RENAULT CAR CLUB • Zobrazit téma - VETERÁN SHOW HUŤ - 16. 8. 2014\nPrávě je pon 18. říj 2021 15:40:44\nObsah fóra » Všeobecná sekce » Srazy, výlety a setkání\nVETERÁN SHOW HUŤ - 16. 8. 2014\nPředmět příspěvku: VETERÁN SHOW HUŤ - 16. 8. 2014\nNapsal: stř 21. kvě 2014 21:03:28\nRenaultářky a Renaultáři, přišla nám pozvánka na novou akci VETERÁN SHOW HUŤ 2014\nPrvní ročník srazu historických vozidel z let 1948 – 1989 v retro stylu... Podrobný program naleznete na webu http://veteranshowhut.cz/ Program a místo akce mě velice zaujalo, okolí mám mnohokrát projeté a je kolem všude krásná příroda Věřím, že se na této akci nějaký Renaultíci ukážou\nPředmět příspěvku: Re: VETERÁN SHOW HUŤ - 16. 8. 2014\nNapsal: čtv 29. kvě 2014 1:23:01\nJá osobně dost silně zvažuju účast - nové podniky se musí podporovat a tohle zní velmi zajímavě.\nKdo se přidá\nPředmět příspěvku: Re: VETERÁN SHOW HUŤ 16.8.2014\nNapsal: čtv 29. kvě 2014 7:27:06\nBudu se snažit této akce účastnit a rád podpořím každou novou akci, která by se mohla stát do budoucna zajímavou a perspektivní. S pořadateli jednám i o programu a možná se podaří dohodnout něco velice zajímavého a nevšedního\nNapsal: čtv 29. kvě 2014 17:12:29\nTak mám potvrzenou Přihlášku a zkusíme to\nTak kdopak další\nNapsal: ned 06. črc 2014 19:23:05\nRegistrován: úte 26. čer 2012 21:57:09\nV pátek jsem i já odeslal svoji přihlášku a již ji mám potvrzenou.\nNapsal: ned 06. črc 2014 23:34:04\nTak to vypadá na hezkou klubovou účast Ještě jede Martin s Katkou, takže už jsme celkem 4 posádky Kdo dál\nNapsal: pon 18. srp 2014 0:23:49\nU čtyřech posádek zůstalo...nakonec byl Pavel, Mišurcovi, Krechlerovi a my s Blankou. Takže náš klub zastupovaly dvě R8 a po jedné R11 a R12. Dlužno dodat, jediné Renaulty na akci\nTrochu nás potrápilo počasí, ale jinak akce vydařená, kromě Pavla jsme si jí ještě zpestřili celovíkendovým pobytem v Hejnicích, za jehož zařízení patří dík Martinovi\nA dík patří samozřejmě všem, kteří se zúčastnili - bylo to moc příjemné\nNapsal: pon 18. srp 2014 7:34:07\nDo poslední chvíle jsem nevěděl, zda se budu moc této akce zúčastnit. Nakonec se podařilo vše vyřešit ve prospěch mé účasti a mohu napsat, že jsem nelitoval. Příjemná,poklidná a přátelská atmosféra, krásná vozidla, dostačující program, ve kterém byla například orientační soutěž po okolí. Navštívili jsme ve Velkých Hamrech muzeum socialistických vozů, které je zde nově otevřeno a přestěhováno z Kozovaz u Českého Brodu. Předpověď počasí se naštěstí nevyplnila a tak z plánovaného celodenního deště bylo jen několik přeháněk a mezi tím vysvitlo i sluníčko Děkuji všem za příjemnou společnost a těším se již na další druhý ročník\nodkaz na fotky https://plus.google.com/u/0/photos/1035 ... 1850390641\nNapsal: pon 18. srp 2014 19:37:54\nPěkný a zrovna jsme byl na chatě, docela kousek jen špatné auto jsem měl.\nBTW: Jirko řikáš Hejnice ? ...to vědet ja byl celej vikend vedle v Raspenavě mohli jsme pokecat.\nNapsal: pon 18. srp 2014 22:13:50\nNo to víš, svět je malej - bydlíme tak, že si koukáme do oken, v práci parkujeme skoro vedle sebe a když konečně vytáheme paty z Prahy, tak i když je to 140 km daleko, stejně jsme v sousední vesnici...\nPokecat jsme mohli, ale za prvé nechápu, kudy jsi se dostal do Raspenavy a za druhé do Hejnic bys musel jet za náma všema asi tak přes půl libereckýho kraje - minimálně přes N.Město pod Smrkem...jinudy se tam snad z tohohle směru dostat nedá pro všechny ty uzavírky...


Nevěsty z Olomouce. Přidejte se. - - Společný ter... - str. 148\n« Předchozí 1 ... 146 147 148 149 150 ... 276 Další »\nvevisek kstablova díky už jsem tam koukala, dodávají do kavárny v prostějově tak ho tam zajdeme ochutnat.díky za radu.\n13. bře 2008 v 08:06 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nvevisek maxali já tam byla, sedla jsem si ke katalogu a ukazovala šaty co bych si chtěla vyzkoušet a víc jak polovinu tam neměli, prý si mám napsat které šaty chci a oni mi je na jeden den stáhnou ze všech salonu co mají to mě dost zklamalo.\n13. bře 2008 v 08:08 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nsunflower2 Kristi, manžel se ještě dorazil, když byl v úterý na chatě tchánům kácet strom, takže trsání už dlouho nehrozí V sobotu jedem zase na chatu, takže po víkendu asi nakoupím tunu gastumgelu a budu mu to míchat i do čaje\n13. bře 2008 v 08:55 • Svatba byla v červenci 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nkstablova maxali: já se vdávala loni v dubnu a to ještě Bella nebyla otevřená, takže nevím. ANi nevím o nikom, kdo má odtud šaty....\nvevisek: jojo, to je rpavda, že mají nějako provozovnu v Prostějově. Taky nám nabízeli, že bychom si to mohli vyzvednout tam, že jsme nemuseli jezdit na Plumlov, ale my to potřebovali už brzo ráno, tak jsme jeli až do Krumsína nakonec.\nLeni: tyjo Leni, není to náhodou jenom pro vnější použití? Aby sis ho neotrávila . My se v sobotu taky nepostavíme, jdem zase na bowling v pátek večer, tak budu na cvičáku v sobotu jak mátoha s bolavou jednou rukou, jednou nohou a zadkem\nsunflower2 Kristy,on už je po mých kulinářských specialitách otrlej, myslím, že pokud jsem ho dosud neotrávila svým vařením, tak by zvládl i ten Fastumgel A koukám, že po bowlasu jsou všechny holky na tom stejně\nMaxali, bellu taky moc neznám, ale slyšela jsem jenom, že je tam nepříjemná obsluha. Ale za výlohou mají fakt krásný šaty..\n13. bře 2008 ve 22:54 • Svatba byla v červenci 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nrobin154 Ahoj holky! Tak jsme včera byli objednat cukroví. Docela mě to překvapilo, jak je to drahý Dort - 5kg, cukroví 3kg a 15 výslužek po půl kg, celkem za 7000!!! Podle mě je to moc. Co vy na to?\n14. bře 2008 v 19:55 • Odpověz • To se mi líbí •\nvevisek - díky,chystáme se tam na dovču příští rok,to bude mít malej rok,to už bude lepší ale letos se tam zajedeme určo podívat aspoň na chvíli\n16. bře 2008 v 08:49 • Svatba byla v červenci 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nmany robin - týýý jo,to je páka ale já nemám přehled co kolik stojí my měli svatbu v těch vedrech,takže cukroví jsme nechtěli,měli jsme jen svatební dort a dort od babičky,jinak svatební koláčky,............\n16. bře 2008 v 08:53 • Svatba byla v červenci 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\n17. bře 2008 v 09:42 • Svatba byla v červenci 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nkstablova zdravím po víkendu! Jak jste se měly???\n17. bře 2008 v 10:01 • Odpověz • To se mi líbí •\nrurunka Ahojky,tak se přidávám k Vám. Plánuji svatbu na příští rok o velikonocích, teda tu sobotu před. Je to 11.4.2009, akorat budem totiž s miláčkem 5 let spolu,tak to chceme oslavit svatbou,ale moje mamka ma docela výhrady k mistu a k tomu,ze si chi svatbu zaridit sama. Bydlim v Olmu jen krátce,tak budu rada, kdyz se tu najde treba i kamoska nekdy na kafco...\n17. bře 2008 ve 13:16 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka ahoj ruru A kde to chcete, ze ma mamka vyhrady?\n17. bře 2008 ve 14:01 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nrurunka ahoj zezulicko My to chcem tady v Olmu,ale ja nejsem od sud,jsem od Havlíčkova Brodu. Tak si mamka myslele,že to bude tam,my tu mame totiz jen pronajem 2+1 a přítelovi rodiče jsou z Lipníka. Tak si myslí že je to jejich iniciativa.Ale je to z moji hlavy. Nechci mít svatbu na vesnici. A navic z moji rodiny je jen 5 lidí,z přítelovy tak 15.\n17. bře 2008 ve 14:43 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka aha, ja myslela ze se ji treba nelibi restaurace nebo tak neco. No, tak to je jasne ze min lidi musi dojet za vice lidmi Neboj, to zvladnete. To u nas je to tak, ze moje rodina je z Opavy, pritelova z Roznova pod radhostem, ja s pritelem bydlime v Olomouci a svatbu chceme na Bouzove\n17. bře 2008 ve 14:46 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nrurunka To jeste vybrany nemame... Ale uz se taky zacnem poohlizet. Mamka si totiz myslela,ze svatbu bude zarizovat sama a je trochu nastvana,ze si to chcem udelat po svem. A jak to vlastne je,kdyz mas svatbu mimo okres trvalého bydliště. Ja tady koukala,že se nejak plati 600. A plati se pak jeste neco?\n17. bře 2008 ve 14:56 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka No ja nekdy nechapu, proc si rodice mysli, ze to budou zarizovat oni Chapu, ze jim to jejich rodice zarizovali, nebo hlavne platili, ale doba pokrocila\nJak je to s tim placenim mimo okres netusim\n17. bře 2008 v 15:00 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nrurunka No právě, mamka si myslí, že bude vše po jejím, ale já mam sve predstavi a bude to preci NAS den Penize mi taky slíbila, ty neodmitnu, bych byla hloupá Ale svatbu chci mit podle sebe.\n17. bře 2008 v 15:05 • Odpověz • To se mi líbí •\nkstablova Ahoj ruru, no my si svatbu taky zařizovali celou po svém, své mamce jsem jen vyhověla co se týká cukroví. původně to mělo být bez cukroví a bez výslužek, protože jsme se rozhodli pro malou svatbu, ne svatbu s celýma rodinama, ale mamka si moc přála, aby dostali aspoň výslužky, když na svatbu nejsou zvaní, tak teda jo. No a tchýni jsme oznámili svatbu, až bylo vše nachystané. Možná je lepší jim to neříkat hned, ale až máte to důležité zařízené, aby už prostě nebyl prostor k nějakým diskusím .Na otázky třeba jak to bude a co cukroví a co hosté, co hostina, kde bude obřad jsme odpovídali "to je překvapení, nechte se překvapit" a nakonec byli všichni pozvaní spokojení a čučeli na to, jak jsme si to vymysleli i na jakém místě jsme si domluvili obřad.\n17. bře 2008 v 15:09 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka Kristy a proc jste si vybrali ten sklenik? napada me akorat, ze jste se tam treba poznali nebo tak neco\n17. bře 2008 v 15:12 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nrurunka Holky a nevíte tu nekdo,kdyz budu mít svatbu jinde než mám trvalý pobyt, co vše se platí? Ja tu četla že je 600 Kč příplatek. A mužete mi někdo napsat,jestli se jinak něco na úřadě platí. Ať jsem připravena na vse, preci jen si myslím,že ten rok uteče. Jinak diky všem za rady a podporu.\nkstablova protože jsme chtěli netradiční místo, kde nejsou svatby jedna za druhou jako na běžícím páse a na co jen tak nezapomeneme ani my a ani naši hosté v té záplavě svateb...\n17. bře 2008 v 15:16 • Odpověz • To se mi líbí •\nkstablova ruru, tak to nevím, jiný okres jsem osobně neřešila.\nzezul: jo a taky jsem do skleníku často chodili na rande\nkstablova jo a dokonce už mají na stránkách flory a sbírkových skleníků letos uvedeno, že je zde možno přichystat svatební obřad a dokonce se mluvilo i o tom, že by si na Flora sama vystavěla nějakou "kapli" ke svatebním obřadům.....no jsme jim vnukli asi nápad....\n17. bře 2008 v 15:18 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka verim, ze na to nikdo nezapomene\n17. bře 2008 v 15:25 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka jeee, tak to je super, zavedli jste nove obradni misto\n17. bře 2008 v 15:26 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nsunflower2 Ahojte holky, tak koukám, že s maminkama je to věčné téma Ta moje byla taky zklamaná a chvílema i uražená, že to celý nebude dirigovat a nebude stěžejní osoba, která to celý povede.. Dokonce jsem několikrát slyšela řeči typu: "tak když to nebude, jak chci já, tak na tu svatbu ani nemusím chodit" Tak jsem jí s ledovým klidem oznámila, ať teda nechodí (samozřejmě jsem to nemyslela vážně, ale myslím, že ani ona ne) a ona nakonec pochopila, že tohle citový vydírání nemá smysl a nechala toho\nTak držím palce, ať to u vás maminky taky pochopí\nJinak já jsem se konečně dokopala k tomu začít řešit tu naši slavnou kuchyň a skočila jsem do Jensenu, ať mi udělají návrh. Tak teď na něj čekám.. Ale to je spíš téma na modrou střechu..\n17. bře 2008 v 15:41 • Svatba byla v červenci 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka Sun - u nas jsem zase slysela hlasku "kdyz ti nekdo prispeje, tak bys mela brat ohled na to, jak to chce on"... Fakt nechapu, proc si lidi mysli, ze prispeni na svatbu = moznost do ni kecat...\nJinak na kuchyn jsme se taky byli podivat v Jensenu, ale ve srovnani s ostatnima tam byly dost drahe Nakonec mame kuchyn stejnou, ale o polovinu levnejsi\n17. bře 2008 v 15:55 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nkstablova Leni, já myslím, že to neva, stejně tady korzujem mezi strechou a beremese sem a tam . Na strese se zase v nasem tematu resi miminka . Leni tak to jsem na kuchyn zvedava, kdyz to pujde,hod do alba navrh prosiim Jak dlouho jim to portva??\nkstablova zezul: jeden z duvodu, proc jsme si to platili sami a predem rekli, ze pokud chteji prispet, neodmitnem, ale neznamena to, ze se ujmou rezie. Pochopili vsichni nastesti.\n17. bře 2008 v 16:01 • Odpověz • To se mi líbí •\nzezulicka vyhlasime totez, protoze jinak to asi nepujde. Ale stejne pocitame s tim, ze si to zaplatime vsechno sami\n17. bře 2008 v 16:14 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •


