Plné tribuny a několik desítek či stovek zklamaných fanoušků, na které už se nedostaly vstupenky - to je v současnosti realita naší nejvyšší fotbalové soutěže. Tedy alespoň na ostravských Bazalech, jinde takové "potíže" nemají. Pokud fotbalistům Baníku vydrží forma a jejich fanouškům nadšení, pak bude vyprodáno do posledního místečka v letošní sezoně ještě vícekrát.\nvážně vytáčejí ty Sparťanské řeči o titulech z let minulých a podobně...Teď hraje Sparta tužku a že udělala plno titulů,dobře,ale já žiju momentálně,ne loni-takže pokud Sparťánci žijete v součastnosti,tak se trošku proberte ano....!!(a jenom dodatek,mnoho klubů co má nemálo titulů po celém světě i u nás už dávno v lize není a vychvalovat se že je mají kdysi jim v nižších ligách nepomůže)\nVerní fanoušci Sparty napadli loni vlastní mužstvo a házeli po něm kameny :))) To jsou opravdu fanoušci jak mají být\nJinak nechápu, proč všichni Baníku nepřejete a předpovídáte konec euforie.. Baník je po hodně dlouhé době ukázka toho, jak to má na fotbale vypadat. Má skvělé fandy a myslím, že hraje výbornej fotbal. Kdo jinej by si zasloužil titlu než Baník?? Všechny ostatní kluby můžou teď Baníku jen závidět. !!! A to nejsem z Ostravy, ale až z Budějovic!! PS: V Sobotu to Baníku natřem :))\nRe: pozdrav z Bazalů do Budějek\nPS: mi se na Vás taky těšíme,snad vyhraje ten lepší !\njj ja jsem fanda Slavie, ale letos si opravdu jedine Banik zaslouzi vyhrat titul. Plnej stadion, dobrej fotbal. Nedavno jsme se s kamaradem bavili o tom, ze se snad do Ostravy pojedeme podivat na fotbal, aby jsme zazili poradnej kotel:-))) Banikovci jen tak dal, treba se za cas i ostatni kluby chytnou za nos a zacnou delat neco pro divaky, ze pane Lesko???\nKoukám modráci, že Vaše láska k Baníčku opravdu nezná mezí. Jeden z Vašich modrých lídrů to už ostatně nevydržel a přiznal se, že při sladké představě tiulu pravidelně onanuje a barvitě v diskuzích ličí, kolikrát se už udělal. Znáte ho všichni. Je to Karlos. Jestli si už i ostatní modráci honí péra, aby dosáhli aspoň nějakého vrcholu, pak je na zvážení, zda pro jistotu jarní část nezrušit a titul mistra udělit již nyní, aby modráci náhodou nedospěli k předčasnému vyvrcholení.\nRe: " sorry - titulu "\nbuď jsem to četl pod jiným článkem, a nebo je to deja vu...\na jestli vsichni v praze maji v hlave stejny maglajz jako ty a pripadaji si tak dulezitejsi, pak je na zvazeni, jestli tu prahu neoplotit, aby nerozlezli dal nez uz ted jsou\nTy seš na facku, chlapče...\nAsi před 3 týdnama byla jako jedna z hlavních zpráv v naší nejsledovanější televizi zpráva o naší nové (první) tribuně. Dělali si srandu, že sedící člověk nedostane nohama na zem a že si musí nosit cihly. Obávám se však, že dříve naše nová tribuna spadne, než vyroste (když už ne stadion, tak alespoň ta tribuna) na Slavii.\nprevzato ze slavisitckeho vebu (jen doufam ze je na tom neco pravdy) Jaká je situace ohledně výstavby nového stadiónu? Jak jsme vás již informovali, poslanecká sněmovna schválila 13. června 2002 klíčový návrh zákona o přechodu některých dalších věcí, práv a závazků České republiky na kraje, obce a občanská sdružení působící v oblasti tělovýchovy a sportu, čímž se vyřešily dlouhodobé problémy týkající se vlastnictví pozemků v Edenu. Zákon nabyl účinnosti 1. ledna 2003. Příslušný Protokol o předání a převzetí majetku dle ust. § 14 a § 15 zák. č. 290/2002 Sb. byl podepsán zástupci Ministerstva financí ČR a SK Slavia Praha 26. června 2003. Územní rozhodnutí o umístění stavby stadiónu nabylo právní moci 6. května 2002, uzemní rozhodnutí o umístění stavby světelného signalizačního zařízení (křižovatky U Slavie x Pod Altánem) nabylo právní moci 24. září 2002. 28. srpna letošního roku podala Slavia žádost o vydání rozhodnutí o stavebním povolení ke kácení zeleně v areálu v Edenu. Rozhodnutí bylo vydáno 30. října, právní moci nabylo 14. listopadu. Samotné kácení bylo zahájeno v pondělí 24. listopadu v 8:00 hodin. 10. června letošního roku požádala Slavia o vydání rozhodnutí o stavebním povolení k odstranění stávající stavby. Toto rozhodnutí obdržela 14. července, právní moci nabylo 11. srpna. 10. června Slavia požádala i o vydání rozhodnutí o stavebním povolení k přeložce kanalizační stoky, rozhodnutí bylo vydáno 4. listopadu. 3. července zažádala Slavia o vydání rozhodnutí o stavebním povolení k úpravě komunikace Vladivostocká, rozhodnutí bylo vydáno 22. října. Akciová společnost dále zažádala o vydání rozhodnutí o stavebním povolení k areálové kanalizaci a vodovodu (12.11. 2003), stavbě samotného fotbalového stadiónu Slavie (20.10. 2003) a účelové komunikaci v areálu stadiónu (12.11. 2003). V následujících týdnech bude probíhat dokončení čistopisů dokumentace k podání žádosti o vydání rozhodnutí o stavebním povolení ke křižovatce U Slavie x Pod Altánem. Předpoklá\nmazej nekam, koho to zajima?\nTak Vy už jste začali kácet zeleň, co vám tam mezitím vyrostla? Je vidět, že věci se konečně začínají hýbat! Ted už nikdo nemůže pochybovat, že to s výstavbou stadionu myslíte vážně!\nfotky ze zapasu pro ty co se nedostali:\nZ několika desítek modráků v diskuzích mají někteří obrovské problémy - bezkonkurenční jedničkou je "KingBaník", který dokáže sestavit už tři jednoslabičné věty naráz. Nu a níže nás Velkokníže ohromuje svým obrázkovým písmem a barvami. Někteří z modráků používají pro jistotu místo klávesnice raději šmajlíky. Naproti tomu všechna čest Objektivnímubaníkovci.\nJo, přesně jak říkáš....máš mé sympatie. Dnes budu třikrát onanovat a budu na Tebe přitom myslet, neva ? Jsi ojedinělý génius.......máš cit pro okamžik a vystihuješ vždy poentu. Mám z Tebe radost jako z nikoho jiného. Můžeš mi prosím napsat svůj emil.....? Rád bych si s Tebou dopisoval a pochytil od Tebe Tvůj ostrovtip, jasný úsudek, brilantní formulace a nezaujatost. Díky.....\n...to víš,trošku těm pepíkům tečou nervy.Ale není se čemu divit,jejich mužstve jsou v rozkladu a tak prostě zuří.Navíc je první Baník a dost jednoznačně,takže oni prostě zuří....\nTy jses kamo ale taky docela vtipnej.\nčéče, ty budeš asi v jináči nebo co. Tak oduševnělý příspěvek jsem od Tebe nečekal. Neměl si náhodou zpytování mysli a nebo ses díval na Simpsonovy ?\nOpatrně s tím stadiónem\nNe že bych vám stadión nepřál, ale podívejte se na stránky Hradce Králové www.skhradeckralove.cz Stadión pro 25 000 diváků a na poslední druholigový mač s Mostem přišlo 815 diváků. Je to sice 16x víc než na Blšany ve slavném zápase s 51 divákama. Je sice nepravděpodobný, že někdy sestoupíte, ale když se mužstvu nedaří, tak ty návštěvy jsou prostě nižší. Zvyšovat kapacitu stadiónu s 18 000 místama se mi zdá blbost, stejně tal jako stavba národního stadiónu pro 52 002 lidi (dvě čestné sedačky pro Lešku a Košťála)\nHele Licous, seš vtipnej, já tu kapacitu stadiónu taky upravuju na 70 003 diváky (tři čestné sedačky pro Košťála, Lešku a Kotrbu)\nTihleti lidi ničí pražský fotbal\nA to B A N Í K U vyhovuje . . .\nOstravě Slezsko-Moravský Stadion !\nSupermoderní národní Slezsko-Moravský Stadion by měl mít kapacitu alespoň 70 000 diváků.\nCo pražák, to ministr a důležitý funkcionář, pro ně nebude žádný problém dojet do Ostravy na fotbal\nTo už se samozžejmě vyplatí jet 365 km do Ostravy za fotbalem, než se dívat na tu zoufalou pražskou tužku\nja pisu jedno-lepsi 8 000 vernych na sparte nez 18 tisic nevernich na bazalech je to videt i na netu pred rokem tady zvas nikdo nebyl to mi spartani sme tady porad i po pruseru v Jablonci ale co na konci jara uz nebudu muset cist aspon ti vase nesmysli!!!! sparta to stejne vyhraje boj se baniku boj\n. lepsi 2000 vjernych na slavii nez 18 000 pomatencu na Vazalech. sks to stejne vyhraje, max bude druha ale pred buníkem - jako vzdy\nLepší 51 věrných blšanských diváků než naplaveniny ostatních mužstev!!!!\nSpravne se rika 51 verny divak. Ale s obsahem souhlas.\nGdyz us jsme u gramatyky, tak vyborne je tez v clanku "Vadí mě"...\nKdyž už jsme u té gramatiky ,tak gdyž nebo když?\nProsim Te, misto hloupych pripominek si radeji rozeber, proc Slavia nema stadion, proc na ni chodi trapne navstevy, proc prodala skoro posledni zkusene hrace, proc doma prohrala s Budejkama a pak se do nekoho vobouvej !\njetlimalja to bulo vftipnuje...až těm tě za blicho popadlal...řetni mi něžč něťo plotím, ty jti ťaková blbouťká posťavitka.\n..jezisi kde si vzal 8000 vernejch, hele ne, tohle nemuzes myslet vazne, ten pohreb, ktrej se na Letny kona kazdej zapas bych tipoval tak max. na 3000 pozustalejch\nZatím je průměr 9500\nno to asi trosku zvedlo derby se Slavii a zapas s Banikem ne? Pockej, ale to si delas prdel...to je stejne nejak moc, ja se tam obcas vyskytnu, i kdyz Sparte nefandim, ale je tam vzdycky mrtvo a prazdno, kde jsou prosim te prumerne navstevy, aj bych se docela podival...muzes mi to napsat..dik\nDo toho prumeru nepocitej fanousky hostu\nSmrt Baniku Sparta bude mistr na jare se vsechno v dobre obrati a Banik pujde tak kde je jeho misto. Do dolu vy haviri zapraskani.\nv ostrave se deset let netezi ty hnupe\nse deset let netezi a taky nehraje poradnej fodbal az posledni dobou no jestli to udrzite tak na jare pred vama smeknu\n..a i kdyby se tezilo, tak co...ja sem tedy z Vych, Cech od Hradce Kralove, ale absolutne nechapu tady ty narazky, copak se mate za co stydet?Nahodou mi tam lidi prijdou mnohem sympatictejsi, nez napriklad Prazaci..\nběž si vyměnit pleny! Z výkonů te tvé Spartičky doma, jejich vyhlídek do jarní části , a ostudy, co nám dělá v Evropě ses už evidentně úplně podělal a tvé prognózy jsou jen výsledkem opruzenin, co už se ti dostaly i do tvé pepikovske palice.\nPromiň, ale na ostudu, kterou udělá Baník v Evropě si počkám(vypadá to, že letos se do UEFY konečně procpe). Každopádně Sparta v evropě ostudu neudělala a je celkem jedno, co si o tom myslí nějaký muchachodelaostrava. A vůbec, proč já se o tom bavim s ňákým nazdárkem, co nemá vůbec páru, jak to vlastně ve fotbale chodí. Jdi si plácat bábovky na písek a přijď, až budeš něco vědět!\nněkomu vydatně tečou nervy,co? Smíř se prostě s tím: SPARTA JE V PRDELI,chápeš?\nMě nervy netečou, přeci jenom 16 titulů za 20 let neni málo. Fakt je, že Baník skvěle zastoupil Slávii v roli týmu, který prohání Spartu, aby nakonec skončil druhý.U Slávie už to ani nebylo vtipné. Přeci jenom opakovaný vtip není vtipem! A že je Sparta v prdeli? To už tu bylo a titul byl náš!\n...že jste si zvykli na tituli a ted,když si uvědomujete,že tentokrát to asi nevyjde,tak prostě jen řešíte,kdy už konečně Baník prohraje,protože přece musí,ne? Co se týče Slavie:\nFakt je, že by mi nevadilo, kdyby vyhrál Baník. Obecně se dá říct, že tlak na titul lize prospěje a nebyla to chyba Sparty, že na ní ostatní kluby netlačily. Ted je liga konečně zajímavá, to je dobře a snad se vedení Sparty probere a začne něco dělat, což by zase mělo pomoct v pohárech(dlouhodobě).\nTak ještě jednou, když to idnes někam zašantročilo: Jak mi můžou téct nervy při 16 titulech za 20 let? Sorry! Sparta byla už mnohokrát a víc v prdeli a přesto ligu vyhrála.¨Rozhodně Baník skvěle zastoupil Slávii v roli týmu co prohání Spartu, aby nakonec skončil druhý. Protože každoroční sešívané: "útočíme na titul" byl už opakovaný vtip co přestává být vtipem.Co je ale pravda je, že pokud nezmění styl hry je letos s titulem konec\nJe jasné, že Bazaly musejí v nejbližší době projít nějakou dost zásadní přestavbou. Jenom ta koncepce je dávno překonaná a na místa za brankami chodí jenom kotelníci. Jsou moc daleko a nízké, tak je vidět dost málo. Místo nich by mohly být tribuny, které by i zvedly kapacitu, dále by mněly být už konečně zastřešeny místa proti tribuně . Do CHL bude muset být stadion více rozsektorovaný, aby lidi s lístky na horší místa neseděli na schodech. Navíc v našich podmínkách asi CHL nejde bez vyhřívaného trávníku hrát.\n.. do jaký chl? to jsem se nasmál jak dnes celej den ne!! vždyť tam neprolezete, půl mužstva vám tenista stejnak prodá a zbytek co tam zústane bude mít v kalhotách u prvního dobrýho soupeře, vzhledem ke koeficientu - baník v evropje je totální nula, tak to vidim na dortmund. A viděli sme jaxi ostravsko-moravska 21 poradila s ubožákama z nějakých pitomýho švýcarska.\nproboha, zkus trochu pouzivat mozek, to je tragedie. Samozrejme, ze sance se probojovat do ligy mistru nebude nic moc, ale proc tolik zasti, ja bych jim to pral. Proc by musela hrat CHL pokazde jenom Sparta ? A 21 to nezvladla, to se proste stava, obzvlast v tomhle veku, ze vykony nejsou vyrovnany a ze to Licka nezvladnul je taky jasny. Tak nevim co tady vysilujes ...\nA já myslel, že jsi Tepličák a ne Baníkovec. Být pouze proti Spartě jest chudoba mozku!


