Svépomocí.cz - Zásah do nosných panelů\nPřed nedávnem jsem pořídil byt v panelovém domě a plánuji rekonstrukci částečně svépomocí. Bohužel jsem pořád poměrně zmatený ohledně zásahů do nosných panelů.\nSnažil jsem se najít ohledně panelů co nejvíce informací na internetu. Podle všeho při zásahu do nosných konstrukcí potřebuji statický posudek. Existuje nějaká hranice, kde potřebuji statický posudek a kde už ne? Například přidělání poličky je také zásah do nosné zdi, ale je mi jasné, že na to nikdo statický posudek shánět nebude (měl by?) Konkrétně se mi jedná o vykroužení děr pro zásuvky a vypínače. Bohužel i různé firmy mi tvrdí něco jiného. Někdo říká, že to není problém, někdo naopak, že by se to dělat nemělo. Existuje nějaká hranice (například průměr nebo hloubka), co lze bez statického posudku? Vím, že jedna věc je, jak by se to mělo dělat správně, a druhá, jak se to ve skutečnosti dělá.\nZajímal by mě názor z obou pohledů.\ntravas 30. 4. 2021 17:28:47\nU paneláků platí, že v nosných konstrukcích se nesmí dělat vodorovné drážky na el vedení a ani díry na zapuštění krabic. Je proto nutné posouzení statika.\njarkane 1. 4. 2021 15:22:07\nNěkteré postupy podle stavebního zákona jsou spojeny se zásahem do nosné konstrukce stavby. Např. pro stavební úpravy, které nezasahují do nosné konstrukce stavby, postačí územní souhlas (takže není třeba ani stavební povolení, ani ohlášení). Rozdíl pro stavebníka je velký, už jen proto, že pro územní souhlas nemusíte mít projekt do autorizovaného projektanta, kdežto pro ohlášení už ano. Zákon ani prováděcí vyhlášky nestanoví přesně, co je to zásah do nosné konstrukce. Je to vždy na uvážení stavebního úřadu, podle konkrétní situace. Obvykle se to hodnotí tak, že za zásah do nosné konstrukce je považován takový zásah, který může ovlivnit statiku té konstrukce. U každého takového zásahu tedy musí být vyhodnocen jeho dopad, a to podle jeho velikosti, umístění i způsobu provedení.\nZásahem do nosné konstrukce bude vždy např. vybourání otvoru pro okno nebo dveře. Za zásah může být považováno i výrazné přitížení vodorovné konstrukce. Za zásah do nosné konstrukce se ale běžně nepovažuje např. průraz pro vyvedení trubky klimatizace mimo budovu. Zato upevnění konzoly pro budoucí balkón už ano, a to nikoliv proto, že se prorazí otvor do zdi pro upevnění takové konzoly, ale proto, že budoucí balkón vyvolá v konstrukci excentrické zatížení. Za zásah do nosné konstrukce může být rovněž považován průraz sice malého průměru, ale který poškodí (přeruší) výztuž u ŽB panelu.\nTakže je to vždy individuální, A bohužel se stává i to, že různé stavební úřady mají na takové posouzení různé měřítko. Obvykle narazíte u malých stavebních úřadů na obcích II. typu, kde není tak profesionální aparát a kde se úředníci bojí něco rozhodnout, takže jsou extrémně opatrní. Na obcích III. typu (to jsou tzv. pověřené obce) se s tím už zpravidla nesetkáte.\nA k Vašim konkrétním dotazům: Přidělání poličky i vyhloubení otvorů pro zásuvky a vypínače samozřejmě nejsou zásahy do nosné konstrukce ve smyslu stavebního práva.


Ferrari: Race to Immortality je film, který vám nesmí uniknout | Temple of Speed\nFerrari: Race to Immortality je film, který vám nesmí uniknout\nDokumentární film Ferrari: Race to Immortality popisuje nebezpečný život a nečekaná úmrtí nejslavnějších jezdců zlaté éry motorsportu.\n„Je to jako zkoušet, jak moc se můžete vyklonit z okna, než vypadnete ven. A to ti hoši ve Ferrari dělali v padesátých letech.“ Takové přirovnání zaznívá v prvních minutách dokumentárního filmu Ferrari: Race to Immortality (v českém překladu Ferrari: Cesta za nesmrtelností), který divákům dává nahlédnout do šampionátu Formule 1 v druhé polovině padesátých let minulého století.\nUprostřed toho všeho stojí Enzo Ferrari, pro něhož bylo závodění středem vesmíru. Ve svém vlastním závodním týmu Scuderia Ferrari chtěl mít pouze ty nejtalentovanější jezdce, přičemž nejlepším z nich byl vždy ten, který vyhrál poslední závod. Dokumentární snímek, za nímž stojí britský režisér Daryl Goodrich, však dává nahlédnout i do jejich soukromých životů a situací, při nichž se střídá radost i smutek.\nPeter Collins, Mike Hawthorn, Eugenio Castellotti, Alfonso de Portago a Luigi Musso byli pěticí závodníků týmu Ferrari, kteří toužili po zom být stále rychlejší. Vysoké závodní nasazení, ať už dobrovolné, či nucené, se jim bohužel stalo osudné. Ani jeden z nich se nedožil vysokého věku, protože všichni z nich zemřeli ve chvílích, kdy se snažili být lepší než jejich soupeři.\nAčkoliv bych se s vámi opravdu rád podělil o vyprávění konkrétních příběhů, nerad bych vytvářel pomyslné mosty. Jako fanoušek legendární italské značky a benzínový šílenec vyhledávající historickou přesnost při vyprávění příběhů z motorsportů vám chci tenhle film doporučit, jelikož si myslím, že jej prostě musíte vidět.\nFerrari: Race to Immortality totiž vypráví příběh štěstí, ztrát a tragédií nejslavnějších jezdců Ferrari v době, kdy závodili na pokraji smrti a stali se nefalšovaným důkazem toho, že padesátá léta byla zlatou érou automobilového závodění.


Hořčicová pouzdrová sukně MISSGUIDED - opravdu levně\nMáme krásné počasí, které si přímo žádá nové oblečení a tento kousek: hořčicová pouzdrová sukně MISSGUIDED se vám bude nyní hodit. Tento kousek pořídíte za skvělou cenu. Stačí si jen vybrat. Podívejte se na nejnižší cenu.\nTyp: pouzdrová sukně Barva: hořčicová Zapínání: zip na pravém boku Kapsy: ne Podšívka: ne Materiál: 95 % polyester, 5 % elastan Vlastnosti materiálu: pevný, odolný Praní: 30 °C Rozměry pro vel. M: délka - 42 cm Modelka měří 180 cm a na sobě má velikost M.\nTuto módu vyrábí módní značka MISSGUIDED, která se řadí k velmi oblíbeným. Určitě neuděláte chybu, když si tento skvělý kousek - hořčicová pouzdrová sukně MISSGUIDED - koupíte. Hezký střih a příjemná barva to je přesně to, co se vám bude v této sezóně hodit.\nProdukt: Hořčicová pouzdrová sukně MISSGUIDED


Hacknutí počítače? - Stránky 4 - PC-HELP.CZ\nPříspěvekod jaro3 » 15 srp 2019 22:20\nJo , a po kliku na CPU klik na test on..\nPříspěvekod WolfGunsCZ » 15 srp 2019 23:06\nBudu tento příspěvek updatovat, zatím dávám výsledek CPU:OCCT (test jel 32 minut):\nPříspěvekod jaro3 » 15 srp 2019 23:22\nVětráky , paměti frekvence i jejich napětí OK.\nTeplota CPU jader se mi zdá vysoká. Napětí se taky u CPU trochu víc snižuje s růstem zatížení CPU. Jak velký zdroj máš?\nMožná by stálo za to založit si nové téma v sekci problém s HW. Kolegové by Ti mohli více pomoci.\nPříspěvekod WolfGunsCZ » 15 srp 2019 23:40\nZdroj má 650W, je to EVGA SuperNOVA NEX650G Gold Power Supply 650W ( https://www.czc.cz/evga-supernova-nex65 ... 22/produkt ).\nVýsledek z GPU:3D:\nTest Power Supply úplně nedopadl, protože došlo k overheatu. Poprvé jsem zkusil spustit ten test, tak to vydrželo asi 2 minuty, vyhodilo to po konci i PNG, který přikládám. Po 10 minutách jsem to zkusil znova, ale zase overheat, nevyhodilo to ani PNG, tak jsem screenul aspoň ten konec, také přikládám.\nSnímek obrazovky (857).png\nPříspěvekod jaro3 » 16 srp 2019 18:29\nVšechny 4 jádra CPU se přehřívají až na 90°..\nGPU OK. Procesor může být vadný , nebo spíš je něco s chladičem , řízením otáček ventilátorů ap.\nNapětí VCore je v pořádku.\nTen zdroj nevím ,může mít zvlněné napětí ( špatná filtrace) to na těch grafech není. Zkontroluj si větráky na jádrech a hlavně na tom zdroji , jestli se reagují na zátěž.\nPříspěvekod WolfGunsCZ » 16 srp 2019 18:40\nTak tak moc se v tom už nevyznám.. Jak zkontroluju větráky na jádrech? Kde má jádro větrák? Jak mám zkontrolovat větrák na zdroji? To mám dát pryč bočnici a podívat se, jestli se se zvyšováním zátěže zvedá i rychlost pohybu větráku?\nPříspěvekod petr22 » 16 srp 2019 19:27\nKazde jadro svuj ventilator samozrejmne nema, pointa je, ze se ti prehriva procesor, coz je\nobvykle zpusobeno z nejakeho duvodu spatne fungujicim chlazenim, neni to virus ani nic podobneho,\ntedy by se to asi nemelo jiz resit v sekci HijackThis, protoze je to hw problem.\nChladic na procesoru by mel se zatezi procesoru zvysovat otacky (vic hucet) a ty mas overit zda se toto\ndeje ve chvili kdy ma procesor 90 stupnu.\nPříspěvekod WolfGunsCZ » 16 srp 2019 19:50\nZkontroluji to zítra, dneska se už opět k PC pravděpodobně nedostanu.\nDůvod, proč to tady řeším je podezření z hacknutí PC, které stále trvá. To že to došlo ke zkoumání teplot je už věc jiná, která jak říkáš, by byla vhodnější řešit v HW sekci. Já bych ale momentálně chtěl raději vyřešit to podezření na hack, až pak přehřívání CPU.\nPříspěvekod dvorakj » 16 srp 2019 20:39\njednoduche reseni, ktere si mel udelat hned a usetril by si necele 3 tydny.\n1) zaloha dulezitych dat, kterou asi stejne mas\n2) zmena veskerych hesel sluzeb a emailu, se kterymi jsou svazany\n3) uplne cisty reinstal systemu s formatem disku nahozeny nejlepe z DVD, ktere bylo vytvoreno na jinem PC (pro paranoiky)\n4) instalace legalniho antiviru (pochybuju, ze zrovna ty sis koupil eset za necele 2000 kc)\n5) bezna instalace SW\na mel bys klid!\nPříspěvekod jaro3 » 16 srp 2019 20:52\nData bych zatím nezálohoval , nevíme zda tam není nákaza. Má pravdu , třeba se jedná o těžařský vir..\nNejlepší bude tohle:


Microsoft v nové reklamě láká na Surface RT s balíkem Office zdarma – Živě.cz\nKarel Javůrek 20. května 2013\nčlánek Potvrzeno: Yahoo schválilo koupi sítě Tumblr, zaplatí přes miliardu SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nNěkolik výrobců si veřejně postěžovalo, že Microsoft s Windows RT poměrně dost klame uživatele, kteří díky značce Windows předpokládají, že zařízení s tímto systémem dokážou spustit jejich běžně používané aplikace. Verze tohoto systému je ale určena pouze pro platformu ARM a lze tak spustit více méně pouze kompatibilní aplikace z Windows Store pro prostředí „Metro“ (Modern UI atd.).\nMicrosoft sice nový brand nevytvořil, ale již od počátku se snaží zapůsobit tím, že v rámci tohoto „omezeného“ systému je licence pro Microsoft Office zdarma. A právě se stejným trikem se snaží Microsoft zaujmout v nové reklamě na jeho tablet Surface RT.\nJak můžete vidět na videu, Microsoft propaguje Surface RT jako zařízení, na kterém běží kancelářský balík Office a jak je to skvělé a jediné potřebné zařízení, protože si k němu můžete připojit i klávesnici a flash disk. V jednom záběru se objeví i ukázka klasického prostředí Windows. Nikde se však nedozvíte, že vlastně kromě Office a kompatibilních Metro aplikací na něm nespustí žádné jiné aplikace, které běžní i profesionální uživatelé používají.\nDiskuze (35) › Další článek: Potvrzeno: Yahoo schválilo koupi sítě Tumblr, zaplatí přes miliardu\nTémata článku: Microsoft, Windows, Byznys, Tablety, Surface, Reklama, Brand, Brandy, Skvělý záběr, REK, Skvělá klávesnice, Imagine, Office, Microsoft Store, Microsoft Surface, Potřebné zařízení, Surface RT, Balík, Potřebná aplikace, Microsoft surface pro 3 na Mall.cz


