Co vás zaujalo 238 - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Štafeta NaKole.cz > Co vás zaujalo 238\nCo vás zaujalo 238\nKecací vlákna chybí.\nPři dnešní projížďce po Výběžku jsem se nejvíc setkal s biblickým ovocem…\nMusíš se víc snažit! Až budeš tak známá, jako Pražské povstání, třeba ti…\nByly doby, kdy se křestní jména vybírala podle světců, a byla tradice, že…\nPřipomnělo mi to historku z Expedice Lambaréné (my dříve narození víme o…\nPočítám, že na Rusko-Běloruské, Rusko-Ukrajinské, Rusko-Gruzinské, Rusko…\nRe: Co vás zaujalo 238\n... a je tu!\nZaujalo - kdyby to takhle založil někdo jiný, to by se nám bernardýnek uslintal, viď...\nTy jsi někdo? Zajímavé přiznání\nOmyl, já jsem nikdo!\nTo je krásná, ale bohužel falešná iluze...\nŘekl bych, že jsi dnes v 11:29 někomu šlápl na kuří voko.\nBouračka s velomobilem\nCo se mu stalo, prasklo kolo, plášť?\nKdyž to dokoukáte na konec, tak tam ukazuje lokálně prodřenej plášť. Takže "zničehožnic prázdná guma" bych dal jako příčinu...\nNo to jsem viděl, ale nerozuměl vysvětlení.\nMohlo se to stát taky při tom karambolu, ale asi jo, nějaká příčina toho náhlého vybočení být musí. Ale že by ho až takhle rozhodila prázdná guma je taky divný. Vždyť ho vedly další dvě a tahle se ani nezula.\nNení třeba možný, že prázdná guma pravé kolo tolik brzdila, že to tam zatočilo řízení navzdory?\nS tříkolkou nemám zkušenosti, ale předpokládám, že zablokované přední kolo by byl dostatečný důvod pro opuštění silnice.\nMoje zkušenost s tříkolkou je, že při panickém brždění se zadní kolo odlehčuje až do uplného zvednutí. V ten okamžik balancuješ na předních a o nějakém vedení směru přestává být řeč. Zadek tě začne předbíhat na nějakou stranu, která může a nemusí dávat na první pohled smysl. Velkou roli hrají setrvačnosti z předchozího směru pohybu a samozřejmě jak moc ti zrovna brzdí které přední kolo. Velomobily mají obecně co jsem zatím viděl přední brzdy mechanické, na pevno spřažené.\nTakže bych to viděl asi tak, že ho opustila pravá guma, začal brzdit, zvedl tím zadek, levé kolo brzdilo úspěšněji, takže mu zadek začal předbíhat zprava. Instinktivní kontra v takové chvíli ale neznamená že vyrovnáváš smyk (žádný není, zadní kolo je ve vzduchu), ale celý stroj ti jede vlastně bokem. Pokud nemáš možnost brzdit nezávisle jednotlivé přední kolo, v tuhle chvíli už s tím nic neuděláš.\nDržet brzdy znamená pokračovat v nastoupeném trendu a pokud se dřív nepotkáš s překážkou, otočit se bokem a na bok.\nPustit brzdy znamená sice vyrovnat tu prapodivně nestabilní situaci zpátky na kola, ale trefit to, před čím jsi začal panicky brzdit.\nVzhledem k rozložení hmotností, prudké brždění má na tříkolkách svá úskalí.\nTaky nezapomeň, že velomobil má oproti otevřené tříkolce dost malej rejd...\nTo mě nenapadlo, že velomobil nemůže brzdit přední kola nezávisle. V kritických situacích by to asi mohlo dost pomoct. Tedy pokud by řidič včas pochopil, co se děje. Já bych takovou věc nečekal, tohle jednostopý stroj nedělá... :-)\nvšechno má svá pro a proti. To se mi na technice právě líbí: ideální dokonalé řešení neexistuje, vždycky si musíš vybrat, co chceš mít a co jsi ochoten obětovat :-)\nTříkolka má proti jednostopému stroji například výraznou výhodu tam, kde se často zastavuje a rozjíždí, například. A ani zimní sněhová nadílka kombinovaná s námrazou mě nepřinutila nechat jí doma...\nVšak já nevynáším žádné definitivní soudy, nepochybně mají tříkolky a velomobily i spoustu výhod. Mě překvapil už samotný fakt, že intenzivním bržděním se z velomobilu stává vlastně neřízený segway. :-)\nHolt na tříkolce jsem se nikdy nesvezl a lehokolo se mi na přední kolo naštěstí nestaví...\nJeště mě napadlo, nepomohlo by tedy při jízdě po dvou kolech mít vzadu směrové kormidlo, jako mají letadla? :-)\nChce to seřízené hydraulické brzdy. Pokud ani to nestačí, tak elektronický regulátor, který bude udržovat přímý směr a nedovolí blokování.\nhydraulika ti rovnoměrně rozvádí tlak, nikoliv brzdný efekt. Sice můžeš mít destičky rovnoměrně přitláčené ke kotouči (velomobily jak se zdá mnohem častěji používají bubny), ale to neznamená, že ti budou obě kola brzdit stejně. můsíš mít oba kotouče stejně odmaštěné, to samé destičky, a samozřejmě záleží, jak se to které kolo drží silnice. Štěrk nebo prázdná guma ti rovnováhu podrazí docela spolehlivě.\nJedná (racionální) cesta je mít na každé kolo extra páku a balancovat to ručně.\nViděl jsem smajlíka :-), ale přesto reaguju: Nepomohlo. Při jízdě natěžko, většinou maximálně 20km/hod, by kormidlo bylo neúčiné. Když tě odstředivá síla (i přes snahu naklánět se co nejvíc směrem "do zatáčky") dostane na dvě kola, musíš zmenšit rejd, pak tříkolka spadne zpátky na tři. Nemám kotoučovky, proto jsem situaci, kdy se z trojkolky "stává vlastně neřízený segway :-)", nezažil. Brzděním vnitřního kola víceméně zatáčím, prostě si do ní pomáhám. Korigování směru je na trojkolce zábava, která mne nikdy neomrzí. Pokud bys chtěl, můžeš si jízdu na trojstopém stroji vyzkoušet. Zatím jsem letos "stovku" nejel, ale už bych ji chtěl zkusit. V detailu máš kraj Pardubický, dalo by se domluvit setkání "na půl cesty", protože jak to bude se srazy, je zatím nejisté.\nSe obávám, že při rychlostech racionálních pro šlapací pohon, aerodynamika může maximálně zdržovat (proto tak rádi lehokola a velomobily) ale nemá ten efekt dostatečný, aby se o ní dalo skutečně "opřít".\nU aut se aerodynamický prvky (křídla, spoilery) počítají jako smysluplné někde okolo 100km/h jestli se nepletu moc...\nTo nemá brzdu na zadní kolo?\nMyslím, že už Jirka nebo někdo podobný před delší dobou psal, že brzda na zadním kole nic neřeší, protože by šlo hned do smyku a ztratil bys možnost řídit. Oni holt mají těžiště hrozně ve předu...\nKdyž se zablokujou přední a jde to nějak do smyku, tak by mělo hodně pomoct povolit přední a brzdit zadní tak aby to nešlo do smyku. A třeba zrovna v téhle situaci si myslím, že by to pomohlo, neblokovat přední kola udržet jen v rejdu a snižovat rychlost zadní.\nTěžiště je možná víc v předu, ale jsou situace kde brzdění zadním kolem udělá hodně, podobně jako na klasickém kole.\nZatím všechny co jsem kde viděl (bez osobní zkušenosti teda) měly brzdy řešený tak jak můžeš vidět tady\ndvě páky natvrdo svařený k sobě, každá pro jedno přední kolo, symetrie brždění nutna ručně doladit v garáži. Je to trochu diskutabilní stran vyhlášky o dvou nezávislých brzdách, ale v zásadě porucha jedné neznamená automatickou odstávku druhé, takže asi dobrý.\nTěžiště vepředu je (na tříkolce), ale to neznamená, že zadní brzda je bez užitku. Osadil jsem jí destičkama pro Ebiky (že prý směs lépe odolávající tepelnému namáhání) a používám jí z dlouhých kopců jako retardér. Maximální brzdný výkon stojí samozřejmě za prd, neb se to brzo utrhne (ale i "otočka přes ručku" se občas může hodit :-) ) ale jako brzda která se nechá libovolně uhřívat, neb se od ní vlastně beztak nic moc nečeká je to fajn.\nTakhle laickým pohledem by mi přišlo šikovné, kdyby brzdný účinek obou kol byl shodný, pokud řidítka (nebo co má velomobil, volant?) směřují přímo vpřed, ale při výrazném zatáčení by se brzda vnějšího kola povolovala.\nMechanicky by to asi bylo složité, ale v krizové situaci by vzrostla šance, že to dopadne dobře, protože by se to řídilo pořád stejně, ne?\nUbírat brzdnou sílu na vnějším kole je nerozum, díky odstředivé síle zatáčení tam máš naopak větší přítlak a jsi schopen tam více brzdné síly uplatnit. Takže by to mohlo pomoct právě jen v momentě násilného brždění, kdy bys zvedl zadní kolo do vzduchu, po celý zbytek jízdy by jsi s tím zápasil v každé bržděné zatáčce.\nKaždopádně jakékoliv zařízení na tohle téma radikálně komplikuje jednoduchost strojů poháněných vlastní silou a kazí jejich krásu :-)\nMám na trojkolce nezávisle na sobě brzdy jen na předních kolech. V zatáčkách si pomáhám tou vnitřní. Pokud moc, ztrácí kolo adhezi. Když bych intenzivně přibrzdil víc zatížené vnější kolo, táhlo by mne to do protisměru. Odhaduji rychlost toho velomobilu před nehodou nejméně na 80km/h. Pokud mu bouchla zadní, muselo to být procvaknutí o nějakou hranu, díra je úplně na boku a ten náraz zřejmě byl důvod vybočení. V té rychlosti neměl šanci jakkoli zareagovat. Na rozsah poškození stroje, je obdivuhodné, jak minimální jsou následky pro řidiče. Těch pár oděrek nestojí za řeč, ale velomobil mně připadá "na odpis".\nnjn, to je pak otázka, jestli potřebuješ spíš brzdit nebo spíš zatáčet. Vnější kolo má větší potenciál brzdit, ale samozřejmě se jeho použitím pereš s řízením.\nV tom, videu odhadoval rychlost na 40mph a pneumatiku si prej prošoupal sám ventilkem. Procvaklý to nebylo určitě. Ale jinak souhlasím, dopadl dost dobře...\nSaša dodo Vondra ta nepřehlédnutelná podoba\nSice není národní, ale už velmi mnoho let zdomácnělý jako on v politice.\nOno v politice se tomu zdomácnění většinou říká jinak (viz ještě zachovalejší na https://g.cz/marek-benda-politik-ktery-de-facto...\nTakový to býval nadějný a štíhlý chlapec, když začínal.\nA takovej tlustej debil nám z něj vyrostl...\nNa něm je vidět, jak politika dokáže člověka zdegenerovat.\nNaprosto neškodný a přitom zcela konkrétní programový bod:-))\nPo pravdě za mě lepší než nic neříkající: Ano, bude líp!\nS následným šokem, co přesně si politici pod tím "pro ně bude líp" přesně představovali.\nŽvanil jako žvanil. Vždy je třeba se dívat na ono biblické "ovoce".....\nPři dnešní projížďce po Výběžku jsem se nejvíc setkal s biblickým ovocem od komunistů.\nFukov - vesnice srovnaná se zemí v 50. letech, Lipová zámek, komunisty ukradený, následně zdevastovaný jejich péčí, Vilémov přádelna, komunisty ukradena, po vytěžení strojů přeměněna na drůbežárnu, když se z toho stala ruina, opuštěna, Brtníky kostel, ten vlastně žádný není, zbyly jen základy, v 70. letech ho komunisti vyhodili do vzduchu.\nTak první mostní pole vilémovské mostu už je odřezané, připravené pro manipulaci, práce pokračují i ve státní svátek.\nTo by mně bavilo pozorovat, jako čumil su skoro kvalifikovaný :-D\nPro místní je to teď oblíbený cíl vycházek.\nPrý moc foukalo (asi od Fukova) a museli přerušit práci. Přitom v druhým Výběžku je skoro klid ...\nFoukalo v pátek, tohle je sobota. Dneska tady leje, to se asi moc delat nedá.\nNevíte někdo, prosím, jak se jmenuje součást (díl), které sloužila ke spojování ocelových trubek, do které se trubky zaletovávaly?\nTaky někdy konstrukční fitinka, spojka...\nPořád jsem nosil v hlavě, že jak před nějakým časem načapali policajti za pomoci dronu nějaké lidi, jak tam přespávali, že to bylo podáno k ombudsmanovi. Teď jsem vzpomněl, že vlastně nevím jak to dopadlo. Tak jsem to dohledal. Kdyby to někoho zajímalo, je to zde:\nVýsledek je očekávaný, postavení přístřešku je táboření bez ohledu na délku pobytu či denní dobu.\nPobavila mě informace o efektivitě:\nZa cca dva roky Policie ČR prostřednictvím dronů odhalila 3 případy podezření ze spáchání přestupků spočívajících v nedovoleném táboření.\nA současně tam máš i návod. ;-)\nTy na místo dorazíš s plánem bivakovat bez přístřešku, ale je hnusně a abys ochránil své zdraví, postavíš si stan. Pak už je to krajní nouze a pokutu nedostaneš... :-)\nA jestli si to dobře pamatuju, tak dron stál okolo půl mega, nejdřív nad nimi lítali, pak tam přijeli autem. Takže náklady na zásah jako prase.