Archiv novin Raport - ročník 25, číslo 36 (10. 09. 2015)\nRAKOVNÍK. K bohatému programu rakovnického posvícení, které si užívaly tisícovky návštěvníků za kulturním centrem i na nádvoří pivovaru, přispěl i dvoudenní Rakovnický autosalon. Nedělní odpoledne zpestřil jeho návštěvníkům zábavný kouzelník Ray Salman alias pan Kravata.\nJídelnu otevřeli řízkem\nRAKOVNÍK. V Česku se říká: „Když nevíš, dej si řízek“, nebo: „Řízkem nikoho neurazíš“. Těžko říct, na které z těchto z lidových mouder myslel nový ředitel jídelny v Martinovského ulici Jiří Kremer. V každém případě při slavnostním otevření školní vývařovny se podávala klasika: hovězí vývar s nudlemi, vepřový řízek s bramborovou kaší a zelný salát. Dětem evidentně chutnalo.\nSituace na Moa se zklidnila\nRAKOVNÍK. V minulém čísle Raportu jsme otiskli nesouhlasný dopis dvou učitelů Masarykovy obchodní akademie proti rozhodnutí rady Středočeského kraje nejmenovat ředitelem školy vítěze výběrového řízení. Výtka, že kraj upřednostnil stranické hledisko před doporučením komise, kterou sám sestavil, se objevila i v rubrice K.O. Výhrady nemířily proti nové ředitelce, ale poukazovaly na politické manipulace, které se v Rakovníku neobjevily poprvé.\nVideomapping i na Mikuláše\nRAKOVNÍK (ps). Fasáda rakovnické radnice puká, kameny ze zdiva padají k zemi, na třech místech raší stonky obrůstající listím a po chvíli se objevují růžové květy, přilétají ptáci a z věže radnice tryská vodopád. Scenérii doprovází moderní podmanivá hudba. Tak začíná osmiminutový videomapping promítaný přímo na budovu radnice v sobotu 5. září ve 22 hodin 15 minut a následně ve 22.40. První představení Čtvera ročních období sledovalo na náměstí několik tisíc lidí.\nRAKOVNÍK (ps). V pořadí 19. ročník Rakovnického autosalonu, který se uskutečnil během víkendu na zimním stadionu, přilákal jako každoročně stovky návštěvníků. Jejich počty kulminovaly během sobotního odpoledne, kdy na hlavním podiu vystupoval kladenský The Beatles Revival.\nRAKOVNÍK. O tom, že je v souvislosti s uprchlickou krizí zjitřená nálada i mezi občany Rakovníka, jsme se mohli přesvědčit uplynulý týden. V pořadu Střepiny na TV Nova bylo uvedeno, že jedním z míst v republice, které přicházejí v úvahu k nastěhování imigrantů, jsou uvolněná rakovnická kasárna.\nAlternativou družiny bude klub\nNOVÉ STRAŠECÍ (lep). V uplynulém školním roce byla poprvé školní družina strašecké ZŠ otevřená jen dětem z prvních a druhých tříd. Starší děti ji navštěvovaly jen výjimečně (např. pokud dojížděly anebo žily jen s jedním rodičem). Toto opatření však přinášelo řadu komplikací a vzhledem k populační křivce nastane obdobná situace pravděpodobně i letos.\nOprava trati začala\nKŘIVOKLÁTSKO. Mohutné stroje na kolejích, těžká mechanizace ve stanicích i v jejich sousedství, čilý stavební ruch i o víkendu, to je „kulisa“, kterou můžete dnes vidět na železniční trati mezi Roztokami a Lašovicemi. Ve čtvrtek 3. září začala dlouho očekávaná rekonstrukce mostů a dalších zařízení ve zmíněném úseku.\nDohlédnou i na šikanu\nRAKOVNÍK. Od začátku školního roku můžete po ránu potkat v ulicích a na přechodech vedle městských strážníků i postavy v černých oblecích s nápisem Asistent prevence kriminality. S novinkou přichází vedení města. Ve spolupráci s úřadem práce (ÚP) se podařilo vytvořit čtyři vyhrazená pracovní místa. Úřad práce hradí náklady na mzdy a pracovníci se stali součástí městské policie.\nK vraždě nic nového\nRAKOVNÍK (ps). Raport i nadále sleduje oba případy, které v minulých týdnech rozvířily jinak poklidnou atmosféru posledních prázdninových týdnů.\nFirmy ve výpovědi nabídly slevy\nRAKOVNÍK. Nové vedení radnice kritizovalo své předchůdce za to, že patnáct let nesoutěžili služby v oblasti svozu odpadů, údržby zeleně a veřejného osvětlení. Smlouvy se proto rozhodlo vypovědět a přislíbilo vypsání výběrových řízení. Nakonec ale všechno dopadlo úplně jinak. Firmy prý městu nabídly takové podmínky, že soutěžení nebude nutné. Výpovědi tak byly zase staženy a město ušetří na třech smlouvách až 3 miliony korun. Nicméně některé firmy a živnostníci, kteří měli v plánu se o městské zakázky ucházet, to vnímají jako neplnění daného slova.\nDon‘t worry, be hoppy!\nKOLEŠOVICE. Že jsou časy starců na chmelu, jak je známe z nostalgických vyprávění bývalých česáčů, dávno pryč? Nejspíš ano, ale přesto je na Rakovnicku jedno místo, kde si za drátěným plotem vychutnáte pravou chmelařskou poezii. A tím nemyslím jen „verše“, které tu během několika desetiletí zanechali na stěnách a klimatizační lince minulí brigádníci. V kolešovické sušárně to ještě tepe postaru. Za vším hledej Pertigo!\nZa rok možná i s divadlem\nPUSTOVĚTY. Léto je pryč a s ním i třetí ročník hudebního cyklu 11 večerů s Bakalářem, který uspořádal týdeník Raport za podpory Tradičního pivovaru v Rakovníku ve spolupráci s Karlem Šlejmarem a hostincem Na Ostrově. Třetí ročník přinesl jedenáct kapel nejrůznějších žánrů. Zazněly trampské písně, country, bluegrass, ale i dixieland, blues, bluesrock, a dokonce i rock a pop v podání žáků rakovnické základní umělecké školy. Během jedenácti letních dnů zavítaly do Pustovět stovky návštěvníků, a to často i z nejrůznějších koutů republiky.\nStříbrné v nejvyšší soutěži agility mládeže\nMezi zástupci 19 zemí Evropy a USA\nOd vysoké sítě k lékařské praxi v Malawi\nHana Caithamlová při léčbě „černoušků“\nToulky po místech, kudy kráčela historie\nS Václavem Novákem objevujeme kouzlo luženských lesů


Básník Pavka, sochařka Marie a komunisté – Divadelní noviny\nNoc co noc zalévalo můj teenagerský pokoj červené světlo. Ostravskou ulici 30. dubna v letech sedmdesátých nebarvily do ruda hampejzy, jako dnes pražské Smečky, nýbrž pěticípá hvězda a neonový nápis Komunismus – mládí světa.\nTehdy se mi „mládí světa“ spojovalo spíš s otisky přesliček a diluviálních živočichů na kouscích uhlí, které jsme sbírali na haldě Ema s panem učitelem Macečkem. Pardon, soudruhem. O komunismu nám přednášela jiná soudružka. Pozorování masitých lalůčků jejích uší a prasečích oček za silnými brýlemi bylo vítaným zpestřením hodin občanské výchovy. Marxistická teorie komunistického ráje dosažitelného vývojem po spirále dějin, kterou se nám snažila vštípit, ve mně – na rozdíl od její originální fyziognomie a řečové vady – nevyvolávala žádné zapamatovatelné pocity.\nPři sledování „alžbětinského“ dramatu Pavla Kohouta Vítězný únor v Klicperově divadle v Hradci Králové jsem na tom byla podobně. Chyběly ovšem „lalůčky“, na kterých bych mohla s perverzním zalíbením ulpět. Opus bezmála devadesátiletého dramatika, v němž verši vytesal příběh, jak komunisté v Únoru k moci přišli, a svoji zkušenost básníka Pavky, který jim naletěl, režíroval Břeťa Rychlík. Totalitní estetikou ani červenou barvou nešetřil: hvězdy, srpy a kladiva, zaťaté pěsti, pohled do světlých zítřků, vše groteskně pokřiveno patosem.\nMám si nostalgicky připomínat, že komunisti jsou v podstatě svině? Že se vyhrabali k vládě přes mrtvoly? Že demokratičtí politici byli slabí? Notoricky známé tezovitě převyprávěné epizody působí nakonec jako věty bez podmětu. Dívám se na představení, jako kdysi na to komunistické heslo, před oknem mého pokoje. Říkávalo se tomu komunistická agitace, tahle má předponu anti-. Nudí mě stejně. Až závěrečné vystoupení Kulky neboli kulturního kádru, mě probere. Lascivně vyzývavá smrt eroticky zabarveným gestem podřezává srpem účinkující v revolučních pózách na šlehačkovém dortu.\nPřipomnělo mi to moji oblíbenou Fričovu inscenaci Dianiškovy hry Mlčení bobříků v Divadle pod Palmovkou. Odehrává se v brutálních padesátých letech, skoro ve stejné době jako Vítězný únor. Autor ale nemá ambice vytvořit historickou fresku a už vůbec potřebu vysvětlovat, jak to s ním tehdy bylo. Je to jen taková „storka“, vyprávěná s ostychem před velkými slovy a velkými gesty. Příběh, který autora i režiséra lákal bizarností a potenciálem černého, nekorektního humoru. Sochařka Marie Uchytilová v oněch letech propašovala na korunovou minci portrét skautky vězněné a mučené režimem. Modelem dívky, která sází v podřepu lipku, byla fotografie devatenáctileté Bedřišky Synkové opékající buřta nad táborovým ohněm.\nRežisér Frič události „přeložil“ do jazyka béčkových hororů, a to spojení hrůzy s pokleslostí a perverzí překvapivě přesně vystihlo hrůzu, pokleslost a zvrácenost společenského zla, aniž by se dopustilo popisné parodie z čistě ideologických pozic, jako se to přihodilo hradeckému Vítěznému únoru.\nJe přirozené, že se současné divadlo čím dál víc politizuje, že má potřebu varovat před novou totalitní hrozbou, která se šíří po celém světě. Nebo se jí vysmát. Potenciální společenské nebezpečí mění podoby jako zákeřný černokněžník. Personifikuje se v mentalitou sice příbuzném, ale navenek pestrém spektru osobností, které míří na stejnou cílovou skupinu – Zemanem počínaje, přes Erdoğana, Marii Le Penovou, až k Trumpovi a Putinovi. Za těchto okolností nemůže divadlo vystačit s odkazy na mrtvé symboly dob dávno minulých, které ke všemu straší v paměti stále menšího počtu pamětníků. Ani v případě, že chce použít minulost jako odstrašující příklad.\nKomentáře k článku: Básník Pavka, sochařka Marie a komunisté


Rada města Prostějova na svém jednání dne 30. 6. 2015 mimo jiné projednala:\nZa vyklizení betonových panelů přes milion korun do městské pokladny!\nRada města na schůzi konané 30. června 2015 schválila prodej nepotřebného stavebního materiálu – betonových panelů, umístěných na pozemku bývalé manipulační plochy mezi ulicemi Průmyslová a Kojetínská u nájezdu na R46, společnosti MORKUS Morava s.r.o., Přerov – Veselíčko, za cenu 1.131.108 Kč s DPH. Cena bude zaplacena před podpisem kupní smlouvy, náklady na vytěžení a odvoz betonových panelů uhradí kupující.\nPozemek byl do konce ledna letošního roku využíván pro uskladnění převážně sypkého stavebního materiálu. Provozem docházelo ke znečišťování povrchu okolních komunikací a ke zvyšování prašnosti ve městě. V souvislosti s již řešenou problematikou výsadby zeleně město navrhlo plochu zatravnit a po obvodu osázet stromy s keřovým porostem. Hlavním problémem provedení tohoto záměru města byly staré betonové panely rozmístěné po téměř celém pozemku.\nOdbor správy a údržby majetku města v březnu 2015 realizoval poptávku za účelem zjištění ceny za odstranění a likvidaci betonových panelů o výměře celkem 896 m2. Nabídku podalo pět zájemců, z nichž ekonomicky nejvýhodnější předložila stavební firma za platbu ve prospěch města ve výši 150.000 Kč. Následně byla 17. dubna doručena další nabídka na odstranění zpevněné betonové plochy s následným odkupem panelů za cenu 400.000 Kč. „Na základě dostupných informací ve stavebních bazarech bylo zjištěno, že i použité betonové panely jsou žádané a jejich cena se pohybuje přibližně od 300 Kč do 500 Kč/m2 bez DPH,“ uvedl po schůzi rady města konané 12. května Jiří Pospíšil, náměstek primátora.\nRadní se proto rozhodli vyhlásit záměr na úplatné pozbytí použitých betonových panelů, a to s tím, že kupní cena bude stanovena na základě nejvyšší předložené cenové nabídky. Náklady na vytěžení a odvoz betonových panelů uhradí kupující. Uzávěrka byla 19. června, nabídku předložilo pět zájemců. „Očekávali jsme, že se objeví pro město ještě výhodnější nabídka, ovšem výsledky předčily naše očekávání,“ komentoval náměstek primátora Pospíšil.\nPo odvozu betonových panelů bude po obvodu plochy vysazena izolační zeleň, čímž dojde k zachytávání prachových částic vznikajících z frekventovaného provozu motorových vozidel. „Realizací této akce dojde k zásadnímu zlepšení vzhledu jednoho z hlavních napojení města na rychlostní komunikaci R46,“ doplnil Jiří Pospíšil.