FANTASY LÉTO NA DEDENÍKU – Ioannina: Thornvaldovké střípky (povídka a drabble) | Dedeník\nKarol Kamieński: Čekal, že to oznámení vyvolá řadu více nebo méně rozjitřených reakcí. Špatné zprávy zkrátka takový vliv mají. A poslední dobou se jich objevovalo víc než kdy dřív. Tentokrát to bylo šest mrtvých lékárníků. Čtyři z nich kouzelní, dva ne. To nemohl na výročním sněmu opomenout. Řekl tedy, co musel. A samozřejmě, dřív než mohla začít jakákoli rozumná debata…\n„Upálení! Hranice ve Francii, hranice v Němcích… a proč, proč? Protože někdo nechápe, že prostě nedokážeme vyléčit všechno? Že se musí přijít včas, a ne až pacient umírá? Že je naprostá hloupost dát zbytek čehosi na dně lahvičky sousedce, protože vám to před dvěma roky tolik pomohlo? Ne! Jsou to přece čarodějné lektvary, ty prostě musí dokázat nemožné. A když ne – inu tak se rozhlásí, že to byly čarodějnické kejkle – a šup na hranici! Jak jednoduché!“\nMistr Kamieński seděl ve svém předsednickém křesle, mlčel, sledoval kolegy mistry u stolu i řemeslníky usazené na lavicích podél stěn, čekal a snažil se udržet nezaujatou tvář. Ne že by s paní Toscou nesouhlasil. Jen si přál, aby svá bohužel dosti přesná pozorování dokázala sdělit poněkud… méně výbušně. Rvaní si vlasů a nářky nad lidskou hloupostí nic nevyřeší.\nA přitom, najít nějaké řešení by bylo velmi žádoucí. Vždyť k čemu je cech, když nedokáže ochránit vlastní lidi?\n„Jestli smím, mistře představený?“\nPaní Tosca se zarazila v půli rozhořčeného nádechu a s rukama dramaticky zalomenýma ve vzduchu se obrátila k tomu drzounovi, který si dovolil přerušit její tirádu.\nMistr Kamieński se nepatrně pousmál do vousů.\n„Prosím, mistře Velemire.“\n„Možná je tu i jiný, reálnější důvod.“\nPaní Tosca si uraženě odfrkla. Jeden z mladých lékárníků na lavici u zdi se nepohodlně ošil.\n„Mohl byste nám objasnit jaký, mistře Velemire?“\nHlas mistra Kameńského byl starosvětsky zdvořilý, téměř laskavý, nenechával žádný prostor pro výsměch nebo ironii.\nZato po lavicích kolem stěn se rozběhla vlna šťouchání, úsměšků a šuškání: „Třeba peníze.“ – „Závist.“ – „Nenávist.“ – „Strach z těch, co umějí víc.“ – „To je nějaká novinka?“ – „Pořád to samé.“\nVelemir Divjakov vstal, opřel se rukama o desku stolu a čekal.\nŠumění po chvilce utichlo.\nA tehdy kývl na svého přítele, který si už stačil, navzdory svému mládí, svými léčitelskými úspěchy vysloužit přízvisko Mistr gdaňský, a společně začali líčit nejdříve své působení na turecké frontě. Mluvili o životě bez jakéhokoli zázemí, hrubé práci v polních podmínkách, o nečekaných přesunech, nemožnosti připravovat si rostlinný i minerální materiál předem nebo do zásoby, o touze po pořádném moždíři a stesku po nějaké – jakékoli – apatyce aspoň v dosahu dvoudenní cesty… ale i o nenadálých setkáních s místními kořenáři, v jejichž lesních chýších našli rostlinné preparáty tucetkrát vyšší čistoty a kvality než kdy viděli v kterékoli civilizované lékárně, a o nesmírné náklonnosti tamních lidí, kteří tyto čaroděje skrývali a chránili i za cenu vlastní krve, před křesťany stejně jako před Turkem.\nMistr Kamieński se probíral svou bradkou, pozorně naslouchal a mlčel.\nVyprávění se navrátilo do známější části Evropy. Oči mladého čaroděje potemněly hněvem, jeho vlasy se naježily jako lví hříva. Nemohli se dočkat, až budou doma, říkal. Těšili se, jak vyzkouší své nové poznatky, co všechno jen budou teď schopní dokázat ve stálé laboratoři s pořádným vybavením. Vybavení je nezklamalo, zaskřípal zuby. Zato ingredience ano. Snad v každé lékárně, na kterou se obrátili, bylo něco špatně: byliny z různých sběrů smíchané dohromady, světlo ve skladě, vlhké zdi, plíseň na bylinách, lektvary staré a dávno zlomené, stabilizační kouzlo pokládané pro celý kvelb plošně a opakované tolikrát, že preparáty ztratily všechnu sílu… to všechno v lepším případě. V tom horším se zaklínadla zkřížila, látky citlivé na světlo zreagovaly a léky se začaly chovat jako jedy.\nLhostejno, jestli apatyku vedl kouzelný nebo nekouzelný majitel.\nMistr Kamieński viděl, jak se mnoho lékárníků, sedících po obvodu sálu, nepohodlně ošívá, zahanbeně klopí oči, někteří se tápavě rozhlížejí. Jeden z nich, mladý a mistrovi nepříliš povědomý, se tvářil doslova jako hromádka neštěstí. Několik stištěných rtů a pohledů upřených do korbele se dalo najít dokonce i u samého mistrovského stolu. Karol Kamieński se zamračil.\nZato paní Tosca se rozesmála. Vysokým, nuceným smíchem.\n„Ale pane kolego! To jste měl zjistit už za svých studií! Všichni tady známe jistá jména, víme, na koho je dobré se s jakým požadavkem obracet. Nechcete nám tu přece tvrdit, že je pod vaši důstojnost zapamatovat si silné a slabé stránky svých kolegů, viďte? U koho že jste to studoval?“\n„Obávám se, že jste nepochopila, co měl Velemir na mysli,“ zavrčel mistr z Château des Chansons.\nZazněla další námitka: „Proč jste neposlal nějaká varování před pečetí?“\n„V mnoha případech nebylo možné zjistit, kde přesně ke škodě došlo, jestli až v apatyce, nebo…“\nMistr Kamieński rázně zvedl dlaň. „Ne, pane kolego. Takové výmluvy nechci ani slyšet. Zodpovědnost má ten, kdo závadný výrobek prodává.“\n„I když není schopný magie, mistře?“ namítla léčitelka z Invertonu. „Jestli rozumím správně, našly se i lektvary zkažené kvůli nadbytečným plošným stabilizacím. I mě samotnou naši nekouzelní kolegové nejednou požádali, abych u nich v kvelbu právě takovou preventivní stabilizaci provedla, a já jim samozřejmě vyhověla. Způsoby skladování, to je jiná, ty dokáže ohlídat každý, ale sílu a trvanlivost lektvaru nemá nekouzelný člověk jak zjistit.“\n„Možná by nebylo na škodu vypracovat tabulky expirace…“ zamyslel se mistr z Château des Chansons.\n„Cech v současnosti eviduje celkem na tři tisíce receptů,“ zachmuřil se mistr Kamieński. „Krom toho má na trvanlivost dost podstatný vliv i síla lektvaru. Dobře víš, Gérarde, že tato hodnota kolísá člověk od člověka. Každý z nás má své silné stránky…“ Paní Tosca se vítězně ušklíbla. Mistr Kamieński zvedl obočí. „Musela by se udělat i kalibrační stupnice. Obávám se, že…“\n„Promiňte, mistře představený, ale co kdybychom u každého lektvaru stanovili obvyklé rozmezí síly?“\nPaní Tosca se obrátila k novému soupeři a znovu se zasmála. „Mladý muži! Chcete se snad zbavit vynikajících výrobků? Jen proto, že je nedokáže připravit každý? Tomu nechci věřit!“\nAle Andrzej Gdaňský se nedal odbýt. „Pro léčitele by to naopak bylo velice užitečné,“ oponoval klidně. „Lektvary by se daly mnohem snáz kombinovat.“\nPaní Tosca jen pohrdavě vzhlédla k nebi.\n„K čemu to všechno. K čemu tolik námahy,“ krčila odevzdaně rameny mistryně bylin z Heiligenkreutz. „Ať uděláme cokoli, hranice budou hořet dál… Oni nám nikdy neuvěří. Oni nechtějí slyšet pravdu. Oni chtějí mít moc.“\n„Tady už nejde o inkvizici, Ingeborg. Tady jde o naši profesní čest.“\n„Především o životy pacientů,“ zahučel Mistr gdaňský.\n„Jde o životy nás všech.“ Mistryně z Heiligenkreutz si skryla obličej v dlaních. „Randalfa jsem znala. Byl to můj žák, výborný lékárník. Jeden z těch, kdo nedělají chyby. Takhle doplatit na…“ Vzlykla a sáhla do rukávu pro šátek. Kdosi jí položil ruku na rameno.\nMladý nešťastný lékárník se na svém místě neklidně vrtěl, jako by seděl v mraveništi, špulil rty a rozčileně mžikal, ale zasáhnout do debaty si netroufl.\nZato mistr z Château des Chansons si odkašlal. „Já tu stupnici udělám. Velemir mi určitě rád pomůže. A navrhoval bych, aby se mistrům dovolilo dávat do oběhu i silnější nebo koncentrovanější lektvary, pod podmínkou že o to budou konkrétně požádáni a budou schopni určit sílu takového preparátu a vypočítat změny v dávkování a expiraci.“\n„To bude trvat nekonečně dlouho…“\nVelemiru Divjakovovi zajiskřilo v očích. „Když do práce zapojíme i naše učedníky, tak ani ne.“\nMistr Kamieński zamyšleně přikývl. Rozhlédl se po síni a vyhlásil přestávku. Předpokládal, že si většina přítomných bude chtít všechno rozebrat ještě neformálně, v malých kroužcích přátel. On sám si nebyl úplně jistý, jestli se mu takový odklon od individuálních odlišností zamlouvá. Jistě, zjištěný stav je neudržitelný… ale je nabízené řešení opravdu jediné možné? Přešel k oknu, opřel se o parapet a zíral do větví jasanu na dvoře. Mám hlasovat pro, nebo proti? Mám vůbec hlasovat?\n„Mistře Kamieński…? Promiňte…?“\nByl to ten mladý lékárník. Pořád ještě mžikal, díval se do země a ruce měl sepjaté, prsty pevně propletené; nejspíš nechtěl, aby bylo vidět, že se třesou. Ale stál rovně a jeho hlas zněl odhodlaně.\n„Chtěl jsem se zeptat… přijal byste mě k mistrovskému studiu? Pochopil jsem, že…“ Kývl hlavou přes rameno do sálu.\nKarol Kamieński si ho prohlížel. Na druhou stranu, jestli má mít ta novinka takovýto efekt…\nMladík rozpletl prsty, sáhl do taštice pro svou poutní knihu.\nA zvedl oči.\nByla v nich velká nejistota, ale ještě větší touha – a kousíček naděje.\nMistr knihu přijal, chvíli v ní listoval. „Hmm… to není špatné. Dobrá. Uvidíme.“\nKdyž pak došlo na hlasování, Karol Kamieński předkládaný návrh podpořil.\n(Heidelberg, výroční sněm, dožínky 1489)\nPečeť Karola Kamieńskiho\nPečeť byla vytvořena roku 1451 za použití tradičního bjørkhallenského vzoru pro mistry lektvarů, téhož roku byla tato realizace vzoru právoplatně zanesena do Knihy pečetí pod tradičním jménem Had na stromě. Vzor byl realizován v karneolu a mědi jako mistrovská pečeť, jejím registrovaným vlastníkem je Karol Kamieński.\nBarva vosku: rezavožlutá,\nbarva šňůrek: měděnková;\ntvar uzlů: čtvercový, keltský uzel.\nPečeť byla v tomto provedení registrována roku 1451 v Cechu alchymistů pro vyšší mistrovský stupeň v oboru lektvary, její držitel převzal při registraci závazek doživotního působení v Bjørkhallenu. Tatáž pečeť byla zpětně registrována i pro vyšší mistrovský stupeň v oboru věštectví, jenž Karol Kamieński získal roku 1446.\nOd roku 1446 Karol Kamieński vyučuje lektvary v Bjørkhallenu, zprvu jen na pozici asistenta. Plných práv bjørkhallenského mistra lektvarů začal požívat roku 1469, kdy jeho předchůdce odstoupil. Karolu Kamieńskimu podle zvyku připadl celý mistrův odkaz, písemný i věcný, a všechny závazky k nepromovaným učedníkům.\nKarol Kamieński je knězem Ohně, členem bjørkhallenské rady a Čarodějné rady; od roku 1470 i členem a od roku 1486 předsedou zkušební komise pro mistrovské zkoušky z lektvarů. Z této komise roku 1498 vystoupil. Roku 1522 s ohledem na svůj zdravotní stav rezignoval i na členství v Čarodějné radě.\nRoku 1531 se Karol Kamieński zaručil za svého bývalého žáka, Theodosia Thornvalda, a souhlasil s tím, že nad ním bude vykonávat kustodium. Pod touto podmínkou bylo Theodosiu Thornvaldovi dovoleno působit v Bjørkhallenu na pozici mladšího mistra (alchymisty).\nPřed svou smrtí mistr Kamieński ustanovil dědičkou své laboratoře, písemností a závazků Brigittu z Narviku, toho času dokončující studia lektvarů u mistra Frederika Ortegy; s ohledem na její fyzickou nepřítomnost nechal jistou část odkazu zabezpečit kletbou. Svou pečeť však do odkazu nezahrnul, a proto byla po jeho smrti roku 1533 vyřazena z registru a pečetidlo bylo deponováno v bjørkhallenském trezoru. Smí být znovu vydáno nejdříve roku 1683, pod podmínkou jednomyslného souhlasu všech členů bjørkhallenské rady.\n― Divjakovův komentář k mistrovským zkouškám ―\n(Velemir Divjakov, Theodosius Thornvald, Thomas Jeffrey, Yannick de Bruyn, Linda Florianová)\nOni si myslí, že je nevidím. Ve vlastní laboratoři.