Peter May: Pekingský rozparovač — ukázka by Host nakladatelství - Issuu\nPET ER MAY P EK INGS K Ý ROZPAROVAČ\nM AY Č Í N S K É T H R I L L E RY V I\nPEKINGSKÝ ROZPAROVAČ brno 2019\nChinese Whispers ÂŠ Peter May, Translation ÂŠ Filip DrlĂk,  Czech edition ÂŠ Host â€” vydavatelstvĂ, s. r. o.,  isbn -\nTomovi a Lesley\n„Kdo má oči, aby viděl, a uši, aby slyšel, přesvědčuje se, že smrtelníci nedovedou zakrýt žádné tajemství. Čí rty mlčí, ten prozrazuje tajemství špičkami prstů; ze všech pórů mu proniká prozrazení.“\nsigmund freud, 1905 ((Zlomek analýzy případu hysterie, přel. Ludvík Hošek)\nSedí ve vstupní hale a sleduje procházející západní ženy, které za sebou zanechávají stopu exotických vůní. Maskují svůj věk vlasy obarvenými na blond a nalíčeným obličejem, krášlí se exkluzivní módou a elegantně se nesou na nebezpečně vysokých podpatcích. Pokožku mají bledou jako slonovina, oči zelené, modré nebo hnědé. Zarážející. Bizarní. Mají všechno, oč usiluje ona: peníze, muže, svobodu, kterou bezstarostně považují za samozřejmou. Ale ona své ambice nikdy neuskuteční. Neboť se nedožije zítřka. Zachytí svůj odraz. Tolik světla, skla, nablýskané oceli a lesklého mramoru. Vidí se všude, kam se podívá. A je v šoku z vlastní obyčejnosti. Její všednost je až příliš očividná, dokonce i pod závojem líčidel; zručné tahy rudou rtěnkou; oči, které se snažila nalíčit tak, aby se zdály být méně šikmé; vlny, které se pokusila vytvořit na rovných černých vlasech. Připadá si staromódní, ošklivá. Potom si uvědomí, že muž opírající se o přepážku na recepci ji svléká očima a dychtivě se snaží zachytit její pohled a dát jí najevo, co se mu honí hlavou. Ten muž se za svůj chtíč zjevně nestydí a to je jí náhle nepříjemné. Sukni má dost krátkou na to, aby dokonale vynikly její dlouhé štíhlé nohy. Už je ale nechce \nmít překřížené, a tak se posadí rovně a přitiskne kolena pevně k sobě. Je si moc dobře vědoma toho, co ten chlap chce, a moc dobře taky ví, že ona to není. Nějaký hlas vysloví její jméno. Blízko. Vlídně a jemně. Otočí se k němu, polekaná jeho blízkostí. Stojí nad ní a usmívá se. Je starší, než si představovala, ale má husté tmavé vlasy a je docela atraktivní. A taky ji uklidňuje vědomí, že je to Číňan. Rychle se postaví a v co nejzářivějším úsměvu ukáže plné rty a bílé zuby. Nezaručí jí vstup do lepšího života, ale ani jí nebude dávat žádné falešné sliby a bude znát cenu peněz, které jí vloží do dlaně, až bude po všem. Tak jednoduché. Rozverná melodie jejího vyzvánění ohlásila jeho odpověď na její kratičký inzerát v pekingských novinách. Domluvili se na ceně a místě setkání. Když ji vede k otočným dveřím, ona se ohlédne přes rameno k recepci a postřehne v očích muže ze Západu zklamání. Nenaplněné fantazie. A těší se z pocitu moci, který pramení z odmítnutí. Chlad podzimního večera ji před hotelem překvapí. Nechala se ukolébat falešným dojmem tepla z nezvykle fungujícího ústředního topení hotelu pro cizince. Správa města začala lidem topit právě teď, o týden později než obvykle, aby se ušetřily peníze. Přitáhne si koženou bundu těsněji k tělu a zavěsí se do něho. Doufá, že v jeho autě bude tepleji. Pokud nějaké auto vůbec má, nikde poblíž nestojí. Jdou dlouho na východ po Ťien-kuo-men-waj, pozdní noční doprava na široké třídě už je řídká, jen občas kolem nich po tmavém cyklistickém pruhu projede někdo na kole. Celou dobu s ní mluví. Jako kdyby ji znal už celé roky. Mluví o nějaké nové restauraci ve čtvrti Čchung-wen, o klobouku, který si koupil ve Wang-fu-ťingu. Je jí s ním příjemně, ale už si přeje, aby brzy došli k jeho autu. Digitální displej na protějším rohu ulice Tung-ta-čchiao, nad pekingskou franšízou  Yan Bao Auto, ukazuje, že je čtvrt na jednu. Hodiny se potom přepnou na údaj o teplotě, minus dva stupně.\nV Sammie’s Café, které je údajně místem, kam Východ chodí jíst Západ, zhasnou světla. Poslední milovníci hamburgerů jsou už dávno pryč, pravděpodobně odjeli posledním metrem v půl dvanácté. Brány do stanice pekingského metra jsou už zavřené na zámek a hala, kde se prodávají lístky, už dřímá ve tmě. Chodník je opuštěný, výlohy supermarketu jsou zakryté roletami a stánek s novinami je zamčený. Na zlatých znacích na červených tabulích se odráží světlo ze vzdálených pouličních lamp. Tržiště Siou-šuej. Hedvábná ulice. Černá trhlina zející do úzké uličky, kde stánkaři zavřeli a odešli domů už před několika hodinami. K jejímu překvapení zabočí do té malé uličky na tržiště a hned nato je pohltí tma. Zaváhá, ale jeho stisk na její paži zesílí. Už není překvapená, ale vyplašená. Chce vědět, kam jdou. Kde má auto? Řekne jí, že žádné auto nemá a domů ji vzít nemůže. Tady je nikdo nebude rušit. Řekne mu, že nechce. Že je moc velká zima. Slíbí jí, že ji zahřeje. A k tomu možná dalších sto jüanů… To ji mírně obměkčí a neochotně mu dovolí, aby ji zavedl hlouběji do uličky. Na místo, kde ve dne smlouvají tisíce lidí, stánkaři pokřikují, plivou a zahazují vyluhované listy zeleného čaje na dlažební kostky. Byla tady už mnohokrát, ale nikdy to místo neviděla takto. Studené, opuštěné, pozamykané. Světlo z činžáků na východní straně nad stánky zdánlivě uvrhá uličku do ještě větší tmy. Prázdné třípodlažní bytové domy na západní straně trpělivě vyčkávají na budoucí kupce. Ohlédne se. Osvětlená hlavní třída jí připadá vzdálená. Pouliční lampy lemující silnici před vízovým pracovištěm amerického velvyslanectví na druhé straně se zdají být matné, pohlcené nocí. Její oči už si začínají zvykat. Už vidí cedule označující hedvábné koberce, sladkovodní perly, předměty zdobené emailem, vyřezávání pečetidel. Raději by byla někde jinde, možná by radši plnila představy muže na recepci. V nějakém teplém hotelovém pokoji. \nUž jsou skoro na konci uličky, když ji přitlačí do výklenku a ona na zádech ucítí chladnou kovovou mříž. Cítí na krku jeho dech, letmý dotek jeho rtů na pokožce. Ztuhne a připraví se na nevyhnutelné. Vždycky je to stejně těžké. Ale on poodstoupí a řekne jí, ať se uklidní. Z vnitřní kapsy kabátu vytáhne krabičku ruských doutníčků a ve tmě se krátce mihne plamen zapalovače. Ona z kabelky vyloví cigarety a on jí jednu zapálí. Pořád se třese zimou, ale už není tak vyděšená. On se opře o zeď a začne mluvit o demolici na severu města a nových bytových domech, které se tam teď stavějí. Vyfoukne kouř do vzduchu a dívá se, jak ho vítr unáší kolem cedule zakazující kouření. Zeptá se jí, kde bydlí a jestli má denní zaměstnání. A ona mu poví o stánku se starožitnostmi v Pchan-ťia-jüanu a o své matce, a přitom vůbec netuší, jak moc jí ten muž pohrdá. Myslí si, že jeho úsměv znamená zájem. Myslí si, že má hodné oči. Dokouří cigaretu a on zahodí doutníček do tmy. Po zemi se rozletí žhavé kousky nedopalku. Přiblíží se k ní, rukou jí vjede do tepla pod bundou a vyhledá malá ňadra, která se jevila větší, protože je přizvedává push-up podprsenka, kterou čínským ženám seslalo samo nebe. Cítí na tváři jeho horký dech. Cítí nahořklý pach doutníku. Chvíli setrvá dlaní na jejím hrudníku, potom vyjede vzhůru k jejímu krku, jemně ho sevře prsty a přitom svými rty vyhledá ty její. Ona polkne svou nechuť. Ale uvědomí si, že nemůže dýchat. Ani mluvit. Chvíli přemýšlí, co se jí stalo, než si uvědomí, že jeho prsty jsou ocelové a drtí jí průdušnici. Pokusí se vyprostit, ale on je mnohem silnější. Jeho obličej je pořád kousek od ní. Dívá se, jak bojuje o život, který tak rychle vyprchává. Jeho oči jsou doširoka otevřené a naplněné čímsi, co nikdy předtím neviděla. Nemůže uvěřit, že zemře takto. Tady. A teď. Oči se jí lesknou a už jen slábne. Příliš rychle. Příliš snadno. Tak hrozně snadno. Potom se na ni snese tma jako teplý oblak. A pak je po všem. Je na místě, o kterém nikdy nesnila. \nJejí útlé, neživé tělo mu v náručí nečekaně ztěžklo. Opatrně ji položí na dlažební kostky. Rychle se rozhlédne po obou stranách uličky. Slyší, jak se hlídač zahřívá podupáváním hned za druhým koncem tržnice, odkud se do tiché tmy táhne kraj budov velvyslanectví. Vzrušuje ho, když ví, že někdo je v tu chvíli tak blízko, a přitom vůbec nic netuší. Určitým způsobem to ještě umocňuje jeho nadřazenost. Klekne si, prohlédne si mrtvou dívku na zemi a jemně ji pohladí po tváři špičkami prstů. Ještě je teplá. Pořád má okysličenou krev. S nepatrným úsměvem vytáhne zpod kabátu nůž.\ni Polekaně se probudila s prudce bušícím srdcem. Její vědomí zachytilo vzdálený pláč, který jí pronikl do snů. Do snů, které ji zřídkakdy odpoutaly od povrchu a udržovaly ji v mělčinách, kde jsou zvuky a světlo na dosah jednoho nádechu. Prudce se posadila, zhluboka se nadechla a její oči začínaly oddělovat tvary od stínů v rozptýleném světle z ulice, které se přes větve stromů přelévalo do pokoje. Závěsy už vůbec nezatahuje. Díky tomu se dokázala rychle zorientovat, aniž se nechala oslepit záplavou světla. Přišlo to znovu, nepatrné a tlumené a ve výsledku nepochopitelně zničující. Už předtím ji překvapilo, jakou citlivostí ji příroda obdařila, naladila ji na sebenepatrnější zvuk, dokonce i ve spánku, spustila okamžitou instinktivní reakci a probrala ji tak během několika vteřin do plného vědomí. Ozvalo se třetí zaplakání, pak čtvrté, pak dlouhé zakňourání a řada vzlyknutí. Její úlek se zmírnil. Unaveně přijala nevyhnutelné a vstala z postele. Podívala se na displej hodin na nočním stolku a zjistila, že je krátce po páté hodině. Tušila, že dnes už si lehnout nepůjde. Rychle vyklouzla z postele a zvedla z opěradla židle župan. Natáhla si ho, zachvěla se a přitáhla si ho těsněji k tělu. Topení\nzapnou nejdříve za hodinu a ona si pořád nemohla zvyknout na to, že ho sama nemůže nijak ovládat. Otevřela dveře a ještě se ohlédla zpátky do ložnice. Spatřila tiše a pravidelně oddechující obrys Li Jena schouleného v posteli pod přikrývkou. Zajímalo by ji, proč příroda stejnou citlivostí neobdařila i otce. Li Jon Campbell ležel na zádech. Nějakým způsobem se mu podařilo odkopat deku a probudila ho zima. A když už byl vzhůru, hned mohl zjistit, že má hlad. Margaret sklopila boční stranu postýlky, zvedla syna do náruče i s dekou a zabalila ho. Za měsíc oslaví jeho první narozeniny. Už je to kus chlapa. Ošklivý jako jeho otec, což Margaret Limu také řekla. Husté černé vlasy a krásné mandlové oči jejich syna nijak neodlišovaly od kteréhokoli jiného čínského dítěte. Až měla Margaret občas pocit, že její syn v sobě nemá snad nic, co by zdědil přímo po ní. Kdyby ovšem nebylo poněkud zarážejících modrých duhovek, které pohlédly do jejích očí, kdykoli se k ní otočil. Bylo zvláštní, že to nejzřetelnější, co mu předala, jsou její oči. Ještě během studií se dočetla, že gen modrých očí je nejslabší a že za pár set let z lidského plemene zcela vymizí. Navzdory tomu všemu se však Li Jon snažil obnovit rovnováhu. Pohladila ho a něco mu šeptala cestou do kuchyně, kde mu vždy připravuje sunar; na kojení byla po císařském řezu příliš slabá. Jeho pláč ustal. Pro vlastní uklidnění ji chytil za nos a držel se ho, jako by na něm visel jeho vlastní život. Vysmekla se mu a odnesla ho do obývacího pokoje. Posadila se do měkkého křesla, kde ho mohla chovat a přitlačit mu k ústům gumový dudlík. Hladově ho žvýkal a sál a pro Margaret ta chvíle znamenala malý ostrůvek klidu v rozbouřeném moři jejího neklidného světa. Ne že by se však v poslední době vědomě zamýšlela nad svou současnou situací. S tím přestala už dávno. Nebylo to svévolné rozhodnutí. Spíše otázka priorit. Celý její život se teď točil ko\nlem dítěte a všechno ostatní šlo stranou. Nemohla si dovolit trvat na svém pouze částečně legálním statusu, kdy žila ve státním bytě, který otci jejího dítěte poskytla Pekingská městská policie. Přežívala od jednoho prodloužení víza k druhému a ani se neodvážila pomyslet na to, co by dělala, kdyby její žádost odmítli. Neměla žádný vlastní příjem, jen peníze za příležitostné přednášky na univerzitě státní bezpečnosti. Skalpel nedržela v ruce téměř rok. Ve skutečnosti už se vůbec nepoznávala. Na ulici by kolem sebe dokázala projít bez povšimnutí. Byla už méně než stín svého původního já. Stala se duchem. Když Li Jona položila zpátky do postýlky, už spal. Ujistila se, že je dobře zabalený. Sama cítila, jak za tu chvíli prochladla, a proto spěchala zpátky do postele. Odhodila župan na židli a vklouzla pod přikrývku, která už mezitím vychladla. Rozechvělá se posunula blíž k teplu vyzařujícímu z Li Jenových zad, hýždí a stehen. Jeho kůže ji pálila na pokožce. Zabručel. Cítila, jak instinktivně zatnul svaly a snažil se ucuknout před zdrojem chladu. Přitiskla se pevně k němu. „Co děláš?“ zamumlal rozespale. „Aha, takže ty nejsi mrtvý,“ zašeptala a její hlas ve tmě zněl nepřiměřeně hlasitě. „Ani hluchý. Ani úplně vypnutý.“ „Cože?“ Pootočil se k ní, krátce na ni pohlédl ospalýma a oteklýma očima a pořád se zoufale přidržoval posledních doušků hlubokého temného spánku. Sjela studenou rukou po jeho stehně a ke svému překvapení zjistila, že má erekci. „O čem se ti sakra zdálo?“ obořila se na něj. Uvědomil si její studenou ruku a vlastní žár a ucítil v břiše teplou vlnu vzrušení. „Zdálo se mi, že jsem se s tebou miloval,“ odpověděl. „No jasně.