Sestava | Iceland\nČlenové kapely Iceland\nHudba se pro mě stále součástí mého života. Můžu tvořit a rozvíjet svůj talent a poznávat sám sebe a druhé. Díky hudbě mám lepší vztahy s lidmi kolem sebe a když vidím, že se jim, to co skládám a píši líbí, jsem potěšen a motivuje mě to k další práci.Baví mě se neustále zlepšovat a vytvářet něco jedinečného, co vychází z mého srdce.\nSkládám, zpívám a píšu texty tak, aby vyjadřovali mé pocity a popisovali, to co lidé kolem mě prožívají radost, bolest, vášeň, touhu atd... Kapela Iceland mně kazuje, že kde je pohoda a člověk přestane upřednostňovat své ego, může vytvářet pohodovou atmosféru a týmová spolupráce se rozvíji. Jsem velmi potěšen, že můžu pracovat s lidmi, které mám kolem sebe.Chtěl bych vydávat singly a klipy v Icelandu, které se budou líbit lidem. Tvořit hodnotné texty a hudbu. Možná i psát a skládat na zakázku. Třeba chtěl bych napsat něco pro film.\nHudbě jsem se ale začala věnovat již ve školce. Studovala jsem školku s uměleckým zaměřením, a tak se ve mně již od útlého dětství rozvíjela láska k hudbě, tanci a umění celkově. Jsem šťastná, že mne hudba a tanec provází celým mým životem. Mám velkou radost, že mám tu možnost a čest sólově vystupovat s mnoha tuzemskými i zahraničními hvězdami vážné i populární hudby.\nSpolupracuji s několika choreografy, tanečními soubory, kapelami, divadly a divadelními scénami, s nimiž připravuji různá představení a věnuji se zejména jejich hudební složce. Mezi mé dosavadní úspěchy na „Prknech, která znamenají svět“, se řadí například angažmá v Black Moon Theatre Company v New Yorku, spolupráce s choreografem Attilou Egerházim, účast na evropském turné Michaela Bublé, a další. V kapele se mi líbí hlavně přátelská atmosféra, schopnost vycházet si vstříc a pomáhat si vzájemně.\nHudba je pro mě vším. Živím se hudbou už 27 let a když jsem se ve třiceti rozhodl věnovat se tomuto řemeslu, kdy jsem vystudoval konzervatoř Jaroslava Ježk.Zažil jsem slávu a úspěch s kapelu Dalibora Jandy a pak jsem hrával s Helenou Vondráčkou, Věrou Špinarovou atd.\nV současnosti učím piano, kytaru, basu a zpěv, složil jsem hudbu k několika písničkám a podílím se na aranžích.Na muzice mě baví hlavně tvoření, možnost trávit každý týden s Jindrou a skládat nové písničky.Dále učit své žáky. Kapela Iceland mě ovlivňuje velmi pozitivně. Dává smysl mé existenci.\n(akustická a elektrická kytara)\nPro radost si zpívám už od dětství. Zpívala jsem především doma nebo v rámci sboru. Sólový zpěv pro mě znamená mnoho překonávání sebe samé, svého studu a nervozity. Kapela je mi přitom skvělou oporou.Líbí se mi, když hudba vzbuzuje emoce nebo nutí k zamyšlení. Na kapele mě baví především společné zkoušení, kreativní práce – především tehdy když vznikne něco, co se dobře poslouchá.\nKapela pro mě představuje jednu z mála kreativních činností vedle spíše analytické práce. Jsme též super parta, každý jsme dost jiný a dohromady se skvěle doplňujeme. Vystupování v kapele mě též podporuje v překonávání sebe samé svého studu a nervozity. Ráda bych se odvážila více do vlastní tvorby, získala větší odvahu a sebejistotu při vystupování.\nHudba JE můj život! Narodila jsem se do hudební rodiny, maminka i babička hrály na klavír, takže i já jsem v šesti letech začala. Po pěti letech mě to ale přestalo bavit a asi ve dvanácti jsem se zakoukala do bicích. Založila jsem svoji první, kompletně dívčí, kapelu, postupně jsem prošla swingovým a symfonickým orchestrem, souborem bicích nástrojů, zábavovou kapelou a dalšími. Po přestěhování Prahy jsem působila skoro dva roky ve swingovém orchestru a založila nu-metalovou kapelu Cult of Unicorn, ve které hraji doteď.\nOrchestr a jedna kapela mi ale nestačily :), takže když mi napsala někdejší spolužačka z gymplu, Janča, že má folkovou kapelu Iceland, která zrovna shání cajonistu, tak jsem se přišla podívat a už jsem tam zůstala :). Hraji ještě v dívčí alternative rockové kapele Collectors. Na muzice mě baví všechno :). Asi nejvíc mě baví společně v kapele hudbu tvořit, vymýšlet a hrát.Kapela Iceland je to velmi zajímavá zkušenost, se zajímavými lidmi. A je hezké, když postupně zjistíte, že už nejste jenom kapela, ale že jste i přátelé.\n© 2012–2019 Kapela Iceland


Nastavit jako výchozí Přidat do oblíbených To nejtěžší na každé práci je - překonat moment, kdy se nám nechce pracovat.\nJsme autorizovaný distributor a convertor produktů 3M™. Vyrábíme lepící i nelepící tvarové výseky z 3M™ materiálů, mikroporézních a tvrdých pryží, plstí, tkaných a netkaných textilí, PE a PP pěn, ochranných fólií se samolepící vrstvou.\nwww.g3.cz - Detail firmy\nKnomi, s.r.o. - hydraulické rychlospojky\nVýroba a prodej: vysokotlakové hydraulické rychlospojky, strojírenské šroubení. Hydraulické díly: rychlospojky, fitinky, šroubení pro zemědělské stroje a nákladní automobily. Spojovací materiál, příslušenství šroubení, přípojky, spojky,...\nwww.aa.cz/hydraulicke-dily-knomi - Detail firmy\nVyrábíme elektrické rozvaděče a rozvaděčové skříně. Dále nabízíme služby kovovýroby: řezání laserem - laserové řezání plechů, prášková lakovna, zpracování plechů - ohýbání, ohraňování a řezání plechu, svařování kovů, svařování nerezu.\nwww.doucha.cz/ - Detail firmy\nwww.barvyradlicka.com - Detail firmy\nVyrábíme a potiskujeme papírové sáčky a papírové tašky nejrůznějších velikostí a tvarů. V oddělení kartonáž vyrábíme kartonové krabice, kartonové obaly, tvarové kartony různých velikostí. Zkrátka od krabice po krabičky. Potisk kartonáže.\nwww.litobal.cz - Detail firmy\nK.B.R. group v.o.s - Prodej kuřecího masa\nVelkoobchod s drůbeží a drůbežím masem, bourárna drůbeže, chladírenský sklad a rozvoz zboží.\nwww.chicken.cz - Detail firmy\nSpecializujeme se na výrobu skleníků a jejich vnitřního vybavení, včetně realizace staveb. Výrobu a technické řešení provádíme podle vlastní dokumentace, s ohledem na kvalitní pěstební podmínky a životnost celé stavby.\nwww.kovoagrex.cz - Detail firmy\nQuintal Dog s.r.o.\nFirma QUINTAL DOG s.r.o. Zlín se zabývá výkupem barevných kovů a legovaných ocelí. Vykupované odpady: barevné kovy, nerez, autobaterie, autokatalyzátory, kabely, slinuté karbidy (řezací plátky), elektromotory, trafa, technické stříbro atd.\nwww.quintaldog.cz - Detail firmy


MORAVSKOSLEZSKÝ KRAJ PLNÝ ADRENALINU - Turistický magazín TIM - tipy na výlety\nMORAVSKOSLEZSKÝ KRAJ PLNÝ ADRENALINU\nZ BESKYD AŽ DO OSTRAVY. BESKYDY JSOU RÁJEM IN-LINE, PĚŠÍCH TURISTŮ I CYKLOTURISTŮ. MALEBNÁ PŘÍRODA, STRÁNĚ, HORY A LESY JSOU CHARAKTERISTICKÝMI RYSY TURISTICKÉ OBLASTI „BESKYDY“. NABÍZÍME VÁM PŘEHLED ZAJÍMAVÝCH IN-LINE A CYKLO TRAS A ZAJÍMAVÝCH MÍST REGIONU.\n1. Kolem přehrady Olešné\nPřehrada Olešná byla vybudována v letech 1960-1964 na stejnojmenném potoce na okraji Frýdku-Místku. Dnes slouží hlavně rekreantům ke koupání, jde však rovněž o vyhledávaný cíl milovníků in-line bruslení. Kolem přehrady byl totiž vybudován 4,4 kilometry dlouhý okruh, na kterém se jel v letošním roce již třetí ročník extrémního in-line maratonu „24 hodin kolem Olešné“. Vítězná dvojice ze Slovenska Pavol Šimášek a Anton Králik objela přehradu celkem 145krát a borci tedy najeli těžko uvěřitelných 652,5 kilometrů. Tento okruh však nabízí svezení po výborném asfaltu a výhledy na panorama kraje Leoše Janáčka nejen závodním bruslařům. Koho by ale v parném létě bruslení rychle omrzelo, může se kromě přehrady zchladit rovněž v aquaparku, který stojí hned vedle stezky. Návštěvníci jej pak mohou využít za každého počasí, jelikož kromě letní části má aquapark i část krytou.\n2. Z Frýdku-Místku přes Paskov až do centra Ostravy\nTato trasa nabízí netradiční možnost, jak poznat průmyslové Ostravsko. Kdo by však čekal cestu podél továrních hal a výhled na komíny, ten by se mýlil. Tento region nabízí totiž mnohem víc. Stezka vede docela velkou část lesem kolem řeky Ostravice a má většinou výborný povrch. V okolí Paskova nám ovšem haldy hlušiny z uhelného dolu připomenou, co bylo v minulém století hlavním zdrojem obživy lidí z tohoto kraje. Ještě než dorazíme do Ostravy, mineme trochu netradiční půjčovnu kol s názvem „Coolárna“, která stojí přímo u stezky ve Vratimově. Návštěvníci, kteří dávají přednost bicyklu, si tady mohou půjčit např. koloběžky, tandemová kola, nebo repasovaná kola ze třicátých let. Pokud už jste se ale rozhodli pro brusle, vyplatí se tady alespoň krátká zastávka. Pojedeme-li potom dále, ocitneme se už zanedlouho na okraji Ostravy a stezka nás spolehlivě zavede až téměř do centra města.\nTEXT: REDAKCE, FOTO: MORAVSKOSLEZSKÝ KRAJ


Z Loupežnické jeskyně u Hřenska se nemohl vyčerpáním dostat muž ven, pomohli až hasiči\n4. 7. 2019 10:07\nDěčín, Hřensko, Labská Stráň - Z Loupežnické jeskyně nedaleko Labské Stráně u Hřenska na Děčínsku se ve středu odpoledne nemohl dostat vyčerpáním muž, který pravděpodobně podcenil svoji sílu. Na místo vyjely tři hasičské jednotky (lezecká skupina hasičů z Děčína, dobrovolní hasiči Labská Stráň a Hřensko). Hasičům se podařilo muže z těžko přístupného terénu dostat, neutrpěl žádné zranění, byl pouze vyčerpán.\nDo jeskyně vede několik cest s názvy: cesta Děsu, Slanění, Komínový sestup. Jedna z cest je až pětadvacet metrů kolmo dolů.


Velkomeziříčsko - Zbraňová amnestie potrvá šest měsíců\nV praxi to znamená, že každá osoba, která v současné době přechovává bez povolení zbraň nebo střelivo do těchto zbraní, může tyto zbraně dobrovolně odevzdat do 31. července letošního roku na kterýkoliv útvar policie bez trestního postihu za nedovolené ozbrojování. Policisté přitom nebudou od osoby, která zbraň nebo střelivo odevzdala, požadovat podání vysvětlení o způsobu jejich nabytí. Výjimkou jsou případy, kdy bude odevzdána munice, výbušnina nebo výbušný předmět. V tomto případě se bude policista, který bude zbraň přebírat, dotazovat na způsob nabytí. Ale i v tomto případě platí zánik trestnosti nedovoleného ozbrojování.\nPokud zbraní nebyl spáchán trestný čin, což policie prověří, bude moci osoba, která zbraň odevzdala, požádat o registraci, je-li držitelem zbrojního průkazu nebo ji prodat, převést na jinou osobu anebo přenechat do vlastnictví státu. Osobě, která zbraň nebo střelivo odevzdala, vydá přebírající útvar policie jeden výtisk potvrzení o převzetí zbraně nebo střeliva, ve kterém jako důvod uvede "zánik trestnosti nedovoleného ozbrojování".\n„Osobu, která zbraň nebo střelivo odevzdala, bude policista informovat o tom, že zbraň nebo střelivo budou předány k dalšímu řízení příslušnému pracovišti odboru služby pro zbraně a bezpečnostní materiál krajského ředitelství policie," doplnil plk. Mgr. Petr Gruber, vedoucí odboru služby pro zbraně a bezpečnostní materiál Krajského ředitelství kraje Vysočina s tím, že zbraně a střelivo mohou lidé odevzdat na kterékoliv policejní služebně na území České republiky, v případě našeho kraje na kterékoli policejní služebně v Kraji Vysočina.


Rowan Tree Apartment - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Oban\nInnishail, Oban Centrum města, Oban, Velká Británie, pa34 5jn - Zobrazit na mapě\nRowan Tree Apartment – podrobnější informace\nDobře umístěný v oblasti kultura, památky města Oban, Rowan Tree Apartment vám poskytuje nejpříznivější místo pro odpočinek od rušných dnů. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nRowan Tree Apartment nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Nejlepší zařízení hotelu obsahují Wi-Fi zdarma ve všech pokojích.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat topení, stůl, LCD televize / plazmová obrazovka, DVD/CD přehrávač, lednička. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují zahrada jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Rowan Tree Apartment je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Oban.\nVšichni cestovatelé (62) Páry (56) Jednotlivci (4) Rodiny s malými dětmi (1) Skupiny (1)


Ministryně financí nabádá města: Jestli vám chybí peníze, zvyšte lidem daň z nemovitosti - Seznam Zprávy\nMinistryně financí nabádá města: Jestli vám chybí peníze, zvyšte lidem daň z nemovitosti\nMinistryně financí radí městům, jak přijít k penězům. (Video: Petr Švihel, Seznam.cz)\n15. 6. 2019 20:17\nPotřebujete více peněz do rozpočtu? Zvyšte daň z nemovitosti, radila ministryně financí Alena Schillerová představitelům měst.\nZa typický byt o 70 metrech čtverečních v krajském městě v současnosti majitelé platí daň z nemovitosti zhruba 1200 korun ročně. Tyto peníze platí například v Liberci, Ústí nad Labem nebo Pardubicích. Stoupnout by částka mohla u zmíněného bytu až na tři tisíce korun.\nVláda ukryla do daňového balíčku další zdražení: za vklad do katastru\n14. 6. 2019 15:18\n„Obce se mohou rozhodnout o navýšení této daně v té jednotlivé lokalitě, a to dokonce koeficientem, který mohou mít až pětinásobný,“ řekla Alena Schillerová Seznamu.\nPraha zvýšení projednává, Liberec to vylučuje\nPraha se přitom daň připravuje zvýšit. Svůj koeficient se chystá zvednout na dvojnásobek, naopak ale navrhuje snížení dalšího parametru.\nPraha přitom bojuje o finanční pomoc státu na stavbu další trasy metra, jde o projekt za desítky miliard korun.\nNa radu ministryně nechce přistoupit například Liberec, a to i přesto, že je město zadlužené – ještě z dob pořádání mistrovství světa v klasickém lyžování před deseti lety.\nPodle primátora už teď jeho obyvatelé platí za stejně velký byt více než Pražané.\n„Představa, že město Liberec bude dohánět nedostatek finančních prostředků z rozdělení daní od Ministerstva financí místním koeficientem, je absurdní. Vyháněli bychom Liberečáky mimo Liberec,“ říká liberecký primátor Jaroslav Zámečník.\nNemůžeme dotovat státní služby\nSvaz měst a obcí Seznamu potvrdil, že si starostové nestěžují přímo na nedostatek peněz. Ale na konkrétní služby, které jim stát zadává.\n„Obce říkají, že nemají peníze na přenesený výkon státní správy,“ říká Radka Vladyková, výkonná ředitelka svazu. Jde podle ní například o matriční úkony, agendu stavebního úřadu, životního prostředí a sociální zabezpečení.\nPodle Vladykové rostou náklady obcím právě na těchto úkonech. A ministerstvo jim na to nechce uvolnit více peněz.\n„Není to o tom, že od občanů vybereme peníze a budeme z toho hradit povinnosti, které nám ukládá stát. To by nebylo v pořádku,“ odmítá návrh ministryně.