\nDva z nich mají slušný potenciál. Zbytek… no, uvidíme.\nTen z Anglie ještě nepochopil, kde je háček. Jed v jídle, jed v pití… jed v pokrývkách.\nTen z Bjørkhallenu, jakýsi Thornvald… Moment, to si vážně myslí, že mu dovolím, aby pracoval s propašovaným polotovarem?\nAha, uvědomil si, že udělal při práci chybu.\nMoment, on opravdu nabízí svůj chybný protijed na otestování kolegům?!\nNo tak, trochu odvahy, hochu, vyzkoušej to sám na sobě…\nNe? Vážně radši otrávíš kočku?\nA ode mě čekáš, že tě nechám odejít s fanfárami?!\n― Vypij tohle, děvče moje, udělá ti to dobře ―\nTéma: Tak umírá Mary Sue\n(Velemir Divjakov, Valentina Todi, paní Tosca)\nJeště před týdnem považovala paní Tosku na nedostižnou. Její gesta, šarm, způsob oblékání; jak dovedla řešit prekérní situace se zákazníky. Že se neváhala v cechu ozvat a klidně i zesměšnit kohokoli, kdo s ní nesouhlasil. Valentině to imponovalo. Snažila se svou mistryni věrně napodobovat.\n„Už jsem to vyřešila, a správně,“ snaží se oponovat. Je si svým protijedem jistá. Taky ví, že paní Tosca neví, jaké řešení Divjakovovy úlohy si její učednice zvolila.\nMistryně nedbá. Nalije jí svůj vlastní preparát do krku a ucpe nos.\nValentina musí polknout.\nCelý další týden, co bude umírat, bude svou bývalou hrdinku nenávidět.\n(Velemir Divjakov, Theodosius Thornvald)\n― Rozehraná partie ―\nTéma: Skrz nazkrz\nGdaňsk, podzim 1501\n(Velemir Divjakov, Mistr gdaňský, Theodosius Thornvald)\n„Proč jsi mu dal protijed, po kterém mu v těle zůstanou neodbouratelná rezidua?“\nVelemir Divjakov zdvihl figuru. Zamyslel se. Táhl.\nObvykle rozvážný Mistr gdaňský zareagoval hned a poněkud zvýšeným hlasem. „Tomu adeptovi při vyšší mistrovské zkoušce, Velemire. Theodosiu Thornvaldovi.“\nMistr Divjakov se opřel v křesle dozadu. Usrkl vína. „Aha. Hm. Jsi na tahu, Andrzeji.“\n„Nevykrucuji. Jen mi nestojí za odpověď.“ Pauza. „Budeš ještě hrát, nebo vzdáváš?“\nMistr gdaňský poodstrčil šachovnici. Jeho král se zakymácel.\n„Vyšetřoval jsem ho. Má toho plnou krev. Už nikdy nebude moci spolehlivě testovat neznámé látky, Velemire.“\n„Opravdu?“ Tenký úsměv. „Jeho chyba. Neměl podvádět.“\n― Pod dohledem cechu ―\nOyten, jaro 1503\n(Velemir Divjakov, Theofil Thornvald)\nNad dveřmi cinkl zvonec. Do krámu vstoupil neznámý muž.\nTheofil Thornvald kousínek couvl od pultu. Podvědomě se přikrčil. Otřel si ruce čistým šátkem; náhle je měl zpocené. Proč?\nŠedé, krátce střižené vlasy návštěvníka zářily jako přilbice.\n„Rád bych dvě dávky vašeho pověstného protijedu.“\n„Ano… hned,“ zakoktal se Theofil. Otočil se ke štelářům. Vytáhl příslušný šuplík.\nBože…! Nemá žádnou panaceu opatřenou náležitou pečetí! A Theodosius je pryč, i se svým prstenem. I kdyby Theofil ten lektvar teď připravil, nemá jej čím zapečetit. A nezapečetěný prodat nesmí…\nOpatrně se to pokusil návštěvníkovi vysvětlit.\nTen se tence usmál.\nPoznámka autora: v tomto místě příběhu se Theodosius Thornvald má několik let toulat po celé Evropě, převážně černou prací si vydělá na základní lektvaristické pomůcky, pak už připravuje a prodává lektvary. A protože nedbá varování, vysloveného v Liber perditus, jediné knize, která se zabývá do hloubky černou magií, totiž „neber z druhých, nebo zemřeš jako démon“ (musíme Thornvaldovi přiznat, že se možná ani k jednomu z obou opisů té knihy nedostal), vypěstoval si takový zajímavě hnusný modus operandi: často používá dětskou krev, ke které přijde tak, že cizímu dítěti pustí žilou a pak rychle z místa uteče, obvykle do jiného města. Je mu celkem jedno, jestli to dítě na ztrátu krve zemře, nebo ne. Podobných praktik má ještě několik, ale tahle bude hrát v následujícím vyprávění zajímavou roli.\nKe konci tohoto období se mu dostane do rukou malý Severin Waters. Ten mu nakonec uteče. Na útěku zažije řadu příhod, kterým se budeme věnovat někdy jindy; teď je pro nás důležité, že se setká s mistrem Lavoisierem, kterého už známe, a že mistr Lavoisier na základě Severinova neochotného vyprávění pojme jisté velmi specifické podezření, co že to Thornvald dětem provádí.\nAby ho mohl nechat od cechu potrestat, musí ho nejdřív chytit při činu, což zabere pár let opatrného intrikaření, protože Thornvald je mazaný. V tuhle chvíli Lavoisier ještě nic konkrétního v ruce nemá, ale už stihl neoficiálně varovat kolegy, že Thornvald provádí levotu.\nTak – takhle šikovně jsem pro vás zkrátila asi třicet let. Pojďme k dalšímu vypravování.\n― Mistrova důvěra ―\nTéma: Starý člověk je podruhé dítětem (double drabble)\nBjørkhallen, podzemí Neviditelné věže, konec zimy 1534\n(Karol Kamieński, Theodosius Thornvald, v pozadí Sigurd Holden)\nČím byl mistr Kamieński starší, tím víc vzpomínal na jednoho ze svých prvních a podle svého soudu nejnadanějších učedníků, tím častěji si přál, aby se k němu Theodosius vrátil, tím usilovněji se snažil poslat Theodosiovi zprávu. Ale Thornvald nebyl k dostižení: na sněmech se neukazoval, služeb gildy využíval tak sporadicky, že nevěděli, kam by mu měli dopis doručit… Mistr Kamieński schválně nevnímal čím dál otevřenější náznaky svých kolegů, že jeho Theodosius má dobrý důvod se cechu takto stranit…\nMistr Kamieński byl šťastný. Ubytoval ho ve svém bytě, dovolil mu, aby se o něj staral, a postupně na něj převáděl většinu svých povinností, jako by ho chtěl učinit svým nástupcem. Přestože Thornvald byl jen mladší mistr. Přestože se v těch letech osamělých toulek stal…\n― Úkol pro budoucí mistryni paměti ―\nBjørkhallen, Nádvoří Mandaly, konec zimy 1534\n(Karol Kamieński, Gudrún Baldwynová, v pozadí Theodosius Thornvald)\nMistr Kamieński proseděl na obrubě Mandaly celé zimní odpoledne, pozoroval víření v jejích hlubinách a posílal pryč každého, kdo se ho odvážil vyrušit.\nKdyž slunce zapadalo, přiletěl Červený drak a složil z kamenných smyček svého těla teplejší sedátko. Mistr si opatrně přesedl, nepřítomně drbal draka mezi ostny a dál mlčel.\nSe setměním přišla mladá Hjalmarova dcera. Tiše si dřepla vedle dračího ocasu.\n„Přivedl jsem do Bjørkhallenu zlo, Gudrún,“ řekl po chvíli mistr Kamieński.\n„Ale nenechám ho tu vládnout. Budeš si pamatovat, co teď udělám?“\nMistr si stáhl pečetní prsten a podal ho na dlani drakovi.\nDračí čelisti zacvakly.\n― Odkrývání vrstev ―\nTéma: Nejsem žádná květinka\nTorre de la Trinidad, jaro 1534\n(Frederico Ortega, Brigitta z Narviku, Tissa z Ravenny)\nNavrhnout učedníkovi pečetní prsten mohla být jedna z nejobtížnějších mistrových povinností.\nS Tissou z Ravenny byl mistr Ortega hotový hned. Vzal prostě dědičný vzor jejich rodinné dílny, trochu ho zmodifikoval a položil na citrín.\nBrigitta byla jiný oříšek.\nNejdřív mistr uvažoval o nějakém květinovém vzoru. Čistém a symetrickém, to kvůli Brigittině studiu hvězd.\nAle pak Brigitta otěhotněla. Mistr pochopil, že vzor musí být trojný.\nNavzdory přání svého muže se vrátila k práci a studiu. Mistr uviděl nepoddajný uzel hadů.\nManžel jí sebral dítě a ji zapudil. A mistr zjistil, na jaký kámen tu pečeť položí.\nSilný, vyrovnaný a očišťující. Selenit.\n― Přesně jak slíbil ―\nDubograd, začátek léta 1534\n(Velemir Divjakov, Gérard Lavoisier, Frederico Ortega, Brigitta z Narviku, Tissa z Ravenny)\nBěhem zhruba třiceti let praktikování zkušebního řádu podle Velemira Divjakova došlo v cechu k zajímavým změnám.\nMálokdo si troufl přihlásit ke zkoušce nedostatečně připraveného adepta.\nSlabí mistři přestali na nejvyšší úrovni vyučovat úplně.\nA vedoucí prací při zkoušce svým učedníkům nenápadně napovídali.\n„Mám nějak překyselený žaludek,“ utrousil mistr Ortega při obědě – a Tissa upustila od testování neznámé látky na alkalicitu.\n„Letos je to samé neplodné kamení,“ stěžoval si nahlas mistr Lavoisier – a Brigitta běžela protáhnout vzorek serpentinovou škálou.\nVelemir Divjakov byl spokojený. Jen ať ho neschopní nesnášejí, jen ať s ním silní soupeří! Trocha cvičení neuškodí nikomu.\nCech se obrodil.\n― Odkaz ―\nTéma: Čekání na Godota\nBjørkhallen, podzemí Neviditelné věže, časný podzim 1534\n(Brigitta z Narviku, Theodosius Thornvald, bjørkhallenský Mistr paměti, v pozadí Sigurd Holden)\n― Zlatý starý pán ―\nTéma: Fascinován zpět ve své kleci\nBjørkhallen, zima 1534\n(Brigitta z Narviku, Theodosius Thornvald, Karol Kamieński)\nMistr Kamieński zemřel. Konečně byl Thornvald zase svým pánem.\nSice by byl raději, kdyby mu rektor svěřil ještě garanci nad oborem, ale… Raději našlapovat opatrně. Ještě by si mohl štěstí vyplašit.\nV červnu vedl rozřazovací zkoušky.\nJeho naděje vzrostly. Dokonce se odvážil porozhlédnout mezi mladšími žáky: jisté suroviny by se hodily. Kterýpak by dokázal mlčet?\nNa podzim se o dědictví po Kamieńskim přihlásila ta káča z Narviku. Včetně jistého kustodia. Theodosius se smál: takového žabce opije rohlíkem!\nO tři týdny později nevěřícně zíral: jediná ampulka krve, a ona hned poslala Čarodějné radě varování před pečetí?!\nPak že byl Kamieński tvrdý!\nTrvat na tom, že i na nejvyšší úrovni můžeš vždy rozlišit mezi černou a bílou magií, je nesmysl, Theodosie, řekl tenkrát mistr Kamieński – a Theodosius Thornvald poctivě přikývl a přiřadil si ta slova ke všem ostatním poučkám, které mu mistr předal.\nTeprve mnohem později zjistil, že jim měl vyhradit co nejčestnější místo. Teprve mnohem později se nad nimi doopravdy zamyslel – a pak strávil další dvě desetiletí neplodným experimentováním, životu nebezpečným pobytem na samé hranici šílenství.\nNa nejvyšší úrovni už mezi černou a bílou magií není rozdíl, Theodosie, opakoval si v těch letech znovu a znovu, jako by se tak mohl zbavit té hořké pachuti v ústech a pálení v žilách (a proklínal přitom okamžik, kdy tak hloupě požádal mistra Divjakova o protijed); není žádný rozdíl mezi černou a bílou magií, slýchal ve svých horečnatých snech, netuše, že mu podstata zcela uniká a že se s každým opakováním těch slov jejich původnímu významu jen vzdaluje. Snad ho spletla vzpomínka na mistrův laskavý hlas – mistr Kamieński býval velmi milý a nekonečně trpělivý člověk – nebo to snad bylo jméno, jeho vlastní jméno…\nBjørkhallenští mistři vždycky říkali svým žákům jménem.\nTeď už mu tak nikdo neříká. Od té doby, co mistr Kamieński zemřel, neslyšel Theodosius Thornvald své jméno z úst žádného živého člověka. Oslovují ho jen mistře Thornvalde, žáci i mistři, a je to další osten do té rozbolavělé rány, zvlášť když pak slyší, jak na sebe volají navzájem: Brigitto, Ayre, Leilo… Jednou se pokusil tu bariéru prolomit a zavést řeč na ten výrok, co ho pořád pronásleduje, jistý, že i pro ně – pro koho, když ne pro ně! – musí být stejně fascinující jako pro něj, pevně přesvědčený, že ta slova zafungují jako tajné heslo, kterým se k nim přihlásí, ale oni jen pokrčili rameny a rychle zavedli řeč jinam.\nPodruhé už to nikdy nezkusil.\nStokrát si mohl říkat, že je nepotřebuje, tisíckrát si mumlat, že ho jejich názory nezajímají, že má vlastní hlavu, vlastní výzkum, vlastní poznání – ale nemohl před pravdou utíkat příliš dlouho ani příliš daleko: cítil ji na jazyku, kolovala mu v žilách. Rezidua lektvaru od mistra Divjakova. Klíč zalomený v zámku těch nejvytouženějších dveří.\nByl jen mladší mistr. Neodvolatelně a navždycky.\nU vyšší mistrovské zkoušky neuspěl.\n(Bjørkhallen, circa 1550)\nPečeť Theodosia Thornvalda\nPečeť vytvořil roku 1495 mistr Karol Kamieński, téhož roku byl vzor právoplatně zanesen do Knihy pečetí pod jménem Farmakopoios. Vzor byl realizován jako asistentská pečeť, jejím registrovaným vlastníkem je Theodosius Thornvald. Jako mladší mistr nemá nárok na vlastní ochranný kámen, ale mistr Kamieński si výslovně přál uvést, že si při navrhování pečeti představoval rubín v patinovaném stříbře.