je specifickou víceúrovňovou arénou. Z toho důvodu Kaiser navrhuje studovat inkluzi a alternaci na úrovni členských států a vystihnout variabilitu mezi nimi, což má důležité dopady na evropské „policy-making“ procesy.\nNa závěr celé diskuze zopakoval Matthijs Bogaards své klíčové teze na základě připomínek, které k jeho teorii oba autoři polemických příspěvků učinili. Vyjadřuje souhlas s Crepazovým odmítavým stanoviskem, že by posílení pravomocí EP vedlo k nestabilitě a depolarizace by zmařila vznik evropského demos. Nesouhlasí však s Creapazovou tezí, že konsensuální a konsociační demokracie vedou k rozdílným závěrům, neboť sám Lijphart konstatoval, že jde o velmi podobné modely. Bogaards zdůrazňuje, že mu jde o explanační a preskriptivní moc teorie. To nic nemění na faktu, že označit konsensuální pravidla EU za konsociační praktiky může být sporné. Podobně i v Kaiserově případě není dle Bogaardse jasné, nakolik může index alternace-inkluze souviset s konsociační demokracií na národní úrovni, natožpak na úrovni EU. Bogaards nesouhlasí s Crepazovým funkcionalistickým přístupem velké historické narace, kde je EU vykreslena jako garant míru a prosperity v Evropě. Naopak usiluje o takovou sociálně-vědní teorii, která by mohla být empiricky testovatelná. Proto dává za pravdu Lijphartovi v jeho postřehu, že konsociační demokracie v západní Evropě se nestaly obětí svého úspěchu, kdy přísun dobra znamenal, že kartel elit již nebyl dále potřebný, ale vedly k depolitizovaným „polities“ s pochybnou demokratickou legitimitou, což zapříčinilo nástup pravicově- populistických formací v Rakousku a Nizozemí coby vyjádření nesouhlasu s politickým establishmentem.\nZ této diskuze je na první pohled patrné, že různé interpretace a různé závěry vedly do v zásadě bezvýchodné situace, kdy snaha propojit empirickou evidenci fungování politického systému EU s preskriptivními ambicemi konsociační teorie není realizovatelná bez nadsazení jednoho z těchto prvků. Proto je na místě pohybovat se na více dílčí a hypotetické rovině, která by umožnila toto propojení provést účinnějším způsobem. Jednou z variant je hypotetická situace zkompetitivnění stranického systému na úrovni EU v rámci posilování supranacionálních prvků v institucionální struktuře EU, k čemuž se dostaneme níže.\n2. Politický systém EU jako konsensuální demokracie\nVýše uvedená debata o možnostech aplikace modelu konsociační demokracie na EU se odehrála již po vydání Lijphartovy knihy Patterns of Democracy z roku 1999, a tedy i pod dojmem jeho tezí zde vyřčených. Arend Lijphart zde nejen předložil svou koncepci konsensuální demokracie významně rozšiřující původní konsociační model, ale též se explicitně vyslovil pro aplikaci modelu konsensuální demokracie na úrovni EU. Formální institucionální rámec i procesy fungování politického systému EU dle Lijpharta naplňují všech deset podmínek existence konsensuální demokracie. Existuje zde sdílení moci v širokých koalicích v rámci Rady EU, exekutivně- legislativní rovnováha moci (Komise je schvalována v EP a Rada představuje funkční ekvivalent horní parlamentní komory), multipartismus na úrovni stranického zastoupení, přiměřená proporcionalita na úrovni zastoupení jednotlivých členských států, korporativismus zájmových skupin řešen na národní úrovni a poté dochází k vyjednávání s Komisí, kombinace federálního a decentralizovaného vládnutí, nedokonalý bikameralismus, kde Rada zaujímá silnější postavení než EP, ale je stále blíže konsensuálnímu, než majoritnímu modelu, ústavní rigidita (revize smluv schvalována všemi členskými státy), existence soudního dvora a nezávislé centrální banky. EU je dle Lijpharta plurální společností, v níž dalekosáhlé rozdíly mezi národy nezmizí. I proto by systémové nastavení budoucího silnějšího evropského „superstátu“ mělo být na bázi modelu konsensuální demokracie. Dle Lijpharta by budoucí smluvní nastavení politického systému EU mělo respektovat evropské kontinentální tradice poměrného zastoupení a parlamentarismu oproti prezidentskému modelu, v němž by byl předseda Komise volen přímo občany. Naopak hlava exekutivy by měla zůstat primus inter pares i z důvodů zavádění prvků vlády na bázi většiny v dolní komoře parlamentu (EP). Horní komora by měla v evropském federálním modelu být komponována tak, aby nadreprezentovanost menších států zde nebyla tak velká, aby vedla k rovnému zastoupení. Tedy spíše by toto institucionální aranžmá mělo následovat příkladu uspořádání horních komor v Německu a v Rakousku než Senátu USA. Nutno konstatovat, že stávající smluvní úprava institucionálního rámce a kompetenční dělby v EU podle tzv. Lisabonské smlouvy od roku 2009 směřuje k tomuto modelu především díky posílení pravomocí EP a rozšířením většinového hlasování v rámci Rady EU. Dokonalého bikameralismu však zdaleka není dosaženo především díky stále udržující se dominanci Rady v legislativním procesu stejně jako absenci parlamentní vlády, s čímž souvisí i přetrvávající nekompetitivní charakter stranického systému EU, ke kterémuž tématu se nyní dostáváme.\n3. Stranický systém na úrovni EU – konsociační či majoritní logika mechanismu:\nArend Lijphart označil formát evropského stranického systému za multipartismus s ohledem na zastoupení jednotlivých frakcí v EP. Připomněl, že vzhledem k poměru sil v EP je dominance dvou nejsilnějších subjektů – EPP a PES – výrazem potenciálních systémových tendencí směrem k bipartismu. Pluralitní povahu evropského stranictví však dokládá skutečností vnitřní heterogenity ideových proudů především uvnitř Evropské lidové strany. Tato skutečnost však možné posouzení evoluce mechanismu stranického systému na úrovni EU jen stěžuje, neboť pluralita systémových aktérů se ve standardním formátu projevuje na úrovni stran samotných. Jejich vnitřní frakcionismus je v rámci systémové analýzy subalterní téma. Daleko zajímavější postřehy o možné podobě evropského stranického systému v kompetitivní situaci předložil z předních osobností světové politologie Philippe Schmitter. Ten v návaznosti na Rokkanovu koncepci „cleavages“ a tzv. konceptuální mapu Evropy předpokládá větší rozrůzněnost vzorců štěpení na evropské úrovni, než tomu bylo historicky na území jednotlivých národních států, které však budou působit méně polarizujícím a vzájemně odporujícím způsobem. To zvýší centripetální tendence stranické soutěže a oslabí silnější antagonismy, které mezi jednotlivými subjekty existují na úrovni národních států. Lze očekávat i dominanci socioekonomického štěpení, která však bude doplňována sektorovými štěpeními a štěpením „centrum – periferie“, což vytvoří strukturu „cross-cutting“ štěpení. Pravolevé kontinuum bude navíc posilováno přítomností generačních štěpení coby vyústění přítomnosti socioekonomických a environmentálních témat. V rámci této struktury štěpení by tak dle Schmittera mohl vzniknout bipolární formát „2+2“, kde by spolupracovaly dvě strany proevropské orientace a antievropské orientace. Druhou variantou je pak posílení štěpení „EU-antiEU“ do té míry, že by identický formát obsahoval dva ideově heterogenní bloky podél tohoto štěpení. Schmitterův závěr o podobě formátu a mechanismu evropského stranického systému znamená, že tento by bylo možné charakterizovat jako umírněný pluralismus dle Sartoriho typologie. Ani jeden z těchto typů však nesplňuje základní předpoklady konsociačního modelu stranického systému, neboť bipolární konfigurace a přítomnost jedné dominantní (pravolevé) dimenze soutěže neumožňují realizaci poměrného zastoupení všech relevantních subjektů v exekutivních orgánech. Srovnáme-li tyto závěry se současnou podobou formátu stranického systému EU s ohledem na poměr sil v EP po volbách 2009, je možno vnímat potenciální vzorce interakcí mezi aktéry na bázi bipolarity. Jeden blok by tak vytvářela EPP coby dominantní pól na pravici společně s ECR coby vedlejším pólem na pravici. Na levici by pak dominantním pólem byla PES (S&D) a vedlejším pólem evropští zelení. Pozice ELDR (ALDE) je pak možno předpokládat jako vedlejší pól na obou stranách stranicko-politického kontinua. Přítomnost izolovaných pólů v podobě GUE-NGL a EFD by pak mohla vést k závěrům o přítomnosti bilaterální opozice a tedy tendenci k typu Sartoriho polarizovaného pluralismu. I s ohledem na stávající poměr sil je však systémová relevance obou těchto subjektů sporná. S ohledem na strukturu štěpení je tedy dominantní pravolevá socioekonomická dimenze obsazena EPP a PES. Zároveň je možno uvažovat, že EPP je v reziduální podobě i produktem rokkanovského štěpení církev-stát. ECR je možno chápat nejen jako reprezentanta „euroskeptického“ pólu v rámci evropského stranictví, ale s ohledem na její vnitřní uspořádání i produkt štěpení „centrum-periferie“. I Philippe Schmitter poukazuje na fakt, že rokkanovské historické centrum, tedy území mezi severní Itálií a jižní Anglií s jádrovou oblastí v Porýní a dnešním Beneluxu, je zároveň územím států, které stály u počátků evropského integračního projektu (s pochopitelnou výjimkou Velké Británie). Naopak území evropské periferie tvoří později přistoupivší státy, které do tohoto historického pásu geograficky nespadají. Mezi nimi najdeme země, jejichž občané v minulosti odmítli návrhy smluv EU (Dánsko, Irsko) a samozřejmě též země postkomunistické střední a východní Evropy. Jádro ECR tvoří zástupci významných politických stran právě z těchto zemí (Velká Británie, ČR, Polsko, Maďarsko, Litva, Lotyšsko a Dánsko). Výjimku tvoří jen menší strany z Belgie a Nizozemí, které jsou však na národní úrovni v podstatě systémově irelevantní. Postupné posilování a následnou integraci euroskeptických formací coby systémové opozice předpokládá i Peter Mair, který upozorňuje na depolitizování témat souvisících s evropskou integrací v rámci kartelu vládních delegací v Radě EU. Odpolitizování těchto témat v rámci národních stranických soutěží je dle Maira jen přechodným jevem a je jen otázkou času, kdy se tato témata stanou významným relevantním rozlišujícím znakem mezi stranami. Lze tedy konstatovat, že systémová integrace euroskeptických formací a posílení tohoto štěpení je předpokladem zkompetitivnění stranického systému na evropské úrovni, což vede k oslabení tohoto štěpení v rámci evropské společnosti. Faktem ovšem zůstává, že tato skutečnost nenapomáhá aplikaci konsociačního modelu na úrovni EU, neboť posiluje konfliktní charakter stranické soutěže spíše než politiku akomodace.