12 neuvěřitelných faktů o zamilovanosti - Království žen\n12 neuvěřitelných faktů o zamilovanosti\n„Láska je největším hnacím motorem světa,“ říká jedno přísloví, jiný citát hovoří o lásce a jejím příjemném vlivu na naši duši, další pak vyzdvihuje její pozitivní účinky na naše tělo. Láska s námi opravdu dělá divy. Přečtěte si všechny důvody, proč je tak skvělé zamilovat se, a co všechno se děje s vaším tělem i pocity.\n1) Najednou můžete tvořit. Máte plnou hlavu nápadů, motivujete ostatní a jste kreativně na výši. Můžete psát básně, skládat písně, malovat nebo dělat cokoliv uměleckého. Všechno vám jde od ruky a tu lásku, která vás pohání, dáte i do svého díla.\n2) Usmíváte se a jste krásné. Všichni to na vás vidí. Máte pocit, že můžete cokoliv, nic vás netrápí a zažíváte obrovskou euforii. Vyhlazují se vám vrásky, mizí akné a kila se sama ztrácejí, protože přece žijete z lásky a ze vzduchu.\n3) Možná zažijete i ten zvláštní pocit, jako byste byly opilé. Všechno ostatní kromě vaší lásky vidíte v mlze, na tváři máte blažený výraz a nemůžete se ho zbavit. Zároveň nemůžete uvěřit tomu, co se vám děje, všechno vám připadá jako sen a ztrácíte pevnou zem pod nohama. Tak takhle nějak vypadá a „chutná“ pocit absolutního štěstí.\n4) Vaše srdce bije jako na poplach a máte neuvěřitelné množství energie. Nemusíte vůbec spát, a když už usnete, máte nádherné sny. Přes den zvládáte všechny své povinnosti a ještě vám zbývá volný čas na koníčky nebo pohodovou a romantickou procházku ve dvou.\n5) Do budoucnosti se díváte s nadšením. Plánujete, co všechno se svou drahou polovičkou chcete zažít. Společná dovolená, výlety, narozeninové oslavy, party s přáteli, čeká vás toho tolik, co si užijete ve dvou mnohem lépe, než kdybyste šla sama…\n6) Při zamilovanosti máte motýlky v břiše. Možná se vám potí dlaně, možná cítíte nervozitu. Ale je potvrzené, že lásku v sobě neskryjete a neutajíte. Změní se vám držení těla (stane se rovnější), rozšíří se vaše zorničky a zněžní vám pohled. Teď jste na vrcholu svých duševních i fyzických sil.\n7) Daří se vám vše, na co sáhnete. Je to tím, že nemáte strach, jak to dopadne. Jediné, co řešíte, je vaše láska a těšení se na společný čas. Pracujete rychle a přesně. Možná k vám s láskou kromě štěstí, zdraví a skvělé kondice přijde i více peněz. Kdo by nechtěl pracovat se šťastnými lidmi?\n8) Přestáváte být citlivé na bolest. Je vědecky potvrzeno, že když je člověk zamilovaný, je opravdu jako omámený. Dávejte na sebe pozor a neriskujte, i když vás třeba malé říznutí nebo zakopnutí vůbec nebolelo. I když jste zamilované, nejste superhrdina ani kočka s devíti životy.\n9) Mění se také váš hlas. Jeho vibrace se zvyšují, vyrovnává se jeho tón a můžete si všimnout, že se vám lépe a čistěji zpívá. Vaši zamilovanost je zkrátka možné vidět, cítit i slyšet. Navíc i vám se zbystřují všechny smysly.\n10) K negativním vlivům patří to, že můžete začít zapomínat. Například nakoupit, uvařit, vyzvednout poštu nebo vyřídit jakoukoliv jinou běžnou činnost, kterou jste třeba ještě nikdy nezapomněly. Vysvětlení je jednoduché – máte hlavu plnou úplně jiných „starostí“.\n11) Snížená je také vaše schopnost soustředit se. Nemůžete myslet na nic jiného než na svoji lásku. Kudy chodíte, tam ji vidíte. Jste myšlenkami neustále s milovaným protějškem a nevnímáte čas, dobu ani počasí.\n12) Chováte se trošku jako blázen. Skáčete padákem, jezdíte v autě nebo na motorce neuvěřitelně rychle, užíváte si adrenalin a ten silný pocit zamilovanosti a toho, že žijete, chcete mít už napořád.\nJak jste na tom vy a láska? Jste zamilovaná a užíváte si to?\n7 vlastností, kterými vás Vodnář uhrane\n7 radostí, kterých by si žena měla užívat co nejvíce, než si…\nFemme fatale: podmanivá a nebezpečná


Bezpečnostní situace v Evropě je ovlivněna všehovšudy čtyřmi základními faktory: zahraniční politikou evropských zemí, bezpečnostní politikou evropských zemí, záměrem potenciálních útočníků a záměrem třetí strany. Zmínka o třetí straně může vzbuzovat údiv a pochybnosti, avšak ve světě soupeření mezi mocnostmi se v každé významné události vyskytuje vždy třetí strana. Při významných teroristických útocích* tomu není jinak. Bylo tomu tak v minulosti a pokračuje to i v současnosti. Nejedná se o teorii o konspiraci* (termín „konspirační teorie“ není správný)1, nýbrž o výpovědi příslušníků zpravodajských služeb a o poznatky získané prostřednictvím zpravodajské analýzy příslušných událostí (příklady zapojení třetí strany jsou předmětem samostatného dokumentu – připravujeme).


Soukromí a luxus nedaleko velkoměsta – 2. nadzemní podlaží | Dům a zahrada - bydlení je hra\nSoukromí a luxus nedaleko velkoměsta – 2. nadzemní podlaží\nRodinný dům 6+1 v Průhonicích, do kterého by se měli na podzim nastěhovat jeho noví majitelé, už má i druhé nadzemní podlaží, a ačkoliv ještě nemá střechu, je již teď jasné, že jde skutečně o nový typ domu, který se od okolní zástavby bude lišit. Ale zpět ke stavbě… Výstavba druhého nadzemního podlaží je sice v...\nRodinný dům 6+1 v Průhonicích, do kterého by se měli na podzim nastěhovat jeho noví majitelé, už má i druhé nadzemní podlaží, a ačkoliv ještě nemá střechu, je již teď jasné, že jde skutečně o nový typ domu, který se od okolní zástavby bude lišit. Ale zpět ke stavbě…\nSoukromí a luxus nedaleko velkoměsta - první nadzemní podlaží). Nicméně, v něčem se technika stavby od předchozí etapy přeci jen liší. Před týdnem jsme stavbu opustili v okamžiku, kdy měla hotové stropy nad prvním podlažím (Soukromí a luxus nedaleko velkoměsta - stropy), a druhé podlaží vyrostlo právě na těchto stropech. Ty musí být ještě zhruba měsíc podepřeny kvůli statice. Po této době lze podepření částečně odebrat.\nPři výstavbě druhého podlaží nejprve, po zabetonování stropu nad prvním podlažím, stavebníci navezli zdicí materiál a stejně jako při vyzdívání nosného zdiva prvního podlaží založili nosné obvodové zdivo z cihel Porotherm šířky 40 centimetrů. (Toto zdivo bylo zvoleno z toho důvodu, že dobře akumuluje teplo, a tak zajišťuje rovnoměrné a přirozené klima ve vnitřním prostoru). Při vyzdívání vždy vrchní řadu zdiva zakryli fólií, aby zabránili promáčení cihel.\nNa rozdíl od prvního podlaží byla ale tentokrát část nosného zdiva rozšířena kvůli požadavkům architekta na 50 centimetrů do úrovně parapetů oken a cihelné vyzdívky zábradlí na terasách. Toto rozšíření vytvoří na fasádě deset centimetrů širokou římsu.\nNad okny a francouzskými okny byly osazeny RONO překlady pro možnost osazení předokenních rolet. V první fázi stavebníci vyzdívali souběžně s obvodovými i vnitřní nosné zdi až do výšky pod ztužující věnec. Po vyzdění kompletního nosného zdiva mohli přistoupit k montáži bednění a následné betonáži ztužujícího železobetonového věnce druhého podlaží. Současně také vyzdívali zídku zábradlí teras. Po celou dobu výstavby 2. podlaží byl zabetonovaný strop podepřený v plném rozsahu.\nPředpisy pro výstavbu jsou stejné jako u prvního podlaží\nPro vyzdívání zdiva druhého nadzemního podlaží platí stejné předpisy jako u vyzdívek prvního podlaží rodinného domu. Při zahájení vyzdívek je důležité přesné rozměření rohů domu a provedení kontrolního měření úhlopříčkou. Výškově je nutné zaměřit první řadu vyzdívek s maximální přesností. Při samotném provádění vyzdívek se musí dbát na dodržování jednotné tloušťky ložných spár, které se musí dodržet i přes nepřesnosti výrobních rozměrů zdicího materiálu v tolerancích 8 - 15 milimetrů. Tlustší nebo nerovnoměrně tlusté ložné spáry snižují pevnost zdiva a v důsledku rozdílných deformačních sil může dojít ke vzniku prasklin. Používá se výhradně tepelně izolační malta v rámci obvodového zdiva a ložná spára musí být plně promaltována. Důležité je rovněž dodržení minimálních přesahů cihel v jednotlivých řádcích.\nPřeklady se osazují vždy na originální, nijak neupravovaný cihelný blok. Proti překlopení krajových překladů se k sobě zafixují pomocí rádlovacího drátu. Aby nevypadla vložená tepelná izolace mezi překlady, musí se lepit pomocí stavebního lepidla. Je nutné rovněž dbát na dodržení správné úložné délky překladů.


eD webinář: Produktové novinky Lenovo | eDéčko.cz\nDomů Akce eD eD webinář: Produktové novinky Lenovo\nProduktové novinky, nové technologie, chytrá komunikace. To a mnohem více zaznělo na eD webináři Lenovo, který se uskutečnil v pátek 23. října. Celým webinářem diváky provedli zástupci značky Jaroslav Rakušan a Jan Bureš.\nÚvodní části webináře se chopil Jaroslav Rakušan, který přiblížil nedávno spuštěný partnerský program značky Lenovo Partner Hub. Posluchači mohli například zjistit tipy, jak na slevy nebo jak co nejefektivněji využívat prodejní nástroje programu.\nDále se slova ujal Jan Bureš a představil Lenovo Bios Room, který je zákazníkům k dispozici a nabízí prohlédnutí zdrojového kódu BIOS produktů Lenovo. Také seznámil diváky s raritou na trhu, kterou je ThinkPad X1 Fold. Proč vlastně? To zjistíte ze záznamu webináře. Můžete se navíc seznámit s novinkou – nejlehčím ThinkPadem na trhu X1 Nano, který vyhoví i těm nejnáročnějším uživatelům. Nebo snad preferujete dva displeje? Pro Lenovo žádný problém s produktem Thinkbook Plus.\nNedílnou součástí webináře byly i nové technologie, se kterými Lenovo míří na trh. Od nových tlačítek až po technologii ThinkShield.\nprezentace představitelů Lenovo\nZáznam webináře Lenovo ►\neD webinář: Western Digital, všechny barvy duhy