\nNavíc rozhodně v noci ten dron musí dělat kravál, což asi v CHKO nevadí?\nTak v té větě je dronů, tedy množné číslo, takže kdo ví, kolik hraček si nakoupili a zda připadá na dron alespoň jeden zjištěný přestupek... :-)\nA to mi v diskuzích o vzdálenosti při předjíždění (myslím?) Lelek oponoval, že Policie nemůže postihovat něco, co se děje poměrně sporadicky, natož pořizovat speciální vybavení... :D\n...pokud to tedy není zrovna vysněná hračka nějakého vysokého policejního potentáta :-))\nMěšťáci v Praze měli tuším Hummer a vznášedlo :-)\nA v Lázních Bohdaneč zase Dodge Charger\nJeden čas taky letěly čtyřkolky, kdy se často dodatečně hledalo krkolomné zdůvodnění, na co to vlastně potřebují... :-)\nJako na jednu stranu bych to chápal, taky by se mi hračky líbili... ale jelikož závist světu vládne, tak nevím, proč by si oni měli hrát za peníze nás všech, když ostatní nemůžou... :-)\nV zimě bylo na seznamu, jak čtyři policejní čtyřkolky nachytaly v karanténě na běžkách tři běžkaře. Byla tam i fotka. No, nebylo tam vidět, co s těmi protahy pro běžkaře provedly, ale bylo to horší než úsměvné.\nčetl jsem i článek, kde kamerový systém zvládl usvědčit chlapa z nákupu kusové cigarety :-)\nJestli mě paměť neklame, tak zdůvodnění vznášedla původně bylo, aby mohli případně zasahovat přes Vltavu za povodní.\nProtiargument tuším, byl, že\na) městská policie prostě nemá tak akutní agendu, aby se jednotlivec potřeboval vrhat přes rozbouřenou řeku (plus vltavské nábřeží není zrovna vznášedlům nakloněno)\nb) na vzášedle by se na rozvodněnou řeku pouštěl pouze pevně rozhodnutý sebevrah\nŘekl bych, že tohle není o závisti. Financují to z veřejných rozpočtů.\nNěco úplně jiného je, když si například majitel firmy postaví u kanceláře privátní heliport. Po tom je každému prd a může třeba závidět :-)\nNemyslíš si doufám, že dron mají jen kvůli nebo především kvůli nějakým zanedbatelným přestupkům?\nŽe je občas použijí i k tomuhle je jasné. Jednak musí ten vodič (pilot) někde nějak trénovat a pak je přece lepší když nic jiného není tak je použít na tohle než aby ležely ve skladu a prášilo se na ně.\nNevim jak hlučný je dron, ale nemyslím, že víc než auto nebo dokonce motorka. I strážci národních parků používají dokonce čtyřkolky, co dělají příšerný kravál.\nNení možná hlučnější než auto, ale lítat s ním v noci nad CHKO mi přijde, že to k ochraně přírody moc nepřispěje. To by u nás v Parku nesměl být provoz dronů ze zákona zakázán:\nPoužívání dronů, ostatních bezpilotních letadel a modelů letadel na celém území národním parku, s výjimkou zastavěných území a zastavitelných ploch, zakazuje zákon o ochraně přírody a krajiny. Důvodem tohoto opatření je zabránění rušení živočichů, především ptáků, ale také zajištění klidu návštěvníků národního parku\nJistě, ale to platí pro všechny mimo strážce parku a IZS. Běžně je tam určitě nikdo nepoužívá, ale když to bude nutné tak použíjí a třeba i velký vrtulník, který tam také nikdo jiný nesmí používat.\nAno, krizová situace si žádá nestandardní řešení. Ale jen tak si tam s nima poletovat v rámci "běžné hlídkovací činnosti" mi přijde jako prostředníček vystrčenej na zbytek světa.\nProč by to nemohli použít v rámci kontroly třeba jestli lidi nerozdělali oheň?\nNebo myslíš, že bude lepší tam vyrazit nějakým teréňákem, nebo čtyřkolkou a dohledávat, kde že ty lidi jsou a jestli dodržují daná pravidla než nad oblastí přelítnout dronem s termokamerou?\nProtože tím ruší noční květenu a zvířátka jako kdokoliv jiný.\nNikdo jim nebrání jezdit na kole, nebo v nejhorším na koni.\nProstě "dokud nehoří" aplikují se (nebo by alespoň měla) stejná pravidla jako na zbytek světa\nAle těžko se smiřuji s tím, že na odhalení přenocujících byla nasazená taková síla a pak vystoupím na Hlavním nádraží Františka Josefa Wilsona a člověk tam narazím na nejrůznější existence a policie je v klidu.\nTak ten turista je podle všeho podnapilý fyzicky nenapadne, větší ochota zaplacení pokuty a nebude ještě ten den večer na stejném místě :-D\nNechci se policie nijak zastávat, ale přece jenom se ta situace na nádraží i před nádražím mírně zlepšila.\nI když je fakt, že za poslední rok či dva to opět stagnuje.\nOvšem zkus se projet s kolem výtahem - to dostaneš výtku okamžitě!\nTo mě také, jsou mnohde rozhodně větší problémy než pouhé přespání někde v CHKO. Jenže lidi jsou dost neposlušní a dělají si mnohdy jen co jim se líbí bez ohledu na možné následky.\nPokud jsou v brdech prostory kam se stále nesmí protože to není vyčištěné o případné nevybuchlé munice nebo si v lesích rozdělávají ohně, tak už to zase taková prkotina není. Těch lesních požárů zaviněných lidmi je každý rok víc než hodně škody jsou obrovské.\nTak si myslím, že takový krátkodobý průlet dronem nad nějakým územím je rychlý a hlavně účinný a taky výrazně levnější něž jakýkoliv jiný způsob kontroly prostoru.\nBudova Wilsoňáku mi přišla posledně úplně v pohodě. Teda, na ty točitý schody zvenku jsem nelezl.\nV parku klid, mír, mobilní pisoáry. Evropa. Když to srovnám s Brnem...\nDocela by mě zajímalo, pokud by k tomo opravdu došlo, zda by byla do Francie vyslána vojska spojenců ...\nOdkdy se řeší vnitřní spory "vojsky spojenců"?\nVlastně ve Východním bloku to bylo běžné ...\nAle proč ne, kardan je hezký a funguje. Bohatých lidí je dost a stále víc a tak i u nás se najde dost lidí co něco takového budou chtít.\nO řetěz se ale myslím nemusíme ještě hodně dlouho bát :-)\nNa videu hezké, ale ohledně životnosti a odolnosti, bych byl docela skeptik... :-)\nNějaké testy výdrže asi dělaly a myslím, že by to půl roku mohlo vydržet, možná i rok podle podmínek ve kterých to bude provozované.\nběžné opotřebení je jedna věc, když se ti do toho něco přimotá věc druhá\nkdyž chytíš řekněme větěv pod řetěz, tak se řetěz vyboulí a protáhne větev kolem dokola zahodí ji. tady je to pevně fixovaný soukolí, ani jedna součást nemá kam uhnout, takže když mezi ně něco přiletí, něco musí povolit. buď vyhneš ten talíř, nebo exploduje ten "pastorek".\nřetěz má napínák, takže vzniknuvší vůle jsou vymezené, tady průběžné opotřebení nemáš jak kompenzovat...\nZase ti tady u toho rozhodně nehrozí namotání přehazky, zohýbání nebo přetržení patky, shození a třeba i zaseknutí řetězu a podobné radovánky při jízdě v terénu (mimo pevné silnice).\nŽe by ti do tohodle vlítl klacek a něco poškodil si myslím, že bude o poznání menší než do řetězu a přehazky.\nŘekl bych ale že tenhle převod bude spíš silniční záležitostí. Jak moc to bude na horských asi ukáže čas a testování. Ale jakmile to přestanou tajit před Jágrem, tak to to půjde samo :-)\nTo sice nehrozí, ale když se podíváš jak je řešený systém řazení, bude to choulostivé i na blbý prach.\nPříliš mnoho pohyblivých součástek co musí sedět příliš těsně, aby celek fungoval.\nSice si nemůžeš ukopnout přehazku, ale pokud v rámci pádu dostane kolo kopanec z boku, je slušná šance že jsi taky dojezdil. Jestli jsem dobře postřehl, je ten "kardan" navlečený na rámovku, takže musej "chodit spolu"\nVýhoda řetězu je mimojiné v tom, že je to taková volně plandavá součástka, která ledacos "zchroupne". Tohle je na jednu stranu "na fest" jako převodovka, na druhou stranu to ale není jako převodovka zapouzdřený.\nOhni se někdy pod náklaďák: kardan tam vede volně prostorem (nemusí být precizně sestředěný s ničím dalším) a ozubený kola (což tohle není nic jinýho) jsou na obou koncích zavřený v krabicích s patřičným množstvím oleje.\nZavřenej do krabice a máchanej v oleji i řetěz vydrží strašný mraky (třeba rozvody v motoru). Cyklista ten retěz neodepisuje proto, že by ho vytahal silově, ale proto že ho vydře. A vydře ho proto, že k němu může veškerej bordel z okolního prostředí.\nA řetěz si oproti ozubenýmu soukolí ještě nechá ledacos líbit. Tady máš dokonce zuby jednoho kola nahrazený ložiskama...\nJá věřím že to v laboratorních podmínkách může fungovat přímo zázračně. S jistým ostychem bych si to dovedl představit na TourDeFrance, kde mají relativně čisté podmínky a neskutečný servis, ale jinak ne...\nKdyž už jsem zvednul ty silniční závodníky: dost se bráněj i kotoučovým brzdým, přičemž jeden z důvodů je jejich údajná nebzpečnost díky ostrým hranám při hromadných pádech. Představ si, jak nadšeně by vítali tenhle mlýnek na hříšné duše :-)\nObavy z kotoučovek jsou už dávnou minulostí :-) Dnes je naopak docela málo těch co jedou s ráfkovými brzdami. Technologie se pohnula a kolo musí mít minimální váhu, tak nemají problém použít kvalitnější a mnohem účinnější i když těžší kotoučovky.\nUrčitě to bude náročnější na přesnost, ale to je už i dnes u převodů 1 x 12, tam to také musi všechno sedět na setiny a žádné velké vůle být nemůžou.\nMoje Sram řazení 3 x 9 a gumová patka mi odpouští ledacos, ale také ne všechno. Všechno je něco za něco :-)\nHele nevim, zeptal jsem se strejdy googla na nějaký obrázky z TDF 2020 a ne že by tam kotouče nikdo neměl, ale byly definitivně v drtivý menšině. Zato jsem našel sadů článků z 2017 o rozřezaných nohách a tretrách...\nTaky si všimni, že BoxOne přišel s PrimeNine kazetou co má sice 500% rozsahu, ale jen devět koleček - zjevně už s těma 12 jsou nějaké problémy.\nVždycky je to něco za něco. Já prostě tvrdím, že tohle otevřený ozubený soukolí není dobrej nápad. Naopak se mi vyloženě líbí zapouzdřený převodovky typu Rohloff nebo Pinion.\nPokud by třeba Pinion měl výstup dozadu kardanovou tyčí a ta byla potom u kola ZAPOZDŘENÝM převodem překlopená na kolo samotné, viděl bych to jako velice bytelné řešení. Jen ta převodovka by muela být zvlášť konstruovaná, neb by potřebovala jiný zpřevodování než běžně - kardan potřebuje spíš vyšší otáčka s nižším kroutícím momentem.\nAle to už se dostáváme na pole šílených hmotností, který na kole nikdo tahat nebude\nAle vždyť to není úplně otevřený, nějaké krytí to má a podle obrázku by mohlo být docela účinné.\njj, z parkoviště ke Knajpě a zpátky v pohodě.\nnevěřím, že by to v reálným provozu mohlo vydržet fungovat. Notabene mi to přijde jako nehoda která jen čeká aby se stala...\nProč by to nemohlo fungovat, už to zkouší a testují dost dlouho. Kardan je ověřený způsob přenosu. Jiná otázka je výše nákladů.\nMě se to líbí, ale proč ty ložiska nemaj alespoň prachovky, nebo krytí. Přitom to prezentujou i v lese ...\nNemá to krytí právě proto, že to je prezentace. Zrovna tohle jde zakrytovat celkem snadno, viz desátý obrázek v galerii v tom článku.\nZakrytuješ zadek, ale "tác" ti zůstává s tím ložiskovým pastorkem odkrytý. Kdyby u středu udělali normální kuželový soukolí schovaný ve středový trubce, nepotřebovali by ten speciální ložiskovej pastorek ani složitej tác. Pak by to bylo bezvadný (samozřejmě s tím úplným zakrytím vzadu).\nA mě zaujalo, proč je tohle téma v sekci "Štafeta" a téma "Co vás vytočilo" v sekci "Trénink a zdraví" ...??\nFórky a "srandičky" AV, nic co by zaujalo :-)\nVytočilo = stres = zdraví a (trénink abych byl vůči stresu odolný) ...\nMě zaujala Štafeta, co je na tom špatně?