“ Otočil se na druhý bok, čelem k ní. „Už jsme to nějakou dobu nedělali.“ \n„To je pravda,“ přiznala. Stiskla ho a usmála se. „Ale vidím, že u tebe všechno funguje pořád velmi dobře.“ „Možná bychom to měli vyzkoušet. Jen pro jistotu.“ „To bychom možná měli. Mohlo by nás to zahřát o trochu víc než ústřední topení.“ „Alespoň o trošičku…“ Přiblížil se ústy k chladné pokožce na jejím krku a ucítil, jak se zachvěla, když na ni dýchl. Přesunul ústa k její bradavce, ztuhlé zimou a vzrušením, a Margaret ucítila, že je ještě pevnější. Laskal ji jazykem a potom ji kousl, až zasténala. Přejel jí rukou po břiše a hledal měkké plavé chloupky mezi jejíma nohama. Nahmatal dlouhou podélnou jizvu, pořád vystouplou a nehezkou. Nebyl to žádný kosmetický řez, který by bylo možné schovat v bikinách. Věděl, že Margaret se s tou jizvou stále ještě nesmířila. Posunul se vzhůru a našel její teplá ústa. Opět se překulil a položil se mezi její roztažené nohy. Napůl vkleče se od ní pak nechal navést. Cítil, jak se celá zachvěla, jako kdyby si zhluboka oddechla, a v tu chvíli začal jeho telefon hrát Beethovenovu Ódu na radost. „Ve jménu nebes,“ zasyčel do tmy a okamžitě ucítil, jak pod ním ochabla. Už dlouho ho nežádala, aby nebral telefony. Smířila se s tím, jak byly kostky vrženy. Pro ně oba. Na kratičký okamžik sám ucítil pokušení nechat hovor spadnout do hlasové schránky. Margaret se od něj však už odvracela, kouzlo okamžiku bylo pryč. Jejich společná chvíle právě skončila. Zvedl telefon z nočního stolku. „Wéj?“ Margaret neradostně poslouchala jeho bleskový hovor ve standardní čínštině. Bizarní rytmus s melodií o čtyřech tónech, jazyk, který se nikdy skutečně nepokusila naučit. Ale přesto věděla, že tím jazykem bude mluvit její syn, a nechtěla, aby před ní zůstala jakákoli část jeho já ukrytá. Naučí ho samozřejmě anglicky. Vždycky na něj bude mluvit anglicky. Ale po letech\nstrávených s Lim věděla, že na jejím synovi bude vždy cosi čínského, cosi, co bude jednou provždy mimo její dosah. Li zavěsil a položil telefon na stolek. Překulil se na záda a mlčky se zadíval do stropu. Nastalo dlouhé ticho. Jejich vášeň nebyla ukojena, ale vyprchala. Nakonec řekl: „Stala se další.“ Cítila, jak se jí svírá žaludek. „Další znetvoření?“ Přikývl a ona hned postřehla, jak se cítí. Věděla, jak velkou starost mu ty vraždy dělají. Když má mrtvé na svědomí sériový vrah, je to vždy jen horší. Čím déle trvá, než ho dopadnou, tím více lidí zemře. V tomto případě mladých žen. Mladých prostitutek, které se snažily nějak vydělat na živobytí v této nové, penězi řízené Číně. Každá další vražda byla jako výčitka za selhání. Liho selhání. Pocit viny se k němu nakonec tak či onak dostane a on se začne cítit zodpovědný za každé další úmrtí. Jako by je zavraždil on sám. Ten pocit se mu teď vůbec nedařilo odehnat. ii Li jel prázdnou setmělou alejí Čeng-i směrem na sever a pod koly bicyklu mu křupalo suché listí. V dálce už po jasně osvětlené východní třídě Čchan-kan vířila brzká ranní doprava: autobusy plné bledých ospalých obličejů odvážející dělníky do továren; kamiony na nových silnicích, na prvním úseku dlouhých cest, s nákladem průmyslových výrobků severu putujících k rýžovým polím na jihu; úředníci v osobních autech, kteří vyjeli brzy, aby je nezastihla špička. Cyklistické pruhy kdysi bývaly plné ranních dojíždějících, ale dnes na kole vzdorovala zimě už jen hrstka otužilých duší. Počet majitelů aut prudce stoupal. Veřejná doprava se zlepšila k nepoznání — nové autobusy, nové metro, systém tramvají. Bicykl, dřív jeden z nejběžnějších pekingských dopravních prostředků, rychle mizel. Jako dopravní prostředek vyšel z módy. \nNebo si to přinejmenším myslelo městské zastupitelstvo. Vydali výnos platný pro všechny policejní stanice a požadovali, aby doba dojezdu na místo incidentu byla pouhých dvanáct minut. Takové nařízení se ovšem dalo splnit jen těžko, vzhledem k tomu, že většinu dne doprava vázla ve zcela ucpaných silnicích. Některé stanice začaly používat skútry, ale město jim odmítlo vydat licenci. A jako by se městští úředníci snažili vyžadovat nemožné, zakázali policistům dojíždět do místa zásahu na kolech. Návrat k bicyklu je krokem zpět, řekli. Tohle je nová Čína. A tak policejní auta trčí v dopravní zácpě a průměrný čas dojezdu k zásahu se pohybuje kolem třiceti minut a víc. Li chová vůči všem výnosům zdravé opovržení. Pokud se kamkoli může dostat rychleji na kole, jednoduše jede na kole. Dělá to tak posledních dvacet let a nehodlá na tom nic měnit. Jako velitel oddělení má sice neustále k dispozici vlastní vůz, ale do práce a z práce jezdí na kole a do auta nasedá, jen když je to nutné. Vedoucímu pekingského oddělení pro řešení těch nejzávažnějších vražd přece nikdo nebude tvrdit, že na kole jet nesmí. Teď ráno však ze západu vál po třídě Čchan-kan ledový vítr a zábl jej i přes prošívanou bundu. Li by teď mnohem raději seděl za volantem své vyhřáté santany. Něco takového by však nikdy nepřiznal. Ani sám sobě. Schoulil hlavu mezi ramena a vyjel na východ do srdce luxusní čtvrti Ťien-kuo-men, přes nadjezd za druhý městský okruh a kolem modře nasvíceného úseku zrekonstruovaných impozantních hradeb. Kousek dál na jih stála v záři reflektorů budova nové radnice. Zespodu se k němu na pozdrav zvedl hluk aut a následně ucítil i výfukové plyny. Vědomě se vyhýbal pomyšlení na výjev, který ho čekal. Řekli mu, že to je čtvrtá. U předchozích tří se mohl psychicky připravovat, jak chtěl, a stejně to ani jednou nestačilo. \nNa chodníku před vchodem do tržnice na Hedvábné ulici stálo půl tuctu policejních aut s nastartovanými motory, které do chladného ranního vzduchu vypouštěly nelibý zápach. Parkovala mezi nimi i dodávka forenzních techniků z chu-tchungu Pchao-ťü, hned vedle dodávky z márnice. Aby se dodávka dostala na místo z nového patologického ústavu v severozápadní části města dříve než Li, zcela nepochybně porušila na prázdných silnicích všechna rychlostní omezení. Další chyba v plánování městského zastupitelstva. Když se detektiv chtěl zúčastnit pitvy, jenom přejížděním se připravil o značnou část dne. Přítomnost policie přitáhla obstojný dav lidí — místních obyvatel i zvědavců, kteří zrovna projížděli kolem za prací. Už se jich shromáždilo více než sto a pořád přibývali další. Odvěkou zvědavost Číňanů nezmírnila ani teplota pod nulou. Dva uniformovaní policisté dohlíželi na to, aby všichni kolemjdoucí zůstávali za černožlutou páskou, která se teď vzdouvala a bzučela ve větru. Li se podíval na červený digitální displej umístěný na sloupu uprostřed tržnice a dozvěděl se, že je minus šest stupňů Celsia. Zvedl svůj hnědý průkaz příslušníka veřejné bezpečnosti a protlačil se davem přihlížejících. Na kost promrzlý policista s rudým obličejem a nepřítomným výrazem zasalutoval a přizvedl pásku, aby Li mohl projít. O dvě stě metrů dál Li zahlédl záblesky fotoaparátů. Osvětlovaly místo, kde bylo nalezeno dívčino tělo. Kolem postával hlouček detektivů a forenzních techniků. Všichni na místě podupávali, aby se zahřáli. Když se Li přiblížil, někdo si ho všiml, a tak ustoupili stranou. Jako by se před ním rozhrnula opona a odhalila jeviště s výjevem naaranžovaným pro co nejteatrálnější účinek. Wang Sing klečel vedle těla a pečlivě ho ohledával. Prsty chráněné latexem měl ulepené od krve. Otočil k Limu bledou, odkrvenou tvář připomínající masku z pekingské opery a projednou výjimečně neměl co říct. \nDívka ležela na zádech, hlavu měla natočenou k levému rameni a na jejím krku byla patrná dvaceticentimetrová řezná rána. Kolem hlavy se jí rozlila kaluž krve jako nějaká odporná svatozář. Obličej měla tak dořezaný, že určení totožnosti podle vzhledu bude téměř nemožné. Její černá kožená bunda byla rozevřená a odhalovala bílou zakrvácenou blůzu. Pár horních knoflíčků bylo rozepnutých, ale žádné jiné škody viditelné nebyly. Paže měla dívka položené podél těla dlaněmi vzhůru. Její levá noha byla natažená rovně a pravou měla pokrčenou v kyčli a koleni. Sukni měla rozřezanou a rozhalenou, takže byl vidět její podbřišek rozřezaný od stydké kosti až po kost hrudní. Střeva byla vytažená a přehozená přes její pravé rameno. Jeden půlmetrový kousek byl oddělený a umístěný mezi tělem a levou paží. Liho se kromě extrémního šoku zmocnil také neodbytný dojem, že tělo je velmi pečlivě naaranžované, podle jakéhosi groteskního záměru. Bizarně a nepřirozeně. Udělalo se mu nevolno, a tak odvrátil pohled. Zároveň zalitoval, že už nekouří. A jako by někdo dokázal číst jeho myšlenky, hned se před ním objevila otevřená krabička. Zvedl hlavu a spatřil zachmuřený obličej detektiva Wua, který zběsile přežvykoval neodmyslitelnou žvýkačku. Li cigaretu mávnutím ruky odmítl a opustil kruh světla. Obraz mrtvé dívky mu však blesk fotoaparátu vpálil do sítnice, takže se ho už nemohl zbavit. Její věk odhadoval na devatenáct, možná dvacet let. Bylo to ještě dítě. Ucítil, že u jeho ramene stojí Wu a vyfukuje do světla reflektorů kouř. „Kdo ji našel?“ Wu promluvil mírně a opatrně, jako by hlasitý hovor mohl mrtvou dívku vyrušit. Liho to překvapilo. U Wua se taková citlivost obyčejně neprojevovala. „Dělník na kole. Vydal se tudy, protože si myslel, že si tím zkrátí cestu domů.“ Li se zamračil. „A to nevěděl, že na druhém konci je silnice uzavřená?“ \nWu pokrÄ?il rameny. â€žZĹ™ejmÄ› ne, veliteli. MĂĄlem ji pĹ™ejel. PoĹ™ĂĄd jeĹĄtÄ› jsou vidÄ›t krvavĂŠ stopy od jeho kola. Odvezli ho do nemocnice. Byl z toho ĂşplnÄ› vedle.â€œ â€žMĂĄte jeho vĂ˝povÄ›Ä??â€œ â€žDetektiv ÄŒao jel s nĂm.â€œ PotĂĄhl si z cigarety. â€žPromluvili jsme si taky s vojĂĄkem, co hlĂdĂĄ velvyslanectvĂ na protÄ›jĹĄĂm konci. Celou noc mÄ›l sluĹžbu.â€œ Li se podĂval na konec uliÄ?ky. Odhadem se nachĂĄzel pouhĂ˝ch sto metrĹŻ od nÄ›j. MoĹžnĂĄ mĂŠnÄ›. â€žA co?â€œ â€žNic neslyĹĄel.â€œ Li zavrtÄ›l hlavou. A pĹ™esto ta dĂvka byla tady. PĹ™i kaĹždĂŠm mĹžiknutĂ jeho oka. A kdykoli oÄ?i zavĹ™el. Zhluboka se nadechl. â€žVĂme, kdo to je?â€œ â€žV kabelce jsme naĹĄli jejĂ obÄ?anku a pĂĄr set jĂźanĹŻ. Jmenuje se Kuo Chuan. Je jĂ osmnĂĄct let. BydlĂ ve Ä?tvrti Tung-Ä?cheng, kousek od oddÄ›lenĂ jedna.â€œ OpatrnÄ› vyndal z kapsy sĂĄÄ?ek na dĹŻkazy a zvedl ho, aby si ho Li mohl prohlĂŠdnout. â€žTaky jsme naĹĄli tohleâ€Śâ€œ Mezi zĂĄhyby prĹŻhlednĂŠho plastu bylo cosi, co pĹ™ipomĂnalo vĂ˝stĹ™iĹžek z novin nebo Ä?asopisu. Li ho vzal a prohlĂŠdl si ho v odraĹženĂŠ zĂĄĹ™i fotografovĂ˝ch reflektorĹŻ. Zjistil, Ĺže je to krĂĄtkĂ˝ inzerĂĄt z jednoho pekingskĂŠho Ä?asopisu. RoztomilĂĄ Ä?ĂnskĂĄ holka hledĂĄ pana PravĂŠho. Jsem ĹĄtĂhlĂĄ, vzdÄ›lanĂĄ a pracuji se staroĹžitnostmi. PoĹĄlete mi prosĂm e-mail nebo zavolejte. NenĂĄpadnÄ› zamaskovanĂĄ nabĂdka sexuĂĄlnĂch sluĹžeb. Prostitutky takto oslovujĂ svĂŠ zĂĄkaznĂky. K inzerĂĄtu byla pĹ™ipojenĂĄ e-mailovĂĄ adresa a telefonnĂ Ä?Ăslo. Wu vyfoukl kouĹ™ nosem jako drak, kterĂ˝ dĹĄtĂ oheĹˆ. â€žTenhle chlĂĄpek z nĂĄs dÄ›lĂĄ blbce, veliteli. MusĂme ho dostat.â€œ â€žMusĂme ho dostat,â€œ vyĹĄtÄ›kl Li, â€žale ne proto, Ĺže z nĂĄs dÄ›lĂĄ blbce, ale proto, Ĺže vraĹždĂ mladĂŠ dĂvky.â€œ OtoÄ?il se pak zpĂĄtky k mrtvole, v okamĹžiku, kdy od nĂ odstoupil patolog Wang. StĂĄhl si zkrvavenĂŠ rukavice a upustil je do plastovĂŠho sĂĄÄ?ku. \nMezi rty držel nezapálenou cigaretu, jak bylo jeho dobrým zvykem. Naklonil se k nabídnutému Wuovu zapalovači, a když si poprvé potáhl, Li si všiml, že se mu třese ruka. Wang obvykle po ohledání těla na místě činu prohodil nějakou chytrou nebo literární narážku. Takovým způsobem se smiřoval s úskalími své práce. Ale teď řekl jen: „Parchant.“ Li se obrnil. „Řeknete mi, co jste zjistil?“ „Nikdy jsem nic podobného neviděl,“ řekl Wang a krom rukou se mu chvěl i hlas. „A to už jsem viděl spoustu ohavností, veliteli, jak jistě víte.“ „To my všichni.“ Wangovy černé oči hořely zájmem. „Tenhle chlap je šílenec. Čtyřiadvacetikarátový maniak.“ Vrazil si do úst cigaretu a zuřivě z ní potáhl. „Podobný vzorec jako u těch ostatních. Uškrtil ji. Dokud neproběhne pitva, nemůžu vědět, jestli už byla mrtvá, když jí podřízl krk. V bezvědomí byla určitě a ležela na zemi. On klečel po její pravé straně a řezal zleva doprava, aby krev z levé krkavice tekla pryč od něj. A co se jejího obličeje týká…“ zakroutil hlavou a opět si potáhl z cigarety. „Byla už mrtvá, když jí to udělal. I ty věci s orgány.“ Podíval se Limu do očí. „Je tam hrozně zmasakrovaná. Podle toho, co jsem zatím viděl, si tentokrát nevzal jenom dělohu. Chybí jí i ledvina.“ „Krádež orgánů?“ zeptal se Wu. Patolog zavrtěl hlavou. „To ani náhodou. Za takových podmínek určitě ne. Navíc nebyly odstraněné chirurgicky. Dělohu i ledvinu z ní vysekal. Nějaké anatomické znalosti možná má, ale rozhodně to není žádný doktor. Je to řezník.“ „Možná i doslova,“ řekl Li. „Možná,“ přiznal Wang. „Ale i řezník by používal nůž s větší opatrností. Tohle bylo naprosto neřízené. Zběsilé řádění.“ „Do jaké míry jste si jistý, že je to ten samý vrah?“ zeptal se Li. \nPeter May: Pekingský rozparovač — ukázka