\nMěsto chce darovat pozemky pod požární stanicí hasičům\nRada města vyhlásila záměr bezúplatného převodu pozemků o celkové výměře 3.240 m2 z vlastnictví Statutárního města Prostějova do vlastnictví České republiky, s příslušností hospodařit s majetkem pro Hasičský záchranný sbor Olomouckého kraje. Jedná se o pozemky pod budovami stanice Hasičského záchranného sboru Olomouckého kraje ve Wolkerově ulici v Prostějově.\n„Pozemky v současné době hasiči užívají na základě smlouvy o výpůjčce. S ohledem na změnu právní úpravy soukromoprávních vztahů v souvislosti s novým občanským zákoníkem vycházíme vstříc žádosti na dořešení majetkoprávních vztahů,“ vysvětlil Jiří Pospíšil, náměstek primátora.\nV minulosti byl převod předmětných pozemků městem Prostějovem opakovaně řešen, a to formou směny a bezúplatného převodu za pozemky České republiky v katastrálních územích Stichovice a Mostkovice. V roce 2008 tehdejší zastupitelé směnu schválili, ovšem k realizaci nakonec nedošlo z důvodu oficiálního zájmu Ministerstva dopravy o pozemky v areálu neveřejného vnitrostátního letiště Stichovice. „Vedení města má každopádně maximální snahu situaci prostějovské požární stanice profesionálních hasičů řešit. Přihlížíme přitom ke skutečnosti, že jen za posledních pět let bylo z majetku České republiky převedeno prostřednictvím úřadu pro zastupování státu ve věcech majetkových do majetku města 74 pozemků o celkové výměře 55.650 m2. Mimo jiné se jednalo o parcely v areálu zimního stadionu, rozsáhlé pozemky prostějovských sídlišť, komunikace a další,“ uzavřel Jiří Pospíšil.\nNáklady na zpracování znaleckého posudku a správní poplatek spojený s podáním návrhu na povolení vkladu vlastnického práva do katastru nemovitostí má podle podmínek města uhradit nabyvatel.\nStudie na výstavbu komunitních domů pro seniory\nOdbor rozvoje a investic magistrátu vytipoval v Prostějově dvě lokality, které dostala na stůl Rada města. „Jedná se o dvě místa v centru města, a to Knihařskou a Partyzánskou ulici. Rada města schválila zahájení prací na studiích. Na akci musí být zpracována projektová dokumentace a vydáno pravomocné stavební povolení, které jsou dokládány k žádosti o dotaci,“ vysvětlil Zdeněk Fišer, náměstek primátora. V Knihařské ulici by se jednalo o přestavbu stávajícího domu, v Partyzánské by vznikl nový objekt. Město na zahájení projekčních prací vyčlenilo z rezervy Rady částku 200.000 Kč.\nOdbor správy a údržby majetku města dále navrhuje opravit chodník v Havlíčkově ulici od budovy střední školy kolem Dopravního inspektorátu Policie ČR k Okresnímu soudu. „Také rekonstrukce tohoto frekventovaného a dopravně významného chodníku byla schválena. Náklady na jeho opravu včetně vyrovnání původních kamenných obrubníků jsou předběžně vyčísleny na 480 tisíc korun,“ sdělil Jiří Pospíšil s tím, že všechny předběžné ceny jsou vypočteny včetně daně z přidané hodnoty.\nNa celoplošné opravy chodníků tak město vyčlenilo v letošním roce již 5,3 milionů korun, což je ve srovnáním s rokem 2014, kdy byly v rozpočtu města schváleny 3 miliony korun, o sedmasedmdesát procent více.\nRozšíření veřejného osvětlení v Zahradní ulici\nRada města Prostějova na své poslední schůzi konané 30. června 2015 schválila zpracování projektové dokumentace na doplnění veřejného osvětlení ulice Zahradní v místní části Krasice a následné zařazení akce do plánu investic na rok 2016.\n„Vycházeli jsme z podnětů a požadavků místních obyvatel. Realizace předmětné akce představuje vybudování 110 metrů kabeláže a 4 kusů stožárů se svítidlem. Odhadované náklady na projektovou dokumentaci jsou přibližně 20 tisíc korun, následná realizace vybudování veřejného osvětlení je předběžně vyčíslena na 200 tisíc korun,“ uvedl Zdeněk Fišer, náměstek primátora.\nZ podnětů občanů byla již dříve vypracována projektová dokumentace veřejného osvětlení v přilehlé Luční ulici. Náklady na tuto akci dle položkového rozpočtu budou činit 950.000 Kč včetně DPH. „Realizaci veřejného osvětlení v obou ulicích by bylo účelné spojit. Obě akce navrhneme zařadit do plánu investic města již na příští rok,“ dodal Zdeněk Fišer.\nZpětný odběr elektrozařízení má nezanedbatelný dopad na životní prostředí\nV loňském roce obyvatelé Prostějova odevzdali k recyklaci 2 584 televizí, 1002 monitorů a 17 275 kg drobného elektra. Město obdrželo certifikát vypovídající nejen o přínosech třídění televizí a počítačových monitorů, ale také o velkém významu sběru drobných spotřebičů, jako jsou mobilní telefony.\nDíky environmentálnímu vyúčtování společnosti ASEKOL může město přesně vyčíslit, o kolik elektrické energie, ropy, uhlí, primárních surovin či vody díky recyklaci vysloužilého elektra ušetřil ekosystém Země. Snížena byla také produkce skleníkových plynů CO2 nebo nebezpečného odpadu. Informace vycházejí ze studií neziskové organizace společnosti ASEKOL, která s městem Prostějovem dlouhodobě spolupracuje na recyklaci vytříděných elektrozařízení. „Z Certifikátu Environmentálního vyúčtování společnosti ASEKOL vyplývá, že občané našeho města v loňském roce vytřídili 2 584 televizí, 1 002 monitorů a 17 275,24 kg drobných spotřebičů. Tím jsme uspořili 963,68 MWh elektřiny, 40 279,63 litrů ropy, 4 409,23 m3 vody a 43,47 tun primárních surovin. Navíc jsme snížili emise skleníkových plynů o 222,98 tun CO2 ekv., a produkci nebezpečných odpadů o 862,56 tun,“ uvedl náměstek primátora Jiří Pospíšil.\nVýsledek studie jednoznačně prokázal, že zpětný odběr elektrozařízení, i těch nejmenších, má nezanedbatelný pozitivní dopad na životní prostředí. Studie LCA (Life Cycle Assessment) posuzuje systém zpětného odběru CRT televizorů, počítačových monitorů a drobného elektrozařízení. Hodnotí jejich sběr, dopravu a zpracování až do okamžiku finální recyklace jednotlivých frakcí vyřazených spotřebičů do nového produktu. „Pro každou frakci byly vyčísleny dopady na životní prostředí. Výsledky studie jsou presentovány jako spotřeba energie, surovin, emise do ovzduší, vody a produkce odpadu. Konečná bilance vyzněla pro zpětný odběr elektrozařízení jednoznačně pozitivně, a to ve všech aspektech,“ uvedl v tiskovém prohlášení jednatel společnosti ASEKOL Mgr. Jan Vrba.\nFotografie k některým tiskovým zprávám jsou ke stažení zde:\n!INCLUDE(/components/gallery/gallery.jsp, dir=/images/gallery/2015/tiskovka-2.7.15, cols=3, rows=3, highlightColor=#e0e0e0, alsoSubfolders=false, originalLink=true, sendCardLink=false, bottomText=false, galleryStyle=prettyPhoto, orderBy=title, orderDirection=asc)!\nVytvořeno 2.7.2015 13:00:00 | přečteno 286x | Mgr. Jana Gáborová


Rozhodl první gól, øíká obránce Boøil » SK Slavia Praha\nRozhodl první gól, øíká obránce Boøil\nVe šlágru kola podlehli sešívaní Plzni 0:2. „Pøedvedený výkon byl od nás málo," mrzelo obránce Jana Boøila.\nKde vidíte pøíèiny porážky?\n„Hráli jsme špatnì, byli jsme všude druzí. Vùbec se nám nedaøily pøihrávky, nevytvoøili jsme si žádné vyložené šance, ani jsme neposlali žádný poøádný centr do vápna. Byli jsme zbrklí, nevím, jestli nervózní. Vùbec nic se nám nedaøilo.“\nÈím si vysvìtlujete výkon vašeho týmu?\n„Plzeò hrála dobøe, my jsme hráli špatnì. Nevím, èím to je, asi jsme chtìli až moc. Ve druhém poloèase jsme na nì tak na pìt nebo deset minut vlétli. Vstøelili jsme gól, ale z ofsajdu. Pak to bylo jako v prvním poloèase, žádné pøihrávky smìrem do vápna, žádné centry, bylo toho od nás málo.“\nMyslíte, že byl hodnì dùležitý první gól? Kdybyste první pùli pøežili bez inkasované branky, tak jste si k tomu mohli øíct nìco v šatnì…\n„Urèitì to bylo o prvním gólu. Ten dala Plzeò po naší chybì. My jsme na to nenavázali, branku jsme nevstøelili. Pak už jsme hru ve druhém poloèase otevøeli, chtìli jsme s výsledkem nìco udìlat. Žádnou poøádnou šanci jsme si si ale nevytvoøili, chybìlo víc dùrazu.“\nJak dùležitá byla šance Petera Olayinky, který mìl gól na noze? Byl to klíèový moment?\n„Samozøejmì, že to byl klíèový moment. Byla to, kromì toho gólu z ofsajdu, naše jediná šance. Je to tìžké, útoèník chce dát branku. Mohl si míè zpracovat a vystøelit, on to dal z první a nevyšlo mu to. Nemùžeme se na nìj zlobit, celý tým nepracoval tak, jak mìl. Dìlali jsme chyby a nic jsme si nevytvoøili. Celý tým, nejen jednotlivci.“\nJe souboj o èelo tabulky opìt otevøený?\n„Poøád vedeme. My jsme nechtìli v Plzni prohrát, chtìli jsme urvat všechny tøi body, to se nám nepovedlo, prostì jsme hráli špatnì. Takové zápasy jsou. Jsme si toho vìdomi. V pondìlí si na videu ukážeme, kde jsme udìlali chyby.“\nNení to teï psychická výhoda pro Plzeò?\n„Možné je vše. Prohráli jsme, ale jsou ještì další zápasy. My urèitì nepùjdeme do dalších utkání s tím, že se bojíme Plznì nebo nìkoho dalšího. Teï je to o tøi body, poøád jsme první. Že jsme teï zaváhali, to se stalo. Trenér nám k tomu urèitì bude chtít nìco øíci, už i øekl, koukneme se na video.“\nKdyž dala Plzeò gól a rozhodèí zvedl praporek, tak jste vìøil, že to bude ofsajd nebo jste vìdìl, že to dopadne špatnì?\n„Z mého pohledu jsem nevidìl žádný ofsajd, takže jsem tušil, že urèitì ofsajd nebude. Protože když dal gól Chorý, tak urèitì v ofsajdu nebyl. U nábìhu Limberského jsem pøímo stál za Michaelem, takže si nemyslím, že by byl ofsajd. Vìdìl jsem, že to gól bude.“\nA u gólu Slavie?\n„Já jsem doufal, že ofsajd není, ale pak mi všichni øekli, že to jasný ofsajd byl, protože Suk tam o krok nebo o dva byl.“\nNaznaèil jste, že jste byli nervózní. Není to zvláštní u týmu, který má tolik zkušeností a má za sebou tolik dobrých zápasù a výsledkù?\n„Hrály proti sobì nejlepší týmy ligy, nikdo nechce udìlat chybu. Každý chce vyhrát, každý zápas je jedineèný, obzvláštì s Plzní a se Spartou. I kdyby tam byl tøicátník nebo dvacátník, tak každý bude nervózní, protože to je velký zápas a hodnì se od nás oèekává.“\nBylo to druhé jarní kolo. Dá se pøedpokládat, že se spolu ještì utkáte ve druhém kole nadstavby. Oèekáváte to podobnì vyrovnané a že se bude rozhodovat až v tomto zápase?\n„Urèitì. Jistì se na Plzeò ještì lépe pøipravíme, protože víme, jak je silná. Nepodali jsme ten standard, který hráváme. Urèitì to bude pøíštì jiný zápas.“\nPosledních deset utkání mezi Slavií a Plzní skonèilo vždycky výhrou domácího celku. Je domácí prostøedí hodnì specifické?\n„Statistiky mluví o tom, že kdo dá první gól, ten vyhrává. Plzeò vstøelila první gól, my jsme na to nedokázali zareagovat, zaslouženì vyhrála.\nPrvní ligová prohra od záøí pøišla v Plzni Reportáž


9. 10. 2020 TIP\nVzhledem ke zhoršující se epidemiologické situaci a s ohledem na současně platná mimořádná opatření Ministerstva ČR, která neumožnují důstojný průběh slavnostních akcí, ruší vedení PdF promoce absolventských období podzim 2019 a jaro 2020 bez náhrady.\nVýuka v podzimní semestru 2020 pouze do 50 osob v místnosti\nV návaznosti na Rozhodnutí rektora Masarykovy univerzity č. 8/2020 Mimořádná opatření v souvislosti s rizikem nákazy onemocnění COVID-19 bude výuka v podzimním semestru realizována tak, aby maximální počet osob v jedné místnosti byl 50.\nRealizace doporučení Krizového štábu MU pro zaměstnance PdF MU\nDoporučení Krizového štábu MU o preventivních opatřeních proti šíření koronaviru vedoucím HS ke dni 8. 6. 2020.\nProvoz Ústřední knihovny PdF MU od začátku června 2020\nKnihovna je otevřena pro studenty, zaměstnance MU i veřejnost.\n18. 5. 2020 TIP\nOpatření v souvislosti s šířením nemoci COVID-19 od 18. 5. 2020\nOrganizace výuky a provoz budov po 18. 5. 2020\nÚstřední knihovna PdF MU obnovuje provoz\nÚstřední knihovna PdF MU bude otevřena pro studenty a zaměstnance MU od pondělí 18. května 2020 v omezeném režimu.\nVstup zahraničních studentů do ČR za účelem studia\nUsnesením vlády č. 443 pro vstup občanů ČR a cizinců na území ČR ze dne 23. 4. 2020 byl rozšířen okruh cizinců, kteří mohou po 27. 4. 2020 za jasně stanovených podmínek vstoupit na území České republiky za účelem studia.\nMimořádně zpřístupněné databáze knih a časopisů\nNově jsou dočasně zpřístupněné databáze Bookport a Kramerius.