Lipno pro 2 osoby na 3 dny se snídaní za 1 990 Kč! - Cestolino.cz\nFrymburk Lipno od 1 640 Kč\nLipno pro 2 osoby na 3 dny se snídaní za 1 990 Kč!\nFrymburk Lipno (Desta 3*)\nVyužijte nabídky pobytu u Lipenské přehrady, které se přezdívá české moře. Je zde možnost koupání, různých turistických či cyklo výletů. Ubytováni budete v penzionu Desta ve velkých studiích s vlastním sociálním zařízením.\nCena zahrnuje: ubytování pro 2 osoby na 3 dny, snídaně, parkování a Wi-Fi připojení, 1x Vstupenka pro 2. osobu zdarma do solné jeskyně, úschovna kol.\nTipy na výlety: přehrada Lipno, Český Krumlov, Vítkův hrádek, Stezka korunami stromů, Zadní Zvonková, Vyšší Brod, Třístoličník, Trojmezná hora, Stožec.\nČeská republika (Frymburk Lipno): může vás zajímat


Když mouchy mají oči na šťopkách ... - Euro.cz\nKdyž mouchy mají oči na šťopkách ...\n31. ledna 2008, 13:54 - Martin Rychlík\n31. ledna 2008, 13:54\nZábavné příběhy z džungle\n„Byl po mně pojmenován jeden druh barevného křísa. Je příbuzný cikád, vypadá jako motýlek. Na Papuji je endemický čili nevyskytuje se nikde jinde,“ vypráví třiačtyřicetiletý entomolog Vojtěch Novotný, jenž se zabývá ekologií tropů. Jihočeský profesor má dva domovy. „Do Melanésie se z Čech vracím vždy na konci semestru, tedy v únoru. V součtu jsem tam už strávil osm let,“ konstatuje. Nehostinnou Novou Guineu, největší tropický ostrov světa, poprvé navštívil tak trochu náhodou. Spolu s kolegou Yvesem Bassetem přijel před dvanácti lety na půlroční stáž, která však vedla k založení stálé stanice The New Guinea Binatang Research Center v zátoce Nagada, v níž nyní pracují Češi, Američané, Britové i místní znalci. Od roku 1997 jim Novotný šéfuje.\nJak se rodák z Čech dostane do vzdálené Melanésie? To, kde kdo skončí, je vždy kombinací náhod. Mou profesí je tropická ekologie. V době, kdy jsem obhájil doktorskou práci, jsem byl na stáži ve Velké Británii. Nejaktuálnější šancí byl projekt výzkumu hmyzu na fíkovnících ostrova Krakatau, ale konkurence byla veliká a já jsem měl jedinou zkušenost z tropického Vietnamu. Až pak přišla šance na Papuji. Nová Guinea je druhově mimořádně rozmanitá a na periferii zájmu, o to větší však existuje možnost přijít na něco originálního. Je tam ale - zásluhou poměrné divokosti - obtížnější pracovat.\nVy jste začínal na americké stanici, že? Ano. Existuje několik zavedených tropických institucí, kde se střídají desítky vědců. Je o ně dobře postaráno. Naše původní stanice Christensen Research Institute, ležící na severu ostrova, skončila kvůli financím. Zatímco oni balili kufry, my jsme se rozhodli, že zůstaneme a pokusíme se založit vlastní základnu. Od ostatních jsme se lišili v tom, že jsme spolupracovali s místními asistenty, vytvořili si vazby. Bylo to v oblasti, která bývala německou kolonií a posléze australským územím, ale jako první běloch tam přijel až etnograf N. N. Miklucho-Maklaj, jenž se tam asi před 130 lety usídlil.\nAsi jste tam museli překonat řadu obtíží… V první řadě to bylo získání místa. Od misionářů jsme pronajali v zátoce Nagada pozemek uprostřed kokosové plantáže. Nyní se už stanice rozrostla. Máme vymoženosti, jako jsou elektřina, telefon. Když jsme v terénu, je komunikace obtížnější. Zbývá nám satelitní telefon.\nS místními se zřejmě dorozumíváte zkomolenou angličtinou – pidžinem … Jistě. Melanéský pidžin je zjednodušený jazyk, který se lexikálně i gramaticky liší od angličtiny. Musíte se mu učit, ale pasivní porozumění je možné. Když pracujeme s asistenty, pidžin preferujeme. V zemi, kde se mluví osmi sty jazyky, je to řeč, která vám otevírá komunikaci. A troufám si říci, že naši pracovníci ji znají nadprůměrně dobře; a v Českých Budějovicích je jedna z největších skupin pidžinem plynně mluvících lidí v Evropě…\nProzraďte, jak se v nesnadných podmínkách dopravujete? Ostrov je řídce obydlen, k tomu přidejte kopcovitý terén, řeky, bažiny. Vnitrostátní spojení je omezené a třeba „metropole“ Port Moresby není spojena silnicí se žádným městem. Použít se dají jen terénní auta a letecká přeprava. Země je poseta polními letišti, což jsou srovnané pruhy půdy osázené trávou. Takových letišť je tam asi 150.\nTo bude přeci jen více než na „divočejší“ indonéské půli ostrova, na Irian Jaye… Vše je dáno i tlakem zespoda - pro každou vesnici je vlastnictví letiště prioritou. Takže když se dají vesničané dohromady, mohou svépomocí letiště vybudovat. Velkou společností je Missionary Aviation Fellowship, primárně církevní organizace, která zajišťuje zásobování misií, ale její letadla jsou i k pronajmutí. Působí tam také firmy, jež mají jednu cessnu, pět zaměstnanců. Toť vše. Ono se říká, že v přepočtu na kilometr jde o nejbezpečnější druh cestování, ale neplatí to docela. A pro Novou Guineu už vůbec ne. Letiště i aeroplány mají špatnou kvalitu, létá se v krušných podmínkách.\nBál jste se někdy? V malé cessně. Je špatným znamením, když přiletí dva piloti, protože ten druhý se teprve učí. A jednou jsem si dost uvědomil, jaký je to rozdíl, letět s pilotem začátečníkem.\nA šlo vám někdy o život? Kdysi jsem si náhodně vybral mezi dvěma lety v rozpětí dvaceti minut z Madangu. Letělo se do provinčního města Goroka. My jsme letěli v sedm hodin, druhý letoun týchž aerolinií vzlétal o dvacet minut později. Rozbil se, protože pilot neviděl horu. Lety mají jisté kouzlo, ač jsou nebezpečné. Vznášet se nad nekonečným pralesem v maličké cessně, která má velikost mikrobusu, a pak směřovat na obdélníček svěží zeleně je zajímavé.\nPrý se ale vžilo reklamní rčení jedněch aerolinií „New Guinea - The Land of Unexpected“. Air New Guinea měly skutečně motto „Země neočekávaného“, což se ujalo. Papua je fascinující společnost. Mimořádně nestabilní v tom smyslu, že není možné brát něco jako dané. Přesunuji se mezi Budějovicemi a tropy, každý rok jsem tam půl na půl a vždy je větší šance, že při návratu nenajdu naši novoguinejskou stanici, než že by zmizela jihočeská Akademie věd.\nUž po pár letech se tam prý člověk cítí pamětníkem. Ano, dynamika změn mi připomíná období v Česku po roce 1989, kdy vznikl rozdíl v generační zkušenosti. Třeba babička našeho papuánského kolegy se vdávala, když prvně slyšela o běloších. Byl to jiný svět. Neznali kolo, ocel, písmo. Víceméně doba kamenná. Pak přišla další generace, která zažila kolonialismus. A další pokolení už pracuje s počítači, létá, takže během pouhých tří generací se vnímání přeměnilo. Společnost se rychle vyvíjí a já obdivuji, jakým způsobem dokáže absorbovat vnější podněty, aniž by to narušilo její funkčnost.\nJezdí s vámi i mladí Češi? Loni jsme pořádali kurz pro studenty. Byli v nížinném pralese, potápěli se na korálovém útesu a někteří vystoupali až na nejvyšší vrchol Mt. Wilhelm s nadmořskou výškou 4500 metrů. To je pro biologa zajímavé - výšková zónace, alpinské louky i ledovcová plesa.\nNebylo to pro ně nebezpečné? Studenti jsou dospělí. A musejí si být vědomi rizik. Pochopitelně, míra ohrožení je větší než v Česku, jenže na druhé straně mají šanci dělat něco unikátního. Někteří i onemocněli malárií, ale trvale se to na nich snad nepodepsalo.\nVe vaší knize píšete, že máte sadu „postmalarik“ stále při sobě. Malárie je fenoménem, má velký vliv na společnost. U nás už neznáme situaci, kdy je v zemi běžná infekční nemoc vedoucí i k úmrtí. Pro návštěvníky jde o trable, místní mají jistou vrozenou odolnost. Malárii lze předejít, ale při dlouhodobé expozici není přípravek, který by vás ochránil dokonale.\nČetl jsem, že těžkou horečku jste dostal i v Budějovicích. Jak studenti, tak vědci, kteří do Guineje jezdí, s tím musejí počítat, a proto by každý z nás měl mít minimálně rok po návratu k dispozici léky. Při vší úctě k české medicíně je zkušenost našeho týmu s malárií větší než průměrného lékaře. Vyléčili jsme více než sto případů. Takže tropického ekologa poznáte i podle toho, že nosí s sebou antimalarika.\nBádání má i další úskalí: v Hospodářských novinách jste psal o přepadení stanice. Papua je známa jako země s tradicí kmenových válek. A dodnes platí, že v případě konfliktů není k násilí daleko. Jako výzkumná stanice, jež má auta i počítače, jsme lákadlem pro vykradení. Ale zaměstnáváme i dvacet Papuánců, kteří jsou připraveni k obraně.\nJste ozbrojeni? Střelnými zbraněmi nikoli, ale ačkoliv se to nezdá, luky a šípy jsou na krátkou vzdálenost dosti efektivní zbraní. A mačety rovněž (úsměv). Problém je v tom, že když máte stanici, která může být napadena, většina zahraničních institucí a univerzit bohužel reaguje jejím uzavřením.\nZažil jste nějaký vyhrocený okamžik? Jednou nám ukradli automobil, který jsme však získali zpět. Základna byla přepadena dvakrát. Na našeho zaměstnance násilníci mířili pistolí a vykradli laboratoř. Při druhém přepadení jsme útočníky zahnali. Šlo o ozbrojený útok. Pravidla „hry“ jsou tam jiná než v Česku. Když se rozhodnete někam vloupat, musíte počítat s tím, že můžete být zabit. Celá hra na lupiče a četníky má vyšší emoční náboj, a když dojde ke střetu, obě strany se upřímně snaží protivníky zabít.\nUž tedy víme, v jakých podmínkách děláte vědu. Nač jste přišli? Zaměřujeme se na tropické lesy a vztahy mezi rostlinami a hmyzem, zejména býložravým, který je požírá. A řešíme zásadní ekologické otázky, například jak je možné, že na hektaru roste 150 až 300 druhů dřevin, což je více než v celé Evropě. Je záhadou, proč v prostředí, které vyhovuje některému z těchto druhů, tento druh nezvýší svou početnost a nevytěsní ostatní. Jedna z teorií říkala, že každý druh je „držen pod kontrolou“ svými specializovanými hmyzími nepřáteli a chorobami, a když se začne rozšiřovat, namnoží se tím i nepřátelský hmyz a srazí ho na původní stav. Zjišťovali jsme počet takových nepřátel stromu. Zjistili jsme, že jich není zase tolik a nejsou specializovaní. Naše studie počtu hmyzích druhů revidovaly odhady jejich počtu na Zemi z původních až 30 milionů na pět milionů.\nJaký měly výzkumy ohlas? Měli jsme dva články v Nature, jeden v Science, které zaujaly jak odborníky, tak běžná média. Referovaly o nich BBC, Associated Press (AP) i New York Times, protože otázka počtu hmyzích druhů je zajímavá. A je to jistá ostuda biologů, že na ni stále neznají konečnou odpověď. Popsány jsou asi dva miliony druhů, takže odhadujeme, že je známa méně než polovina! Ale má to i následky pro ochranu přírody, neboť ochránci nebyli nadšeni, když věřili údajům o 30 milionech druhů a najednou jim jich 25 milionů zmizelo. Rozptyl jen ukazuje, jaká nejistota panuje, což má vliv na renomé biologických věd. Experti by měli pojmenovat a katalogizovat druhy, jako se tomu stalo u savců a ptáků, jichž je ale méně. Zatímco počty ornitologů převyšují počty druhů ptáků, u entomologů a hmyzu je tomu naopak. Dosud se popis děje hlavně na základě morfologie - stavby těla.\nSestavují se tedy atlasy s taxonomií oněch dvou milionů brouků? To jste narazil na velký problém biologie. Ani tyto katalogy nebyly donedávna k dispozici. Řada druhů byla popsána v drobných článcích. Chyběla příručka či kompendium, internetový atlas, takže jedinou možností bylo zajet do muzea, kde byl uchováván typový exemplář čili brouk napíchnutý na špendlík, což je metoda 19. století. Ale ukazují se nové možnosti: digitální fotografie, internetové databáze, lepší archivace a metody molekulární biologie, kde určité geny lze použít jako jedinečné „čárové kódy“ pro rozpoznání daného druhu.\nJaké nejzajímavější druhy jste na Papuje poznali? Ostrov je biodiverzitní velmocí - žije na něm pět procent rostlinných a živočišných druhů světa. Výběr kuriozit je značný. Jsou tam až 25 centimetrů velké strašilky, dále bizarní mouchy, které mají oči doslova na šťopkách - na dlouhých výběžcích. Platí i představa o pestrých motýlech. Někdy jde o jednotlivě nepříliš nápadné druhy, ale záplava rozmanitosti vás ohromí. Když v noci zapnete světelnou výbojku a máte štěstí, ocitnete se v oblaku motýlů. Na jednom místě jsme během osmi dnů nachytali více než tisíc druhů! Obrovská škála variant, kreseb křídel, barev. Ve skupinách velkých denních motýlů jsou takřka všechny druhy známé, ale třeba jiné čeledi maličkých motýlů, jejichž housenky prožírají tunel uvnitř listové čepele - tak jsou malincí - bývají vědě neznámé z 90 procent. Objevovat druhy je tam snadné, ale pro nás ekology je to spíš nechtěná potíž, protože my se snažíme porozumět vztahům mezi druhy. A raději mezi těmi snadno určitelnými.\nKdyž hovoříme o hmyzu, pochoutkou Papuánců je ságový červ. Jak se stravujete vy? Melanésie je pozoruhodná nudnou a nenápaditou kuchyní, při níž si člověk uvědomí, jak je naše touha po pestrosti stravy kulturním návykem. Jídla rozhodně není nedostatek, ale Papuánci se nesnaží o rozmanité chutě. Liší se to dle oblastí, někde jedí neustále ságo a ryby. Celý život. Stále. V horách to jsou sladké brambory, batáty, občas maso. Ale naši zaměstnanci si na pestrý jídelníček zvykli, je to kombinace kupovaných australských surovin a místních ryb a zeleniny. Ale v terénu jsme okusili i speciality, hada škrtiče, kasuára, různé druhy vačnatců, ptactvo.\nPíšete eseje, máte dar slova. Patří popularizace k vědě? Vědci by měli sdělovat, nač přišli. Je to další výsledek, který je oddělen od prací v odborných časopisech, ale každá dobrá věda - šikovně popsaná - je zajímavá i pro veřejnost. A když někdo říká, že to, co dělá, je příliš složité, mám spíše podezření, že to bude nezajímavé. Věda se stala průmyslem, aktivitou, která přitahuje i množství lidí, kteří by se vědci stát neměli.\nVe své knize plánujete: „Důchodová léta jsem vždy zamýšlel prožít jako opilý dědek, obtěžující hospodské štamgasty vyprávěním neuvěřitelných historek.“ Prahnutí lidí po příbězích je zjevné, kromě zajímavosti mají i poučení. Vytvářejí vazby, což platí i mezi vědci - na kongresech, kde se brzy překlopí odborná diskuse do historek u baru. A příběhy tropických ekologů bývají poněkud zábavnější než molekulárních biologů (smích)…\nČím vás léta na Papuji poznamenala? Těžko říci, protože jakýkoliv aspekt mých názorů je tím zasažen, mám již obtíže od toho nějak „odstoupit“. Je to obohacení. Výzkumy přinášejí vědecký vklad, i u studentů je přínosné poznání jiné společnosti a pochopení, jak funguje.\nA naopak čím obohacuje váš tým Papuánce? Je to symetrické, poněvadž i oni mají „okno“ do jiné civilizace. Vidí svět jinak. Tím, jak s námi žijí, poznávají řadu lidí, novinek. Deset z nich jsme nakonec pozvali do Česka na návštěvu, což byla součást strategie budování týmu, v němž se každý cítí rovnocenně.\nBýváte dlouho pryč. Nepostrádá vás rodina? Není to tak hrozné. A reakce kolegů? Jsou spíše mírně závistivé. Každý cítí, že úplně se tam odstěhovat je už příliš. Ale mít režim, kdy můžete žít uprostřed dvou světů, je atraktivní. Cítím to jako privilegium.\nProf. RNDr. Vojtěch Novotný, CSc. (44) vystudoval biologii na Přírodovědecké fakultě Univerzity Palackého. Doktorát z entomologie získal v roce 1993, profesorem je od roku 2005. Zabývá se ekologií herbivorního hmyzu v tropických ekosystémech. Je pracovníkem Entomologického ústavu AV ČR, přednáší na Přírodovědecké fakultě Jihočeské univerzity a vede stanici Binatang Research Center v Madangu. Výsledky vědecké práce publikoval v časopisech Nature (2002, 2007) a Science (2006). Je editorem odborných časopisů Biotropica a Ecology Letters. Vědu popularizuje, své eseje publikované v časopise Vesmír vydal knižně jako Papuánské (polo)pravdy (2004). Píše pro Hospodářské noviny, spolupracuje s rozhlasem. V roce 1999 obdržel ocenění Akademie věd ČR pro vynikajícího mladého vědce, roku 2002 i cenu Otta Wichterleho. Hovoří anglicky, rusky a melanéským pidžinem.\nBOX (foto zelené strašilky)\nNa severu Nové Guineje žije největší motýl světa – ohrožený Ptákokřídlec Alexandřin (Ornithoptera alexandrae), jehož rozpětí křídel činí jednu stopu čili 31 centimetrů. Housenky se živí podražcem, který obsahuje jed, což dodává „letounům“ ochranu před predátory. Za nocí zase létá jihovýchodní Asií obrovská noční můra Atlas velký (Attacus atlas), jejíž osmadvaceticentimetrové rozpětí občas uvede lidi v omyl, když si ji spletou s ptákem; kokony visící ze stromů vypadají jako ovoce. A obrana před nepřáteli? Tou je můře - žijící pouhých pár dnů - zbarvení na zádech podobné hadímu. Na Papuji nejsou raritou ani strašilky dlouhé čtvrt metru (rekordní malajská má 35 centimetrů!), ale největším lezoucím broukem světa zůstává amazonský tesařík Titanus giganteus popsaný již Linném – největší exempláře měly délku ženského chodidla (v roce 1970 byl uloven brouk, jemuž profesor Martins naměřil 22 centimetrů. Pro srovnání: tuzemský roháč jich má maximálně tucet).\nPramen: J. Mareš, V. Lapáček - Nejkrásnější brouci tropů, Praha ČSAV 1980; internet