Osudové setkání nebo náhoda? - Blogy - ŽENY s.r.o.\nŽENY s.r.o. > Blogy > Osobní rozvoj > Osudové setkání nebo náhoda?\nOsudovým setkáním je třeba trochu pomoci\nMoje firma (ConPro, s.r.o.) běžela už třetím rokem, studovala jsem na vysoké škole, stále ještě mi zbýval čas i na přátele, chodila hodně do společnosti a nadále pracovala i jako scénáristka pro Prima jízdu. Když vyšla kniha Pět amerických prezidentů, česká babička a já od paní Elišky Haškové Coolidge, připadalo nám to jako zajímavé téma na scénář. Hned ten den jsem si ji běžela koupit. Odjížděla jsem zrovna s rodiči do Alp na hory a těšila jsem se, až se do knížky pustím. Nakonec jsem to nevydržela a do čtení se pustila hned v autě na cestě tam. Četla jsem večer, kdy se ostatní bavili, četla jsem při přejezdech z chaty na sjezdovku, četla jsem každou volnou chvíli a četla jsem také na cestě zpátky. A protože to byla knížka velmi zajímavá, četla jsem ji nahlas našim v autě. Knížka nenadchla jen mě, ale také mé rodiče. Vzhledem k tomu, že zastávají stejné politické názory jako paní Eliška, hned od začátku ji všichni velice obdivovali. Pustila jsem se proto okamžitě do psaní scénáře, s paní Eliškou jsem poprvé zavolala a upřesnily jsme si pár otázek. Pak jsem se jen těšila, až budu mít možnost se s touto dámou setkat osobně.\nJako scénáristka jsem měla paní Elišku v den natáčení Prima jízdy na starost, bylo to přesně 7. 3. 2006. V praxi to znamená, že daného hosta přivítáte, postaráte se o jeho pohodlí a občerstvení, projdete s ním otázky a technické detaily o jednotlivých vstupech před kameru a staráte se, aby se host cítil příjemně. Už tehdy jsem měla v hlavě tisíc otázek, věděla jsem, že dělá kurzy etikety, to mě velice zajímalo, ale ona tehdy příliš nekomunikovala. Byla milá, usměvavá a věcná, snad to dělala nervozita před natáčením, snad se mnou coby novinářkou nechtěla probírat víc, než bylo nezbytně nutné. Natáčení bylo velmi příjemné, potom jsme se rozloučily, poděkovaly a byl konec. Šla jsem tehdy domů s dobrým pocitem, natáčení se vydařilo, ale cítila jsem neklid. Stále jsem o našem setkání přemýšlela. Intuice, se kterou v podnikání neustále pracuji a v mnoha ohledech na ni i spoléhám, mi stále říkala, že musím něco udělat, že ji musím ještě oslovit, jen jsem nevěděla jak.\nO měsíc později, na duben roku 2006 jsme připravovali pro Klub finančních ředitelů historicky první vyhlášení ocenění Finanční ředitel roku. Probíhala nominace, hodnocení zúčastněných a tam mě to napadlo. Paní Eliška by jako čestný host mohla ocenění vítězi předat! Navrhla jsem její jméno Radě Klubu a Rada můj návrh schválila.\nPřipravila jsem oslovující dopis s prosbou, zda by byla ochotna se ujmout role čestného hostaa předat cenu vítězi. Potom jsem jí také zavolala, představila se jako „ta“ novinářka z Prima jízdy, vysvětlila jsem jí, co ještě dělám a co je Klub finančních ředitelů. „Velmi ráda bych Vás, paní Eliško, pozvala jako čestného hosta a také bychom si velmi vážili toho, kdybyste předala historicky první ocenění Finanční ředitel roku,“ řekla jsem s trochou obav v hlase, zda to není příliš troufalé. Hned poté jsem vytiskla prezentaci Klubu, scénář večera, připojila všechny důležité informace a vše jsem paní Elišce poslala. Za pár dní zavolala zpátky, že ráda přijde.\nJak se člověk stane tím, co ho možná ani ve snu nenapadlo\nPotom se chvíli nic nedělo, často jsem na setkání s takovou osobností vzpomínala, ale znovu jsem se ponořila do práce. V červnu mi paní Eliška zavolala, že kandiduje do Senátu, jestli jsem o tom slyšelaa jestli bych jí chtěla dělat tiskovou mluvčí. S nadšením jsem souhlasila: „Samozřejmě, že ano!“, aniž bych věděla, co přesně taková práce obnáší. Už po přečtení její knihy jsem věděla, že bude kandidovat za ODS. Vážila jsem si toho, že mi volá taková dáma a všechno ostatní pro mě byly v tu chvíli drobnosti. „Letím teď do Ameriky a až se vrátím, tak Vám zavolám a potkáme se,“ řekla paní Eliška. A mě čekaly skoro dva měsíce, než se znovu ozvala.\nHned po jejím návratu z Ameriky mě pozvala na večeři a mně se povedlo hned několik prvních trapasů. Pečlivě jsem se připravovala, dlouho jsem vybírala, co si vzít na sebe. Při cestě na večeři jsem ale projela křižovatku na oranžovou a musela jsem své neuvážené jednání vysvětlovat ještě policii, takže jsem dorazila o několik minut později. Můj pozdní příchod samozřejmě nezůstal bez povšimnutí, a to zaslouženě! Večeře pak dál probíhala v přátelském duchu, stihla jsem ale nasekat hodně chyb, tenkrát mi chyběl Eliščin kurz etikety. Paní Eliška mi byla vzorem, skutečná dáma, velmi milá a mé chyby přijímala s noblesou sobě vlastní. Probraly jsme politické názory i to, co vše nás v kampani čeká a moje role byla domluvena. Stala jsem se tiskovou mluvčí Elišky Haškové Coolidge, dámy, která kandidovala do Senátu na podzim roku 2006. Měly jsme před sebou něco málo přes dva měsíce perné práce, o které jsem tehdy, když jsem do telefonu nadšeně řekla své ano, neměla příliš velké tušení.\nDalší setkání se konalo v Kundraticích na zámku paní Elišky, kde se scházel volební štáb. Byl složen převážně ze zástupců regionální ODS, už jednal a než jsem se stačila rozkoukat, paní Eliška mě představila. Za několik minut jsem dostala slovo. Co jsem přesně říkala, už nevím. Když si dnes vzpomenu, jak jsem se do všeho hnala po hlavě, občas se nestačím divit. Šla jsem do všeho s chutí, s elánem, všechno bylo nové, učila jsem se, byla jsem zvědavá a hlavně – byla to další šance, kterou jsem chtěla využít.\nDalší dva měsíce byl jeden velký kolotoč. Dvakrát až třikrát v týdnu se jezdilo do volebního kraje – Domažlice, Kundratice, Sušice – a řešila se kampaň. O víkendech pak zasedal volební štáb, takže obvykle celý víkend nebo alespoň celou neděli jsem opět strávila na Šumavě.\nSpolupráce s velkými osobnostmi vás obohatí\nVěřím na osud, jsem přesvědčená, že to tak mělo být a že paní Eliška díky tomu mohla udělat větší kus práce, než by bývala udělala v Senátu. Po neúspěšné kampani nastalo pro paní Elišku velmi obtížné období. Vyrojilo se mnoho věřitelů, byla zavalena fakturami, všichni chtěli peníze. Tehdy jsem to vůbec nechápala. Já jsem byla vděčná za tu příležitost, že jsem s ní mohla pracovat a všechno to zažít. Možná si někdo řekne, že je to absolutně naivní názor, ale když se mladému člověku bez závazků naskytne taková příležitost, tak to žádné finance z dlouhodobého pohledu nevyrovnají!\nNaše další spolupráce se rozjela prakticky hned po kampani. Stali jsme se její zastupující agenturou, začali jsme prodávat kurzy etikety a pomáhat jí s PR. Kurzy měly velký úspěch, krize byla ještě v nedohlednu a ze zájmu lidí bylo znát, že vzdělávání v oblasti etikety a byznys etikety tady velice dlouho chybělo.\nV roce 2008 mě paní Eliška pozvala na tři týdny do Ameriky. Byly to neuvěřitelné tři týdny nabité programem, ve kterém jsem měla možnost ještě více poznat Eliščin styl životaa její dceru Alexandru i přátele. Zavedla mě do nejlepších restaurací a obchodů v New Yorku, Bostonu a ve Washingtonu. Utratila jsem tam snad všechny peníze a dovezla si domů třeba kostýmek a kabelku za částky, ze kterých mi šla hlava kolem. Ale paní Eliška mi vysvětlovala: „Evičko, to máte na spousty let, je to nadčasové a v práci se bez toho neobejdete“, a měla pravdu, vše mám dodnes.\nNaše setkání mi hodně změnilo život. Pomohla mi tak nějak dospět, dívat se na svět jinýma očima, díky ní jsem se naučila vnímat věci jinak, získala jsem větší přehled, rozhled i tolik potřebný nadhled. Velmi výrazně hned na počátku zasáhla do mého stylu oblékání. Velké výstřihy jsem vyměnila za elegantní kostýmky a naučila jsem se, jak šaty vhodně sladit s ostatními doplňky tak, aby výsledek byl jemný, ženský a přitom neodváděl pozornost od tématu jednání. Můj další osobní rozvoj podnítily i inspirativní hovory s paní Eliškou. Zajímavé vyprávění o zkušenostech, zážitcích, o spolupráci postupně s pěti americkými prezidenty jsem vnímala s obrovským zaujetím. Chtěla jsem být lepší. Vzbudila ve mně touhu se zajímat víc o všechno kolem sebe. Nastavila mi vysokou laťku a já jsem toužila na ni dosáhnout a snažila jsem se na sobě pracovat. A s paní Eliškou jsem také poznala jiný svět. Vždy jsem hodně chodila do společnosti a budovala si kontakty, které jsou pro podnikání nezbytné. Ona mne ale vzala ještě dál - na Pražský hrad na říjnové oslavy vzniku Republiky, na prestižní turnaj v koňském pólu či na večírek značky Dior. Všechna setkání pro mne byla velkou inspirací a motivací.\nPozvat paní Elišku na vyhlášení ocenění Finanční ředitel roku v roce 2006 se ukázalo jako dobrý nápad. Více jsme se poznaly a začaly spolupracovat i v jiných oblastech. Pomalu jsem se učila, jak propojovat lidi, myšlenky, projekty a produkty. Stále jsem totiž o akcích, které děláme, přemýšlela jako o našich produktech. A byla jsem přesvědčená o tom, že tento produkt (ocenění Finanční ředitel roku) můžeme posunout ještě dál, nabízet jej a „prodávat“. Byla by škoda pouze akci dobře zorganizovat a mít pocit z perfektně odvedené práce. Bylo jasné, že toto ocenění má v sobě velký potenciál, zbývalo jen domyslet, jak jej uchopit a využít pro další referenci, nabídku a budování kontaktů. Začala jsem naakce zvát zajímavé osobnosti a potenciální klienty, kteří by si čas na oběd nenašli, ale na zajímavou večerní akci třeba rádi přišli. A navíc tak může být naše setkání méně formální, což je pro budování kontaktů velmi důležité. Ať už máte jakýkoliv produkt, vždycky se na něj dívejte z různých úhlů pohledu a hledejte cesty a způsoby, jak je využít ve své práci dál, jak z něj vytvořit nástroj pro další prodej.\nJanečkaK\t21. 9. 2015\njsem ráda, že jsem paní Elišku mohla poznat na setkání v Praze, je to úžasná žena a doteď na ni vzpomínám. Dokonce jsem se s ní vyfotila - ONA a já, byla ochotná a milá\njitka73\t27. 4. 2015\nPaní Eliška je úžasná žena\nmaorabela\t12. 4. 2015\nSouhlas  \nšaruska123\t2. 4. 2015\ntaky souhlasím \nDOKO\t1. 4. 2015