Jak zajistit svému plechovému miláčkovi dokonalý lesk | Auto-moto | NašeInfo.cz - návody, rady...\nJak zajistit svému plechovému miláčkovi dokonalý lesk\nSnem každého motoristy je dokonale se lesknoucí auto s povrchem, který ze všeho nejvíce připomíná zrcadlo, a za kterým se na silnici otočí opravdu každý. I proto tráví mnozí řidiči hodiny a hodiny ručním leštěním karoserie. Velmi často ale dojdou na pokraji svých fyzických i psychických sil k poznání, že to „zkrátka pořád není ono“. A mají pravdu, k dosažní skutečné dokonalosti je totiž ve většině případů třeba leštička.\nPředpoklad pro nablýskané auto\nKdo by ho nechtěl? Auto s karoserií, ve které se s trochou nadsázky vidíte jako v zrcadle… Obecný postup vedoucí k dosažení perfektního lesku je vždy stejný. Jeho prvním krokem je co nejlepší omytí auta, při němž zbavíte karoserii všech nečistot. Potřebovat k tomu budete samozřejmě autošampón a vodu.\nUž v této fázi je na místě použití špičkové autokosmetiky, třeba té se světoznámou značkou Auto Finesse. Poté, co auto umyjete a zbavíte všech zbytků šampónu, bude potřeba auto vysušit. V případě potřeby bude následovat broušení laku na místech koroze nebo tzv. kvetoucího laku. Ideální je samozřejmě stav, kdy lze tento krok celý vynechat. Když je karoserie takto připravena, konečně přichází čas na vlastní leštění.\nDo leštění se samozřejmě můžete pustit jen se silou svých svalů, je to ale hodně náročná disciplína. Zabere vám to hodně času, nejspíš vás to totálně vyčerpá a v horším případě si uženete parádní tenisový loket.\nPravda je taková, že 21. století je už nějakou dobu v plném proudu, tak se podle toho zařiďte. Odpověď na uvedené těžkosti totiž existuje a nese název strojní leštička na auto. Těch existuje několik typů. Tím nejběžnějším je tzv. rotační leštička, na trhu jsou pak dostupné i leštičky orbitální a další odvozené druhy. Ať tak či onak, strojní leštička dokáže naleštit povrch karoserie tak, jak toho rukou nikdy nedocílíte. Navíc se u toho o poznání méně namůžete. A co víc, strojní leštění vytvoří na karoserii vrstvu, která jí bude chránit ještě lépe.\nPokud chcete opravdu nablýskané auto a myslíte to vážně, leštička na auto je jasná. Její ovládání snadno zvládnete a při použití kvalitních vosků a kotoučů brzy dosáhnete vysněného výsledku.


Antikvariát U Bouchalek - Obchodní podmínky\nJste zde: Antikvariat-kniha.cz Obchodní podmínky\nObjednávky jsou vyřizovány v pořadí, v jakém byly doručeny, nejpozději však do 14 dní ode dne doručení.\nPři zaslání na dobírku účtujeme poštovné ve výši 130,- Kč, balné neúčtujeme. Vzhledem k tomu, že Česká pošta nepřijímá zásilky nad 20 kg, větší objednávky Vám odešleme ve dvou balících. Pokud nejste se zásilkou spokojeni, můžete ji do 14 dnů vrátit.\nJestliže Vám do tří dnů po uskutečnění objednávky nejpřijde potvrzení o jejím přijetí, prosíme, zavolejte nám.\nPři objednávce nad 2001 Kč na dobírku poštovné zdarma.\nProdávající se zavazuje, že osobní údaje, které mu poskytl nakupující, bude používat pouze k účelům, které souvisejí se službami obchodu, a neposkytne je žádné třetí osobě (ochrana osobních údajů).\nHledat ve všem Název Popisek Autor Rok vydání Nakladatel Ilustrátor Uloženo Všechny kategorie\tCizojazyčné Divadlo Film Antika Archeologie Architektura Astrologie Astronomie Atlas Auta Balada Beletrie Biblio Bibliofilie Cestopisné Citáty Časopisy, noviny, ročenky Deníky Detektivní Dětské Dívčí Dobrodružné Dokumenty Duchovní Encyklopedie Erotické Etika Etnografie Ex libris Exil Fejeton Feminismus Film a divadlo Filozofie Folklor Fotografické Francais Gastronomie Grafické Grafika Historické Hory Hudba Humor, zábava Japonérie Jazykovědné Judaismus K rozřazení Karikatury Katalog Kolibřík Komix Koně Korespondence Kriminalistika Kuchařky Legendy Lékařské Lékařství Letectví Lodě Loutkářství Mapy Místopisné Móda Mytologie, báje, pověsti, legendy Národopisné Odborné Ostatní Paměti Poezie Pohledy Politika - Marxismus - Leninismus Populárně naučná Pragensie Právo Propaganda Průvodce Přírodovědné Řemesla Sběratelské Sci-fi, fantasy Sinologie Skauting Slovensky Slovníky Společenské chování Společenské vědy Sport Šach Tajemné, okultní Tanec Technické Umění Úvahy Válečné Vánoce Vojenské Zbraně Železnice Žena Životopisné Staré tisky Učebnice Gramodesky\nČasopisy, noviny, ročenky\nMytologie, báje, pověsti, legendy\nPolitika - Marxismus - Leninismus\nCopyright © 2010 - 2021 Antikvariát U Bouchalek. Všechna práva vyhrazena. | Realizace a technická podpora: Petr Coufal.


Světová kráska míří do Prahy. Bude volit nejsympatičtějšího gaye Česka a Slovenska - Novinky.cz\nNovinky.czVaše zprávySvětová kráska míří do Prahy. Bude volit nejsympatičtějšího gaye Česka a Slovenska\nLenka Josefiová Foto: Marian Kajzer\n25. 3. 2015, 12:43\nSvětová modelka, která je velmi podobná Claudii Schiffer, Lenka Josefiová míří do Prahy, aby zasedla v porotě soutěže o nejsympatičtějšího gaye. GAYMAN 2015 se uskuteční 19. září.\nMiss Intercontinental Czech Republic 2014, Most Popular Star of the year 2014, Miss Fashion TV 2013. Supermodel international 2013 runner-up & No1 Model of the world 2014 runner-up... To je jen zlomek jejích titulů, které Lenka vyhrává jak na běžícím páse.\nGAYMAN Česko Slovenska je pokračovatelem GAYMAN České republiky, soutěže sympatie, kterou v letech 1992 - 2000 pod patronátem SOHO organizovaly v České republice některé jeho členské organizace.\nV roce 2010 se soutěž obnovila pod značkou GAYMAN ČR. Od roku 2012 je soustěž rozšířena o Slovensko a vedena tak jako GAYMAN Česko Slovenska.\nVe finále budou mladí pánové soutěžit ve 4 disciplínách a svými výkony budou muset oslovit porotu, která bude mít více než 30 členů. Choreografem večera a celého ročníku je Marek Křenek, slovenský rodák žijící v Praze, jenž se může pyšnit titulem mistr světa v Show dance. Diváci se tak mohou těšit na spousty V.I.P. osobností jak ze světa kultury, tak z politického a společenského života.\nDaniel Fröhlich, Gayman 2014. Delegát Mr. Gay World 2015. Foto: Marian Kajzer


Propojovací USB kabel | EMOS\nKabelyPropojovací AVUSB kabely USB kabely\nUSB kabel slouží pro přenos dat. Rozlišujeme USB kabel 2.0 a USB kabel 3.0. Rozdíly mezi těmito kabely jsou v přenosové rychlosti, počtu obsazených vodičů a tvaru konektoru (typ A, B, mini B, micro B). USB kabel 2.0 má přenosovou rychlost až 60 MB/s, USB kabel 3.0 má přenosovou rychlost až 640 MB/s. USB kabel se nejčastěji používá k přenosu dat do PC zařízení a k nabíjení mobilních telefonů.\n...více V naší nabídce najdete klasický USB kabel o různé délce a konektorech nebo prodlužovací USB kabel. Vybrat si můžete USB kabel s koncovkami A, nebo koncovkou mini USB, B, mini B, micro B atd. o různých délkách (0,9 m; 1,8 m; 2 m; 3 m; 4,8 m atd.).\nUSB kabel 2.0 s vidlicemi USB A. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má černou barvu. 59 Kč 56 Kč\nUSB kabel 2.0 s vidlicí USB A a zásuvkou USB A. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má černou barvu. 54 Kč 51 Kč\nUSB kabel 2.0 s vidlicí USB A a vidlicí USB B. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má černou barvu. 54 Kč 51 Kč\nUSB kabel 2.0 s vidlicemi USB A a USB mikro B. Délka kabelu je 1 m. USB kabel je vhodný pro připojení mobilních telefonů a jiných mobilních zařízení k počítači.\nUSB kabel 2.0 s vidlicí USB A a vidlicí USB micro B. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má černou barvu. 53 Kč 50 Kč\nUSB kabel 2.0 s vidlicí USB A a vidlicí USB mini B. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má černou barvu. 59 Kč 56 Kč\nUSB kabel 3.0 s vidlicemi USB A. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má modrou barvu. 146 Kč 139 Kč\nUSB kabel 3.0 s vidlicí USB A. a vidlicí USB B. Délka kabelu je 2 m. USB kabel je vhodný pro PC periferní zařízení. Kabel je plně stíněný pro redukci elektromagnetického rušení. Kabel má modrou barvu. 146 Kč 139 Kč\nUSB kabel BELKIN 3.0 A vidlice - B vidlice 0,9 m\nKabel USB s konetorem A a konektorem B. Kabel má délku 0,9 m. Kabel je vhodný k propojení skenerů a tiskáren k počítači.\n338 Kč 134 Kč


Cestování -> Malajsie\nPøílet(st 18.9.), Borneo poprvé (èt 19.9.), NP Kinabalu (pá 20.9.), NP Kinabalu (so 21.9.), Mt. Kinabalu I (ne 22.9.), Mt. Kinabalu II (po 23.9.), Sabah Tea Garden (út 24.9.), Sabah Tea Garden(st 25.9.), Kota Kinabalu (èt 26.9.), NP Bako (pá 27.9.), NP Bako (so 28.9.), NP Bako (ne 29.9.), Kuching (po 30.9.), Borneo naposled (út 1.10.), Cameron Highlands (st 2.10.), Cameron Highlands (èt 3.10.), Cameron Highlands(pá 4.10.), Ipoh (so 5.10.), Kota Bharu (ne 6.10.), Perhentiany (po 7.10.), Perhentiany (út 8.10.), Kuala Lumpur (st 9.10.), Kuala Lumpur (èt 10.10.),\nNáš první dojem z Malajsie? Vedro, vedro, smrad a vedro. To proto, že malajská mìsta taková prostì jsou, sem se jezdí za pøírodou a civilizaci je lepší se vyhnout.\nRovnou na letišti nás vyzvedává pickup služba našeho hotelu na okraji Kuala Lumpur, kde jen pøespíme, a ráno pøeletíme do Kota Kinabalu. Pùvodnì nám na sebe lety krásnì navazovaly, ale Air Asia, nízkonákladovka, které se cestovatel v Asii asi nevyhne, nám tak dlouho posouvala a mìnila let, až jsme ve finále museli strávit noc v KL. Recepèní na hotelu je nepøíjemná, ale to je nám jedno, po tolika hodinách letu se tìšíme do postele. Na letišti jsme vymìnili všechna Eura za malajské ringitky a pøipadáme si nesmírnì bohatí.\nMalajci správnì pochopili, že tady nemá cenu ohøívat vodu, o horkou sprchu nikdo nestojí. Noc na hotelu je dlouhá, horká a lepkavá. S hudebním doprovodem huèící klimatizace. Nesnáším klimatizaci.\nHned ráno nás nabral øidiè hotelu zpátky na letištì. Rozvážel víc lidí najednou a trošku zrada byla, že první na øadì byl terminál KLIA, tedy mezinárodní letištì, a naše nízkonákladové LCCT až pak, takže cesta msto 20 minut trvala 45, ale máme dostateènou rezervu, tak jsme v klidu. Snídáme zbytek housek z Èech a slivovici z Valašska...Honzovi se pøi jejím pití zamlží pohled..pøipomíná mu bezpeèné a tolik vzdálené Valašsko.\nNejsilnìjší zážitek z letu do Kota Kinabalu byla krádež našeho špinavého spodního prádla z pøední kapsy batohu. Jsme tu tak krátce, že si garderobu moc neobohatil..a tìžko øíct, kdo touto krádeží utrpìl víc, jestli my, nebo zlodìj.\nNa letišti nás má vyzvednout nìkdo ze Summer Lodge, kde jsme ubytovaní, ale buï mé jméno pøeložil a vytiskl v rozsypaném èaji, nebo tam prostì nebyl, takže konèíme v taxíku.\nZ pøidìleného pokoje v hostelu byl Honza tak konsternovaný (konkrétnì ho zaujala elektroinstalace kabelù volnì pohozených na zdi v koupelnì, umyvadlo s odtokem na podlahu koupelny a sprchová hadice umístìná pøímo nad WC mísu), že pøi odchodu do mìsta OMYLEM rozbil kliku u dvìøí, a my museli být pøemístìni do jiného pokoje. Ten už se mu pozdával víc (byla tam totiž tma), nutno ale podotknout, že si èasem na všechny tyhle libùstky zvyknul.\nNejzajímavìjší na KK je místní trh.\nHonza sice skoro omdlel z „puchu“ èerstvých ryb, no možná že v tìch popelnicích všude kolem už ta èerstvost nebyla tak horká, ale mì se tam líbilo a krevetky na grilu za pár kaèek byly luxusní.