\n4. Konsociační vyhlídky evropského stranického systému:\nOtázka vyhlídek evropského stranického systému úzce souvisí s budoucí mírou jeho institucionalizace a kompetitivním charakterem, jakož i posilováním federativních prvků v rámci politického systému EU. Možnosti konsociačního nastavení mechanismu stranického systému souvisí s otázkou, nakolik by strany byly v celoevropském měřítku schopny reprezentovat nějak definované společenské segmenty, kde by docházelo k účinné selekci lídrů, kteří by je reprezentovali v širokých koalicích. Lijphart zdůrazňuje, že dvoustranický model působí jako ohrožení konsociačního schématu. Dále též připomíná teorie stranických systémů Sartoriho a Duvergera a zdůrazňuje, že Sartoriho model umírněného pluralismu je nejvýhodnější podmínka pro konsociační demokracii. Tato podmínka je však zúžena na situaci, kdy všechny strany jsou v celospolečenském ohledu stranami minoritními a nejsou si navíc navzájem příliš nerovné. Naopak v pluralitních společnostech, které nejsou umírněně segmentovány, existuje větší sklon k ustanovení dvoustranického systému či polarizovaného pluralismu.\nPojem reprezentativního stranického systému v Lijphartově podání znamená, že politické strany mají principiální institucionální význam pro přenos konfliktních linií mezi jednotlivými segmenty do politické podoby. Konfliktní linie stranického systému tak kopírují základní linie ve společnosti jako takové. Lijphart zdůrazňuje, že nejpříznivější podmínkou konsociační demokracie v rovině konfliktních linií je dominance socioekonomické linie, která jde napříč všemi ostatními segmenty. Tyto „cross-cutting“ linie jsou pak výhodnější, než přesahující (overlapping) či celospolečensky dosahující loajality.\nEvropský stranický systém by co do počtu relevantních stran stál kdesi na pomezí mezi Sartoriho umírněným a polarizovaným pluralismem. Tato charakteristika by tedy nevylučovala budoucí možný vývoj směrem ke konsociačnímu modelu. Nicméně vzorce interakcí a především existence a hierarchie konfliktních linií na evropské úrovni může tento směr zkomplikovat. Napříč jdoucích štěpení, která A. Lijphart definoval jakožto důležitou příznivou podmínku konsociační demokracie, lze na evropské úrovni dosáhnout pravděpodobně především kombinací socioekonomické a pro/antifederalistické konfliktní linie. Méně významnými štěpeními se pak potenciálně mohou stát linie: postmaterialismus vs. materialismus a v souvislosti s etablováním společné zahraniční a bezpečnostní politiky EU a také konfliktní linie zahraničněpolitická. Takovéto podmínky se zdají být dosažitelné i z hlediska empirického, neboť při kvantifikaci společných hlasování poslanců EP je patrný trend spolupráce profederalistických formací (včetně dvou největších), co se týče prohlubování evropské integrace, a naopak štěpení pravolevé v otázkách socioekonomických. Do budoucna by se ovšem proces prohlubování evropské integrace mohl zastavit na určitém stupni a dále se neprohlubovat (tímto stupněm by mohlo být i normativně ideální dosažení federativního uspořádání EU), což by samozřejmě znamenalo amerikanizaci systému, tedy jeho medializaci a personalizaci, dominantní a téměř výlučné působení socioekonomického štěpení a tedy bipolarizaci evropského stranického systému. Podmínky pro konsociační model by tak na úrovni politického systému EU definitivně zanikly.\nZávěrem je třeba konstatovat, že diskuze o aplikaci modelu konsociační demokracie a její nejasné vyústění úzce souvisí s proměnami empirické reality, která překonává intergovernmentální model uspořádání politického systému EU, avšak dosud nebylo dosaženo standardní federativní struktury, která by tuto analýzu umožnila. I proto zůstávají náměty k zamyšlení spíše na úrovni hypotetických úvah, které se příliš nekryjí s dosaženým stavem evropské integrace.\nV našem pojednání jsme se pokusili shrnout stav a vývoje debaty ohledně možnosti dosažení uspořádání politického systému EU na principech konsociace, jakož i její vyhlídky do budoucna. Přibližně do 90. let patřili mezi příznivce konsociační logiky rozhodování v rámci EU především stoupenci různých modelů intergovernmentalismu. Na přelomu století se však debata i s ohledem na proměnu smluvního rámce EU a posílení supranacionálních tendencí posunula směrem k revizi dosavadních závěrů ohledně konsociace mezi národními státy jako jejími jednotkami a v lijphartovské logice k hledání adekvátních segmentů v rámci evropské společnosti, které by mohly být konsociovány s ohledem na preskriptivní ambici podobného rozvrhu. Závěry této debaty však nejsou jednoznačné ani ve vztahu k tomu, zda je konsociační model na tomto půdorysu pro budoucí uspořádání politického systému EU vůbec reálně užitný. Z tohoto hlediska nezbývá než setrvat na úrovni dílčí analýzy a zaměřit pozornost především na možnosti uplatnění konsociační logiky pro další reprodukci mechanismu evropského stranického systému. Možného příhodného stavu pro toto uspořádání je však možno dosáhnout nejen v případě jeho doposud neuskutečněného zkompetitivnění, nýbrž taktéž v situaci dosažení takových strukturálních podmínek poskytujících vstupy stranického systému a ovlivňujících podobu jeho formátu, které by korespondovaly s podobou segmentovaných společností na národní úrovni v Lijphartově pojetí. Takový stav je s ohledem na pluralitní strukturu společnosti v rámci EU, jakož i případné posílení rozhodování v konkrétních sektorových politikách dle dominantního socioekonomického štěpení, spíše nepravděpodobně dosažitelný.\nBogaards, Matthijs: The Consociational Analogy of the European Union, A rejoinder to Crepaz with a Comment to Kaiser, European Union Politics, Vol. 3, 2002\nBogaards, Matthijs: Consociational Interpretations of the European Union, European Union Politics, Vol. 3, 2002\nCrepaz, Markus, M., L.: Norms, functions and dialectics: the proces sof european integration – a reply to Bogaards, European Union Politics, Vol. 3, 2002\nGabel, Matthew, J.: The Endurance of Supranational Governance, A Consocionali Interpretation of the European Union, Vol. 3, No. 4, Jul., 1998\nHix, Simon: The Political System of the EU, Palgrave, MacMillan, Basingstoke, 2005\nHloušek, Vít – Kopeček, Lubomír: Konfliktní demokracie. Moderní masová politika ve střední Evropě, MPÚ MU, Brno, 2004\nChryssochoou, Dimitris, N.: Theorizing European Integration, TJ International Ltd., Padstow, Cornwall, 2009\nKaiser, André: Inclusion, Alternation and the European Union, European Union Politics, Vol. 3, 2002\nKieve, Ronald: Pillars of Sand: A Marxist Critique of Consociational Democracy in the Netherlands, Comparative Politics, Vol. 13, No. 3, 1981\nKoslovski, Rey: The constructivist Approach to Understanding the European Union as a federal polity, Journal of European Public Policy, Vol. 6, No. 4\nLijphart, Arent: Democracy in Plural Societies, Yale University, New Haven and London, 1977\nLijphart, Arend: Patterns of Democracy, Yale University Press, New Haven, 1999\nLijphart, Arend: Thinking about Democracy. Power sharing and majority rule in theory and practice, Routledge, London and New York, 2008\nMair, Peter: Parties and Party Systems, 2006, In: http://www.eui.eu/SPS/People/Faculty/CurrentProfessors/PDFFiles/MairPDFfiles/PM_PoliticalPartiesChapter12.pdf\nSchmitter, Philippe, C.: How to democratize the European Union… and Why Brother?, Rowman & Littlefield Publisher, INC., Oxford, 2000\nTaylor, Paul: Consociationalism and Federalism as Approaches to International Integration, In: Groom, A.J.R. - Taylor, Paul (eds): Frameworks for International Co-operation, Pinter, Londýn, 1990\n Hix, Simon: The Political System of the EU, Palgrave, MacMillan, Basingstoke, 2005, s. 224\n Taylor, Paul: Consociationalism and Federalism as Approaches to International Integration, In: Groom, A.J.R. - Taylor, Paul (eds): Frameworks for International Co-operation, Pinter, Londýn, 1990, s. 172 - 184\n Koslovski, Rey: The constructivist Approach to Understanding the European Union as a federal polity, Journal of European Public Policy, Vol. 6, No. 4, s. 561 - 578\n Kieve, Ronald: Pillars of Sand: A Marxist Critique of Consociational Democracy in the Netherlands, Comparative Politics, Vol. 13, No. 3, 1981, s. 313 - 337\n Chryssochoou, Dimitris, N.: Theorizing European Integration, TJ International Ltd., Padstow, Cornwall, 2009, s. 75\n Bogaards, Matthijs: Consociational Interpretations of the European Union, European Union Politics, Vol. 3, 2002, s. 357 - 370\n Crepaz, Markus, M., L.: Norms, functions and dialectics: the proces sof european integration – a reply to Bogaards, European Union Politics, Vol. 3, 2002, s. 370 - 376\n Kaiser, André: Inclusion, Alternation and the European Union, European Union Politics, Vol. 3, 2002, s. 445 - 458\n Bogaards, Matthijs: The Consociational Analogy of the European Union, A rejoinder to Crepaz with a Comment to Kaiser, European Union Politics, Vol. 3, 2002, s. 501 - 503\n Lijphart, Arend: Patterns of Democracy, Yale University Press, New Haven, 1999, s. 42 - 47\n Lijphart, Arend: Thinking about Democracy. Power sharing and majority rule in theory and practice, Routledge, London and New York, 2008, s. 156 - 157\n Srov. In: Hloušek, Vít – Kopeček, Lubomír: Konfliktní demokracie. Moderní masová politika ve střední Evropě, MPÚ MU, Brno, 2004, s. 19 - 26\n Schmitter, Philippe, C.: How to democratize the European Union… and Why Brother?, Rowman & Littlefield Publisher, INC., Oxford, 2000, s. 69 - 70\n Srov. Tamtéž, s. 68 - 69\n Mair, Peter: Parties and Party Systems, 2006, In: http://www.eui.eu/SPS/People/Faculty/CurrentProfessors/PDFFiles/MairPDFfiles/PM_PoliticalPartiesChapter12.pdf,\n Lijphart, Arent: Democracy in Plural Societies, Yale University, New Haven and London, 1977, s. 61- 64\nHanáček,, Vladimír. Konsociační interpretace EU a jejich vyhlídky do budoucna [online]. E-polis.cz, 12. prosinec 2012. [cit. 2022-07-04]. Dostupné z WWW: <http://www.e-polis.cz/clanek/konsociacni-interpretace-eu-a-jejich-vyhlidky-do-budoucna.html>. ISSN 1801-1438.