\nBarva vosku: temně červená,\nbarva šňůrek: zašlé stříbro;\ntvar uzlů: šípovitý, rozvolněný má podobu srdce.\nPečetidlo bylo roku 1497 dočasně deponováno v archivu Cechu alchymistů, protože Theodosius Thornvald zahájil u mistra Kamieńského vyšší mistrovské studium. Roku 1501 bylo pečetidlo Theodosiu Thornvaldovi znovu vydáno. Předseda zkušební komise konstatoval, že Theodosius Thornvald u vyšší mistrovské zkoušky neprospěl a není fyzicky způsobilý k ní přistoupit znovu.\nRoku 1531 bylo cechu doručeno první varování před touto pečetí; jednalo se o prodej nelegální suroviny (panenské krve). Oznámení podal a důkazy doložil mistr Gérard Lavoisier. Cech rozhodl, že účinnost varování vyprší po patnácti letech.\nTheodosius Thornvald je černý mág, v současnosti působí jako alchymista v Bjørkhallenu a je zde pod kustodiem mistryně Brigitty z Narviku.\nAktualizováno: 31.7.2016 — 17:24\nJe zajímavé (nikoli však příjemné) pozorovat, jak Thornvald postupně do toho marastu zabředá hloub a hloub, prakticky bez náznaku jakékoli sebereflexe. Přinejmenším je to velmi … poučné…\nBez náznaku sebereflexe. Přesně. Pro mě je to někdy až děsivý.\nTen Theodosius se už fakt chová docela nemožně. Z téhle mentality se už nevyhrabe.\n🙂 Taky myslím. 🙂\nAle inspirujete mě – vy všichni, kdo jste věřili Thornvaldovi. Myslím, že něco provedu Severinkovi.\nJá nemám rád ani tu Toscu. Afektovaná koza je to. Valentinu jí neodpustím nadosmrti. Rozprava je popsána velmi sugestivně, líbí se mi jak se snažili řešit neřešitelné. A ty dva encyklopedické úryvky jsem si také užil, ukazují, jak dopodrobna máš ten svět zvládnutý.\nDrabblata znám, o těch jsme již diskutovali. 🙂\nTosca je psaná podle reálné předlohy. Tohle bych si nevymyslela. 😀\nJo, s tou Valentinou to solidně přehnala. Však jsem na Refugiu u tohohle drabblíku spekulovala, jestli by se z toho Valentina sama vyhrabala. Pravděpodobně ne, její řešení mělo chyby. Správná reakce by od Tosky byla navést ji, aby si řekla Divjakovovi o protijed. Jenže to přece nemůže, že? Hrdost, ego… No a tak to máš.\nMimochodem, nevím, jestli je to z jemných náznaků znát (ono to pro děj nebylo důležité), ale Tosca se drží na svém místě tak, že spí s Kamieńskim. I to je odpozorované z reality.\nMožná ano, možná ne. Takhle to bylo ale určitě ne.\nFakt? Nu, je na něj drzá víc než na jiné a upřímně řečeno, přemítal jsem proč ji tam trpí, protože žádná hvězda to evidentně není. A že to je z reality, tomu rád věřím.\nAhoj Alasdaire, vítám tě doma – jak bylo na opačném konci světa? (wave)\nAhoj Dede. Nádherně i těžko. Ale jsem rád, že jsem doma, už asi stárnu nebo co. 😀\nJe fajn, že ses vrátil celej (tedy doufám:)) – a že se časem (ne až v dubnu:)) dozvíme něco z tvých dobrodružství. Mě to rozhodně zajímá! (nod)\nAle, rozhodně jo!!!\nDozvíte. 🙂 Ne všechno ovšem veřejně.\nIoannino, tvůj svět je fascinující. Atmosféra, promyšlené detaily, místa, kde se to odehrává. Daleko, v jiných světech, a přitom je to tak reálné. Lidské.\nMimochodem, profesí jsem lékárnice. Nekouzelná 😉\nA těším se na knížku 🙂\nJééé!!! Takže když budu potřebovat nějakej detail, můžu tu u Dede hodit do placu otázku?\nLíbí se mi dnešní tvar povídky … a líbí se mi povídka celkem. I když mne celkem zklamal Kamiensky … že toho Thorvalda neprokoukl … 😉\nA OTéčko … teď u nás prší, tak jsou tady fotky z předposledního červencového dne. Jenom doufám, že léto ještě zdaleka nekončí (i když ty předpovědi v TV … (headbang) )\nProkoukl, ale až za dvě vteřiny půlnoc. Když on je Kamieński takovej ten dobrák, co v každým vidí hlavně ty lepší stránky… (angel)\nA to je další důvod, proč píšu zrovna na takovýhle témata. Ti nejhodnější lidi se neumí postavit zlu, protože ho nepoznají. A když si budou moct říct – jo, to je skoro jako Thornvald…\nZdravím, už jsem zase na značce a snažím se tvořit:))\nIo, na tvých příbězích mě prostě fascinuje, jak dokonale to máš všechno vymyšlené, jak skládáš ten veliký příběh – a moc doufám, že ten velký celý příběh z toho jednou bude. Vím, že máš dopodrobna vymyšlené i prostory, kde se to odehrává… to je způsob práce, kterého já schopná nejsem, nemám na to trpělivost.\nThornyho nijak nemiluju, těším se, až se dostaneme k Severinovi – toho mám ráda odmala a pak k Lise… 🙂\nMalého Severinka budeme mít už příští týden. 🙂 A já si pohnu a upravím ti tu věc se Severinkem na lodi, ta je legrační. Víceméně.\nUpřímně řečeno, já mám pocit, že věci, které Lise dělala její vlastní rodina, jsou horší než skoro všechno, co Thornvald dělá cizím dětem.\nA jsem moc ráda, že jste v průběhu začali Thornvalda nesnášet! V prvním příběhu jste mu ještě většinou drželi palce. Je úžasný to pozorovat.\nNo jo, ale člověk tak nějak předpokládá, že hlavní hrdina záporák nebude 🙂 Aspoň to tak bylo ve většině knížek, co jsem překládala (až na Maluse, jenže to je temný elf a upřímně jsem ho nesnášela celých pět dílů). Na druhou stranu hrdinka typu zákonné dobro přesvědčená o své pravdě mi lezla neuvěřitelně na nervy taky 🙂\nJá vím, v tom byl ten trik. 🙂\nPche – já ho nesnášela odjakživa (chuckle) . Fakt mi nikdy nebyl sympatický a opravdu čekám, kdy dostane pořádně po ryp .. čuni.\nJestli tě to potěší, tak pro něj plánuju, že bídně zhyne jako démon. (devil)\nVadí mi ty děti. Pro potřeby příběhu asi nutné, stejně jako tenhle motiv využívá spousta filmů, jenže já to nějak neumím skousnout. Nemyslím si, že by svět byl ideální a nestávalo se, že by někdo využíval a zneužíval děti, ale stejně mi to strašně vadí. Takže se na spoustu filmů nedívám a podobně. Brzy zas skončím u medvídka Pů 🙂\nNo, já už prakticky koukám tak na pětinu filmů, protože mi vadí stále víc ta brutalita a samozřejmost, jak tvůrci používají potoky krve. Takže asi nějak podobně\nJo, připojím se. Potíž je, že za život člověk vidí, jak devastující jsou pro lidi i „menší“ katastrofy, ledacos si prožije a procítí sám, takže podobné příběhy musí sám v sobě buď citově vyrušit (čímž autorovi zkazí radost 😛 ) nebo se jim prostě vyhne.\nTaky si vybírám…\nA někdy je to jako s Anzelmem – člověk projde peklem a pak se vrátí, odhodlaný ukázat druhým, že odtud vede cesta.\nVíš co, to je otázka, kterou současně řešíme s jednou kámoškou: psát něco, kde bude světlo i tma, ale bude to znepokojující (ovšem lidi si to zapamatujou), nebo psát selanku, kterou člověk přečte, odloží a zapomene – do týdne ti nebude umět odpovědět, o čem to bylo. Já si tak něja myslím, že místo co bych četla selanku, radši vezmu psy a půjdu na procházku. Z toho taky budu mít příjemnej pocit, možná víc.\nPro mě je důležitá jiná věc, a kvůli té jsem schopná knížku odložit a nevrátit se k ní. Nevadí mi, když postava nemá morálně jasno, ale strašlivě mi vadí, když postavě ty hnusnosti schvaluje autor. Když autor nechá postavu beztrestně lhát, podvádět, ubližovat – a ještě ode mě čeká, že budu jásat, jakej je postava hrdina.\nPokud hajzlíci dostanou od autora nakonec po rypáku, jsem spokojená. 🙂\nNapadá mě, že tou kámoškou, se kterou řešíš tenhle problém, jsem možná já. Ale je také možné, že to žádný problém není, že se jen každá jinak vyjadřujeme, a tou selankou jen myslíme každá něco jiného. Já mám představu něčeho, co píše třeba Robert Fulghum nebo Jemes Herriot. S chutí jejich věci čtu, a kdybych to uměla, ráda bych třeba jednou psala podobně.\nNo a tvé povídky? Ty mám taky moc ráda. Ale z úplně jiných důvodů. Z jakých, to už víš, mockrát jsme si o tom povídaly. Ale hlavně proto, že umíš napsat postavy, které si člověk zamiluje, a přeje jim, aby těmi průšvihy, kterými je vláčíš, prošly se ctí.\nTak to tě čeká hodně práce. Herriot píše o válečné a těsně poválečné době, o čase bez antibiotik, o kraji a lidech, pro které ztráta jedné krávy mnohdy znamenala pád do šílené bídy. Píše o zaostalých lidech, kteří i přes výše uvedené volají veterináře, až když zvíře už umírá. Poměrně často píše o smrti.\nFulghum měl před publikací první knihy za sebou cca 20 let praxe jako kazatel. Myšlenka, že se přitom nikdy nemusel dotknout lidské bolesti, je poněkud úsměvná. Když se na jeho texty podíváš důkladně, zjistíš, že vlastně píše o lidských tragédiích.\nOba to zvládají vtipně a s nadhledem. Nicméně ta hloubka – to, čemu se ty v textech snažíš co nejvíc vyhnout – tam je. A to je taky to, co tyhle dva odlišuje od autorů různých „slepičích polévek pro duši“.\nOvšem jestli to myslíš vážně a chceš doopravdy psát jako Fulghum a Herriot (a ne slepičí polévky pro duši), máš mou plnou podporu.\nJá to v žádném případě nemyslela tak, že bych s těmi pány snad chtěla soutěžit, nebo se jim dokonce jen vyrovnat. To ani omylem. Na to nemám dostatek talentu ani času. To, k čemu skutečně talent mám, mne živí. Tam jde většina mé energie. Však víš. Psaní je pro mne „jen“ relax a koníček. Tou podobností jsem měla na mysli hloubku lásky k životu, přestože je plný různě velikých a těžkých klacků pod nohama. Téhle hloubce se rozhodně nebráním, tedy pokud se mi povede ji do textu vůbec dostat. 🙂\nRegi, máš pravdu – napsat něco, co potěší duši a přitom není laciné je kumšt. Kupodivu si myslím, že to obvykle chce dost hluboké pochopení té drsnější části života, pak člověk umí ze stínu ukázat světlo 🙂\nIo! „Nevadí mi, když postava nemá morálně jasno, ale strašlivě mi vadí, když postavě ty hnusnosti schvaluje autor. Když autor nechá postavu beztrestně lhát, podvádět, ubližovat – a ještě ode mě čeká, že budu jásat, jakej je postava hrdina.\nPokud hajzlíci dostanou od autora nakonec po rypáku, jsem spokojená“\nJe to hnusné, já vím. On pak ke konci udělá ještě jednu ještě odpornější věc a ta ho dostane.\nOno myslím člověk někdy ty veskrze pozitivní příběhy potřebuje. Když zvládnu během dne běžnou dávku pracovních problémů, vyslechnu, co se stalo mé rodině i přátelům (žádné tragédie, jen takové ty drobné strázně, jak je život přináší, ale stokrát nic umořilo osla :D), pak už nemívám kapacitu na další problémy v knížce. Prostě a jednoduše si potřebuju odpočinout. Zcela zjevně to tak má celá řada lidí.\nA uvědomila jsem si ještě jednu věc – napsat drama je vlastně daleko jednodušší, než napsat něco veskrze pozitivního tak, aby to nebylo blbé. Protože s tragédií se prostě líp pracuje – je o čem psát. Sakra, jak jenom napsat dobrý pozitivní příběh? Lidský, laskavý, povzbudivý. Takový, jaký si někdo přečte po těžkém dni a bude mu líp? To se budu ještě muset naučit.\nA proto je dobře, když zejména začínající autoři zvládají ty stupně jeden po druhém.\nSouhlasím s tím, co napsala nahoře Dede o ukazování světla ze stínu. Plus pokud se někdo vlastního stínu bojí nebo si ho nepřízná a tvrdí, že má vždycky všechno jen sluníčkové, tak se k té úrovni psaní vůbec nedostane.\nTentokrát to jsou střípky skrz které prosvítá „velký příběh“. Ona totiž existuje od počátku práce (relativně hrubá) osnova celého příběhu, které se podřizují úplně všechny BH texty. Některé kousky osnovy jsou vyplněné povídkou, některé existují jen takhle v drabblíkovém náznaku, některá místa byla vhodná pro sepsání medailonku důležitých postav – to je tady první a poslední text, medailonek Karola Kamieńskiho a Theodosia Thornvalda.\nObčas se stane, že si pomocí drabblíků „osahám“ téma a pak napíšu povídku. Postupně tu uvidíte dva takové případy.\nMusím se opakovat – děkuji za krásná páteční rána.