Diskuse: VÍP: Aneb víkendový pokecník - Boty na sezonu - Neviditelný pes\nZ. Matylda 15.9.2019 17:02\nNo snad jsme se sem na chvíli dostala... nemám ráda, když se mi rozpadnou oblíbené boty. Nové nejsou nikdy lepší, snad snesitelné, ale než se z nich stanou ty správné- a nemusí to být tak- děsně to trvá :)\nT. Zana 15.9.2019 18:21\nA nejhorší je, že než se z nových stanou pohodlné boty, trvá déle, než ty pohodlné boty potom vydrží.\nD. Ruščáková 15.9.2019 19:15\nZano, mám to stejně - rok a šmytec, i ty drahé - letní verze. Ano, chodím v nich denně a ne jen o víkendech, ale sakra, nemohly by to být aspoň dvě sezóny? Horská varianta bot (pevné kotníkové) obvykle vydrží dvě sezóny. Moje první drahé (z Norska) horské boty mi vydržely šest let v aktivním provozu a další tři jako zahradní. To se mi už teď nepovede...\nT. Zana 15.9.2019 19:37\nPrávě. Zaplatila bych drahé boty, kdybych věděla, že za to stojí... jenže jsou vlastně všechny stejné (jen některé ještě horší :P )\nJ. Hlavatá 15.9.2019 11:31\nTak dámy, v roce 1984 nebo 5 jsem si v obuvi na rohu Sokolovské a Thámovy koupila botky na chození. Vzhledově se podobaly botaskám, ale byly modré. Měkoučké, pohodlné, ten materiál byl něco jako semiš. Pobíhala jsem v nich v lesích kolem Kraslic a Stříbrné, běžně jsem v nich chodila na delší cesty, naposled tady v Kutné Hoře a okolí, výšlap podle Vrchlice k Velkému rybníku a zpět. To je několik let zpátky. Opravdu a drží pořád. Teď je už nosit nemůžu, potřebuji pevnou podrážku. Ale nevyhodím je, botky samochodky, vždyť toho se mnou našlapaly kus života. A to za pouhých (tehdy prochu dražších) 125 Kč.\nT. Zana 15.9.2019 12:24\nAno, to jsou ty pěkné příběhy :-)\nZ. Jenny 15.9.2019 10:06\nPřidám jen povzdech. Ááách, kde jsou ty časy, kdy jsem si v roce 1966 za první opravdovou výplatu koupila pravé české pohorky,které se mnou prochodily ČSR od Šumavy k Tatrám a teprve v poslední době jsem je poslala dál do sběrného kontejneru pro ošacení a obutí a to jen proto,že má vlastní noha doznala změn.\nT. Zana 15.9.2019 12:23\nPřesně, chtěla bych mít boty, na které se dá vzpomínat. Klidně drahé, za několik (u tebe více :-) let používání se to bohatě vrátí. Bohužel dneska samotná cena nezaručuje nic.\nM. Crossette 15.9.2019 19:01\nJenny také jsem kdysi (a dlouho) měla české pohorky s pevnou "hluboce řezanou" podrážkou. Byl na ně tenkrát vtip:"víš co se stane, když jimi šlápneš do ho..? Nevím! Jo je celé tvoje! " . Jako u tebe, noha se mi lety rozcapila a boty přem předala dál.\nZano chápu tě. Ona fungl nová bota (jakákoliv) nikdy při prvním nazujtí není to pravá. Pamatuji se, že tenkrát v obchodě prodavačky většinou přinesly na zkoušku jen jednu botu a dost se ošívaly, když si člověk vyžádal i tu druhou aby se v nich mohl projít. Ta "zkušební" už po řadě nazutí jinými přeci jen byla víc vytažená.\nChápu, že kdy si oblíbené boty "vyšlápneš" podle své nohy, tak aby byly super pohodlné - rozpadnou se ti! To fakt naštve, obzvláště, když byly drahé. A vy oba nachodíte tisíce km, takže dobré boty je prostě základ výletů.\nJá jsem měla stejnou nohu s maminkou, jen ona měla později "kladívkové palce" a v nových botách dost trpěla. Věděla jsem, jaké boty měla ráda (důležité bylo, aby byly co nejlehčí) a tak jsem jí je vybírala a vozila do Prahy. Jen podle jejího přání jsem v nich nejprve nějaký čas sama chodila, abych jí je "vyšlápla" a jí pak už prsty netlačily.\nT. Zana 15.9.2019 19:41\nMaričko, dnes už je to lepší a sportovní boty tě (ve specializovaných obchodech) nechají zkusit obě, dokonce někde mají i takovou "nakloněnou rovinu", kde si můžeš vyzkoušet, jak se v nich cítíš do kopce a z kopce.\nAle marný platný, člověk na to přijde až tak za dvě hodiny a tak dlouho po tom krámě fakt chodit nedokážu.\nTen fór o pohorkách mě nějak minul, to je hezký :DDD\nZ. Xerxová 15.9.2019 7:13\nDneska jen krátká procházka - neb na oběd dorazí Trpajzlíci.\nR. Enatae 14.9.2019 22:41\nTo mi připomíná historku s mýma skorotrekovýma botama. Levné nebyly, chodila jsem v nich asi deset let, ale opravdu zlehka, žádný těžký terén ani dlouhé štreky. Pak jela Víla na nějaký kurz na základce, zrovna měla stejně velkou nohu a tak jsem jí boty dala s sebou. Při prvním pochodu (cca 8 km) jí v polovině v podstatě odpadly podešve od svršku a zbytek doťapala s botama svázanýma roztrhaným šátkem\nT. Zana 15.9.2019 12:25\nNa tenhle druh zážitků se s odstupem dobře vzpomíná. S delším odstupem :-)))\nZ. Iva 14.9.2019 19:42\nTak nevím, bylo by mi poněkud žinantní reklamovat po roce ošmajdané boty. Možná ty tvoje boty nejsou určené na turistiku, možná jsou jen na zpevněné povrchy ve městě...\nT. Zana 14.9.2019 21:17\nOšmajdání není ten druh závady, který se objevuje.\nNebo by to taky mohly být boty do rakve...\nZ. Iva 14.9.2019 23:43\nTím ošmajdáním jsem myslela obnošené boty třeba po roce nošení. Jinak nechápu opakovaný nákup bot, o kterých už dopředu víš, že s nimi bude problém.\nT. Zana 15.9.2019 10:52\nVíš, já jsem Pražák. Ty si to asi představuješ podle sebe, ale pro mne sezona znamená čistého času tak 8 týdnů.\nZ. Iva 15.9.2019 12:34\nNo jo, my mimo civilizaci chodíme v tzv. trekových botách v podstatě celý rok, pokud není sněhu po kolena tak i v zimě. Používáme je jako boty na běžné nošení, ono cupitat přes půl kilometr na autobus v lodičkách jaksi není to pravé ořechové a po městě běžně nachodím kolem čtyř, pěti kilometrů. Dost mi vydržely Columbia Redmond, teď mají velmi podobné pod jinými názvy, s membránou i bez. Výhodou je to, že mají i mezičísla a mají vyndavací vložku. Kukni tady https://www.sportisimo.cz/nizke-trekove-boty/?pohlavi=damske&znacka=30\nA. Lex 14.9.2019 18:13\nŠmánkote, zano! Jako přes kopírák , tytéž problémy! Já navíc musím hledět i na to, aby se dala vydělat původní vložka a aby se mi do boty vlezla vložka od ortopéda. Děsnej problém . A to vše kvůli 5-ti kilometrům maximálně, co mi páteř dovolí. A jsem ráda i za to. Protože mi kolo zatím nedělá problémy, tak raději jedu na kole.\nT. Zana 14.9.2019 19:07\nŽe jo, je to lumpárna. Tyhle boty jsou príma, akorát že nic nevydrží, ale zatím to funguje na spotřebitelské úrovni dobře. Akorát že mám ještě mixér, co jsem koupila, když byl synek kojeňátko. A tohle věčný vyhazování je mi prostě proti mysli.\nSlýchám od hodně lidí, že je jim lépe na kole než pěšky.\nA. Zemanová 14.9.2019 9:48\nChicht, jestli to ono nebude tím, že v nich vážně chodíš!\nVždycky mě může vzít čert, když seženu nějaké pohodlné "botasky" či sandále a když se po roce dvou třech rozpadnou, tak už stejné nemají. Protože já strašně nerada měním věci, které vyhovují, nerada zkouším a hledám něco jiného. Často ke své škodě, protože (skoro) vždycky existují lepší varianty - ale to už je jiná píseň.\nTak ať dobře vyreklamuješ (taky by Ti mohli dát jako omluvu alespoň nějaký ten pár zdarma) a ať Ti to dobře chodí a fotí, milá zano, protože cestování s Tebou mám moc ráda.\nT. Zana 14.9.2019 11:33\nJsi můj člověk, milá Vave :-) . Než zjistím, že ty boty jsou príma, tak už je obvykle nemají (Franta si takhle občas koupí dvoje stejné, když mu vyhovují). Tohle je svým způsobem šikovný způsob, protože mám pořád dokola nové boty, ale přijde mi to prostě na hlavu!\nJo a máš pravdu, chyba bude v tom nošení, ba přímo chození, kdo to kdy slyšel...\nA. Lex 14.9.2019 18:15\nJejda už jsem si také dvakráte kupovala stejné, dokud je měli. Děsně to leze do peněz.\nA. Zemanová 14.9.2019 18:46\nJednou se mi povedlo, že sandále Rieker, které jsem na jaře kupovala za dlouhý peníz, měli na podzim za polovic. No nekupte to! Letos na jaře jsem je vytáhla a jsou pořád jako nové, protože jsem si vyrobila dvoje barefoot huarache sandoše a v těch jsem běhala od jara doteď. V čem ale budu chodit v zimě, to netuším. Do normálních bot se mi nechce. Když v nich občas chodím, není to ono.\nT. Zana 14.9.2019 19:08\nExistují i zimní barefooty ;-)\nA. Zemanová 14.9.2019 20:24\nJá vím, ale neumím je ušít. :) Tady v Poděbradech je ovšem bosonohá prodejna, tak si tam asi půjdu něco vyzkoušet. Trošku mám obavy z toho, že mi v tom bude zima, protože v zimě já ráda hodně teplo na nohy.\nT. Zana 14.9.2019 21:11\nSynkova slečna je na barefooty. V zimě do nich nosí ještě prstové ponožky.\nZ. Xerxová 14.9.2019 7:11\nTaky mívám botky na sezonu - max na dvě. Jen jsem nepořádná, účtenku nenajdu a tedy nereklamuju. Stejně jsou opravdu hodně používané...\nT. Zana 14.9.2019 11:35\nNo jo, jenže ty v nich určitě nachodíš víc - já se zase tak často do lesa nedostanu.\nNaučila jsem se, že ty účtenky prostě musím schovávat.


Woodwick náhradní vonné tyčinky do auta Vanilla & Sea Salt - Obchod s vůní\nDomů / Woodwick / Vůně do auta / Woodwick náhradní vonné tyčinky do auta Vanilla & Sea Salt\nBílý čaj a jasmín. Čistý bílý čaj a špetka jasmínu se setkávají v něžném objetí s vůní červeného cedru a růže.\n199 Kč –20 % 159 Kč 131 Kč bez DPH\nNáhradní vonné tyčinky do broušeného kovového držáčku s poutkem, určeného k zavěšení na zrcátko auta. Každá voní až 30 dnů. Tyčinky jednoduše vsuňte do dvou spodních otvorů držáčku. Díky magnetu ho lze snadno rozpojit a pohodlně zavěsit na zrcátko. Užijte si své cesty ještě lépe ve svěže vonícím autě!