Jaroslav Bašta 2. díl: Problém Vladimíra Putina je v tom, že je větší demokrat, než 70 procent ruských občanů\n20-7-2019 Zpravodajství Nová republika 231\nJaroslav Bašta 20.7.2019 Svobodné Univerzum V devadesátých letech bylo Rusko doslova v katastrofálním stavu a to snad po všech stránkách. Probíhala zde velmi divoká privatizace, která znamenala podle některých odborných odhadů propad ekonomiky srovnatelný s obdobím druhé světové války. Všichni pozorovatelé předpokládali rozpad Ruské federace a následnou marginalizaci vlivu jednotlivých zemí rozpadlého impéria. Dokud bylo Rusko na kolenou, poražené a ponížené po studené válce, mělo na Západě mnoho přátel, nebo se spíše mnoho lidí jako přátelé Ruska tvářilo. Jenže jak se pomalu hrabalo opět nahoru a bylo jasné, že prezident Vladimír Putin je v této snaze úspěšný, tak se postupně vztahy se Západem zhoršovaly Délka: 29:34 Přehrát pořad V minulém díle rozhovoru s analytikem Jaroslavem Baštou tento bývalý velvyslanec v Rusku a na Ukrajině uvedl, že nebýt Vladimíra Putina, tak by Rusko bylo rozparcelováno. A také, že srdce lidí si Vladimír Putin získal mimo jiné i tím, že odmítl finanční pravidlo, které je na Západě běžné, totiž že v oblasti veřejných peněz se zisky privatizují a prodělky znárodňují, což všichni lidé na Západě mohli zakusit velmi zřetelně v dobách poslední finanční krize. Závěr předchozí části byl věnován Číně v tom smyslu, že bychom si měli dávat pozor nikoli na Rusko, ale právě na Čínu, která se stává skutečně nebezpečným hráčem. A s tímto tématem začíná další část rozhovoru. Martina : Existuje na Západě enkláva, ve které zaznívají hlasy, jež by souzněly s tím, co říkáte? Tedy: „Pozor, Čína je tím nebezpečným hráčem, nikoliv až tak Rusko.“ Všimla jsem si, že když někdo něco takového řekne u nás, tak už je označen jako ruský troll, že je proruský, trpí Stockholmským syndromem a nevím, co všechno. Existují hlasy, které by na Západě, v Americe, říkaly: „Pozor, pokud se připravujete na takového nepřítele, jako je Rusko, není to ta správná fronta?“ Jaroslav Bašta : To je klasický omyl. Vždy se ti, kteří hovoří o budoucnosti, o válkách a střetech a podobně, připravují na minulou, nikoliv na budoucí válku. Já osobně v našem současném světě vidím několik problémů, které jsou před námi, které pomalu probíhají, ale o kterých se moc nemluví. Mimo jiné Atlantik přestává být centrem světa. Centrum světa se stěhuje do Tichomoří, o tom už občas uslyšíte. Vždy říkávám, že první vlaštovkou byl předchozí prezident USA Barack Obama, on byl prvním prezidentem, který se narodil v tichooceánské oblasti, a tak předznamenává tak trochu tento vývoj. Největší banky se z východního pobřeží stěhují na západní a zdá se, že po brexitu probíhá to, že banky, které byly v City, v Londýně, se budou stěhovat na východní pobřeží USA, takže Evropa se stane jistým způsobem tím, čím je geograficky, to znamená ne příliš významným poloostrovem euroasijské pevniny. To je vývoj, který se nám nemusí moc líbit a který pro nás není moc příznivý. Je to možná také jedním z důvodů, proč probíhá u nás i na Západě, především v intelektuálních kruzích, tak obrovská vlna rusofobie. A ta tak trošku ignoruje skutečného velkého nepřítele a soustředí se na toho menšího, protože mají pocit, že s tím menším by se možná něco dalo udělat, zatímco s Čínou těžko. Martina : To připomíná, když to srovnám velmi košilatě: „Mám vztek na faráře, tak zbiju kostelníka.“ Jaroslav Bašta : Ano. Martina : Myslíte, že je to opravdu takhle jednoduché? Jaroslav Bašta : Nevím, jestli je to takto jednoduché, ale v podstatě, když se na to podíváte, tak to tak vypadá. Pokaždé, když mi někdo vypráví o hrozbách, které jdou z toho Ruska, tak jim říkám: „Tak si uvědomte, k jak obrovské demilitarizaci světa, s výjimkou některých států, jako třeba USA, Turecko, a nakonec i Čína, došlo. Dnes, když se budeme bavit o 17 milionech čtverečních kilometrů, Ruská federace, která má přes 140 milionů obyvatel, má něco málo přes milion členů pozemního vojska. Je to přesně stejný počet, jaký ještě v roce 1988 měla střední skupina sovětských vojsk dislokovaná v bývalém východním Německu. Je to velmi podobné, my jsme měli armádu, která měla 200 tisíc příslušníků, dnes máme 26 tisíc. Čína jistým způsobem kolonizuje Afriku Martina : Našla jsem si, že celkem se asi na 150 základnách americké armády střídá přes 3 miliony vojáků. A že Rusko má základen šest ve svých bývalých republikách v Arménii, Bělorusku, Tádžikistánu, Kyrgyzstánu a Kazachstánu. Jaroslav Bašta : Ano. Martina : Ale pozor, Čína bude mít svou první základu v africkém Džibutsku, nebo už ji má. Jaroslav Bašta : Už ji má a bude jich mít víc, protože Čína samozřejmě jistým způsobem kolonizuje Afriku. Martina : Ano, o tom se hovoří. Jaroslav Bašta : Takže proto je první čínská základna v Džibuti, když nebudeme počítat Jihočínské moře, kde jsou vytvářeny umělé ostrovy a kde jsou vojenské základny také. Jelcin si vybral jako svého nástupce Putina mimo jiné proto, že věděl, že je lidsky slušný, loajální a drží slovo Martina : Využila bych teď toho, že jste byl mezi léty 2000 až 2005 velvyslancem v Rusku, takže díky vám můžeme více nahlédnout Rusku pod sukénku. Jaký člověka a jaký státník je Vladimír Putin? Vy jste ho mohl vnímat skutečně od jeho nástupu k moci. Jak jste ho vnímal tehdy a jak teď? Proč z něho máme takový strach a cítíme k němu takový despekt? Myslím tím Západ obecně. Jaroslav Bašta : Já jsem se samozřejmě na něj soustředil daleko víc v době, kdy jsem tam byl, což se týkalo jeho prvního a druhého volebního období. Takže: Jeho nástup do funkce znamenal obrovský zlom v tradici toho, kdo stojí v čele státu. V Rusku zhruba od roku 1917, od bolševické revoluce, bylo zvykem, že v čele státu stáli lidé z komunistické nomenklatury, kteří se mimo jiné vyznačovali tím, že některé problémy prostě odmítali vnímat, ty pro ně neexistovaly. Pro ně existovala spíš ideologie a povídání o tom, jak by se to mělo vést. A najednou přišel člověk, který byl celý předchozí život, profesionální život, cvičen k tomu, aby problémy odhaloval, hovořil o nich a řešil je. Takže první věc, která mě překvapila, protože ho dosadil do funkce Boris Jelcin, který do té doby, stejně jako Gorbačov, patřil do komunistické nomenklatury, byla, že Vladimír Putin a lidé kolem něj byli v podstatě z našeho pohledu antikomunisty. Oni nomenklaturu a komunisty považovali za neschopné blbce, kteří všechno zkazili a svým způsobem měli pravdu. Je pravda, že byl malinko jiný v době, kdy přišel do Moskvy, bylo to docela dobře vidět i na tom, koho si tam přivedl, protože většina lidí, kteří ho doprovázeli v prvním a částečně i druhém volebním období, byli lidé, které potkal předtím. U nás se zdůrazňuje, že byl důstojníkem KGB, který pak pracoval v zahraničí ve východním Německu. Ale on poté, co tam skončil, dělal náměstka starosty Petrohradu a to náměstka prvního demokratického starosty Petrohradu, Sobčaka – a kolem něj se soustředili lidé s velmi liberálními názory jak na ekonomiku, tak politiku. Nejenom kolem Sobčaka, ale i kolem Vladimíra Putina. A já myslím, že právě v tom osudu, a v tom, jak se Vladimír Putin zachoval ke svému předchozímu šéfovi Sobčakovi, byl motiv, který pak vedl později Borise Jelcina k tomu, aby Vladimíra Putina označil jako svého nástupce. Když totiž Sobčak prohrál volby a přestal být starostou, tak jeho nástupce se rozhodl, že ho nechá zavřít. A to proto, že v situaci, která tam byla v rámci privatizací a dalších záležitostí, samozřejmě nebylo tak složité něco najít. A Vladimír Putin, který už byl mimo, kterého to vůbec nemuselo zajímat, tak legenda tvrdí, že během dvou hodin dokázal pana bývalého starostu dostat letadlem do Německa. Takže projevil loajalitu. Martina : Asi v tom byl docela školený. Jaroslav Bašta : A lidskou slušnost, protože udělal něco, co by někdo moc nečekal. A to byl důvod, který si samozřejmě zapamatoval právě Boris Jelcin. Základní problém Vladimíra Putina je v tom, že je větší demokrat než 70 procent ruských občanů Martina : Pane Bašto, říkal jste, že jakožto náměstek prvního demokratického starosty Petrohradu se Putin zachoval, i když už nemusel, jak se zachoval. Ale proč mu bývá vyčítáno, že je to typický diktátor, že je to člověk, který má v sobě totalitní přístup absolutního vládce? Jaroslav Bašta : Já bych netvrdil, že je totalitní. Autoritářský ano, ale je také třeba si uvědomit, o čem Vladimír Putin hovořil, když režim, který tam teď je, konstituoval. Hovořil o diktatuře práva a případně o řízené demokracii. Pečlivě jsem četl různé materiály, které kolem toho byly. Zajímavou věc o Putinovi řekl bývalý premiér Kasjanov, který byl ve funkci za Jelcina a který v rámci dohod vydržel další čtyři roky i s novým prezidentem. Pak už ne, protože tyto dohody končily s prvním volebním obdobím, kromě Jelcina a jeho rodiny. A Kasjanov, který nemůže Putina považovat za svého příznivce, řekl, že základní problém je v tom, že Vladimír Putin je větší demokrat než 70 procent ruských občanů. A to je věc, kterou je třeba brát v úvahu, protože Rusko se svou historií a rozlohou nikdy nemůže být takovou parlamentní demokracií, jak si to u nás občas někdo představuje. Tam to vždy byla nějakým způsobem vláda jednoho muže, ať už to byli carové, nebo potom generální tajemníci a podobně. Když už jsme u toho, já jsem o tom také psal nějaké povídání, a je docela zajímavé, že pro to Rusko je typické, že všichni, kteří Rusko nějakým způsobem změnili a zapsali se do jeho historie, vládli neuvěřitelně dlouho. Ivan Hrozný 51 let, Petr První, Kateřina Velká, Stalin přes 30 let. A dnes Vladimír Putin, když budeme počítat střídaní s Medveděvem, už je u moci déle než Brežněv – a jestliže dokončí toto období, tak bude v čele Ruska stejně dlouho jako poslední ruský car Mikuláš II. – tedy 26 let. Takže na Rusko je třeba se dívat nejenom z našeho pohledu, ale taky z pohledu ruských dějin a toho, jak to tam funguje. Chodorkovský a další oligarchové v Rusku si mysleli, že majetek, který získali, je jejich, a že si s ním mohou dělat, co chtějí. Ale Putin a jeho lidé si myslí, že jim byl jen svěřen do správy – a měli by jej využít ve prospěch státu. Martina : Pane Jaroslave Bašto, říkal jste, že Vladimír Putin měl k zavření oligarchy Chodorkovského tři důvody. A to, že Chodorkovský chtěl prodat část svých firem na Západ, že začal stavět ropovod do Číny a že měl politické ambice, které stály na velmi reálném základě. Když se o jeho uvěznění informovalo u nás, tak pokud si dobře pamatuji, tak jsme si z toho vzali ty politické ambice v tom smyslu, že se Putin zbavil svého politického protivníka. Řekněte mi, byl to velmi důležitý krok, že Chodorkovského zavřel? Chápete, proč to udělal? Mělo to v dalším vývoji Ruska svůj smysl? Jaroslav Bašta : Ano. U Vladimíra Putina je třeba brát v úvahu, že on vládne a od samého začátku jsou některé věci zcela jasné. Shodou okolností jsem s Michaelem Chodorkovským mluvil asi dva měsíce předtím, než ho zavřeli, protože jsme se nějak sešli u tehdejšího bulharského velvyslance, který se s ním znal a který chtěl ode mě slyšet názor. Tenkrát šlo o to, že Vladimír Putin chtěl s Chodorkovským jednat, on věděl, co bude zatčení Chodorkovského a následný proces znamenat ve vztahu se Západem, takže to chtěl řešit jinak, nějakou dohodou. A Michael Chodorkovský myslel, že je to známka slabosti prezidenta. Já jsem mu vysvětloval, že je to pro něj poslední šance. Vím, že Chodorkovský studoval politickou ekonomii, tak jsem mu to vysvětloval slovy z politické ekonomie, že Vladimír Putin patří k lidem, kteří byli zvyklí používat mimoekonomické násilí a klidně to udělají zase. A ještě jsem mu říkal, aby se podíval, jak dopadl Gusinský, Berezovský a podobně, protože to je také velmi důležité. No, dopadlo to tak, že ho zatkli někde na letišti. Na to, že by si měl jako svého nástupce vybrat Vladimíra Putina, nepřišel Boris Jelcin, ale Boris Berezovský, tehdejší oligarcha, majitel televize a spousty dalších věcí. A Berezovský udělal jednu obrovskou chybu. Začal se po zvolení Vladimíra Putina k tomuto nápadu hlásit. A Gusinský udělal něco podobného. Oni zapomněli, že v ruském systému platí jedno pravidlo, že car nemůže být nikomu za nic vděčný a jestliže někdo na něm vymáhá vděčnost, tak skončí špatně, což se přesně stalo. A stalo se to také Chodorkovskému. Přesně v duchu toho, jak to v Rusku chodí, když chcete zastrašit nějakou skupinu oligarchů, tak si musíte vybrat toho nejdrzejšího a nejbohatšího. A když se vám to povede, tak se ostatní poddají, což se stalo. Jinak, protože jsem se kolem toho nějakým způsobem musel pohybovat, tak vím, že základní problém byl v pohledu na získání majetku, na privatizaci. Chodorkovský a další oligarchové se domnívali, že když získali majetek, tak je jejich a můžou si s ním dělat, co chtějí. Vladimír Putin a lidé kolem něj, kterým v Rusku říkají „silovici“, protože to byli zástupci takzvaných silových rezortů vnitra, obrany, tajných služeb a podobně, jsou naopak toho názoru, že k tomu majetku přišli proto, že byli ve správný čas na správném místě a znali správné lidi. Ale to neznamená, že tento majetek je jejich, oni jsou pouze správci, nikoliv majitelé. A to je pohled, který tenkrát vedl k tažení proti oligarchům. Tento spor vlastně začal kolem dluhů bývalého Sovětského svazu. To byla jedna z věcí na samém začátku Putinova vládnutí, kdy se rozhodl, že tyto dluhy, které zanechal Sovětský svaz, zaplatí. A samozřejmě, tyto dluhy se neplatily, nebo jen minimálně, ze státního rozpočtu. On prostě řekl oligarchům: „Podívejte, vy jste převzali majetek i s těmito závazky, a dluhy které zůstaly po Sovětském svazu, teď musíte splatit z těchto peněz, které máte k dispozici.“ Martina : A už bylo zle. Jaroslav Bašta : A právě Chodorkovský se tomuto bránil, což byl další důvod, proč se dostal do nemilosti. A samozřejmě, že jeho politické ambice v tom možná hrály také nějakou roli. Ale podle mě nikoliv rozhodující. Rozhodující byla snaha oligarchů tento majetek prodat, tím pádem už by na Sibiři byla nějaká americká nebo britská firma a postavila by ropovod do Číny. Dnes to dělá Rusko samotné, je to přes tři tisíce kilometrů. Martina : Ale dělá to stát, nedělá to jednotlivec, že ano. Jaroslav Bašta : Nedělá to jednotlivec a je to součást státní politiky, protože před 15 lety byla Ruská federace ve vztahu k Číně trošku zdrženlivější, nestáli zas příliš o to, aby Čína šla moc rychle nahoru. Dnes je to jinak, dnes již mají domluven nějaký modus vivendi, kdy to vypadá tak, že Čína je ekonomický tahoun, zatímco Rusko zajišťuje vojenskou odstrašující část toho spojenectví. Martina: Pane Jaroslave Bašto, jsem moc ráda, že jste přišel, a díky za to, že jste si s námi povídal a nabídl nám váš pohled na současný svět. Jaroslav Bašta: Já děkuji také a odpověděl bych stejně zdvořile – rádo se stalo.\n2019-12-12 – Studio Lípa – J.Bašta – O starostovi z Náckova.\nPrvní a poslední (?) setkání Putina se Zielenským