\nPo další probdìlé noci se mi vstávalo tìžko. Snídáme tousty s džemem a mravenci (vše v cenì ubytování) a jdeme na staré autobusové nádraží Wavasan, odkud by mìl jet bus do NP Kinabalu (paní na recepci a LP øíkali). Autobusy se tu sice obèas zjeví, ale smìøují výhradnì na jih, tam zrovna nechceme. Jinak tu pobíhá vitální staøík, zdatný nahánìè, jehož náplní práce je plnit minivany lidma. Pøišli jsme sem v 9 a zrovna jeden takový minivan odjíždí plný až po støechu do NP. Staøík chvíli pøemýšlel, jak by nás tam narval, ale pak to naštìstí vzdal a my musíme èekat na naplnìní dalšího vozidla.\nAlternativa by byla nìjak dojet na severní nádraží Inanam, odkud by snad mìly jet regulérní autobusy, ale na nádraží bysme museli stejnì taxíkem, tak to už je jedno. MHD tu totiž nemá jízdní øády, nikdo neví kde staví, a oèividnì to místní ani moc netrápí, asi jí nepoužívají. Snadnìjší a levnìjší pro nás je si poèkat.\nNakonec teda èekáme 1,5 hodiny- tolik èasu zabere staøíkovi sehnat 12 dospìlých a 4 dìti, které i se zavazadly a øidièem namaèká do minivanu pro 11 osob, a mùže se jet. Za cestu pro oba chce 45RM, což docela ujde.\nCesta pìknì utíká, celou dobu obkružujeme Mt. Kinabalu, zdá se být na dosah ruky. Do ubytka ( Rina Ria Lodge), strategicky umístìného 500 metrù od vstupu do parku, pøijíždíme v poledne a hned se jdeme zeptat do správy parku, zda se vejdeme pozítøí do vlny turistù smìøující na Mt. Kinabalu. Rezervaci pøedem jsem vzdala, na mejly nikdo neodpovídal a webový formuláø mì nutil zarezervovat si v NP dvì noci, což by k cenì výstupu pøidalo nìkolik dalších tisíc Kè.\nMáme štìstí, dvì místa jsou volná, tak je hned rezervujeme a platíme. Domluva byla docela legraèní- „-Mohu vám na výstup nabídnout pojištìní?“ „-Musíme ho mít?“ „-Ano.“ „-Tak mùžete.“ „-A chcete povolení k výstupu?“ „-Potøebujeme ho?“ „-Ano.“ „-No tak ho chceme.“ „-A prùvodce budete chtít?“ „-Ne, my to zvládneme sami.“ „-No ale prùvodce musíte mít.“ „-No tak to ho asi chceme.“ Takže tak, prostì 4000kè na osobu, jen to luplo. Ale se všemi poplatky jsme poèítali pøedem, všude se o nich prùvodci zmiòují.\nVrátili jsme se na ubytko, pøikoupili si nocleh po návratu z hory a nakrmili se.\nVýhledy z restaurace a naší terásky jsou krásné a je tu klid. A hlavnì- oproti rozpáleným mìstùm je tu pøíjemnì. Ani není potøeba klimatizace, na kterou se mi už samozøejmì spustila alergie (rozumìj rýma jako prase), mùžeme se tu zhluboka nadechnout nerecyklovaného vzduchu a není tu cítit ta divná mìstská smìs prachu, potu a odpadkù. Ano, správnì, jsme moc rádi, že jsme koneènì vypadli z Kota Kinabalu.\nZase probdìlá noc- v nedaleké restauraci probíhala nìjaká brutální japonská karaoke párty. Hudba byla tak strašná, že probudila i Honzu. Hudba s hlukem z pøilehlé silnice úspìšnì vyhrávaly souboj se zvuky džungle. Naštìstí ráno nikam nespìcháme, ani nemusíme balit, takže vstáváme až v 9.\nSnídaní nabízenou na ubytku jsme pohrdli- párek s fazolema po ránu prostì nepozøu, tak jsme šli zkusit bufet v NP. Od dob LP (3 roky?) tu ale ceny vyskoèily asi trojnásobnì, takže nám byla nabídnuta snídanì formou bufetu za 45RM za osobu. Znaleckým pohledem jsem vyhodnotila, že bych si stejnì dala jen toasty (výbìr nìkolika druhù polévek, nudlí a vajíèek mì neoslovil) a cpát Suteøe takový nehorázný peníze za kus chleba odmítám, takže jsme si snídani odpustili.\nTak jsem zahájila svùj první den v životì bez snídanì. To i na Kubì byly neustále k dispozici ty blbý banány. Posilnìni hltem slivovice se motáme vstøíct nástrahám džungle. Vybrali jsme si nejdelší trek (3 hodiny). Nevšimla jsem si, že takto dlouhý èas je vymezen pouhým 5 kilometrùm, takže to asi nebude úplnì procházka rùžovým sadem, a taky nebyla. No mákli jsme si slušnì, možná to dìlá to klima, možná únava z karaoke noci a nebo ta chybìjící snídanì nebo dutiny plné klimatizované rýmy, ale nìjak nemám sílu klestit si cestu.\nKdyby nebyl zítøejší výstup na Kinabalu už zarezervovaný, asi bych couvla. Jinak džungle pìkná, taková zelená, ale zvíøátka jsme nevidìli žádná.\nJo tak Honza vidìl jednoho èerného ptáka. Teda snad to byl pták. Zvíøata tu nemají, ale Sutera alespoò nainstalovala podél treku magnetofony se zvuky džungle, aby iluze byla dokonalá. Na celý trek se ale nedostalo, zvuky sou slyšet jen na zaèátcích a koncích trekù, ještì to musejí dopilovat. Místy jsou rozeseté igelitové fáborky znaèící cestu, tìžko øíct, jestli se jedná o dílo Sutery, nebo se japonskému turistovi roztrhala pláštìnka, ale zabloudit se tu nedá, cesta je jediný vyšlapaný kus džungle široko daleko.\nCestu zpátky jsme absolvovali po asfaltce od Tympohon gate, kde bude zítra zaèínat i naše pou� na horu a rovnou jsme se tu rozhodli, že si od recepce Sutery k bránì vezmem zítra taxíka, jít 5 km pìšky po silnici je zbyteèné a vysilující.\nOdpoledne jsme se naobìdvali na našem ubytku a Honza vyzkoušel místní (resp. Vietnamské) pivo, takže spokojenost.\nMt. Kinabalu- Nejvýš v životì\nV noci zase do 3 vyhrávalo karaoke, debilní Japonci! V 7 jsme vstali, vzali na milost místní anglickou fazolovou snídani, schovali si batoh na recepci a dali sbohem personálu ubytka pro pøípad, že by nad námi Kinabalu zvítìzila.\nPo 8 jsme se nahlásili na recepci Sutery, dostali osobního prùvodce Naissu (ètìte Najs) a pøejeli taxíkem k Tympohon gate. Tak tady naše cesta zaèíná. Zpoèátku jsme nasadili takové solidní a hlavnì stabilní tempo a docela rychle jsme míjeli jeden pøístøešek pro odpoèinek za druhým. O výstupu na tuhle slavnou horu toho bylo napsáno už mraky, tak jen naše postøehy.\nTerén není tìžký, vtip je v tom, že se jde celou dobu nahoru, rovinka tu neexistuje ani na pár metrech. Nejde prostøídat styl chùze a odpoèinout si. Tempo jsme udržovali natolik solidní, že zhruba ve dvou tøetinách cesty nám Naissu navrhl, že bychom mohli až na vrchol dojít dnes. Zítra má být silnìjší vítr a o noèní výšlap s davem turistù ne každý stojí. Øekli jsme si, že uvidíme dál, a taky jsme vidìli- po pøekonání hranice 3000 metrù n.m. mi nìjak prostì zaèal docházet kyslík a dojít posledních 1,5km bylo pro mì utrpením. V prùvodci píšou, že tenhle úsek bývá nejsnažší, protože èlovìk pøekoná hranici lesa a chytne druhý dech, mnì ale došel i ten první.\nVydýchávala jsem se každých pìt krokù. Taky tady skonèily schody a dál se musely pøelézat velké kameny, i to ztìžuje postup. Nakonec jsem se polomrtvá dohrabala na Laban Rata a mìla jasno- dál už dneska nikam nejdu. I tak jsme to ale zvládli docela rychle, jsme tu už ve 13:00 a døív stejnì není check-in. Kdo by chtìl jít celý výlet v jeden den, musel by na Laban Ratu dojít nejpozdìji ve 12.\nChvíli jsme pospali, naveèeøeli se- jídlo tu mají opravdu výborné formou bufetu, èekala jsem porce na pøídìl, ale tohle bylo fakt super. Všechno jídlo musí nahoru vytahat nosièi, jen v naší vlnì šlo pøes sto lidí, uvaøit pro nì 3x dennì tolik jídla znamená moc nosièù dennì- chudáci...ale hladovìt ze solidarty nebudu.\nNa ubytování ve Waras Hut je nás šest, dvì poslední z nás, Japonky, pøirazily když už všichni spali a trvalo jim hodinu(!) než se uložily ke spánku. Já jsem stejnì celou noc prosmrkala, dohromady jsem naspala 3 hodiny, no aspoò nìco. Ráno vstávaly Japonky zase o hodinu døív než ostatní, no zabít je málo.\nVenku fouká silný vítr a je asi 8°C, rukavice se mi hodily i na noc. Vyrážíme ve 3 ráno, døív to nemá smysl kvùli davùm, které vycházejí ve 2:30 a ucpou první úzký úsek cesty. Stejnì se po pár metrech dostáváme do zácpy. Fouká silný vítr, buï proti nám, nebo nám podráží ze strany nohy. Jdeme co nejvíc pøikrèeni, aby jeho odpor byl co nejslabší. Každý krok si promýšlím- jak ho udìlat dlouhý, kam došlápnout a jestli se pøed ním vydýchat. Vítr mi bere vzduch, hrudník bolí pøi pokusu o hluboký nádech a srdce tepe tak 200x za minutu.\nCestou míjíme lidi ležící na zemi- jen tak je možné skrýt se pøed vìtrem a na chvíli odpoèinout. No já bych teda už nevstala.\nTìsnì pod vrcholem, když už zaèíná svítat, mùžeme už povypínat èelovky, pøed posledními, ale nejtìžšími posledními metry mám chu� se na to vykašlat- byla jsem tu, jako dobrý, a teï chci domù. Lapám po dechu po každém kroku, stáèím hlavu po smìru vìtru, abych si urvala aspoò trochu vzduchu. Vítr poøád sílí, asi strážce hory. Postupujeme podél bílého lana, krok za krokem.\nNakonec jsme to dokázali. Pøed vrcholovou cedulkou je fronta, všichni chtìjí fotku. Prsty zkøehlými na kost mi ani nejde maèkat spouš�, Japonce to ale neodradí. Skupinka se tu fotí po jednom, po dvou, pak po tøech. To myslíte vážnì? Jsme netrpìliví, je tu opravdu strašná zima a silný vichr.\nKoneènì foto a mùžeme dolù. Necítím už ani prsty na nohách, prostì se nìjak zkolíbávám dolù, do závìtøí, kde už èeká Naissu. Sestup je tìžký, ale už ne tak fyzicky nároèný. Níž už mùžeme sundavat èepice, rukavice, vítr poøád fouká, ale už nemrzne. Zaèínám koneènì fotit, výhledy jsou prostì nádherné. Tady je to stejnì hezèí než na úplném vrcholu hory. Nekoneènì zelené kopce, až na vrcholky obrostlé pralesy. Nikdy jsme nic tak krásného nevidìli.\nDo Laban Raty sestupujeme po dvou hodinách, snídanì a zase jdeme dál. Sestup neèekanì trval 7 hodin, tedy stejnì dlouho, jako výšlap nahoru. Schody jsou prostì nekoneèné a kolena a svaly protestují. Míjíme další turisty, s oblièeji zkroucenými bolestí, všichni jsme na tom stejnì.\nVe 14:00 líbáme bránu Tympohon. Teprve teï se mùžeme zaèít radosvat, teprve teï mùžeme øíct: „Dokázali jsme to!“\nBez problémù jsme naspali 12 hodin, ani karaoke nám tentokrát nevadilo. Každé pøetoèení na posteli doprovází heknutí. Z postele radši spadnout než vstát. Po snídani jdeme (spíš se kolíbáme) k parkovišti u NP sehnat odvoz do Sabah Tea Garden za Ranau. Už po cestì na parkovišt nám zastavuje minivan a odváží nás pøímo do areálu èajové zahrady k ubytování, ...tak to šlo rychle.\nSpíme v bambusových chatrèích, je to stylový. Honza hned z vedra usíná, na obìd si budu muset poèkat. Po obìdì jdeme na obhlídku okolí, ale šneèím tempem v tomhle vedru se opravdu moc daleko nedokolíbáme. Honzovi je nejlíp v chatrèi, a to právì ve chvíli, kdy rotující stropní vìtrák pøivane trochu vzduchu smìrem k nám. Tedy každých 40 vteøin.\nZaèíná mi být jasné, že budeme muset pøeorganizovat program následujících dnù a asi vynecháme džungli v Taman Negara- úmorné vedro nám nesvìdèí.\nPo procházce si ještì dávme ice tea Sabah a se setmìním se halíme do moskytiér dùkladnì zastøíkaní repelenty. Je tu klid, jen džungle kolem nás výstražnì køièí.\nNoc byla na místní pomìry pøekvapivì chladná a dokud nevylezlo slunce, bylo venku i pøíjemnì. Absolvujeme prohlídku po èajové továrnì a pak èajovou snídani. Voda tu stoji 6RM lahev, to je docela maso.\nPøed poledním žárem se schováváme do pøístøešku ve stínu a siestujeme. Èeká nás obìd a odpolední procházka. Okolí je tu moc krásné, zelené plantáže obklopené horami, ale jeden den tady bohatì staèí. Na žádné delší výlety tu prostì není klima, žádný stín, jen úmorné vedro.\nKdyž odpoledne polevilo nejvìtší horko, jdeme prozkoumat èajové plantáže. Ta zelená všude kole je uklidòující. V dálce kolem Mt. Kinabalu asi snad prší, to by bylo krásný, kdyby to došlo až sem.