\nDějou se zvláštní věci. Včera na silnici kousek od domu měli manévry hasiči, policie a záchranka. Já kromě dopravní zácpy nic neviděl, ale podělím se o to, co se vypráví... ;-)\nPřiletěl vrtulník pro ženskou, kterou zachraňovali z pod dodávky PPL. Zrovna dost nešikovné místo - silnička v mírném kopečku na šířku auta, z jedné strany plot, z druhé svodidla a řeka.\nZajímavé na tom je, že to auto pravděpodobně původně řídila. Zda to není stejné PPL auto, co nám před lety nabořilo plot, bohužel nevím.\nZ těch útržků mi dává smysl akorát to, že zapomněla zabrzdit, auto se s kopce rozjelo, ona ho dohnala, zkoušela zastavit, přecenila své možnosti a auto ji přejelo... :-/\nVčera jsem náhodou narazil v televizi na už běžící ruský dokument "Provinční městečko".\nZrovna tam ukazovali nějakou slavnost v té Jelně (někde mezi Moskvou a Běloruskem, žádná Sibiř), samozřejmě šlo o vzpomínku na hrdiny Velké Vlastenecké, včetně oslavy gerojů z Čečny a Afghánistánu.\nHlavní projev měl místní "tajemník", nebo podobný funkcionář a jasně tvrdil (v r. 2018) že Rusko musí čelit "amerikánskim i jevropjéjskim fašístom". A ti jsou horší, než ti "hnědí" z jedenačtyřicátého, protože jsou maskovaní za demokraty...\nŠkolní děcka pak vstupovala do "junármie", cvičily rozborku a sborku kalašnikova, soutěžily v rychlonabíjení zásobníků atd.\nDocela síla. Asi si to najdu a přehraju celé.\nPřipojuju snímek z ruského webu:\nJá jsem si zase v souvislosti s dnešním datumem připomněl, jak našim soudruhům nešlo pod fousy Pražské povstání. Počítám, že kdyby se Němci v Praze víc bránili, že by to mohlo dopadnout jako s Varšavou, Rudá armáda by dojela někam na čáru Kladno - Slaný - Mělník a pozorovala by, jak německá armáda Prahu likviduje.\nMimochodem, o té Varšavě nám nějak zapomněli v dějepisu říct, či co, takže když jsem se to pak dozvěděl od Poláků koukal jsem jak vrána.\nUž včera jsem v rádiu poslouchal pořad k povstání a zajímavá je role dvou osvobozených britských vojáků při kapitulaci jednotky SS u rozhlasu:\nTaké jsem si dnes připomněla, co je za den.\nNebýt Pražského povstání, měla bych dneska svátek. Ale Pražské povstání mi ho sebralo a od té doby žádný svátek nemám...\nTy si Klaudie? :-)\nRadoslava tam byla před Pražským povstáním.\nKlaudii tam vrazili loni nebo předloni bez ohledu na historii. A nemůžu říct, že by mě to nenaštvalo.\nHolt jsem ostrouhala... Bez svátku jsem byla a bez svátku holt zůstanu.\nNa druhou stranu si klidně můžu udělat svátek z každého dne :o)))\nAž budeš tak známá, jako Pražské povstání, třeba ti jméno do kalendáře vrátí... ;-)\nA víš že jsem i chvilku přemýšlela o tom, dát někam vědět, že ta Kaludie je tam strčená tak nějak špatně?!?\nPak jsem se na to vykašlala - zase jsem jediná (s českým jménem) kdo nemá svátek. Nebo aspoň nevím o jiném českém jméně, které by rovněž nebylo v kalendáři.\nJá bych ti klidně mohl půjčit. Petr je poslední jméno v občanském kalendáři, které je 2x.\nOna je tam někde v kalendáři Kaludie?\nDnes je tam Radoslav a tedy i Radoslava....\nTak tohle si strč do zádele. Tohle je ta nejubožejší výmluva.\nV kalendáři je u spousty jmen mužská i ženská verze jména, tak proč zrovna já bych se měla spokojit s tím, že bych měla slavit svátek na "Radoslav".\nA z jakého kalendáře ti rodiče vybírali jméno, myslím, že při Přažském povstání si ještě dlouho nebyla v plánu :-) To je rodové jméno?\nMám jméno po mamince. A té už byl při Pražském povstání 1,5 roku.\nTohle jsem nikdy nepochopil - dát dítěti stejné jméno jako má rodič? Vždyť jméno slouží k rozlišení osob, takže mi připadá hloupé úmyslně si vytvořit kolizní situaci uvnitř rodiny...\nNo to mi povídej. Brácha, synovec. Furt nějak upřesňovat, o kterém vlastně mluvím. Nebo ten bordel v telefonním seznamu a hlavně v mailových adresách, které si samozřejmě stvořili hodně podobné...\nJmenná duplicita je protivná i na pracovišti - zpravidla se všem tyká a používají se jen křestní jména - máme tam tři Jirky, zabývají se podobnými věcmi (obvykle stejný projekt) a jeden z nich je šéf... tak který Jirka to měl vlastně připravit? :-)\nAle tak stane se, ovšem nasadit si takový chaos doma, to fakt nepochopím, navíc tam už nepomůže ani příjmení. A dovětek mladší/starší přestává stačit v okamžiku, kdy si Josef Novák mladší pořídí potomka.\nPo pár letech může být vše jinak, záleží, kolik dětí se mezitím narodilo a zda na rodinu zaútočil Covid...\nNěkolik lidí má zkratku mladší přímo ve firemní mailové adrese. Fakt by mě zajímalo, co dostane příslušník další generace, pokud by pokračovala rodinná tradice...\nŘešíš něco, co se tě netýká.\nTeoreticky: řekne-li ti tvá (ještě) milovaná, že tvoje jméno se jí líbí nejvíc, opáčíš , že je blbá, protože by časem doma mohl vzniknout guláš?\nNaše děti (ani jejich děti) nedostaly jméno po rodičích, prarodičích ani pra-prarodičích)\nNojo, jsem sobec, tak se nebudu o své krásné jméno přece dělit... :-D\nTvé krásné jméno:\nJ.Jágr byl a je tady u nás vždy Jarda, zatímco kolega J.Mareš vždy byl (a je) Mirek ...\nTak zkracování a komolení jmen je samostatná kapitola. Že třeba z Miroslav někde udělají Míra, jiný Slávek, budiž. Jak se ale z Josefa stal Pepa, to jsem nikdy nepochopil...\nTo mi připomnělo vyprávění kolegyně, jak své dítě vždy oslovovali Kuba, Kubíček... a když mu ve škole řekli, že je Jakub, tak to bral jako nadávku a těžce se s tím vyrovnával, že je to jeho jméno... :-)\nTady je to s těma jménama vysvětlené :-)\nA teď to hlásili, od příštího týdne můžete soutěžit venku v počtu třiceti osob! Jestli s náhubkama nebo naostro, to nevím, ale neber to, že jo? Taká radost...\nCo mě se týče, bych je poslala akorát do prdele.\nJako koho bys tam poslala?!?\nKuby, Jakuby nebo těch 30 osob, co bude od pondělka venku soutěžit?!?\nV generacích se to posouvá jako ve věku, akorát pomaleji: starověk, středověk, novověk. Inteligent se orientuje, jinej říká: no přece ten vůl.\nStarší/mladší, tedy st./ml. se jednoduše u vnuka doplní jako nejml.\nNás bylo na VŠ kruhu 5 Petrů a dokonce by si všichni mohli psát petrp, jaké měli příjmení. Ani jednomu se neříkalo Petře, každý skončil s nějakou přezdívkou.\nJistě´s to druhdy slyšel: "Pořádek je pro blbce, inteligent zvládne (v pohodě) bordel!"\nByly doby, kdy se křestní jména vybírala podle světců, a byla tradice, že první mužský potomek přebíral jméno otce, obdobně u ženského potomka.\nRozlišení bylo jednoduché: malej, velkej... :-)\nTo tak nějak v rodině zůstalo do dneška a je docela úsměvné, když mě v mém věku teta osloví s přízviskem "malá" :o)))\nTaké jsem si to užíval, zvláště, když jsem cca v 18 letech otce přerostl.\nMatka to ještě vylepšovala, když mě oslovovala zdrobnělinou - k mé velké radosti. :-)\nMůj spolužák měl stejné jméno jako jeho otec a ten zas jako jeho otec. Což není nic mimořádného. Ale spolužák měl 4 strýce, otcovy bratry a ti všichni dali svému prvorozenému "rodové jméno". Takže jak on líčil, na rodinných oslavách u babičky se sešlo 7 lidí se stejným jménem.\nA mě se to zase líbí, nikdy jsem s tím neměla problém (kromě délky, protože jsem se zpravidla nevešla do kolonek) a moje jméno se mi líbí. Ostatně asi nejsem jediná, v poslední době se zase začíná docela objevovat.\nTradice stejných jmen rodiče - děti to ale v rodině nebyla a ani jsme ji dále nerozvíjeli.\nProti konkrétnímu jménu nic nemám, ale proti dědění jména ano, od toho je přece příjmení. Byť to v době nesezdaných párů a častých rozvodů může mít dokonce každý člen jedné rodiny příjmení jiné...\nNeměla problém? No co jsem slyšel, tak pokud bydlí na stejné adrese lidé se stejným jménem a příjmením, tak pošta zásilku, kde není datum narození prostě nevydá a podobně.\nScénář, kdy nezvedené dítě naseká dluhy a zmizí kdoví kde, je v případě shodného jména ještě pitomnější než normálně. Vysvětlovat exekutorovi, že sice jméno, příjmení a bydliště sedí, ale žádný dlužník už tu nebydlí, nebude jednoduché...\nTak s poštou problém nebyl. Naopak - pokud nechtěli občanku, bez problémů jsem za mamku vyzvedávala poštu.\nK poslednímu odstavci - to už je situace dnešní doby. A asi ano, tohle by nastat mohlo. S tím jsem v době před rokem 1989 neměla problém.\nJe ale zajímavé, jak ti drobná zmínka o stejném jméně matka - dcera rozproudila krev :o)))\nBydlel jsem a bydlím ve městě, a pamatuji doby, kdy nás listonoš, či listonoška znali křestním jménem a neměli problém doručit - i doporučený - dopis.\nByly to doby, kdy ti balík doručili až před bytové dveře a nemusel jsi vystát frontu na poště.\nHlavně si se podle výzvy ve schránce nedozvěděl, že si vlastně nebyl doma...\nJednou jsem zažil ještě veselejší situaci. Po zazvonění jsem šel otevřít dveře, ale pošťačka byla rychlejší a přesně v ten okamžik vhazovala lístek, že adresát nezastižen do schránky.\nNo dobře, že mi tedy balík dá, ale musím jí ten lístek, co už vhodila do schránky, vrátit! No jenže my měli klíč od schránky na kroužku s náhradním klíčem od hlavních dveří, který si někdo z rodiny vzal sebou ven... já se do schránky nedostal a pošťačka si balík odvezla...\nHolt předpis je předpis, musel jsem odpoledne na poštu, kde jsem se od stejné pošťačky dozvěděl, že teď už ten lístek nepotřebuje... :-D\nNezávidím tvojí genraci. Takovéto problémy by mě vůbec nenapadly.\nNechápu ty mínusy, mě to tedy taky přijde krajně nepraktické a tedy nemoudré.\nTo já taky nechápu, ale zřejmě je dost lidí, kteří mají pocit, že když se každý druhý bude jmenovat Josef Novák, protože je to rodinná tradice, tak budou šťastnější. :-)\nJako programátor bych preferoval, aby jméno bylo unikátním identifikátorem. Kolize ve jmenném prostoru nikdy nic dobrého nepřinesly. Když se objekty jmenují stejně, stává se ze jména jen bezcenný prefix...\nJméno opravdu nemůže být unikátní identifikátor :o)))\nStačí chtít! :-D\nProstě by ti matrika nepovolila zvolit jméno+příjmení, jestliže v ČR už existuje takový žijící člověk. Pravda rodiče by se museli víc snažit než jen říct, že se dítě bude jmenovat po mně, ale byla by pak ta jména o to pestřejší...\nAsi by se pak lidé i víc zajímali o to, kdo v příbuzenstvu zemřel, protože by se jeho jméno uvolnilo k novému použití... :-D\nPokud je jméno unikátní pak žádné uvolňování. To by ti v systému mohlo nadělat pěkné harakiri :o)))\nJednodušší by bylo již ověřené číslování. Kdo byl třeba Karel IV. to ví přece každý :o)))\nTak ano, lepší by byl nějaký ochranný interval a povolit znovupoužití jména třeba až rok po smrti, to už by nemělo hrozit, že je nebožtík jen špatně vyšetřený, mezitím se vyřeší dědictví, ukončí se exekuce...\nPočet žijících lidí v ČR i na planetě je z podstaty omezen, takže nebude problém dimenzovat tu databázi s dostatečnou rezervou. Nehrozí ani, že by se ten počet skokově zvýšil... může se skokově snížit, ale to už databázi nevadí.\nPokud bys trvala na unikátní kombinaci jména a příjmení v celé historii, tak by ta databáze pořád rostla a jména by musela být stále delší a složitější. To mi připadá nepraktické.\nZákladem by byla databáze žijících osob, tam by šlo o unikátní identifikátor a pouze ve velmi specifických případech bys k hledání použila jako doplňkový klíč datum úmrtí, který by živé osoby zpravidla neměly... :-)\nHele rodný čísla už myslim inventarizační složka státní správy vynalezla...