Hotely – Saco | Hotels.comSee this page in Englishčeština (Česká republika)Rezervujte online nebo telefonicky 239 014 224 Dle základních sazeb. 24 hodin denně, 7 dní v týdnu (hovory pouze v angličtině)Domovská stránkaNabídky hotelůSkupinyHotels.com™ RewardsZásady pro cookiesZákaznická službaVaše rezervaceNápovědaVáš názor na tento webHodnotit hotelPřihlášení a účetPřihlásitZaložit účetVaše rezervaceHotelyHotely v zemi Spojené státy americkéHotely ve státě MaineHotely ve městě SacoHotely – SacoHledat hotely – SacoMěsto, památka, název hotelu, adresa nebo PSČPříjezdOdjezd Neznám přesná dataPokoje123456789+Pokoj 1:Dospělí12345678Věk 18+Děti0123Do 17 letVěk v den příjezdu:Dítě 1:-?-<11234567891011121314151617Zobrazit nabídkyZa každých 10 nocí získáte 1 noc zdarma.*U vybraných hotelů navíc najdete Tajné ceny.12345678910=Nabídka dneAmericas Best Value Inn - Mt. Royalz3 903 KčVšechny nabídky ve městě SacoČeským zákazníkům se líbí:Hotely – SacoPopulárníRamada Saco/Old Orchard Beach AreaDobrá kvalita 3,9 / 5( 272 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 74 uživatelů. Hampton Inn Saco OrchardVýborná kvalita 4,5 / 5( 260 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 48 uživatelů. Sunrise MotelDobrá kvalita 3,1 / 5( 14 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 48 uživatelů. Americas Best Value Inn - Mt. RoyalUspokojivá kvalita 2,8 / 5( 101 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 39 uživatelů. Eastview MotelUspokojivá kvalita 2,6 / 5( 85 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 35 uživatelů. Exit 5 Motel & CottagesDobrá kvalita 3,3 / 5( 50 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 35 uživatelů. Rodeway Inn SacoDobrá kvalita 3,7 / 5( 70 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 11 uživatelů. The Edgewater Motor Innpočet hvězdiček neuvedenZatím bez hodnocení hostůTento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 6 uživatelů. Hotely vzdálené max. 5 km od SacoWild Acres RV ResortZatím bez hodnocení hostůHotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 10 uživatelů. Wagon Wheel RV ResortZatím bez hodnocení hostůHotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 8 uživatelů. Další hotely ve městě SacoNedávno rezervovánoSunrise MotelPočet hvězdiček: 2 z 2 355 KčExit 5 Motel & CottagesPočet hvězdiček: 2 z 2 646 KčSea Cliff House MotelPočet hvězdiček: 2,5 z 3 413 KčEastview MotelPočet hvězdiček: 2,5 z 1 826 KčHampton Inn Saco OrchardPočet hvězdiček: 2,5 z 3 678 KčU většiny pokojů platba ihned nebo pozdějiPro většinu pokojů možnost zrušení zdarmaZáruka nejlepší cenyZobrazit hotely ve městě Saco na mapěPamátky a zajímavostiVodní park Funtown Splashtown USAAquaboggan Water Park (aquapark)Golfový klub DunegrassSpolečenský klub Biddeford-SacoZábavní park Monkey Trunks Extreme Aerial Adventure ParkStátní park Ferry BeachSaco MuseumDopravaOld Orchard Beach StationTypy hotelůHotely cenově výhodné kategorie (8 hotelů)Hotely s bazénem (8 hotelů)Hotely pro rodiny s dětmi (5 hotelů)Představujeme destinaci SacoHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Saco.