Využijte přehled byty Mladá Boleslav na našem portálu s realitami Obchod s realitami s.r.o.! Doporučujeme použít možnosti uvedení ceny, plochy a přesnější lokality. Pestrý výpis byty Mladá Boleslav hezky najednou a pěkně srovnané!\ntipy na našem realitním portálu Obchod s realitami s.r.o. pořídíte na zajímavých adresách :\nByty Praha: byty Praha 1, byty Praha 7, byty Praha 8, byty Praha 9, byty Praha 10,


Sazby v USA sníženy na čtyřicetileté minimum, americké trhy přesto končí smíšeně - Patria.cz\nSazby v USA sníženy na čtyřicetileté minimum, americké trhy přesto končí smíšeně\nVčera ve 20:15 hodin SEČ snížila americká centrální banka (Fed) v čele s Alanem Greenspanem již po jedenácté klíčovou úrokovou sazbu z 2,00% na současných 1,75%. Doprovodný komentář spatřuje v americké ekonomice mírné oživení, avšak útlum celé ekonomiky je stále patrný. Proto je Fed připraven v případě, že bude útlum pokračovat, opět sáhnout ke snížení sazeb. (Viz komentář "FED včera večer snížil klíčovou sazbu o dalších 25 bps!") Technologický index Nasdaq Composite včera posílil o 0,49% při průměrném objemu 1,940 mld. zobchodovaných akcií a uzavřel na hodnotě 2001,93 bodu. Index Dow Jones monitorující třicet blue chips tzv. staré ekonomiky si při objemu 234,514 mil. zobchodovaných akcií odepsal 0,33% a uzavřel na hodnotě 9888,37 bodu. Širší index S&P 500 zaznamenal pokles o 0,28% a uzavřel na hodnotě 1136,76 bodu.\nV rámci indexu S&P 500 si nejlépe vedl sektor zpracování surovin, který posílil o 0,6%. Jednoznačně nejhůře si vedl sektor komunálních služeb (-3,29%).\nAmerická farmaceutická společnost Merck & Co. varovala před poklesem zisku v příštím roce o 9,3% z důvodu vypršení patentů na klíčové léky, které vyrábí. Akcie této společnosti reagovaly včera poklesem o 9,39% a uzavřely na hodnotě 60,70 USA.


Recenze Kingdom Come: Deliverance - prožijte český středověk – Doupě.cz\nRecenze | RPG | Kingdom Come: Deliverance\nVojtěch Matušinský 13. února 2018\nSnad není českého hráče, který by neslyšel o hře Kingdom Come: Deliverance. Vytvořilo ji studio Warhorse, které vzniklo v roce 2011. S legendárními českými vývojáři z her jako Mafia nebo Operace Flashpoint se pod vedením Daniela Vávry pustili do tvorby rozsáhlého RPG s otevřeným světem a důrazem na obraz české středověké reality. Pojďte se podívat, jak se jim to povedlo.\nKam zmizel Václav?\nDěj hry se odehrává v roce 1403. Tato doba a následující historické války jsou velmi důležitou etapou našich dějin. V Kutné hoře začíná docházet stříbro, což oslabuje vliv českých zemí a naopak Uhry, ve kterých je zejména na Slovensku objeveno hodně ložisek stříbra, posilují. Hlavně však selhává centrální vláda. Karel IV. pozvedl význam Prahy a českých zemí, zatímco Václav IV. je nejen nevýrazný ve stínu svého otce, ale ukazuje se jako neschopný a rozmazlený syn velkého panovníka.\nHra se odehrává v roce 1403 za vlády Václava IV.\nRozhádá se se šlechtou i s papežem a navíc čelí morové epidemii. Co si budeme povídat, Václav IV. to neměl snadné, například Francie na něj vyvíjela politický nátlak, aby podpořil papeže v Avignonu. To nic nemění na tom, že jeho vláda rozhodně nebyla ukázkou silného panovníka.\nDěj hry se odehrává v roce 1403. Tato doba a následující historické války jsou velmi důležitou etapou našich dějin\nZ trůnu se ho snaží sesadit jeho bratr Zikmund, který čerpá bohatství ze svých uherských držav. Dokonce se rozhodne Václava unést a přinutit ho k abdikaci násilím. Sluší se zdůraznit, že neunesl Václava pouze jednou, hra v podstatě vypráví pouze o jednom z únosů a hlavně o vtrhnutí Zikmundovy armády do českých zemí.\nV tomto zmatku se dostává ke slovu hlavní hrdina Jindřich, syn kováře. Jeho za běžných okolností šťastný život je obrácen naruby útokem Zikmundovi armády, která vypálí jeho ves Stříbrná Skalice a zabije jeho rodiče. Do role hlavního záporáka se hned zkraje dostává jistý plešatý vojevůdce Markvart von Aulitz a Jindřich se chce pomstít. Aby nabral bojové zkušenosti, vstupuje do služeb šlechtice Racka a zažívá mnohá dobrodružství.\nHlavní zápletkou je klasický hollywoodský příběh o pomstě\nHlavní zápletkou je celkem stereotypní příběh jak z hollywoodských filmů, což mi chvílemi přišlo trochu směšné, nicméně vývojáři z příběhu přece jen vydolovali maximum. Úzce ho propojili se středověkou historií a hlavně si dali záležet, aby byl díky zajímavým úkolům stále zábavný.\nHlavní zápletkou je celkem stereotypní příběh jak z hollywoodských filmů\nMám trochu rozpačité pocity a nejsem schopen přesně říct, zda je příběh příjemný nebo až příliš hollywoodský a předvídatelný. Asi něco mezi. Během vaší cesty se setkáváte převážně s černobílými charaktery postav, což filmový pocit přímo navozuje. Ve výsledku záleží hlavně na vás, zda to pro vás bude příjemné nebo otravné.\nS menšími výhradami kvůli častému používání typických herních a filmových frází chválím rozhovory. Když se snažíte někoho přesvědčit, můžete využít na danou osobu několik různých postupů. Můžete hrát na rozum, vystrašit díky své síle nebo sázet na svou urozenost. Občas vám hádka vyjde a občas vás daná osoba rovnou napadne. Situací může nastat spoustu.\nHra má úžasné prostředí, které má svou osobitou atmosféru\nMimochodem hra bohužel neobsahuje český dabing. Vývojáři ho možná časem vydají jako DLC zdarma, ale nic není jisté. Naštěstí anglický dabing je na vysoké úrovni a ve hře jsou kvalitní české titulky.\nStát se bojovníkem znamená naučit se bojovat\nPokud mě něčím hra opravdu oslovila, je to bojový systém. RPG většinou zakládají svůj herní systém z velké části na vylepšení vaší postavy. V Kingdom Come to je samozřejmě také, ale zkušenosti dostáváte pouze tím, že pracujete a dané činnosti plníte. Chcete mít větší sílu a obratnost? Musíte bojovat, nezískáte to tím, že budete pouze jezdit na koni. Díky tomu se zase stanete vynikajícím jezdcem.\nNa obrázku nahoře je váš trpělivý učitel šermu\nHerní systém si zakládá na tom, že se stáváte silnějším a vaše postava toho umí čím dál tím víc. Díky nutnosti si každou zkušenost vydřít se s postavou stáváte lepšími i vy. Nebudete nosit ostrý meč, dokud s ním nebudete umět zacházet. Je to zajímavý, v každém případě rozhodně funkční a velmi chytrý systém, díky kterému se více vcítíte do své postavy a v průběhu hraní se z vás stanou skuteční mistři v daném oboru.\nZkušenosti dostáváte pouze tím, že pracujete a dané činnosti plníte. Chcete mít větší sílu a obratnost? Musíte bojovat, nezískáte to tím, že budete pouze jezdit na koni.\nNelze pochválit všechno. Rvačky holýma rukama jsou neohrabané a chaotické. Příliš se nevyznáte v tom, co se vlastně děje a spíš zmateně mačkáte tlačítka. Lukostřelba je také celkem neohrabaná, ale zase smysluplná. Trefit se s lukem je ostatně těžké i ve skutečnosti. Když ho napnete, rychle vám dochází výdrž a vaše postava míří hůř a hůř. Dává to smysl, ale chce to hodně cviku.\nŠerm je ve hře velmi promyšlený a chvíli vám potrvá, než se ho pořádně naučíte\nNejlepší je boj se zbraní na blízko. Je celkem složitý, jelikož vyžaduje nutnost naučit se bránit a útočit tak, abyste nepřítele opravdu zasáhli a on to nevykryl... takže musíte používat různá komba. Základem je kolo s čárami, kdy čára symbolizuje směr vaší rány – při krytí nepotřebujete dávat správný směr, ale musíte včas kliknout na tlačítko krytí. A do toho všeho si musíte hlídat staminu. Naštěstí je ve hře velmi dobře propracovaný učitel šermu, díky kterému pochopíte nejen základy, ale postupně se naučíte bojovat jako pravý rytíř.\nDay One Patch odstranil ze hry hodně bugů a až na výjimky je hra ve skvělém technickém stavu\nVe hře používáte rozdílné zbraně, které využívají jinou taktiku a to samé platí pro vašeho nepřítele. Boj s nepřítelem, který má sekeru, je úplně jiný než boj s nepřítelem, který nosí meč a štít. Nepřátele musím obecně velmi pochválit. Jejich obtížnost není založena pouze na výzbroji, ale i na dovednostech. Může se klidně stát, že dva nepřátele porazíte velmi snadno a při boji s jedním dostanete po tlamě. Pokud je daný nepřítel vysloužilý voják, umí bojovat lépe než běžní lapkové.\nSystém šermu by se dal popisovat velmi dlouho. Pokud vás detailně zajímá, podívejte se na jednu z našich dřívějších aktualit, zaměřenou na souboje. Osobně doporučuji zhlédnout různá videa z hraní. To, že je systém boje dobře promyšlený, neznamená automaticky, že vás bude bavit. Hra je bezesporu náročnějším RPG co se týče osvojení herních mechanismů, což je dle mého názoru dobře a tak moc jsem se při soubojích už dlouho nebavil.\nKingdom Come: Deliverance na notebooku\nKingdom Come je i přes svou náročnost dobře optimalizovanou hrou a dokáže běžet při vysokých detailech i v případě, že váš počítač zcela nesplňuje doporučené požadavky nebo je na hraně. Dobře si tedy zahrajete i na herním notebooku.\nMy jsme hru zkoušeli na notebooku HP Omen 15 s 8 GB RAM a grafickou kartou Nvidia GeForce 1060 Max-Q. Zvládal hru bez větších problémů a i přes solidní nadílku bugů a grafických nedostatků se hra nikdy nesekala ani při vysokých detailech. Velmi pomohl Day One patch, který spoustu chyb odstranil.\nVýkon notebooku ale hra využije do krajnosti, z čehož vyplývá i zvýšená spotřeba energie. Bez síťového adaptéru hra vydrží běžet sotva hodinu.\nI když na příběh pohlížím trochu váhavě, nadšený jsem z úkolů. Vývojáři svůj slib splnili a úkoly se dají řešit různými možnostmi... většinou. Hlavní úkoly hlavně opravdu baví. Není to žádný MMO styl s úkoly typu zabij 10 nepřátel. Naopak může úkol splnit i tak, že lidi přesvědčíte o tom, že jste nepřítele už zabili. Pokud vám to uvěří, proč ne.\nV herním světě je pořád co dělat, takže se nebudete nudit\nAni vedlejší úkoly se nemají za co stydět. Jsou tu sice rutinní mise typu zabij vůdce lapků, nechybí však ani různé specialitky, mezi kterými například najdete vykopání mrtvoly kvůli prstenu, co má u sebe či milostný vztah s holkou vašich snů.\nSvět je zcela otevřený a hlavně jako celek dává smysl\nOmrzí-li vás role hrdiny, jsou tu i další možnosti vyřádění. Já si zamiloval hraní kostek v hospodě. Svět je zcela otevřený a hlavně jako celek dává smysl. Ve městě se nachází mnoho obchodů a lidé nejsou bezcharakterní a reagují na vás.\nVe hře samozřejmě vylepšujete svou postavu a získáváte lepší zbraně a zbroj\nMáte-li dobrou pověst, tak vás kolemjdoucí nadšeně zdraví, jste-li však kriminálník, klidně můžete skončit ve vězení. Mimochodem, za krádež vás nemusí chytit pouze ve chvíli, kdy vás někdo viděl, mohou vás prohledat i v případě, že jste pouze podezřelí. Příjemný detail.\nPo grafické stránce hra také zabodovala. Ale mám k tomu jisté výhrady. Zejména mě zarazila šílená gumová fyzika plátové zbroje. Když se postava pohybuje s plátovou zbrojí, tak se pláty ohýbají, no není to hezký pohled. Samozřejmě podobných nedodělků by se dalo najít víc, není ale nutné stěžovat si na každou maličkost, protože herní svět si budete užívat.\nKvalitně zpracovaný je také kodex s historickými fakty\nVynikající design ve spojení s CryEnginem se prostě pozná. Malebná městečka, rozkvetlá pole a hlavně lesy skoro hřejí u srdce. Většinu času, kdy jsem zkoušel hru na recenzi, jsem hrál bez One Day Patche, a hra ještě byla plná chyb. Po patchi jsem si žádných horších bugů nevšiml, i když tu a tam například projde textura koštěte dveřmi apod. Naštěstí nic, co by stálo za nadávky.\nDíky skvělému designu má hra vynikající historickou atmosféru, kterou doplňují další dvě speciality. Jednak kodex s různými informacemi o historii, ať se to týká šlechtických rodů či lokalit. Velký vliv na atmosféru má také soundtrack, který se velice povedl a přizpůsobuje se místům a situacím. Nebojím se prohlásit, že každá lokace má své výjimečné kouzlo a působí alespoň trošku odlišně.\nRozloha mapy je přibližně 12 km2, což se může zdát jako velmi málo v porovnání s hrami jako Zaklínač. Alespoň je však každý kousek mapy promyšlený. Celková herní doba záleží na tom, jakým stylem hrajete a zda jdete vyloženě po hlavním příběhu nebo plníte i vedlejší aktivity. Dohrání vám zabere něco mezi 40 až 100 hodinami.\nZávěrem mohu říci, že se hra rozhodně povedla, za což jsme po tolika letech nesmírně rádi a svým způsobem i hrdí. Naše výtky se zaměřují spíše na drobnosti, které vývojářům zabrání v dosažení maximálního hodnocení, ale neodradí nás od toho, abychom hru doporučili každému, koho zajímá historie.\nchytře promyšlené úkoly\nrůzné možnosti řešení úkolů\nmnoho vedlejších aktivit\nkrásná grafika a soundtrack\npříběh může působit stereotypně\npostavy jsou černobílé\notřesný systém soubojů pěstmi\nchvílemi zlobivé textury\nHra má mnoho prvků, na které v recenzi jednoduše nebylo místo a také jsme ještě nestihli všechna zákoutí do detailů prozkoumat. Pokud vás něco zajímá, můžete se nás zeptat v diskuzi pod tímto článkem a my vše zahrneme do dalších připravovaných článků.\nTémata článku: PC Recenze PS4 Xbox One RPG Kingdom Come: Deliverance Hra vynikající Otřesný systém Ostrý meč Hlavní zápletka Poslední rok Zajímavý úkol Herní notebook Ideální příklad Snímek Nutnost Anglický dabing Článek Francie Herní systém Herní projekt Notebook Správný směr Václav Symbol\n8. 6. 2018 5:12 karel hru jsem si pořídil a hraji ji na PS4..mám...\n24. 3. 2018 15:53 nestor Výborná hra a chápu ,že vše se udělat nedalo ,tak...\n17. 3. 2018 8:51 beda Krajina pěkná, ale třeba strelba z luku...\n12. 3. 2018 10:57 Petr Naprostý souhlas, po dlouhé době RPG hra která mě...\n2. 3. 2018 13:07 Petr Na pc klávesnice muš, teměř nehratelné. Chyb jako...