Kurzy autoškoly pro tělesně postižené | Autoškola PEML\nKurzy autoškoly pro tělesně postižené - handicap\nAutoškola PEML, jako jedna z mála autoškol v České republice, nabízí speciální kurzy pro tělesně postižené, včetně ubytování a plné penze po dobu kurzu a možnosti montáže ručního ovládání do vlastního vozu.\nHandicap není v naší autoškole překážkou!\nNaše autoškola je schopna umožnit získání řidičského průkazu i lidem, kterým jejich handicap neumožňuje projít běžným kurzem. Máme k dispozici vlastní výcvikové středisko, které je přizpůsobené pro tělesně postižené občany a počítá i s bezbariérovým ubytováním. Ubytovací kapacita je 10 lůžek v prvotřídně vybavených pokojích s bezbariérovým vstupem a bezbariérovým sociálním zázemím.\nPokud tedy máte handicap, který Vám doposud neumožnil získat řidičský průkaz, určitě nás kontaktujte. Během 15 dnů kurzu pro tělesně postižené Vás naučíme vše potřebné k získání řidičského průkazu a naučíme Vás řídit auto na speciálně upravených vozidlech, včetně automatické převodovky. Naši učitelé mají bohaté zkušenosti s výcvikem handicapovaných osob a jsou pro tuto práci vyškoleni.\nSpeciálně upravená vozidla - MERO 1, MERO 2, automatická převodovka, klimatizace\nSpeciálně upravený a moderní trenažér


10.10. (17 dnů) – INVENTURA MARKÉTY ŠICHTAŘOVÉ Propouštět státní zaměstnance, aby se jejich počet dostal na úroveň roku 2000. Přijmout rozhodnutí o sestavení vyrovnaného rozpočtu na rok 2023 a kategoricky odmítnout Green Deal. Tak si Markéta Šichtařová představuje přednostní kroky nové vlády vytvořené po volbách. Bere to ale jako utopii, protože nevěří, že k tomu dojde. Dává za pravdu předvolebním slovům Petra Fialy, pravděpodobného příštího premiéra, že problém státního rozpočtu je pouze a jen na jeho výdajové straně.\n9.4.2013 – Napětí v Koreji se stupňuje. KLDR nabila svoji nejnovější raketu Musudan. Ta má dolet až 4 tisíce kilometrů. Od zítra může být podle expertů kdykoli odpálena. A její odpal se reálně očekává...\n9.10.2017 – Známe to z naší české StarDance. Tréninky jsou velmi náročné, vystoupení v živých přenosech plná nervozity. A občas se prostě něco nepovede. O tom by mohla vyprávět zpěvačka Emma Drobná (23). Ta si ve slovenské taneční show Let’s Dance málem pěkně nabila.\nOsobnosti: Emma Drobná (55 článků)\n24.4.2020 – Ekonomka Markéta Šichtařová má za to, že přišel čas na to, aby si Češi pořádně nabyli ústa a konečně zase přišli k rozumu.\n29.8.2021 – INVENTURA MARKÉTY ŠICHTAŘOVÉ ODS byla v historii spojována s liberalizací a privatizací, před 15 lety přišla s Modrou šancí a nižšími daněmi, což symbolizovalo tzv. Tlustého kolečko, později i s Nečasovou síťovkou. Nyní ale jako hlavní magnet před volbami slibuje být hrází proti extremistům a komunistům. „To už dneska baštit nikdo nebude,“ tuší Markéta Šichtařová. K ODS se podle ní uchylují lidé, co si myslí, že je relativně „nejméně nalevo“. Ale hájení EU je s pravicí prakticky nekompatibilní, protože Evropská unie jako celek už dneska táhne doleva jako komsomol. Ekonomka sleduje i souvislosti v našem zdravotním systému.


Poptávka stěhování firmy | HRUBYMOVING.cz\nKde je asi nejlepší místo na poptávku stěhování firmy? U nás! A proč právě u nás? Protože my se skutečně o Vaši poptávku stěhování firmy dokážeme profesionálně a spolehlivě postarat! Poptávka stěhování firmy skutečně není záležitostí, která by se dala snad brát na lehkou váhu. Potřebujete dokonalý profesionální servis a bezpečnost? Nepohrnete ani službami navíc? A to přesně najdete u nás! Tak neváhejte a zašlete nám svou nezávaznou poptávku stěhování firmy!\nJakákoliv poptávka stěhování firmy!\nJe Vaše poptávka stěhování firmy skutečným oříškem? Stěhujete firmu rovnou do zahraničí? Chcete rovnou udělat inventuru či pomoci s novými prostorami? Chcete seznámit své zaměstnance s průběhem celého procesu? Pro nás zkrátka žádná poptávka stěhování firmy není příliš složitá! Perfektně dovedeme jakkoliv komplikované stěhování firmy! Ale raději se sami seznamte s detaily a zašlete nás svou nezávaznou poptávku stěhování firmy!\nVaše poptávka stěhování firmy je pro nás důležitá!\nNemusíte se bát, že bychom snad Vaši poptávku stěhování firmy nebrali vážně. Vaší poptávce stěhování firmy se budeme věnovat co nejdříve a brzy Vás budeme informovat o detailech. Pokud máte zájem, můžete dokonce Vaši poptávku stěhování firmy probrat rovnou s naším technikem - samozřejmě nezávazně. Tak na nic nečekejte - Vaše poptávka stěhování firmy je úkolem přesně pro nás!\nNezávazná poptávka - stěhování firmy\nDefinujte, prosím, obvyklé pracoviště.\nZabalení předmětů (šanony tiskopisy a pod.): Svépomocí Stěhovací firma\nLikvidace nepotřebných písemností (skart): Ano Ne\nnení firmy! vaše poptávku firmy zašlete nás! rovnou budeme stěhování přesně nezávaznou poptávka chcete vaši


gabriela: srpna 2016\nMáte někdo pocit, že jste retro?\nTohle je retro:\nPravda je, že mě to bavilo první půlhodinu. Pak mě začaly bolet záda a ruce a nejraději bych se na to vykašlala. Při sklizni jsem byla lehce zklamaná, že je toho málo, potřebujeme na naši spotřebu za rok minimálně jednou tolik, ale už u druhého pytle jsem byla ráda, že toho není víc. Dělali jsme to ještě za tmy a sami, protože můj muž prohlásil, že to dokončíme. Děti samozřejmě na táborech, takže při svitu dvou pracovních lamp jsme vesele burdakovali. Ale ještěže tak, protože další dny už pršelo. Prostě ten můj chlap tomu rozumí....\nA ta fotka, tam nejsou důležité ty nohy, ale to naše obilí. Je tak krásné.....\nv 14:45 3 komentáře:\nRozšířili jsme předevčírem hejno kačen.\nPůvodně teda o tři, nicméně dnes ráno z nové várky zbyla jen jedna. Něco nám protřídilo řady.\n"Stará" kačena měla trochu problém přijmout další ženské do hejna, ale nad tou zbývající se po noční akci smilovala a skoro vypadají jako kámošky.\nTak jsem dneska domluvila novou várku. Já to prostě nevzdám!!!!!\nJen doufám, že si nevycvičíme nějakou lesní havěť na čerstvé masíčko.\nStačí, že moje zahrada slouží jako pastva pro všechny okolo,\nnemíním krmit ještě další zvěř z lesa.\nOno to vypadá, že se přes prázdniny nic kloudného neděje. Ale je fakt, že je to takové to prázdninové přežvykování.\nDěti nám migrují, některé odjedou, jiné přijedu, ne vždy jsou to ty geneticky úplně naše, ale to je asi na prázdninách to hezké.\nNáš momentálně největší problém je, že nám feny stále utíkají a ne vždy to pro ně dopadne nejlíp. Přednaposledy do dopadlo tak, že se vrátily skoro po 12 hodinách, kdy už jsem málem volala na policii, jestli je tam někde nemají. I když, kdyby je odchytli, tak by je dovezli, protože jsou obě očipované, jak už se několikrát stalo. Nicméně se vrátily, ale tak, že Cora skoro nemůže chodit, což ji ale nezabránilo za 2 dny utéct znovu, před našima očima a teď nemůže chodit ještě více.\nTakže velké téma u nás doma je: kotec? plot okolo celého pozemku? plot jen okolo slepic a ovcí a psy zavřít k nim????\nSamozřejmě od září cvičák.\nAle jinak jsme v pasti. Ano, vím, že 2 psi jsou smečka, že je jasné, že spolu budou běhat, že když je Maxi z části jezevčík, tak nás poslouchat nebude..... Akorát prostě už je máme, máme je rádi a prostě to musíme nějak vyřešit, jenže zatím cokoliv jsme vymysleli, nefungovalo.\nA teď babo či dědku, raď!!!!\nv 12:37 5 komentářů:\nMáte někdo pocit, že jste retro? Tohle je retro: ...\nRozšířili jsme předevčírem hejno kačen. Původně te...\nOno to vypadá, že se přes prázdniny nic kloudného ...