Niels Henrik Horsted - Životopisy - Prozkoumej - Technic LEGO.com\nMám tu čest být marketingovým ředitelem této fantastické řady, jímž jsem byl většinu z 10 let, co pracuji ve společnosti LEGO. Začal jsem v LEGO Technic v roce 2005, kdy jsme uvedli na trh velký Pohyblivý jeřáb 8421. V letech 2009-2010 jsem pracoval na LEGO Power Miners, LEGO Vesmírná policie a první sérii minifigurek LEGO. V roce 2011 jsem, po roce stráveném s LEGO Universe, dostal příležitost vrátit se k LEGO Technic - a neváhal jsem ani sekundu! :)\nCo dělám kromě práce v LEGO:Ve volném čase je pro mne na prvním místě moje rodina (manželka + 3 děti), ale když čas dovolí, rád hraji golf a fotbal. Také rád sleduji fotbal v televizi - hlavně anglickou Premier League.


V roce 2011 bude poslední možnost výrazně využít dotací z programů OPPI - Podnikatel.cz\nPodnikatel.cz » Peníze a úspory » V roce 2011 bude poslední možnost výrazně využít dotací z programů OPPI\nPodnikatelé, kteří mají zájem čerpat dotace z programu Podnikání a Inovace (OPPI), by měli zbystřit. Rok 2011 bude zřejmě posledním, kdy si sáhnou na evropské dotace v takovém rozsahu.\nRok 2011 bude s největší pravděpodobností posledním obdobím, kdy budou vyhlášeny nové výzvy všech existujících dotačních titulů spadajících pod operační program Podnikání a Inovace (OPPI). Pro podnikatele to znamená dost možná poslední šanci sáhnout si na evropské dotace v takové míře, v jaké je nabízí plánovací období 2007–2013. V tom následném 2014–2020 už k nám z evropského rozpočtu poputuje o poznání menší objem financí a dotační možnosti pro podnikatele budou znatelně omezenější, než je tomu nyní.\nOperační program Podnikání a inovace nabízí podnikatelům celkem 12 různě zaměřených dotačních titulů. Většina z nich již má uzavřený příjem registračních žádostí. Výjimkou jsou programy Potenciál a Poradenství, které ještě stále umožňují žádosti podávat. U zbylých deseti programů se předpokládá vyhlášení nové výzvy ve druhém či třetím kvartálu roku 2011. Ve většině případů půjde již o výzvu poslední. Výjimkou by mělo být několik programů, u nichž by mohla následovat ještě další výzva v roce 2012 v případě, že se nepodaří vyčerpat celkovou alokaci OPPI. Zbylé prostředky se potom realokují ve prospěch programů, které mají potenciál peníze rychle a úspěšně vyčerpat, aby bylo z celkového objemu financí v OPPI využito maximum. Čtěte také: Chcete přivést na trh nový či inovovaný produkt? Máte reálnou šanci získat dotace\nObecně je velká většina dotačních programů OPPI určena zejména na podporu zpracovatelského průmyslu, IT sektoru či výzkumných a vývojových kapacit. Jednou ze základních podmínek pro čerpání dotací z OPPI je nutnost mít uzavřená alespoň dvě po sobě jdoucí účetní období (u některých programů je možné tuto skutečnost doložit pouze za svou mateřskou společnost). Projekty podpořené z tohoto programu musí být realizovány mimo území hl.m. Prahy, to však neznamená, že společnost samotná nemůže mít v Praze své sídlo (s výjimkou programu Marketing). Dotační tituly Operačního programu Podnikání a inovace jsou určeny především na podporu malých a středních podniků, ale většinu z nich mohou využívat také velké podniky. Čtěte také. Podnikáte v oblasti IT? Můžete pro svou firmu získat dotace z EU\nNa co konkrétně a z jakých programů tedy bude možné čerpat dotace v roce 2011 nejspíš naposledy?\nProgram Potenciál je určen ke zvyšování kapacit pro průmyslový výzkum, vývoj a inovace. Díky tomuto programu lze pořídit potřebné výzkumné a vývojové zázemí, tedy především nové stroje, technologie, zařízení, software a hardware. Program Potenciál je určen pro podniky všech velikostí a je v současné době otevřen pro příjem registračních žádostí, a to až do 30. září 2011.\nTento program je zaměřen na rozvoj lidských zdrojů především v oblasti ICT. Umožňuje čerpat dotace na mzdy nových odborných pracovníků míst v IT firmách vyvíjejících software nebo společnostech zajišťujících outsourcing vnitropodnikových funkcí, např. účetnictví, řízení lidských zdrojů, správa informačních systémů, finance, controlling, nákup atp.\nDíky programu ICT v podnicích mohou malé a střední podniky, působící zejména v oblasti IT nebo zpracovatelského průmyslu získat dotace na IT vybavení, jako například nový informační systém, ERP, nové moduly, rozšíření funkcionalit, CRM, CAD-CAM aj., a k tomu i nutný HW na provoz aplikací, jako servery, PC, notebooky atp. Pro IT firmy to znamená nejen možnost zefektivnit svoji činnost díky nových technologiím, ale také příležitost zvýšit odbyt svých softwarových produktů.\nProgram Prosperita podporuje zakládání, rozvoj či provoz vědeckotechnických parků, center pro transfer technologií či podnikatelských inkubátorů. Vzhledem ke svému zaměření je určen nejen pro podniky, ale také pro vysoké školy či veřejné výzkumné instituce. Podobného zaměření je program Spolupráce, který umožňuje vznik nových klastrů a technologických platforem.\nZ programu školicí střediska lze dotovat zejména výstavbu či rekonstrukci objektů, určených pro vzdělávání a rozvoj lidských zdrojů podnikatelských subjektů. Dotovány jsou nákup či úprava nemovitostí, technická a dopravní infrastruktura, školicí pomůcky, software a školicí programy. Program je určen po podniky všech velikostí působící zejména v oblasti zpracovatelského průmyslu.\nDíky programu Marketing může Vaše firma získat dotace na podporu expanze na zahraniční trhy, konkrétně ve formě dotace na účast na výstavách a veletrzích. Program je ovšem určen pouze pro malé a střední podniky se sídlem mimo hl.m. Praha.\nTento program je spolu s programem Potenciál jediný, který v současné době ještě umožňuje příjem registračních žádostí, a to do konce ledna 2011. Program umožňuje čerpat dotace na externí poradenské služby, související se zaváděním inovací a zvyšováním konkurenceschopnosti, a je určen pro malé a střední podniky.\nU výše uvedených programů bude výzva v roce 2011 s největší pravděpodobností tou poslední. Plánujete-li v nejbližší budoucnosti investice, které je možné kofinancovat z fondů EU, bylo by dobré je zakomponovat do svých plánů tak, aby bylo možné je provést v časovém a věcném souladu s nabízenými programy. Ušetřit tak můžete až 60% svých nákladů, které se u některých projektů mohou pohybovat v řádech stamiliónů. Čtěte také: Víte, že OSVČ mohou dostat dotace od úřadů práce? Dokonce až 90 000 korun\nVzhledem k tomu, že podmínky jednotlivých výzev se v zásadních aspektech většinou příliš neliší, je vhodné si prostudovat výzvy předchozí a udělat si tak představu o základních parametrech programů. Budete tak mít dostatek času svůj projekt promyslet tak, abyste se s ním o dotace mohli ucházet. Všechny minulé výzvy najdete na stránkách agentury CzechInvest, která má program OPPI na starosti. Důležité však je vědět, že nelze žádat o dotace na investice, které již byly provedeny. S investicemi, na které chcete získat podporu, je nutné počkat až do schválení tzv. registrační žádosti vašeho projektu.\nNevíte-li si rady, nebo chcete-li si ušetřit pečlivé studování mnoha materiálů, můžete se obrátit na některou z poradenských společností, které se na dotace z Evropské unie specializují. Ty kvalitní by vám měly provést základní dotační audit zdarma a poradit, které programy jsou pro Vás vhodné. Kromě již uvedených dotačních titulů budou v průběhu roku 2011 vyhlášeny také výzvy programů Inovace, Nemovitosti, Ekoenergie a Rozvoj. Jedná se o programy, u nichž pravděpodobně nedojde k vyčerpání celkové alokace a do roku 2013 tak bude následovat ještě jedna výzva k podávání žádostí. Nelze však odhadnout, kolik finančních prostředků bude ve kterém z programů k dispozici po roce 2011, proto bude vaše šance na získání dotace vyšší, podáte-li svou žádost v rámci nejbližší výzvy. Čtěte také: O jaké dotace může podnikatel žádat? Nabízíme rychlý přehled\nNa program Potenciál svým zaměřením věcně navazuje na program Inovace, určený pro podporu zavádění inovovaných produktů do výroby. Tyto produkty musí navazovat na předchozí výzkumné a vývojové aktivity. Obdobně jako u Potenciálu lze u tohoto programu financovat především nákup nových technologií, strojů, hardware a software.\nZ programu Nemovitosti lze financovat zejména rekonstrukce nemovitostí, které mají sloužit jako výrobní haly. Dotaci však můžete získat také na nemovitosti sloužící pro výzkum a vývoj, jako technologická centra, centra strategických služeb, na přípravu podnikatelské zóny či zhotovení projektové dokumentace.\nDotační program Eko-energie přináší podnikatelům možnost získat dotace na aktivity v oblasti snižování energetické náročnosti výroby, spotřeby primárních energetických zdrojů a vyššího využití obnovitelných a druhotných zdrojů a jejich udržitelný růst.\nNákup strojů, zařízení a moderních technologií mohou malé a střední podniky kofinancovat z programu Rozvoj. Ten je ovšem omezen pouze na vybrané regiony a odvětví.


+420 721 160 555 (po–pá 7:00–22:00) kontrola@carcon.cz\nVyplněním a odesláním formuláře uděluji svůj výslovný souhlas k tomu, aby obchodní společnost Mechanikgohome.cz s.r.o., IČ: 08830193, se sídlem Jaurisova 515/4, Michle, 140 00 Praha 4, zapsaná v obchodním rejstříku vedeném Městským soudem v Praze, oddíl C 326028, jakožto správce osobních údajů dle příslušných právních předpisů (dále jen „správce“) zpracovávala, uchovávala, shromažďovala a nakládala (dále jen „zpracování osobních údajů“) za účelem marketingového využití tyto mé osobní údaje: jméno, příjmení, telefonní kontakt, e-mail, údaje o komunikaci se mnou a veškeré další osobní údaje mnou poskytnuté. Tento souhlas uděluji na dobu neurčitou a jsem si vědom(a) toho, že jej mohu kdykoliv odvolat; požadovat po shora uvedeném správci informaci, jaké mé osobní údaje jsou jím zpracovávány; požadovat vysvětlení ohledně zpracování osobních údajů; vyžádat si přístup ke zpracovaným osobním údajům; požadovat opravu nebo aktualizaci zpracovaných osobních údajů; požadovat výmaz zpracovaných osobních údajů, uplatňovat námitky proti zpracování osobních údajů a dále v případě pochybností o dodržování povinností souvisejících se zpracováním osobních údajů se obrátit na správce nebo na Úřad pro ochranu osobních údajů. Nad rámec výše uvedeného souhlasím i s tím, že zpracováním může zpracovatel pověřit třetí osobu, jakožto zpracovatele.\nIČ: 088 30 193\nDIČ: CZ088 30 193\nÚspěšně provozujeme služby mobilního autoservisu a pneuservisu pod značkou Mechanikgohome.cz. Nabízíme však podporu i těm, kteří svůj vůz teprve kupují. Prostřednictvím revoluční služby CARCON provedeme profesionální prověření vozidla před koupí bez ohledu na to, kde se právě nachází.\nPo celé ČR působí naši zkušení technici, kteří pracují se sofistikovanou metodikou kontroly a skenu vozidla tak, aby dokázali odhalit sebemenší problém.\nPřijedeme kamkoliv, postaráme se o profesionální inspekci vozu i zkušební jízdu. Vám pak dodáme detailní report. I na dálku získáte nezávislé posouzení technického stavu vozu. Ušetříme Vám čas i peníze.\nJak to funguje? Pomoc s výběrem vozu\nPotřebujete poradit s výběrem ojetého vozu? Pomůžeme vám. Službu CARCON můžete využít odkudkoliv z ČR, nemusíte nikam jezdit, stačí odeslat váš kontakt nebo nám můžete rovnou zavolat.\nNám zavolejte a vše vyřešíme okamžitě


Po zhlédnutí Star Wars začal natáčet své první kousky\nLetošní jubilant se narodil v Londýně britskému otci a americké matce. Když mu bylo sedm, propukla ve světě mánie jménem Star Wars. Ta mu navždy změnila život. Už v té době začal natáčet spolu se svým starším bratrem na tátovu kameru krátké filmy. Pravda, sice valné kvality nebyly, ale zato se rozhodl, co bude jeho sen. Už během studií anglické literatury se představil s krátkým snímkem Tarantella (1989), který uspěl na festivalu v USA. Otevřela se mu tak cesta do studentské filmařské společnosti.\nOd Mementa jede bomby\nChristopher si sám napsal scénář k filmu Memento, který také režíroval a produkoval. Snímek se objevil v roce 2000 - a stal se jedním z nejoriginálnějších snímků celé dekády, kterou dokonale uzavřel. Drsný příběh Leonarda, jehož žena byla napadena a zavražděna a on si nepamatuje téměř vůbec nic, nadchl celý Hollywood. Od té doby si režisér mohl diktovat podmínky, jaké chtěl. Následovala mysteriózní pecka Dokonalý trik z roku 2006 nebo ztvárnění legendy o Batmanovi ve snímku Temný rytíř z roku 2008.\nPoslední dekáda je projevem zrání\nSnímek Počátek s Leonardem DiCapriem v hlavní roli vynesl snímku čtyři Oscary a přední místo mezi nejlepšími filmy začátku nového desetiletí. Po dalším Batmanovi se objevil sci-fi kousek Interstellar z roku 2014 - a opět Oscar. Tentokrát za vizuální efekty. Již zmiňovaný válečný Dunkerk posbíral tři zlaté sošky a stal se nejúspěšnějším snímkem zobrazujícím druhou světovou válku - překonal tedy i vojína Ryana.\nJak si povede režisérova sci-fi novinka Tenet, kterou si nadělil k padesátinám, se necháme překvapit. Právě běží v kinech.\nŠtítky: Christopher Nolan, Dunkerk, Tenet