Putin zaslal novoroční zdravici Trumpovi. „Moskva je otevřena dialogu,“ napsal. Popřál i Zemanovi - Echo24.cz\nPřed rokem Putin poslal Trumpovi obdobné novoroční přání, ve kterém napsal, že se těší na rok „spolupráce“ mezi oběma zeměmi, poznamenala televize CNBC. Konstatovala přitom, že posledních dvanáct měsíců bylo poznamenáno intenzivním vyšetřováním údajného vměšování Ruska do voleb v USA z roku 2016 i Trumpovým výrazným odklonem od předchozí americké zahraniční politiky na Blízkém východě a v Evropě, což jsou dvě oblasti, na něž se Putin nyní zaměřuje. Možná nejpozoruhodnější ale podle CNBC byl červencový americko-ruský summit a následná tisková konference obou vůdců v Helsinkách, kde slíbili obnovení spolupráce svých zemí a stiskem ruky vyslali signál o navázání přátelských kontaktů.\nMoskva v neděli uvedla, že jedním z klíčových témat, která chce projednat se Spojenými státy, jsou plány Washingtonu odstoupit od dohody o jaderných zbraních z dob studené války. Ruský ministr zahraničí Sergej Lavrov podle Reuters řekl, že teď je na Spojených státech, zda uspořádat nové setkání v roce 2019.\n„Tento problém by měl řešit Washington. Jak náš prezident, tak jeho zástupci říkají, že jsme připraveni na jednání, až bude připraven Washington,“ citovala Lavrova ruská agentura TASS.\nČtěte také: Rusko posiluje svou obranu, zavádí nový protivzdušný systém S-350 Viťaz\nVladimir Putin Donald Trump Miloš Zeman


Návštevy k partnerově matce - Diskuze - eMimino.cz\nAhoj, popíšu to asi takhle nemám ráda přitelovu matku, Víte ona žije bez partnera Partnera si udělala ze svého syna .Vše musí dělat co mu ona řekne On.se ji podbízí a skáče jak ona píská. Nic ji neodepře. No a k věci ve vnitru duše vím že ona mě taky nemá moc v lásce, A jen se přetváří jak mě miluje. Bydlime ve stejném městě. My s přítelem v jeho bytě a pritelova matka se svou maminkou v domku.Ona k nám na návštěvy moc nechodí, vlastně málo a jsem za to ráda. Přítel by k matce jezdil skoro pořád. Přítel vyžaduje abych k jeho matce jezdila s ním, Víte ona je hrozně konfliktní a když tam jsme na návštěvě tak se spolu pořad hádají a prekrikuji se Jako přítele jeho matka + i jeho babička Vše musí být podle přítelovi matky ona je tam generál. Nechce se mi tam jezdit přítel vždy slibuje, že už se spolu hadat nebudou a když se sprajcnu a nechci tam jet snim tak mi to má za zlé a on sám tam také nejede a hádáme se zase my dva proč nechci jezdit jeho matce\nAby se z matky nepodelal. Obcasna navsteva proc ne, ale jezdit tam furt? At si tam jezdi sam, kdyz chce. Proc nutit vas a jeste se kvuli tomu hadat.\nBude to furt a neustale. Obcasna navsteva proc ne, ale furt? da se rict, ze se z nej stava MAMANEK!!! Hlavne si s nim nedelej deti, zazijes peklo na zemi. Takovy jsou k zivotu nepotrebny. Utyct utyct utyct!!!\nTen se od maminky nikdy neodtrhne.\nMěla jsem to stejné, tchýně zvyklá, že ho měla jen sama pro sebe, dej bože ji ještě dával skoro půlku výplaty, protože chudáčkovala, jak má málo (za celý důchod pak kupovala krámy v Krachcenu za 39,–) a nebylo ji stydno, když bydlí 40min autem, zavolat o půl deváté večer, že potřebuje skořici. Naštěstí to se mnou začal vidět, že je to patologické, stálo to pár histeráků - ty si se změnil atd. a pochopila, že tudy cesta nevede. Už jsme spolu teda byli minimálně rok a půl, když jsme to začali řešit. Teď jsme všichni spokojení bych řekla, ona se osamostatnila - což potřebovala a ne sedět na prdeli a diktovat si věci - je teď aktivnější. Je to normální chytrá ženská, žádná počínající stařecká demence, jen byla holt zvyklá citově manipulovat, aby dosáhla svého, teď, když něco FAKT potřebuje, řekne si bez citových výčitek směrem k manželovi a s radostí uděláme. Jestli jste spolu zatím krátce, nemáš šanci nad maminkou,,vyhrát".\nNěkdy,,mamánek" není to správné vysvětlení, může v tom být citové vydírání a jeho pocit viny. Je to moc silný pocit. Zkoušej to s ním jemně, bez šprajcování, možná se zkus ozývat trošku i tam. Přeju silné nervy\nNo a až babička jednou nebude, tak do domku poputujete vy a budete dělat čeledíny paní generálové\na ano, ono to není v mamánkování - to by bydlel s ní a ne sám - ale v tom, že citově vydírá\nTo by měl prostě pochopit. Já moc k partnerovým rodičům nejezdím přesně pro to, že se tam jenom hádají a překřikují. Z domova na to nejsem zvyklá, tak proč si teď zvykat, že. Na vánoce jsem je pozvala k sobě a jak nejsou ve svém, tak se chovají jinak. Takže to budu praktikovat dále. Zase mi to nepřipadá jako takový problém, aby se urážel. Měl by si zvyknout chlapec.\nMamánek, pryč od něj\nU nas to bylo do slova a do pismene stejny jako u tebe. Bydleli jsme na byte a partner stavel barak hned vedle rodicu. Jezdili tam a takovych veci co aktivni rodice potrebovali nerikam pomoct je potreba, ale od sud po sud…uz manzel se zacal projevovat jako mamanek, hadky, nikdy se me nezastal, doma mi dal za pravdu a pred nima to zaprel. Bouchla jsem dverma a utekla. Fuj uz nikdy nevyzrali mimino nechci. Doma pod sukynkou mel zustat\nTak je nech, ať se hádají sami, ne? Asi to neumíš, co? Necháš se zatahovat do jejich problémů… A můžeš si přítele vůbec vážit, když se takhle chová? Odchod od něj je taky řešení.


Lupa.cz » Proč dochází k omezení v Nahlížení do katastru nemovitostí\nAutor: Český úřad zeměměřický a katastrální\nMinulý týden proběhla médii informace o připravované změně v Nahlížení do katastru nemovitostí, která vyvolala rozporuplné reakce. Změna spočívá v tom, že se obsah částečně omezí pro nepřihlášené uživatele. Úplnou verzi, ve stejném rozsahu jako před změnou, uvidí pouze uživatelé po přihlášení. Proč k této změně dochází?\nHlavní důvody jsou dva a mají společnou příčinu – automatizované vytěžování dat.\nAplikace se na začátku roku 2021 potýkala s výkonnostními problémy, které byly způsobeny vysokým počtem přístupů jak do grafické, tak do „textové“ (popisné) části aplikace. Počet vyhotovených výstupů začal v roce 2020 narůstat a na konci roku se sice zastavil, ale v novém roce opět nabral na tempu a za období leden–duben 2021 se proti období leden–duben 2020 téměř zdvojnásobil.\nCelý systém se na jaře dostával ve špičkách do kritického bodu, kdy odezvy byly až 10 sekund. Úzké hrdlo tvořila databáze, a protože její další ladění už nepřinášelo výsledky, museli jsme snížit její zátěž. Omezili jsme nekritické databázové úlohy a vypnuli jsme zobrazování náhledu mapy na výstupech, které šlo „obětovat“, náhled není pro výstup zásadní informace.\nSoučasně s tím jsme pracovali na posílení serverů z rezervních zdrojů, které proběhlo v druhé polovině března 2021. Poté jsme mohli plně obnovit všechny úlohy a opět ve výstupech aktivovat náhled mapy.\nPodle plánů měla infrastruktura určená pro provoz aplikace postačovat až do plánovaného přechodu na nové servery. Ty ale nebyly v té době ještě k dispozici, začínají se instalovat právě v těchto dnech.\nNaše aplikace neprovozujeme v cloudu, ale máme vlastní infrastrukturu, kterou pravidelně obnovujeme. Nahlížení je sice aplikace, u které by nasazení do cloudu bylo z hlediska lepší škálovatelnosti výhodou, ale přinášelo by to jiné komplikace, dané zejména vazbami na ostatní námi provozované IS, a ani z hlediska nákladů na provoz bychom si moc nepolepšili.\nZátěž databáze není úplně malá, aktuálně se ve špičkách provádí cca 2000 dotazů/s do poměrně komplikovaného datového modelu. Vzhledem k velkému počtu změn se u popisných informací nevyplácí dělat přepočet dat z čistě OLTP modelu do modelu vhodného pro publikaci dat. V ideálním případě Nahlížení zobrazuje změny v popisné části nejpozději do 2 hodin od jejich provedení v interním systému (např. provedení zápisu návrhu na vklad), v případě grafických dat je zpoždění zpravidla do 12 hodin.\nVyšší zpoždění grafické části je dáno tím, že se v jejím případě provádí přepočet a transformace dat do formátu vhodného pro publikaci, protože online provoz přímo z čistě vektorových dat uložených v databázi (jako objekty Oracle Spatial) není vzhledem k počtu obsloužených požadavků reálný.\nNásledně se ještě provádí generování dlaždic pro jednotlivé vrstvy mapy, což se děje už online, při požadavku na danou oblast. Přepočet do publikačního formátu je složitý proces náročný na HW zdroje, včetně databáze, ale až na výjimky se nám daří změny do 12 hodin zpracovat a dostat do mapy zobrazované v Nahlížení.\nDenně se aktualizuje cca 60 000 objektů mapy (z toho cca 11 000 parcel a 6000 budov). To ale neznamená, že se následné zobrazování grafických dat obejde bez databáze, ta se využívá např. pro zvýrazňování zobrazených objektů, při prostorové identifikaci atd.\nPozn.: Provoz výhradně přímo z databáze využívá mapa v Dálkovém přístupu do katastru nemovitostí, kde je ale zátěž podstatně nižší.\nProč přistupujeme k omezení?\nPo provedeném posílení hardwaru je provoz aplikace bez problémů, a to za situace, kdy od problémového jara dále vzrostl počet vyhotovovaných sestav. Proč tedy přistupujeme k omezení Nahlížení?\nPokud by zátěž rostla současným tempem, dříve či později bychom se znovu dostali na limit hardwaru. Ten lze sice opět posílit a aplikace je na to z hlediska možností škálování připravena, ale považujeme za projev péče „řádného hospodáře s prostředky státního rozpočtu“, když nechceme utrácet peníze za posilování infrastruktury, aby obsloužila i „stahovače“. Aplikace Nahlížení má sloužit skutečně pouze k nahlížení, ne k vyrábění soukromých kopií katastru.\nPo spuštění první verze aplikace v roce 2004 jsme začali zaznamenávat pokusy o její vytěžování automatizovanými prostředky, ale zpočátku toho nebylo mnoho. Po roce 2008, kdy se do aplikace zavedlo zobrazování omezení vlastnického práva (např. zástavní právo, exekuce atd.), začalo vytěžování růst a dostalo se to do situace, kdy jsme museli v roce 2013 zavést CAPTCHA.\nTa několik let poměrně obstojně fungovala, ale časem se stávala méně a méně účinnou, např. byla obcházena analýzou její hlasové verze pro nevidomé. Nakonec jsme CAPTCHA v roce 2017 vypnuli, protože již prakticky neplnila svou funkci a jen obtěžovala uživatele, a soustředili jsme se na mechanismus ochrany proti vytěžování spočívající v blokování IP adres.\nPro tento účel jsme vyvinuli vlastní systém, který se snaží vytěžování rozeznat na základě různých charakteristik jako počet požadavků za časový interval, geolokace, charakteristika požadavků atd. Ani tento mechanismus však není všespásný, a přestože denně zablokuje spoustu IP adres, vytěžování neustále narůstá a dostalo se doslova do obřích rozměrů, kdy odhadem tvoří 1/3–2/3 celkového objemu provozu aplikace.\nZaznamenáváme provoz ze všech koutů světa včetně nejexotičtějších zemí, z velkých datových a cloudových center, přes VPN/proxy a další různé maskovací techniky. Přemigrovat aplikaci/službu z jednoho datacentra do jiného je v dnešní době jednoduché. Zablokujeme provoz z jednoho IP rozsahu a za pár dnů je podezřele podobný provoz zpět, z úplně z jiného koutu světa.\nVytěžování však není problém pouze zátěže aplikace a zde se dostáváme ke druhému důvodu – shromažďování velkého množství osobních dat vlastníků nemovitostí, které je v rozporu se zákonem o zpracování osobních údajů (zákon č. 110/2019 Sb.) a Obecným nařízením o ochraně osobních údajů (GDPR).\nPokud k tomu není zákonný důvod, osobní údaje se nesmí bez souhlasu subjektu údajů (fyzická osoba, k níž se osobní údaje vztahují) shromažďovat. ČÚZK poskytuje mnoho dat jako tzv. otevřená data, ale mezi tato data nepatří údaje o vlastnictví, včetně osobních údajů vlastníků.\nVydávání osobních dat jsme museli kvůli GDPR v roce 2018 výrazně omezit a elektronicky (výměnný formát nebo WSDP) jsou již vydávána pouze jednotlivě a jmenovitě.\nV Nahlížení ale zůstala dostupná a tím se stala ještě cennější. Jsou zdrojem např. pro hromadné obesílání seniorů s nabídkami na odkup jejich nemovitostí, zjišťování, na koho byla uvalena exekuce, kdo má nemovitost zatíženou zástavním právem atd. Chceme vlastníky nemovitostí před těmito praktikami chránit. Na katastrálním pracovišti lze sice stále anonymně získat např. libovolný výpis z katastru nemovitostí, ale jedná se o jednotlivosti v porovnání s tím, co lze udělat pomocí automatizovaných prostředků. Nemůže být a není nám jedno, co se s daty děje.\nIdentifikace konkrétních subjektů, které stojí za vytěžováním a které probíhá převážně z IP v zahraničí mimo EU, je velmi obtížná, takřka nemožná. Obtížně se i odhaduje, o jaký počet subjektů se jedná. Podle rozsahu a rozmanitosti se domníváme, že se jedná o desítky až stovky pravidelně vytěžujících subjektů. Připravujeme zahájení správního řízení s některými identifikovanými subjekty, ale je to dlouhá cesta s nejasným výsledkem.\nProč právě přihlašování?\nZačali jsme hledat řešení, které by bylo co nejvíce přijatelné z hlediska uživatelů a současně bylo dostatečně efektivní. Zvažovali jsme několik variant.\nJednou variantou bylo ještě více zpřísnit blokování adres. Rozpoznávání vytěžování ale není jednoduché a jednoznačné a při agresivnějším nastavení bychom díky falešně pozitivním detekcím a sdíleným IP adresám zablokovali i neúměrné množství běžných uživatelů.\nPo jednom „zátahu“ na velký provoz přes VPN jsme se často setkávali se situací, kdy běžní uživatelé vůbec nevěděli, že si nainstalovali VPN a že přes ni probíhá veškerý jejich provoz. Většinou ani netušili, co to VPN je, jen si nainstalovali software, na který někde na internetu vyběhla reklama a byl zdarma, nebo potvrdili dotaz antiviru/antimalware na „zvýšené zabezpečení“ atd. Cestu přísnějšího blokování jsme tedy zamítli.\nDalší variantou bylo opětovné zavedení CAPTCHA, resp. její novější verze reCAPTCHA. U CAPTCHA se ale stále vyskytuje problém s automatizovaným rozpoznáváním, které jde proti uživatelské přívětivosti. Buď musí být těžká (i reCAPTCHA dokáže pěkně potrápit), nebo jde snadno prolomit. CAPTCHA by se navíc musela zobrazovat často, nestačila by pouze „poprvé“. Tuto variantu jsme tedy také zavrhli.\nNakonec jsme vyhodnotili, že nejméně obtěžující pro uživatele bude částečné uzamčení obsahu za přihlášení, za které budou umístěna osobní data. Uživatel se jednou přihlásí a následně už pracuje bez omezení. K tomuto rozhodnutí přispěl i národní bod pro identifikaci a autentizaci (NIA), pomocí kterého se mohou přihlašovat fyzické osoby svými identifikačními prostředky, kterých je již velké množství (pozn.: v polovině dubna existovalo cca 5 mil. id. prostředků, ale jedna osoba jich může mít více, počet osob tedy bude o něco nižší).\nPrávnické osoby mohou využít přihlášení pomocí účtu Dálkového přístupu do katastru nemovitostí, kde si podle potřeby mohou samy libovolně zřizovat své uživatele. Přihlášení bude fungovat jako přirozená regulace, protože vytěžování osobních údajů tak bude vždy spojeno s konkrétní fyzickou nebo právnickou osobou a také se částečně zmenší zátěž, protože nejnáročnější části výstupů se budou generovat až po přihlášení.\nSpolu s přihlašováním se občas objevují obavy z „Velkého bratra“. Při přihlášení prostřednictvím NIA neprobíhá v Nahlížení registrace uživatele a nevzniká uživatelský účet. Přihlašování je zprovozněno již od listopadu 2020 pro modul Můj katastr. Ukládá se pouze množina informací potřebná pro vyhodnocování, zda se nejedná o vytěžování. Data jsou uložena po dobu několika týdnů a následně se mažou, není důvod je skladovat. Máme zásadu, že o data, která nemáme, se nemusíme starat. Pro osobní údaje i pro nás platí princip nezbytnosti zakotvený v zákoně o zpracování osobních údajů.\nPřihlašování (ani přes účet Dálkového přístupu) také neznamená, že by se za zobrazované informace mělo platit, jak občas v diskuzích pod články zaznělo. Informace v Nahlížení budou i po přihlášení zobrazovány bezplatně, na tom se nic nemění. Za které výstupy z katastru nemovitostí se platí, určuje příloha č. 4 k vyhlášce č. 358/2013 Sb. a informace zobrazované v Nahlížení pod tuto část nespadají.\nOtevřenost českého katastru a srovnání s EU\nI přes připravované změny zůstává český katastr nemovitostí jedním z nejvíce otevřených v rámci evropských zemí. Občas se naopak vyskytnou hlasy, zda je správně, že je v ČR katastr nemovitostí veřejný a otevřený. Kolegové v roce 2019 zpracovali přehled, jak je to s otevřeností katastru v EU. V některých státech např. vůbec nelze získat přehled vlastnictví ani kopie listin. V některých tyto údaje získat lze, ale po prokázání právního zájmu. Bezplatný přístup k informacím je možný v menšině zemí, ve většině je přístup zpoplatněný (pozn.: pro plný kontext by bylo třeba znát strukturu daní a jiných poplatků). V některých zemích je přístup omezený pouze pro vybrané skupiny uživatelů.\nChápeme, že nutnost přihlášení do aplikace pro získání kompletní množiny informací je pro uživatele komplikací, obzvláště u jednorázových přístupů. Je však třeba se na celou problematiku dívat jak z pohledu konzumentů dat, tak i z pohledu vlastníků nemovitostí vedených v katastru. Jsme přesvědčeni, že činíme správný krok. Spolu s tím, jak se bude zvyšovat povědomí o eGov a rozšiřovat počet osob vlastnící prostředek pro přihlášení prostřednictvím NIA a lidé si ho navyknou pro přístup k různým službám státu využívat, to bude stále menším problémem.\nAutor pracuje v Českém úřadu zeměměřickém a katastrálním (ČÚZK) v oddělení řízení projektů a rozvoje Informačního systému katastru nemovitostí.\nKolik lidí poslouchá digitální vysílání DAB+? Prozradil to průzkum poslechovosti\nNapínavý příběh útoku DarkSide na Colonial Pipeline, výnosné šíření dezinformací o vakcínách a „iPhone na kolech“ od Tesly\nA nebylo by řešení tyhle informace zpřístupnit právě třeba přes ty mapy.cz? Seznám s tím měl kdysi problém, když to začal z toho katastru sám těžit, takže by o to evidentně stál a katastr by nemusel řešit zátěž serverů.