Včaschodič - Grafonam.cz\nZnáte takové to, že někde máte být na přesně danou dobu a už předem víte, že to nestíháte? Snažíte se pro to udělat všechno. Jedete rychle, dobíháte tramvaj a u toho posíláte omluvnou sms, že dorazíte o chvilku později. Všechno vám ale ujíždí před nosem nebo na každém semaforu máte červenou, tak voláte: „Hele strašná zácpa. To víš, Praha. Pátek. Budu tam za 15 minut. Promiň.“ Pak nemůžete zaparkovat. Dalších 10 minut. Na půli cesty zjistíte, že jste v autě nechali peněženku, a tak se vracíte. Někdo na vás celou dobu čeká, vy dorážíte na místo srazu o půl hodiny později a vysoukáte ze sebe něco jako: „Ty vole sorry.“ Znáte? Tak to jsem já. Ne ten, co přišel pozdě, ale ten trouba, který tam čeká.\nŽijeme ve světě, kde lidé neumí chodit včas. „Akademická čtvrthodinka“ je pojem, při kterém se mi otevírá kudla v kapse. Já když mám být někde ve dvě hodiny, dorážím na místo setkání nejpozději za deset dvě a těch vašich jen deset minutek zpoždění je pro mě v součtu dvacet. Za dvacet minut se dají v klidu uběhnout čtyři kilometry, sníst pizza, přečíst deset stran knihy, poslechnout si pět písniček, ale co dělám já? Přešlapuju na místě, čumím do dáli a postupně se kvůli vám nasírám.\nKdyž mířím na nějaký sraz, pravidelně chodím několik minut kolem budovy, abych zabil čas, a když už to nevydržím, jdu dovnitř a jsem tedy ten, kdo neustále říká: „Měli bychom tu mít rezervaci na sedmou“, a na to se mi dostane odpovědi: „Pojďte za mnou, jste tu první.“ Poté mě usadí samotného ke stolu, já jen zoufale hypnotizuji dveře a vyhlížím další známou tvář. Zajímavé je, že další, kdo dorazí, jsou všichni. Nestane se, že by přišel jeden a my tam seděli spolu dalších pět minut. Prostě během několika chvil postupně dorazí každý, kdo byl pozván. Jako by snad měli ten čas příchodu domluvený na později a nikdo mi to nesdělil. Většinou se zakecají už ve dveřích, a když mě spatří, údivně se mě zeptají „Už jsi tady, jo?“. „Ne, jsem ještě doma,“ odseknu a dodám: „Když byl sraz přece na sedmou, což bylo před čtvrt hodinou, tak co bych tu dělal?“ Na můj jízlivý pokus o žert nikdo většinou ani nereaguje.\nRozdíl mezi „Včaschodičem“ a obyčejným člověkem jsou detaily. „V jednu vyjedeme,“ jednoduchá věta, kterou odpovím své partnerce na otázku, v kolik musíme vyrazit.\nKdyž říkám: „V jednu vyjedeme“, myslím tím, že ve 12:59 odcházíme celá rodina z domu, jdeme k autu, kde už jsou předem připravené všechny tašky, zapínáme bezpečnostní pásy, startuji vůz a v okamžik, kdy na hodinách v autě blikne 13:00, zařazuji první rychlostní stupeň, pouštím spojku a vyjíždíme.\nKdyž říkám: „V jednu vyjedeme“, rozhodně tím nemám na mysli, že ve 12:59 sedím ve voze sám a v okamžik, kdy na hodinách v autě blikne 13:00, rozepínám bezpečností pás, jdu zpět do baráku, kde má partnerka ještě utírá kuchyňskou linku, dává tabletu do myčky, protože nechce přijet zpátky a mít tam bordel. Stojím za ní v botách a vykřikuji věty „Dělej! To uklidíš potom. Bože ne, tyhle boty jsou dobrý. Jo, k těmhle šatům jdou líp. Počkej, jak zkusíš ještě ty druhý šaty?“ A nakonec vyjedete ve 13:08, a když se konečně rozjedete, tak ona pronese větu: „Nevím, proč se rozčiluješ. Řekl si v jednu a je jedna.“ To, že je 13:08, což v životě člověka, který chodí včas, v podstatě znamená, že jsou téměř dvě, jí asi nemá cenu vysvětlovat.\nPokud „Včaschodič“ nabere tak brutální zpoždění už na začátku cesty, dostane se tím samozřejmě pod velký tlak. Místo nějakého tlachání v autě se musí soustředit a přepočítat trasu. Napočítat objížďky, zúžení, možné kolony a vyhodnotit, o kolik musí navýšit svou průměrnou rychlost, aby na místo dorazil podle původního plánu. Třeba já v podstatě nejsem schopný komunikace do doby, než ztrátu doženu. Proto nikdy nedokážu pochopit požadavek své partnerky, abych po sedmi minutách jízdy, zastavil, protože si chce dát kafe. „Jedeme pozdě o 8 minut. Když ti zastavím, než vystoupíš, koupíš si kafe a než se vrátíme na dálnici, zabere to dalších 10 minut. To znamená, že budeme mít 18 minut zpoždění.“ „Ježíš, tak přijedeme později. Co se stane?“, pronese bez přemýšlení.\nCo se stane? Stane se to, že na nás někdo bude čekat o 18 minut déle. Jestli tam je dřív, jako bych byl já, tak tam bude trčet půl hodiny. Chodí kolem nějaké budovy. Kouká do dáli a vyhlíží nás. Stane se to, že někomu vezmete kus jeho života.\nTřeba na vás čekat musí. Nebo možná pouze chce, protože vás má rád.\nVažte si toho. Choďte včas.\nPředchozí článek Spondeo et pulitzeor\nDalší článek IKEA – příručka pro přežití


Steak tančící salsu | Wining.cz\nÚvod > Recepty > Steak tančící salsu\nPřestože steak lze připravit velmi rychle a jednoduše, odrazovala mě obava, že investici do kvalitního masa snadno pokazím. Jediná, zato dostatečně znepokojující má osobní zkušenost pochází z dob, kdy jsem se na kolejním vařiči pokoušel opéct kvalitní roštěnou... O výsledku zde psát s dovolením nebudu.\nSuroviny: 3 rajčata (použijte Valfrutta nebo ze zahrádky), 2 lžíce rajské šťávy, 2 lžíce olivového oleje, 1 najemno nakrájená červená cibulka, 2 lžičky křenové pasty (nebo nastrouhejte čerstvý křen), 1 lžíce nakrájené petrželky, černý pepř.\nRecept: Rajčata vložíme do mísy a na 30 vteřin je ponoříme do vroucí vody (pokud jsou ze zahrádky;-). Poté je vyjmeme, zbavíme slupky, semínek a najemno nakrájíme. Dužinu vložíme zpět do mísy a přidáme k ní rajskou šťávu, 2 lžíce oleje, cibulku, křen, petrželku a pepř. Promícháme a přikryté odložíme na hodinu do lednice.\nSuroviny: 4 stejky (např. z hovězí svíčkové), 2 lžíce pepře (čerstvě mlétého), olivový olej, čerstvá petrželka na ozdobu.\nRecept: Rozpálíme gril na vyšší teplotu (stačí obyčejný elektrický, zatím jsem se nepřesvědčil o výhodách klasiky...;-). Steaky potřeme olejem a obalíme je v pepři. Grilujeme 3 až 5 minut z každé strany (záleží na teplotě a síle masa; oveřil jsem, že při síle 2 cm a plném výkonu mého elektrického grilu docílím za 2x 3 minuty "rare", za 2x 4 minuty "medium" a 2x 5 minut "well done"). Steaky ozdobte petželkou, přidejte salsu a pečivo. Podávejte s červeným vínem (na obrázku Zweigeltrebe od pana Kovacse, ročník 2007, v přívlastku pozdní sběr).\nPublikováno: 1. 7. 2015 11:55\nSteak podle… Publikováno: 1. 7. 2015 12:00 Zpět na přehled Roštěnky s rajčaty Publikováno: 1. 7. 2015 11:53


Časopis Automa Veletrh a konference Embedded World 2007\nVeletrh a konference Embedded World 2007\nVeletrh Embedded World 2007 se bude konat 13. až 15. února 2007 v Norimberku. Podle organizátorů bude obsazená výstavní plocha minimálně stejná jako loni. Představí se na ní 12 % nových vystavovatelů a podíl vystavovatelů ze zahraničí dosáhne 36 %.\nHlavními položkami nomenklatury veletrhu budou hardware vestavných systémů (komponenty a moduly pro nejrůznější úlohy a oblasti použití), systémový a aplikační software (operační systémy pracující v reálném čase, vizualizační software, webové služby pro vestavné systémy, testování a verifikace softwaru) a služby (vývoj systémů, konzultace, vzdělávání, odborná literatura).\nDůležitou součástí celé akce bude odborná konference s workshopy, tutoriály, kursy a přednáškami, včetně plenárních. Organizátoři jsou nejvíce potěšeni tím, že účast přislíbil a jednu z plenárních přednášek přednese Steve Furber, počítačový vizionář, který se jako vývojový inženýr mimo jiné podílel na návrhu architektury procesoru ARM. Jeho plenární přednáška bude přístupná nejen registrovaným účastníkům konference, ale i široké veřejnosti.\nSoučástí konference ovšem budou i další akce, jež jistě stojí za návštěvu. Namátkou jmenujme workshop na téma kryptografie, kursy Embedded Linux a RT Linux, tutoriály Open Source software pro vestavné systémy, bezdrátové přenosy dat, návrh systémů s UML a další – kompletní program konference lze najít na webové adrese www.embedded-world.de. Vzhledem k tomu, že jde o mezinárodní akci, kde se očekává účast více než 900 odborníků z 30 zemí světa, bude celá konference v anglickém jazyce.\nNovinkou letos bude prezentace elektronických zobrazovačů. Zobrazovače (displeje) jsou často nejdražší součástí vestavných systémů, a proto není divu, že je jim věnována značná pozornost. Na veletrhu Embedded World 2007 budou prezentovány dvojím způsobem: jednak samostatným výstavním pavilonem v hale 10, jednak vlastní odbornou konferencí, určenou pro prezentaci novinek a rozvíjení dialogu mezi konstruktéry, vývojáři a uživateli displejů a jejich výrobci a dodavateli. Konference se uskuteční 13. a 14. února a mezi hlavními tématy budou např. novinky v oblasti LCD, organické LED, rozhraní a ovladače pro displeje, displeje pro dopravní techniku a automobily, displeje pro speciální použití atd.