\nAby se jich posléze složitě zbavovala. :-)\nDatum úmrtí má zásadní výhodu v tom, že je znají pouze osoby zemřelé, pro jejichž osobní údaje již žádná ochrana neplatí... :-)\nTohle funguje u plnokrevníků. Jméno musí být při zápisu do plemenné knihy schváleno, opakovat se po čase může, ale jména slavných koní nelze opakovaně použít.\nNo hele, u nás (v ČR) je základní databází tzv. centrální registr pojištěnců. Tam tečou data z matrik a dalších úřadů zabývajících se evidencí obyvatel.\nNejprve se z této databáze zemřelí po určité době vymazávali, ale teď se tam nechávají. Stejně jako ti, co třeba odcestují navždy za hranice.\nAsi by ses divil, co je kolikrát potřeba dohledat zpětně a to i dost daleko do historie a pokud by došlo k výmazu osoby, byl by to docela problém.\nTakže pokud by mělo dojít k uvolňování jmen, pak by ta ochranná doba nebyla v řádu roků, ale musela by být v řádu desítek let.\nAle to je až jméno získané korunovací, on se do té doby jmenoval Václav :-)\nA to číslování u králů§ není taky až tak spolehlivé, takový Karel VI. v tom nadělal pěkný chaos a nebyl sám.\nTo papežové to mají líp zmáknutější.\nNevím jak se jmenuješ, ale doporučuji si zjistit, kolik žijících jmenovců (stejné jméno a příjmení) máš a přitom ani nejsou z příbuzenstva. Pokud takového najdeš, můžete se mimosoudně domluvit, kdo z vás uvolní své jméno tomu druhému (třetímu,....:-))\nKupříkladu v roce 2009 tu žilo přes 2 000 Jiřích Nováků\nBohužel už ukončený projekt :-/\nŽe by GDPR?!?\nProč ta data ministerstvo vnitra přestalo zveřejňovat neví přesně ani oni https://www.kdejsme.cz/clanky/ukonceni... ;-)\nAsi to ale bude to idiotský GDPR...\nJo, několik jmenovců (pravděpodobně nepříbuzných) v republice podle internetu mám, ale existují mnohem častější jména i příjmení...\nJá bych nebyl tak radikální, stávající duplicity bych nechal dožít, jen bych už nepovoloval nové. :-)\nVzhledem k tomu, že jsem nedávno narazil na dítě se jménem Lilien Xenie, a dětí s dvojím jménem přibývá, tak ono by to nebylo zase až tak obtížné. :)\nNěco jako, promiň nám dcero, že jsme tě pojmenovali Toaleta. Chtěli jsme Nikoleta, ale takových už bylo s našim příjmením moc:-))\nBrácha měl na stavební průmce učitelku, která své děti pojmenovala Beton a Cement. Dalo jí to prý dost práce, než jí to tehdy úřady povolily, ale prý povolily.\nA občas najdou i zajímavé kombinace jako Zlata Hnojivozová, Rozálie Šílená apod.\nČet jsem kdesi, že pomatení nadšenci po únoru '48 dávali dcerám jméno Pětiletka. :-)\nTady nedaleko se tak jmenuje potok.\nMožná četl, neb papír snese všechno, ale realita byla trochu jiná.\nZnám pár, který chtěl v 50-tých letech syna pojmenovat Lenin a matrika jim to nepovolila, navíc pipka snesla holku, tak jí alespoň dali křestní Lena.\nPomni, že teprve v roce 1952 přestalo být ve škole náboženství povinný předmět.\nJiný případ - rodina měla dva syny, jeden se narodil 1940 a dostal jméno Adolf, druhý 1947 byl Alexej! :-)))\nVýuka náboženství nebyla povinná. Nebyla povinná už ani za první republiky. Výuka byla dobrovolná, sice velká většina a někde všechny děti chodily na náboženství, ale povinné top nebylo, záleželo na rodičích.\nMyslíš, že ten řádek na vysvědčení jsem si dotiskl sám a známku si dával také sám podle uvážení?\nDole byla volná kolonka a tam měli jinověrci ruční zápis o "osvobození" od výuky Ř-K. Náboženství bývalo jako poslední hodina, aby mohli odejít.\nNa nedělní mši jsme dostávali obrázek o velikosti známky a ten jsme si pak v hodině vylepovali do knížky, kdo se nezúčastnil mše bez vážného důvodu, tak klekl do rohu a odříkával "zdrávasy".\nNechci se dohadovat o formalitách, ale pokud se nepletu, tak odluka církve od státu bude až po vypořádání restitucí.\nAle to, že máš vyplněný ten řádek na vysvědčení, přece neříká nic o tom, jestli byla výuka povinná. Jen to, že zrovna ty jsi ji absolvoval.\nJá tvrdím, že v r. 1947, kdy jsem zahájil povinnou školní docházku, byla výuka náboženství ještě povinná. Uvolněn z výuky byl jinověrec, nebo ten, který přinesl potvrzení o tom, že je "bez vyznání".\nTaké na všech "úředních dokumentech" se povinně uvádělo "vyznání".\nZměny nastaly až po "Vítězství pracujícího lidu".\nVysočino, tady píšou, že až do roku 1953 v podstatě platila prvorepubliková úprava náboženské výuky. Tedy povinnost školy výuku zajistit. Ale né povinnost žáka jí navštěvovat. Rodiče mohli dítě odhlásit bez jakýchkoliv zdůvodnění a postihů. Kapitola 10.2.\nPepikW - ano beru, že je nesprávné použít slovo "povinné", autor mluví o náboženství jako předmětu "relativně povinném", což bude mít tradici ve svobodě vyznání a neschopnosti škol zajistit výuku všech vyznání.\nNemá smysl slovíčkařit, de facto tomu tak bylo a odmítnutí výuky náboženství u dětí bylo společenskou sebevraždou.\nTo je pěkná blbost. Možná tak někde na Moravě či na Slovensku, kde dodneška v některých vsích svíčkové báby hlídají kdo chodí či nechodí do kostela.\nAle můj otec i můj tchán a tchyně nic rozhodně žádnou společenskou újmu z nechození na náboženství neměli.\nMoje máma na něj na Slovensku chodila, táta ve středních čechách ne. Tedy ani za první republiky to nebyla žádná sebevražda.\nMůj pra-pradědek byl k stáru, jak se tomu tehdá říkalo, volnomyšlenkář. Na dědině (dneska předměstí Brna). Za první republiky.\nKdyž se nechal vyškrtnout z církve (tedy, Církve, té jediné správné na jihu Moravy) a zapsat do Společnosti přátel žehu, byla z toho v okolí docela zábava...\nTím, že tě rodiče přihlásili na výuku náboženství tak se pro tebe stala povinným předmětem a samozřejmě si byl i známkovaný.\nTo jaká byl v tvé oblasti společenský náhled na náboženství je něco jiného. Samozřejmě společenský náhled na ty co rodiče neposlali děti na náboženství byl odlišný podle oblastí.\nPovinný předmět to ale opravdu nebyl. navíc se vyučoval katechismus katolické církve a některých oblastech bylo mnoho lidí jiného vyznání a nebo lidé bez vyznání.\nJj, opravil jsem to (podle PepíkaW) z povinného předmětu na podmíněně povinný.\nMěli jsme strýce - bigotního katolíka - jinak řezníka z městyse u Prahy, který nás po dobu války zásoboval masem, a z vděčnosti k němu se zřejmě rodina nevymezovala odmítavě k mé výuce náboženství. Přátelské vztahy pokračovaly. Já to přežil a možná mě to i kultivovalo. :-)\nP.S. Bavíme se o době těsně po válce, vaše příklady z pozdějších let nejsou relevantní.\nTo nejsou příklady z pozdějších let po 50. letech. Já popisuju situaci po válce, po 1. válce. Jak jsem psal, tak už za 1. republiky nebylo náboženství povinný předmět. Záleželo na rodičích, zda dítě zapsalo na výuku náboženství nebo ne. Celou dobu píšu jen a pouze o období 1 republiky.\nNe každý z rodičů chtěl nechat vyučovat děti katolickému katechismu a už tehdy bylo dost lidí co vůbec náboženství a výuku neuznávalo.\nJj, tím vaše jsem myslel příklady ostatních kolegů.\nTvoje jsou tvoje. V pohodě.\nMoji rodiče navštěvovali obecnou školu před válkou, jestli ti neříká nic "první republika" :-)\nMáš nápady jak jedna paní (z tohoto fora) ...\nPsali tam i o Hvězdě (Hvězdičce), viď!?\nKolegyně byla Narcis, teď bydlí kdesi ve Šluknově, pí. profesorka na střední Perla.\nA dopracujeme se k něčemu jako toto\nNebo se budou připojovat jména předků jako u arabů.\nTaké by šlo používat jméno po otci :-)\nPřipomnělo mi to historku z Expedice Lambaréné (my dříve narození víme o co šlo). V Egyptě je zadrželi s tím, že parta kluků nemůže mít takové velké auto. Zvláště když je jako řidič uveden Jiří Plaček, člověk s tak krátkým jménem. Tak jim vysvětlili, že se tam celé jméno nevešlo a ukázali jiný papír, kde bylo napsáno Jiří Plaček Rektorát Universita Karlova. Tak to už bylo pořádné jméno k pořádnému autu.\nJeden je ode mě - prostě jsem s tím názorem nesouhlasila.\nStejně tak u tebe.\nZa mě dávám plus. Jmenuju se stejně jako táta a občas to i vadilo (otevře dopis pro tebe, nebo výše zmíněné zdrobněliny, atd.).\nNašim dětem jsme to už neudělali!\nTaky sem rád, že sem nedostal jméno po otci a dědovi - Vlastimil.\nTa jména také dříve bývala po kmotrovi. Můj pradědeček se jmenoval Heřman po své tetě Hermíně Škodové,manželce Emila Škody.\nPo kmotrovi (kmotře) bývalo druhé jméno. Třeba Josef František Novák.\nPřesně tak, mám ho zapsané v křestním listu.\nTo neřeš, to jsou produkty jedinců s velkým mozkem malým a malým žádným.\nNo počkej. To ale záleží na tom, u koho ty mínusy jsou. U Jrr a xtondy svůj důvod mít budou.\nJo, tohle jsme u nás dotáhli k dokonalosti. V přímé linii se dědí Josef. Manželův dědeček byl Josef, tatínek byl Josef, manžel je Josef... starší sny je už Josef IV. (A shodou náhod byl Josef i můj tatínek.)\nA Milana dědíme "za roh". Bratr mé maminky byl Milan, můj bratr je Milan, můj mladší syn je Milan... Ti se ovšem aspoň příjmením liší.\nTak Josef IV není špatné. Oproti mladší/starší je číslovka alespoň trvanlivá. Tedy u mužů.\nKdyž se po svatbě změní ženě příjmení, tak může být potřeba i přečíslovat... :-)\nJo - znám případ, kdy si muž po svatbě změnil příjmení na manželčino. Tatík ho pochopitelně vydědil. Tehdy to ještě šlo...\n"Tehdy to ještě šlo"... to ale neznáš osobně, ale nejspíš z vyprávění pradědečka, ne?\nVzít si jméno manželky není dnes až tak neobvyklé.\nNebo si ke svému příjmení připojit příjmení partnera - tohle se ale musí před svatbou řešit na úřadu a má to nějaké podmínky a zásady. Kolega to před svatbou řešil a pak se na to vykašlali a zvolili klasicky příjmení manžela.\nKdysi jsem narazil na hocha, jehož nadějný vztah, směrující ke svatbě skončil na tom, že on trval, že ona si vezme jeho příjmení a ona nechtěla.\nJmenoval se Pietsch.\nDocela krutý příběh.\nTak to jakási Kateřina (?) to dotáhla až na ministertvo :-D\nVydědit lze potomka i dnes, ale jsou pro to potřeba velmi pádné důvody. Tohle by asi nestačilo. :-D\nOno to s příjmením může být docela zamotané. Znám případ, kdy se dítě narodilo před plánovanou svatbou, tak se dohodli, že zatím bude mít dcerka příjmení po matce, že se to svatbou prý všechno automaticky sjednotí...\nNo na svatbu nedošlo, rozešli se ve zlém... tedy ona to možná už tušila, když si prosadila to své příjmení u dcery... pak se o dítě soudili... nakonec zůstaly holky spolu samy... :-)\nNo a teď po letech si prý někoho našla, uvažují o svatbě, jenže co s příjmením? Když si ona vezme jeho příjmení, dceři pořád zůstane příjmení matky. Ke změně příjmení u dcery by potřebovala souhlas biologického otce a ten ho nikdy nedá... :-)\nV dané situaci by mi přišlo logické, kdyby si ženich vzal příjmení manželky, aby se rodina jmenovala jednotně. Jenže to on prý nemůže kvůli rodičům, protože je jediný syn a to příjmení by v kraji zaniklo... tak se nejspíš nevezmou... :-)\nSi můžou nechat každý svoje, ne?\nTo máme v rodině, nějak to vůbec neřešili, a když při obřadu paní oddávající začala mluvit o tom, že se dohodli na příjmení..., tak se naše nevěsta udiveně podívala na ženicha a paní to vyřešila jednoduše: že si nechají každý to svý. Možná to mohli pak nějak dodatečně pořešit, ale neřešili a mají každý své příjmení. Děti mají příjmení po otci.\nTakhle to máme s Nebeskou taky, ale dohodli jsme se už před svatbou. A synek má příjmení po mně.