Hotely – Bylands | Hotels.com\nHotely ve městě Bylands\nHotely – Bylands\nHledat hotely – Bylands\nZobrazit hotely ve městě Bylands na mapě\nPředstavujeme destinaci Bylands\nHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Bylands.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Bylands, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Bylands je momentálně Lancemore Hill At Macedon Ranges, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků.\nPři rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Bylands se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma.\nProč rezervovat ubytování ve městě Bylands na webu Hotels.com?\nU nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Bylands budete mít na výběr z 3 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií:\n- Část města Bylands\n- Turistické atrakce v destinaci Bylands\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Bylands


Česká škola: Luděk Šnirch: O smysluplnosti ústní zkoušky z Českého jazyka a literatury\nŠtítky: český jazyk, literatura, nová maturita, polemika\nDěkuji za nádherný a pravdivý článek češtináři panu Lukášovi. Protože jak vyplývá z různých diskusí, většina diskutujících neví, jak ústní zkouška z Českého jazyka a literatury probíhá a naivně si myslí, že student 15 minut volně hovoří o knize, uvádím závaznou strukturu ústní zkoušky z Českého jazyka a literatury v délce 15 minut.\nProbíhá to tak, že student je zasypán k dané knize výše uvedenými povinnými otázkami. Jedna za druhou.\nChybí vám snad otázky typu:\nco vám přečtení knihy ukázalo za hodnoty?\nv čem kniha změnila vaše vidění světa?\njak vás posunula?\njakou katarzi způsobila?\nKvůli čemu čteme knihy? Kvůli pojmenování trop a figur, kompoziční výstavbě nebo kvůli hodnotám?\nMí maturanti to pojmenovali přesně den po maturitě:\nTeď si konečně s chuti přečteme ty krásné knihy, které jsme napoprvé četli s odporem, protože jsme neustále zkoumali ich formu a er formu, tropy a figury a další požadované termíny a nemohli jsme sledovat poetiku knih.\nTracyho tygra by tvůrci maturit nezahlédli…\nLuděk Šnirch, čtenář poetické beletrie, promítající ve Filmovém klubu artové filmy, s úctou skvělé češtinářce na gymplu v době normalizace\n3. června 2016 7:57\nNo, možná by se to mohlo šoupnout o level výš a začít diskutovat o smysluplnosti života...\n◾co vám přečtení knihy ukázalo za hodnoty?\n◾v čem kniha změnila vaše vidění světa?\n◾jak vás posunula?\n◾jakou katarzi způsobila?\nMně nechybí. Obávám se, že 95 % knih, které jsem přečetl, mne celkem nijak neposunulo... U knih z kánonu to bude možná 99 %. A už vůbec nechci extrapolovat na své bývalé spolužáky.\nKatarzi způsobila jen Vonnegutova Kolíbka...\n3. června 2016 8:12\nU knih z kánonu to bude možná 99 %.\n3. června 2016 9:24\nNo a proto je lepší se u nich bavit o použitých jazykových prostředcích a jejich funkci a o zasazení autora do kontextu doby...\n3. června 2016 9:41\n3. června 2016 9:57\n95 % knih, které jsem přečetl, mne celkem nijak neposunulo...\nMne veškeré moje certifikované studium, vzhledem k tomu v jakém stavu a kde se nacházím, posunulo tak akorát do prdele. Kdybych se býval vyučil pořádnému řemeslu, tak po mně aspoň něco hodnotného zbylo.\n3. června 2016 10:19\n3. června 2016 10:20\n3. června 2016 10:21\nPředstavuji si, jak se učitelé jiných předmětů u maturity ptají:\n◾Co vám osobnost Jana Husa ukázala za hodnoty?\n◾V čem nepravidelná slovesa změnila vaše vidění světa?\n◾Jak vás řešení této rovnice posunulo?\n◾Jakou katarzi vám způsobilo poznání života lachtanovitých?\nA jak asi hodnotí odpovědi typu\n"kacíře je třeba potrestat" - "kdyby nebyli kacíři, nebylo by pokroku"; nebo "nedokážu odpovědět"; "vůbec v ničem"; "promiňte, ale to je čistě moje osobní věc". To jen tak namátkou.\nHlavním smyslem literární výuky je naučit žáky literatuře rozumět. Že se s tím pojí vytváření pozitivního vztahu k umění, rozvíjení představivosti a myšlení, prohloubení poznání světa atd., je snad jasné každému. Jedno se projevuje skrze druhé a může se to projevit i u maturity - pokud byl žák k porozumění veden a pokud si knihu skutečně přečetl a skutečně o ní přemýšlel. V jiném případě, třeba když se jen něco tupě nadriloval, nebo k tomu byl dokonce k tupému nadrilování veden a za to chválen, jde o selhání; ale je to selhání konkrétních jedinců.\nVždycky budou lidé, kteří si dokáží udělat jasno i v tom, čemu vůbec nerozumí. V horších případech tito jedinci své jasno vytrubují do světa a pokouší se znevážit něco nebo někoho, co nebo kdo se jim nelíbí. Šnirchovo falešné dilema nese pečeť botlíkovské dílny; je nejen hloupé, ale především demagogické.\n3. června 2016 10:45\nPo smyslu života, vesmíru a vůbec bych se u maturity asi raději nepídila, ale nějaká variace na "co tím chtěl básník říct" a "čím mě kniha zaujala" (i kdyby to měla být lež) tam opravdu není?\n3. června 2016 11:10\nPrimárním úkolem školy je žáky vzdělat, a to včetně vnímání myšlenek a pocitů vyjádřených uměleckými díly, případně včetně porozumění odkazu významných osobností.\nPokud tedy způsob ověřování výsledků práce školy a žáků PROKAZATELNĚ deformuje onu primární funkci školy, je zapotřebí ho buď změnit, nebo zrušit.\n3. června 2016 11:30\nS podobnými příspěvky, jako je ten od pana kolegy Šnircha, je potíž, protože jsou většinou dojmologické, neopřené o fakta, obsahující nepravdy - ne proto, že by autor chtěl čtenářem manipulovat, ale proto, že mu chybí hlubší znalosti o problematice, jíž se věnuje. Jejich tvůrci navíc začasté uplatňují "spermologický" přístup, kdy vybírají jen ty informace, které podporují jejich vidění světa (aniž by si dali práci a ověřili si jejich pravdivost).\nKdyby pan kolega Šnirch pohovořil s češtináři, kteří prošli aktualizačním e-learningovým kurzem ve šk. r. 2014-2015, pak by se pravděpodobně dozvěděl, že osnova, kterou zveřejnil, je pouze orientační. V metodickém materiálu CZVV se k ní uvádí: Ve struktuře zkoušky jsou orientačně vymezeny vědomosti a dovednosti, které by v rámci ústní zkoušky měly být ověřovány. Neznamená to však, že žák musí odpovědět na všechny podbody vztahující se k jednotlivým částem zkoušky (viz následující tabulka), vzhledem k jejich množství i specifičnosti to ani není reálné. Ke každému literárnímu dílu je nutné přistupovat individuálně, v rámci jeho analýzy je třeba pracovat vždy s takovými literárněteoretickými nástroji, kterými lze konkrétní dílo uchopit a adekvátně popsat.\nHned v následující kapitolce metodického materiálu najdeme tuto pasáž: "Výčet ověřovaných vědomostí a dovedností uvedený ve struktuře zkoušky je pouze orientační, v žádném případě nelze předpokládat, že během zkoušení jednoho žáka budou zodpovězeny všechny podbody jednotlivých částí zkoušky. Pokud bude zkoušející pracovat s obecnou strukturou zkoušky, sám na základě charakteru výňatku určí, na které otázky by měl žák odpovědět, aby analýza textu byla funkční a aby byl schopen žáka v dané oblasti ohodnotit. Pokud bude zkoušející pracovat s rozpracovanou strukturou zkoušky (všechny otázky tedy budou konkrétně formulovány s ohledem na charakter analyzovaného výňatku), neznamená to, že žákovi už nemůže položit žádnou další otázku, která ve struktuře zkoušky není uvedena. Oblasti zkoušení jsou sice strukturou zkoušky vymezeny, zkoušející však může pokládat doplňující nebo návodné otázky."\nZ textu jasně vyplývá, že pracovní list může obsahovat pouze obecnou strukturu zkoušky, tedy může vypadat takto:\nPokud platí, co pan Šnirch uvedl - "Probíhá to tak, že student je zasypán k dané knize výše uvedenými povinnými otázkami. Jedna za druhou." - jde o chybný přístup ze strany školy, ve které vyučuje, resp. češtinářů dtto působících. Je tedy zřejmé, že i pan kolega Šnirch patří do oné podmnožiny diskutujících, kteří nevědí, jak ústní maturitní zkouška z českého jazyka (společné části) probíhá.\n3. června 2016 11:31\nI to je pro současnou podobu diskuse o společné části maturitní zkoušky příznačné - soudy se zhusta vynášejí bez pochopení podstaty, bez potřebných vědomostí a odborného fundusu. To se projevuje i v konstatování jeho maturantů "protože jsme neustále zkoumali ich formu a er formu, tropy a figury a další požadované termíny a nemohli jsme sledovat poetiku knih." Poetika je ve Wikipedii mj. definována (redukuji definici s ohledem na jádro diskutovaného problému) jako nauka o výstavbě a formálním tvaru nějakého uměleckého (zvl. literárního) díla; souhrn uměleckých zásad a prostředků (před)určující styl tohoto díla. Vezmeme-li do ruky v Čechách nejrozšířenější podobu její učebnice, tedy tu od Josefa Hrabáka, najdeme v ní právě poučení o literárních žánrech, druzích, tropech, figurách, druzích vypravěčů, druzích řečí atd. atp. Stvrzuje nám to opět i Wikipedie: "Poetika zkoumá a popisuje zvláště: kompozici (vnější a vnitřní gradaci, typy začátků a konců), jazykovou rovinu (zvl. lexikum a styl), horizontální (nadpis, motto, dedikace...) a vertikální členění textu aj. Do jisté míry můžeme jako součást poetiky chápat i jiné subdisciplíny: versologii, metriku, prozódii aj. Poetika má blízko k subdisciplínám lingvistickým, s nimiž se často kryje (např. stylistika)."\nSlovo poetika se samozřejmě užívá i ve smyslu "autorská poetika" či "poetika díla", což ale není nic jiného než soubor prostředků typických pro toho kterého autora či to které literární dílo. Oba významy jsou totiž komplementární. Chtějí-li tedy maturanti pana Šnircha opravdu sledovat poetiku oněch krásných knih, budou vskutku zklamáni.\nJe také nutné konstatovat, že uvědomělý čtenář, a takový by v ideálním případě měl opouštět středoškolská škamna, má být schopen pojmout nejden informativní a formativní složku literárního díla, ale i tvárnou. Platí totiž, že moderní literatura vyžaduje od čtenáře, aby přemýšlel nejen nad "co", ale i "jak". Stačí vědět něco o tzv. dvojúrovňovosti estetického vnímání, příznačné pro postmoderní literární díla.\nČtyři otázky, které pan kolega Šnirch klade, mají hned dva zásadní kazy. Předně i ústní maturitní zkouška má být nějakým způsobem objektivizována - což vyplývá z koncepce společné části maturitní zkoušky. Daný typ otázek je zaměřen subjektivně, a proto jsou tyto nevhodné. Příspěvek Jiřího Janečka pak ukazuje další jejich kaz - je velmi dobře známo, že mnoho knih, které na jednoho čtenáře zapůsobilo, nechá druhého zcela chladným. Jak jej v takovém případě budeme hodnotit? Snížíme mu známku? To asi ne. Podobné otázky tedy mohou být pouze doplňující a není problém, aby se na ně zkoušející zeptal, pokud vytvoří pracovní list, jenž mu dá časovou rezervu.\n3. června 2016 11:34\nK přípěvku Oldřicha Botlíka "U knih z kánonu to bude možná 99 %.":\nUdělal jste jím možná z 99 % češtinářů hlupáky, což vám zřejmě nedošlo. Podoba toho, čemu se říká kánon, totiž plně leží na bedrech češtinářů dané školy. Jen oni rozhodují, které autory a tituly do daného seznamu zařadí a které nikoliv. Tušíte to vůbec? Nebo jste si spletl seznam autorů, směrů a některých děl, jenž je určen pro literárně-historickou složku didaktického testu, se seznamem titulů české a světové literatury, z něhož si žáci sestavují své maturitní čtenářské portfolio? Ať tak či tak, výsledek je stejný. Stejně smutný.\n3. června 2016 11:50\nad Vladimír Stanzel, 3. června 2016 11:34\nVím to a nespletl jsem se. Spletl jste se vy, když jste nepostřehl, že jsem citoval z komentáře Jiřího Janečka.\nJá už jsem si ale na nízkou úroveň smyslu pro kontext a nedostatek nadhledu dávno zvykl – u vás i u vašich kolegů z ASČ. Stačí, když někde uvidí(te) "Botlík", a už to mydlí(te) hlava nehlava...\nHlavně J. Soukal – ten čtenářům pomáhá "udělat si názor", ledva svůj komentář odešlu. A vlastně vůbec nezáleží na tom, co napíšu. Jednou asi zkusím nenápadně převzít kus nějakého oficiálního dokumentu ASČ a vpašovat ho do svého příspěvku. Pak to vyjde najevo v plné nahotě…\n3. června 2016 11:58\nAha, tak on to není O. Botlík, kdo se otírá o ASČ při každé nemožné příležitosti, ale naopak. No nic.\nPROKAZATELNÉ je pouze to, že O. Botlík jako obvykle deformuje obraz maturitní zkoušky. Vím, nebude to jiné, ale ani potisící to nepřestane být demagogické a hloupé.\n3. června 2016 12:04\nPane Botlíku, uznávám, přehlédl jsem, že citujete, ale to celou situaci ještě zhoršuje - věděl jste, že jde o tvrzení nepravdivé, neopravil jste je, dokonce jste s ním souhlasil. Udělá něco podobného slušný diskutér, potažmo člověk?\nA myslím, že je zbytečné podsouvat zde diskutujícím členům ASČ to, co děláte v první řadě vy sám, ba dokonce ještě předem, jak dosvědčuje jeden z vašich vývratků zde na ČŠ:\n"...Všichni tři veřejně aktivní členové Asociace středoškolských češtinářů nejspíš zase hned vystartují s tvrzením, že kvalitní učitel… Ano, jenže kvalitní učitel už dávno na Cermat a na ASČ kašle. A dobře dělá. Ale co ty stovky nekvalitních? A co desetitisíce jejich žáků?"\n3. června 2016 12:17\n"Poetika zkoumá a popisuje zvláště: kompozici (vnější a vnitřní gradaci, typy začátků a konců), jazykovou rovinu (zvl. lexikum a styl), horizontální (nadpis, motto, dedikace...) a vertikální členění textu aj. Do jisté míry můžeme jako součást poetiky chápat i jiné subdisciplíny: versologii, metriku, prozódii aj. Poetika má blízko k subdisciplínám lingvistickým, s nimiž se často kryje (např. stylistika)."\nNečetl jsem nikdy nic suššího a nudnějšího. Je to přímo život vysávající definice. Hodí se leda do zaprášených poslucháren vysokých škol (chudáci bohemisté), určitě ne na školu střední (nesoukalovu, nekostečkovu a nestanzelovu).\n3. června 2016 12:30\ntuto definici ale nikdo po středoškolácích nechce. To jste nepostřehl? Asi nedokážete porozumět složitějšímu textu citujícímu text odborný, chudáčku maličký.\nJe samozřejmě možné, že jste vše pochopil, ale pak jste ze sebe tímto primitivním straw manem udělal opět pouhopouhého trolla.\n3. června 2016 12:48\nAd Ygrain: Přinejmenším tematickou složku díla nebo postavy nelze analyzovat bez toho, abyste se smyslu díla nedotkla. Stejné je to i s kontextem. Podotýkám ale, že nejlepší maturitní výkony podávají studenti, kteří vůbec nepotřebují otázky, ale sami jsou schopni podat celistvý obraz díla. A samozřejmě nejen oni hovoří také o tom, co na knize oceňují, popř. s čím naopak nesouhlasí; ale vyžadovat to povinně?\n3. června 2016 13:16\nDěkuji za odpověď. Nevím, tohle už je opravdu mimo můj obor, ale asi bych považovala za dost důležité se na nějaký osobní dojem z četby zeptat.\n3. června 2016 13:45\nPři ústní zkoušce se k tomu dostaneme automaticky, někdy student hned na začátku zkoušky projeví radost z toho, že bude mluvit právě o tomto díle, a uvede proč, jindy vyjeví svůj názor při charakteristice určité postavy, situace, nebo v rámci kontextu, kdy dílo srovnává s dalšími (oblíbenými) díly; zkrátka osobní pohled na se vyjeví v průběhu zkoušky víceméně samozřejmě. Někdy se ale zkoušený dostane do problémů, a pak může být lepší zůstat u čistě věcné roviny, aby bylo co hodnotit, nebo na něm naopak vidíte, že toho ještě mnoho sám rád doplnil např. ke kontextu...\n3. června 2016 13:51\nad Vladimír Stanzel, 3. června 2016 12:04\nČlověče nešťastná, vy chcete diskutovat o státní maturitě z češtiny, ale nerozumíte ani významu zvolání No právě! Vždyť v maturitním katalogu a koneckonců i v testu jsou občas docela složitá souvětí...\nJaké "nepravdivé tvrzení", jaké "neopravil"? Co to proboha blábolíte? Jste vůbec střízlivý? Vy jste ve škole?