Kahla o.s. - Kahla LARP 2011 - Úvod\nKahla LARP 2011\nFantasy světa plného obchodů, intrik i soubojů proběhne:\nproběhl 6-8.5. 2011\nAkci pořádaliKew & Fafrin & Kmotr & Goldy & Arrand & Toncek ... za přispění dalších dobrovolníků\nKahla LARP 2011 foto Kew\nKahla LARP 2011 foto Mehu\nKahla LARP 2011 foto Lenka\nShrnutí a epilog\nByly to roky, kdy se do údolí vrátil děsivý Upír Alesand. Z počátku jen obcházel krajem a přísahal pomstu.\nPoté co předchozí správce silverfortu zemřel a král neurčil nového se tento kdysi mocný hrad zcela vylidnil a rozpadl. Nyní se v něm občas usazují skřeti. I zdejší Äuleho kostel, který byl jednou posledním útočištěm pravověrných v kraji byl opuštěn a Alesand zničil jeho svátost.\nDo království dorazila delegace z Království za velkou horou s tamější princeznou, aby byl uzavřen dynastický sňatek. Tomu stála v cestě jediná překážka, aby se v království těžil mitril. Tuto překážku se nakonec podařilo obejít a tak přišla velkolepá královská svatba, která byla však\nnarušena přítomností Alesanda dštícího nenávist a zlobu na kahlaveranaiský rod i následnou otravou mnohých svatebních hostů při hostině. Odolní trpaslíci však dokázali takové dávce jedu odolat. Být toho však trošku víc, mohlo to dopadnout úplně jinak.\nUniverzity se ujal rektor Užhoblesk Zježil což vedlo k jejímu všeobecnému rozvoji a rozmachu. Králem zadaný výzkum na opravu ponorky bohužel nebyl nikdy úspěšne dokončen, snad pro nedostatek schopných badatelů.\nRealizovány však byly jiné. Za své služby městu získali kostlivci právo na univerzitě bezplatně bádat a studovat.\nV kraji také velmi vzestoupila víra a moc Äuleho stoupenců. Ti opět vybudovali ve městě velký chrám se zlatou bránou i sochou boha a poté tu byl konečně založen i skutečný paladinský řád. Posláním tohoto řádu jest chránit město a krále. Chrám také shromáždil mnoho relikvií, avšak jejich moc byla spíše využita k vykoupení vrchního kněze z osidel upírství a jiných prohřešků, než k většímu blahu. Chrám byl všeobecně podporován lidmi i bohatými města a vyzdoben z mnoha drahých darů.\nOproti tomu, moc Černoboga zcela upadla, neboť v z kraje zmizeli všichni jeho uctívači a sám nejvyšší kněz jej zavrhl a konvertoval k Fenrisovi, vlkodlačímu bohu lovu. Opuštěný chrám poté rychle zchátral a stal se další baštou skřetích hord v kraji.\nAlesand se za nedlouho opět spojil s kostlivčím kapitánem a na město byl podniknut masivní útok skřetů a beduínů. Díky propracované obraně města a jeho hrdinným obráncům město celkem bez potíží odolalo, boj se však přelil až za hradby, velká část obrany (balisty, brána) byla zničena, chrám\nznesvěcen trusem a jeden bombový atentátník pronikl až ke dveřím královského paláce. Na obraně se podíleli i chánovy barbaři.\nPo urputném boji byl udolán a přeměnil se v oblak mlhy s tím, že se vrátí. Tu však vyskočil z řad bojovníků hrdinný rektor Užhoblesk Zježil s neznámým artefaktem v ruce a začal jím tuto mlhu nasávat. Kolem něj se vytvořil uctivý prostor a nikdo nevěděl, co se děje. Po chvíli byla mlha nasáta, avšak i sám rektor se zhroutil mrtev k zemi. Mocný a nesmrtelný Alesand však\nbyl s ním uzavřen ve sféře křišťálové krychle! Království bylo před ním\nzachráněno, snad na dlouhé věky. Kostka pak zmizela neznámo, kde, snad jen\npár zasvěcených tuší.\nBěhem boje s ním vznikl velký chaos a někteří (například barbaři) se obrátili proti obráncům města. Z davu náhle vystoupil šotčí čaroděj, prohlásil se králem a převzal vládu nad zmateným městem. Král Kadrak Kahaveranai zmizel neznámo kde a královna také. Po zmateném městě pobíhali hladoví upíři a k tomu, aby noví šotčí obsadil pevně svou pozici chybělo jen trochu. Údajně se za něj měl postavit Alesand, ten byl však před malou chvílí zničen a tak se šotčí král neměl příliš o koho opřít. Po chvíli byl sám úkladně zabit v chodbách paláce neznámou osobou.\nV této nepřehledné situaci, kdy mezi novými upíry byl i Velekněz se znenadání nad městem objevil létající čaroděj se zmizelou královnou. Tento gnóm, který až do této chvíle pracoval v chrámu jako kostelník a metař se ukázal jako velký čaroděj a schopný organizátor. Chrám byl uzavřen a\nshromážděna v něm jen několik nejvěrnějších. Sérii proseb k Äulem jež provedla sama královna a při nichž bylo obětováno velké bohatství šperků (například koruna mekovců) i surovin byl velekněz a další občan zbaven upírství. Tato přítomnost nečistých upírů v chrámu však velmi znejistěli boží přízeň chrámu i kraji a tak moc velkého chrámu přestala fungovat.\nZ chrámu se poté vynořili král a královna jako opětovní vládci města.\nBylo však zjištěno že královské děti byly zabity a z toho činu obviněni chánovi barbaři.\nPoté, co byl chán se svými nejskvělejšími bojovníky pobit u městských hradem, se chanát rozpadl a vylidnil. Část jeho prostých obyvatel se přesunula na Vlkov, kde již dříve vznikla svatyně Kazargana. Ta byla postavena tu a nikoliv u Laborky kvůli dřívějším neschodám mezi Kazraganovým knězem a chánem.\nKrál se také doslechl, že potomci Meka III. jsou na vlkovské tvrzi. Žádal po pánu z vlkova jejich vydání, ten však odmítl s tím, že se jedná o řádné občany, kteří se ničím neprovinili. Král pak vyhlásil vlkovu válku, k jejímu vojenskému naplnění však nikdy nedošlo, neboť královské vojsko bylo vyčerpáno po obsazení barbarské Laborky, paladinové se k agresi odmítli připojit a\nkrál nezískal ani podporu jinde.\nKraj navíc začali zužovat nové útoky skřetů, kteří jako své opěrné body využívaly opuštěné tvrze dříve patřící lidům, trpaslíkům či barbarům.\nNedlouho po narození nového dědice trůnu tak král Kadrak Kahlaveranai XVII. umírá jako první po 300 letech stářím, za sebou zanechávajíce království ve studené válce se svým nejbližším sousedem, avšak sjednocené a silné.


Jak si vybrat funkční prádlo na léto? - Funkční prádlo Suspect Animal\nPři výběru funkčního oblečení se řídíme jednoduchým pravidlem. Volíme podle plánované intenzity zátěže a teploty prostředí, ve kterém se budeme pohybovat. Čím vyšší tělesná zátěž, tím lehčí materiál zvolíme. Pokud pojedete na výlet na kole, běhat nebo hrát tenis, tak obléknete lehký materiál. Když půjdete hrát golf, nebo vyrazíte třeba na ryby, tak oblečete funkční oblečení s vyšší gramáží, které vám i při statickém druhu pohybu zajistí dostatečný tepelný komfort, případně zvolíte vrstvení funkčních materiálů. I když klimatické podmínky budou v době těchto aktivit stejné - jde o jiný druh pohybu, jinak intenzivní.\nZde se vám pokusíme pomoci se správným výběrem materiálu pro letní období. A není třeba se zabývat jen sportem, naše výrobky z materiálu s bambusovým vláknem jsou vhodné i na klidové aktivity doma, nebo třeba na dovolené, ochladí vás, pohladí a vypadají opravdu skvěle.\nNaše bambusové sportovní oblečení šijeme ze čtyř druhů materiálů. Rozlišuje je gramáž, tj. hustota vlákna na m2. Bambusové materiály v naší nabídce jsou čtyři: nejlehčí je Bamboo Ultra, univerzální Bamboo Light, hřejivý Bamboo Heavy a nejteplejší Bamboo Thermo. Všechny obsahují bambusové vlákno, zachovávají si v plném rozsahu skvělé vlastnosti bambusu, jsou nenáročné na údržbu a poskytují svým uživatelům vysoký komfort při nošení. My vám pro letní období doporučíme první dva, tedy Bamboo Ultra a Bamboo Light, materiály, které lze obléct samostatně nebo v případě potřeby ve vzájemných kombinacích.\nvyhodnoťte plánovanou míru fyzické zátěže a prostředí, ve kterém budete sport provozovat a podle ní zvolte vhodný materiál oblečení\nvyšší tělesná zátěž = lehčí materiál\npro letní období doporučujeme naše materiály s nižší gramáží: Bamboo Ultra a Bamboo Light\nlze je nosit samostatně jako jedinou vrstvu, jsou vhodné i pro kombinování\nPro koho je vhodné funkční oblečení z Bamboo Ultra a Bamboo Light\nMateriál Bamboo Ultra i Bamboo Light jsou vhodné pro všechny, jde o funkční nealergizující materiály s atestem, vhodné i pro jedince s velmi citlivou pokožkou, děti a alergiky. Bambusové vlákno umí ochladit vaši pokožku o 2 až 3 stupně, odvede od ní pot a zachytí až 90 % škodlivého UV záření. Díky obsahu složky Bamboo kun v bambusovém vlákně také zabraňuje množení bakterií a plísní v prádle zvlhlém od potu. To vše jsou přirozené vlastnosti bambusového vlákna, bez potřeby jakékoliv chemické úpravy.\nmateriály s bambusovým vláknem jsou vhodné pro všechny\nfunkční prádlo Bamboo Ultra a Bamboo Light je vhodné pro alergiky a osoby s citlivou pokožkou\npřírodní funkční materiály s certifikací\nPro jakou aktivitu použít funkční prádlo z materiálu Bamboo Ultra\nV letních teplých dnech doporučujeme tento lehký jemný materiál použít jako jedinou vrstvu, a to pro všechny druhy aktivit. Pro klidnější činnosti jako je procházka v parku, venčení domácího mazlíčka, výlet na dovolené nebo třeba jóga. Pro motorkáře, kteří jsou kvůli koženému oblečení neprodyšně „uzavřeni“ v kombinézách bez možnosti odvodu potu. Proto využívají bambusové oblečení, jemná bambusová viskóza rychle schne, chladí, a složka Bamboo kun zabrání množení bakterií (zápach, alergie). Pro běh, nordic walking, horskou turistiku, jízdu na kole, bruslích, spinning, tenis, míčové hry, halové sporty, golf a všechny další sporty, které vás napadnou. Sportovní oblečení z materiálu Bamboo Ultra vás udrží v suchu, ochladí, ochrání před sluncem, a navíc, vypadá opravdu skvěle.\nBamboo Ultra volte v letním období vhodný jako jedinou vrstvu funkčního prádla\nvhodný pro všechny druhy aktivity a stupně zátěže\ndoporučujeme pro motorkáře\nKdy obléct sportovní oblečení z materiálu Bamboo Light\nFunkční oblečení z materiálu Bamboo Light doporučujeme pro chladnější letní dny. Při klidnějších druzích aktivit jako je třeba golf, lukostřelba nebo chůze použijte toto bambusové oblečení samostatně, nebo jako druhou vrstvu s Bamboo Ultra. Pro náročnější činnosti je vhodné samostatně. A určitě nebude na škodu mít s sebou jedno tričko z Bamboo Light jako náhradní na převléknutí, když si půjdete po sportování dopřát zaslouženou odměnu s přáteli, nebo jste vyrazili na celodenní výlet po horách. Materiál s bambusem vás ochrání před kožními reakcemi, které se mohou vyskytnout při použití umělých vláken v oblečení, ale neschne tak rychle jako výrobky ze syntetických materiálů. Tak přibalte jedno tričko na převlečení s sebou.\nBamboo Light je univerzálně použitelný, přímo na tělo samostatně či jako druhá vrstva s Bamboo Ultra\nuniverzální bambusový materiál vhodný ke kombinování\nfunkční oblečení z materiálu Bamboo Light volte v chladnějších letních dnech\nMateriál Bamboo Light doporučujeme v letním období pro klidnější - statické druhy fyzické aktivity


Pronájem mobilheimu Ohnišťany | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka pronájem mobilheimu Ohnišťany denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem mobilheimu Ohnišťany než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem mobilheimu Ohnišťany se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem mobilheimu Ohnišťany neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem mobilheimu Ohnišťany právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem mobilheimu Ohnišťany\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem mobilheimu Ohnišťany, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující mobilheimy Ohnišťany, a to mobilheimy na prodej Ohnišťany, pronájem mobilheimu Ohnišťany, dražby mobilheimů Ohnišťany.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájmy mobilheimů Ohnišťany nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích mobilheimy Ohnišťany, mobilheimy na prodej Ohnišťany, pronájem mobilheimu Ohnišťany, dražby mobilheimů Ohnišťany.\nNehledáte pronájem mobilheimu Ohnišťany ?\nPokud jste v této kategorii pronájem mobilheimu Ohnišťany omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem mobilheimu Ohnišťany\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem mobilheimu Ohnišťany, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem mobilheimu Ohnišťany. Určitě lépe naleznete pronájem mobilheimu Ohnišťany, který hledáte.