1. kapitola | Skládka babobabských písmen\n3. prosince 2011 v 22:02\t| Baobábina\t| Set fire to the rain\nPamatuji si přesně ten den, kdy mě taťka varoval před Malfoyovými. Stáli jsme tenkrát na nádraží King's Cross, a já stěží mohla myslet na něco jiného než na to, že konečně pojedu do Bradavic. Samozřejmě jsem se tehdy i trochu bála, přece jen, znamenalo to celý rok bez rodičů, ale byla jsem i rozjařená z toho, že se o sebe konečně budu moci postarat sama. Technicky, vždycky jsem trochu vyrůstala jako dříví v lese, takže jsem už dávno nepotřebovala pečlivou rodičovskou péči, ale tohle bylo poprvé, kdy jsem měla přijmout téměř plnou odpovědnost. A i když byla aspoň polovina Bradavic se mnou nějak příbuzná (nebo to alespoň byly děti přátel mých rodičů), nějak jsem tušila, že se o mne moc starat nebudou. No, od Jamese Pottera jsem to čekat rozhodně nemohla.\nTaťkova slova ke mně tenkrát pronikla jen zpola, když byla moje hlava tolik zahlcena myšlenkami. Přesto (a to se mi zdá velmi zvláštní) si je pamatuji dodnes, jako by mi od té doby neustále zněla v hlavě. Neměla by ses s ním příliš kamarádit, Rosie.\nSamozřejmě, že jsem ho neposlechla. Ano, sice jsem byla dcera Hermiony Weasleyové a očekávalo se ode mě, že budu stejně poslušná a pilná jako ona, ale… které dítě na světě vůbec poslouchá svoje rodiče? Oba, já i Scorpy jsme nakonec skončili v Havraspáru, a pak už bylo jenom otázkou času, než se z nás stali přátelé na život a na smrt. Ne že by z toho byla moje rodina nějak nadšená (i když mamka to přijala docela v klidu; ona byla vždycky ta nejrozumnější), ale když k nám pak Scorp přijel párkrát na návštěvu a jednou dokonce na prázdniny, nějak neochotně připustili, že je to fajn kluk (slovy mého otce; já bych jej výrazem 'fajn kluk' rozhodně nepopsala). Sice mi občas nezbývalo nic jiného než jej přetáhnout po hlavě nějakou knihou (nejlépe Dějinami čar a kouzel - 2. až 21. století, protože větší bichle snad už ani neexistovala), ale většinou se s ním dalo vyjít.\nAle když nad tím teď přemýšlím, možná to nebyl Scorpius Malfoy, před kterým mě měl otec varovat.\nStála jsem zády přimáčknutá na dveře a nebýt toho, že mě tak pevně držel, nejspíš by se mi podlomila kolena. Líbal mě, jako by ze mne chtěl vysát duši, a téměř by se mu to povedlo, nebýt toho, že jsem mu oplácela stejnou mincí. Celé mé tělo hořelo zničující touhou, tady v temné místnosti s pouhými několika namodralými paprsky putujícími po podlaze, přitisknutá celou plochou těla na to jeho. Cítila jsem, jak se horko prosakující z jeho těla vpíjelo do mé kůže, mé srdce bušilo jako o závod, téměř jsem nepřemýšlela, věděla jsem jenom, že tohle je dobré, tohle chci, pro tohle bych zabíjela.\nSvíral mou hlavu v dlaních, téměř mne drtil, jak se snažil dostat ke mně co nejblíže, tlumeně jsem zasténala a zatnula mu prsty do zad. Stáhl mi z ramenou teplý župan, a já si tam najednou v mé noční košili připadala jako nahá, poprvé za celou dobu jsem znejistěla. A najednou jako by do mne uhodil blesk, jako bych si poprvé vlastně uvědomila, koho to celou dobu líbám.\nZděšeně jsem se od něj odtrhla a vzepřela se dlaněmi o jeho hrudník. Nohy jsem měla stále jako z gumy, a bála jsem se, že bych se mohla sesunout k jeho kolenům, ale to se nemohlo stát. Zírala jsem na něj, jako bych jej viděla poprvé, stále splašeně oddechoval, snažil se posbírat svoje smysly.\n"Jdu spát," vyhrkla jsem ve snaze uniknout, ale stále mne držel celým svým tělem. Překvapeně zamrkal, mlha vášně z jeho očí zmizela už nadobro.\n"Cože?" Nikdy jsem ho neviděla nechápavého. Vypadal směšně, což mi pomohlo se trochu sebrat. Omotala jsem okolo sebe župan, a chladně jsem se na něj zadívala.\n"Tohle už se nebude opakovat," prohlásila jsem pevně, i když jsem tušila, že jestli mě tady bude držet ještě chvíli, přestanu se ovládat a rozbrečím se. "Jdu do postele."\nStále ještě překvapen se ode mě odtáhl a spustil paže k bokům, na jeho tváři se však opět začínala zračit pouze lhostejná nezúčastněnost, jako vždycky.\n"Pokud si to tak přeješ," prohodil lakonicky a ustoupil ode mne. Kývla jsem a otevřela dveře, o něž jsem se ještě před chvílí opírala. Sevřela jsem kliku pevně v prstech, abych se mohla alespoň o něco opřít. Naposledy jsem napůl přetočila hlavu, úkosem se zadívala na jeho tvář.\n"Tvoje žena spí nahoře, Draco," řekla jsem pevně. "Kdyby tomu bylo jinak…" nadechla jsem se, ale cítila jsem, že už nemám čas, hrozilo totiž, že se mi s dalším slovem zlomí hlas. Pustila jsem se kliky a rozeběhla se po schodech nahoru, cítila jsem se… divně.\nPrázdniny se Scorpiusem. Měla jsem poslechnout taťku, když říkal, že je to špatný nápad. Ale netušila jsem, že by se to mohlo takhle zvrtnout; byla jsem přece na návštěvě u Scorpyho rodičů už mockrát, a nikdy se nic nestalo. No, možná to bude tím, že mi tenkrát bylo třináct, a stále jsem je oslovovala 'Pane a paní Malfoyovi'. Ale co na tom záleží?!\nPřetočila jsem se v posteli a zazírala do stropu. Líbala jsem Draca Malfoye. Už jenom z toho pomyšlení mi bylo na omdlení, přesto se mi ta vzpomínka stále promítala na sítnici. Jeho horké rty, nerozpoznatelná vůně, silné ruce…\nZakryla jsem si oči dlaní a z hrdla se mi vydralo tiché zaúpění. Tohle bylo špatné. Moc špatné. Nechtěla jsem si raději ani představovat, co by na to řekli rodiče… nebo Scorpius. Nejspíš bych se stala černou ovcí rodiny. Ne, nikdy se to nesměli dozvědět. Nakonec, byl to jenom omyl, chvilkový zkrat.\nAle když jsem začínala vzpomínat na poslední tři dny tady… znovu jsem zaúpěla.\n"Neboj, bude to v pohodě," říkal zrovna Scorp, i když jsem ho poslouchala jenom napůl, "už jsi přece u nás byla, nebo ne?"\n"Ale teď tady mám bydlet," zaprotestovala jsem se stopou paniky v hlase a nervózně jsem si přejela dlaní po rukávu černé kožené bundy, kterou jsem 'zdědila' po strejdovi Charliem (když já tak milovala jeho oblečení). Měla jsem si vzít raději hábit. "Měla jsem poslechnout rodiče."\n"Rose Weasleyová nikdy neposlouchá svoje rodiče," utrousil ironicky.\n"Jo, a proto jde Rose Weasleyová bydlet do domu hrůzy," zavrčela jsem, a opatrně po něm koukla, jestli si to nevzal moc osobně, k mé úlevě se však zasmál.\nKráčeli jsme po dlážděné cestě lemované pečlivě zastřiženými keříky… nějakých kytek, za nimiž se rozléhaly už jenom pruhy toho nejupravenějšího trávníku na světě.\n"Zbláznila bych se bydlet tady," prohlásila jsem upřímně, Scorpius jenom pokrčil rameny.\n"Za časů Luciuse Malfoye tady všude byli pávi… a taky fontány." Přemítala jsem, proč svému dědovi říká celým jménem, ale zjevně to mělo cosi společného s tou ideou "odtrhnutí se od našich Smrtijedských předků".\nDošli jsme až k mohutným dvoukřídlým dveřím a Scorpius se na okamžik dotkl klepadla ve tvaru dračí hlavy. Několik vteřin jsme mlčky čekali, než se zevnitř konečně ozvaly nějaké zvuky a dveře se pomalu nehlučně otevřely. Paní Malfoyová zrovna scházela ze širokých kamenných schodů, ruce natažené směrem k nám. Vedle ní si člověk vždycky připadal trochu méněcenně; byla velmi vysoká, mnohem vyšší než já, a také štíhlá. Dlouhé tmavé vlasy jí v lesklých pramenech spadaly na záda a hábit se kolem ní elegantně vlnil. Moje vlasy vypadaly, jako by někdo polil kečupem vrabčí hnízdo, a v odřené kožené bundě jsem asi taky nebyla zrovna reprezentativní. Několik schodů za ní kráčel její manžel, blížil se k nám podstatně pomaleji, a já až odsud mohla vidět jeho otrávený výraz. Nejspíš si Scorpy můj pobyt tady vydupal, protože pan Malfoy nevypadal vůbec nadšeně, když mne spatřil.\n"Vítejte," pokývala hlavou paní Malfoyová, která k nám už konečně dorazila. Políbila svého syna na tvář a věnovala mu jeden nefalšovaný srdečný úsměv, než se otočila ke mně. "Rose, ráda tě znovu vidím," natáhla ke mně štíhlou bledou ruku.\n"Paní Malfoyová," pokusila jsem se kývnout stejně vznešeně jako předtím ona, ale spíš jsem vypadala směšně.\n"Říkej mi Astorie, prosím," mírně se usmála. "Jsi přece přítelkyně mého syna." Nevyzařovala z ní ta přímočará vřelost, kterou se vyznačovala třeba teta Ginny nebo babička Molly, ale jistě by se dalo říct, že je… milá. Docela.\n"Astorie," zopakovala jsem její jméno rozpačitě a ona se znovu tak zdrženlivě usmála. To už k nám dorazil i Scorpyho otec a ona mou ruku pustila.\n"Scorpiusi," pohlédl na syna, rozhodně ne tak vroucně jako předtím Astorie, nejspíš se na něj stále zlobil za to, že mne sem přivedl. Vzápětí se zadíval mým směrem, jeho oči mne probodly jako velmi ostrá dýka, připadala jsem si trochu jako pod rentgenem. Trochu víc.\n"Pane Malfoyi." Možná se ode mě čekalo, že udělám pukrle. Přemítala jsem, jestli mi nabídne, abych mu říkala 'Draco', ale doufala jsem, že se tak nestane. Nevypadalo to, že by to měl v plánu, dokud mu jeho žena nezatnula prsty do paže.\n"Jsem Draco," pokusil se o úsměv, ale spíš vypadal, jako by ho bolely zuby.\n"Těší mě, Draco," pokusila jsem se také o strojený úsměv.\n"Mě též, Rose." Nastala rozpačitá chvilka ticha.\n"Nedáte si šálek čaje?" ukončila ji nakonec Astoria a gestem ruky nás pozvala do domu. Věřte mi, každá žena by chtěla mít ruce jako Lady Malfoyová.\n"Takže o co jde?" sykla jsem koutkem úst ke Scorpiusovi, zatímco jsme společně scházeli po širokých schodech. Byla jsem trochu naštvaná; přinutil mě, abych se na sebe vzala něco "reprezentativního" a táhnul mě do přízemí bez jediného slůvka vysvětlení.\n"Moji rodiče tě chtějí uvítat v našem domě a seznámit se s tebou," odpověděl úsečně.\n"Už jsme se přece potkali," podotkla jsem zmateně, ale i s jistou dávkou strachu.\n"Tohle je formální setkání. Něco jako uvítací večírek."\n"Malfoyové znají slova jako 'večírek'?" zeptala jsem se ironicky, protočil oči, ale neodpověděl. Zastavili jsme se až před dveřmi do salonku. Měla jsem štěstí, že jsem se tu už trochu vyznala, protože jsem si vymohla na Scorpym prohlídku domu, jinak bych byla úplně ztracená.\n"Můžu tě o něco požádat?" otočil se ještě ke mně a sevřel moje rameno.\n"O co?" zeptala jsem se podezřívavě.\n"Slib mi, že nebudeš zpívat," zašeptal téměř zoufale, v očích zběsilý lesk. Ďábelsky jsem se zašklebila.\n"Pokusím se," utrousila jsem lakonicky, vypadalo to, že se s tou odpovědí spokojil, protože sáhl po klice od dveří.\n"A buď milá."\n"Já jsem vždycky -" zaprotestovala jsem hlasitěji, než jsem chtěla, ale rychle jsem zmlkla, když otevřel dveře do salonku. Místnost byla mnohem menší, než jsem očekávala, že bude, přesto však měla rozměry asi dvou mých ložnicí. Stěny se zlatě třpytily odlesky plamenů svíček a ohně v krbu, až mě na okamžik téměř oslepily. U pohovky stáli manželé Malfoyovi, zjevně v důvěrném rozhovoru, ale odtáhli se od sebe, jakmile nás viděli vstoupit.\n"Rose," usmála se Astorie a vykročila směrem ke mně, "moc ti to sluší." Říkala žena s nejútlejším pasem na světě, který ještě zvýrazňovaly nádherné temně modré šaty, lesklými temnými prameny vlasů vyčesanými ve vysokém drdolu a dlouhými štíhlými pažemi, které ke mně napřahovala. Připadala jsem si příšerně neupravená.\n"Děkuji," úsměv mi na rtech zhořkl.\n"Pojď, posaď se," pokynula mi rukou ke zdobené starodávné pohovce, u které stál její manžel a upřeně mě sledoval. Váhavě jsem se k němu rozešla - stále jsem se v Dracově přítomnosti necítila zrovna nejjistěji.\n"Scorpiusi, zavři dveře, prosím," ohlédla se ještě Astorie ke Scorpovi, než se rozešla za mnou, její ladný krok naprosto pohřbíval mou nemotornou chůzi.\n"Páni, vy jste si mě všimli," zamumlal si Scorp pro sebe, když zády k nám zavíral vysoké dveře. Zacukaly mi koutky, ale zachvěla jsem se, když jsem spatřila pohled, který mu věnoval jeho otec. Nechtěla jsem tu být. Tohle nebylo místo pro Rose Weasleyovou. Když večeřela naše zrzavá famílie, létalo jídlo vzduchem a místnost hučela jako včelí úl. V tomto domě se mlčelo.\nNechtěla jsem tu být.\nAstorie se posadila vedle mne na pohovku a téměř neznatelně zatnula prsty do Scorpova nadloktí, když se sesul vedle ní. Draco usedl do křesla naproti nám a spojil si ruce do stříšky.\n"Tak, Rose, pověz, jak se mají tvoji rodiče?" otočila se na mne Astorie po dvou vteřinách rozpačitého ticha.\n"Ehm…" začala jsem trochu zaskočeně, "mají se velmi dobře, děkuji."\n"A kde vlastně pracují?" pokračovala ve vyptávání.\n"Můj otec je bystrozor," což samozřejmě věděli, protože Draco s ním byl nejednou donucen spolupracovat, navíc asi neexistoval člověk v kouzelnické Británii, který by nevěděl, kde pracuje Ron Weasley, "a moje matka pracuje na Ministerstvu, na odboru pro mezinárodní kouzelnickou spolupráci."\n"To je ale zajímavé," usmála se, ale už z toho trochu zaznívala faleš. "Jistě se při své práci setkává s mnoha zajímavými lidmi?"\n"Ano, nedávno úzce spolupracovala například s velvyslancem thajského krále," pokoušela jsem se mluvit uvolněně, ale prsty sevřené do pěstí mi asi na přesvědčivosti nedodávaly.\n"To musí jistě znát mnoho jazyků," podivila se Astorie. Merlinvíproč se mi stále zdálo, že to nemyslí moc upřímně. Že by snad mou matku neměla ráda? Možná u ní přetrvávaly ty předválečné představy o krevní nadřazenosti - to by mé mínění o ní rázem kleslo.\n"Bohužel ne, většinou používá překladatelské kouzlo. Naučila se ale velmi dobře francouzsky a německy, a to jí v obyčejné dny stačí."\n"Samozřejmě," přitakala. Nastalo dalších několik vteřin ticha, které přerušilo až náhlé zahučení krbu; trhla jsem sebou.\n"Astorie?" zavolala polohlasem hlava neznámé ženy, která vykukovala z nazelenalých plamenů.\n"Daphne," zvedla se paní Malfoyová a ladným krokem přešla ke krbu. "Toto není zrovna vhodná příležitost, máme zde společnost."\n"Ah, omlouvám se," odvětila její sestra, zatímco natahovala krk, aby mne spatřila. "Potřebuji s tebou a se Scorpem něco nutně probrat. Mohli byste se na minutku stavit?"\n"Je to opravdu tak neodkladné?" zeptala se Astorie neochotně a kupodivu i vypadala, že se jí nechce opouštět mou společnost. Nechápala jsem, jaké má důvody. "Víš, že by bylo nevychované odejít vprostřed rozhovoru."\n"Vážně potřebuju jenom chvilku. Draco to do té chvíle zvládne, že ano?" Celým svým bytím jsem doufala, že odmítne.\n"Ale jistě, žádný problém," zvolal Draco blahosklonně směrem ke krbu. "Pár minut snad hosta zabavit dovedu."\n"Tak vidíš," zašklebila se Daphne vítězoslavně a Astorie se ke mně omluvně otočila.\n"Rose, mrzí mě to," začala, ale já ji zvednutím ruky (které jsem odkoukala od strejdy Percyho) zarazila.\n"To je v pořádku, Astorie, chápu to," pokusila jsem se o úsměv.\n"Hned budu zpátky," slíbila, načež spolu se Scorpem zmizela ve smaragdových plamenech.\nTicho. Velmi rozpačité, nepatřičné ticho.\n"A čím chcete jednou být vy, Rose?" pokračoval nakonec Draco v rozhovoru, který najednou byl o tolik nepříjemnější než předtím. "Havraspár…" zamyslel se a poklepal si ukazováčkem o spodní ret, "odhaduji, že právníkem. Možná léčitelem. Nebo že byste mířila výš, třeba k Ministerstvu?" zašklebil se, bylo v tom cosi tolik bezprostředního, že jsem se musela zasmát.\n"Úplně vedle," odpověděla jsem vesele.\n"Vskutku?" odvětil překvapeně.\n"Ano, totiž…" odkašlala jsem si a cítila jsem červeň, která se mi valila po tvářích, "já… ehm, chtěla bych být zpěvačkou," dořekla jsem s pohledem upřeným na svá kolena.\n"Zpěvačkou!" zopakoval po mně s obočím až u stropu, trochu rozezleně jsem k němu vzhlédla. Jo, zpěvačkou, co na tom bylo špatného?\n"Samozřejmě," pokračoval rychle, jako by slyšel, na co jsem myslela. "Takže máte školní kapelu, nebo něco takového?"\n"Ano, je nás celkem pět."\n"A vy jste zpěvačka?"\n"Ano," kývla jsem. Jaký byl smysl toho rozhovoru?\n"A všichni jste z Havraspáru?" vyptával se dál.\n"Ne, ve skutečnosti jsou dva z Nebelvíru, jedna z Mrzimoru a jedna ze Zmijozelu."\n"Zmijozel, skutečně?" podivil se, nenapadlo mě co odpovědět, tak jsem jenom kývla. "A máte nějaké jméno?"\n"Červený drak," odpověděla jsem popravdě. "Můžu se zeptat, jaký je smysl tohoto rozhovoru?" pokusila jsem se zeptat co nejslušněji, přesto s despektem pozvedl svoje světlé obočí.\n"Zdvořilostní konverzace," odpověděl se stopou chladu v hlase. "Osobně se domnívám, že je to lepší než tady mlčky sedět a zírat na sebe." Auvajs. Zatraceně.\n"Omlouvám se," řekla jsem tiše s falešným úsměvem na rtech. "Pokračujte," pokynula jsem rukou a přehodila si nohu přes kolena. Už jsem pomalu začínala okoukávat ty aristokratické manýry.\nJestli ho to překvapilo, nedal to na sobě znát. "A už máte dojednané nějaké smlouvy s nahrávacími společnostmi?" pokračoval plynule, jako bych ho nikdy nepřerušila.\n"Dosud ne," zavrtěla jsem hlavou. "Měli jsme něco rozjednaného, ale o prázdninách se všichni někam rozletěli, tak jsme to nechali na září. Ale jestli se nám povede napsat dobrej singl, společnost s náma asi natočí klip, a to by mohl být odrazovej můstek," pokrčila jsem rameny. Ani jsem si neuvědomovala, že jsem si přestala hlídat jazyk, cítila jsem se čím dál uvolněněji. Zvedla jsem k němu oči; usmíval se, takovým tím zvláštním, zamyšleným úsměvem, který si možná ani neuvědomoval, ale díky němuž se mu celá tvář rozsvítila podivnou skrytou jiskrou. Zůstala jsem se na něj dívat, trochu oslněná, trochu překvapená. Zarazil se, vyhladil tvář do neutrálního výrazu, odkašlal si. Sklopila jsem pohled.\nPlameny v krbu zahučely a zevnitř vykráčela Astorie (přísahala bych, že i nyní vypadala, jako by se procházela po přehlídkovém mole), následována o něco méně elegantním Scorpiusem. Natáhla jsem studený vzduch do plic a srovnala jsem nohy vedle sebe. Teď to bylo ještě nevhodnější.\n"Tak, o co jsme přišli?" zeptala se Astorie vřelým tónem; pravděpodobně ji rozhovor s její sestrou potěšil. Scorp se tvářil méně nadšeně - musela jsem se ho na to později zeptat.\n"Rose mi prozradila, čím se chce stát, až vyroste," odpověděl Draco potměšile. Nakrčila jsem nos - to slovo "vyroste" se mi nelíbilo.\n"Opravdu?" Astoriin úsměv se ještě rozšířil. "A copak z ní bude?" Nadechla jsem se, abych odpověděla, ale Draco byl rychlejší.\n"Zpěvačka," řekl významně a já úplně viděla jeho úšklebek, i když jsem seděla zády k jeho obličeji.\n"No to je ale zajímavé!" zvolala Astorie a nadšeně se usadila na sedačku vedle mě. "Určitě máte v Bradavicích rockovou kapelu, že ano?" začala se vyptávat a mávla rukou nad mým chvilkovým překvapením. "Mně nemusíš nic vysvětlovat, děvče, taky jsem kdysi byla studentka. Moc jsem si přála, aby za našich časů v Bradavicích také nějaká taková kapela byla, jenomže za války a po ní na to nikdo neměl moc náladu," očividně posmutněla, ale pak se znovu usmála. "Budete nahrávat desku, nebo singl?" Erm… cože?? Lady Malfoyová byla fanynka školních rockových kapel?? Vážně??\nJeště několik sekund jsem na ni nevěřícně zírala, než jsem se konečně probrala natolik, abych byla schopná odpovědět. "Nejprve bychom chtěli vydat singl, deska přece jenom zabere víc práce a času, a společnost, která nás má produkovat, nechce riskovat, že by do nás vložila tolik peněz a deska by se pak neprodávala."\n"No to je samozřejmost," pokývala Astorie hlavou. "Už máte napsanou píseň?"\n"Dosud ne," zastrčila jsem si pramen kudrnatých vlasů za ucho. "Chtěli bychom si ji napsat sami, jenomže asi ještě nepřišla inspirace," usmála jsem se, a ona mi úsměv oplatila, "Navíc teď přes prázdniny nejsme moc v kontaktu, takže začneme fungovat jako kapela asi opět v září."\n"To je ale báječný plán, že ano?" usmála se a krátce sevřela mou dlaň ve svých. Stále se mi zdálo, že mluvila příliš strojeně, ale její nadšení bylo určitě nefalšované. "Jsem ráda, že tě konečně znám o trochu víc, Rose. Nechápu, že mi o tobě tohle nikdy Scorpius neřekl," významně pohlédla na svého syna, ale dříve, než se mohl začít hájit, se hlasitě nadechla a otočila se zpátky ke mně.\n"Mám úžasný nápad!" rozzářila se. "Co kdybys nám zazpívala, Rose? Už dlouho nám tu chybí opravdová zábava, že ano, Draco?" otočila se na svého manžela a poskytla mi tak dokonalý výhled na Scorpyho, kterému se v tváři mísilo zděšení s příslibem kruté vraždy. Nervózně jsem polkla.\n"Dlouho, to je pravda," přitakal Draco tiše.\n"Já…" zarazila jsem je rychle a možná až příliš nezdvořile; odkašlala jsem si, když se na mě otočili. "Raději bych nezpívala, pokud by to bylo možné. Bez zbytku kapely se cítím trochu… bezradně," neupřímně jsem se zasmála.\n"Ale jistě," řekla Astorie s jasně patrným zklamáním. "Pokud se ti skutečně nechce."\n"Děkuji," kývla jsem hlavou, Scorpius za Astoriinými zády málem omdlel úlevou.\nAh, zpívat v Domu Hrůzy. Ne, děkuji.\nPovídali jsme si dlouho. Scorpius se po trochu neosobním začátku snažil mi pomáhat, takže nakonec ten večer nebyl tak příšerný, jak jsem se obávala. Ano, stále se mi potily ruce a nervózně jsem se chichotala, ale přežila jsem. A udělala dobrý dojem. Snad. Uf.\nBylo něco po půlnoci, když moje téměř nepřetržité zívání konečně donutilo Astorii, aby náš večírek ukončila a dovolila mi jít se po tom šíleném dni vyspat. Popřála jsem jí dobrou noc, otočila jsem se za celý večer asi potřetí k Dracovi, znovu jsem zůstala stát v půli kroku, zamrzlá ve vteřině.\n"Nashle zítra, Rose," kývl hlavou bezvýrazně; ostře jsem se nadechla. Přemýšlela jsem, jestli bych měla něco říct nazpátek, ale nic mě nenapadalo, tak jsem také kývla. Spěšně jsem se otočila a vystoupala za Scorpem do schodů, abych mohla konečně povolit výraz svojí tváře. Ještě jsem rychle mávla na Scorpyho, než jsem konečně zapadla do "svého" pokoje, opřela se zády o dveře, složila hlavu do dlaní a táhle zavyla.\nMerline. Co jsem komu udělala?\nSeděla jsem v knihovně a probírala se jednou ze silných starověkých knih, kterých tu byly plné regály. Úžasná věc na čistokrevných rodinách a jejich sídlech byla ta, že měli obrovské knihovny, plné těch nejzajímavějších a pochopitelně nejdražších svazků, které jste mohli kdy v životě sehnat. Pravděpodobně je ani všechny nečetly, ale právě tady přicházela řada pro někoho jako je Rose Weasleyová, aby se v místnosti zabarikádoval a alespoň tak rok ji neopouštěl.\nPrávě jsem se probírala 'Prastarými poklady Přeměňování' - velmi obsáhlá publikace, shrnující všechny podstatné objevy týkající se Přeměňování, od doby kamenné až k Merlinovi, když se dveře pomalu otevřely a nestál v nich nikdo jiný než samotný pán domu. Bezmyšlenkovitě jsem knihu přivřela, i samotná Dracova přítomnost mě znervózňovala.\n"Dobré ráno, Rose," kývl na mne blonďatý muž a vstoupil do místnosti. Bez toho svého věčného hábitu s vysokým límcem vypadal… podivně. Podivněji než obvykle.\n"Dobré ráno," pozdravila jsem a zvedla se z křesla. "Scorpius říkal, že tu můžu chvíli být."\n"Samozřejmě," prohodil, jako bych jej snad urazila. Ještě chvilku jsem tam zůstala stát a rozpačitě jsem na něj hleděla, než jsem se opět s odkašláním usadila do křesla. Připadala jsem si tady tak… nepatřičně. Sama jsem vyrůstala ve velkém houfu lidí, kteří neustále halasili, při večeři po sobě házeli jídlem, a byli schopni se hádat hodiny kvůli jedinému famfrpálovému zápasu. Ale tady… chlad a neosobnost celého toho domu… ano, Scorpyho matka mohla být milá a jeho otec se také snažil chovat zdvořile, ale… cítila jsem se jako nějaká buranka z venkova, která přijela navštívit britskou královnu. Když jsem to řekla Scorpymu, mohl se smíchy potrhat, ale mně na tom vážně nepřipadalo nic legračního.\nDraco zašel mezi regály, a já slyšela jenom jeho kroky, které slabě vrzaly na naleštěných parketách, určitě udržovaných kouzlem, protože Malfoyovi neměli žádné domácí skřítky. Pokusila jsem se soustředit opět na knihu, ale příliš mne znervózňoval; přečetla jsem jednu větu pětkrát, než jsem si přiznala, že to nemá smysl a trochu rozezleně jsem vstala a chtěla vrátit svazek na místo. Bylo to směšné, opravdu, oba už jsme byli dospělí, nemělo smysl se ho bát jenom proto, že to byl ten zlý Draco Malfoy, o kterém jsem doma hodně slyšela, a protože to byl otec mého nejlepšího kamaráda.\nOpatrně jsem zasunula knihu zpátky na místo a zlehka otřela její zaprášený název.\n"Nezaujala vás?" ozvalo se za mnou, až jsem nadskočila. Prudce jsem se otočila; opíral se o hranu knihovny a upřeně mě sledoval.\n"P-Prosím?" vykoktala jsem překvapeně.\n"Ta kniha," kývl hlavou směrem ke svazku, který jsem právě uložila. "Nezaujala vás?" Trvalo chvíli, než jsem si dokázala utřídit myšlenky.\n"Ano, zaujala, ale…" odkašlala jsem si, "chtěla bych poznat i další knihy tady," pokusila jsem se o úsměv a v skrytu duše doufala, že to znělo dost zdvořile. Přála bych si být Nebelvírem, protože to bych pak určitě na něj dokázala zařvat něco ve stylu: 'Kašlu na tebe, ty smrtijedskej bastarde!'. Jenomže já byla Havraspár, a byla jsem u nich na návštěvě, takže jsem se prostě cítila trapně a méněcenně… Ano, příbuzná téměř všech válečných hrdinů se cítí trapně v přítomnosti bývalého Smrtijeda. Něco mi říká, že by na mě rodiče zrovna teď nebyli moc pyšní.\n"Je tu jedna, která by se vám mohla líbit," kývl hlavou a k mému zděšení udělal pár kroků směrem ke mně, opřel se rukou o zaprášenou polici někde za mým ramenem a natáhl se na špičky, aby opatrně vysvobodil jeden svazek ze svrchní police. Snažila jsem se pravidelně dýchat, ale jediné na co jsem mohla myslet, byl fakt, že se ke mně přitiskl celou plochou těla. Jeho kůže byla horká, mnohem víc, než bych považovala za možné, a neznatelně voněla.\nBylo to nevhodné. Neslušné. Ne-cokoli. A přesto, když se spustil zpátky na zem a zadíval se mi do očí, obličej asi deset centimetrů od toho mého, nedokázala jsem uhnout pohledem. Bez dechu jsme na sebe zírali, merlinví jako dlouho, a místo toho, abych si odkašlala a ustoupila, přemýšlela jsem jenom o jeho divných světlých očích. Nádherných světlých očích. Jaké by to asi bylo ho políbit?\nTáhle jsem se nadechla, srdce mi splašeně naráželo do žeber, až to bolelo, musel to asi cítit, protože ta bolest se objevila i na jeho tváři. Jeho prudký dech se odrážel od mé tváře, zatímco naše pohledy zůstaly uzamčeny. Cítila jsem tu energii mezi námi, téměř magnetickou sílu, která nás přitahovala k sobě, ostré bodání elektrických jehliček na mé rozpálené kůži. Jako by se celý svět rázem rozplynul v mlze a zůstali jsme jenom my dva - jediný opuštěný ostrov uprostřed ničeho. Četla jsem o tom, v těch knihách, jichž měla Lily plný pokoj, ale vždycky jsem to považovala za hloupost, za naivní výmysl otylých starých panen žijících v bytech plných koček a porcelánových figurek. Ale teď, když jsem to cítila, mi to vůbec nepřišlo směšné. Spíš neuvěřitelně bolestivé. Jako kletba Cruciatus, ale horší.\nNakonec tu chvíli zlomil on. Pousmál se, takovým tím napůl uštěpačným šklebem, který jsem už tolikrát viděla u Scorpiuse. O krok ustoupil, a já se ostře nadechla, jak náhlý chlad obalil mou ještě před setinou vteřiny horoucí kůži. Zamrkala jsem, jak jsem si začínala postupně být vědoma okolního světa. Trvalo to necelou vteřinu, a pak má mysl přepnula, jako by někdo cvakl vypínačem.\nNatáhla jsem ruku a pomalu mu vytáhla knihu z ruky. "Děkuji," usmála jsem se zdvořile.\n"Kdykoli," kývl hlavou a odstoupil ode mne ještě dál. "Kdybyste ještě něco potřebovala, budeme se ženou v salonku." Vykráčel z místnosti a zavřel za sebou dveře.\nSe ženou. V salonku. Chtělo se mi brečet. Opřela jsem se zátylkem o polici v knihovně a útrpně jsem zavřela oči. Tohle bylo tolik, tolik špatné.\nV noci jsem nemohla usnout. Cítila jsem se, jako bych měla horečku, frustrovaně jsem ze sebe skopala bělostné přikrývky a zakryla si hřbetem ruky oči. Z hrdla se mi vydralo dlouhé tiché zaúpění, v okolním tichu znělo téměř nepatřičně. Neměla jsem sem nikdy jezdit. Jediná možnost, která mi ještě zbývala, byla prostě… nějak tady ty zbývající čtyři dny přečkat. Držet se u Scorpyho nebo jeho matky. Nedopustit další chyby.\nOh, Merline, zabijte mě rovnou. Tohle je strašné.\nNamodralé pruhy osvětlovaly vysoký strop nad mou hlavou, byly divně rozčilující. S rozezleným zafuněním jsem se zvedla z postele a natáhla na sebe svůj růžový chlupatý župan. Bosky jsem došla ke dveřím a opatrně nakoukla na chodbu. Bylo už dávno po půlnoci a všichni v tomto sídle nejspíš spali. Napadlo mne, že bych si mohla dojít do kuchyně pro trochu vody, třeba by mi to trochu zchladilo hlavu. Potichu jsem sešla po širokých kamenných schodech, které mě studily do holých chodidel, a prošla jsem ponurou obří halou. Sídlo teď ještě víc připomínalo dům hrůzy, ale měla jsem v hlavě jiné myšlenky. Opatrně jsem otevřela dveře do kuchyně, přesto však slabě zavrzaly; v tom nočním tichu mi ten zvuk připadal neskutečně hlasitý. Místnost byla prázdná, po špičkách jsem přešla po kamenné dlažbě a natáhla se do skříňky pro sklenici. Byla tu taková zima; jako by celé Malfoyovi panství bylo postavené z ledu, ale aspoň to trochu utišilo tu horkost ve mně.\n"Aguamenti," zašeptala jsem co nejtišeji, a přesto jsem měla pocit, že se můj hlas rozlehl po celé místnosti. S hlasitým polknutím jsem si lokla vody, jasně jsem cítila, jak stéká mým sevřeným hrdlem, naprosto bez užitku. Položila jsem sklenici na naleštěnou kuchyňskou linku, opřela jsem se o ni jednou rukou a druhou si pročísla dlouhé kudrnaté vlasy. Po tom neustálém převalování na polštáři vypadaly ještě víc jako velká zrzavá koule než obvykle.\nPořád se mi chtělo trochu brečet a trochu křičet. Nikdy jsem si nemyslela, že by se mi tohle mohlo stát. Slyšela jsem o dívkách, které se zamilovaly do někoho nevhodného, ale vždycky jsem to považovala spíš za jejich chybu. Člověk má přece svůj osud vždy ve svých rukou, nebo ne? Rozhodneš se s někým nechodit a nechodíš s ním. Logicky zhodnotíš situaci a musí ti dojít, že ten vztah by nikdy neměl budoucnost.\nJenže tehdy jsem ještě nebyla v jejich situaci.\nTedy ne že bych byla do Scorpova otce zamilovaná, samozřejmě. Už jen ta samotná myšlenka mě děsila k smrti. Zčásti vzteky, zčásti žalostně jsem popotáhla a jenom s vypětím veškeré vůle jsem zadržela vzlyk. Zhluboka jsem se nadechla, znovu si pročísla vlasy a lokla si vody, i když to šlo ztěžka.\nOhlédla jsem se, abych se konečně vrátila zpátky do postele, ale v další vteřině jsem pronikavě zaječela a uskočila, až jsem zády tvrdě narazila do kuchyňské linky.\n"Špatné svědomí?" zeptal se tiše, neidentifikovatelným hlasem.\nPrudce jsem oddechovala, jednu ruku položenou na srdci, které bilo jako splašené; stál tam jako duch, zpola ukrytý ve stínu, naprosto nehlučný, přestože můj pouhý dech byl hlasitější než supění Bradavického expresu.\n"Já…" začala jsem trochu ochraptělým hlasem a zhluboka se nadechla, "lekla jsem se."\n"Očividně." Koutky jeho úst se téměř neznatelně pozvedly v náznaku úsměvu, nebo možná úšklebku. Otřela jsem si zpocené dlaně o chlupatý župan (za který jsem se nikdy nestyděla více) a seškrábla z podlahy poslední zbytky své hrdosti a klidu.\n"Byla jsem se jenom napít vody. Půjdu si zase lehnout." S roztřesenými koleny jsem vykročila směrem ke dveřím, naneštěstí i směrem k němu; pokoušela jsem se jít rovně, s hlavou nahoře, ale tušila jsem, že vypadám nejspíš směšně, a to mi na sebevědomí nepřidalo. Stál tam, díval se na mě, nechal mě projít; jakmile zmizel z mého zorného pole, téměř jsem cítila tu několikatunovou skálu, která spadla z mého bubnujícího srdce.\n"Rose," ozvalo se za mnou, jako na povel jsem strnula. Nenáviděla jsem ten způsob, jakým říkal moje jméno. Vhánělo mi to slzy do očí.\n"Rose," zopakoval znovu a udělal krok směrem ke mně; slyšela jsem to. Zhluboka jsem se nadechla, cítila jsem led a oheň, jak společně proplouvají mými žilami. Otočila jsem se, ale nepodívala se mu do očí, tušila jsem, že bych to nemusela přežít.\n"Ano?" odvětila jsem až příliš pisklavým tónem. Ale on řekl jenom:\n"Rose." Usmál se a udělal další dva kroky směrem ke mně. "Rose Weasleyová."\nStál už téměř u mě, díval se mi do očí, můj mělký dech se odrážel od jeho tváře. Vjel mi prsty do kudrnatých vlasů, rozčísl je, přitáhl si mě blíž. Oheň a led. Nepřemýšlela jsem, cítila jenom jeho dlaň na mém zátylku, uzamčená pohledem v jeho očích, roztřesená, zakletá v tom zlomku okamžiku mezi dvěma vteřinami.\nNevím, jestli natáhl on ke mně nebo já k němu, náhle jsme se však k sobě tiskli celým tělem, paže omotané kolem druhého, jako bychom chtěli být navždy spojeni, naše rty se o sebe otřely v nekonečném, elektrizujícím doteku, který otřásl každou buňkou mého těla a srovnal ji se zemí. Cítila jsem tu touhu, nezkrotnou a nezměrnou, přitahovala mě k němu blíž, ochutnat více z lákavého tepla jeho úst, nedokázala jsem souvisle přemýšlet, jediné, co jsem dokázala vnímat, byla jeho ústa, jejich horkost, studená podlaha pod chodidly. Vnímala jsem ho všemi smysly mého těla, má mysl jím byla přehlcená, teplo jeho kůže na mé, jeho vůně, jemnost vlasů, nezapomenutelná chuť jeho úst, přerývaný dech… téměř jsem naříkala tou neúplností. Cítila jsem se, jako bych byla součástí jeho samého, a přitom byl ode mě tak nesnesitelně daleko.\nPřitiskl mě na dveře. A líbal mě.\nVytřeštěně jsem zírala do stropu, srdce se mi už dávno zastavilo v hrudi. Takže to bylo tak? Vážně jsem se zamilovala do Draca Malfoye?\nSložila jsem hlavu do dlaní a hlasitě zaúpěla. Tohle bylo tak příšerné. Kdyby to věděli rodiče… nebo Scorpy. Znovu jsem zaúpěla.\nChtěla jsem pryč. Nikdy jsem si nemyslela, že by se mi mohlo tolik stýskat po domově, který mě často jenom otravoval. Ale ta bolest, kterou jsem právě teď prožívala… cítila jsem se, že bych možná mohla i zemřít.\nŠkytavě jsem se rozvzlykala a zabořila jsem nos do polštáře. Maminko.\n2. kapitola (WIP)\n1 Nika | 27. prosince 2011 v 15:22 | Reagovat\nskvelé!! teším, ako to dopadne ;)\n2 Baobábina | 12. ledna 2012 v 20:21 | Reagovat\nDěkuji :). Dopadek... ještě dloouho nebude, ale doufám, že nakonec zaujme :).\n3 Suzanne | Web | 22. ledna 2012 v 14:40 | Reagovat\nPovídkou s tímhle párem jsi mě naprosto nadchla! Už docela dlouho jsem si něco s Dracem a Rose chtěla přečíst, ale v češtině jsem nic nanašla a i v angličtině je jich opravdu málo. První kapitola mi ale přišla taková uspěchaná. Že se sedmnáctiletá holka zamiluje do staršího, pohledného chlapa za pár dní, to naprosto chápu. Ale že by chlap, co mu je (odhadem) ke čtyřicítce, jen tak vyjel po spolužačce svého syna, navíc když v patře spí jeho žena, se mi nezdá. Tak čekám, jestli za tím bylo něco víc, jestli se to mezi nimi vyvíjelo delší dobu... Prostě jsem zvědavá, jak to bude pokračovat:) A taky doufám, že další kapitolku přidáš co nedjříve:) P.S. Přidala jsem si tě do oblíbených odkazů, tak snad ti to nebude vadit.