\nJiří Janeček napsal, že 95 % knih, které přečetl, ho celkem nijak neposunulo... U knih z kánonu to bude možná 99 %.\nNějaký maturant nám sděluje v diskusi, co mu daly knihy, které v životě přečetl, a speciálně pak knihy z kánonu. Odkud víte, že jeho tvrzení je nepravdivé? Vy ho snad znáte? A když ho znáte, proč si to nevyřídíte s ním a taháte do toho mě?\nBotlíku, podle vás je Jiří Janeček maturant? To určitě, a diskutuje třeba zde, že?\nO pragmatice výroků mě nedouk jako vy nemusí poučovat, připomínám - opět - že prof. Oldřich Uličný prokázal u jistého příspěvku vaši neschopnost adekvátně intepretovat text.\nProč jen mě napadá jedno přísloví, které používal kolega fyzikář - s kozou se modlit a s blbcem mluvit je stejné náboženství?\n3. června 2016 15:14\n"Nečetl jsem nikdy nic suššího a nudnějšího. Je to přímo život vysávající definice. Hodí se leda do zaprášených poslucháren vysokých škol (chudáci bohemisté), určitě ne na školu střední (nesoukalovu, nekostečkovu a nestanzelovu)."\nObávám se, že situace se má tak, že jak pánové Soukal, Stanzel a Kostečka, tak já, jsme chopni vnímat krásy světa. Oni asi více přes literaturu, já přes abstraktní svět struktur, který mne facinuje. Můžeme se přít o tom, kdo je schopen více cítit, více vnímat, kdo je empatičtější, ale ze všech cítím moudrost a empatii.\nTo, co předvádíte vy, je opičí láska ke studentům. Bohapusté obcování s rádoby duchovnem. Jenže my vám rozumíme, zatímco vy nám prostě ne, protože vám chybí jistá část kognitivní složky intelektu. Je to jako diskuse s hluchým a slepým o Donu Giovannim.\nVáš intelekt vám umožňuje vnímat pouze přímo viděné, přímo slyšené. Teď a tady. Bez souvislostí, bez schopnosti zobecnění. O souvislostech žvaníte, protože si myslíte, že to je to, co vidíte. Váš svět ale končí tam, kam dohlédnete. Navíc ty, kteří vidí dál, máte potřebu napadat.\nDistraktorem ve vašem úzkostném pojetí je úplně všechno. Od světla, přes údajný nedostatek času, odlesky od lesklého stolu, až po sotva slyšitelné pípání ptáků. Bohužel, úzkostnou poruchu nelze léčit tím, že trpícímu vysvětlím, že taková úzkost není racionální. Je to asi jako bych vysvětloval pánovi, kterému právě ujela nohu tramvaj, že by neměl krvácet, jinak vykrvácí. My vám nepomůžeme, ale nesmíte se na nás hněvat kvůli tomu, že vás nemůžeme nechat řídit vzdělávací systém ve vleku úzkostí, frustrací, nenávisti, žlučovitosti a závisti. Musí vám stačit naše ujištění, že nikomu z nás (včetně mě) rozhodně nejde o to, abychom někoho poškodili. A právě proto musíme trvat na tom, že každý vysokoškolák musí mít nějakou úroveň. Ne proto, abychom si honili triko, že na nás skoro nikdo nemá - tuto motivaci hledejte jinde. Ale proto, aby se zabránilo škodám mnohem větším. Ano, ty škody nejsou přímo viditelné a ta kauzalita v těch společenských systémech se vyjevuje obtížněji, ale je tam. A to nebezpečí je mnohem větší, než se naivním maximalizovačům individuálních osudů může zdát. Zkuste se zamyslet a začít maximalizovat individuální užitek i těch, kterým pak v profesním životě vaši rádobymaturanti zprzní život, nebo majetek.\n3. června 2016 18:30\nbohapusté obcování rádoby s duchovnem......to zde provádí kdo?\nKdo nejen zde diskutuje o cílích vzdělání, o skutečných životních potřebách? Jste to vy, kontroloři dogmat a pojmů, kdo nabízí přínosné diskuse SKAV? Na té jsem si v diskuzi mezi zástupci vzdělávání a zástupci praxe, průmyslu atd, znovu prošla vývojem svých představ o tom, co potřebují absolventi pro život - zapamatování si pojmů bez porozumění určitě ne!\nk poklesu vzdělanosti - ve výše zmíněné diskuzi jsem se také dozvěděla, že v Německu, konkrétně v Porýní-Vestfálsku, již existuje učňovská univerzita! Ano, místo odsudků, zvláště pro jiné vnímání světa, pro jiné schopnosti, tyto nezatracují, nýbrž jim nabízí způsob, jak se zapojit, přispět, učit se od sebe navzájem! Jen tak můžeme svět posunout kupředu, odkrýváním dalších možností, ne stavěním hrází a kopáním propastí typu nestíháš v MÉM tempu, nemáš zde místo!\ncíle vzdělání - o nich hlavně mluví iniciativa "Maturitní data - Odtajněno!" - jsou v současnosti velmi úzké, omezené, nevyhovující až na mez stupidity. Kdo z vás tady mluví se studenty o skutečně závažných tématech typu přijetí zločinné smlouvy TTIP? Četli jste někdo v červnových Literárních novinách článek amerického profesora ekonomie Michaela Hudsona na téma TTIP: Hrozba pro evropské seniory? To je skutečně text hodný pozornosti.\ncituji: "Na píár a na podporu POLITIKŮ OCHOTNÝCH hájit moc korporátních monopolů proti demokratickým vládám a voličům se vynakládají NEZMĚRNÉ sumy. Největší hrozbou pro evropské systémy zdravotní péče a péči o seniory obecně je tlak ze strany amerických firem a diplomatů, kteří prosazují TTIP."\nptám se, kdo jsou to ti POLITIKOVÉ OCHOTNÍ zaprodat lidství, duši? Nejsou to ti, kteří jsou ochotni podrobit se stresu, odpovědět na kdejakou blbost, která je v nějakém nesmyslném katalogu???\nJak to souvisí s maturitou? Pokud nebudeme se svými studenty, žáky,MLUVIT, DISKUTOVAT, nýbrž podlehneme tlaku nějakých tupých formulářů, katalogů, schémat, teorií a jim podobných, můžeme rovnout život zabalit a jít si chystat virtuální realitu, však roboti zde již nějak přežijí :)\nSokrates by se asi podivil, kdyby měl se svými žáky, diskutujícími, podrobit standardizaci ústní zkoušky.......\nNebo toho také považujete za bohapustého obcovače s duchovnem????\n3. června 2016 18:34\nodkaz na diskuzi SKAV a Eduin: Co potřebují absolventi pro život kromě vysvědčení a diplomů\n3. června 2016 18:47\na kde se dočtu o demonstracích za pokračování reforem v Chorvatsku? (evidentně svobodnější země než Čechy)?\n- See more at: http://blisty.cz/art/82496.html#sthash.8KB22Ey8.jnAOoW8B.dpuf\n3. června 2016 18:48\n3. června 2016 18:50\nale někteří ještě nemáme kognitivní schopnosti na tak zdeformované úrovni, abychom se nechali oblbnout dogmaty a frázemi, naštěstí\n3. června 2016 18:54\nuž slyším ty diskuze studentů na dílem, které nečetli a číst nehodlají: ty hele, poraď mi ňáký ty tropy a figury, co když se mě zeptaj? Ále, u Viewegha tam nejsou, to tam říkat nemusíš. - Ale co když to budou chtít, tak ňáký tam musim narvat, ne?\nCo mi to jen připomíná? Už vím! Rozhovory učitelů na ZŠ při "reformě" školství....a co ty kompetence, jaký tam vlastně učim? No asi žádný, u vyjmenuj znaky, uveď příklady ....., tak tam nic nenapíšeme. - Ale něco tam být musí, co když se nás inspekce zeptá? No tak tam dáme třeba komptetenci k učení, k práci....to se vždy hodí :)\n3. června 2016 22:37\nPaní Kalabisová, s omluvou ostatním za vynucené tématické vybočení,\njako spolusignatář petice proti TTIP se Vás ptám: Myslíte si, že až sem vtrhnou US korporace s ratifikovanou TTIP v hrsti, že bude českému národnímu školství zbývat „tak rok, maximálně dva“? Opravdu si myslíte, že nejde doslova o likvidaci národních států a všeho, co je tvoří? Jako ve všech totalitách, školství půjde na špalek první. Zkuste si připustit, že se můžete mýlit v tom, kdo vlastně např. v příspěvcích na ČŠ podvrací vzdělávání, co to vlastně posloucháte na nějakých jejich srazech, popř. jakou barvu dostala přidělenou revoluce v té či oné zemi, kde studenti volají, že chtějí myslet a debatovat (Sic!). Při vzpomínce na tzv. Strahovské události mne Vaše „chorvatské“ horlení rozesmálo. Tenkrát rozvodna na Strahově neutáhla večerní špičku, jak jsme si přitápěli spirálami, tak jsme si to šli s NIMI vyřídit ven. A nahlas jsme lhali, až se nám od hub prášilo, že „chceme světlo, chceme studovat!“ Pravda to byla asi tak z poloviny. Bylo to takříkajíc v předvečer, v říjnu 1967. Byl tam však jeden kardinální rozdíl, učitelé byli na naší straně.\nVy opravdu nevidíte ty trojské koně, na nichž cizí mocí řízení a placení beduíni Feřtek, Kartous, Botlík, Laurenčíková a pár dalších škůdců rajtují kolem českého školství?\nJestli jste se rozhodla tomu tažení pomáhat, je to Vaše věc, ale moc prosím, přestaňte se ohánět dětmi, které Vám jsou svěřeny ke vzdělávání. Učte je, co máte, a své názory nechte zrát. Když opakovaně čtu, jaký v tom máte zmatek, ptám se, kde berete tu, promiňte, drzost někoho názorově formovat a současně mentorovat tisíce svých kolegů? Rozum mi nad Vaší naivitou zůstává stát. Nechci Vám to podsouvat, ale opravdu myslíte, že kdyby řekněme Sobotku, Dienstbiera, Mládka učil tajný učitel, dokonce na SCIO škole pana Šteffla pod Feřtkovým dohledem, že by byli jiní a dělali ve funkcích něco jiného? TTIP spadla z nebe, nebo ji sem rvou konkrétní lidé sloužící konkrétním zájmům? Za moc a prachy, jak jinak. Nemají náhodou bezskrupulózní protagonisté toho tažení proti Evropě vymyté mozky právě tím, co zde pomáháte prosazovat - tu užvaněnou nevzdělanost?\nKdyž „už slyšíte ty diskuze studentů na (Sic!) dílem, které nečetli a číst nehodlají“, měla byste se obtěžovat a seznámit se se skutečným průběhem maturity z českého jazyka. To, co předvedl pan Šnirch v článku, je neuvěřitelná manipulace. Jakým právem doslova vyrval část pracovního listu, osnovu, kterou by jinak v nějaké podobě musel žák mít na paměti nebo si ji načrtnout na potítku, a která není ničím jiným než návodnou pomůckou. Jak ji může vědomě lživě prezentovat jako nějaký zásobník jedovatých šípů pro ostřelování, z něhož je žák (podle Šnircha student) „zasypán k dané knize výše uvedenými povinnými otázkami. Jedna za druhou.“ Lež jako věž a sprosté osočení učitelů a přísedících. Když se tak halasně domáháte kritického myšlení, jak je možné, že opakovaně naletíte každému a spokojíte se s tím, že stejně jako Vy, do školství jen kope? Nejsem učitel ani zaměstnanec resortu, ale tvrzení pana Šnircha je natolik absurdní, že mne přimělo zjistit si skutečný stav věci. Seznamte se také, paní učitelko, laskavě s celou dokumentací k ústní zkoušce z českého jazyka a literatury, než se pustíte do pomlouvání. Z popisu hodnocení a bodové škály seznáte, jak bohapustě pan Šnirch lže a Vy plácáte nesmysly.\nA jen na okraj této diskuse: Maturoval jsem v roce 1964. Na průmyslovce. Současnou maturitu z mateřštiny (Chrám i tvrz), do které tak bezmyšlenkovitě třískáte, bych si s chutí střihnul znovu. Nás to učili po autorech. Žádné škody to nezanechalo. Některé jsem zapomněl, jiné doplnil, opravil. Tohle pojetí, vystavěné na skutečném písemnictví, je nádhera. Jen mne překvapilo, že u ukázek uměleckých textů se neuvádí překladatelé. Autorům děkuji a doufám, že se nenechají otrávit několika křiklouny.\n3. června 2016 23:35\n"Jste to vy, kontroloři dogmat a pojmů, kdo nabízí přínosné diskuse SKAV?"\nNevím, jaká dogmata máte na mysli.\nSokrata určitě za obcovače s duchovnem nepovažuji, na rozdíl od Tajného a Howe.\nZajímá mě velmi ta kritika TTIP. Rád se něco nového dozvím. Zajímá mě i co říkají studenti.\nMimochodem i TTIP je pojem. Nejste tedy náhodou kontrolorkou pojmů?\n3. června 2016 23:38\n3. června 2016 23:45\nHowe alias Kalabisová,\nkdyž už jste mi odmítla řešit malinko náročnější logické úlohy s tím, že jde o nějaké zbytečné technicistní hříčky, tak bych se rád zeptal na něco jiného:\n1) Jste pro zavádění minimální mzdy?\n2) Jste pro omezování otvírací doby supermarketů zákonem?\n3) Jste pro bariéry volného obchodu v podobě ochranářských opatření typu cel a dovozních, či vývozních kvót?\n4) Jste pro prodej emisních povolenek?\n5) Jste pro to, aby peníze byly kryty zlatem?\nSvé odpovědi zdůvodněte.\nKonečně se dočkám toho, co je tedy to důležité pro maturitu, když ne znalosti.\nTěším se, že se to konečně dozvím, když jsem byl tak dlouho na zcestí při svém postgraduálním studiu ekonomické teorie.\nJen pozor, aby se z toho nevyklubal bohapustý, primitivní a na neznalostech založený politický aktivismus. Pozor!\n5. června 2016 23:48\nHálóóó, paní Ygrain, ten didaktický test z češtiny jsem si tedy udělal. Ufff.\nTrvalo mi to asi 46 minut i s posloucháním tv relace 168 hodin, z kterých ale nevím skoro vůbec nic. A bez následné kontroly, tedy jak se říká, na první dobrou.\nDosáhl jsem 41 bodů, tu profláknutou epizeuxis jsem si nezapočítal.\nTedy 82 %, což je, počítám, slušná dvojka.\nOtázku č. 18 jsem vůbec nevěděl, a za pár chyb bych si zpětně rád nafackoval. Třeba ta bibliografická poznámka pod čarou (13.1), opačný význam (22.3), nebo za mnichovskou zradu (26). Ale zato na bezchybnou devítku jsem vyloženě pyšný!!!\nS pokorou pytlikum vlastní, bych řekl, že na elektrotechnika, který poslední knihu beletrie přečetl před svým vstupem do pedagogických vod, což jen v roce 1985, poměrně slušný výkon.\n6. června 2016 11:08\nGratuluji, pane Pytlíku, já mám 35 minut a 47 bodů (jj, epizeuxis). Můžeme se teď bavit o konkrétních zadáních?\n6. června 2016 14:07\nO konkrétních zadáních bychom se bavit mohli, ale znám pár dalších způsobů, jak se znemožnit v celorepublikovém měřítku. Jako člověku už s maturitou mi ten test přijde přiměřeně vyvážený, a bez větších problémů složitelný i bez nějaké speciální přípravy. Podotýkám, že v mém případě je cílená příprava substituována věkem, sledováním informací z různých oblastí běžného života a snad i zájmem o veřejné dění.\nV každém případě musím konstatovat, že pokud bych se měl opřít právě a jen o diskuzi, která je k tématu maturit cíleně rozpoutávána a důsledně živena, pak bych musel učinit prohlášení v tom smyslu, že nejen naše školství, ale nejspíš i celá společnost jsou v takové prdeli, že si to ani představit nedovedeme.\nŽe ze sebe stovky odborníků na vzdělání dělá kašpary, budiž, je to jejich volba. Ale že jim na to jejich rozhořčené rolničkování naskakují vcelku normální lidé, je alarmující, nebo přinejmenším zvláštní a pro mne jen obtížně uchopitelné. Ale je to nakonec i jejich volba.\nV každém případě Vám, paní Ygrain, děkuji, že jste mne přiměla udělat si v tom jasnějí.\nAd) „Že ze sebe stovky odborníků na vzdělání dělá kašpary, budiž, je to jejich volba. Ale že jim na to jejich rozhořčené rolničkování naskakují vcelku normální lidé, je alarmující, nebo přinejmenším zvláštní a pro mne jen obtížně uchopitelné. Ale je to nakonec i jejich volba.“\nPane Pytlíku, s potěšením vnímám, že se dostáváte do své původní formy. Ani se Vám nedivím, když čtu cancy (podvzor: hecy, kecy, trucy) některých diskutujících, kteří o učitelskou praxi ani neškrtli.\nbudete se už jednou muset smířit s tím, co vyjádřil tak trefně Tolkien ústy Gandalfa (mimochodem o Pánu prstenů diskutuji se svými studenty pilně a s chutí, včetně figur a tropů): You shall not pass!\nV minulosti jste mě a další chtěl na webu EDUinu „věšet za koule do průvanu“, nedávno jste mě na webu ČŠ poslal ke všem čertům s mou otázkou, zda nejste spojen personálně a ekonomicky se soukromou firmou zabývající se komerčním testováním. Kladu ji znovu s logickou intencí: není v takovém případě Vaše tažení proti státem stanovené a státem zadávané maturitě vedeno jinými zájmy než bránit nešťastné maturanty, kteří si nedokázali přečíst Katalog požadavků?\nJen se ptám a očekávám Vaši jasnou odpověď.\nA ještě něco: co kdybyste si zkusil na nějaké střední škole zaučit? Ale nikoli jednu pečlivě připravenou hodinu, leč nejméně celý čtyřletý středoškolský cyklus. Věřte, že byste nahlédl maturitní problematiku dost jinak. Například tak jako kolegové z praxe Soukal a Stanzel.\n12. června 2016 20:26\nze sebe stovky odborníků na vzdělání dělá kašpary\nAby nebylo mýlky, cítím se povinován připodotknout, že jsem Vás, pane Kostečko, v tomto smyslu nikdy nepovažoval za odborníka na vzdělávání, ale spíš a především za zcela normálního člověka. Pokud tedy dovolíte.