Pravidla tipovací soutěže - Hasičská soutěž.cz\nAktuální sezóna 2020\nZábavné tipovací soutěže se může bezplatně zúčastnit osoba starší 18-let. Nutná je registrace a přihlášení pod svým účtem, aby mohly být přidělovány body za jednotlivá kola.\nPokud ještě nejsi zaregistrovaný(á) na našich stránkách, vyplň formulář se jménem, heslem a emailem. Nebo k registraci použij uživatelský účet ze sociální sítě Facebook a klikni na tlačítko Přihlásit Facebookem. Po odsouhlasení poskytnutí jména se vytvoří účet.\nTipuje se nejlepší čas na soutěži. Po kliknutí na tlačítko "TIPOVAT" se objeví okno s formulářem, kde vybereš kategorii a vyplníš tip. Tip lze změnit kliknutím na tlačítko ZRUŠIT a jeho opětovným přidáním přes tlačítko TIPOVAT.\nCeny do soutěže budou upřesněny a doplňovány. Případné výhry budou předány osobně na soutěži.\nSystém bodování je stejný jako u kategorie muži v JČHL, tj. 1. místo 20 bodů atd. Při dosažení shodného času přísluší oběma, nebo i více tipujícím nejvyšší možný počet bodů za dosažené umístění. Celkovým vítězem kategorie se stává tipující, který získá nejvyšší počet bodů. V případě rovnosti bodů se na lepší místo posunuje tipující s větším počtem prvních míst (druhých, třetích, atd.).\nCelkový vítěz kategorie muži i ženy ceny od sponzorů.\ndalší místa 0\nPoslední aktualizace pravidel: 7.5.2018\nHome Pravidla tipovací soutěže\nCopyright (C) 2011-2019 Petr Klimeš. Všechna práva vyhrazena.


Fewo Strauss, Ossiach – ceny aktualizovány 2022\nNabídky v ubytování Fewo Strauss (Apartmán), Ossiach (Rakousko)\nSdílet ubytování Fewo Strauss\nApartmány Fewo Strauss\nOstriach 63, 9570 Ossiach, Rakousko – Vynikající lokalita – ukázat mapu\nOhodnoceno hosty po jejich pobytu (Fewo Strauss).\nRezervujte si pobyt v ubytování Fewo Strauss za skvělou cenu. Podle nedávno ubytovaných hostů získalo hodnocení 9,1.\n„Krásná lokalita, nástup na cyklostezku a na stezku pro pěší blízko u domu. Krásné koupání v dosahu.“\nVysoké hodnocení v rámci destinace Ossiach\n9,1 Fantastické 47 hodnocení 100% autentické zkušenosti hostů\nToto ubytování se nachází 4 minuty chůze od pláže. Ubytování v Ossiachu, Fewo Strauss se nachází 12 km od Faak am See a nabízí zahradu a bezplatné Wi-Fi.\nApartmány mají parketové podlahy, plně vybavený kuchyňský kout s lednicí, satelitní TV s plochou obrazovkou a vlastní koupelnu se sprchou a fénem. Všechny apartmány mají balkon s výhledem na jezero.\nUbytování je vzdálené 24 km od Velden am Wörthersee a 34 km od Klagenfurtu. Letiště Klagenfurt je ve vzdálenosti 34 km.\nFewo Strauss poskytuje hostům ubytování na Booking.com již od 22. dubna 2015\nFewo Strauss – kdy chcete přicestovat?\nFantastické · 47 hodnocení\nVýhled Lokalita Balkon Kuchyň Pokoj\nRestaurace Hexnpfand´l Camping Parth\nKavárna/bar Mamma Mia\nRestaurace Gasthof Post\nHory Villacher Alpe\nJezero Wörther See\nJak se dostat do ubytování Fewo Strauss z Letiště Klagenfurt\nVybavení – Fewo Strauss\nPodmínky ubytování Fewo Strauss může vyhovět Vašim požadavkům, napište je v příštím kroku.\nPlatbu za pobyt od Vás jménem ubytování vybere Booking.com. Za případné doplňkové služby během pobytu můžete zaplatit s použitím Maestro, Mastercard, Visa a EC-Card .\nInformujte prosím Fewo Strauss o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace.\nČasto kladené otázky o ubytování Fewo Strauss\nJak se do ubytování Fewo Strauss dostanu z nejbližšího letiště?\nZ nejbližšího letiště do ubytování Fewo Strauss se můžete dostat těmito způsoby:\nKolik ložnic je v ubytování Fewo Strauss?\nV ubytování Fewo Strauss je k dispozici následující počet ložnic:\nJe ubytování Fewo Strauss oblíbené u rodin?\nAno, ubytování Fewo Strauss je oblíbeným místem pro rodinné pobyty.\nKolik hostů se může v ubytování Fewo Strauss ubytovat?\nV ubytování Fewo Strauss se mohou ubytovat různě velké skupiny hostů (v závislosti na dostupnosti). Dostupné možnosti:\nJe v ubytování Fewo Strauss balkon?\nAno, v tomto ubytování jsou na výběr možnosti s balkonem. Více informací o možnostech s balkonem a o dalších zařízeních v ubytování Fewo Strauss najdete na této stránce.\nJak daleko je ubytování Fewo Strauss vzdáleno od centra destinace Ossiach?\nUbytování Fewo Strauss je od centra destinace Ossiach vzdáleno 1,2 km.\nJak daleko je to z ubytování Fewo Strauss na pláž?\nNejbližší pláž je od ubytování Fewo Strauss vzdálena 300 m.\nKolik stojí pobyt v ubytování Fewo Strauss?\nCeny v ubytování Fewo Strauss se liší podle konkrétního pobytu (např. v závislosti na termínu nebo podmínkách ubytování). Pro zobrazení cen zadejte termín pobytu.\nMohu v ubytování Fewo Strauss zaparkovat?\nPro hosty jsou v ubytování Fewo Strauss k dispozici tyto možnosti parkování (v závislosti na dostupnosti):\nCo se dá v ubytování Fewo Strauss dělat?\nUbytování Fewo Strauss nabízí následující aktivity/služby (mohou být za poplatek):\nV kolik hodin je v ubytování Fewo Strauss možné provést check-in a check-out?\nCheck-in je v ubytování Fewo Strauss od 14:00 a check-out je do 11:00.\nTo nejlepší v destinaci Ossiach\nKlikněte sem pro zobrazení více možností ubytování poblíž zajímavých míst v destinaci Ossiach\nLetiště Klagenfurt (KLU) 26,5 km\nLetiště Lublaň (LJU) 60,5 km\nVillach hlavní vlakové nádraží


Vícestupňové štěpování tuků pro celkovou rekonstrukci prsu po mastektomii - Lam-Annals of prs Surgery | Internet addiction\nvícestupňové štěpování tuků pro celkovou rekonstrukci prsu po mastektomii\nštěpování tuků je všeobecně uznáváno jako adjuvantní technika pro rekonstrukci prsu pro zvětšení objemu, dosažení symetrie a zlepšení deformit obrysů. Po mnoho let to nebylo považováno za normu nebo dokonce přijato. V roce 1987 zveřejnila americká společnost plastických a rekonstrukčních chirurgů Ad-hoc výbor pro nové postupy první zprávu o štěpení tuku, která nedoporučovala použití autologních tukových injekcí pro zvětšení prsou kvůli potenciálnímu riziku bránění detekci rakoviny prsu. V příštích dvou desetiletích zavedla americká společnost plastických chirurgů pracovní skupinu pro štěpování tuků, aby dále přezkoumala její bezpečnost a účinnost. Pracovní skupina zveřejnila hlavní zásady přenosu tuku / tukového štěpu a injekce tuku v roce 2009 a dospěla k závěru, že štěpování tuku je skutečně bezpečné a účinné pro zvětšení prsou. Krátce poté v roce 2012 pracovní skupina rozšířila svůj popis o další rekonstrukci prsu (1-3).\ntradičně se používá ve spojení s rekonstrukcí založenou na implantátu nebo chlopni; může však být exkluzivní volbou pro celkovou rekonstrukci prsu u vybraných populací pacientů. Pacienti, kteří odmítli nebo selhali rekonstrukce implantátu nebo považovali za vysoké riziko nebo nechtěli pokračovat s rekonstrukcí založenou na chlopni, mohou získat esteticky příjemný výsledek pomocí sériové autologní lipoinjekce. Tato technika může být provedena s relativní lehkostí, nízkou mírou komplikací a minimální morbiditou v místě dárce(4,5). Tuto techniku jsme implementovali ve spojení s mastektomiemi „Zlatovláska“ a ukázali jsme, že u vybraných pacientů může produkovat uspokojivý objem a tvar prsu.\n69letá žena s rakovinou pravého prsu. Její BMI při prezentaci byl 30.1. Při fyzickém vyšetření měla bilaterální ptózu stupně III se střední lipodystrofií břicha a střední stehna (Obrázek 1). Pacient podstoupil bilaterální mastektomii „Zlatovlásky“ a nechtěl však rekonstrukci na bázi chlopní nebo implantátu. Rozhodla se pro sériové naroubování tuku na prsa. Podstoupila celkem tři roubovací sezení v tříměsíčních intervalech. Dárcovská místa zahrnovala její břicho, boky, a střední stehna. Celkový štěp tuku do pravého prsu byl 680 cc a do levého prsu byl 880 cc. Během sledovaného období netrpěla žádnými olejovými cystami, nekrózou tuku ani jinými komplikacemi. Byla velmi spokojená s projekcí, objemem a obrysem jejího výsledku (Obrázek 2).\nObrázek 1 69letá žena, která podstoupila tři roubovací sezení. A) před mastektomií; b) dva týdny po jejím prvním sezení; C) konečný výsledek jeden rok po jejím posledním roubování.\nObrázek 2 šikmé pohledy na stejného pacienta na obrázku 1.\n54letá žena s rakovinou pravého prsu. Její BMI při prezentaci bylo 43. Při fyzickém vyšetření měla bilaterálně velká ptotická prsa stupně III s významnou břišní lipodystrofií (obrázek 3). Podstoupila bilaterální mastektomii s umístěním tkáňového expandéru zpočátku bez komplikací. Během ozařování její pravé hrudi, její expandér pravé tkáně se nakazil a na levé straně se vyvinul serom, který vyžadoval následné odstranění bilaterálních expandérů tkáně. Kvůli své obezitě nebyla ideálním kandidátem na rekonstrukci na základě klapek. Diskutovali jsme o možnosti sériového štěpení tuku a ona souhlasila, že bude pokračovat. Po šesti měsících po odstranění tkáňových expandérů podstoupila pacientka kromě štěpování tuku na bilaterální prsa lokální tkáňové přeskupení pravého prsu. Podstoupila celkem čtyři roubovací sezení. Celkový tukový štěp na pravém prsu byl 1 670 cc a na levém prsu 1 350 cc. S ohledem na sériové štěpení tuku neutrpěla žádné komplikace. Byla spokojená se svým objemem a projekcí, a to navzdory smluvnímu dolnímu pólu pravého prsu kvůli anamnéze infekce a záření.\nobrázek 3 54letá žena s anamnézou rakoviny prsu, která selhala při rekonstrukci implantátu kvůli záření, která podstoupila čtyři roubovací sezení. (A) před mastektomií; (B) selhání implantátu po mastektomii; (C) dva týdny po druhém roubování; (D) konečný výsledek tři měsíce po jejím posledním roubování.\n60letá žena s rakovinou pravého prsu. Její BMI při prezentaci bylo 30,4. Při fyzickém vyšetření měla bilaterální ptózu stupně III se středně těžkou břišní lipodystrofií (obrázek 4). Po diskusi se svou rodinou, rozhodla se pro bilaterální mastektomii a vícestupňové štěpování tuku, protože byla proti obnově rekonstrukce založené na klapkách a nechtěla protetickou rekonstrukci. Podstoupila mastektomii „Zlatovlásky“ a tři roubování tuků, každý ve tříměsíčních intervalech. Její celkový tukový štěp na pravém prsu byl 1 070 cc a na levém prsu 1 020 cc. Po celou dobu zákroků nezaznamenala žádné komplikace. Byla velmi spokojená s objemem, konturou a přirozeným pocitem jejího výsledku.\nobrázek 4 60letá žena, která podstoupila tři štěpování tuku. A) před mastektomií; b) dva týdny po prvním roubování; C) konečný výsledek dva roky po posledním roubování.\nvšechny postupy štěpování tuků byly prováděny v celkové anestezii vedoucími autory v ambulantním chirurgickém centru. Naše série se skládala ze tří pacientů. Dva pacienti podstoupili mastektomii „Zlatovlásky“, zatímco třetí pacient podstoupil lokální přeskupení tkáně po selhání implantátu v důsledku záření. Tuk byl sklizen pomocí liposukčních kanyl 10 palce negativního tlaku Hg z dostupných dárcovských míst. Lipoaspirát byl zpracován centrifugací při 100 g po dobu 30 sekund. V počátečním stádiu byl tuk injikován pod vizualizací směru do intra-svalových a submuskulárních rovin. V následujících roubovacích relacích byl lipoaspirát dodatečně injikován do subkutánní roviny. V každém případě byl lipoaspirát vědomě a účelně injikován, aby vytvořil estetický centrální Mohyla prsu. Nebyla provedena žádná předběžná expanze prsní obálky a nebyly použity žádné připínání nebo cinching stehy. Bylo provedeno více štěpů tuků, dokud nebyli pacienti spokojeni s celkovým objemem a obrysem prsu (Tabulka 1).\nTabulka 1 demografie pacientů a objemy štěpené tukem\nautologní lipoinjekce se tradičně používá jako doplňková technika k implantaci a rekonstrukci prsu ve volné tkáni. V poslední době se používá výhradně pro zvětšení prsou i pro celkovou rekonstrukci prsu po mastektomii u některých populací pacientů (6,7). Samotný přenos tuku může vést k estetickým výsledkům prsu u pacientů, kteří odmítli protetické implantáty, selhala rekonstrukce implantátu, nechtějí podstoupit rizika a morbiditu rekonstrukce založené na chlopni, nebo považováno za příliš vysoké riziko pro přenos volné tkáně. V literatuře bylo málo kazuistik o využití štěpu tuku pro celkovou rekonstrukci prsu po mastektomii. Babovic byl první, kdo ohlásil úspěch této techniky v roce 2010 (8). V roce 2011 Serra-Renom et al. vyvinuty další techniky, jako jsou svraštělé stehy, pexie vytvářející kužele a neoformace inframamárního záhybu, které pomáhají přetvořit tvar prsu (9).