\nPokud si manželé ponechávají své příjmení, tak před svatbou musí být dohoda před matrikářem jaké příjmení budou mít děti.\nJasně taky možnost. Otázkou je, jak se pak bude jmenovat případné společné dítě a zda to pro sourozence nebude matoucí, ale když to dětem pak vysvětlí, asi jde cokoliv. :-)\nDěti si zvyknou velmi rychle, že se jeden z rodičů jmenuje jinak.\nKoncem sedmdesátek jsem měl topiče, kterej se na dovolený oženil a když se vrátil, měl jiný příjmení. Žádnej problém.\nJe to úplně stejný proces a "problém" jako změna příjmení u ženy, tedy naprosto žádný, jen si musí nechat vyměnit doklady na základě zápisu z matriky.\nNo trošku problém to je, když píšeš recepční na firemní adresu, ono se ti to po třech dnech (kdy už to bylo pasé) vrátí jako nedoručitelné a pak se dozvíš, že se holka vdala, síťař ji založil novou schránku a starou zrušil... :-)\nSamozřejmě rozumný člověk by vytvořil na staré příjmení alias, zvlášť u toho e-mailu je to snadné, ale to né... :-)\nMoje kamarádka to taky měla s příjmeními trochu složité.\nKdysi se "na chvíli" vdala. Nějak to neklaplo, rozvedení byli snad po roce, děti neměli, ale příjmení jí zůstalo. Pak si s dalším pánem pořídila děti (dvojčata). Pro změnu se nevzali, děti mají jeho příjmení. Opět to neklaplo, brzy se rozešli, on žádný zájem o kontakt ani s ní ani s dětmi neměl. Takže ona příjmení po jednom cizím chlapovi, kterého spoustu let neviděla, děti příjmení po jiném cizím chlapovi, kterého taky nikdo v rodině spoustu let neviděl.\nA teď, skoro po třiceti letech se splašila a vzala si zpátky své dívčí příjmení.\nA nebo brát jména podle Rusů - používat i jméno kmotra (kmotřenky).\nŽe by otcovo jméno?\nJá mám v klanu od března vnuka Frantu IV. Po jeho prapradědovi, pradědovi a tátovi. Já coby děda se jmenuju jinak, jeho praděd měl rozum a tu linii přetrh.\nMně zas říkají zdrobnělinou občas dodneška, naštěstí mi máma říká blbče a to se neplete :-D Jinak nás na ulici bylo 8 se stejným příjmení a občas se stejnýma křestníma a některé dopisy tak obešly i 5 domácností :-D\nHmm. Mahulena či Alžběta to 17 listopadu mají stjené. Ono postačí vykašlat se na ony moderní kalendáře a slavit svátky podle onoho církevního. Tas se žádná "slavná bezejmenná výročí" nevyskytují...\nOno to polské povstání je i na https://cs.wikipedia.org/wiki/Varšavské_povstání.. A Rus když to pochopil, tak je prostě nechal vykrvácet, ančto se jim žádné podpory od spojenců nedostalo. Snad jen nějaké bombardování.\nAPP. Poláci to měli težké i se spojenci - viz bitva o Monte Cassino. Tam vykrváceli a spojenci je prostě odkopli. A přesto jim dnes stejně jako my lezou až....\nDívaj sa, běží petice na poděkování za Vrbětický kráter. Už si to podepsal? Jinak sověti furt hledají běžné Čechy do nezávislých reportáží státní televize.\nO tom Monte Cassinu by sis měl něco odborného přečíst...\nNevím, proč sem někdo dává Vrbětice a jak to souvisí. A to Monte Casino - prosím kde? Rád se podívám...\nChytrému napověz... Není jen sputnik a jiní podobní.\nOpět kecy bez důkazů a adresy kde je možno hledat.\nTak oni si postbolševníci nedají pokoj ani po tolika letech? Jako hledači jsou teda neúnavní.\nOno stačí, jak se Rusové pořád divně hlásí k paktu Molotov-Ribbentrop a jak dlouho zapírali Katyň na to, aby Poláci věděli, že od Ruského státu, ať už se jmenuje jakkoliv nečekali nic dobrého.\nJJ, Polsko bylo rozstřílené rudohnědou koalicí.\nKatyň tu nikdo nerozporuje. A o té mstě RA na Waršavě jsem se zmínil. A nevím co má společného se základnami NATO.\nA o té okupaci ruska se tu jako zmínil kdo asi?\nNevím. Já mluvil jen o základnách USA.\nOkupaci jsi sem zatáhl ty:\n"Prostě dnes se oni cítí stejně jako dříve my s jejich vojáky u nás..."\nSamozřejmě chápu, že tys to bral jako bratrskou pomoc. Ale většina národa jako okupaci, o tom není sporu.\nSchválně, jestli letos na Krásnoj plóščadi povezou Armatu na podvalníku, nebo ju potahnou na laně jak onehdá...\nJo, to byla velká sláva. Ale jestli do toho vrazili dalších pár stovek miliard rublů, třeba ten prototyp pojede vlastní silou :-)\nAle zase - mít nejlepší tank na světě, který strčí do kapsy všechny Západní, to láká ...\nHmm - no a jak to mají chápat s tím řetězcem US základen kolem svých hranic? To kdyby byla jediná ruská u našich hranic tak se všichni potentují s kritikou. Prostě dnes se oni cítí stejně jako dříve my s jejich vojáky u nás...\nPočítám, že na Rusko-Běloruské, Rusko-Ukrajinské, Rusko-Gruzinské, Rusko-Ajzbajžánské, Rusko-Kazachstánské, Rusko-Mongolské, Rusko-Čínské, Rusko hranici žádné US základny nejsou. Nebo ano?\nTakže nám zbývá Finsko, Estonsko, Lotyšsko. Kolik, že tam mají USA základen?\nAle třeba takový, "odjakživa ruský", Кёнигсберг/Královec je celý obklíčený členem NATO!\nMám to chápat tak, že ono USA je také jako New York a 50 států? (A to nechci zabíhat až k původném opbyvatelům či tamní občanské válce). A nakonec i Česko jako Čechy, Moravu a Slezko? Podivné dělení, když všechno to vyjmenované a nakonec i ta Ukrajina byla součástí onoho Carského Ruska. A následně to stejně jako kdysi Car převzali ony Sověty. Ono všechny státy a jejich "vůdcové" se chovají vždy a všude stejně, jen někteří stále nechápou.\nZkus si vyměnit ty svoje rudé čočky za větší a s lepší světelností a nezakalené. V USA se už poučili a řeší tam ten ústisk naruby. A sověti vůbec dodneška neokupují finské území, zabrané Gruzínské území a nyní car potřebuje před volbama ukázat sílu znovu. A to jsem si nahonem nevzpomenul na všechny ty probíhající okupace a otročení. A o tom, jak Ukrajina byla se stejnou úctou pro všechny, plnohodnotnou součástí jakéhokoliv ruského carstva se můžeme postavit akorát čelem ke sputniku, bo Ukrajina si vždy pod jakoukoliv ruskou porobou užila svoje.\nZamyslel ses někdy nad únosy našich občanů do sovětska a jak se tam naši krajané "ztráceli" jak pára nad hrncem? Viděls někdy sovětskou učebnici pro školní děti, jak v ní psali a furt píšou to samé o nás? Už ses zamyslel nad sovětskou zlovůlí u nás, kdy tu výrobu kráterů u nás považují za něco běžného a pro ně oprávněného? Nechcu mít diktátore takhle jasno v životě. Se zamysli, jakou máš pro ně cenu. Že by jen hodnotu užitečného idiota? I ten otrok dostane alespoň najíst...\nJá se díval na mapu https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons... Neco možná až tak nesedí, ale většina ano. O únosech nevím nic, ani jsem neslyšel. Tím netvrdím že nebyly.\nA ono nad sovětskou zlovůlí u nás, kdy tu výrobu kráterů u nás považují za něco běžného a pro ně oprávněného?\nto přece taky netvrdím. Jen to, že se nejednalo diplomaticky ale zběsile bez rozvahy.\na tak- ony vaše výroky ...\nNechápající jsme přece my. My neosvícení. Bez červené hvězdy na čele a nesnášející ty žluté a bílé hvězdyKecy v kleci, ty náš Sovětský soudruhu...\nSe divím, že tu nedělá nábor na Donbas za ty hnědorudě košilaté nebo jaké okupanty...\nZatvrzelé srdce už má, bo nehledá pravdu, je úplně jedno, jestli mu tu chválu ruského kráteru ve Vrběticích budeme chválit nebo ho za to označíme za vlastizrádce.\nA kdy pak že vydají znovu zvací dopis s kolonkou pro Tvůj podpis, když už jim krasnaja armija tak běkně stojí na Donu?\nUž tu schází jen abys začal obhajovat "Bratrskou pomoc" a ochranu říše socialismu před rozpadem.\nKde jsem prosím něco podobného tvrdil? Tohle už začíná být sprosté napadání. Já pokud vím nikoho konkretně nenapadal a jen píšu názory. Některé mi vyvrátíte, jiné okecáte. Tak prosím nenapadejte a nevkládejte něco, co nepíšu ani neříkám. Já vám to nedělám...\nKecy v kleci, ty náš Sovětský soudruhu. Ona velká část onoho současného území oné Ukrajiny patřila za oněch Carů onomu Rumunsku, onomu Rakousko-Uhersku a onomu Polsku.\nOnen Sovětský Svaz byl jediný, kdo po oné druhé světové válce měl ony územní zisky, zabral pěknej onen kus oné Evropy přímo a další ony státy ovládl politicky a okupačně.\nNechápající jsme přece my. My neosvícení. Bez červené hvězdy na čele a nesnášející ty žluté a bílé hvězdy. A tak je potřeba nás vzdělávat.\nNebojím se, že by neznal stav věcí, jde přece o to, jak to máme hodnotit správně. A že se to i trochu ohne? Kvůli tomu to přece nemusí být lhaní, že.\nMožná máš pravdu, že historii zná, ale ohýbá ji a selektuje podle své ideologie. Já ale získávám čím-dál víc pocit, že to mu i věří :-(\nA pak samozřejmě, čím mu budeme víc oponovat, tím víc se ve svých bludech zatvrdí ...\nZatvrzelé srdce už má, bo nehledá pravdu, je úplně jedno, jestli mu tu chválu ruského kráteru ve Vrběticích budeme chválit nebo ho za to označíme za vlastizrádce. Úplně jedno. Svého zachránce už poznal...\nJeho království není vezdejší :-D\nUž jim prosím Tě napiš o relevantní data, že minulost není nutně vždy alternativní rudá. A kdy pak že vydají znovu zvací dopis s kolonkou pro Tvůj podpis, když už jim krasnaja armija tak běkně stojí na Donu?\nO Krásnou Armiu nestojím stejně jako o NATO.\nA to si opravdu myslíš nebo to sem musíš napsat?\nTak to máš smůlu, protože NATO jsme my :o)\nNojo, jakoby to tu už dřív nebylo, že? Takové bezbranné nacistické Německo bylo v polovině třicátých let přímo "obklíčeno po zuby ozbrojenými sousedy" (cit. Ludendorff) z východu i západu, kteří mohli kdykoliv překročit německé hranice.\nJeden takovej jejich mrňavej militantní soused, vražený jako klín do jejich lebensraumu, nejen že utlačoval Německé obyvatelstvo na svém území, ale podél německých hranic budoval soustavu vojenských zařízení a základen a jeho letectvo ohrožovalo skoro celé mírumilovné Německo! No co jim zbývalo jiného, než se začít aktivně bránit?\nAno. Souhlas. Ovšem všichni ti sousedé byli suverénními státy a žádné cizí základny tam neměli. A postačí si vzpomenout na onu karibskou krizi, co jediná ruská základna na Kubě dokázala vyvolat v USA. V tomhle ohledu jednají všichni stejně.\nJedna ruská základna do které se zrovna vezly lodí rakety s atomovými hlavicemi. Nazývej věci pravými jmény.\nSouhlas. ovšem byla to vpodstatě odpověď na jaderné rakety umístěné v Turecku (https://cs.wikipedia.org/wiki/Karibská_krize). Takže vždy je třeba říkat celou pravdu a ne jen to co se hodí...\nTam nakonec rozhodl Kennedy jak rozhodl a proto si jej jako jednoho z mála amerických prezidetů vážím.\nA které ze států obklopujících Rusko nejsou suverénní? No přece ty jejichž území Rusko okupuje, nebo si z nich kus utrhlo ...\nA ještě ke tvé poslední větě - nějaký agresor, nebo okupant, má vojáky na ruském území?\nTy musíš mít velkou náklonnost k totalitním režimům a k diktátorům, viď?\nTu nejde o okupanty či agresory, ale o pocity obyvatel. A nevím, proč mě tu někdo osočuje o náklonosti k diktátorům. Když např. ani o Rusku, ani o Číně se tak nikde nepíše. Inu asi opět nálepkovači jedou. A nálepek či nařčení se pak jak víme těžko zbavuje. Stejně jako pomluv. Proto se asi také dnes vehementně nálepkuje i pomlouvá....\nPocity obyvatel? Ty nás také 40 let učili. Celá ta léta jsme denně všude slýchali a četli,jak na naší hranici číhají krvelační imperialisté. A my na ně musíme být stále připraveni. Vsegda gotovi. Tím se báječně odváděla pozornost od jiných důležitých problémů. Tohle měl být ten prvořadý nejdůležitější.