Aktuální nabídka rekreační objekty Libotov denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si rekreační objekty Libotov než Vás někdo předběhne.\nKategorie rekreační objekty Libotov se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele rekreační objekty Libotov neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je rekreační objekty Libotov právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné rekreační objekty Libotov\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii rekreační objekty Libotov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rekreační objekty Libotov, a to rekreační objekty na prodej Libotov, pronájem rekreačního objektu Libotov, dražby rekreačních objektů Libotov.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rekreační objekty Libotov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Libotov, rekreační objekty na prodej Libotov, pronájem rekreačního objektu Libotov, dražby rekreačních objektů Libotov.\nchaty k pronájmům Libotov\nchalupy k pronájmům Libotov\npronájmy zemědělských usedlostí Libotov\npronájmy ubytování Libotov\nchata dražby Libotov\nchalupa dražby Libotov\nzemědělské usedlosti k dražbě Libotov\nubytování k dražbě Libotov\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v rekreační objekty Libotov, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro rekreační objekty Libotov, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte rekreační objekty Libotov ?\nPokud jste v této kategorii rekreační objekty Libotov omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí rekreační objekty Libotov\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii rekreační objekty Libotov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr rekreační objekty Libotov. Určitě lépe naleznete rekreační objekty Libotov, který hledáte.