24.5. 2018Kornélia Adášek1096x0 Komentářů\nFamózní a grandiózní kulinářský zážitek se konal opět ve čtyřhvězdičkovém hotelu Schwaiger v Praze 6. Exkluzivní a jedinečná degustace parfémů spojená se zážitkovou gastronomií. Společenský večer s příjemně naladěnými ženami, které si nejen užívaly krásný večer, ale předávaly si také vzájemně rady a cenné informace v oblasti svého působení.\nKulinářský zážitek a degustační menu bylo inspirováno unisex vůní značky Guerlain Aqua Allegoria Herba Fresca, která obsahuje citron, jetel a zelený čaj.\nCelé degustační menu začalo s amuse bouche, tedy telecím tataráčkem, kačenkou, chlebem a citronovým olejem, servírovaným – víc než originálně – v malém květináči. Zážitek zintenzivnila vůně značky Guerlain Eau de Cologne Imperiale. Krásná, osvěžující, elegantní citrusová kolínská voda je skvělým „pomocníkem“ na celý den. Ideální jak na obchodní jednání, tak i pro trávení volného času. Tóny bergamotu, citronu, neroli, pomeranče a verbeny otevírají kompozici, v srdci zavoní rozmarýn a základ tvoří cedr a tonka.\nJako studený předkrm se servíroval pstruh s citronovou esencí, pařený chřest na zeleném čaji, estragon a žloutek. Zajímavá kombinace chutí a vůní. Předkrm zintenzivnila další vůně značky Guerlain, tentokrát kompozice Chant d’Arômes. Kompozici delikátní, jemné vůně otevírají aldehydy, citrusy, gardénie a švestka. Po chvíli přichází hřebíček, jasmín, ylang-ylang a zimolez. Teplý závěr udává tón benzoinu, heliotropu, olibanum, santalové dřevo, vanilka a vetiver.\nDalším chodem byla krémová hrášková polévka se zakysanou smetanou a hráškovými výhonky. Lehký a velkolepý pokrm. A k tomu speciální vůně francouzské značky Guerlain, která vznikla v roce 1828 – kompozice Herba Fresca. Jemnou vůni otevírá citron, jetel, následuje máta a zelený čaj, v základu pak brambořík a konvalinka dávají kompozici jedinečnost.\nPo přestávce a volné zábavě pokračovalo degustační menu hlavním chodem. Grilované jarní kuřátko s kandovanými citróny, uzenými bramborami, pálenou stonkovou brokolicí a jetelovou omáčkou. Exkluzivní kombinace chutí. Hlavní chod byl spárován s další vůní Guerlain – Aqua Allegoria Limon Verde. Unisex vůně nabízí zajímavé citrusové akordy se slaďoučkou příchutí. Limetka, cukr, fík, tropické ovoce, zelené tóny a tonka proměňují vůni v dokonalou esenci nebe.\nZávěr degustačního menu patřil dezertu, který představoval „citron“ na talíři s bílou čokoládou, zmrzlina a zelený čaj. Originální a jedinečné servírování. Vše doplnila lehká vůně, která voní jako proslulé meteority od Guerlainu – kompozice Aqua Allegoria Rosa Pop. Lehká květinově-ovocná vůně. Vonná kompozice se otevírá tóny citronu a červených bobulí. V srdci zahraje fialka, pivoňka a růže. V základu jsou pak dřevité tóny.\nByla to opět ta nejoriginálnější zážitková gastronomie, která propojila příjemné vůně a skvělé chutě. Úžasné kreativní menu, zajímavé servírování a k tomu ladící parfémy. Jedinečný voňavý gurmánský zážitek, ve stylovém prostředí a s báječnými lidmi.\nKaždá účastnice měla během večera možnost umístit na vymezený stolek vlastní vizitku, propagační materiály nebo produkty, které si ostatní dámy mohly prohlédnout, získat více informací, domluvit se na spolupráci apod.\nVšem děkuji za účast, bylo mi velkým potěšením se s Vámi potkat a moc se těším na příště.\nPokud máte zájem zúčastnit se příští akce, registrujte se zde a budu Vás s předstihem informovat, kdy a kde se bude konat.\nTagy: amuse boucheAqua Allegoria Herba FrescaAqua Allegoria Limon VerdeAqua Allegoria Rosa PopChant d'ArômesDegustace parfémůdegustační menuEau de Cologne ImperialeGuerlainKornélia Adášekkulinářský zážitekparfémové degustace


Aktuality – 17. stránka – Obec Svijany\nTlaková stanice ATS byla spuštěná\nDne 7.1. dopoledne byla spuštěna automatická tlaková stanice pro zvýšení tlaku vody pro novou zástavbu rodinných domků za zámkem, ale i ostatních domů, které trápí nízký tlak. Stanice je umístěna na rozcestí „U Jáníčka“. Společnost SVS zareagovala na naši žádost velmi rychle, nicméně čekání na přívod proudu protáhlo spuštění stanice minimálně o půl roku. Hlavně, že je již v provozu a některé domy budou ještě dodatečně napojeny. Tak hlavně ať slouží ke spokojenosti našich občanů.\nJak zabezpečit domácnost proti vzniku požáruStáhnout\n23. 12. 2019\tv Aktuality\nZápis ze zasedání ZO Svijany ze dne 11.12.2019\nNa WWW stránky obce byl přidání nový zápis ze zasedání ZO Svijany.\nZápis je dostupný ke stažení zde: https://www.obecsvijany.cz/usneseni-2019/.\n20. 12. 2019\tv Aktuality


Vyhledávám… extra:publisher[er]=V letu.\n1. Můj život s ábíčkem\nAnotace: Legendární časopis ABC mladých techniků a přírodovědců okouzloval generace českých a moravských dětí. Hlavním strůjcem jeho úspěchu byl šéfredaktor Vlastislav Toman, který ábíčko vedl přes tři desetiletí. Kniha jeho vzpomínek… se podrobně věnuje všem slavným fenoménům s ABC spojeným – od závodů minikár přes vystřihovánky Richarda Vyškovského až po komiksy, jako jsou Kruanova cesta či Strážci. Toman je nejen výtečným redaktorem, ale také autorem sci-fi knih, komiksů a mnoha dalších textů pro děti a mládež. Jeho paměti potěší všechny, kdo nadšeně otevírali každé nové číslo ABC. Skvělou inspirací pak můžou být těm, kdo pracují s dětmi a pro děti dnes.\nK vypůjčení do: 31.12.2050\n2. Kolem dědečkovy plešky kreslím fixou rovnoběžky\nAnotace: Proč nemůžeme mít k obědu čokoládu? Jak dostat tátu z práce? Kdy se smí malovat na dědu? Bylo už načase, aby dětská poezie začala psát o skutečných dětských problémech. To, že je člověk zatím trochu menší,… neznamená, že nemůže být naštvaný a chtít rozumné věci. Třeba aby rodiče ráno vstali dřív a hráli si s ním.\nKlíčová slova: Poezie • Literatura faktu, učebnice • Historie, dějiny\nAnotace: Kdo se jednou nadechne vzduchu v Bohémii, už nikdy nebude jako předtím. O českém kráteru obehnaném horami, o zemi prokleté Rudolfem II. píše ironická, sevřená, ducha vyzývající básnická skladba s jemným komentářem… průvodce a dívky. Sarkastická, a přesto láskyplná procházka zemí krásnou, zemí milovanou, naší kolébkou a hrobem.\n4. Kuklův klan\nAnotace: Karel Ladislav Kukla byl před 130 lety literární hvězdou Prahy. V jednadvaceti letech mu hráli úspěšnou hru v Národním, za další dostal Nerudovu cenu, byl zuřivým reportérem dřív než E. E. Kisch, kterého předběhl i… v nápadu udělat rozhovor s pražským katem. Před Haškem redigoval Svět zvířat a vymýšlel si do něj potvory, a dokonce prý kradl psy, čímž vnukl autoru Švejka jednu z nejlepších zápletek. Jako první do češtiny přeložil Twainova Dobrodružství Huckleberryho Finna a byl největším znalcem pražského podsvětí. Jak je možné, že ho dnes nikdo nezná? Odpověď hledá hlavní hrdina dobrodružného romaneta. Místo ní ovšem narazí na dvě tajemné dívky,…\n5. Indiánské pohádky a mýty\nAnotace: Sedm moudrých a půvabných příběhů tří severoamerických indiánských kmenů – Abenakiů, Arapahů a Aleutů. Staré mýty vyprávějí o stvoření světa a o prvních lidech, zemědělcích a lovcích, kteří uměli mluvit… s přírodou a vyjednávali s ní základní pravidla, podle kterých má člověk žít.\nAnotace: Fejetony z časopisu Dobrá adresa, které na jeho stránky každý měsíc přiváděly tisíce čtenářů. Půvabné postřehy a hry s jazykem, navazující na nejlepší tradici českých fejetonistů od Jana Nerudy po Rudolfa Křesťana.… Ideální čtení do tramvaje.\n7. Jidáš byl ufon\nAnotace: Proč dostal Orhan Pamuk Nobelovu cenu? A dostane ji i Dan Brown? Co všechno s tím mají společného ufoni a jak je možné, že SS přežila dodnes? To vše odhalí Robert Langdon díky prezentaci svého nového bestselleru Ježíš, Marie… z Magdaly a já. Jo a abychom nezapomněli, vyluští u toho Kosmovo evangelium a zmámí nejkrásnější docentku v Turecku. To vše v knize, která v žádném případě není brownovskou parodií.\nAnotace: Kdyby se vyhlašovaly ceny za něhu, novela Jakuba Königa by stála na bedně. Napsat originální milostný příběh je čím dál těžší, ale pořád možné. A König k tomu nepotřebuje ani úchylky, ani zločin nebo politiku, jen dva mladé… lidi, tajemné město uprostřed Země a smysl pro dobře vypointovanou krutost. Jestli některá česká próza z posledních let stojí za přečtení, je to tahle.


KORČÁK PAVEL , Odolena Voda, Dolínek - Živéfirmy.cz\nZa Klokočkou 386DolínekOdolena Voda250 70 Odolena Vodazobrazit mapunavigovat Kontakty604 216 134266 710 455info@stavbynaklickorcak.czProvozní doba nonstopKontaktní osoby\nPavel Korčák odeslat poptávku\nČinnosti firmyStavební firmy - kompletní činnostprovádístavby na klíčTopení - materiál, spotřebiče - výrobastavbakrby na klíčOficiální údaje: Pavel KorčákIČ: 66950899DIČ: CZ7606035778Právní forma: Fyzická osoba podnikající dle živnostenského zákonaEkonomické činnnosti dle NACE4120 - Výstavba bytových a nebytových budovZdroj: Registr ekonomických subjektů Odeslat poptávku nebo dotaz firmě: KORČÁK PAVEL Zadejte poptávku nebo dotaz\nSTAVBY DOLEŽAL6,01 kmHorňátecká 98, Byškovice, NeratovicePOSKYTOVANÉ SLUŽBY: zateplení budov, strojní omítky, stavební práce, rekonstrukce staveb, rekonstrukce bytových jader, pokládka zámkové dlažby a další...www.stavby-dolezal.czwebGIGANT STAVBY, s.r.o.7,42 kmNa Výsluní 1306, NeratoviceGIGANT stavby, s.r.o. se specializuje na realizaci rodinných domů na klíč, průmyslové haly, kompletní rekonstrukce objektů, revitalizaci bytového fondu, opravy památkových objektů. Provádí zateplování budov či zhotovení podstavců pod umělecká díla.www.gigant-stavby.czwebLUPA spol. s r.o.8,47 kmDobrovského 220, Kralupy nad VltavouHlavním předmětem podnikání firmy Lupa spol. s r.o., která vznikla v roce 1992, jsou kompletní dodávky stavebních celků na klíč, nákup a prodej nemovitostí.www.lupa-sro.czwebDANESTAV PRAHA8,60 kmNa dolíku 14/2a, Dolní Chabry, Prahawww.danestav.czwebANNASTAV CZ s.r.o.8,80 kmPřemyslova 523/74, Kralupy nad Vltavouwww.annastav.euweb Akce v kraji


Roses & Tartan / Milkwoman\n/ pátek 4. října 2013\nHrozně jsem se těšila až mi přijde dlouho očekávaný balíček od Choies, kde mě čekala tahle úžasná mikina (tady) a ještě úžasnější boty (tady) a ještě bundička, ale tu uvidíte jindy. A když přišel hned jsem si věci musela vzít na sebe, kromě toho jsem sehnala kabát jaký sháním snad už 2 roky takže jsem na podzim plně vybavená. K tomu se mi hodil taky nový kostkovaný batoh z Pull&Bear, který bych nejraději nosila pořád! Ještě toho mám v plánu dost, vše uvidíte v chystaném wishlistu. Co vy už jste sehnali vše co jste chtěli nebo se teprve chystáte? :)\nP.s. pokud jste ještě něčetli čokoládový článek budu moc ráda, když se přinejmenším podíváte a pokud se bude líbit, věnujete mi svůj hlas zde.\nSweatshirt, boots: Choies / Backpack: Pull&Bear / Coat, shorts: H&M\nPhotos by Tess ♥\nBobiknannie 4. října 2013 17:50\nDia 4. října 2013 18:05\nmikča i kabátek <3\nTereza 4. října 2013 18:11\nTa mikina je skvělá! :)\nVeronika 4. října 2013 18:30\nTak tohle je nejkrásnější outfit za poslední dobu! Všechno je naprosto dokonalý, mikina, boty, šortky, kabát..fakt krásný hrozně moc a perfektně sladěný!!!! :)\nPetra Komárová 4. října 2013 18:40\nsi tak krásna <3 a tie fotky sú úplne nádherne, také jemné, ženské ;)\nVendy C. 4. října 2013 19:04\njsi nejkrásnější, zbožňuju tě♥\nMichaela Pavlíková 4. října 2013 19:11\nJéé sluší ti to :)\nDominika Mrázová 4. října 2013 19:42\nKrasny kabatik, pripomina mi moj\nBarbara Beth 4. října 2013 19:47\nTenhle outfit se mi moc líbí, ty růže tomu dodávají šmrnc!\nMilkwoman 6. října 2013 12:28\nděkuju:)) hned jsem se do tý mikiny zamilovala :D\nAlice 4. října 2013 19:49\nKrásný mikina a baťoh! Jsi úžasná<3\nIl Tulipano Giallo by B. 4. října 2013 20:28\nmoc povedený :) mikču bych brala hned ;)\nFoly D. Sante 4. října 2013 20:31\ndaj mi ten sveter! bohový je\n▲Vaci 4. října 2013 20:40\nten kabáááát ! ♥ ten nemá chybu.. ty nemáš chybu "\nMilkwoman 6. října 2013 14:18\naaa hrozne dekuju, jsi moc hodna :)) ♥\nAnonymní 4. října 2013 20:50\nnaprosto luxusní kabát a krásná mikina :)\nYoko Nguyen 4. října 2013 21:01\nChci ten kabáát ! :)\nThu Huong Truong 4. října 2013 21:02\nTy jedna potvůrko! Žeru tě! <3\nMilkwoman 6. října 2013 12:27\nJohanka 4. října 2013 21:29\nTa mikina je moc pěkná!\nBarbora Ž. 4. října 2013 21:45\nTa mikina a batoh jsou super!!! :O ♥\nlusi s 4. října 2013 21:55\nten batoh je uzasnej!\nDreamer Clara^^ 4. října 2013 21:59\nMikina, batoh i boty jsou úžasné <3\nJinak ty kožené kraťasy jsou libové (y)\nErka 4. října 2013 22:08\nAnna 4. října 2013 22:13\nTo je krásný<33\nAdy Any 4. října 2013 22:29\naaa ani nezvládám porovnat, jeslti se mi víc líbí batoh, kabát nebo mikina <3 úžasný <3\nVeronika Sunrise 5. října 2013 0:44\nLaRa 5. října 2013 4:25\nKrásně sladěno, bundička-mikča (růže!)-boty ..hned bych brala! :))\nBarbara 5. října 2013 10:44\nTa mikina je nádherná ! :-)\nDaniela P 5. října 2013 11:11\nMikina i kabát je skvělý! :)\nDaniela 5. října 2013 13:52\nTen kabát je úžasný :-) přesně takový musím na podzim mít! A outfit je skvělý :-)\nMilkwoman 6. října 2013 12:49\nHáemko je má teďka skvělý! :) A děkuju moc:)\nKristýna Mládková 5. října 2013 14:45\nBože, ty jsi úžasná! Ta mikina, ty boty, ten batoh... ♥\nHana Szobony 5. října 2013 15:56\nSára Rybová 5. října 2013 17:22\ntak krásný kabát jsem dlouho neviděla!:) moc hezká uprava fotek\nNikola Hrušková 5. října 2013 20:50\nNádherný kabát, a ty boty...prostě úžasný. :)))\nNikola Hrušková 5. října 2013 20:51\nELA 5. října 2013 22:50\nSekne ti to, děvče.\nMikina je moc zajímavá a kabát i boty bych ti hned sebrala! :)\nSabb 6. října 2013 9:26\nwow, jeden z nejlepších outfitů co jsi tu za poslední dobu měla!! :)\nAnask 6. října 2013 11:24\nJéé, ten kabátek mám taky, ale černý, tenhle mi neslušel (kvůli barvě vlasů).\nAnonymní 6. října 2013 17:14\nTaky mám ten černej... a když tady tak vidím tenhle, tak nevím, jestli ho ještě nejít vyměnit:D tenhle je mnohem zajímavější, ale zase ten černej - klasika, co se hodí ke všemu a hlavně kombinace jiný rukáv než zbytek kabátu asi teď bude všude... tak snad jsem zvolila správně:)\nNellienka 6. října 2013 12:44\nBoty jsou skvělé!!\nMartina 6. října 2013 13:18\nJsi kočka Johanko <3\nRadka Jelínková 6. října 2013 19:44\nnádherný kabátek, mám podobný :) a ten baťoh - nejlepší!!!!\nBaras5 6. října 2013 22:51\nopět skvělý look