\nS tím odváděním pozornosti souhlas. Ale to neznamená, že v Německu vyzbrojené NATO nebylo (https://www.euroskop.cz/754/sekce/2-rozsireni... A v politice přece platilo a platí, že každý se snaží udržet rovnováhu sil.\nTakže ty tu promlouváš za Rusy samotné - jak se cítí?\nA i kdyby měli pocit který předpokládáš, jak můžeš srovnávat pocit obyvatel zdánlivě ohrožených zvenčí (jak jim určitě propaganda hustí do hlav) s pocitem obyvatelstva v zemi přímo okupované cizí armádou a řízené cizími politickými poradci?\nKonečně jsi mi přinesl úsměv :-D Jsem rád, že je tu konečně někdo, kdo nepomlouvá, nenálepkuje a neosočuje :-D\nChybovat může každý. A poukázání, ovšem konkretní a zdůvodněné musí každý uznávat....\nMůžou vrátit Petsamo Finům a Königsberg Němcům. A hnedle jim odpadnou společný hranice s krvežíznivejma NATOvskejma hrdlořezama z Norska, Litvy a Polska...a to se vyplatí!\nTyjo, to je tak dokonalý, že by se to mohlo ujmout :-)\nVem si, že třeba ve Vrbětický kauze nám ukázali, kdo je silnější - od teďka budou trvat ne striktně shodných počtech diplomatů i personálu na zastupitelstvích! Skvělé vítězství geniálního stratéga Volodi :-)))\nNo, jestli jsem správně pochopil mediální kecy hradní klaky, tak pro sověty se nic nezmění, ve výsledku má zůstat stejně početná sestava v Práglu, jen lont se "diplomaticky" odvětrá. Takže nevyváženost bijící do očí zůstává. Pokud to tak bude, tak se vlk nažral a sovět zůstal celý.\nDokud neuvidím třeba 20 na 20, tak jsme pořád jen lehce orůžkovaní vazalové.\nJo. Taky by ještě mohli vystěhovat tu svou partu squatterů z Krymu. Pak by se, chudáci, nemuseli bát o to dlouhý členitý pobřeží...a když vrátěj hranici s Finskem tam kam patří, to jest na Karelskou šíji, tak se jim o dost zkrátí a bude se jim líp hlídat.\nNo, a v mezičase se můžou utěšovat těma blahodárnejma sankcema, který poskytujou historickou šanci k rozvoji ruskýmu průmyslu.\nMísto aby dováželi mléčné výrobky pochybné kvality z EU, jejich zpracovatelskej průmysl vyrábí fantastické не имеющие аналогов в мире аналоги z palmovýho tuku z Malajsie...\nKrym,Doněck stálé kecy. Jedni tvrdí, že tam bylo referendum o nezávislosti,m druzí zábor. Ale že se ani ta EU nesnažila o obnovu referenda pod mezinárodní kontrolou? On to totiž nikdo nechce ani jinde. Když zabíralo NATO v Srbsku, tak všichni drželi hubu a krok. A ony ruské hranice jsou snad dány poválečnými dohodami (Kaliningrad).\nProstě se bohužel musíme smířit se situací po válce jaká je. A nebo to chcete řešit z pohledu historie? A jaké? To bychom si mohli také dělat nárok my na celou říši Přemysla Otakara II a Poláci i Němci by asi rádi nebyli. Stejně jako kdyby Američané měli vracet území Indiánům.\nUž tu schází jen abys začal obhajovat "Bratrskou pomoc" a ochranu říše socialismu před rozpadem. Měl by sis popovídat s Medvědem, jistě byste si rozuměli.\nKdyž se v Chile dostali k moci socani, mohly se USA "přetrhnout" v podpoře generála Pinocheta, který tu zvolenou vládu svrhl a nastolil fašistickou diktaturu (s likvidací oponentů režimu).\nTa jim (byť porušovala lidská práva) vyhovovala a netlačili na ni, aby dodržovala lidská práva.\nTy chilský události nám úplně narušily akci "Máš-li dlouhý vlas, nechoď mezi nás!" Vymýšlely se omluvy, že ti chudí emigranti nemají na holiče, ač tady vegetovali za naše dělnický peníze. Pak to nějak utichlo a do televize je přestali vodit. Propaganda typická. A když Luise Corvalána vyměnili na Glienicker Brucke za Bukovského a ptali se ho, jak se cítí, pravil: "jako vyměněnej". To nám soudruh Jambor taky zapomněl oznámit. Ale už je to naštěstí pryč. :-)\nTo referendum bylo asi takový referendum, jako je ten jejich palmovej ersatz tvarohem...\nrusák se chová jako hovado, pročež byl vyloučenej ze slušný společnosti - stejně jako na podzim 1939. Nic starýho nezapoměli, nic novýho se nenaučili. Fakt.\nByli kdy přijati bez podmínek a nátlaku jako rovnoprávný člen mezi ostatní státy? Když se o něco takového snažil Zeman, byl "!pasován" na agenta Kremlu.\nJdu ven. Je tam hezky a proč se vytáčet něčím, co nemohu ovlivnit? Jen abych byl IN? Tůdle ..!\nrusák se hlavně pokouší dostat někam, kde nemá co dělat, bez toho, aby splnil podmínky účasti.\nA hrozně se diví, že ho tam nechcou.\nOno je samosebou možný se chovat jak orientální despocie, svět je pestrý. Ale není možný potom sedět za jedním stolem s civilizovanejma zeměma.\nKdyž naši předci jezdili na jednání k Frankům do Řezna, museli tam sedět na zemi, místo za stolem. Dokud se nenechali pokřtít a nezačali splňovat aspoň minimální civilizační standardy...\nA pročpak? (Na rozdíl od jiných nebudu nálepkovat). To se máme začít chovat jako nacisti? Tam by to nutně muselo vyústit. A je přece známo, že už ve středověku ti necivilizovanější lidé vesměs z klášterů bez problémů působili mezi nezaostalejšími divochy. A za oním "jedním stolem". A zaručeně tam byli oblíbeni víc, než třeba oni dobyvatelé v Americe co vymýtili tamnější kulturu i národy.....\nJeště za prvního Putinova volebního období se Zápaad mohl přetrhnout, jak se snažil integrovat Rusko do Evropy. To byly samé programy sbližování, společné vojenské manévry, podpora obchodní výměny ...\nAle to už je dávno, to už si asi nepamatuješ ...\nV roce 2013 Američani stáhli všechny tanky z Evropy.\nPak rusáci přepadli Ukrajinu a teď se americký tanky proháněj v Polsku a v Litvě.\nSkoro to vypadá, že ten kremelskej trpajzlík je americkej agent...\nAť už to bylo jakkoli, stále mě zaráží jedná věc, a to proč se EU a potažmo celej západ nesnažil o referenda s mezinárodní kontrolou ve všech sporných oblastech. A to nejen na Ukrajině. (Lombardie,Katalánsko, Skotsko a t,d,) Asi tušil dopředu, že výsledky by mu moc nevoněly.\nOn se o to celou dobu snaží. Problém je to svobodné referendum. My také 40 let naprosto svobodně volili jednu stranu z jedné strany. Nikdo se neodvážil říct,že to nedělá svobodně.\nZačni, mladíku, u sebe ...\nAha! Takže si to pamatuješ a Rusko tedy stavíš do role ubohého otloukánka vědomě lživě?\nKdyž Rusko požádalo o přijetí do Severoatlantického obraného společenství (souručenství), přijato nebylo\nTak ona není ani tak chyba v nevývozu některého zboží do ruska, bo to vždy nestálo za nic, ale je problém v dovozu od nich, bo tím financujeme jejich armádu. Dokud od nich kupujeme suroviny a mají tak prachy zdarma na vedení těch svých imperialistických válek, tak budou problémy pořád.\nJinak ten dopad carova embarga na mléčné výrobky má hlavně katastrofální dopad na kvalitu sovětských mléčných výrobků :-D Ale jak kamarád řekl, vodka vše vynahradí :-D\nTak on geniální stratég z Kremlu už dosáhl mnoha úspěchů - třeba toho, že si Estonci zařídili přísun elektřiny od Finů, Lotyši od Švédů a Litevci od Poláků. Dále toho, že Litva vybudovala terminál na vykládku zkapalněnýho zemního plynu.\nTaky na Ukrajině se prej začínaj orientovat na obnovitelný zdroje z cílem snížení spotřeby zemního plynu.\nNo, ještě může plešounek zkusit vydírat Číňany, ale tam se mu to asi nepodaří - berou plyn i z Kazachstánu...\nfinancujeme jejich armádu? Podle https://ct24.ceskatelevize.cz/svet/3084989... musíme tu americkou financovat daleko víc...\nNefinancujem skoro ani svoji vlastní armádu - dáváme na ni mnohem míň než před vstupem do NATO a násobně míň než za bolševika.\nMimochodem, roční ztráty na životech bývaly v ČSLA vyšší, než za celou dobu existence AČR dohromady. Hlubokej mír byl pro vojína lidový armády nebezpečnější, než afghánská mise pro krvavýho hrdlořeza ve službách imperialismu...\nPlnej souhlas a jsem rád že to tak je. A já nesouhlasím zvyšovat jak to chce NATO. (ony miliony co dostali od Babiše mohly jít jinam. Ovšem to předtím v diskuzi se týkalo obchodu Ruskem. Obchod s USA máme taky, tak proč se zabývat co si z něj hradí. A když už tak podle onoho padni komu padni...\nVždyť ses tím zabýval právě ty: "musíme tu americkou financovat daleko víc..." a ještě jako že snad to platíme amíkům my!\nJen reakce na ...\nproblém v dovozu od nich, bo tím financujeme jejich armádu. Dokud od nich kupujeme suroviny a mají tak prachy zdarma na vedení těch svých imperialistických válek, tak budou problémy pořád.\nTakže podle mě je to tak říkajíc prašť jako uhoď..\nNojo, tos měl napsat rovnou, že máš na mysli suroviny z Ruska :-)\nA to "zdarma" je taky ftipný ...\nFtipný? Tak se obrať na autora výroku...\nTo je ten problém Rusů. Oni v podstatě kromě zbraní nic jiného,co by mohli vyvézt,nevyrábějí. Za svůj hospodářský úspěch považují to,že se narodili v zemi,oplývající surovinami,které mohou vyvážet a přijít tak k téměř bezpracnému zisku. Ovšem správný hospodář napřed ty suroviny nějak zhodnotí,něco z nich vyrobí a to pak teprve se ziskem prodá.\nA mohl bys jim poradit jak, když se na ně valí embarga ze všech stran? Tak je pro ně výhodnější je prodat Čínanům a ty přebytky jinam. A Amíci se pomalu musej připravovat na nedostatek surovin pro ty své záměry. Svou zem si už vybrali dokonale a proto rejdí po celýn světě. To největší bohatství má Rus jinde. A to v přírodě. Už vzhledem ke své rozloze. A tu máš vpodstatě pravdu v tom, že překontnou těžbou surovin si ji ničí. Tohle zatím jejich hlavy neberou. Inu ostatně jako jinde se to myšlení lidí a národů vůbec nezměnilo a stejně tak i v tom Rusku.\nNaopak, je potřeba investovat, ale s rozumnou specializací.\nTřeba do kyberbezpečnosti. To najde uplatnění i v civilu\nDo průchodnosti naší dálniční a železniční sítě pro spojenecké jednotky. Taktéž pomůže i civilnímu sektoru.\nDo vývoje raket pro drony, který budou schopný projít i přes reaktivní pancéřování tanku T-XY. Ty by se dobře prodávaly.\nDo systémů řízení dělostřelecké palby pomocí dronů - to by se prodávalo možná ještě líp.\nA do nové generace stíhaček, které v Pobaltí dohlížej na elementární pořádek ve vzduchu...\nNo -tyhle výroky mi něco připomínaj.\n(Nojo, jakoby to tu už dřív nebylo, že?)\nSouhlas. A způsobili jsme si to bohužel sami, jak někteří komentátoři psali. Prostě bez diplomacie a jasných důkazů a nót jsme šlapali jak slon v porcelánu - Hamáček, Babiš. (Tam jsme mohli jasně vyložit požadavky i s jasnou mezinárodní podporou). A vrátilo se nám to i s tou zahraniční podporou, bohužel jen verbální. Státy EU i USA budou s Rusy dál obchodovat a my vlastní blbostí ztrácet. A to nejen oněmi výbuchy. Vrbětice jako takové (sklady a kšefty) neměly vůbec existovat. A ony souhlasné počty diplomatů by stejně měly být. I když o těch neznámých a utajených ve všech jiných spolcích a organizacích dnes nemá ponětí ani ona BIS. Tak tomu bylo vždy a všude.Dokonce i v těch nejdrsnějších diktaturách (u nacistů i stalinistů) to nebyli schopni uhlídat.\nTy si asi vůbec nepochopil, co jsem psal ... :-)\nZ toho co píšeš je zřejmé, že jsme to odhalení podílu agentů na výbuších měli ututlat a dělat jako že nic, aby obchod s Ruskem neutrpěl ...\nNeštěstí bereme plyn i ropu nejen ruského původu, a dokonce tušim, že to ani nenakupujeme přímo od nich.\nPo 7. letech není jednoznačně prokázáno ... Proč tedy PČR podezírá (a vyšetřuje) i majitele munice a zbraní uložených ve Vrběticích?\nPepíku Pepíku, podíváš-li se na to co jsi napsal, čiší z toho demagogie. Mohl by ses úspěšně ucházet o místo redaktora na Sputniku nebo Aeronetu.