4. listopadu 1916 – narození Waltera Cronkita – Mediator1\nNarodil se v městečku Saint Joseph v Missouri, kde strávil své rané dětství. V roce 1927 se však spolu s rodinou přestěhoval do Houstonu. Zde byl také poprvé mediálně aktivní, když přispíval svými články do školních novin. Po dokončení střední školy studoval politologii na Texaské univerzitě v Austinu, přičemž školné si částečně platil prací v novinách v Houstonu. Univerzitu nakonec opustil, aby se mohl plně věnovat povolání novináře.\nV roce 1939 se Cronkite stal redaktorem zpráv pro United Press (UP). Brzy poté USA vstoupily do druhé světové války, kdy Cronkita převeleli do Londýna, aby informoval o německých náletech na město, později také o invazi do severní Afriky nebo o přistání Spojenců na plážích v Normandii. Po skočení války zde zůstal, aby pomáhal zakládat kanceláře UP.\nU největších událostí americké historie\nV roce 1950 začal pracovat pro Columbia Broadcasting System (CBS) jako televizní korespondent. Zde pomáhal utvářet tvář televizních zpráv. Svou nejslavnější pozici však získal v roce 1962, kdy se stal moderátorem pořadu Večerní zprávy CBS. Právě z tohoto postu informoval o největších okamžicích amerického života 60. let, jako je atentát na prezidenta Kennedyho a přistání Apollo 11 na měsíci. V roce 1968 odešel z pohodlí televizní redakce, aby informoval o následcích války ve Vietnamu.\nCronkite pokračoval ve své práci v CBS až do 70. let, kdy informoval veřejnost například o skandálu Watergate. V anketě z roku 1972 získal titul „nejdůvěryhodnějšího muže Ameriky. V roce 1981 přestal účinkovat ve večerních zprávách, zůstal však nadále aktivní v televizi.\nBěhem mnoha desetiletí vysílání zpráv získal Cronkite několik cen Emmy a také prezidentskou medaili udělenou Jimmy Carterem. Zemřel 17. července 2009 v New Yorku.\nPublikováno v rubrice: Aktuality, Kalendárium\tŠtítky: CBS, Cronkite, United Press, Walter Cronkite


AutorFilip Lachmann\t 18.9.2015 29.7.2019\nČasto slýcháme názor, že jsou finanční prostředky vynaložené na pomoc uprchlíkům neoprávněné a v rozporu s názorem lidu a neměly by proto být vynakládány. Proponenti tohoto názoru, který se koncentruje v různých obdobách výroku „já ze svých daní odmítám dávat peníze na uprchlíky“, většinou dávají do kontrastu k této pomoci nedostatečnou péči o české seniory a postižené nebo příklad hrozby rušení Klokánků. Nyní vynechám moralizující hledisko, zdali se tito konkrétní lidé o situaci těchto znevýhodněných skupin někdy v minulosti více zajímali, nebo se jedná jen o běžný argumentační faul. Spíše se zaměřím na to, proč je taková náhlá vlna starosti o ,,naše“ bezpředmětná a její zdánlivá naléhavost neodpovídá realitě. Stejně jako domněnka, že plátci daní mohou přímo rozhodovat o poskytnutí či odmítnutí poskytování pomoci uprchlíkům.\nTéma péče o druhé je poměrně rozsáhlé. Vždyť třeba v Sociologickém ústavu Akademie věd se mu zejména vědkyně z oddělení Gender & sociologie věnovaly několik let a vzniklo k němu nemalé množství literatury. V kostce lze říct, že péče je v Česku zejména doménou žen a je více, než by bylo zdrávo, poskytována téměř nebo úplně bezplatně, nejčastěji rodinnými příslušníky. Jenže jakmile je nějaký problém naložen převážně na bedra žen, česká společnost (a nejspíš nejen ona) má potíž tento problém vůbec identifikovat, natož ho začít řešit (feminizace chudoby, skleněný strop, feminizace hůře placených povolání, problematika kariérního růstu vzhledem k mateřství apod. – nezkoušejte o tom raději mluvit moc nahlas). V duchu neoliberálního étosu bývají navíc vrstvy marginalizovaných stavěny do role příživníků, zaslouženě chudých, těch neúspěšných. Slýcháme, že ,,asi málo pracovali„, nebo že „sociální podporu si musí nejdřív nějak zasloužit, protože mně taky nikdo nic nedal“. V kontrastu k této zkušenosti ale najednou vzniká jurodivé národní obrození, silně sdílený příběh o pomoci těmto lidem uloupené uprchlickými ,,příživníky“, kteří prý nikdy nebudou pracovat. Nelze tvrdit, že by zde v minulosti neexistovala starost o oblast péče, nicméně četnost, s jakou je (zne)užíváno tohoto argumentu jako důvodu, proč nepomoci někomu jinému, se zdá být s dřívější praxí a vnímáním péče o druhé minimálně v rozporu.\nZvýšit objem pomoci ,,našim“ důchodcům, postiženým a dětem by samozřejmě nebylo špatné. Nejprve by ale bylo třeba zjistit, jak fungují stávající peněžní toky a jak jsou využívány. Zejména je potom nutné mít povědomí o tom, jak vypadají výdaje státního rozpočtu, resp. kam mizí největší objemy peněz. Pokud si přečteme analýzu v článku Kdo vysává stát na serveru Datová žurnalistika, zjistíme, že přestože nejsou výdaje na sociální dávky malé, zaostávají dalece za jinými čísly, která by nás měla zajímat. Abych se vyhnul šermování s číslicemi, vystačím si s konstatováním, že samotná sociální podpora je na zlomku toho, co český stát stojí šedá ekonomika, předražené zakázky, daňové úniky či výdaje na nemoci spojené s nezdravým životním stylem, resp. o co česká státní kasa v těchto oblastech přichází. Pokud se u těchto relací bavíme o stovkách miliard korun (a to i za předpokladu, že bychom odhady spojené s šedou ekonomikou nebo daňovými úniky značně zredukovali), v případě finančních výdajů na pomoc uprchlíkům mluvíme řádově o desítkách milionů. Je tedy doopravdy nutné se zamyslet, kam a ke komu by měl lid směřovat svůj hněv. Jak se říká, dvakrát měřit a až potom řezat. Je navíc pouhým alibismem tvrdit, že tato pomoc znamená snížení standardu či pomoci těm ,,našim“, protože se bavíme o oddělených kapitolách státního rozpočtu, ze kterých peníze na dané sociální záležitosti plynou.\nStále však v vzduchu visí argument, že Češi a Češky prostě nechtějí ze svých daní platit cokoliv jakýmsi cizincům, které neznají a kterým nedůvěřují, ráj na zemi, protože tak si někteří představují uprchlická zařízení či nouzové byty. Praxi, při které český stát porušuje mezinárodní právo, když zadržuje běžence v zařízeních ne nepodobných věznicím a nechává si za to platit, přitom mnozí tleskají. Buď jak buď, tento argument postrádá základní oporu: peníze odvedené státu nejsou naše. Patří státu. Nejsou moje, nejsou ani vaše. Nemůžeme si je do ČNB přijít vybrat, když se nám rozbije pračka, nerozhodujeme o nich my, nýbrž aktéři byrokratizované státní struktury. Stát se při utrácení peněz musí řídit zákony a platnými úmluvami – včetně těch mezinárodních -, úředníci musí s prostředky hospodařit a rozhodovat o nich také na základě politických rozhodnutí volených zástupců. Ty je možné zajisté ve volbách vyměnit, také je ale možné na ně činit nátlak, tzv. lobbovat, přesvědčovat je o vhodných místech, kam peníze z rozpočtu směřovat. Že tedy stát vydá několik desítek milionů na pomoc uprchlíkům, neznamená, že by se jakýmkoliv způsobem dotýkal peněz, které nám patří.\nPokud by ale výše zmíněné z nějakého důvodu neplatilo a existovala by určitá radikální forma participativního rozpočtu, kdy lidé rozhodují, kam peníze z jejich daní půjdou, rozhořčená část společnosti by měla s vysokou pravděpodobností opět smůlu. Přestože je nesouhlas s přijímáním uprchlíků (zahrňme pod něj nyní pracovně celý balík názorů na přijímání, pomoc, výdej prostředků apod.) v Česku poměrně vysoký – podle CVVM už v červnu 2015 přes 70 % obyvatel ČR starších 15 let odmítalo přijímání uprchlíků a imigrantů ze Sýrie a severní Afriky – pořád existuje významná část společnosti, která s přijetím a podporou souhlasí. Lze navíc uvažovat hypotézu, že v tomto zbytku budou větší měrou zastoupeni vysokoškolsky vzdělaní lidé s vyššími příjmy než v oněch 70 % české populace. I bez vysokopříjmových skupin však bude zbývat dostatečně velký díl koláče, ze kterého je možné dát kousnout lidem prchajícím před válkou či bídou.\nNa závěr už jen zopakuji, že řeč byla o nutné a akutní pomoci uprchlíkům a případných nákladech na jejich integraci, nikoliv o dlouhodobé sociální podpoře lidí, kteří se zde rozhodnou usadit. Na ty už pochopitelně platí stejná měřítka jako na zbytek společnosti, za předpokladu, že je jim umožněn přístup k výdobytkům, kterých se i my ostatní běžně těšíme.\nIlustrace: freeimages.com / tijmen van dobbenburgh\nPříběhy, které módní průmysl potřebuje\nJudith Butler: Genderová teorie není ani destruktivní, ani indoktrinující: jednoduše hledá formu politické svobody\nEtika transhumanismu a kult futuristické biotechnologie\nAutorFilip Lachmann 18.9.2015 29.7.2019 Publikováno vBlog