Tento článek je určený pro všechny, kteří si dnes pod stromečkem rozbalí své první Apple Watch (nebo chytré hodinky obecně). Pokud jste tedy byli tak hodní a tento dáreček od Applu pod stromečkem našli, čtěte dál, neboť vám poradíme několik věcí, na které je dobré z počátku používání myslet, nebo co je obecně dobré vědět.\nRozbalení, sestavení, nabití\nApple Watch najdete v podlouhlé krabičce, kde je tělo hodinek uložené samostatně a přibalený náramek také. Hodinky by měly být z výroby již trochu nabité, pokud však po zapnutí (podržení obdelníkového tlačítka) nenaběhnou, krátké připojení na nabíječku to vyřeší. Nabíjecí konektor je u Apple Watch magnetický, což je velice praktické. Jakmile se vám hodinky nabijí na dostatečnou úroveň (pokud byly opravdu vybité, stačí 10-15 minut na nabíječce), je dobré k nim přidělat dodávaný řemínek/pásek. Ten disponuje celkem třemi díly, přičemž dva z nich se liší v závislosti na velikosti. Pokud máte drobnější zápěstí, nasaďte na hodinky pásek o velikosti S/M. Díl s kovovým kolíkem jde vždy na horní stranu, polohovací část pásku pak na spodní.\nJakmile máte nabito a nasazeno, nastavení je otázkou chvilky. Budete k němu potřebovat váš iPhone, jelikož bez něj hodinky prakticky nefungují, minimálně však bez něj nejdou nastavit. Jakmile tedy hodinky zapnete, prostřednictvím aplikace Watch v telefonu je propojíte se svým iPhonem a připojíte ke svému Apple ID. Následně postupujte dle návodu, určete si typ a polohu nošení a další. Za chvíli budete mít hotovo a můžete se pustit do prozkoumávání hodinek.\nAplikace Watch ve vašem iPhonu je výchozí bod pro vše podstatné, co se s vašimi Apple Watch bude dít. Proto důrazně doporučujeme, abyste prozkoumání této aplikace věnovali dostatek času. Najdete zde totiž vše co pro fungování s Apple Watch potřebujete. Chcete změnit design ciferníku? Najdete to tam. Chcete si přidat platební kartu do hodinek? Také tam. Chcete provést aktualizaci SW? Snad už ani nemusíme odpovídat… Aplikace Watch je základ, se kterým je třeba se náležitě seznámit. Ano, spousta věcí (jako například ty již zmiňované ciferníky) je možné měnit i přímo na hodinkách, aplikace v telefonu je však pro tyto potřeby o poznání pohodlnější.\nJakmile se s aplikací Watch seznámíte, další na řadě je prostředí v hodinkách jako takových. Pořádně si vyzkoušejte funkci digitální korunky, prozkoumejte nativní aplikace či vyzkoušejte fungování některých duálních aplikací, při kterých Apple Watch zrcadlí funkce telefonu (například Apple Music, nebo navigaci). Zkuste si z hodinek zavolat, zkuste si „prozvonit“ telefon (což je jedna z mých nejoblíbenějších a nejpoužívanějších funkcí). Apple Watch na vás z počátku vychrlí celou řadu upozornění na různé funkce a schopnosti, které hodinky mají. Například pravidelná notifikace o „dýchání“ je pro mnohé otravná a velice rychle ji vypínají. Na to, co se vám líbí nebo nelíbí však časem přijdete sami.\nFamily Setup watchOS 1\nFamily Setup watchOS 2\nFamily Setup watchOS 3\nFamily Setup watchOS 5\nFamily Setup watchOS 6\nFamily Setup watchOS 8\nFamily Setup watchOS 9\nFamily Setup watchOS 10\nFamily Setup watchOS 11\nFamily Setup watchOS 12\nFamily Setup watchOS 4\nNajděte si své oblíbené aplikace\nPlatforma watchOS a Apple Watch jako takové jsou už poměrně uzrálým produktem a v App Store se nachází celá řada aplikací, které stojí za to. Vzhledem k tomu, že jde především o fitness tracker, hrají (minimálně pro spoustu uživatelů) prim fitness aplikace. Těch je opravdu mnoho a vybere si skutečně každý. Osobně na „běžné aktivity“ používám nativní aplikaci od Applu, v případě zimních radovánek pak Apple Watch verzi aplikace Slope. Různých alternativ je však opravdu mnoho a je na každém z vás, co si vyberete.\nŘemínky, řemínky, řemínky… a další doplňky\nPokud vám z nějakého důvodu nevyhovuje řemínek či pásek, který jste ke svým Apple Watch dostali v krabičce, nezoufejte. Různých druhů a kombinací náramků je snad tolik, jako aplikací v App Store. To je samozřejmě nadsázka, nicméně možnosti individualizace vzhledu Apple Watch prostřednictvím různě barevných náramků a řemínků je opravdu nespočet. Apple nabízí originální řemínky z několika materiálů a širokou barevnou paletou, která se navíc několikrát do roka obměňuje. Zde se tedy představivosti meze nekladou. A co se dalšího příslušenství týče, na výběr je nespočet různých nabíjecích stanic, od jednoduchých až po komplexnější s více nabíjecími sloty. Na trhu jsou také různé ochranné obaly zvětšující odolnost hodinek, které z nich dělají jakési „moderní G-SHOCKy“. Veškerou nabídku příslušenství časem určitě prozkoumáte, nyní se však bavte svými novými hodinkami a prozkoumávejte to, co nadchnulo desítky milionů uživatelů před vámi.\npride-bands-olympic-bands Limitované edice řemínků pro Apple Watch byly velkým hitem.\nApple watch color bands fb


Svatební polštářek Tekla - polštářek pod prstýnky, bílá, krémová - doplněk svatební obřad\nV každém balení sáčku do vysavače (včetně Svatební polštářek Tekla - polštářek pod prstýnky, bílá, krémová - doplněk svatební obřad )Vám nabízíme vůni do vysavače zdarma.\nMáte nějaké dotazy k produktu Svatební polštářek Tekla - polštářek pod prstýnky, bílá, krémová - doplněk svatební obřad ? Volejte +420 220 990 591 a naši zaměstanci Vám rádi vše zodpoví.\nMáme pro Vás nejen Svatební polštářek Tekla - polštářek pod prstýnky, bílá, krémová - doplněk svatební obřad, ale i ostatní značky jako AEG, Aqua Vac, Beko, Bestron, Booman, Bosch.\nAktualizace produktu Svatební polštářek Tekla - polštářek pod prstýnky, bílá, krémová - doplněk svatební obřad provedena:\n31. 01. 2021 19:13:53


Největší minivolejbalový turnaj v Břeclavi\nBezesporu největší množství dětí a doprovázejících rodičů se v neděli sešlo na turnaji Jihomoravského barevného minivolejbalu. Třetí kolo této série turnajů se tentokrát konalo v Břeclavi. Do turnaje se přihlásilo 104 (většinou dvoučlenných) týmů, a protože šlo o děti 1. - 4. tříd, přijelo s nimi minimálně jednou tolik rodičů z celé Jižní Moravy.\nZa náš oddíl se turnaje zúčastnilo 46 dětí z našich volejbalových přípravek. Do žluté kategorie (1.-2. třídy) jsme postavili vesměs začátečníky, tedy děti, které jsou sice moc šikovné, ale s tak velkými turnaji nemají téměř žádné zkušenosti. I přestože se tak veliké akce někteří účastnili úplně poprvé, dokázali přece jen nějaká ta vítězství ukořistit. V oranžové kategorii se už naše týmy pohybovaly ve středu svých tabulek, za zmínku ale určitě stojí 1. místo Lucky Kazinotové s Evičkou Zálešákovou a 2. místo Tobiáše Vydry se Štěpánem Mackovčínem.\nZato v červené kategorii jsme dosáhli jednoznačně největších úspěchů. První místa ve svých skupinách si odnesly Andrejka Fabikovičová s Terkou Němečkovou a Janička Piškulová s Aničkou Balgovou, na druhém místě své skupiny těsně skončily Verča Vašíčková se Simčou Lhotskou a krásná třetí místa vybojovali Natka Strušková s Kájou Hájkovou a Anetkou Trojanovou a Matěj Mikitka s Tobiášem Kouřilem. Další dva červené týmy skončily čtvrté.\nS celkovým projevem našich malých volejbalistů můžeme být ale velmi spokojení. Červená kategorie je velmi náročná na pohyb pod míč a kvalitu odbití a Břeclaváci svými výkony dokázali, že naše cesta je správná!:-)\nJunior Brno JKY - KKY TJ Lokomotiva Břeclav 3:0 (18,11,22) a 3:1 (15,-18,23,21)\nKP žáci - TJ Lokomotiva Břeclav A - 2. místo ve skupině VIIC\nKP žaček - TJ Lokomotiva Břeclav B - 4. místo ve skupině VIIC


Zasílání květin Poříčany\nÚvodní stránka Kam doručujeme Zasílání květin Zasílání květin Poříčany\nPro zasílání květin po Poříčanech můžete využít služeb našeho internetového květinářství. Kytici si lze vybrat z našich internetových stránek (v naší nabídce najdete: růže, orchideje, lilie, tulipány, karafiáty, slunečnice, gerbery, strelicie, anturie, narcisy nebo kaly) nebo uvážeme a doručíme květinu z Vámi dodaného obrázku, fotografie či jinak specifikovaných požadavků. Cena za zaslání květin (cena za dopravu) do města Poříčany (Středočeský kraj) je pouze 199 Kč.\nZasílání květin se stalo v průběhu posledních let velmi oblíbenou službou. Důvody pro zasílání květin mohou být mnohé - potěšit milovanou osobu, omluvit se, poděkovat, vyjádřit lásku, avšak nejběžnější důvodem je nepřítomnost dárce v den, kdy blízká osoba slaví narozeniny, jmeniny, výročí či jinou významnou událost. Se zasíláním květin do Poříčan máme bohaté zkušenosti – ročně prostřednictvím našeho e-shopu zašle květinu několik tisíc klientů. Kromě pracovních dnů nabízíme zasílání květin i o víkendech (sobota, neděle), svátcích nebo expresně do 24 hodin od objednávky.\nVěříme, že zasílání květin po Poříčanech prostřednictvím našeho internetového obchodu pro Vás bude příjemné, a že splní svůj účel.\nZasílání květin Poříčany - ukázka sortimentu:\nZasílání květin Klučov (0 km)\nZasílání květin Český Brod (3 km)\nZasílání květin Sadská (3 km)\nZasílání květin Tuklaty (6 km)\nZasílání květin Lysá nad Labem (7 km)\nPro některé naše zákazníky může být obtížné vybrat si kytici z široké nabídky námi uvázaných kytic. Jelikož Vám chceme maximálně usnadnit zasílání květin do Poříčan a zároveň šetřit Váš čas, připravili jsme pro Vás před vybrané květinové vazby, ze kterých můžete vybírat.\nCeny za rozvoz květin do města Poříčany a možné způsoby platby:\nZasílání květin Poříčany - reference zákazníků\nJana, 26. 10. 2015\nS doručením květin jsem byla velmi spokojená. Byly doručeny nejen v přesný čas určení, ale zároveň květiny byly opravdu krásné. Až nad mé očekávání.


Šampon pro objem vlasů | Pro Ženy CZ\nKdo by neznal senzační vlasovou kosmetiku značky TIGI? Neříká-li vám nic název značky, jisto jistě jste zaregistrovali obal: jednoduchý, barevně kontrastní, přitom minimalistický.\nŘady Bed Head, Catwalk a S-Factor jsou vlajkovými loděmi značky. Značka nezapomíná ani na muže, vytvořila pro ně řadu B For Man a samozřejmě má také profesionální řadu kartáčů a pomůcek. Produkty značky si zakládají na tom, že jsou kvalitní a cenově dostupné. O jejím širokém povědomí vypovídá, že na výrobky řady Bed Head v narazíte snad v každé české drogérii.\nNa našich stránkách můžete najít i výrobky produktové řady Catwalk. Jak sám název napovídá, je řada inspirovaná světem módních přehlídek. Ucelená řada šamponů, kondicionérů, stylingových přípravků a dokončovacích produktů dopřeje sebevědomí modelky každé ženě.\nŠampon Catwalk You Highness Elevating s vůní vanilky a santalového dřeva je určen pro všechny typy vlasů. Dodá vlasům mimořádný objem, hydrataci, svěžest a zdravý lesk. Bezsulfátový šampon s výtažky levandule, jasmínu, fialek, s mandlovým olejem a glycerinem vlasy nezatíží. Působí také proti nepříjemnému statickému poletování.\nŠampon Catwalk Your Highness Elevating najdete v sekci Krása našeho e shopu.\nCatwalk pro objem vlasů:


Pozor na hvězdné konstelace | Seznamte se\nÚplněk a jarní rovnodennost v jeden den. Co to s vámi udělá? Jak to ovlivní vás, vaše zdraví i vaše vztahy? Všechno může být vzhůru nohama.\nPojďte se s námi podívat na to, na co byste si měli dát pozor a co byste měli udělat, aby se k vám štěstěna obrátila čelem. Špatné období musí přece jednou skončit. A tento úplněk, který je ve stejný den jako v den, kdy přichází jaro, může znamenat i nový a lepší začátek, ať už hledáte lásku, novou práci anebo vás zlobí zdraví. Úplněk, který nastane 21. března 2019 je pojmenovaný jako Červí úplněk. Tento úplněk bude tak trochu superměsíc, což znamená, že je Měsíc ve velké blízkosti Země. To znamená, že Měsíc se může zdát jasnější a větší než obvykle, pokud je noční obloha jasná a tmavá. Nejbližší bod se nazývá perigee a nejvzdálenější je apogee. Když úplněk padá na perigee, tak vypadá daleko větší a jasnější a nazývá se jako supermoon. Tento fenomén není ve skutečnosti zas tak vzácný.\nJaké rituály byste měli při úplňku udělat, abyste si zdokonalili nebo přivolali lásku, peníze, zdraví, hojnost a dopřáli si duševní detox?\nSíla Měsíce vykonává kontrolu nad mořskými přílivy, ale také nad měsíčními cykly žen a náladou mužů. Na celém světě napříč různými kulturami si lidé plánovali svůj život podle fází měsíce. Prováděním rituálů nebo kouzel v určitých měsíčních fázích můžete tuto sílu využít také. Měsíční rituály jsou kouzla prováděná během specifických měsíčních fází, které využívají sílu měsíce k dosažení vašeho cíle. Nejsilnější měsíční fáze jsou pak nov a úplněk, který probíhá dnes, 21. března. Nový měsíc je mocným časem pro nové začátky. Rituály a kouzla vztahující se k novým romantickým vztahům, novým pracovním příležitostem, novým zdravotním návykům, měnícím se směrem k jakémukoli novému začátku budou v této době obzvláště účinné.\nPříprava na nový rituál\nTo, co potřebujete, se bude lišit podle rituálu, který chcete dělat. Všechny kroky vás ale obecně dostanou do toho správného mentálního prostoru a zlepší vaši psychiku. Měli byste mít nějaký talisman, zatímco budete provádět tento rituál. Může to být krystal, přívěsek, náramek nebo prsten jakéhokoli druhu. Mějte tento talisman u sebe po dobu dalších třiceti dnů a nechte ho vám neustále připomínat, jak dobře se cítíte a jak báječně se budete cítit v budoucnu, pokud vytrváte.\nUdělejte si solnou koupel, abyste se uvolnili a připravili se na svůj posilující rituál. Možná budete potřebovat přidat bylinky do koupele na základě toho, jaký druh kouzla budete dělat.\nUjistěte se, že máte prostor k provedení rituálu sami pro sebe a vyberte si místo, kde se budete cítit bezpečně a uvolněně. Můžete provádět rituály sami nebo se skupinou, ale pokud ho vykonáváte sami, měli byste na to mít svůj tichý a soukromý prostor. Pokud máte soukromý venkovní prostor, můžete si udělat svůj rituál i venku.\nUjistěte se, že vše, co způsobuje hluk, jako je například telefon nebo nějaký domácí spotřebič, je vypnuto a nechte domácí zvířata mimo místnost, abyste nebyli rušeni.\nUdělejte si pohodlí a pusťte si nějakou příjemnou hudbu.\nShromážděte všechny věci a důležité položky, které potřebujete pro svůj rituál.\nJak přilákat pracovní příležitost?\nZapalte zelenou svíčku a vezměte si list papíru. Zapište si seznam věcí, které chcete v práci. Buďte konkrétní a nebojte se vyslovit opravdu vše, co byste chtěli. Zapište si název společnosti, pro kterou chcete pracovat, jak chcete, aby vaše kancelář vypadala, jak se tam budete cítit a jak budete šťastni a spokojeni. Na druhou stranu papíru si zapište alespoň deset věcí, proč byste byli pro tuto práci přínosem. Sepište, v čem jste v tomto ohledu dobří, například že jste výborný komunikátor a pro každou společnost by bylo obrovské štěstí, že máte zkušenosti z oblasti designu, že jste ochotni se učit a tak dále. Až budete hotovi, zalepte papír do zelené obálky a nechte obálku i svíčku nějakém na místě, kde je uvidíte každý den. Při dalším úplňku znovu zapalte tuto svíčku a spalte obálku i s papírem uvnitř. To neznamená, že to bude trvat celý měsíční cyklus, aby se projevila vaše nová pracovní příležitost, může to ale trvat déle nebo dokonce krátce. Je to jen dokončení cyklu nastavení vašich záměrů pro vaši novou práci na dva nejsilnější dny měsíčního cyklu.\nJak si přilákat nový romantický vztah?\nPoužijte tři červené svíčky. Na kus papíru napište seznam věcí, které chcete ve svém novém romantickém vztahu a jak si představujete svého partnera. Než to ale všechno sepíšete, pořádně si to promyslete. Buďte konkrétní o tom, jak chcete, abyste se ve svém novém vztahu cítili, napište atributy, které by měl mít, a dokonce můžete napsat i jméno. Na druhé straně vytvořte seznam vlastností, které nabídnete této nové osobě a co budete mít společného. Až budete hotovi, zapečeťte tento papír do červené obálky. Spěte s touto červenou obálkou pod polštářem, dokud se to, co jste si sepsali, nesplní. Pak obálku spalte a popel přidejte do nějaké své oblíbené, zasazené květiny. Pokaždé, když projdete kolem této rostliny připomene vám to, jak jste si svůj vztah vysnili a že tento vztah je ten, který jste chtěli.\nJak přilákat peníze?\nSvětlo tří zelených svíček byste měli využít, pokud se zaměřujete na velké množství peněz, které byste chtěli přilákat. Existují i nejrůznější modlitby, které údajně mají vaše kouzlo posílit. Najdete jich na internetu spoustu. Otevřete svoji mysl, abyste získali dobro. A buďte především vděční za to všechno, co máte v současné době. Když budete pozitivně naladěni, budete přitahovat další pozitivní věci. I kdybyste se cítili sebevíc na dně, pokuste se mít vždy na paměti, že i malý úsměv dokáže vše zvrátit. Peníze nejsou všechno a odhalují pravý charakter. Takže až budete sepisovat svoje přání o tom, jak chcete být multimilionáři, věřte, že je to přání megalomanské. Hojnost a bohatství musíte cítit a měli byste si ho uvědomovat i vnitřně, aby k vám přišlo i fyzicky.\nÚplněk a jarní rovnodennost připadnou oba na 21. března tohoto roku\nCo je to jarní rovnodennost?\nJe to okamžik, kdy se délka dne a noci rovná a sluneční paprsky padají přímo na zemský rovník. V této době není země ani nakloněna směrem ke slunci, ani od slunce, přičemž dny a noc mají přibližně stejně dvanáct hodin. Pojem rovnodennost můžete také někdy najít pod označením „Equinox“, což vzniklo ze dvou latinských slov aequus (rovno) a nox (noc). Toto se děje dvakrát ročně, jednou jako podzimní rovnodennost v září a podruhé v březnu jako jarní rovnodennost.\nOvlivňuje nás příroda, vesmír, ale i lidé, se kterými se setkáváme. Proč se tedy potkávat s někým, kdo nám nic pozitivního do života nepřidává. Zkuste si svoji spřízněnou duši přičarovat nebo se porozhlédněte na vědeckém seznamovacím dotazníku. A jestli se zajímáte o ezoteriku, zkuste partnerskou shodu podle zvěrokruhu.


NEWTON College vítá nováčky ve velkém a bez nudných formalit | NEWTON TODAY\nNulťák. Nultému dni NEWTON College nikdo neřekne jinak. Akce, která nově příchozí studenty připraví na studium na NEWTON College, ihned je zapojí do kolektivu a seznámí s učiteli, studenty i absolventy. Má je nadchnout a pozitivně naladit na studium na vysoké škole. Podívejte se, jak takový Nulťák vypadá, a nasajte trochu NEWTONovské atmosféry, která na stále víc lidí působí jako magnet.\nJe slunečné zářijové odpoledne a na NEWTON College v Praze i v Brně přichází nově přijatí studenti, aby začali své vysokoškolské studium dost netradičně – zábavou.\nHned u vchodu je čeká tým studentů NEWTONu, který se o ně stará po celý den. Každý dostává pásku na ruku pro rozdělení do týmů podle barev. „Já mám modrou. A ty?” Studenti hned debatují o tom, k čemu pásky asi slouží, a pokračují do učebny, kde všechno za moment začne.\nŠkola se pomalu zalidňuje štěbetajícími studenty plnými očekávání : „Vůbec netuším, co budeme dělat, ale těším se,” říká trošku nervózní Monika Pouchlá, která jde na NEWTON studovat Globální podnikání a management.\nVítejte a hlavně se dnes pořádně bavte\nVšechno je skvěle připravené a začínáme načas. Moderátorka uvádí rektora Jana Mojžíše, který studenty s úsměvem vítá na NEWTON College. „Studium na vysoké škole si máte hlavně užít,” zdůrazňuje rektor. Atmosféra je úžasná. Hlavně když se představují učitelé, úplně cítíte, jak tají ledy. Nebojí se udělat si legraci z ostatních, ani ze sebe samých.\n„Dnes vás čeká několik krátkých workshopů, na kterých vám řekneme všechno důležité o studiu na NEWTONu. A poté si zasoutěžíte o naše speciální peníze – NCéčka. Těmi pak platíte na večírku,” vysvětluje moderátorka a rovnou nováčky rozděluje do týmů podle barvy pásky na ruce, kterou dostali u vchodu. Každou skupinku si pak odvádí dvojice studentů na první stanoviště.\nŠkola hrou: Co vás na NEWTONu čeká a nemine?\nNa Nulťáku je nejdůležitější, aby se nováčci lépe poznali. A čím jiným začít než vzájemným vyzpovídáním a představením toho druhého ostatním?\nInformační systém je nepřítel číslo jedna každého čerstvého vysokoškoláka. Na NEWTONu to víme, a proto studenty s ISem seznamujeme hned na začátku.\nPraxe je zásadní součástí výuky na NEWTON College. Proto přednáška o praxi nemohla na Nultém dni chybět. Tady je vidět malá ochutnávka příležitostí, které máte, když studujete na NEWTONu.\nStudenti NEWTON College jezdí na Erasmy a studují na partnerských školách. Na NEWTONu navíc hodně podporujeme i výjezdy na pracovní stáže. I o tom jsme se bavili na Nulťáku.\nDůležitou součástí Nultého dne jsou tzv. manažerské hry. Simulují skutečné situace při řízení organizace – plánování, rozhodování, kontrolu, komunikování či samotné řízení, a studenti se při nich naučí reagovat na různé situace a poradit si s důsledky svých rozhodnutí.\nUž jste se někdy zkoušeli seřadit podle výšky poslepu a beze slov? Snadné to určitě není. Musíte zvolit správnou strategii, abyste to stihli za co nejkratší čas a vyhráli co nejvíc NCéček. Každý tým na to šel po svém. Někde to byl trochu chaos, jinde byl postup systematičtější.\nA tady už se týmu sypou NCéčka, na kterých jsou podobizny vyučujících a důležitých osobností školy. Kolik NCéček tým dostane, závisí na rychlosti splnění úkolu i na šikovnosti a správnosti řešení.\nVšechny hry, které nováčci na Nulťáku hrají, nemají jen ozvláštnit přednášky a studenty zabavit. Cílem je, aby se lépe poznali, zjistili, jak reagují třeba na stres, jak spolupracují v týmu, kdo má tendenci přebírat vedení a kdo se drží spíš v pozadí.\n„Už na Nulťáku jsem zjistila, co můžu od koho čekat. Mohla jsem si tak třeba i líp vybrat, kdo mi bude víc sedět do různých týmových prací nebo seminárek,” říká Adéla Nováková, která na NEWTONu studuje druhým rokem Marketing a Brand Management.\nTýmová spolupráce může mít hodně podob. Na jednom ze stanovišť studenti dostali bonusovou otázku: „Kréťan říká – všichni Kréťané lžou. Lže, nebo říká pravdu?” ptá se Jiří Nesiba, vyučující humanitních předmětů na NEWTONu. Správnou odpověď vybírají ze tří možností. Buď lže, nebo říká pravdu, nebo otázka nemá řešení.\nPři hlasování je to půl na půl pro první dvě možnosti. Jen jeden student z celé skupiny si myslí, že otázka řešení nemá. A ostatní na něj dají. „Vidíte, tak se rozhoduje v managementu. Jen jeden z vás na sebe vzal to riziko a šel proti většině. Vy jste mu věřili, vsadili jste na něj, a vyplatilo se vám to,” podotýká Nesiba a vypočítává na stůl další NCéčka.\nTak přísahám. Už je to oficiální\nV Brně pronáší studentský slib za všechny své kolegy Marek Větrovský. Dobrá nálada nikoho neopouští ani teď, když už za sebou studenti mají několik hodin přednášek a soutěžení. Obzvlášť, když přichází nečekaná vzpruha, nováčci ožívají.\n„Tak jo, to je dneska na NEWTONu všechno, ale ještě mrkněte každý pod svou židli. Máme tam pro vás něco malého, abyste načerpali energii na párty,” překvapuje studenty moderátorka. RedBull na posilněnou se setkává s všeobecným nadšením a únava je rázem ta tam.\nHurá na legendární NEWTON párty\nDobré pití na přivítanou a spousta dobrého jídla. Zasloužená zábava může začít!\nUtrácení vysoutěžených NCéček jde nováčkům na jedničku. Týmový duch se projevil – nejoblíbenější jsou mega drinky se spoustou slámek pro všechny členy týmu.\nStudenti NEWTONu to pořádně rozjíždí na parketu v Brně i v Praze. Ten nejlepší tanečník ze všech vyhrává mega drinky pro sebe a své fanoušky.\nSmích u praskání balónků dohání kdekoho až k slzám. A nejrychlejší tým vyhrává, hádejte co? Další NCéčka!\nVztahy stmeleny. Úkol splněn\nKdo je vyučující, kdo student, kdo nováček a kdo absolvent? Jakýkoliv ostych smazalo pár písniček a veselých i upřímných rozhovorů. Baví se všichni se všemi. Jako by se znali pár měsíců a ne pár hodin.\nKdo nemá fotku s tímhle květináčem, jako by na pražském Nulťáku ani nebyl.\nZážitky načerpány. Přátelství vytvořena. Úkol splněn. Teď můžeme jít spokojení domů a těšit se na první školní den. Ten už bude poněkud formálnější, ale i tak se jej nováčci nemůžou dočkat, když už vědí, co je čeká, a znají ty, které budou denně potkávat následujících několik let. Dobrá práce týme! Tak zase za rok.\nPřečtěte si minirozhovory z Nulťáku s nováčkem, studentkou a vyučující >>>\nTémata: fotoreportáž, studentský život, bakalářské studium, praxe, Erasmus, Nulťák