\n"Nenakupujeme PŘÍMO od nich"\nA od koho? Od překupníka, který ač sám plyn netěží, mastí si na nás kapsu!?\nNo to jsme dobří obchodníci!\nPo sedmi letech - vždyť pyrotechnici areál uvolnili až vloni na podzim ...\nVšichni co se seznámili s fakty (zatím neveřejnými) se shodují, že to prokázáno je na tuty. Dokonce i poslanci obou bezpečnostních výborů kteří jsou členy KSČM a SPD to nerozporují (samozřejmě nejásají).\nMajitele vyšetřují, jestli s nimi nespolupracoval, ne?\nJestli Babiš a Hamáček si vybrali jednu kauzu, nemohli jich (dodatečně) připustit víc. Benešová se prokecla, takže: kdo ví?\nNa odstavec 1´s reagoval, ostatní´s přehlíd (nebo ne-e?) ...\nTi dva PataMati k tomu byli donucení, sami by s tím nepřišli, jejich orientaci znáš.\nDruhej odstavec - Sputník - asi tvoje parketa. Čteš ho často Pavle?\nSuroviny se nakupujou na burze, tedy u sprostýho překupníka - asi toho tlusťoch a vólstrýtu s pruhovaným cylindrem. Neměl bys mít funkci politruka spíš ty?\nPodle "čím víc proužků..."? :-)))\nChybu neuznáš/nepřiznáš ó neomylný ...\nBurza od producenta nakupuje, aby dál prodávala!? No nekecej, to si opravdu myslíš?\nCo to vlastně Benešová "prokecla"?\nŽe je vyšetřovacích verzí víc, než dvě? No jasně - meteorit, ustašovci, MOSSAD, CIA, FBI, islámský stát, CI5, MI6, ...\nČím víc verzí, klidně nesmyslných a úplně vycucaných z prstu, tím líp (pro skutečného pachatele). To je stejný jak s malajským Boeingem.\nŽádný solidní vyšetřovatel nemůže pracovat s jedinou verzí. To bychom byli opět v totalitě, což se mnohým zamlouvá. A výsledek šetření musí zveřejnovat. Tu žádné TABU neplatí. Jinak jsme mohli klidně zůstat v oné totalitě a vyšlo by to nastejno....\nO nic horší než za předchozího režimu, kdy jsme tvrdě platili Sovětům a oni občas zaplatili nám. Nevím jestli si někdy pracoval v továrně co vyráběla zboží pro Sovětský Svaz. Já ano.\nKupovat zboží od překupníků není nic divného, místo drahého plynu z Ruska, lze výhodněji kupovat levnější z Arábie, přes terminál v Terstu. Nebo levnější plyn z USA přes terminál ve Štětíně a přitom jednat pořád se stejnou "firmou".\nJe to podobné jako když si vybíráš dodavatele elektřiny, také neřešíš jestli tu elektřinu vyrobil Křetínský nebo ČEZ, nebo někdo úplně jiný.\nSvět, kdy pracoval jen ten kdo měl ruce od šmíru a ostatní byli málem příživníci tak nějak přestal existovat.\nPracoval´s v ekonomickém oddělení?\nPřesně tak, plyn je čtyř různých zdrojů (vlastně z pěti, když připočtu domácí těžbu) a rozhodně doma nikdo nepozná, kterým si ohřívá guláš.\nPokud nemáš filtr jak na temelínskou elektřtinu.\nSouhlas. Jen jak to tu už kdosi napsal, je třeba se nevázat na jednoho dodavatele. Jednak pro možnou změnu cen a jednak pro závislost. Prostě když si začne klást podmínky Arabie, moci přejít na USA nebo i Rusko. A naopak. Přes suroviny a prebendy se totiž nejsnáze dělá ona politická závislost. I to už v diskuzích někdo uváděl,. Ovšem, jen dle hesla padni komu padni. Prostě nepreferovat nikoho, což jsme si onou EU jaksi pohnojili. A nebo se chovat jako oni "neposlušní Maďaři.\nCo je zřejmé? Jaké ututlání? Snad píšu jasně "Prostě bez diplomacie a jasných důkazů a nót jsme šlapali jak slon v porcelánu - Hamáček, Babiš. (Tam jsme mohli jasně vyložit požadavky i s jasnou mezinárodní podporou)" Tak de máš to ututlání...\nJestli obchodovat s rusákem znamená mu lozit jako celej stát do ř*ti, tak na takový kšefty se můžem vybodnout.\nA rusák se může rozmyslet, jaký s náma chce mít vztahy. A tohle by se mu mělo jasně říct - cokoliv, co udělá UNISu, nebo jiné české firmě, dostane vráceno, dejme tomu, přes Sberbank.\nSouhlasím. Ovšem jen pokud to bude platit pro všechny státy bez rozdílu.\nTenhle týden jsem po dlouhé době navštívil bývalé Sanatorium Frankenstein, dnes jednu z částí Rumburské nemocnice. A přemýšlel o tom, že ta budova byť je poničená socialistickou péčí a místy znehodnocená přístavbami ze stejného období má pořád svoje kouzlo. A teď bude nejspíš na prodej, tak uvidíme jaký bude mít další osud.\nAle proč to píšu. Vždycky mě tam zaujmou lustry v bývalých společenských prostorách. Mám takový problém, že nedovedu odhadnout, jestli je to nějaká předválečná moderna, nebo to jsou nějaká 70. léta.\nTady je spousta chytrých lidí, třeba někdo bude vědět víc.\nVůbec netuším, ale zkusil bych hádat, nevím proč, první půlku šedesátek.\nJá to taky myšlenkově dávám spíš později. Ale už jsem se v Rumburku několikrát nachytal. Ono jak to bylo za první republiky super bohaté město, tak se tady naleznou lecjaké skvosty. Třeba dnes nefunkční a notně zchátralá kavárna Cafe Henke ve stylu Art Deco, kterou soudruzi přejmenoval na Krym.\nČi secesní? lustry v aule gymnázia, fotku jsem nenašel, tak jen mizerná kopie z videa.


Otakar Hudeček (1924–2007) | | A2 – neklid na kulturní frontě\nDo Zlína přišel v patnácti. Na právě založené Škole umění byl v ročníku s Václavem Chadem, o jeden níž byl Čestmír Kafka. Spolu pracovali v Baťových závodech, učili se, malovali, žili. Spojila je válka, surrealismus, biograf, Van Gogh, Milada Schmidtová a „něco, co dalo zapomenout na okolnosti a umožnilo žít ten život intensivně“ (F. Chmelař). Chada zastřelilo gestapo, válka zmizela jako halucinace. Hudeček odešel do Prahy. Dvě sezony hrál s Horníčkem a Werichem v Divadle satiry. V roce 1947 se vrátil do Olomouce. Začal zakreslovat ruiny hradů pro Státní ústav pro rekonstrukci památkových měst a objektů. Vystavoval krajiny se svazem (Krajské středisko ÚSČVU). Dělal návrhy pro veřejné stavby, které se nikdy nerealizovaly. Oženil se. Koncem padesátých let započal malířskou revoluci, o které se nikdo neměl dozvědět. Bral malé překližky a maloval na ně tváře: svou, bratrovu, své ženy, Paula Kleea a jiných blízkých. Dost možná je mezi nimi i ta Chadova. V hustých pastách mizely, ve hmotě barev se ztrácely a zase zjevovaly. Později k nim přibyly i odvážné akty. Deformace žen. „Řada umělců studuje lidskou bytost ve snaze najít tam pravdu hlubší, než jakou prozradí rysy obličeje. Pokud lidskou postavu deformují, tak ne proto, aby jí ubližovali (...), ale proto, aby nás upozornili na realitu, které jen obtížně čelíme.“ (Gilles Plazy) V dokonalé klauzuře maloměsta se Hudeček stal moravským Frankem Auerbachem. Dodnes se těch malých masterpieců dochovalo čtyřiatřicet. Třikrát je poslal na vánoční salon do městečka Bollène v Provenci. Doma je nikdy nevystavil. Koncem šedesátých let přestal malovat. Letos v červnu umřel. Otakar Hudeček byl (vedle Slavoje Kovaříka) nejvýznamnějším malířem druhé poloviny 20. století v Olomouci.


Rychtář začal válčit se svou rodinou: Trestní oznámení na syna a manželku! - Super.cz\n26. července 2014 16:45\nCitlivý vdovec a pán uren Josef Rychtář (63) rozpoutal bitvu se svou rodinou! Poté, co vyšlo najevo, že měl svou exmanželku Darinu Novou (63) nechutně posílat na koleje za Ivetou Bartošovou, před jednáním soudu, kde proti němu svědčila, jí podstrčit film Smrt jí sluší, což brala jako výhrůžku a nakonec to údajně korunovat snahou násilím se dobývat do jejího uzamčeného pokoje, kvůli čemuž Darina zalarmovala i policii, se rozhodl podat na ni trestní oznámení. A na syna Josefa Rychtáře také.\nInformace přinesl Rychtářův spřízněný web, podle nějž chce svou bývalou manželku popotahovat kvůli pomluvě a křivé výpovědi. Že je tatínek svatoušek a mamince ublížit nechtěl, médiu tvrdil i mladší syn Honza, jehož ale coby otcova věrného služebníka někteří podezřívají z toho, že i kdyby tátu našel se zakrváceným nožem v ruce nad mrtvolou, bránil by ho, že je nevinný, protože jinak by možná přišel o jediný zdroj svých příjmů.\n„Není příjemné udávat vlastní rodinu, ale co mi jiného zbývá, když média záměrně ignorují fakta, která mají, a raději za pomoci křivých svědectví vyrobí cokoli, jen ať vyhoví sobě a těm, kteří jim je výměnou za náklonnost poskytují,“ řekl Extra.cz Rychtář. Jaká fakta ale že média mají mít, to nevysvětlil.\nNicméně podle našeho zdroje existuje i jakási nahrávka celého incidentu s dobýváním se do pokoje paní Dariny, která by prý měla prokázat, že to, co Rychtář udělat neměl, ve skutečnosti opravdu učinil. Kdo tedy ve finále bude skutečně obviněn z křivé výpovědi? A z čeho podnikatel viní svého syna Pepu? Že ho nechutně pomluvil, že zrmzačil svou dívku, což ta velmi razantně popřela? ■


magazín eKamarád | Co zobrazovat a co ne?\nRosťa na úvod tématu opět shrnuje předchozí témata a konstatuje toto:\nJak jsme si již několikrát řekli, pedofil by svou sexuální touhu měl co nejvíce ovládat, protože i nejmírnější forma zneužití (která je podle mého nejčastější), může někdy ublížit. K ventilaci slouží zneužití morální (hry, hlazení, mazlení se s dítětem, ve vzácném případě koupání). Dítě to nesmí vnímat jinak než s rodiči či jinými příbuznými, dotyčný se musí chovat jako jindy a nesmí na sobě dát nic znát. Dítě i rodiče k pedofilovi musí mít naprostou důvěru, aby mu to dovolili, aby dítě mu to dovolilo. Ale ne každý pedofil má takovouto příležitost. A mnozí dítě raději nezneužívají ani takto, byť se dosud neprokázal jediný negativní dopad na dítě a byť vzrušení na dotyčném nebývá znát, takže je těžké jej odhalit, obvinit, obžalovat, soudit nebo dokonce potrestat (za co ale trestat?). No, mnozí již za tento “zločin” potrestáni byli, na základě pouhých nepřímých důkazů (pozitivní sexuologické vyšetření).\nI pro dítě méně problematickou ventilací jsou písemná, zvuková, obrazová ztvárnění dítěte, jeho života, jeho hry, hry i s dospělým, dotyku (třeba nevinného) s jeho tělem, nebo dokonce nahého dětského těla (opět zobrazení nevinná). Pedofila potěší i naprosto nevinná fotografie dítěte, třeba družičky na svatbách v krásných šatečkách. Ovšem stejně nevinné fotografie dětí nahých, třeba při hře u vody, nebo dokonce dětské akty, již určité problémy vyvolávají. Stále jsou totiž směšovány s dětskou pornografií. Ta však děti zobrazuje v erotických, nebo dokonce sexuálních pózách a situacích, takže má přinejmenším negativní výchovné dopady. O negativních dopadech jiných (zdravotních, psychických, …) raději nemluvme.\nJaké jsou případné dopady nepornografických snímků nahých dětí na děti samotné? Já myslím, že v případě nudistických fotografií nebo hrajících si, či koupajících se nahých dětí z rodinného alba, snad jedině takové, že dítěti může vadit, když zjistí, že si snímek prohlíží i někdo jiný než člen rodiny. Ale myslím, že k časopisu či na Internetovou stránku pro pedofily se dítě většinou nedostane. A co akty? Fotograf by měl být zkušený a fotografování odmítnout, pokud vidí, že dítě k tomu přiměli rodiče, ale nechce to, odmítá. To by ale zase měl umět odlišit od studu. Mladší dítě se ještě nestydí. Starší ano, ale stud se dá překonat.\nO tom, co je pornografie a jak je definovaná, již několikrát byla řeč, ne-li přímo v článcích, pak určitě v diskusi k nim. Co si o tom myslí další diskutující?\nMarťas říká: “Myslím, že dětem by se na rovinu mělo říct, kde jejich fotografie budou. Ne jim říct, že to jsou fotky do rodinného fotoalba a pak je dát na Internet na Lolitu. Na fotografii se vztahují určitá autorská práva, která má nejenom fotograf, ale i ten, kdo je na fotografii vyfocený.