Moje zkušenosti z tréninkového programu | Sano Česká republika\n„Jmenuji se Maren. Zemědělství ně provází celý život: Vyrostla jsem na mléčné farmě svých rodičů a vystudovala vysokou zemědělskou školu.\nOd roku 2013 jsem členem Sano týmu jako trainee pro zemědělský management. Bylo pro mě důležité, abych si ještě více posílila své již získané vědomosti a byla v kontaktu jak s lidmi, tak i se zvířaty. Protože mě zajímá hlavně výživa skotu, specializovala jsem se na skot. Prostřednictvím velkého množství školení mě podpořila Sano Akademie a já se tak mohla dále rozvíjet – z pozice odborné poradkyně až na pozici oblastní vedoucí. Průběh mého trainee programu byl pro mě připavený individuálně a pravidlně probíhala zpětná vazba. Obzvlášť dobře na mě působilo vzájemné otervřené jednání.\nPři společných návštěvách s kolegy po celém německu jsem získala reálnou představu o pracovních procesech a současně jsem také poznala různorodé zemědělské struktury. Právě tyto společné návštěvy byly navíc přesně přizpůsobené mému odbornému a prodejnímu rozvoji.\nI poté, co můj trainee programm skončil, se u Sano dále profesně rozvíjím. Na jedné straně podporuji jako mentorka nové kolegy a na druhé straně se i nadále účastním jako odborná trenérka seminářů na Sano Akademii.


2.5. 2002 Soud okolo zraněných koní; Vymyslete repliku do komiksu; Digitální efekty se snaží být co nejrealističtější\nSoud okolo zraněných koní\nV jednom z posledních článků jsem psal o tom, že Jacksonova produkční společnost jde k soudu kvůli koním, kteří údajně utrpěli během natáčení zranění. Po devadesátiminutovém slyšení byl případ zamítnut a majitel koní má smůlu. Pan Colgan, onen zmiňovaný majitel koní, po slyšení prohlásil: "Přiznávám, že jsem některý fakta uvedl chybně, a zasloužil bych si nalehnout na svůj gumový meč." Mluvčí produkční společnosti samozřejmě promluvil o tom, jak bylo celé obsazení včetně zvířat spokojeno a dostávalo plnou péči. Takže vše je v pořádku.\nJá osobně si myslím, že dotyčný pan Colgan našel na některém koni škrábanec od větve a snažil se na multimilionovém snímku vytřískat co to jen šlo. Na druhou stranu soud by rozhodl tak jak rozhodl možná i kdyby tomu bylo jinak. Přeci jen LOTR byl a stále je požehnáním pro novozélandskou ekonomiku. A kdo ví, třeba majitel koní dostal nějaký ten dolar mimo ...\nVymyslete repliku do komiksu\nJedním z důležitých prvků Pána Prstenů je Sarumanův plášť. Ano, Saruman mnoha barev. Nyní máte možnost tento zajímavý výtvor okomentovat v roli Gandalfa.\nVaším úkolem je tedy doplnit repliku do prázdné bubliny. Mimo jiné si tím procvičíte angličtinu :o) Jedna z navržených hlášek je "More like Sourman The Unhygienic."\nPřidat váš vlastní text můžete na adrese http://www.sev.com.au/toonzone/scifitvcomp.asp\nPřeložil Jiří Hybš, http://jirihybs.webpark.cz/preklady.htm, díky moc!\nText se zabývá LOTRem jako takovým jen z menší části, ale přesto snad bude i pro vás zajímavým pohledem do zákulisí tvorby vizuálních efektů.\nSoučasné nejkvalitnější vizuální efekty už vás nemusí nutně ohromovat pouze okázalými explozemi, lasery, vesmírnými koráby a fantastickými vizemi. Umožní vám však vidět něco, co jste nikdy před tím neviděli - a přinutí vás uvěřit, že je to skutečné. Reportáž Matthew JC. Powella.\nV filmu Trosečník od Roberta Zemeckise je scéna, ve které Tom Hanks vyšplhá na nejvyšší horu ostrova, aby nalezl cestu pryč. Jak se tak blíží k vrcholu, kamera přes jeho rameno zabírá ohromnou plochu oceánu 60 metrů pod ním. Příboj duní, vlny prudce naráží na skalnatý břeh - není úniku.\nStan Szymanski ze Sony Imageworks, firmy, která vyráběla vizuální efekty pro tento film, prozradil, že trvalo rok, než tento záběr přivedli k dokonalosti. Ve skutečnosti Tom Hanks stojí na hromadě balvanů, která není vysoká více než čtyři metry, a hledí dolů do modré plochy.\nSkály, oceán, vlny, ta závratná výška - vše ostatní bylo přidáno digitálně. V konečné verzi však nikdo nepozná, že jde o záběr vytvořený pomocí triku. Asi vás napadne, jestli by nebylo levnější prostě vyšplhat na vrchol nějakého kopce, z něhož je výhled na oceán?\nOdpověď zní: "Ne při finančních nárocích Toma Hankse."\nTo jen tak pro shrnutí možností digitálních efektů. Největší výzvy již byly uskutečněny: věříte, že člověk dokáže létat, podívali jste se do dalekého vesmíru, procházeli jste se s dinosaury. Nynější cíl je přesvědčit vás, že je to skutečnost - a udělat to co možná nejlevněji.\nSzymanski věří, že se současnou generací digitálního vybavení je možné v podstatě cokoli - s jistými omezeními. "Jsou to tři věci," pokračuje: "čas, peníze a kvalita. Vždy máte alespoň dvě z nich."\nPaul Giacoppo z Lucasovy Industrial Light and Magic, společnosti realizující filmy série Hvězdné války to potvrdil. I když nemohl zveřejnit žádné větší podrobnosti ohledně toho, co uvidíme v Epizodě II: Klony útočí, protože premiéra filmu se uskuteční už tento květen, řekl, že "hlavní cíl … bylo použít to, co jsme se naučili v Epizodě II - textury, dynamiku pohybu - a udělat to ještě lépe a efektivněji."\nGiacoppovu práci jsme mohli naposledy vidět v Jurském parku 3, kde se dinosauři zase jednou procházeli mezi námi - v tomto případě ovšem mnohem přesvědčivěji než před tím. Giacoppo říká, že lepší realismus třetího dílu byl dosažen větší kompletností modelů: "Vymodelovali jsme nejprve vnitřní mechanismy, vnitřní kostru, nasimulovali jsme kosti, potáhli je svaly, a ty pak pokryli kůží."\nV předcházejících dílech ILM trochu "švindlovala", protože vytvořila duté modely zvířat a ty pak potáhla texturami. Kůži byla přiřazena hmotnost, takže její pnutí bylo v některých částech větší než v jiných, zvířata v posledním dílu však vypadají mnohem přirozeněji a realističtěji.\nCenou za tuto lepší kvalitu za lepší cenu je čas. Každé okénko obsahující jeden takto vylepšený model bylo renderováno 15 minut - pokud se v okénku objevilo zvířat více, čas potřebný k renderování se samozřejmě prodloužil.\nSzymanski si také vzpomíná na "švindlování" při tvorbě prvního filmu Myšák Stuart Little. "Když se podíváte pozorněji, naleznete téměř jenom záběry z větší či střední vzdálenosti, skoro žádné záběry z blízka. Ve filmu Myšák Stuart Little 2 je téměř každý záběr detail."\nRežisér Rob Minkoff je tentokrát schopen se ke Stuartovi přiblížit blíž a nechat ho v záběru déle, protože v Imageworks udělali velký pokrok při renderování jeho srsti a šatů.\nSrst se může jevit jako triviální záležitost, ale její realistické ztvárnění je velmi důležité, když je vaším hlavním hrdinou myšák. Anebo mamut, jako například ve filmu Ice Age od Fox Animation a Blue Sky, kde se Manny, mamut kterého mluví Ray Romano, objevuje téměř v každém záběru. Ze zřejmých důvodů má srsti mnohem více než myšák Stuart, a pomocný režisér Carlos Saldanha je na něho jak se patří pyšný.\n"Už před tím jsme měli technologii pro ztvárnění srsti," vysvětluje, "ale nebyla příliš efektivní a působila mnoho obtíží." Pro film Ice Age, ve kterém skoro všichni hrdinové mají srst, toto muselo být zdokonaleno. Nakonec jsme postupovali tak, že jsme srst renderovali jako skupiny "karet", které byly potom rozmístěny na povrchu postav. Výsledek je přesvědčující: přestože je Ice Age animovaný film, postavy vypadají překvapivě realisticky, což podle Saldanhy umožní divákům s nimi více sympatizovat.\nJim Rygiel, tvůrce vizuální efektů pro trilogii Pán Prstenů, také čelil výzvě týkající se ztvárnění šatů a vlasů. "Použít digitální dvojníky bylo mým nejtěžším rozhodnutím," říká," sice jsem věděl, že je v podstatě možné udělat je tak, aby vypadaly správně, a taky jejich pohyby se daly jakž takž udělat pomocí zachycení pohybu (motion capture), ale těmto postavám vlají vlasy a kápě - téměř každý má tyhle vlající kápě." Donedávna se jim podle jeho slov tato dynamika oblečení a vlasů nedařila realisticky ztvárnit.\nPovedlo se to až teď, a to s pomocí produktu Maya od Alias Wavefront, která má plug-iny pro vlasy i oblečení, "které vypadají opravdu správně."\nI když do vlasů (renderovaných Mayou) necháte pořádně fouknout vítr, pořád vypadají jako vlasy a ne jako kus umělého čehosi. Abyste tohoto efektu dosáhly před pár lety, museli byste mít opravdu výkonný superpočítač. Dnes si vystačíte s NT strojem.\nRygiel říká, že největší výzvou pro vytvoření dalších dvou dílů trilogie, výzvou o které věděl předem, je zlepšení digitálních armád. "Na té ohromné bitvě v prologu Společenstva prstenu jsme pracovali šest týdnů", pokračuje, "políčko po políčku, a stejně si pokaždé, když to vidím, povzdechnu: kdybychom měli aspoň o jeden týden víc." Ve druhém dílu, který bude venku na konci tohoto roku, jsou však bitevní více propracovanější, a kamera se může ke skřetům na bojišti víc přiblížit. Rygiel je přesvědčen, že ve třetím díle, kde jsou bitevní scény největší, už technika umožní divákovi sledovat protagonisty z bezprostřední blízkosti a přesto věřit, že jsou skuteční.\nSyntetickými lidmi se také zabývá Giacoppo z ILM. Tvrdí, že největší výzvou je vytvořit virtuální postavy tak, aby vedle opravdových herců vypadaly "přesvědčivě a přirozeně." Klíčovou záležitostí jsou podle něho obličeje. Když kupříkladu pohnete očima, má to nepatrný vliv na celou vaši tvář.\nNebo ústa - jejich pohyb má opět vliv na celý obličej. Když sledujete umělé postavy, a jejich oči a ústa se nepohybují přirozeně, zkazí to celý dojem.\nStejně jako u pohybů očí, precizní práce je také třeba udělat při způsobu, jakým se světlo chová když se dostane do oka, jak ovlivňuje vnitřní strukturu oka.\nSzymanski z Imageworks se taky tak říkajíc snaží o vývoj ztvárnění očí. Odkazuje se na jeden právě zveřejněný univerzitní výzkum, který se zabýval dynamikou světla, které je vysíláno do mléka - kolik světla v mléku zůstane, kolik se odrazí zpět, a jakým způsobem se v mléku láme. Výsledky výzkumu nám skvěle pomohou při renderování lidské kůže.\nNic z tohoto však v žádném případě nenaznačuje, že dny herců z masa a kostí jsou sečteny. "Rozhodně nechci použít umělého herce ve scénách, do kterých můžu nasadit herce živého," říká Giacoppo. "Chci jej pouze ve scénách, ve kterých je nasazení živého herce nemožné."\nSkutečná výzva při vytváření umělých postav je, aby byly schopny komplexních pohybů a interakce s ostatními postavami nejen tak, aby si divák ohromeně řekl "dost dobře udělaná umělá postava", ale aby se nechal uchvátit jejím výkonem.\nJeště jsme se do té fáze nedostali - syntetičtí herci se objevují hlavně ve fantasy rolích, jako například Lord Voldemort v Harry Ptterovi nebo Jar Jar Binks (senátor ve filmu Klony útočí). Protože jde o fantazijní postavy, můžeme si dovolit určitou dávku nerealističnosti, kdV zásadě vzato, virtuální herci můžou být posláni tam kde je to pro živého herce nemožné, nebo nepraktické.\nCílem filmařů je ztvárnit úplně všechno, co si jen dovedou představit, v rámci rozpočtu a včas. Takže, pokud to bude ekonomičtější, filmový štáb se příště bude moci vyškrábat se svým vybavením na vrchol útesu nad oceánem - a Toma Hankse dodat později.\nPřečteno celkem 6010x, verze pro tisk\nDalší článek - Petice proti názvu Dvě Věže; Titulky pro Společenstvo na CD; Aragorn je hezčí než Legolas; Novinky a změny na webu + `upoutávka` na diskusní fórum\nPředchozí článek - Rekapitulace zpráv za březen a duben setříděná do kategorií - Dvě Věže, DVD, lidé okolo filmu, natáčení a technika, ...\nFosko, poidáno 4.5. 2002 11:05:10\nCOŽE?????? Z JAR JARA SE STAL SENÁTOR???????????????????\nHelcza, poidáno 3.5. 2002 23:11:38\nNevím, jestli tak za deset let budou herci vůbec točit v exteriérech a snad jedině kameramani si užijí "čerstvého vzduchu" ... filmová budoucnost je skvělá, ale budoucnost herců? Ne že bych byla pesimista, ale jsme příliž závislí na technice, bohužel i já ...\nIvetir, poidáno 3.5. 2002 11:20:40\nLáďa, poidáno 3.5. 2002 10:32:24\nJestli jste viděli dokument "Putování s dinosaury" od BBC, tak se chystá pokračování "Putování s pravěkými zvířaty" z Třetihor, kde ta zvířata budou vesměs ochlupená ( není to anim. film, mají vypadat co nejvíce jako skutečná), tak jsem na to zvědav.\nWeeDee, poidáno 2.5. 2002 20:44:04\nFosko:Ty seženeš všude ,jen umět hledat.\nFosko, poidáno 2.5. 2002 19:27:08\nLidi, možná jste viděli moje vtípky, na jeden nový potřebuju fotku z filmu, krátce před rozbitím Společenstva, kdy Legolas upozorňuje Aragorna na "blbý pocit" z břehu, na kterém jsou Lurtz a spol..."I can feel it!"\nMEGAJOHN, poidáno 2.5. 2002 17:29:14