Stojany pod činku MARBO MH-S001 (2ks) skladem | Domácí fitness.cz\nNaše cena: 1 667 Kč s DPH\nStojany MARBO MH-S001 vyrobené v Polsku s použitím oceli nejvyšší kvality, která zajišťují bezpečnou nosnost až do 200 kg. Jsou ideální volbou pro ty, kteří hledají trvanlivé a cenově dostupné stojany. Díky nastavení výšky ( v rozmezí 98-157 cm) můžou být použité samostatně nebo jako externí stojany během cvičení na lavici.Promyšlená konstrukce zajišťuje stabilitu a bezpečnost při tréninku. Komfort MARBO MH-S001 zajišťují pogumované spodní konce pro lepší stabilitu.\n7-stupňová regulace výšky stojanů (v rozmezí 98-157 cm)\nProfil: 4 x 4 + 5 x 3cm\nRozměr jednoho stojanu:Maximální zatížení: 200 kg\nvýška: 98-157 cm\nŠířka stroje: 42 cm\nKatalogové číslo: ABI17-3-082\nRecenze ke zboží Stojany pod činku MARBO MH-S001 (2ks)\nVloženo: 22. 07. 2017\nideální stojany na velkou činku na doma k lavici\n„Výrobek doporučuji,zpracování velmi dobré,snad jen gumy co jsou nahoře na odkládání osy moc nedrží..tak jsem je přilepil chemoprenem a teď je to ok..spokojenost :)“\nVloženo: 06. 08. 2016\nSnadná manipulace, dostatečná nosnost.\nStojany jsou lehké a při neopatrném pokládání činky, pokud nejsou upevněny k podlaze, se mohou posunout, nebo vytočit. Ale za tu cenu se vyplatí, hlavně pokud si je upravíte.\n„Tyto stojany jsem si vybral hlavně kvůli ceně a dobré skladnosti. (Mám posilovnu jen asi 3 x 4.5 m.) Jsem se stojany docela spokojen ale rozhodl jsem se, že stojany propojím jeklem (sešroubuji) 40x20x1400 mm, ve spodní straně stojanu. Sešroubuji zadní stranu "háček", mezi gumovými chrániči, na každý stojan dva vratové šrouby M10x65 mm. Zkusím použít křídlové matky, pro snadnou manipulaci rukou“\nDobrá kvalita, vypadají velmi prezentativně, jsou vhodné jak na benchpress tak na dřepy.\nUváděná nosnost je 200kg, s činkou 100kg ještě drží v pořádku a když s nimi zahoupete, tak pruží ze strany na stranu jen chvilinku a hned se ustálí, ale reálně bych se nebál max. 150kg, pak už je určitě třeba zakoupit nějaké dražší z tlustšího a masivnějšího materiálu. Ještě dodám že na benchpress kdy jsou sesunuté dolů, by vydržely i těch 200kg ale na dřep kdy jsou na maximum vysunuté by to bylo těch 150kg max.\n„Super stojany, za velmi příznivou cenu s dobrým vzhledem a individuálním použitím, přednostně tedy na benchpress a poté i na dřepy. Využívám je na obojí a jsem s nimi spokojen. Pokud dřepujete s činkou do 150kg, pak tyto stojany vřele doporučuji.“\nUživatelský návod Marbo MH-S001 cz.pdf\nstojany na odložení činky na bench, maximální výška 60-95 cm, nosnost 200 kg\nCena: 9 441 Kč\nStojan s bradly a hrazdou, domací, nosnost 120 kg, záruka 2roky\nStará cena: 4 789 Kč\nCena: 4 364 Kč\nFotogalerie k produktu Stojany pod činku MARBO MH-S001 (2ks)


PARDUBICE - SLAVIA - Předehrávka 46. kola hokejové 02 extraligy - iDNES.cz\nReportáž skončila 9. 12. 2007 20:35\nPředehrávka 46. kola hokejové 02 extraligy\nPARDUBICE - SLAVIA 1:4 (0:1, 0:0, 1:3), konec\nomlouváme se vám za problémy při sledování on-line reportáže, důvodem jsou technické potíže. Děkujeme za pochopení.\nVyloučený je Cetkovský za podražení.\nLašák - Snopek, Havíř, Píša, Nikolov, Posmyk, Linhart, Kolář II - Sýkora, Rolinek, Pivko - Tvrdík, Pucher, Somík - Ondřej, Hlinka, Koukal - Cetkovský, Zohorna, Starý.\nSvoboda - Kadlec, Vašíček, Hlavačka, Kolařík, Sloboda, Žižka, Němeček, Drtina - Hruška, Beránek, Tomica - Micka, Rataj, Sup - Bednář, Červenka Klepiš - Vondrka, Růžička, Doležal.\nSlavia vede 4:1. Pražanům nejprve nevyšlo přečíslení dvou na jednoho, ale Klepiš pak nahrál Bednářovi na levý kruh a ten Lašáka propálil nekomprosni ranou bez přípravy.\nDomácí se ještě snaží, ale Slavia pozorně brání.\nŠance na obou stranách. Nejprve Tvrdík nepropálil Svobodu z ideální pozice před brankou, vzápětí se hosté dostali do brejku. Sup nahrával Ratajovi, ale ten tísněn puk nezpracoval a utekl mu.\nZakázané uvolnění Slavie. Utkání sleduje 10 076 diváků.\nA Slavia vede už 3:1, když využívá přesilovku. Opět pohledná kombinace Pražanů, kdy Klepiš přihrál na vnitřní stranu pravého kruhu Bednářovi, a ten nekompromisně zavěsil do pravého horního rohu.\nBeránka zahákoval Snopek a Pardubice se budou bránit.\nSvoboda zajel za branku, aby zastavil puk. Ten se ale vzápětí dostal špatnou rozehrávkou před něj, ale slávistický gólman o něm vůbec nevěděl. Situaci zachraňoval před dotírajícím Zohornou obránce Hlavačka.\nSlavia opět vede. Domácí zapomněli na levé straně na Vondrku, který jel sám na Lašáka a podařilo se mu ho prostřelit. Asistence: Hruška.\nRataj je na ledě, Pražané se ubránili a jsou v plném počtu. Rolinek to opět zkoušel, vypálil z rohu, Svoboda vyrazil nad.\nJe vyrovnáno, Pardubice využívají dvojnásobnou přesilovku. Rolinek z velkého úhlu prostřelil Svbobodu. Asistence: Snopek.\nPardubice si vybírají oddechový čas.\nVelká šance pro Pardubice na vyrovnání. Slavia se bude 58 vteřin bránit ve třech. Vyloučený je Rataj.\nUtkání ztrácí na šťávě, chybí plynulejší akce. Rozhodčí vylučuje, na trestnou lavici posílá slávistu Kolaříka za držení. A také Červenku za hrobost a domácího Ondřej také za hrubost. Oba se po odpískání pošťuchovali.\nDomácí jsou v plném počtu, nepustili soupeře do jediné šance.\nDomácí fanoušci prosí slávistického brankáře: "Adame, pusť to!"\nPardubice se zatím brání dobře a vyhazují. Slavia se nemůže usadit v pásmu.\nAPW: :-((( (21:54)\nBlondyna z Londina: :-(((((((((((((((((( (21:37)\nkokr57: suše GO SLAVIA GO (20:18)\nAPW: coje? (20:17)\nlabbas: V Pardubicách to není vtrenérech, ale v tom skrčkovi Kusým. A jestli bude u reprezentace, tak to dopadne stejně jak s Teslou!!!!! (20:13)\naidy: nj, zase to nevyšlo :-( tak gratualce slávii....a tomu týpkovipode mnou upřímnou soustrast :-D (20:10)\nAPW: Co je? (20:09)\nAPW: ????????????? (20:09)\nAPW: co se to děje? (20:08)\ncaassii: tak koukam, ze to tu nefunguje.... (20:06)\ncaassii: aidy....achoooooooooooooj (20:06)\ncaassii: achoooooooooooj (20:05)\nLacinko: Ten chat nejak nefunguje:-( (20:04)\ncaassii: achooooooooooooojjjjjjj (20:04)\ncaassii: Baaaaaaaaaaaaaaaaaaaafff (20:04)\nIam_No1: SKVELY. Vic nez Pardubice jsem nesnasel jen Vsetin, takze je dobre, ze maji podobny osud. SMRT PARDUBICIM (19:57)\njkivals: ... (19:39)\nkevin: Test (19:39)\naidy: halo (19:39)\njkivals: Konec 1-4 (19:37)\nPUMA-KING: Bohužel perník fakt tak leda na strouhámí :-( (19:37)\njkivals: Klid lidi...uz je konec 1-4 (19:37)\njuniorpraha: 1-4 (19:35)\nLadineeek: děte s televizema do p*ele!!!!! jedině Slavia!!!! (19:35)\nPUMA-KING: NO NIC tak bohužel budete horko těžko bojovat s mým prvním teamem LITVÍNOVEM o postup do boje o PO, ale na můj druhý team letos nemáte ani náhodou - jste tak perník na strouhání :-) (19:34)\ntak jo: Už by měl být konec, ne? Nebo se perou? (19:34)\nClifford: gooooooooool (19:34)\nClifford: gooool (19:33)\nlukyr: Laktoza: Ty seš věštec, ne? (19:31)\nBlondyna z Londina: aidy: ahoooooooooj (19:31)


e-kultura » Amplifier\nPřestože se ve Velké Británii již dávno nenahrávají milníky světového progresivního rocku s takovou obdivuhodnou kadencí jako kdysi, tak nadprůměrných desek z teritoria tohoto specifického a nesnadno definovatelného žánru bychom za poslední dekádu našli hned několik.\nNejsilnější britskou progresivně rockovou deskou uplynulé dekády je pro mne bezesporu prozatím poslední počin fenomenálních King Crimson, jenž se dle mého názoru kvalitativně vyrovná i legendárnímu debutu této kapely nebo následným nadčasovým deskám ze sedmdesátých let, ale kromě The Power to Believe vyšlo i několik velice kvalitních desek a to jak z dílny dnes již uznávaných jmen světového rocku jako Marillion, Porcupine Tree, Pendragon, nebo z dílny hudebních skupin, jejichž jména se poprvé světu představily až s poslední dekádou. Z těchto nových souborů jmenujme například Pure Reason Revolution, Oceansize nebo Amplifier. Právě posledně jmenovaní na začátku tohoto roku vydali po pětileté pouze následovníka svého druhého alba Insider a velkou poklonu si zaslouží již za samotnou odvahu, s jakou tento materiál exportují do světa, jelikož The Octopus je dvě hodiny dlouhé dvojalbum, které si kapela opět sama produkovala a vydala na vlastním labelu.\nAmplifier na sebe poprvé výrazně upozornili již svým eponymním debutem, na němž poprvé světu představili svůj hudební výraz, čerpající z britských progresivně rockových tradic, toho lepšího z ostrovního rockového mainstreamu, či drobných odkazů na nedostižné americké monstrum Tool a zámořské alternativně rockové formace z počátku devadesátých let. Zcela zaslouženě se po vydání Amplifier na adresu kapely snesla vlna pozitivních ohlasů a mnozí kritici si neodpustili tradiční novinářské klišé a hovořili o souboru jako o čerstvé krvi v žilách britské hudební scény. Následujícím albem Insider se těmto Britům podařilo kvalitativně navázat na debutové album a zároveň pokračovat v započatém hudebním vývoji, jelikož Amplifier při zachování pro ně typických prvků ještě přitvrdili zvuk a trochu zpřístupnili svou tvorbu širšímu okruhu posluchačů.\nNovinka The Octopus pak pokračuje v linii načrtnuté předchozími počiny a zároveň zobrazuje Amplifier jako stále se vyvíjející kapelu. Na ploše celé nahrávky nalezneme celou paletu motivů a nálad, oscilující od intimních zpovědí až po syrové sdělení, ovšem přestože je novinka poměrně pestrá, tak na dostatečné sžití s materiálem a dešifrování oné pestrosti je třeba určitě více než jeden poslech. Samozřejmě je to způsobeno jednak délkou celého materiálu, ale také tím, že kapela i ty nejchytlavější momenty prezentuje tak, že nejsou nikterak podbízivé (jako u mnohých současných britských kolegů) a jejich krása vykvétá spíše postupem času (jako u proslulých britských legend). Častým dojmem během poslechu je i pocit jistého znepokojení a neklidu, který snadnému uchopení díla také dvakrát nepřidá. Stejně jako u dvou předcházejících alb, i na The Octopus lze nalézt střízlivě použité a tím pádem vlastní identitu Amplifier nenabourávající prvky odkazující na tvorbu zvučných jmen světové rockové scény, znovu lze obdivovat charismatický vokál Sela Balamira nebo znovu obdivovat to, jak lze za použití známých prostředků vytvořit dílo, které působí svěžím a moderním dojmem.\nAmplifier stvořili ambiciózní dílo, které vyžaduje větší množství úsilí a času k jeho správnému uchopení, ovšem následně štědře oplácí posluchačovu trpělivost nepodbízivým, přesto relativně posluchačsky vstřícným materiálem. Hodnocení pod článkem pak berte spíše orientačně, protože navzdory tomu, že jsem celé dvojalbum slyšel již několikrát, tak nevylučuji, že se časem může mé hodnocení ještě o něco změnit. Zřejmě však jen směrem vzhůru.\nHDe 19.2.2011 v 14:02 Odpovědět\nNa můj vkus příliš dlouhá stopáž.\nkyle 19.2.2011 v 22:17 Odpovědět\nStopáž mi přijde naprosto v klidu. Jen ten zvuk podle mě trochu skřípe… 70%\nHuff 23.2.2011 v 14:27 Odpovědět\nKapelu jsem vůbec neznal, ale její nové album se mi moc líbí. Díky za zajímavou a podnětnou recenzi