\nVeèer se vedle nás ubytovává skupina Japonek. Nejenom že naprosto neberou ohledy na to, že v chýších bez stìn nejsou samy, ale ráno ještì mají budíka na šestou, a 2,5! hodiny jim trvá, nrž se vypraví a zmizí. Fakt Japonci dìte nìkam, už!\nRáno nás pøesnì v 9 vyzvedává náš chlapík s minivanem. Ono bodejï by nebyl tak pøesnej, když pro nj nejspíš pøedstavujem kšeft mìsíce. V NP zastavujeme a èekáme na další cestující, se kterými bysme se podìlili o náklady na cestu do KK. Po hodinì èekání se k nám al pøidala jen jedna Japonka, a už nás èekat neba, tak se holt nedá nic dìlat a složíme se chlapíkovi na mìsíèní gáži jen ve tøech. Nevím, kde pøišel na to, že kolem 10 dopoledne zaènou turisti chodit z NP a budou chtít svézt, když v tuhle dobu samozøejmì všichni zaèínajií treky a do hlavnho mìsta se nikdo nehrne.\nPo poledni dorážíme do KK opìt do Summer Lodge, Koneènì poèítaè s internetem, tak bukujem letenky na pøelet po Malajsii a nìjaký to ubytování místo Taman Negary.\nPo obìdì a procházce po nábøeží, kdy Honza vypadal, že z tohohle mìsta každou chvíli umøe (jako je tu vedro a smrdí tu durián a shnilý ryby na každým rohu, to jo), jsem mu radši vnutila pivo a šli jsme se zahrabat do klima pokoje. Venku to taky vypadá na pìknou buøinu, je úplnì èerno a trhovci na nábøeží pøekotnì uklízejí stánky, dneska veèer asi trh nebude.\nNa ubytku domlouváme taxi na letištì na zítra v 6:00, ale jestli to s ním dopadne stejnì jako s odvozem z letištì, tak v tomhle smrdutym mìstì, kde fakt nic neni, skejsneme navždy.\nOdjíždíme taxíkem z tohohle špinavýho a zanedbanýho hotelu a v 8 odlítáme z tohohle špinavýho a zanedbanýho mìsta. KK nám k srdci nepøirostlo. Honza si pro shrnutí pocitù z tohohle mìsta pùjèil glosu své oblíbené skupiny Mòága a Žïorp- o Vsetínì øíkají, že je to mìsto tak krásné, že nezbývá než ho zavézt hnojem a vyhodit do povìtøí. Tak to sedí i na Kota Kinabalu.\nTo Kuching, kde pøistáváme o hodinu pozdìjš, pùsobí mnohem líp. Upravenìjší, modernìjší.\nDruhý let s Air Asia se obešel bez komplikací, špinavé prádlo nám už neukradli. Tentokrát by nás to zasáhlo citelnìji, pøeci jen jsme tu už pár dnù. Z letištì si bereme opìt taxi, autobusy do centra se tady nevedou, a pak za pomoci místních hledáme stanovištì Petra Jaya, odkud sice nejede do NP Bako bus è.6, ale bus è. 1, ale to je jedno. Odjíždí každou hodinu a než se proplete pøes mìsto a pøedmìstí, uplyne hodina.\nRegistrujeme se v Bako velitelství a je nám pøidìlen osobní øidiè lodi, kterého nám zavolají i pøi odjezdu z Baka. Dvacetiminutová cesta lodí (90RM za loï) je pøíjemná a NP na nás pùsobí dobøe, je sice horko, ale oproti mìstùm fajn vzuch.\nJsme ubytováni v jednom z hostelù pro 4 lidi. Za ty tøi noci co jsm tu ale strávili k nám nikoho nepøiøadili, holt není sezóna, to je dobøe. Hostel teda strašnì smrdí,\nopièky sem asi chodí na záchod, vìtrat se nedá, protože by nám opièky ještì ukradly vìci, ale když se pustí vìtrák, tak se ten smrad aspoò trošku zøedí.\nJdem na malý jednohodinový trek (3x je nám zdùraznìno, že èasy uvádìné platí pro jednu cestu, tedy pro návrat je potøeba èas zdvojnásobit),\nna kterym bysme mìli vidìt nosatý opièky kahau (proboscis). Staèila chvíle pozorování a opravdu jsme vidìli skupinu nìkolika zadkù tìhle strašnì vzácných opièek. Na fotky byly moc daleko, ale byly moc krásný.\nV kempu jsme pak notnou chvíli trávili focením makakù,\nnež jsme pochopili, že je to místní plevel a že jediný dùvod proè jim vìnovat pozornost je hlídat pøed nimi osobní vìci a plechovky s pivem a colou.\nVím, že je v džungli zbyteèný prát prádlo, ale moje touha po obleèení vonícím po rozkvetlé louce je tak silná, že zkouším 1 triko vyprat. Uvidíme, jestli umí makakové odepínat kolíèky na prádlo.\nNP Bako- tváøí v tváøím opicím\nNásledující dva dny jsou jako pøes kopírák. Ráno se probudíme zmáèení potem a po snídani v bufetu vyrážíme na malý trek. Od velkých jsme upustili, protože bysme je asi nepøežili. Vybrali jsme treèíky konèící asi po hodinì na pláži.\nPláže jsou tu boží, z džungle najednou vylezete pøímo na píseèné pláži. Jihoèínské moøe je teplé jako kafe, takže koupel moc neosvìží, ale je fajn ze sebe smýt pot. Aspoò na 5 minut, než vylezete z moøe zase do tropicky vlhkého horka. Všechny naše vìci jsou lepkavé, i my se nìjak lepíme ke všemu, èeho se dotkneme. Po koupeli zase cesta zpátky, pøes kluzké koøeny, kmeny a kolem dlouhých lián.\nNa všech cestách nám dìlají tichou spoleènost proboscisové. Jejich pøítomnost nejdøív poznáte podle charakteristického pachu. Pak zaènou šustit vìtve, menší stromky se naklánìjí pod vahou velkých bøíšek tìhle legraèních opièek s oranžovou srstí a velkými nosy. Fotit se moc nedají, jsou plaší a schovávají se v korunách stromù. Když jste ale tiší a trpìliví, klidnì se i ve vaší pøítomnosti pustí do baštìní listù a vy si je v klidu mùžete prohlídnout. Jak se línì natahují pro další vìtve a jak naopak mrštnì umí pøeskoèit ze stromu na strom.\nPochopili jsme velmi dobøe, co znamená být zborcený potem. Po takovém výletì si rádi dáme studenou sprchu (teplá voda tu naštìstí neteèe), obìd, a pak zmoženi únavou odpolední siestu. Plánovali jsme i noèní procházku džunglí, ale každý veèer se spustí silný déš� a bouøka.\nZ Èech pøisla zpráva, že už se dìlá jinovatka. Pøízemní mrazíky, pára od pusy, to musí být slast. Už nám chybí domov bez mravencù v posteli, domov kde pro pøežití noci neni potøeba otravnì huèící stropní vìtrák a kde po sprše vydržíte svìží a voòaví dýl než 5 vteøin.\nKe konci tøetího dne v Baku se stalo pøeci jenom nìco neoèekávaného- Proboscisové pøišli až za náma do kempu. Tak my se za nima honíme nìkolik dnù po džungli,\npromáèeli jsme všechno obleèení, vypotili hektolitry vody, abysme vidìli pár jejich zadkù na vìtvi, a oni nakonec pøijdou až k nám, bìhají si tu po zemi, døepí si pøed náma a krmí se listama. A na vedlejším stromì- tam si døepí hulmani støíbrní! I s krásnì oranžovým miminkem. Mezi nima pobíhají všudypøítomní makakové. Takže nakonec se tu setkaly všechny tøi druhy opièek, asi nìjaký snìm. Máme štìstí, i správci parku nad tímhle úkazem kroutí hlavama.\nKuching- mìsto koèek\nPo snídani si necháváme zavolat naši loï a jdeme na molo. Na èíslování lodí se tu jen hraje, asi aby turista mìl za ty nekøes�anský peníze pocit, že si pronajímá vlastní loï. Ve skuteènosti nás odvezl do Bako village úplnì jiný pán s úplnì jinou lodí než prve.\nPak hoïku èekáme na bus, protože ten pøedchozí nám samo ujel, ale to je jedno, nespìcháme. Vystupujem v Kuchingu na nábøeží a zkoušíme najít náš hotel ruènì. Tedy bez taxíku. A bez mapy. Zapomnìla jsem jí totiž vytisknout. Když jsme ulicí Jalan Abelnìco, kde hotel má být, procházeli v poledním žáru s batohama už potøetí, vzdali jsme náš marný boj s nesouvislým èíslováním malajských domù a nechali se za 10RM popovézt taxíkem 300 metr. Taxíkáø se nám smál, bodejï by ne, ale nemohli jsme tušit, že hotel je v postranní ulièce a s miniaturním vývìsním štítem.\nHostel vypadá èistì a zoufalý H. si tu po pokoji hned rozvìšuje ve studené vodì vyprané svršky a spodky. Já ještì zrecykluju zbytky obleèení a vyperu si až v Cameron Highlands.\nProhlídka mìsta je fajn, nejhezèí èást je nábøeží, to se jim fakt povedlo. Obìdváme v podniku s koloniální atmosférou James Brook, je to tu moc krásný. Kdyby v LP byla o nich zmínka, jakože není, bylo by tam napsaný nìco jako „dejte si jeden z jejich výborných èerstvých džusù, a stýská-li se vám po anglickém Earl Gray, je to skvìlé místo, kde utišit stesk po rodné Evropì.“\nTaky se tady pokoušíme sehnat nìaký typický bornejský suvenýr. Sice je tu nabídka suvenýrù a vùbec jídla a jiných vìcí lepší než v KK, ale jeden stánek vedle druhýho nabízí ty samý kýèovitý sošky made in China, které seženete všude po svìtì, dokonce i v Praze (zajdìte si do Sanu Babu). Po setmìní má nábøeží pøíjemnou atmosféru, dá se tu jen tak posedìt nebo bloumat mezi žárovkami ozdobenými stromy.\nKuching- tváøí v tváøím opicím II\nTak a je tu øíjen. Ráno vstáváme høíšnì brzo, abysme stihli bus k orangutanùm. Jednak nás ale LP poslal na špatné nádraží (konkrétnì na urèeném místì nebylo žádné nádraží), a když jsme koneènì našli to správné, bus do Semengogh odjíždìl o 30minut døív, než je v LP uvedeno, takže nám ujel. Neklesáme na mysli, ještì máme jednu šanci, a to za 5,5 hodiny, kdy jede další bus :)\nTakže nás do té doby èeká poflakování po mìstì, po mešitách, káva ve stánku na ulici a obídek. Máme silné podezøení, že odpoledne z orangutaní rezervace nejede žádný bus zpìt do mìsta (v LP píšou), tak jsme zvìdaví, jak cesta skonèí.\nAle letadlo nám odlítá až zítra ráno, tak máme celou noc, to dojdeme kdyžtak pìšky. Výlet do SRWC nakonec klapnul, autobus odjíždel z nádraží Petra Jaya vcelku pøesnì a asi po hodinì jízdy pøevážnì skrz nekoneèné pøedmìstí Kuchingu nás bus vyplivnul u záchranné rehabilitaèní stanice pro orangutany. Øidiè dokonce vyplodil i anglickou vìtu o odjezdu busu zpátky „four“.\nOd vstupu to je 1,5km po silnièce pøímo ke krmnému centru. Pøišli jsme seom o 40 minut døív než má zaèít oficiální krmení, a orangutani zrovna dostávali sváèu. Vidìli jsme jich asi 6, vèetnì alfa samce, o jehož pøíchodu se správci parku navzájem informovali vysílaèkami a cestu mu vyklidili i jeho manželka s mládìtem. Respekt byl na místì, tahle opièka je totiž vìtší než nejvìtší správce parku a vážne bych jí nechtìla potkat v lese. Je nutné udržovat bezpeènou vzdálenost nìkolika metrù a nikoho k dodržováni tohohle naøízení nemuseli pøemlouvat.\nOpièky pózovaly, nebo spíš si nás vùbec nevšímaly a v klídku se pøehupovaly ze stromu na strom. V 1500 zaèalo hlavní krmení o kousek dál v džungli, kde je i pódium a sedaèky pro diváky, ale sem se nechali nalákat jen dva nejzvìdavìjší sameèci, ta sváèa pøed tím byla rozhodnì zajímavìjší jak pro nás, tak pro opièky.\nPak už jsme se vrátili na bus zastávku, kde už si to pokuøoval øidiè a pouhých 5 minut pøed avizovaným odjezdem nás odvezl do Kuchingu. Tak to byl super výlet (10RM vstup do centra, 16RM cesta tam a zpìt). Veèer jsme ještì poprosili o zavolání taxi na 2. den a šli spát do klimatizovaného pøítmí našeho pokoje.\nJo ještì jsme vèera koneènì sehnali pohledy, které nejsou rozmazané, rozostøené a vyšisované, akorát se známkami máme smùlu, další pokus bude až v Malajsii.\nDnešek je cestovní den- nejdøív pøelet Kuching- KL (dìkujeme Air Asia, že nám neukradla špinavé prádlo), pak pøesun z LCCA letištì na Puduraya bus station (na letišti operuje nìkolik spoleèností a staèí si vybrat, kam pøesnì v centru KL chcete, busy stojí kolem 10RM). Chvíli jsme mysleli, že jsme vystoupili špatnì, když nás bus vyhodil u velkého nákupního centra a záchodù, ale Puduraya byla naštìstí za rohem (mimochodem Puduraya bus station = Pudu, to je podle mì stejný, jakoby na Hlavním nádraží v Praze byl jen nápis Hlavák, to by taky mohlo pár turistù zmást). Je to obrovské nádraží s plno stánky s bonbóny a jinými dúležitými vìcmi na cestu a na støeše je food court, kde jsme poobìdvali podivná jídla (já nìco jako grundle s buráky a rýží a Honza nìjaké maso, snad kuøecí, ale nìkteré kousky mìly 8 chapadýlek, což se u Honzy nesetkalo s velkým nadšením).