\nTo, že by byla malá pravděpodobnost, že děti uvidí pedofilně zaměřené stránky, není pravda. Některé mají přímo i rubriky pro děti. Děti většinou nechodí moc na tvrdé porno, protože to jsou většinou vlezlé stránky, které otevřou mnoho dalších nechutných oken, nastaví se jako domovská stránka a některé děti se jich pak neumí zbavit.”\nMlsoun k tomu říká: “Pokud se týká oblečených dětí, tak jejich fotek se na Internetu dá najít hodně. Proto bych je asi neřadil do této kategorie, i když i jejich shlédnutí může stačit k uspokojení hodně pedofilně orientovaným lidem. Na takové fotografie ale nemusí vyhledávat nějaké speciální galerie, ale stačí projít i stránky dětských oddílů či agentur pořádajících tábory, které mají na svých stránkách i fotografie.\nI nahé děti ale u nás najdete a to i ve filmech. Vzpomeňte třeba na film “Malý velký hokejista”, kde je vidět nahé sprchující se kluky hokejisty ve sprše. Jsou sice ze zadu, ale nazí. Obdobně nahé děti můžete vidět ve filmu “Knoflíková válka”. Na tom není nic špatného. Je to asi podobné, jako odpovídala MUDr. Fifková Marťasovi na otázky ohledně tvrdých klukovských her. Někdo při nich může mít masochistické či sadistické pocity, které ho mohou vzrušovat, většina kluků ty hry ale bere úplně normálně a vidí v nich obyčejné dobrodružství. Stejně je to tedy s podobnými filmy či fotografiemi.\nOstatně pokud by byly podobné fotografie či záběry škodlivé, pak by nemohly být povoleny nudistické pláže. Důležitý tedy není stupeň nahoty, ale kontext, v kterém onen pohled či záběr je.”\nPro toho, komu se nechce hledat v diskusích, připomenu, že pornografická je taková fotografie, při níž je kladen důraz na nějakou erotickou či přímo sexuální aktivitu, ať už onanii či soulož nebo jinou náhradní praktiku či stav těsně před nebo těsně po, který vyvolává ve foceném viditelné erotické vzrušení. Za pornografii bych ale už nepovažoval třeba skupinovou fotografii např. deseti oblečených dětí, z nichž jedno se v rohu drbe mezi nohami (možná to je onanie, možná ho to tam opravdu jenom svědí), protože to není dominantou fotografie a fotograf si toho patrně při mačkání spouště ani nevšiml. Protože sám fotím, tak určité zkušenosti mám a vím, že věcí, které musí fotograf hlídat při focení dětí, je více. Zejména, je-li to momentka a ne strojená skupinová fotografie.\nV naší diskusi samozřejmě vycházíme z naší kultury, nikoli tedy z kultury zemí, kde třeba ženy musí chodit zahalené a podobně. Extrémy se najdou všude.\nRosťa odpovídá Marťasovi: “Marťasi, já přece netvrdím, že je správné přemluvit dítě k fotografování jen tak a tvářit se, že jde o fotografie pouze pro rodinné album. Ale když se takto nechá vyfotit dejme tomu pětiletá holčička, tak ta si nahotu ještě nespojuje s něčím zvláštním, co lidé starší než ona okolo nahoty, lásky a sexu cítí, třeba i podvědomě. Focení je pro ni prostě normální záležitost a objevuje-li se stud, pak je spojen i s fotografiemi na kterých je oblečená, nahotu ani příliš nevnímá. Ani informace, že ty snímky si bude prohlížet několik hodných pánů, kteří mají rádi děti, jí příliš neřekne. Nevím zda je dobré se k tomu vracet ve vyšším věku a říci jí, že ve školce pózovala jako Lolita.\nAle dívka starší, zhruba od počátku školní docházky, si již nahotu začíná spojovat s milostnými a sexuálními situacemi, díky filmům či literatuře, chování rodičů a jiných dospělých, starších dětí a mládeže. Takže si již dokáže uvědomit, že takový snímek jistě není určen do babiččina fotoalba. Také již má určité vědomosti o podivných pánech, kteří mají rádi děti. Některým dětem, které jsou vedeny ke strachu z pedofilů a ke stranění se jim, může vadit, že si snímek bude prohlížet “nějaký uslintaný úchyl”. U dětí školou povinných se navíc postupně objevuje jiný stud, než ten spojený např. s vystoupením před třídou či dokonce před rodiči na besídce. Je jím stud spojený s nahotou, který je u lidí jistě naučený (protože malé dítě se nestydí a protože různé přírodní národy také dosud chodí bez oděvu).\nAby dítě souhlasilo, musí vědět co vše fotografování obnáší. Že snímky někdo uvidí, i když jde jen o malou skupinu pedofilně orientovaných osob. Ale i to, že nahota je naprosto normální věc, že za své tělo se nikdo stydět nemusí. Pak bude vědět s čím souhlasí nebo nesouhlasí. Ale to vše myslím fotografovi napomáhá rozpoznat, kdy dítě opravdu odmítá a je pravděpodobně nuceno, kdy se pouze stydí, což snad lze překonat, nebo kdy mu to žádné potíže nečiní. Co případná přítomnost dětského psychologa či rodičů v atelieru, určitá kontrola, aby nedocházelo ke zneužívání, nutnost podnikat jen na zvláštní povolení?\nJinak si Marťasi nemyslím, že pedofilní stránky navštěvované i dětmi, obsahují dětské akty.”\nMarťas Rosťovi odpovídá: “I dítě by mělo mít na své fotky autorská práva, bez ohledu na věk. Jde-li o malé dítě, které i na veřejnosti chodí nahé, tak tam je to asi jiné. Tam není třeba rozlišovat, je-li na fotografii oblečené nebo nahé. Jakmile však doroste do věku, kdy na veřejnosti nahé nechodí a i na běžném koupališti se koupe v plavkách, je třeba takovouto fotku považovat za akt a dítě by k ní mělo dát samo souhlas.\nPředstava pedofila jako uslintaného pána si myslím, že může být pro dítě hodně zavádějící a nebezpečná, protože skuteční pedofilové vypadají úplně jinak. I když i slintající člověk, toužící po sexu může být. Slyšel jsem, že takoví lidé chodí občas do internetových kaváren, kde slintají nad pornem. Jde ale většinou o obyčejné heterosexuály, kteří mají nějaký problém a nemohou navázat reálný kontakt s partnerkou.\nNa stránkách s pedofilní tématikou, které jsem měl na mysli, nejsou třeba klasické akty a jejich galerie, ale občasné fotografie buď zcela nahého dítěte a nebo téměř nahého dítěte. Netvoří ale třeba většinu obsahu stránky. Jako příklad mohu uvést Klukomilovu stránku, kde se takovéto fotografie občas objevovaly.”\nMarťase mohu podpořit v tom, že lidé, kteří se chodí vzrušovat na Internet sexem a neumí se ovládat, se opravdu vyskytují. Do našeho internetstudia jich naštěstí moc nechodí, ale občas se objeví. Většinou jde o lidi, kteří mají na první pohled patrnou nějakou vadu, většinou tělesnou. V době, kdy jsme provozovali ještě i ABC Internet café, mám zprávy od brigádníků, kteří tam sloužili, že tam chodilo lidí s podobnými projevy více. S ohledem na statistiky, které říkají, že pornostránky a erotiku na Internetu navštěvuje 70 až 80% návštěvníků Internetu, je vidět, že většina těchto lidí se ovládat umí. Část z nich zachovávají i určitou intimitu a stránky si po sobě zavřou, aby ten, kdo přijde po nich, či obsluha internetové kavárny, neviděli, co si prohlížel.\nNa závěr Rosťa ještě říká: “Marťasi, máš pravdu, že i dítě by mělo mít autorská práva na své fotografie, v tom jsem Ti přece neodporoval. Jen jsem chtěl ukázat rozdíl mezi dítětem malým a větším, které již nahotu vnímá jinak a které již v podstatě chápe rozdíl mezi aktem a pózováním v šatech. Pro ty mladší je nahota ještě normální. Ale také se ještě nenaučily hospodařit s penězi, proto by kapesné, nebo i případné honoráře, měly zatím dostávat jen v menších částkách. Čtyřletá holčička s odměnou sotva naloží hospodárně, ihned ji utratí za hračky a čokoládu a ještě si může myslet, že peníze padají z nebe a vždy jich bude mít dostatek. Větší část odměny za pózování těchto dětí by měli dostávat rodiče, kteří jim za ni něco koupí.\nPředstavu “uslintaného úchyla” dětem bohužel často vštěpují rodiče nebo ve škole. Já jsem se často seznámil s dětmi, které mě považovaly za kamaráda, dokud se o mně nezmínily doma, kde jim styk se mnou zakázali a děti si pak ode mne držely odstup. Ale nevím, zda holčičce nebo chlapci nebude vadit, když si uvědomí, že si jejich nahé fotografie prohlíží podivní dospělí pánové, kterým se líbí děti. Někdo si může říci, že kdyby jim to vadilo, tak nepózují, ale co když je k tomu přemluvili rodiče a jim se ve skutečnosti nechce? Proto by se mělo přihlížet k pocitům dítěte, ne k souhlasu rodičů a k zisku plynoucímu ze zveřejnění. Fotograf by buď měl být dostatečně zkušený a tyto pocity dítěte by měl umět rozpoznat, nebo by si s děckem měl před focením promluvit dětský psycholog. Ateliér by také měl být nějak kontrolován, aby nedocházelo ke zneužívání dětí. Jestliže by se ze zákona vyžadovala přítomnost rodičů, může se stát, že pokud dívce focení nedovolí, může vyhledat ateliér ilegální, kde se jejich účast nepožaduje, ale kde také může být zneužita k fotografování pornografickému. Přítomnost alespoň toho psychologa kromě fotografa myslím zajišťuje dostatečnou ochranu dětí. Těžko lze předpokládat, že by oba byli pedofilové, kteří navíc neumí ovládat své sexuální touhy. Policie může provádět občasné neohlášené kontroly.\nDítě, které pózuje, se odnaučí přebytečnému studu a myslím, že se naučí vážit si sama sebe, že jen ono smí rozhodnout, co s jeho tělem kdo smí dělat, jak je kdo smí fotografovat.”\nToto téma můžeme myslím uzavřít. V diskusi jsme se dostali poněkud do časového presu, protože nám v redakci tři dny nešel Internet a tedy ani emaily. Navíc po třech dnech jsem zjistil ještě další technické problémy.Marťas ani Mlsoun již nic závažného k tomuto tématu nemají. Pro Mlsouna je to téma okrajové, protože si nedovede představit, jak by se s ním mohl dostat jako vedoucí oddílu do styku. Berme tedy toto téma jako nadstavbu, která se týká spíše užšího okruhu lidí. Ti mohou pokračovat v diskusi k tomuto článku.\nZa týden se ještě naposledy k našemu cyklu vrátíme a pokusíme se tento diskusní stůl na téma pedofílie zhodnotit.\nČlánek si přečetlo 15494 čtenářů


Nájemníci v Truhlářské protestují proti přestavbě domu — ČT24 — Česká televize\nNájemníci v Truhlářské protestují proti přestavbě domu\nPraha – Dům v Truhlářské ulici, známý tím, že zde bydlí squatteři vystěhovaní z vily Milada, žije další kauzou. Podnikatel Petr Svinka chce objekt přestavět na moderní osmipatrový dům, ale naráží při tom na odpor místních obyvatel. Novostavba si totiž kromě vystěhování posledních nájemníků z domu číslo 11 vyžádá i zastavění vnitrobloku se sousední Soukenickou ulicí. Městská část Praha 1 se zatím na žádnou stranu sporu nepostavila. O definitivním stanovisku bude zastupitelstvo teprve jednat, ale i kdyby se stavbou nesouhlasilo, nezmění to nic.\nPodle obyvatel Petrské čtvrti přestavba vyplní prostor mezi ulicemi Truhlářská a Soukenická a tím naruší ráz celého okolí. „Stavba je předimenzovaná, její výšková úroveň je nad úroveň všech ostatních domů a v podstatě zastíní přízemí, první, druhé i třetí patro,“ dodává Pavel Novotný z družstva Soukenická 12.\nMístním obyvatelům se neustálé stavební práce v okolí jejich bydliště nelíbí, a tak zahrnuli stížnostmi radu městské části Prahy 1, která projektu dala zelenou. Ta je ale jenom účastníkem řízení a určující pro stavbu jsou povolení od stavebního nebo památkového úřadu. Majitel domu v Truhlářské Petr Svinka však všechny potřebné dokumenty získal. „Mně byla tato rekonstrukce umožněna a neznám zákon, který by stávající nájemníky opravňoval k tomu, aby mi zabránili jako majiteli rekonstruovat objekt,“ prohlašuje Svinka.