Definice šifrování Celková Hodnota Tohoto Konceptu. Co Je To šifrování\nAdjektivní šifra se týká toho, jehož psaní je vytvořeno s čísly : to znamená se znaky, které se používají pro reprezentaci čísel nebo které lze pochopit pouze tehdy, když je známo odpovídající klíč.\nŠifrování je běžná metoda kryptografie (technika psaní kódových zpráv). Co šifrování znamená v tomto případě kódování obsahu zprávy, které ji chrání. Tímto způsobem mohou obsah porozumět pouze ti, kteří zná klíč pro jeho dekódování.\nKryptografie zejména apeluje na šifrovací algoritmus, který činí zprávu nepochopitelnou a klíčem, který nám umožňuje správně ji porozumět. Jednoduchý text, přes šifrovací proces, se stává kryptogramem ( zašifrovaným textem ).\nPodle toho, jak je algoritmus používán, je možné rozlišovat mezi blokovacím šifrováním (zpráva je rozdělena na bloky stejné délky a pak šifrováno) a šifrování v toku (bitové). Podle vlastností na druhou stranu mluvíme o šifrování s izolovaným klíčem, šifrováním založeným na identitách, tvárným šifrováním, forwardovým zabezpečeným šifrováním, odsuzovatelným šifrováním a dalšími.\nSeznam typů šifrování, který existuje, je však skutečně široký:\n- IDEA šifrování, které je založeno na existenci osmi kol identického šifrování s výjimkou použitých podklíčů.\n- šifrování RSA, které je charakterizováno tím, že uživatel má dva šifrovací klíče: jeden veřejný a druhý soukromý.\n- Kulatý blowfish, který přichází k použití "pi" desetinných míst.\n-Clock Pigpen, který se skládá z monoalfabetické substituce v různých formách. V tomto smyslu je nutno ukázat, že templarios byl velmi využíván v době, kdy byl schopen sledovat bezpečnost všech poutníků, kteří šli do Svaté země.\n- Café Caesara. Toto jméno dostává, protože to byl Julio César. Skládá se z přesunu tří mezer napravo od znaků čistého textu.\nCifrado Vernam, který má toto jméno, protože byl vytvořen inženýrem Gilbertem Sandfordem Vernamem v počátcích 20. století. To fungovalo pro firmu AT & T Bell Labs a tvořilo tento systém, který spočíval v kombinaci náhodného datového toku stejné velikosti, aby vytvořil tvar toho, co byl šifrovaný text.\nNavíc k výše uvedenému musíme zdůraznit, že během 2. světové války byl dán stroji nazývanému Enigma, který by mohl být použit jak pro šifrování zpráv, tak pro jejich dešifrování. Patentovaná byla v roce 1918 německou společností, ačkoli během výše zmíněné války dosáhla svého vrcholného období.\nV oblasti hudby je šifra použití znamení pro vyjádření zvukového jevu. Jinými slovy, šifrování zahrnuje použití písmen nebo čísel namísto hudebních poznámek. Anglická šifra (známá také jako americká šifra nebo anglosaská šifra ) například používá následující rovnice mezi písmeny a poznámkami: A = B, Ano, C = Do, D = Re, E = Mi, F = Fa a G = Sun\nPojem rozsah má svůj původ v latinském slovu ambitus a dovoluje popisovat obrys nebo obvodovou hranici místa, místa, prostoru nebo území. Myšlenka rozsahu může být proto prezentována jako odkaz na oblast, která je obsažena nebo obsažena v určitých mezích . Například: "Učitel mi řekl, že v této oblasti neslyšíte tak vysokou hudbu" , "Hrací pole je omezeno na tyto dvě místnosti: zbytek je studovat a pracovat" , "Toto je perfektní nastavení pro zbytek " . Je třeba poznamenat, že rozsah\nPose je termín, který pochází z latinského slova a odkazuje na přijaté postavení , fyzické či jiné, které není přirozené. Póza proto odhaluje určité ovlivnění . Například: "Fotograf mě požádal, abych na posledním snímku udělal smyslnou pózu" , "Jsem nemocná, že musím být vždy v postoji kvůli lidem, kteří mě sledují" , "Dokonce i když se chlapec snaží přijmout zralou představu, je zřejmé, že mu chybí zkušenost " . Póza se může týkat postavení těla . Předpokláde\nLátka složená ze dvou atomů vodíku a jednoho z kyslíku, který je bezbarvý, bez chuti a bez zápachu, se nazývá voda . Destilací je naopak filtrace nebo oddělování těkavé látky od pevného materiálu aplikací tepla, aby se pak ochladila jeho pára a znovu se převedla na kapalinu. Destilovanou vodou je tedy voda, která byla podrobena destilačnímu procesu, který umožnil její čištění a čištění . To teoreticky znamená, že destilova\nBrainstorming je koncept anglického jazyka, který není součástí slovníku Královské španělské akademie ( RAE ), ačkoli jeho použití je běžné v našem jazyce. Tento pojem lze přeložit jako "bouři nápadů" : je to skupinová technika, která podporuje vývoj nových návrhů o určité téma. Brainstorming vsazený interakcí\nZ latinského perítusu je odborník zkušený člověk, kvalifikovaný nebo chápaný ve vědě nebo umění . Znalec je odborník na určitý předmět, který díky svým znalostem působí jako zdroj konzultací pro řešení konfliktů. V soudním procesu můžete nalézt soudní znalce (kteří jsou jmenováni soudcem) a znalci (navrhované zúčastněnými stranami). Tito odborníci přispívají k odborným zna\nŘecké slovo odvozené z latiny bibliothēca , které přišlo do kastilské knihovny . První význam slovníku sestaveného Královskou španělskou akademií ( RAE ) se týká subjektu, který se věnuje nákupu, přístřeší, analýze, výstavbě a půjčování knih a dalších dokumentů . Například: "Jdu do knihovny, abych zjistil, jestli najdu knihu, která mě požádala, abych četla ve škole . " Knihovna v mém sousedství má velkou\n© Copyright šifrování


Inovace a startupy v ČR: Praha vede, v regionech je jich nedostatek\nČesko je dnes z pohledu inovací pod průměrem zemí EU a za pár let tak může být ještě hůř. Problémem je i přílišná koncentrace inovací a start-upů v hlavním městě na úkor regionů. Upozorňuje na to společnost Google s odkazem na data Evropské komise a na studii společnosti Deloitte.\nNově v rámci iniciativy Grow with Google spouští portál Startup with Google, který je plný tipů od úspěšných českých startupů, bezplatných Google nástrojů a školení, díky němuž získají podnikatelské a digitální dovednosti i lidé, kteří nežijí ve velkých městech a nemají okamžitý přístup k podobným informacím. Spuštění portálu doprovodí Google i přednáškami a workshopy v regionech.\nCo Čechům chybí\n“Digitální ekonomika může pro nás všechny znamenat velkou příležitost. Musíme ale investovat do vzdělání a doplnění dovedností, abychom z ní vytěžili co nejvíce,” komentuje Ingrid Popovič, manažerka vzdělávací iniciativy Grow with Google pro region CEE, motivy, proč Google v Česku investuje do vzdělávání startupů, studentů a vývojářů. Pro prvně zmíněnou skupinu společnost právě spustila českou verzi portálu Startup with Google, která tvoří rozcestník pro začínající podnikatele. Ti na něm naleznou návody, kontakty i tipy na nástroje od Googlu i úspěšných českých startupů, které mohou při podnikání využít.\nPraha má vše, regiony zaostávají\n“Z výzkumu také vyplynulo, že více než polovina všech českých start-upů vzniká v Praze, dalších 15 % v Brně a 4 % v Ostravě. Za těmito inovačními centry ale ostatní česká města výrazně zaostávají,” říká dále Ingrid Popovič. Právě proto se společnost rozhodla v rámci iniciativy Grow with Google uspořádat workshopy a přednášky pro studenty a startupy v regionech. “Cyklus přednášek a workshopů pro studenty a začínající podnikatele odstartuje v září v Olomouci, Ostravě, Brně, Praze a Ústí nad Labem, následovat poté budou i další krajská města,” dodává Popovič.\n(19. 7. 2018 | redakce2)\nO vydavateli | Pravidla webu OnBusiness.cz a ochrana soukromí | pg(4106)


Tipy, jak správně grilovat, i když ještě není léto - Hobbykuk.cz\nTipy, jak správně grilovat, i když ještě není léto\nÚvodJak na toTipy, jak správně grilovat, i když ještě není léto\nJak na to, 3. 5. 2021\nAť už máte na grilu nejraději čerstvé maso, uzeniny, zeleninu nebo třeba ovoce, s přípravou oblíbených pochoutek rozhodně nemusíte čekat až do léta. Naopak, čím dál tím častěji je mezi Čechy populární jarní grilování.\nLidstvo oheň provázel odjakživa. Již v pravěku ženy hlídaly plápolající oheň, aby nevyhasl, dokud se muži nevrátili z lovu s pořádným úlovkem. Svou symboliku měl i v tzv. temném středověku, když se pálil oheň v den, kdy se na kopcích scházely čarodějnice s ďáblem, aby společně domluvili, jak škodit lidem. Dnes se u ohně setkáváme za účelem stmelování.\nJarní grilování je velmi populární. Že jste to ještě nezkoušeli? Jediné, co potřebujete, je vhodný gril s poklopem, suroviny a teplý drink, co má říz a zahřeje. Na nic nečekejte, rozpalte brikety a vzhůru do toho!\nMagie s grilem\nVěděli jste, že nedočkavost je největší chyba, které se Češi při grilování dopouštějí? Buď nenecháme gril pořádně rozpálit, anebo na něj začneme skládat suroviny moc brzo. Stačí však dodržet jen pár základních pravidel ohledně uhlí. Prvním pravidlem je, abyste s uhlím na začátku nešetřili – v tomto případě se to opravdu nevyplácí. Gril pak totiž tepelně vystačí pouze na první várku surovin.\nJakmile vidíme, že jeho výkonnost klesá, máme tendenci uhlí přisypat. To je ale další chyba, protože tím vytvoříme jen mix hořících a nehořících uhlíků, které ohřívají nerovnoměrně. A poslední rada zní – suroviny pokládejte na gril, až když jsou uhlíky zbarvené bílou vrstvou popela. Ten totiž zabraňuje nechtěnému vznícení odkapávajícího tuku.\nAčkoliv je na jaře grilování stejný zážitek než v létě, vyžaduje důkladnější přípravu. Nejenže potřebujete gril s poklopem, ale také špetku trpělivosti. Grilu totiž v chladnějším období trvá déle, než se roztopí. Jakmile ho ale správně „rozfajrujete“ (ideálně na 180 °C), můžete začít přikládat jídlo. U toho platí, že čím menší kusy, tím lepší – obzvlášť u masa.\n240 ml whiskey