\nnaše vícestupňová technika štěpování tuků byla provedena ve spojení s mastektomií „Zlatovláska“ popularizovanou Richardsonem a Ma. Tento typ mastektomie byl původně popsán jako mastektomie šetřící kůži pomocí řezu s moudrým vzorem, s využitím zbytkových kožních chlopní mastektomie k vytvoření mohyly prsu (10). Navzdory nedostatku objemu prsu ve výsledcích byli pacienti spokojeni, protože bylo dosaženo jejich cíle jednostupňové extirpace a rekonstrukce. Zjistili jsme, že kombinace zbytkových, deepitelializovaných kožních chlopní kromě objemu v počáteční fázi štěpování tuků poskytla dostatek tkáně při vytváření počátečního mohyly prsu. Množství tukového štěpu provedeného v počátečním stádiu mastektomie bylo provedeno pod přímou vizualizací, ale bylo omezeno intramuskulárními a submuskulárními prostory, aby nedošlo k injekci štěpu do nově vytvořené kapsy mastektomie. V následujících roubovacích relacích byla dodatečně naroubována více definovaná subkutánní vrstva. Strategickým umístěním tuku do těchto tří vrstev jsme dokázali vytvořit esteticky příjemné prsa z hlediska tvaru a objemu bez doplňkové potřeby modelování stehů.\nvýběr pacienta je zásadní pro dosažení úspěšných, estetických výsledků. Ideálními kandidáty jsou střední až velké breasted ženy, které chtějí být menší, preferují vzhled přírodní tkáně na rozdíl od protetických implantátů a výsledky touhy vyžadující minimální operační prostoje. Z onkologického hlediska musí být tito pacienti vhodní pro mastektomie šetřící kůži, aby bylo zajištěno, že bude existovat adekvátní obal kůže, který pojme víceplanární lipofilling. Kromě toho musí být tito pacienti přístupní k více ambulantním výkonům a zjevně musí mít odpovídající dárcovská místa pro sklizeň štěpu. Kromě přirozeného pocitu autologního štěpení tuku na prsa zaznamenávají pacienti také významná zlepšení obrysů svých dárcovských míst.\nvzhledem k tomu, že autologní přenos tuku se stal obvyklým, byl větší důraz zaměřen na přežití štěpu a dlouhodobou životaschopnost. Několik studií analyzovalo různé techniky sklizně a zpracování s nadějí na zlepšení těchto výsledků. Centrifugace, zejména nad 3 000 g, byla citována, aby způsobila poškození tukových buněk (11). Jiné studie; nicméně ukázaly centrifugaci s nejkonzistentnějším udržováním objemu štěpu navzdory nižší životaschopnosti adipocytů (12). Byly zkoumány různé techniky včetně zpracování lipoaspirátu válcováním na Telfa gázu, což ukázalo, že zvyšuje počet funkčních adipocytů ve srovnání s centrifugací vedoucí k větší perzistenci štěpu (13). Debata o tom, zda je ruční nebo liposukční sklizeň účinnější, zůstává nejistá, ale Rosingův systematický přehled autologního štěpování tuku pro rekonstrukci prsu ukázal, že metoda injekce měla větší dopad na úspěšné výsledky spíše než na techniky sklizně a zpracování (3). Vzhledem k tomu, že stále existuje mnoho nejednoznačností, je zapotřebí dalšího výzkumu, který by pomohl objasnit tyto podrobnosti.\nnaše série zavádí autologní lipoinjekci jako životaschopnou alternativu k implantátu a volnému přenosu tkáně pro celkovou rekonstrukci prsu po mastektomii. Prokazujeme, že vícestupňové štěpování tuků může přinést estetické, uspokojivé výsledky z hlediska objemu i tvaru prsu s minimální morbiditou u vybraných populací pacientů.\netické prohlášení: autoři jsou odpovědní za všechny aspekty práce, aby zajistili, že otázky týkající se přesnosti nebo integrity jakékoli části práce budou náležitě prozkoumány a vyřešeny. Od pacientů byl získán písemný informovaný souhlas se zveřejněním této kazuistiky a všech doprovodných obrázků. Kopie písemných souhlasů je k dispozici ke kontrole šéfredaktorem tohoto časopisu.\nPrevious Postproč zažívám průlomové krvácení na pilulce?\nNext PostH3PO3 Lewisova struktura


Bulletin advokacie, odborný právnický portál | Zakázková autorská díla z pohledu práva závazkového a autorského\nZakázková autorská díla z pohledu práva závazkového a autorského\nLinde Praha, a.s., Praha 2013, 152 stran, 235 Kč.\nV poslední době se můžeme v české autorskoprávní literatuře setkávat se jménem Petra Prchala. Naplňuje se tak žádoucí a vítaný stav „omlazování“ tuzemské právní vědy. Stejně tak i její rozšíření o témata dosud plně neuchopená. Ve starší literatuře, zejména ze 60. a 70. let minulého století, můžeme nalézt několik titulů, které se zabývají otázkami práva pracovního a autorského. Jedná se ale o díla, která reagovala na dobové právo a celkové právní poměry. Proto již dnes mají povýtce historický význam. Z toho důvodu je mimořádně vhodné a vskutku aktuální, jestliže se na knižním trhu potkáme s Prchalovou prací o zakázkových autorských dílech. Publikace je ústrojně členěna na vzájemně se doplňující části. První pohled je věnován stavu českého právního řádu. Další část pojednává o zahraničním přístupu work made for hire, aby autor nakonec kriticky dospěl ke shrnující syntéze. Ke cti autora slouží, že jeho odborný záběr směřuje rovnou k podstatě věci (bez někdy zbytečných obecných popisů). Autor podrobně rozebírá smlouvu o dílo v režimu starého občanského zákoníku a zákoníku obchodního. Dodávám jen, že zabývající se architekturou. Musíme rovněž poznamenat, že autor správně nový občanský zákoník, kromě odstranění nežádoucí duplicity soukromých závazků, nic podstatného nemění na zakázkové tvorbě. Za zmínku stojí zejména legislativně technické řešení, které (shodně před i po roce 2014) pracuje s vyvratitelnou zákonnou domněnkou získání licence na straně nabyvatele (objednatele) zakázkového díla k patřičnému účelu, jenž vyplývá ze smlouvy o dílo. V podstatě se tak jedná o smlouvu o dílo smíšenou se smlouvou licenční. Na stejné konstrukci je ostatně vybudován i autorský zákon z roku 2000. Třeba říci, že to byl zrovna obchodní zákoník, který svou tehdejší úpravou byl vzorem pro autorský zákon. Zvolená řešení se v praxi osvědčila, a proto i nový občanský zákoník na nich nic nemění. Musíme ovšem použít všechna obecně známá interpretační pravidla, protože účel smlouvy o dílo, resp. již účel objednávky musíme nejprve metodicky vyjevit. Obvykle s tím ale v praxi nebývají žádné potíže, protože účel smlouvy zpravidla vystihuje oběma stranám známý úmysl, co se má dít s vytvořeným a odevzdaným dílem. Neboli, jaká je finalita zakázky. Kupříkladu v architektonické tvorbě bývá hned zkraje patrno, zda má být sjednané dílo zbudováno stavbou, anebo nikoli. Nemalá část recenzované knížky je věnována autorskoprávní doktríně works made for hire. Jedná se o zmezinárodnělý anglický výraz pro zakázková či sjednaná díla. Autor poměrně podrobně odkrývá tuto doktrínu právě na právu USA. Pro běžného českého čtenáře, který do hloubky nestuduje zahraniční právo, ani jeho intelektuální a soudní kontext, se jedná o podnětné a srozumitelně podané pojednání včetně přiblížení cizí judikatury. Dodejme jen, že české zákonodárství je v tomto ohledu rozštěpeno, když na jedné straně upravuje díla zaměstnanecká, a to skutečná nebo jen fiktivně zaměstnanecká (za ně jen zákonem považovaná), zatímco pro jiná sjednaná díla stanoví odlišný závazkový režim. Problematika zakázkových autorských děl je v praxi velmi živá. Vždyť mnohá autorská díla, typicky umělecká díla architektonická nebo počítačové programy, vesměs vznikají právě na zakázku. V dosavadní české odborné literatuře chybělo ucelené pojednání o otázkách zakázkových odlišuje pohled závazkový (relativní) a autorský, rozuměno absolutně právní. Ostatně, na tomto nutném dělení je valnou měrou vybudován i nový občanský zákoník. Jedná se sice o právní (a vědeckou) notorietu, nicméně v praxi docházívá právě v našem ohledu k řadám nedorozumění. Příkladem správného postupu je samotná úprava zaměstnaneckých děl v autorském zákonu, kdy stát ctí absolutní práva autorská, která samozřejmě svědčí i zaměstnanému autorovi. Na druhé straně ale stát řeší výkon těchto zachovaných práv, a to zásadně (dispozitivně) ve prospěch zaměstnavatele. Stát se zde musel právně politicky (a nakonec i hospodářsky) rozhodnout, komu nebo čemu dát za dané kolizní situace přednost. Jednoznačně zvítězila ochrana zaměstnavatelovy investice, neboť je nutno si přiznat, že zaměstnaný autor jen vykonává závislou práci tím, že druhé straně přenechává svou pracovní sílu včetně výsledků. (Srov. též povahově správné systematické zařazení pracovního závazku v novém občanském zákoníku.) Nic na tom nemění, že se jedná zrovna (nebo i) o tvůrčí práci. Někdejší československý autorský zákon z roku 1965, zrušený u nás až v roce 2000, byl původně plně vystavěn na odlišném pojetí. Obě strany, zaměstnavatel i zaměstnanec, měli vůči sobě vzájemné nároky, čímž se ale nakonec mohli blokovat. Soudní řešení sice bylo systematicky na místě, ale vesměs se nedařilo dosáhnout soudního vyřešení v přiměřené době. Tato stará závazková úprava má ovšem dodnes u nás právní odezvu, a to u školních děl, kde je poněkud odlišná situace na straně tvůrce. Student ani žák totiž není námezdní silou, která by pobírala za svou práci mzdu. Jeho právní postavení je proto v tomto smyslu odlišné. Do budoucna by bylo vhodné pojmout uvedenou právní problematiku šířeji. To znamená zahrnout do ní nejen autorská díla, resp. uměleckou a vědeckou tvorbu, ale též podnikové (zaměstnanecké) výtvory technické či průmyslově-estetické. I zde totiž platí zvláštní relativní režim, ovšem i včetně některých odlišností. Jednotný pohled, který by měl převažovat, má totiž praktický význam například ve výzkumu, vývoji a inovacích. Na závěr můžeme knihu Petra Prchala doporučit čtenářům včetně advokátů a jiných praktikujících právníků. Jedná se o odborné dílo, které si jistě nalezne své čtenáře. Látka, jíž se zaobírá, je totiž velmi živá a pro některé právníky může být součástí každodenní praxe. Ještě jednu poznámku můžeme učinit na závěr. Stejné nakladatelství, Linde Praha, vydalo koncem roku 2013 další autorskoprávní knihu Petra Prchala. Tentokrát na téma Osiřelá díla, jak zní její název. I v tomto případě se jedná o nepřehlédnutelný tvůrčí příspěvek k některým novým světovým i evropským otázkám, a to z pohledu české právní vědy.\nAutor je vedoucí katedry občanského práva Právnické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci a a dvokát v Brně\nV poslední době se můžeme v české autorskoprávní literatuře setkávat se jménem Petra Prchala. Naplňuje se tak žádoucí a vítaný stav „omlazování“ tuzemské právní vědy. Stejně tak i její rozšíření o témata dosud plně neuchopená. Ve starší literatuře, zejména ze 60. a 70. let minulého století, můžeme nalézt několik titulů, které se zabývají otázkami práva pracovního a autorského. Jedná se ale o díla, která reagovala na dobové právo a celkové právní poměry. Proto již dnes mají povýtce historický význam. Z toho důvodu je mimořádně vhodné a vskutku aktuální, jestliže se na knižním trhu potkáme s Prchalovou prací o zakázkových autorských dílech.\nPublikace je ústrojně členěna na vzájemně se doplňující části. První pohled je věnován stavu českého právního řádu. Další část pojednává o zahraničním přístupu work made for hire, aby autor nakonec kriticky dospěl ke shrnující syntéze.