Jan Baránek: Velký průvan v kabině nebude - Opavský a hlučínský deník\nJan Baránek: Velký průvan v kabině nebude\nOpava /ROZHOVOR/ – Dvaadvacet bodů, tolik získal nováček druhé fotbalové ligy z Opavy během šestnácti podzimních utkání. Na první pohled slušná porce, trenér Jan Baránek ale úplně spokojený není. Podle jeho slov měli Slezané na víc.\n„Mrzí mě ztráta dvou bodů s Táborskem, porážka od Varnsdorfu a také zápas se Sokolovem jsme měli zvládnout lépe," zdůrazňuje čtyřiačtyřicetiletý stratég. V zimní přestávce se žádné převratné změny v opavské kabině nedají očekávat, trenér také označil jako velmi nepravděpodobný příchod zkušeného útočníka Petra Švancary.\nPodzimní část skončila. Opava má dvaadvacet bodů, co vy na to?\nPříprava byla krátká, nebyl čas na sehnání hráčů, ono i postup nebyl jasný deset kol před koncem. Z tohoto pohledu je dvaadvacet bodů slušných. Není to ale na žádné vyskakování, protože jak blízko máme k horním patrům tabulky, tak po vítězství Ústí ve Znojmě i k pásmu sestupu. Máme ale relativní klid na přípravu.\nPrvní tři kola paráda, Opava v jednu chvíli dokonce vedla, pak na ni spadla deka. Odehráli jste výborný zápas s Olomoucí, výborný s Táborskem, pak ale přišel útlum…\nPrvní čtvrtina soutěže byla v našem podání jak herně, tak výsledkově vynikající. Pak přišla druhá fáze ligy, ve které jsme bohužel porazili jenom Kolín. Přišla série porážek, včetně domácího debaklu 0:5 s Pardubicemi. Na mužstvo byl vytvářen tlak, nejen ze strany nás, trenérů, ale i medii a fanoušků, což je logické.\nPřitom hra až tak špatná nebyla, fotbal se ale hraje na výsledky. Naštěstí přišel závěr sezony, ve kterém jsme se vzchopili a k výkonům jsme přidali i bodové zisky a dostali jsme se do relativně klidných vod tabulky. Chybí dva body s Táborskem, porazit Sokolov a neprohrát s Varnsdorfem. Kdyby se nám to podařilo, tak je podzim vnímán daleko úspěšněji.\nV úvodu sezony hrála Opava na jednoho klasického útočníka, v závěru podzimu pak na dva, což vám sedělo lépe…\nBylo to dáno i tím, že v začátku soutěže jsme byli pro soupeře hůře čitelnější. Po pěti šesti kolech se naši protivníci dokázali na nás připravit, reagovali na nás jinak. Začali jsme se hůře prosazovat.\nPo Karviné, kde jsme odehráli nejhorší zápas sezony, jsme museli sáhnout po změně, a to do typologie hráčů. Změna se vyplatila. Závěr zvládli jak Machálek, tak Kuzmanovič výborně. Dávali rozhodující branky.\nByly ale zápasy, ve kterých jste nebyli schopni na hřišti nic vymyslet…\nProblém byl se Ševčíkem, který nám v několika zápasech chyběl, ať už kvůli reprezentaci, nemocem nebo proto, že třeba proti Olomouci nemohl nastoupit. Například kdyby proti Sokolovu hrál, tak zápas možná zvládneme ještě lépe.\nPočítáte s variantou, že Ševčíka na jaře nebudete mít?\nPůjde do přípravy se Sigmou, pokud se prosadí, tak u nás nemá co dělat. Pokud se tak nestane, tak i z hlediska toho, že i nás prožil slušný podzim a zdejší prostředí dobře zná, věřím, že se s ním i Sigmou domluvíme na další spolupráci. Osobně bych chtěl, aby u nás pokračoval.\nDojde v zimní přestávce k velkému průvanu v opavském kádru?\nZměn nebude určitě hodně. Nějaká kostra týmu se vytvořila. Mužstvo dostane půl roku šanci pracovat dál, potom i s ambicemi do další sezony se rozhodneme, jak ho dobudovat.\nV souvislosti s Opavou se skloňovalo jméno zkušeného útočníka Petra Švancary, se kterým jste vy osobně dokonce za Slezský FC hrával…\nŠvancara je momentálně v této fázi pro Opavu neschůdný. Musíme se pohlížet po útočníkovi, který bude do budoucna, což on není. Neříkám, ale že se jeho příchodem nemůžeme zaobírat. V tuto chvíli je to ale nereálné.\nNicméně nyní jste testovali už dva hráče…\nAno, Adama Kušnera z Hranic. Je to vysoký útočník s dobrou postavou, nečekáme od něj žádné zázraky, je to spíše investice do budoucna. Vezměte si Honzu Nezmara, toho taky nikdo neznal, než přišel do Opavy. Nutno ale říci, že takových fotbalových příběhů není mnoho.\nDruhým testovaným hráčem byl Radványi, čekali jsme od něj více. To byl i důvod, proč jsme se s ním rozloučili. (rozhovor vznikal před středečním zápasem v Karviné, pozn. editora)\nOdejde kromě Ševčíka ještě někdo?\nOtazník visí ještě nad Vavříkem, kterému rovněž končí hostování, jinak by nikdo další z první třináctky čtrnáctky hráčů odejít neměl.\nMatěj Hrabina na podzim moc šancí nedostával, není škoda, že takový hráč nehraje?\nMěl smůlu v tom, že obrana pracovala dobře. Za celou trenérskou kariéru se mi nestalo, že bych během šestnácti kol nemusel do obranné čtveřice sáhnout. Nad Matějem nikdo hůl nezlomil, v přípravě dostane dost šancí, aby přesvědčil.\n4.12.2014 Diskuze 12


Monitoring evropské legislativy 2011 cena od 330 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Knihy, filmy, hudba » Knihy » Učebnice/Odborná literatura » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Monitoring evropské legislativy 2011\nMonitoring evropské legislativy 2011 - Iveta Frízlová, Ondřej Krutílek, Petra Kuchyňková. Monitoring evropské legislativy 2011 je v pořadí již šestým svazkem v českém prostředí ojedinělého projektu, který po vstupu ČR do EU inicioval europoslanec Hynek Fajmon. Autoři, analytici Centra pro studium demokracie a ...a dál?\nProdukt Monitoring evropské legislativy 2011 neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Monitoring evropské legislativy 2011 nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Monitoring evropské legislativy 2011 neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nMonitoring evropské legislativy 2011 - Hynk Petr\nDo obchodu » Monitoring evropské legislativy 2011 Superknihy.cz\nMonitoring evropské legislativy 2011 - Petr Hnyk\nDo obchodu » Monitoring evropské legislativy 2011 Megaknihy.cz\nCentrum pro studium demokracie a kultury Monitoring evropské legislativy 2011 - Frízlová Iveta, Krutílek Ondřej, Kuchyňková Petra\nDo obchodu » Monitoring evropské legislativy 2011 Bux.cz\nVíce možností? Monitoring evropské legislativy 2011 koupíte i tady\nCentrum pro studium demokracie a kultury Monitoring evropské legislativy 2011 -\nDo obchodu » Monitoring evropské legislativy 2011 Martinus.cz\nCentrum pro studium demokracie Monitoring evropské legislativy 2011 - Iveta Frízlová, Ondře...\nDo obchodu » Monitoring evropské legislativy 2011 Levneucebnice.cz\nDo obchodu » Monitoring evropské legislativy 2011 Nejlevnějši knihy\nSpecifikace Monitoring evropské legislativy 2011\nMonitoring evropské legislativy 2011 je v pořadí již šestým svazkem v českém prostředí ojedinělého projektu, který po vstupu ČR do EU inicioval europoslanec Hynek Fajmon. Autoři, analytici Centra pro ... a dál?\nPorovnat ceny Monitoring evropské legislativy 2011\nMonitoring evropské legislativy 2011 - parametry\nMonitoring evropské legislativy 2011 - Iveta Frízlová, Ondřej Krutílek, Petra Kuchyňková. Monitoring evropské legislativy 2011 je v pořadí již šestým svazkem v českém prostředí ojedinělého projektu, který po vstupu ČR do EU inicioval europoslanec Hynek Fajmon. Autoři, analytici Centra pro studium demokracie a kultury, od roku 2004 soustavně „překládají" relevantní unijní dokumenty do srozumitelného jazyka a pokoušejí se zachytit vývoj ve všech klíčových politikách EU. Vždy přitom zohledňují potenciální dopady na ČR. V roce 2011 se projekt evropské integrace dostal podle mnohých do dosud největší krize ve své historii. Bruselské instituce se ovšem zdaleka nevěnovaly pouze mediálně vděčným „bojům o euro". V souvislosti s přípravou nového víceletého finančního rámce na roky 2014-2020 se znovu začalo hovořit například o vnitřním trhu, reformě společné zemědělské politiky či o zpřísnění čerpání prostředků ze strukturálních fondů. Publikace je pro přehlednost doplněna rejstříkem, podrobným obsahem a slovníčkem. Je určena nejen studentům, akademikům a všem, kteří se s problematikou EU dostávají do každodenního kontaktu, ale poslouží komukoli s hlubším zájmem o vývoj evropského projektu. Publikace přináší komentář k dění v těchto institucích:\nŽivotní prostředí Monitoring evropské legislativy 2011 - Iveta Frízlová, Ondřej Krutílek, Petra Kuchyňková od nakladatelství Centrum pro studium demokracie v kategorii Historie a military | za skvělé ceny na e-shopu Knihydobrovsky.cz