První zprávy - Domácí - Díky detektoru kovů bude na dětských hřištích bezpečněji\nVelikost textu: Díky detektoru kovů bude na dětských hřištích bezpečněji\nNový detektor kovů budou využívat strážníci na Lochotíně. Za zhruba 11 tisíc korun jim ho zakoupil Městský obvod Plzeň 1. Požadavek na pořízení detektoru vzešel přímo od městské policie. Strážníci totiž měli obdobný přístroj zapůjčený a nemohli si jeho služby vynachválit. Z použití detektoru\n„Detektor kovů je ideální zejména při prohledávání dětských hřišť či pískovišť. Městští policisté díky němu objeví možný výskyt nebezpečných injekčních stříkaček, které tak jsou schopni okamžitě ze hřišť odstranit, tedy sesbírat do speciálních kontejnerů a předat do Fakultní nemocnice v Plzni k likvidaci,“ popisuje využitelnost nového zařízení starosta MO Plzeň 1 Mgr. Miroslav Brabec.Strážníci městské policie se o víkendu rozhodně nenudili Kromě toho může detektor přispět k odstranění rezavých plechovek, nebezpečných drátů nebo ostrých kousků plechu z míst, kde si hrají děti. Detektor koupil obvod na konci loňského roku, v pátek 4. března ho starosta obvodu předal k užívání městským policistům ze služebny Lochotín. Zároveň byl detektor předveden i veřejnosti na dětském hřišti za Plazou. Plzenskenovinky.cz informovala Šárka Bachmannová z Organizačního odboru ÚMO Plzeň 1.\n(jv,plzenskenovinky.cz,foto:moplzen1) Tisk stránky Doporučit stránku Ukrajinský poslanec: Na Krym mohou mít nárok Spojené státy! WSJ: Státy kolem Ruska by mohla chránit „trvalá neutralita“ Avakov: Až budeme mít Krym zpět, tak ho možná Moskvě pronajmeme Lekce z historie: Ukrajina anektovala Krym už v devadesátých letech Na obzoru válka? Řecko: „Turkova noha nevstoupí na řecké ostrovy!" Nejčtenější


Komentář: Nekvalitní potraviny pro Evropu 'druhé kategorie': Proč si je necháme líbit? | Zprávy | Tiscali.cz\nAutor: Pavel Jégl | Datum: 24. červenec 2017 09:41\nPři nakupování bychom neměli číst jen značky a cenovky, ale také složení. Ilustrační snímek | zdroj: Profimedia\nVisegrádská skupina vyslala do Bruselu emisara – Roberta Fica. Slovenský premiér tam tento týden bude u Jeana-Claude Junckera ve jménu Čechů, Maďarů, Poláků a Slováků žádat, aby Evropská komise zakázala vyrábět potraviny dvojí kvality.\nJinými slovy, Fico se bude u šéfa komise domáhat toho, aby Brusel posílil svůj vliv, aby vydal nové normy, přijal nové byrokraty, a především – aby na sebe vzal nové pravomoci, které dosud patří státům.\nDalší diktát Bruselu?\nSkupina V4 se v posledních měsících zaměřovala na kritiku migrační politiky Angely Merkelové a přerozdělovacích kvót Evropské komise. Kromě toho její lídři při každé příležitosti zdůrazňovali, že jim dirigistická politika bruselské byrokracie nevyhovuje.\n"Potřebujeme změnit fungování Evropy jako takové, snížit byrokracii," poučoval Bohuslav Sobotka v Bruselu unijního prezidenta Donalda Tuska. Stejné téma rozvíjel v rozhovoru pro Právo, ve kterém pravil: "Evropa by měla přestat nasávat další pravomoci, musí se bez zbytečné byrokracie vypořádat s pravomocemi, které dnes má. Musíme vnímat různorodost 27 členských zemí a nesnažit se všechny zařadit do nějaké předem definované tabulky."\nJak po takových prohlášeních chcete věrohodně prosazovat evropskou normu o kvalitě potravin nebo evropský úřad na ochranu práv spotřebitelů? Chceme snad Bruselu svěřit dohled nad složením potravin a právo na to, aby nám vnucoval nějaké "předem definované tabulky kvality"? Copak nejsme dost kompetentní na to, abychom rozpoznali béčkové potraviny?\nJuncker si na Ficovi nejspíš smlsne. Mohl by ho hned zkraje utřít otázkou: "Říkáte, že přerozdělování uprchlíků je diktát. Tak proč chcete, abychom diktovali složení a kvalitu potravin?"\nPostup některých nadnárodních výrobců a obchodních řetězců, které prodávají potraviny pod stejným názvem, ale s jiným složením na "západě" a "východě" Evropy, je přinejmenším neférový. Označit méně kvalitní potraviny stejně, jako potraviny s vyšší kvalitou, zavání klamáním spotřebitele.\nZákazník může očekávat rovné zacházení i to, že potravina prodávaná pod stejným označením v celé Evropské unii bude mít stejné složení, a tedy i stejnou kvalitu. A tak se nepodívá na složení, nevěnuje pozornost tomu, jaká delikátní éčka obsahuje. Ačkoli - předpokládat, že se neliší, by neměl, protože tohle téma se přetřásá nejméně šest let. Z té doby pocházejí první srovnávací studie výrobků globálně známých značek.\nZákazník by tedy měl vědět, na které béčkové potraviny si dát pozor, které nekupovat. A pokud chce vláda spotřebiteli usnadnit výběr, ať zveřejní výsledky srovnávacích testů.\nDůvody, proč se prodávají do zemí někdejšího sovětského bloku potraviny, v nichž je míň masa, víc náhražek nebo víc chemikálií než v potravinách dodávaných do "staré" Evropy, jsou nasnadě: Protože na tom výrobci a řetězce vydělají a protože si to tamní spotřebitel nechá líbit, pramálo ho zajímá, z čeho se pochutina skládá, rozhodující jsou pro něj cena a značka.\nDokud se bude většina zákazníků v zemích V4 dívat jen na cenovku a značku, sotva se na tom něco změní.\nTvrzení potravinářských korporací a řetězců, které se hájí tím, že své výrobky, případně svou nabídku, přizpůsobují chuti zákazníků, je samosebou až na výjimky lež. Výrobci i obchodníci využívají toho, že Evropská unie má jednotný trh, ne však (co do požadavků na kvalitu) jednotného spotřebitele.\nEvropská komise podle současných pravidel až na výjimky nemůže regulovat složení potravin a dohlížet, aby měly stejné chutě. Tím ji státy nepověřily. "Harmonizovala" pouze složení čokolád, džemů, džusů nebo medu.\nKomise smí zasahovat jen tehdy, když potravina ohrožuje lidské zdraví, anebo je prodávána bez potřebných a pravdivých informací o jejím složení. To však není případ dvojí kvality potravin. Na ni je krátká i směrnice o nekalých obchodních způsobech (zde).\nPokud našinec vychází z aktivit politiků, může nabýt dojmu, že výrobky velkých nadnárodních korporací jsou v zemích Visegrádu největší problém na trhu potravin. Ze srovnávacích studií však není jasný rozsah problému.\nJak si vůbec v porovnání s výrobky těchto koncernů stojí potraviny od ryze domácích (neglobálních) producentů, které ve státech V4 pořád převažují? Kdo se tím zabývá? Není to s nimi jako s pověstným britským párkem, který chce Jim Hacker ze seriálu "Jistě pane ministře" hájit do roztrhání těla?\nTyto výrobky by měly mít podstatný vliv na kvalitu potravin v té či oné zemi. Žebříček Global Food Security Index (GFSI), který rok co rok sestavují analytici The Economist Intelligence Unit a který hodnotí kvalitu a bezpečnost potravin i jejich dostupnost, však nenasvědčuje tomu, že by byly excelentní.\nVisegrádské země v žebříčku nezáří. Nejlepší je Česko, které se mezi 113 hodnocenými státy (první USA, poslední Burundi) umístilo na 25 místě. V kvalitě a bezpečnosti potravin dostalo 75,9 bodu, Polsko 74,9, Maďarsko 73,8. Nejhorší z V4 je Slovensko na 40. místě (za státy Latinské Ameriky) se 67,2 bodu.\nJe to přitom slovenský premiér Robert Fico, který hrozí potravinářským koncernům bojkotem jejich výrobků a chystá se vyjednávat o kvalitě potravin v Bruselu za celý Visegrád.\nInu, kozel zahradníkem.\nČesko domácí Evropská unie Visegrád kvalita potravin Visegrádská čtyřka česká politika evropská politika


Návrhářka Blanka Matragi oslavila významné životní jubileum. Hádali byste jí její věk? | E15.cz\nNávrhářka Blanka Matragi oslavila významné životní jubileum. Hádali byste jí její věk?\n27. února 2013 • 18:00\nMódní návrhářka Blanka Mattragi oslavila letos v únoru své šedesáté narozeniny a na sůj věk rozhodně nevypadá. Sama však přiznává že svou postavu, kterou by jí mohly závidět i mnohem mladší ženy, nemá zadarmo - každé ráno vstává v šest hodin ráno a hodinu cvičí, ve svých letech stále udělá i provaz...\nCeloživotní dřina podle ní stojí i za jejími návrhářskými úspěchy. „Třicet let pracuju včetně víkendů. Mnoho lidí to nechápe, hlavně v Česku. Tady totiž v pátek v pět odpoledne všichni zaklapnou počítač nebo zavřou kancelář a od té chvíle mají víkend. Já ne. Každý, kdo mě zná, by vám potvrdil, že zvedám telefony a pracuju, kdykoli je potřeba. Celý život musíte pracovat, pokud chcete uspět.“\nPravdou je, že se tato bezesporu náročná životní filosofie Blance Matragi vyplácí. Za její jedinečné originální róby jsoou klientky z královských arabských rodin ochotny zaplatit i sto tisíc dolarů, napsala dvě autobiografické knihy, uvedla vlastní sportovní kolekci a dlouhodobá výstava její tvorby v pražském Obecní domě byla pro zájem veřejnosti otevřena do konce ledna 2014.