\nKe cti autora slouží, že jeho odborný záběr směřuje rovnou k podstatě věci (bez někdy zbytečných obecných popisů). Autor podrobně rozebírá smlouvu o dílo v režimu starého občanského zákoníku a zákoníku obchodního. Dodávám jen, že zabývající se architekturou. Musíme rovněž poznamenat, že autor správně nový občanský zákoník, kromě odstranění nežádoucí duplicity soukromých závazků, nic podstatného nemění na zakázkové tvorbě. Za zmínku stojí zejména legislativně technické řešení, které (shodně před i po roce 2014) pracuje s vyvratitelnou zákonnou domněnkou získání licence na straně nabyvatele (objednatele) zakázkového díla k patřičnému účelu, jenž vyplývá ze smlouvy o dílo. V podstatě se tak jedná o smlouvu o dílo smíšenou se smlouvou licenční. Na stejné konstrukci je ostatně vybudován i autorský zákon z roku 2000. Třeba říci, že to byl zrovna obchodní zákoník, který svou tehdejší úpravou byl vzorem pro autorský zákon. Zvolená řešení se v praxi osvědčila, a proto i nový občanský zákoník na nich nic nemění. Musíme ovšem použít všechna obecně známá interpretační pravidla, protože účel smlouvy o dílo, resp. již účel objednávky musíme nejprve metodicky vyjevit. Obvykle s tím ale v praxi nebývají žádné potíže, protože účel smlouvy zpravidla vystihuje oběma stranám známý úmysl, co se má dít s vytvořeným a odevzdaným dílem. Neboli, jaká je finalita zakázky. Kupříkladu v architektonické tvorbě bývá hned zkraje patrno, zda má být sjednané dílo zbudováno stavbou, anebo nikoli.\nNemalá část recenzované knížky je věnována autorskoprávní doktríně works made for hire. Jedná se o zmezinárodnělý anglický výraz pro zakázková či sjednaná díla. Autor poměrně podrobně odkrývá tuto doktrínu právě na právu USA. Pro běžného českého čtenáře, který do hloubky nestuduje zahraniční právo, ani jeho intelektuální a soudní kontext, se jedná o podnětné a srozumitelně podané pojednání včetně přiblížení cizí judikatury. Dodejme jen, že české zákonodárství je v tomto ohledu rozštěpeno, když na jedné straně upravuje díla zaměstnanecká, a to skutečná nebo jen fiktivně zaměstnanecká (za ně jen zákonem považovaná), zatímco pro jiná sjednaná díla stanoví odlišný závazkový režim.\nProblematika zakázkových autorských děl je v praxi velmi živá. Vždyť mnohá autorská díla, typicky umělecká díla architektonická nebo počítačové programy, vesměs vznikají právě na zakázku. V dosavadní české odborné literatuře chybělo ucelené pojednání o otázkách zakázkových odlišuje pohled závazkový (relativní) a autorský, rozuměno absolutně právní.\nOstatně, na tomto nutném dělení je valnou měrou vybudován i nový občanský zákoník. Jedná se sice o právní (a vědeckou) notorietu, nicméně v praxi docházívá právě v našem ohledu k řadám nedorozumění.\nPříkladem správného postupu je samotná úprava zaměstnaneckých děl v autorském zákonu, kdy stát ctí absolutní práva autorská, která samozřejmě svědčí i zaměstnanému autorovi. Na druhé straně ale stát řeší výkon těchto zachovaných práv, a to zásadně (dispozitivně) ve prospěch zaměstnavatele. Stát se zde musel právně politicky (a nakonec i hospodářsky) rozhodnout, komu nebo čemu dát za dané kolizní situace přednost. Jednoznačně zvítězila ochrana zaměstnavatelovy investice, neboť je nutno si přiznat, že zaměstnaný autor jen vykonává závislou práci tím, že druhé straně přenechává svou pracovní sílu včetně výsledků. (Srov. též povahově správné systematické zařazení pracovního závazku v novém občanském zákoníku.) Nic na tom nemění, že se jedná zrovna (nebo i) o tvůrčí práci.\nNěkdejší československý autorský zákon z roku 1965, zrušený u nás až v roce 2000, byl původně plně vystavěn na odlišném pojetí. Obě strany, zaměstnavatel i zaměstnanec, měli vůči sobě vzájemné nároky, čímž se ale nakonec mohli blokovat. Soudní řešení sice bylo systematicky na místě, ale vesměs se nedařilo dosáhnout soudního vyřešení v přiměřené době. Tato stará závazková úprava má ovšem dodnes u nás právní odezvu, a to u školních děl, kde je poněkud odlišná situace na straně tvůrce. Student ani žák totiž není námezdní silou, která by pobírala za svou práci mzdu. Jeho právní postavení je proto v tomto smyslu odlišné.\nDo budoucna by bylo vhodné pojmout uvedenou právní problematiku šířeji. To znamená zahrnout do ní nejen autorská díla, resp. uměleckou a vědeckou tvorbu, ale též podnikové (zaměstnanecké) výtvory technické či průmyslově-estetické. I zde totiž platí zvláštní relativní režim, ovšem i včetně některých odlišností. Jednotný pohled, který by měl převažovat, má totiž praktický význam například ve výzkumu, vývoji a inovacích.\nNa závěr můžeme knihu Petra Prchala doporučit čtenářům včetně advokátů a jiných praktikujících právníků. Jedná se o odborné dílo, které si jistě nalezne své čtenáře. Látka, jíž se zaobírá, je totiž velmi živá a pro některé právníky může být součástí každodenní praxe.\nJeště jednu poznámku můžeme učinit na závěr. Stejné nakladatelství, Linde Praha, vydalo koncem roku 2013 další autorskoprávní knihu Petra Prchala. Tentokrát na téma Osiřelá díla, jak zní její název. I v tomto případě se jedná o nepřehlédnutelný tvůrčí příspěvek k některým novým světovým i evropským otázkám, a to z pohledu české právní vědy.


Obchodní podmínky - Obrazkove-samolepky.cz\nNabídka zboží zveřejněná v internetovém obchodě je návrhem na uzavření kupní smlouvy. Nabídka je odvolatelná, zejména z důvodů vyčerpání zásob. Přijetí návrhu (dále také „objednávka“) je učiněno kupujícím ve formě interaktivního vyplnění objednávkového formuláře na příslušných webových stránkách, kde kupující udává zejména identifikační údaje kupujícího, druh zboží, zvolené dostupné balení, počet balení, místo určení, kupní cenu zboží a souhlas s Obchodními podmínkami. Objednávka je závazná odesláním akceptace nabídky prostřednictvím webových stránek na adrese https://www.obrazkove-samolepky.cz. Kupující je prodávajícím o přijetí objednávky informován elektronickou poštou či telefonicky či písemně.\npři zvoleném způsobu platby předem na účet, expedujeme zboží 5-7 pracovních dnů od připsání částky na náš účet, není-li uvedeno jina. Nevztahuje se na zboží vyráběné na zakázku. Termíny pro zakázkovou výrobu jsou uvedeny https://www.obrazkove-samolepky.cz/content/32-zakazkova-vyroba jsou závislé na součinnosti zákazníka.\nnebo e-mailem na: info@obrazkove-samolepky.cz.\nProdávající prohlašuje, že má právo symboly, texty, loga a motivy prezentované na internetové stránce https://www.obrazkove-samolepky.cz, nabízet, graficky upravovat, na objednané produkty umísťovat a tyto dále prodávat.\nPředáním vlastního motivu (podkladu) symbolů, textů, log a motivů, které nejsou součástí katalogu obrázků na internetové stránce https://www.obrazkove-samolepky.cz, ke grafickému zpracování nebo předáním požadavku na jejich výrobu a zpracování kupující prohlašuje, že má právo dané motivy na objednávaném zboží použít.\nProdávající je oprávněn znění Obchodních podmínek včetně výše Nákladů na odeslání jednostranně měnit či doplňovat bez předchozího upozornění. Prodávající informuje kupujícího o změně Obchodních podmínek vždy na adrese https://www.obrazkove-samolepky.cz, kde je také aktuální znění uveřejněno, aby se kupující mohl s ním bez obtíží seznámit. Každé nové znění Obchodních podmínek nabývá účinnosti okamžikem jejich zveřejnění na adrese https://www.obrazkove-samolepky.cz.


Partner spokojen, už po několikáté kupuje tento typ.\nJsou prostě fantastické, velmi příjemné na nošení\nZa ty peníze je to super letní obuv\nSuper lahke a pohodlne.\nBoty jsou pohodlné, velikost standardní. Ale mají velmi měkkou podrážku, že "polyká" kamínky. A mizí před očima\nsuper cena, velmi pohodlné, doporučuji


Opavia, KFC a Bubbleology: krizová komunikace na draka - Starting UP\nautor: admin | Led 6, 2017 | Byznys\nCo mají společného Opavia, KFC a Bubbleology? Černý puntík na jejich mediálním obrazu a vztahu se zákazníky. Nešťastně řešená krizová komunikace nechodí po horách, ale po firmách, a to bez rozdílu velikosti i rozpočtu na „píár“. Co dostalo do šlamastyky právě tyto tři a jak se z toho můžete vy poučit?\nBubbleology je výrocem bubble tea, podle jejich slov „moderní verze čaje“. Je to britská značka, která se v rekordním čase ze svého domovského trhu dostala na mezinárodní trh včetně České republiky. Mají přes dvě desítky stánků v obchodních domech různě po republice. Se svým produktem cílí především na náctitelé, a pro svou propagaci si tak logicky vybrali influencery z řad českých blogerů a youtuberů.\nKamenem úrazu jejich komunikace bylo nejasné složení jejich výrobků, především co se týče cukrů, na které upozornil v nejednom videu jeden český, nijak moc známý, youtuber. V tu chvíli to bylo celé jen záležitost pár tisícovek lidí, kteří daná videa shlédli. Firma ale dělala mrtvého brouka a nijak tvrzení o „nezdravosti“ bubble tea nedementovala. Asi po měsíci se kauzy „ochotně“ ujal investigativní reportér Jan Tuna a rozdmýchal krizi na dalších frontách a dostal ji mezi skoro ¾ milionu svých diváků. Pověstným hřebíčkem do rakve byla nešťastná reakce manažera Bubbleology během natáčení reportáže A DOST!, který neudržel nervy na uzdě a vypěnil.\nNedělejte mrtvého brouka a krizi řešte hned v zárodku.\nZachovejte chladnou hlavu při jakékoliv konfrontaci s druhou stranou.\nBuďte jako skauti „vždy připraveni“ a nenechte se zaskočit, až se o vás začnou zajímat média.\nSvou komunikační neobratnost ukázal v nedávné době i všem dobře známý řetězec rychlého občerstvení KFC. S velkou pompou rozjel svou roznáškovou službu zdarma. Ale! Po letmém nakouknutí do ceníku pro rozvoz jídel bylo i méně bystrému zákazníkovi na první pohled jasné, že jejich „zdarma“ není až tak úplně pravda. V KFC se totiž rozhodli náklady na rozvážku „rozpustit“ v cenách jídel, které byly až o třetinu vyšší, než když byste si pro ně zašli po svých do jejich kamenné provozovny. Že je to pořádný podraz, jim dali zákazníci velmi záhy a masově znát na sociálních sítích. Dokonce vznikly „fejkové“ profily, které si na nepovedené kampani KFC smlsly.\nPodobně jako u Bubbleology, ani v KFC nebyli připraveni a celé to “zabili“ svým prohlášením jak ze špatného online překladače, které mluvilo o „komplexu více dílčích kroků“, který se měl do cen rozvážkového jídla promítnout a který zapříčinil jejich zvýšení. Tím se krize přenesla ze sociálních sítí do velkých médií, které si kauzy nemohly nevšimnout.\nPoučení pro vás:\nVažte slova a buďte, proboha, lidští!\nNetahejte zákazníky za nos, nejsou hloupí.\nZbytečně na sebe neupozorňujte další média.\nVezměte Čechům jejich milované piškoty, přestěhujete jejich výrobu do Polska, změňte jejich recepturu, a snese se na vás hněv pekelný. Tím spíše, čím si méně dáte záležet na krizové komunikaci. V hlavní roli této kauzy byl opět Jan Tuna, který se na podněty diváků zaměřil na údajné zhoršení kvality Piškotů Opavia. Měly jiný tvar, chuť i výživové hodnoty.\nFirma Mondelēz International chybovala především v tom, že od různých zaměstnanců firmy se dostaly na veřejnost různé, protichůdné informace o přesunutí výroby Piškotů z ČR do Polska a o změně jejich receptury. Nejednotnost a zapírání zákazníky rozzlobilo snad ještě víc, než daná fakta, a dali to firmě znát všude, kde mohli, v čele s Facebookem, jak jinak.\nSjednoťte svá vyjádření a pověřte jednu jedinou osobu jejich tlumočením veřejnosti.\nNemyslete si, že ututláte tak velkou věc, jako je změna receptury či přesun výroby (a podobné), které mají fatální dopad na kvalitu vašich výroků.\nMějte připraven krizový scénář.\nVšechny tři příběhy ukazují, jak snadné je dostat se do hledáčku médií nebo okusit nelibost zákazníků na sociálních sítích. Může se to stát i vám, nebezpečí hrozí každým dnem a vina za rozpoutání krize ani nemusí být na vašem triku, jak se dozvíte v článku Cristiny Muntean. A byla by to škoda, nechat si kvůli nějaké „hlouposti“ pošramotit vaši pracně budovanou dobrou pověst. Proto si dejte jako hlavní předsevzetí na tento rok to, že si co nejdříve (ideálně ještě dnes či zítra – však víte, jak to chodí s předsevzetími) připravíte plán, jak případné krize řešit. Články od Petry Winklerové, Jana Barboříka a Jany Leitnerové, nechť vám jsou vodítkem.\nJak na krizovou komunikaci?