Dospívající | Občanské sdružení LOGO Brno\nPro více informací rozklikněte menu\nVše o této službě\nDospívajícím a dospělým s poruchami komunikace a hybnosti nabízíme odbornou pomoc prostřednictvím sociální služby sociální rehabilitace.\nSlužbu poskytujeme formou individuálních konzultací nebo skupinových aktivit. Ambulantně v naší organizaci nebo po individuální domluvě přímo u vás doma.\nDospívajícím od 16 let s poruchami komunikace a hybnosti, zejména osoby s vážnými poruchami plynulosti řeči, po vážných úrazech, cévních mozkových příhodách a osoby s poruchami autistického spektra. Klientem není pouze dospívající, ale celá jeho rodina.\nŽadatel o služby sociální rehabilitace musí mít bydliště v Jihomoravském kraji.\nVeškeré základní služby v rámci sociální rehabilitace jsou poskytovány bezplatně.\nCo mám dělat, když mám o službu zájem?\nKontaktujte nás na jednom z telefonních čísel: 775 564 605, 775 564 615 nebo napište na email: oslogo@oslogo.cz.\nslužba je plánována individuálně s ohledem na vaše potřeby\nto, jak bude služba probíhat, záleží hlavně na vás, průběh plánujeme společně s vámi\naktivity služby probíhají převážně v našem sdružení a to individuálně s odborným pracovníkem, nebo ve skupině\nposkytneme vám všechny důležité informace\ncílem je vás motivovat, podpořit a připravit na pracovní i osobní život tak, abyste v něm dokázali úspěšně fungovat\nzaměřujeme se na rozvoj potřebných dovedností, komunikačních, sociálních i dalších, které vám pomohou v tomto zařazení a soběstačnému zvládání běžných denních aktivit\npomůžeme vám se začlenit do společnosti, zejména na pracovní trh, nebo pomůžeme s udržením si získaného zaměstnání prostřednictvím nácviku specifických dovedností\nnabízíme tým odborníků (poradce, logoped, psycholog, sociální pracovník)\nNabízíme podporu zejména v těchto oblastech:\nPODPORA V KOMUNIKACI S LIDMI\ntrénink komunikace, kterou můžete využít ve svém osobním i profesním životě\nrozvoj komunikačních, sociálních dovednosti a dalších kognitivních funkcí\nindividuální trénink komunikace dle vašich aktuálních potřeb na základě individuální domluvy\nrozvoj kognitivních funkcí jako je paměť, pozornost, řeč za účelem dosažení samostatnosti a soběstačnosti\nindividuální pro širokou věkovou skupinu\nHledání a získání zaměstnání\nspolečné určení vhodné pracovní pozice, její získání a udržení\nposílení pracovních dovedností a schopností\nvytvoření životopisu a motivačního dopisu\nnacvičíme si pohovor\ndoprovodíme vás na pohovor\nnaučíme vás se vyznat v pracovněprávní problematice\npomůžeme také s hledáním praxe\nProfesní diagnostika a poradenství\npomůžeme vám lépe se poznat a zjistit, jaká profese či pracovní pozice nejlépe koresponduje s vašimi psychickými charakteristikami\nbudeme vám oporou při rozhodování o vašem dalším profesním či studijním směřování\nspolečně si nacvičíme praktické dovedností potřebné pro samostatný život\njedná se o každodenní činnosti zejména péče o domácnost, sebeobsluha, vaření, nakupování, samostatné cestování\npatří zde také:\nosvojení si základů práce s počítačem, nabízíme proškolení v práci s MS Office (Word, Excel, PowerPoint) a používání internetu.\nnaučíme vás porozumět financím a správně s nimi zacházet v různých životních situacích\norientace ve finanční situaci (dluhy, nárok na dávky nebo příspěvky), sestavení finančního plánu\ndoprovodíme vás na jednání, pohovory, úřady\nnaučíme vás jednat s úřady a institucemi\nzprostředkujeme informace a různé služby\nnabízíme také poradenství týkající se invalidního důchodu, příspěvku na péči, poradenství v oblasti svéprávnosti\nSociální rehabilitace je sociální služba poskytovaná dospívajícím, dospělým a seniorům se zdravotním postižením či ohroženým vývojem v důsledku nepříznivého zdravotního stavu ve věku od 16 let. Služba je zaměřena na podporu samostatnosti a soběstačnosti, tak aby se klient o sebe dokázal postarat a žít v běžné společnosti.\nSociální rehabilitace je převážně poskytovaná formou individuálních konzultací ambulantně přímo u nás v organizaci. Dále nabízíme také skupinové aktivity a po individuální domluvě můžeme přijet přímo za vámi domů. Službu zajišťuje tým kvalifikovaných odborníků s individuálním přístupem, a to vždy bezplatně a diskrétně.\nSlužbu poskytuje nestátní nezisková organizace Občanské sdružení Logo z.s., která je oprávněna poskytovat sociální službu v rozsahu stanoveném zákonem č.108/2006, o sociálních službách, § 70, obecně závaznými předpisy a dalšími vnitřními předpisy.\nLidem od 16 let s poruchami komunikace a hybnosti, zejména osoby s vážnými poruchami plynulosti řeči, po vážných úrazech, cévních mozkových příhodách a osoby s poruchami autistického spektra. U seniorů se jedná převážně o získanou poruchu řeči tzv. afázii, způsobenou především cévními mozkovými příhodami, neurodegenerativními onemocněními či v důsledku jiného organického postižení mozku.\nPokud klient nesplňuje kritéria vymezení cílové skupiny, nabízíme základní sociální poradenství a doporučíme služby jiné organizace.\nV případě, že je kapacita služby volná, domluvíme si s vámi osobní schůzku. V případě, že je kapacita služby momentálně naplněna, budete zapsáni do pořadníku. Na začátku spolupráce se uzavírá smlouva o poskytování služeb sociální rehabilitace a sestavuje individuální plán služby.\nCo je posláním služby?\nPosláním sociální rehabilitace je směřování ke znovu začlenění osob s postižením či znevýhodněním do společnosti, zejména na trh práce a k udržení si získané pracovní pozice prostřednictvím zlepšování dovedností a znalostí. Jejím posláním je také posílení soběstačnosti klientů zejména prostřednictvím rozvoje jejich komunikačních dovedností pro adekvátní dorozumívání v rámci rodiny a sociálního prostředí.\nzvýšení míry samostatnosti a soběstačnosti v sociálním začleňování\nrozvoj vašich specifických schopností a dovedností posílením návyků a nácvikem běžných činností nezbytných pro samostatný život\nnaučit se postarat sám o sebe a žít v běžné společnosti\numět komunikovat a navázat sociální vazby s rodinou, přáteli, kolegy z práce, apod.\nnaučit se smysluplně využívat svůj volný čas\nSociální rehabilitace je převážně poskytovaná formou individuálních konzultací ambulantně přímo u nás v organizaci. Dále nabízíme také skupinové aktivity a po individuální domluvě můžeme přijet přímo za vámi domů. To, jak bude služba probíhat, záleží hlavně na vás.\nKaždý klient má přiděleného svého sociálního pracovníka. Při prvních setkáních si ujasníte svoje potřeby a cíle, kam má vzájemná spolupráce směřovat. Průběh služby plánujeme společně prostřednictvím individuálního plánu, ve kterém jsou popsány cíle, na nichž budete společně pracovat.\nčinnosti vedoucí ke zlepšení sociálních a poznávacích (paměť, vnímání, představivost) schopností – komunikace v kolektivu, kognitivní trénink\npodpora při vykonávání činností zaměřených na smysluplné využití volného času\npodpora při návštěvě lékaře a při zajištění potřebných léků jako prevence zhoršení zdravotního stavu\nu dospívajících od 16ti let nabízíme podporu při dokončení a rozšíření vzdělání, nalezení vhodné pracovní pozice\nposkytujeme odborné informace (ohledně odborných metod, vhodných zdrojích informací, vzdělávacích akcích apod.)\npůjčujeme bezplatně pomůcky a odbornou literaturu\nZprostředkování kontaktu se společenským prostředím a sociálně terapeutické činnosti\ndoprovázení na jednání na úřadech či k lékaři\nkolektivní komunikační kroužek a trénink paměti\npodpora při seberealizaci (uspořádání výstavy, přednášky, vystoupení)\nnácvik modelových společenských situací (například seznámení, komunikace)\nnácvik jízdy hromadnou dopravou v Brně\nnabídneme vám sociální poradenství\npomůžeme vám při vyřizování a komunikaci s institucemi ohledně státní sociální podpory, dávek sociální péči nebo příspěvku na péči\nNácvik dovedností pro zvládání péče o vlastní osobu, soběstačnosti a samostatnosti\npodpora v oblasti zvládání mezilidských vztahů – komunikace s rodinou/přáteli\npodpora v oblasti péče o sebe a zdravý životní styl\nnácvik obsluhy moderní technologie – telefon, práce s PC\npomoc při předcházení krize (prevence zhoršení zdravotního stavu)\npodpora při nácviku správného užívání léků nebo využívání preventivních opatření\nnácvik samostatného pohybu včetně orientace (například orientace při pohybu ve městě – nácvik jízdy k lékaři, na volnočasovou aktivitu)\nJakými zásadami se řídíme při poskytování služby sociální rehabilitace?\nrespektujeme individualitu, službu přizpůsobujeme jejich potřebám. Průběh služby a její cíle plánujeme společně pomocí individuálního plánu klienta\nZásada ochrany soukromí uživatele\nctíme ochranu osobních údajů klientů ve všech oblastech\nZásada nezávislosti a spoluúčasti\nslužbu poskytujeme takovým způsobem, abychom podporovali u klientů snahu nacházet a využívat vlastní zdroje a schopnosti ke zvládání životní situace, v níž se nacházejí\nProcvičte si své mozkové buňky!\nObě pracovnice jsou příjemné, vstřícné, ochotné. Dokáží povzbudit, pochválit, motivovat. Pracují každým okamžikem, dokonce i v případě, že proškolovaný pracuje samostatně.\nPříjemní a empatičtí zaměstnanci, kteří projevují lidské vcítění do situace klienta a aktivně se podílí na jeho zlepšení, kvality života a edukaci. Děkuji za poskytnuté služby.\nChválím, chválím, chválím vlídnost a trpělivost.\nByla jsem velmi spokojena, pracovnice velmi sympatická, ochotná a vstřícná, prostředí velmi klidné. Jsem ráda, že jsem si vybrala právě Vaše sdružení k absolvování počítačového kurzu. Budu-li v budoucnu potřebovat nějakou službu, s důvěrou se na Vás ráda obrátím. Díky.\nVše probíhá výborně s výbornými lidmi. Hlavně, ať už PES jde do boudy a můžeme se potkávat jako dříve.


Trápí vás časté záněty močových cest? | KlinikaZdraví.cz\nKlinikaZdravi.cz » Široká veřejnost » Novinky » Trápí vás časté záněty močových cest?\nJe to stálý problém zejména žen a současná móda k prevenci zánětů močových cest příliš nepřispívá. Krátké sukně, tanga, spodní prádlo spíše z efektních než hřejivých materiálů.\nTo vše je důvodem, že se občas objeví bakteriální infekce, která je nepříjemná, obtížně se léčí a může zanechat i dlouhodobé následky.\nCo toto onemocnění ale způsobuje? Moč sama o sobě je velmi sterilní tekutina, kterou naše tělo vylučuje. Pokud se nám ovšem do vlhkého prostředí močových cest dostane infekce a náš imunitní systém stav nezvládne, situace se radikálně změní. Objeví se časté nucení na močení, pálení nebo bolest při močení a bolest v podbřišku, která se může změnit až v křeče. Moč je tmavá, zakalená a páchne. Objevil se bakteriální zánět.\nZáněty močových cest trpí i muži, ale je to především doména žen. Důvod je prostý. Jejich močové cesty jsou jednak mnohem kratší, takže bakterie v nich putují rychleji a jednak jsou uloženy v těsné blízkosti vyměšovacího a pohlavního ústrojí. Stačí pak špatná hygiena a problém je na světě.\nPotíž je v tom, že se zánět nemusí projevit hned nebo výrazně, může přejít do chronického stádia a vážně poškodit ledviny, na jejichž správné funkci je závislý celý náš organismus.\nNejvarovnějším příznakem, kterému bychom měli věnovat pozornost tak může být jen časté nucení na močení. Při zánětu se nám totiž nepodaří vyprázdnit močový měchýř úplně a my se často snažíme nucení potlačit. To má za následek rozmnožení bakterií i v močových cestách a stav se ještě zhorší.\nDalším nebezpečím je prochladnutí močových cest, které je nejčastější příčinou onemocnění právě u mladých dívek. Ale ruku na srdce! Když nám naše maminky a babičky kladly na sdrdce, abychom nosily teplé spodní prádlo, poslechly jsme? Naše dcery a vnučky dnes ovšem neposlechnou také.\nDalšími příčinami zánětu je špatný pitný režim, nedostatek tekutin a přísunu vitamínu C.\nPokud se uvedené příznaky objeví, zbývá jediné. Ihned navštívit lékaře, který stanoví správnou diagnózu a nasadí účinnou léčbu. Podceňování nebezpečí a samoléčba by totiž mohly vést k nenapravitelným škodám a celoživotním chronickým problémům s ledvinami.\nZáněty močových cest se ale rády vrací a tak bychom s tím měli počítat a myslet na prevenci. Pečlivá hygiena, zamezení prochladnutí organismu, pravidelný pitný režim a také strava s dostatkem vlákniny, která brání zácpě a tím i nepřiměřenému tlaku na močový měchýř.\nNovinkou v prevenci zánětů močových cest jsou brusinky, které obsahují látky bránící usazování a množení bakterií uvnitř močového měchýře. Konzumace výrobků z amerických brusinek a pití brusinkové šťávy je dobrou prevencí, stejně jako brusinkové potravinové doplňky, které nemají žádné vedlejší účinky a při léčbě zánětu močových cest i jeho prevenci opravdu zabírají.