Strážci jsou za námi. Co bylo před nimi? To objasní série prequelů – FANZINE.cz\nStrážci jsou za námi. Co bylo před nimi? To objasní série prequelů\n25. 2. 2012 Ondřej Pešek Vstoupit do diskuse\nTémata: Adam Kubert, Alan Moore, Before Watchmen, Brian Azzarello, Darwyn Cooke, Dave Gibbons, J. Michael Straczynski, Joe Kubert, Watchmen\nKomiksový opus Watchmen-Strážci je naprostý kult. Svůj post si ovšem vydobyl právem. Po více než čtvrtstoletí připravuje DC sérii prequelů. Jak dopadnou? Kdo za odvážným počinem stojí?\nRežie filmové adaptace příběhu o netradičních superhrdinech se ujal Zack Snyder Zdroj: distributor filmu\nKdo nečetl komiks Watchmen-Strážci, není člověk. Nebo alespoň ne fanoušek komiksů. Na poli tohoto umění drží jasný post legendy. Svým přístupem nadobro změnil pohled na komiksy. Jeho kvalitu a přesah dokazuje dokonce i rozbor na FANZINE.cz. A nyní na jeho pověst naváží příběhy nové.\nKdo bude střežit strážce?\nDr. Manhattan (4 sešity): J. Michael Straczynski /Adam Hughes\nHedvábný přízrak (4 sešity): Darwyn Cooke /Amanda Connerová\nKomediant (6 sešitů): Brian Azzarello /J.G. Jones\nMinutemen (6 sešitů): Darwyn Cooke\nOzymandias (6 sešitů): Len Wein /Jae Lee\nRorschach (4 sešity): Brian Azzarello /Lee Bermejo\nSůva (4 sešity): J. Michael Straczynski /Andy Kubert & Joe Kubert\nCrimson Corsair (1 sešit): Len Wein /John Higgins\nBefore Watchmen: Epilogue (1 sešit): Kolektiv autorů\nO co přesně jde? O sérii prequelů nazvanou suše Before Watchmen. Přesněji o sedm minisérií, které se vzájemně budou zřejmě dotýkat. Každá z minisérií bude rozvíjet život jedné z postav (přičemž jedna minisérie se věnuje Minutemenům, superhrdinskému týmu předcházejícímu Strážcům) a měl by vycházet co týden jeden sešit. Vše započne od letošního léta.\nTyto série by měl uzavřít ještě Before Watchmen: Epilogue. Co bude jeho náplní, to zatím mocnosti tají. Což pořád ještě není vše, v každém sešitě bude poslední dvoustrana určena pirátské povídce Crimson Corsair, jíž by měl být věnován celý jeden sešit. Ovšem toto bude zřejmě jediný znak společný s původními Strážci. Včetně autorů. Crimson Corsaira obstarávají Len Wein (původní redaktor) a John Higgins (původní editor, jehož práce byla na Moore/Gibbonsových Strážcích kladně znát).\nZatímco Dave Gibbons tento projekt posvětil (a není divu, komu by takováto pocta neudělala radost?), u scenáristy Alana Moora se už vydavatelství setkalo s horší odezvou. A také není příliš divu, maestrova nevraživost k vydavatelství trvá už zhruba dvacet pět let. Ten se také tři roky zpátky (panejo, to už je taková doba?) nechal vyškrtnout z titulků filmového zpracování.\nUkázka z komiksu Minuteman Autor: Darwyn Cooke\nSám Moore tvrdí, že tento akt upozorňuje na neschopnost megalomanského DC vymýšlet nové dobré komiksy. Olbřímí vydavatelství svůj úspěch staví na zajetých legendách, jejichž příhody neustále dokola rozvíjí. Právě toto je také jeden z rysů superhrdinského komiksu, proti kterému Strážci jako uzavřeným grafickým románem bojoval. Nyní tento boj přichází vniveč. Což samozřejmě panu scenáristovi není příjemné.\nČtěte také: Superman je mrtvý, alespoň podle komiksu Alana Moora\nZa vším vidí touhu po komerčním zisku a takové umění není umění, případně nemá cenu ho provozovat. Umění musí vycházet z nitra. (Ano, jak moc Moorovo tvrzení připomíná Zprávu o třetím hudebním obrození nedávno zesnulého Magora? A jak moc si jsou oba tito pánové podobní?) Což samozřejmě rozvíjení cizího nápadu (navíc vystihujícího dobové pocity autorů) moc nesplňuje. Dokonce sám Moore tvrdí, že nevlastní jediný výtisk Strážců, ačkoli je na ně pyšný.\nNa internetu kolují obálky dalších sešitů, například Bubastis či Seymour. Ze strany DC o nich zatím však nejsou žádné zprávy\nFanouškovská základna už se rozděluje na dva tábory. Na ty, kteří se na prequely těší, a na ty, kteří je předem odsuzují. Jedno je však jisté: Zvědavost určitě hryže v každém z nás a jen málokdo z fanoušků Before Watchmen alespoň nezkusí. (Jen aby to opravdu nedopadlo tak, jak Watchmánkům před několika lety předpověděli Simpsonovi.)


STEIFF Coca-Cola lední medvěd - Srovname.cz\nSrovnání cen » Děti a maminky » Hračky » Plyšové hračky » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o STEIFF Coca-Cola lední medvěd\nSTEIFF Coca-Cola lední medvěd\nCoca-Cola lední medvěd Űíslo výrobku: 355400 Se svým snowboardem COca-cola lední medvídek je velký 21 cm a je připraven na každou sjezdovku. Lyžování v Kanadě, nebo v -Alpách: Coca-cola lední medvěd jezdí všude a všude se mu líbí! 5 různých medvídků kterých se na světě nachází 1.500 - s nezapomenutelnou a pozlacenou ...a dál?\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd Fonetip.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd akcnidomacnost.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd Chytrá Opička\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd La-Vin.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd 4home.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd Levnejenunas.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd Bezvasport.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd Hracky-hry-zabava.cz\nDo obchodu » STEIFF Coca-Cola lední medvěd Kancelar123.cz\nSTEIFF Coca-Cola lední medvěd - parametry\nCoca-Cola lední medvěd Űíslo výrobku: 355400 Se svým snowboardem COca-cola lední medvídek je velký 21 cm a je připraven na každou sjezdovku. Lyžování v Kanadě, nebo v -Alpách: Coca-cola lední medvěd jezdí všude a všude se mu líbí! 5 různých medvídků kterých se na světě nachází 1.500 - s nezapomenutelnou a pozlacenou náušničkou v uchu se sloním motivem Limitovaná edice: jen 1 500 ks na celém světě Podrobnosti: materiál - alpaca Rozměr: 21 cm s plastovými oky naplněno syntetickým materiálem pratelné s nezapomenutelnou, pozlacenou "náušničkou v uchu" se sloním motivemPozor! Tento produkt není hračka. Výrobek je určen pro sběratele.


Finská výzva na podporu lidských práv zůstala bez českého podpisu – ČT sport – Česká televize\njš , obr\nPraha - Vláda v demisi premiéra Jiřího Rusnoka odmítla připojit svůj podpis pod výzvu k dodržování lidských práv sportovců a návštěvníků na olympiádě v Soči. Finové, jakožto iniciátoři výzvy, se bojí především o dodržování práv homosexuálů, a to nejen na nadcházejících olympijských hrách - další jsou na řadě hokejové mistrovství v Bělorusku a fotbalový šampionát v Kataru. Dosluhující premiér si však myslí, že sport a politika by se neměly míchat dohromady. Zprávu přinesl server Česká pozice.\nStatistika hovoří jasně: 23 z 28 zemí Evropské unie podpořilo finskou iniciativu k dodržování lidských práv na olympiádě v Soči. Česko mezi signatáři chybí. Podle vlády by se neměla politika plést do sportu.\n"Poměrně dlouze jsme o tom na vládě diskutovali a shodli se, že nebudeme míchat politiku a sport. Kdykoli se politika pletla do sportu, bylo to špatně. Sportovci mají olympijskou chartu a ta stačí," řekl pro server Česká pozice premiér v demisi Jiří Rusnok. Stejný názor zastává i Český olympijský výbor. "Sport má spojovat, a ne rozdělovat. Jakmile se ze sportu stane místo pro politiku a politikaření, tak to nikdy není dobře," sdělil jeho mluvčí Alexandr Kliment.\nSpolečně s Českem se k výzvě nepřipojilo Řecko, Rumunsko, Litva a Lotyšsko. Spor o podepsání výzvy vyvrcholil mezi ministerstvem školství a zahraničí, šel proto do vlády – zde byl návrh na podepsání zamítnut. Současný ministr zahraničí v demisi Jan Kohout i jeho předchůdce Karel Schwarzenberg se k rozhodnutí vlády staví negativně.\n"Jsem vždycky velmi skeptický, když se politika míchá do sportu. Myslím, že to nikdy ještě v historii ničemu moc nepomohlo a neprospělo," prohlásil premiér v demisi Jiří Rusnok v rozhovoru pro ČT.\n"Problémem podpisu výzvy nebyl její obsah, ale fakt, že nebyla adresována jednotlivé zemi, ale Mezinárodnímu olympijskému výboru (MOV). Tím se ve skutečnosti oslabuje pozice MOV ve vymáhání lidských práv vůči autoritativním režimům, protože je pro každého propagandistu velmi jednoduché obvinit jej z následování politického vlivu jednotlivých států. Postup států EU, kdy se schovává za autoritu MOV, je alibistický a ve věci ochrany lidských práv velmi kontraproduktivní," soudí ministr školství v demisi Dalibor Štys.\n"Měl jsem jiný názor, vláda však rozhodla jinak," podotkl Jan Kohout.\n"Je to závažné pochybení naší zahraniční politiky. Je vidět, že vláda přistupuje k Rusku ve velmi hlubokém předklonu," vysvětlil Karel Schwarzenberg s tím, že výmluva vlády je "ubohá".\nFinská výzva státům EU\nServer Česká pozice si postoj Rusnokova kabinetu vysvětluje tím, že olympijské hry "budou vedle sportu také svátkem byznysu" a tuzemská vláda v rámci své orientace na ekonomickou diplomacii "nechtěla nic ponechat náhodě". Na zahájení her se chystá český prezident Miloš Zeman a v Soči by údajně měla proběhnout i jeho schůzka s Putinem.\nPodle svého nedávného vyjádření pro Český rozhlas je Zeman připraven v Rusku objasnit svůj názor na tamní stav lidských práv. "Myslím si, že sexuální orientace je soukromou věcí každého z nás a že by se vůbec neměla plést do politiky," podoktl nicméně Zeman.\n"Že by podpis dopisu mohl přímo zhatit nějaký kontrakt české firmy v Rusku, to si nemyslím," sdělil České pozici výkonný ředitel české komory pro obchod s postsovětskými státy František Masopust. "Ale že bylo v tomto případě lepší nepodepisovat, je jednoznačné. Rusové jsou citliví na kritiku Ruska ze zahraničí," dodal Masopust.\nČeská vláda chce únorových her využít k propagaci českého průmyslu a také kultury, v místě konání olympiády se uskuteční Dny české kultury. Dohodli se na tom ruští organizátoři a tuzemské úřady.\nPutin: Žádné pochody gayů a lesbiček\nRuský prezident Vladimir Putin ujistil, že účastníci zimní olympiády v Soči nebudou postihováni za gesta či projevy, které mohou být podle nedávno přijatého ruského zákona považovány za propagaci homosexuality. Dal ovšem jasně najevo, že žádné pochody gayů a leseb během olympiády nepřipustí.\nRuský zákon vyvolal v zahraničí vlnu odporu a v komunitách gayů výzvy k bojkotu olympiády a ruského zboží. V samotném Rusku ale zákaz propagace homosexuálních vztahů většina obyvatel schvaluje (více o kontroverzním zákonu zde) (//ct24/svet/230922-statni-duma-promluvila-za-propagaci-homosexuality-pokuta/).\nJak se na Putinův zákon dívají sportovci?\nDalší bojkot? Na ZOH v Soči odmítá jet i Hollande 16. prosince 2013\nNa ZOH nedorazí někteří státníci\n"Nepřijedu" avizoval již dříve německý prezident Joachim Gauck (čtěte víc) (//ct24/svet/253808-prvni-politicky-bojkot-do-soci-neprijede-nemecky-prezident-gauck/), cestu neplánuje ani jeho francouzský protějšek Francois Hollande (podrobnosti zde) (//ct24/svet/254991-dalsi-bojkot-na-zoh-v-soci-odmita-jet-i-hollande/). Doma zůstane i polský premiér Donald Tusk. Všichni dlouhodobě kritizují stav lidských práv v zemi a pronásledování ruské opozice.\nZimní olympiády se nezúčastní ani špičky USA včetně prezidenta Baracka Obamy. Američané do Soči vyšlou oficiální delegaci (http://www.whitehouse.gov/the-press-office/2013/12/17/president-obama-announces-presidential-delegations-opening-and-closing-c), již povedou osobnosti z řad gayů a leseb (více zde) (//ct24/svet/255283-zadny-obama-usa-vyslou-do-soci-delegaci-homosexualu/).\nČT24, ČTK, ceskapozice.cz