\nNo a pak už bus do Tanah Rata v Cameron Highlands (4,5 hodiny). Lístky na tenhle bus jsem kupovala v Èechách pøes net a do poslední chvíle neveøila, že opravdu odjedeme, ale už v nìm sedíme. Je to super moderní bus se sedeèkama nejspíš designovanýma na tlustý malajský zadky, protože tolik místa jsme kolem sebe nikdy nemìli.. Jen ten øidiè je nìjakej divnej, furt pokøikuje nìco, èemu nerozumíme a nejvtipnìjší byl 30 minutový manévr v podzemní garáži mezi dvìma nástupišti- z místa 7 pøejel na 15 a tam dalších 20 minut èekal asi na smilování.\nBìhem jízdy do hor jsme zistili, že øidiè jezdící tuhle trasu prostì musí být šílený, protože každou chvíli troubit do nepøehledné zatáèky a vyhábat se autùm na úzké horské silnièce dvì hodiny v kuse vás poznamená. Do Tanah Rata jsme dorazili se stmíváním, po chvíli našli Fathers Guest House, a ubytovali se v tomhle pøíjemném hostelu.\nDokonce jim tu prý rozkvetla rafflesie, tak si kupujeme trek s prùvodcem, který nás k ní dovede (60RM). Nechce se nám sice strkat peníze nìkomu jen proto, že nám ukáže nìjakou kytku, ale vidìt ji chceme a asi bysme jí sami nenašli.\nTrek za rafflesií zaèíná pøed 9, je nám pøidìlen nevrlý prùvodce, který oèividnì nerad mluví, což nám docela vyhovuje, preferujeme ticho pøed dotìrnými a tisíckrát zodpovìzenými otázkami „odkud jste, kde jste už byli, a kam ještì pùjdete?“\nJak se ukázalo, rafflesie není ve skuteènosti v Cameron Highlands, ale hodinu jízdy pod nimi, rozumìj v džungli, což nás nepotìšilo. Naštìstí nesvítilo slunce, takže horko se dalo pøežít. Trek trval 3 hodiny a rafflézie byla opravdu tam! A sami bysme jí opravdu nenašli, takže vynaložených penìz nelitujeme. Pak ještì nezbytná ukázka, jak domorodý kmen zástupci) v Adidas trièku støílí z foukací zbranì a odvvoz zpìt na ubytko landroverem.\nVrátili jsme se odpoledne, na nebi se honí bouøkové mraky a nám se už nikam nechce, tak trávíme deštivý podveèer s èajem, pivem a sušenkami na terásce hostelu. Zaèínám být ale nervózní- už jsme tu 1 den a ještì jsme nevidìli povìstné zelené èajové plantáže, na které má Cameron Highlands copyright! Vytipováváme snad snadnou trasu na zítra na Boh tea plantation na jih od Tanah Rata.\nCamron Highlands- za èajem!\nSnídáme toasty s extra pøeslazeným jahodovým džemem. Mimochodem jahody se tu na nìkolika místech pìstují a výrobci suvenýrù v nich našli mnoho inspirace. K dostání sou tu plyšové jahody, jahodové kabelky, jahody na klíèe, magnetické jahody a jahodové magnetky, trièka, boty, panenky, živé jahody, no prostì všechno.\nVyrážíme v 8, abysme využili pìkné poèasí, které se tady oèividnì pøi odpoledni má tendenci kazit. Dle neumìle nakresleného plánku z hostelu dokonce ani moc nebloudíme. Èeká nás 2 hodinová cesta lesem, která se ale ke konci stává skoro neprùchozí- je po dešti, kmeny popadané pøes cestu se skoro nedají pøelézt jak jsou kluzké a navíc vylezl krvelaèné bestie piavice.\nVarování podél cesty o zhoršujícím se terénu poøád houstnou a asi nepøehánìjí, tak nás nakonec pøesvìdèila, abysme pøed 200m cílovou rovinkou odboèili k vegetariálnské farmì a vzali cestu oklikou. Bohužel jsme ponìkud pøehlédli mostek pøes místní øeku a tu jsme nakonec museli pøebrodit. No skonèilo to koupelí v krásnì hnìdé vodì plné buhvíjakých splašek z farmy.\nPo všech tìchto útrapách jsme se vyhrabali z lesa na hlavní silnici, odkud to je ještì asi hodinu po silnici do kopce. Po chvíli se nám naskytly výhledy, které všechno to pøíkoøí, pøisáté pijavice, odøené ruce, zabahnìné poslední èisté obleèení a spálenou kùži (v horeènatých pøípravách na déš� jsme podcenili slunce), vynahradily- zelený èajový ráj pøesnì jako z fotek, kvùli kterým jsme sem jeli.\nUdìlali jsme asi 250 zelených fotek, popili èaj, nakoupili èaj, posvaèili èaj a vydali se na cestu zpìt. Dohromady prochajda asi 7 hodin, jsme spokojeni, mise splnìna, mùžeme zítra o dùm dál..tedy o mìsto dál. Èeká nás Ipoh a pak pøejezd na Perhentiany, kde se budeme 1 den rekreovat, abysme se nevrátili do Èech zbìdovanìjší a unavenìjší než pøed odjezdem na dovolenou, to by bylo trapné. Už se nám to krátí, pøesnì za tejden budeme touhle dobou doma jíst vepøo knedlo zelo. Anebo jen to vepøo.\nIpoh- mìsto mìst\nRáno odjíždíme do Ipohu- 2 hoïky cesty v pohodlném buse rychle utekly. Pøekvapivì i ncházíme náš hotel (bez pomoci taxi) a dokonce nás v nìm i rovnou ubytují, pøestože ještì ani neodbylo poledne. Z pokoje jsme unešeni- má okno I klimatizaci, DVEØE do koupelny, STÙL, a je vìtší než 1,5x2 metry. Takový komfort jsme tu ještì nezažili.\nTím ale naše pozitivní dojmy z Ipohu konèí. Jsou tu pøesnì 3 (slovy tøi) pamìtihodnosti a ještì na jednom mstì- nádraží, radnice a soudní dvùr. Od nádraží, o kterém LP píše ódy na pùlce stránky jsme toho teda èekali víc. Ani kafe a koláèek si v pøilehlém hotelu, jak LP doporuèuje, nemùžeme dát, protože pøilehlý hotel je zavøený. Asi už na vìky.\nOspalost tohohle mrtvýho mìsta se pøenáší i na nás. Odpolední šourání po mìstì prokládáme tu jídlem, tu kafem, tu zmrzlinou, tu spánkem. Veèer se vydáváme sehnat jídlo a vodu. Trvá pouhou hodinu najít obchod. Jo to kdybysme chtìli poveèeøet sárí, mìli bysme na výbìr v asi stovce obchodù. Nebo kufr. Ipožané milují kufry, prodávají je na každym rohu.\nU mì tohle blbý mìsto zaèíná dotahovat na Kota Kinabalu. Je to jen shluk rozpadlých a špinavých krabic ala domù. To Honzovì srdci ale zùstane toto mìsto navždy blíž, protože v tom jedinym obchodì, co jsme nakonec našli, mají plný regál piva.\nV kanceláøi nìjaký cestovky kupujeme lístky na druhý den do KL, odkud nám letí letadlo do Kota Bharu. To bude asi stejná prdel jako tohle, ale naštìstí tam jenom pøespíme.\nU hotelu zatáhnu Honzu ještì do indické restaurace. Hezky to tu voní, nevím ale co si vybrat.. ve stresu, že si objednám pálivý jídlo, který Honza pøedem odmítl po mì ekologicky zlikvidovat, si dávám roti. Taky je to to jediný, co umim vyslovit. Roti planta. A mám štìstí, jsou to placky na sladký zpùsob, takže spokojenost.\nRáno jsme se nechali odvézt taxíkem na centrální nádraží, které je pochopitelnì tak daleko za mìstem, aby se tam nedalo dostat jinak než taxíkem. Už mì ty jejich taxíky pìknì štvou, to nemùže ten jejich sultán prodat jeden svùj prsten a zaøídit za nìj normální MHD, jako maj v normálním svìtì? Taxíky z mìsta na nádraží/letištì stojej obvykle 25-30RM, což není úplnì zadarmo, když takhle máte jezdit obden.\nNádraží je nové a oèividnì Malajcùm nikdo nedal návod na použití, protože tøeba tabule s odjezdy a èísly nástupiš� ani není zapnutá. Na bus se doptáme a pøekvapivì je plný. Vyhazuje nás na LCCT v KL, pak let do Kota Bharu..pøežili jsme ho, pøestože na letišti sedìla èerná vrána a letadlo pilotovala žena. Jako nejsem žádná šovinistka, ale sama vím jak øídím auto, natož letadlo.\nZ letištì by mìl podle LP jet do centra Kota Bharu bus. Letištní informaèní bába nemá moc náladu si povídat, takže pøi dotazu na zastávku jen neurèitì mávne rukou nìkam za nás. V urèeném smìru se u letištì nachází jakýsi pøístøešek bez jediného nápisu nebo èísla. Ale èeká pod ním pár lidí. Neumí asi anglicky, protože odkývou vše, co øekneme. Èekáme hodinu. Lidi co èekali s náma postupnì odvezli taxíky a rodinní pøíslušníci. Stále nic. Kdo ví, na co tu èekáme, nejspíš to ani není zastávka, takže si nakonec bereme opìt taxi. Aspoò nás hodí až do hotelu.\nHotel je asi 20 podlažní bývalý panelák u øeky. V cenì je i snídanì a je tu èisto. U øeky je promenáda, ale jinak stejnì mrtvo jako v Ipohu. Muzea už zavírají, zajdem do nich zítra ráno.\nMá to být nejmuslimštìjší mìsto Malajsie, což znamená, že tu èastìji a dýl øvou amplióny napojené na mešity a na pokoji máme modlitební kobereèek. Mùžeme se s ním tøeba utøít namísto ruèníkù které nám zapomnìli dát a ty naše už jsou shnilé z džungle.\nPo veèeøi a zmrzlinì jdeme spát, je to prostì další mìsto, kde se po setmìní nedá nic dìlat. Pro pøípadné další cestovatele rozhodnì doporuèuju jet z Cameron Highlands pøimo do Kota Bharu autobusem (pøípadnì je oblíbená odboèka pøes Taman Negara) a nevolit alternativu Ipoh-letadlo-Kota Bharu, tahle mìsta za návštìvu nestojí. Lístky na busy jdou koupit pøímo na místì, konkurence firem je tu veliká a autobusy pohodlné.\nPo snídani jdeme do muzea Handi craft, což znamená, že tu visí nìkolik kobereèkù a jiných hadrù a pak jsou tu sultánské postele s umìlým jídlem simulující nìjaké obøady (zásnuby, svatba, tìhotenství, mìsíc tìhotenství, 7. mìsíc tìhotenství, a tak). Anglické popisky se veskrze omezují na „no boots“ a „do not sit“. Ale budova je to pìkná, za ty 3RM ta návštìva stojí.\nDopoledne nás taxi (jak jinak) odváží do pøístavu Kuala Besut, asi hodina cesty, 80RM. Loï na Perhentiany (70RM zpáteèní jízdenka) nám zrovna ujela a další jede až za 2 hodiny, super. Je tu vedro a chcíp tu pes. Odpolední lodì jsou zrušené kvùli deš�ùm, holt monzunové období se blíží.\nPøejezd na Perhentiany motorovým rychloèlunem je zážitek, hlavnì pro mùj žaludek- skáèeme od jedné vlny ke druhé a já docela lituju, že jsem pøed odjezdem stihla obìd. Ale 30minutovou jízdu jsme všichni pøežili, i partièka vøískajících Francouzek.\nUbytko na Petani Beach je v prostých, ale stylových chatrèích, a navíc tady jde hlavnì o prostøedí a to je super. Máme pro sebe celou plážièku, bar a restaurace jsou hned vedle a je tu klid, takže co víc si pøát.\nZkoušíme hned plavat, ale je zrovna odliv a pøes ostré úlomky korálù se dál do vody nedá dostat, poèkáme na zítra. K veèeøi výborné kuøe na nevímjaký zpùsob, je slejvák a pìkná buøina. Aspoò bude zítra víc vody.\nŽivot na Perhentianech je poklidný a je to fajn relax pro utrmácené cestovatele. Celý den se odehrává v rytmu spánek- šnorchlování- jídlo- spánek. Potápìní je tu super, ani se nemusí nikam popojíždìt lodí, jak nabízejí na ubytku. Koráli jsou hned u pobøeží a jsou dost živý, tolik rybièek jsem takhle blízko bøehu nikdy nevidìla.\nK veèeøi máme barakudu- moc dobrý jídlo, a� je to co je to.\nTak na dnes je pro zmìnu naplánovaný cestovní den. Lodní taxi pro nás má pøiplout ve 12, tak ještì stihnem zašnorchlovat a rozlouèit se s Jihoèínským moøem. Ze strachu, že kvùli nasbíraným šutrùm a korálùm budem pøes limit do letadla, jsem pøi nakládání zavazadel na loï nìjak nenaložila svoje trekový botièky. Docela smutný pøíbìh, zrovna jsem je slavnostnì chtìla prohlásit za prošlápnuté.\nPo vylodìní v pøístavu se na nás vrhá asi desítka taxikáøù. Všichni se pøekøikují- kam jedete? KL? Kota Bharu? Taxi, taxi? Tak snad když budu chtít taxi, dojdu si na jejich stanovištì.. je únavný je poøád odhánìt.\nU spoleènosti, která nás pøepravila lodí z Perhentianù prosíme, aby nám zavolali zpátky na Petani Beach, abysme se poptali po mých botách. Telefon vezmou do ruky až když slíbíme, že na letištì se necháme odvzt jejich taxikáøem. Typické- ochota sama, pokud z vás kapou peníze, jinak je nezajímáte. V Petani to stejnì nikdo nebere, tak to je asi s mými botami definitivní amen.\nNásleduje pøelet do KL, letištì už tu známe do posledního detailu, pøejezd na Pudu, to už taky známe, aspoò se tady nemusí taxíkem do mìsta. Kualalumpurský sultán je asi dobrý èlovìk. A do hotelu Dragon Inn kousek od nádraží.\nCesta z letištì do centra byla opradu pestrý zážitek. Vylodit se z letadla a koupit lístek na bus nám trvá asi 2 minuty. Je 19:00. Podle èasového rozvrhu spoleènosti Star Shuttle, které bych tímto ráda udìlala reklamu, má jet bus v 19:15. Paní za pøepážkou tvrdí, že bus pojede v 19:30. Bus jel v 19:50. Na zastávce okouní šest (!) zamìstnancù této firmy a kopou se do zadku. Obèas z dlouhé chvíle zachrochtají nebo zahvízdají do vysílaèky kterou jim tu vedení firmy nechalo na hraní a stejnì znudìní zamìstnanci na druhé stranì mìsta jim podobnì odpoví. Pøijíždí bus. 15 metrù od zastávky øidiè vyhazuje z autobusu sesbírané odpadky po pøedchozích cestujících. Na zem. Pak dokonèí parkovací manévr a jde si hrát na 40 minut s ostatními s vysílaèkou. Pak koneènì vyjíždíme. Po 5 minutách jízdy øidiè zastavuje a mizí v dáli. Ukazuje se, že se otevøel zavazadlový prostor a obìtavý øidiè odchází hledat na dálnici vypadlá zavazadla. Podle nìjakého tajemného klíèe urèuje, že už našel všechny kufry a mùžeme jet dál. Dalších 5 minut jízdy. Musíme totiž natankovat (naplnit nádrž autobusu docela trvá). Polomrtví hlady a zimou (nemám totiž boty a autobus je maximálnì pøeklimatizovaný) pøijíždíme koneènì v noci do centra.\nHotel nacházíme rychle, teda Honza nachází, ještì že tak. Na dveøích hotelu visí special 3 hours offer.. takže hodinový hotel, bomba. Na pokoji zabíjíme na podlaze zvíøátko. A další. Naštìstí jsme jen biologové, takže nevíme, jak vypadají štìnice. Honza stateènì tvrdí, že naše zvíøátka jsou cvrèci :)) Halíme postel i sebe do oparu repelentu Predátor a jdeme spát.\nKuala Lumpur- Poslední mise a odlet domù\nPo snídani (dostali jsme v cenì ubytování jednu placku roti s chili omáèkou, mòam) se snažíme zabalit, pokud možno bez tìch cvrèkù. Necháváme batohy na recepci a jdeme objevovat krásy Kuala Lumpur.\nJe to urèitì zajímavý mìsto a pokud máte rádi rušná místa, budete KL milovat.. je tu..rušno. Nejdøív smìøujeme na Sentral nádraží, které je od nás sice dál než Pudu, ale odjíždìjí odsud jiné spoleènosti než Star Shuttle, se kterou už nic nechceme mít, obzvláš� když bysme rádi stihli veèer letadlo. Sentral je sice od našeho hotelu asi 1km, pøekážkový bìh pøes rozkopané chodníky konèící náhle uprostøed ètyøproudých dálnic a èekání na semaforech, na kterých nenaskakuje pro chodce zelená (opravdu nenaskakuje), prodlužuje naší pou� na hodinu.\nKL Sentral pùsobí líp než Pudu, asi taky proto, že tu na nás nikdo nic nepokøikuje a když chceme lístek, dojdeme si ho koupit normálnì k pokladnì, takže nahánìèi jsou tu zbyteèní. Akorát tu zrovna probíhá nìjaká rekonstrukce, takže najít odjezdy autobusù na letištì trvá další pùl hodinu.\nKdyž se koneènì zadaøilo, vydáváme se k Petronas Towers.\nPro cestu k nim platí totéž co pro cestu na nádraží- je to kousek, který zdoláváme dvì hodiny. Vyèerpaní, s vykøièenými a zaprášenými hlasivkami a otrávení z tìch nesmyslných semaforù koneènì dokolopýtáme do parku u Petronas, odkud se dají i vyfotit. Poslední úkol splnìn, mùžeme domù. Úplnì domù.\nPøi návratu na hotel se spustil nìjaký ten monzunek, tak èekáme u mekáèe, až pøejde. Èekáme tak dlouho, až jsme propili a projedli peníze na taxík, takže nakonec stejnì musíme vybìhnout ven a vydat se napospas provazcùm deštì. Tak teï se k té pøekážkové dráze pøidaly ještì kaluže. V hotelu nám doporuèují blízkou stanici jednokolejky, která brázdí mìsto a staví i na KL Senral. Pøekvapivì je to pøehledný systém nadzemky a za 1RM si šetøíme tu hroznou pìší cestu na nádraží.\nÈas na letišti krátíme hledáním vìci, za kterou bysme utratili poslední 3RM, ale je to marný boj, necháme si je na památku. Objevili jsme plyšovýho proboscice, který vypadá tak..no prostì nás odboural asi na 15 minut, takže jsme ho museli mít. Myš cestovatelka má novýho kámoše.\nLouèíme se s Malajsií. Je to krásná zemì s krásnýma zvíøátkama a pøírodou vùbec, ale ty lidi..no prostì Indové, to je všechno jedna pakáž, kdo nepoznal, nepochopí. A na závìr, co nám pøi cestì nejvíc chybìlo? Co v Malajsii není? Chodníky. Vepøové. Èokoláda.\nUbytování jsme øešili vìtšinou rezervacema pøedem, pøes booking.com- neplatí se záloha a rezervace jde zrušit až dva dny pøedem. Mohli jsme si prohlídnout do èeho jdeme a porovnat ceny v teple domova. Za dvoulùžkové pokoje s pøipojenou sprchou jsme obvykle platili 60-90RM a kvalita se dost lišila nezávisle na cenì. Nìkdy byly ve vyšší cenì i štìnice, nìkdy bylo èisto i v levnìjším hotelu.\nRýže, nudle, rýže, nudle, a ještì jednou rýže. Kuøe. Žádná prasátka. Kuchynì je lehká, dobrá, ale 3 zpùsoby úpravy kuøete se rychle pøejí. Peèivo v podstatì není k dostání, jen toustový chleba.\nPro pøesun na vìtší vzálenosti je výborná nízkonáladovka AirAsia, nemìli jsme s ní problémy a letenka vyjde na pár stovek. Ve mìstech obvykle nefunguje hromadná doprava, a pokud ano, normální èlovìk se o ní nemá šanci dozvìdìt, takže taxi to jistí. Pøesuny na letištì/nádraží do centra stály do 30 RM, je to jednotná cena pro celé mìsto. Dálkové autobusy fungují hlavnì v Malajsii, je tu docela konkurence, autobusy jsou pohodlné a spolehlivé. Jízdenky se dají i sehnat na netu, nebo jsou tam aspoò orientaèní ceny, ty se liší podle vzálenosti i typu silnice, po které se jede (mýto?).\nMìli jsme klasicky Lonely Planet, obèas tam byla nìjaká bota, ale nidky ne fatální a život ohrožující, takže pohoda.\nNa Mt.Kinabalu urèitì èelovky, teplé obleèení vèetnì rukavic. V NP Bako jsme nedostali peøinky, takže se nám šikly naše spacáky a deka. Kvalitní repelenty z lékárny.\nV Malajsii se platí malajskými ringity, za nás byl kurz cca 7kè= 1RM. Nebyl problém je na letišti smìnit za Eura. Výbìry z bankomatu rovnou v místní mìnì taky bez problému, bankomaty jsou v každém mìstì.\nUž asi neplatí, že Malajsie je exttrémnì levná zemì. Jednak v dobì naší návštìvy byla hodnì slabá koruna, jednak od dob LP, tedy za poslední tøi roky, ceny povyskoèily asi tak na trojnásobek. Za jídlo v restauraci jsme i s pitím obvykle dali do 15RM na osobu, ve stáncích na ulici jsme moc nejedli, tam je jídlo kolem 7RM. Voda 1,5 lahev 2-6RM. Plechovka piva 6-10RM dle výrobce. Èokoláda 10RM. Chipsy 4-5RM. Toastový chleba 4RM. Sušenky do 5RM. Nic jiného se v obchodech k jídlu moc koupit nedalo, resp. jsme nic jiného nesehnali- sýry, salámy, peèivo, nic takového. Nejdražší pro nás byla doprava, taxíkùm se prostì nìkdy vyhnout nedá.\nKolik to stálo, radši nevím ? .. i s letenkama (19.000kè vè. 5 pøeletù s AirAsia) asi 37.000 za skoro mìsíc? V cenì i výšlap na Mt. Kinabalu (4.000 na os.). Nìjaká tisícovka by šla ušetøit kdyby nás bylo víc pøi skládání se na taxi a pøi ubytovávání v dormech.


Antikoncepce\tLenka . 4.6.2009 redakce uLékaře\nDobrý den, začala jsem užívat antibiotika XORIMAX, s účinnou látkou cefuroximum axetili. Užívám také hormonální antikoncepci Minerva a chtěla bych se Vás zeptat, zda antibiotika Xorimax mohou snižovat účinek mé HA. Předem mockrát děkuji za brzkou odpověď, pokud to bude možné. Lenka\nTento typ antibiotik by neměl mít vliv na účinnost HA. Přesto jsem se opakovaně setkala s názorem gynekologů, že je vhodné při užívání jakýchkoli antibiotik používat po tuto dobu doplňkovou antikoncepci - kondom.\nDobrý den, je mi 40 let, mám jedno dítě,18let,žádný...


Občan udělí souhlas se zpracováním – podmínky pro vyjádření souhlasu jsou popsány v článku 7 obecného nařízení. Ve zkratce řečeno je důležité, aby byl souhlas konkrétní, jak co se týče osobních údajů, tak účelu, ke kterému budou tyto osobní údaje zpracovány. Dále je potřeba být schopen udělený souhlas doložit. Zpracování osobních údajů pouze na základě souhlasu je poměrně rizikové, protože souhlas je možné kdykoli odvolat a správce musí následně okamžitě příslušné osobní údaje odstranit.\nZpracování je nezbytné pro splnění smlouvy – pokud dané osobní údaje potřebujete pro splnění smlouvy uzavřené s daným občanem, nepotřebujete souhlas se zpracováním. Může se jednat například o osobní údaje potřebné ke kontaktování dané osoby, vystavení faktury apod. Ve chvíli, kdy již podle smlouvy dané osobní údaje nejsou potřeba, je nutné je okamžitě smazat. Pokud však zpracováváte i osobní údaje, které nejsou nezbytné pro splnění smlouvy, potřebujete již od daného občana souhlas.\nZpracování je nezbytné pro splnění zákonné povinnosti – toto se týká například situace, kdy je firma po určitou dobu po ukončení pracovního poměru povinna evidovat osobní údaje bývalého zaměstnance. V takovém případě nesmí firma příslušné osobní údaje odstranit, ani kdyby to bývalý zaměstnanec vyžadoval.


Samostatné domy Mělník, nabídka rodinných domů v Mělníku\nSamostatné domy Mělník\nProhlédněte si nabídku rodinných domů v Mělníku\n2010690.00 - 13600000.00 Kč\n134.00 - 2237.00 m2\nprodej rodinných domů v okrese Mělník\npronájem rodinných domů v okrese Mělník\nSamostatné domy Mělník v nabídce rbreality.cz - nalezeno 12 nabídek\nRozestavěný RD 8+1, 300m2, pozemek 1008m2, hrubá stavba, obec Obříství\nNabízíme Vám k prodeji rozestavěný komfortní RD nedaleko Prahy.\nCena: 3 980 000 Kč (za nemovitost)\nProdej rodinného domu v Hostíně u Vojkovic.\nProdej rodinného domu, 267 m2, Mělník, ulice Ovocná\nK prodeji pěkná novostavba rodinného domu na Mělníku - část Mlazice.\nCena: 4 150 000 Kč (za nemovitost)\nProdej, dům 8+1, obec Veltrusy, 430 m2, pozemek 1000 m2, zimní terasa, bazén, garáž\nProdej rozlehlého domu blízko Prahy.\nCena: 13 600 000 Kč (za nemovitost)\nProdej krásného RD v klidné části obce Postřižín nedaleko Prahy (20minut autem).\nProdej rodinného domu 1+1 s pozemkem 2 237 m2 s výhledem na horu Říp v obci Vehlovice, (městská část Mělník). Pozemek se skládá z několika parcel a je možné na něm postavit další rodinný dům. Pozemek ...\nProdej nádherného rodinného domu, 122 m2, Dřínov, okres Mělník.\nProdej nádherného rodinného domu, 122 m2, Dřínov, okres Mělník. Jedná se o samostatně stojící rodinný dům, který se nachází v klidné lokalitě v obci Dřínov. Dům je situován jako poslední v ulici, tudíž ...\nZpětÚvodní strana » Reality a nemovitosti Mělník » Domy Mělník » Samostatné domy Mělník


Blanca, elektrický krb, 1000/2000 W, LED, 10–30 °C, týdenní časovač\n7099,00 Kč (s DPH) 14399,00 Kč\nProduktové číslo: 10034487\nVýkonná: horkovzdušný ohřívač s 2 topnými úrovněmi 1000 a 2000 W – ideální do místností s rozměrem do 40 m²\nNa každé roční období: věrná iluze plamene i bez použití ohřívače\nElegantní krb pro romantickou atmosféru po celý rok: elektrický krb Blanca od společnosti Klarstein vytváří příjemné teplé plameny bez hoření.\nKdo říká, že krby se nehodí do moderních bytů? S elektrickým krbem Klarstein Blanca přichází vhodné, elegantní doplnění ve stylu salonků. Jeho krbová skříň z bílého dýhovaného MDF dřeva s jednoduchými a přímými liniemi přichází zcela bez ozdob a okázalosti a dodává krbu se skleněnou přední stranou ještě luxusnější rámec. Všechny pohledy budou směřovat přímo k realistické LED iluzi plamenů. Plameny vzniknou díky samostatnému zapínání zcela nezávisle na ohřevu, jak během chladných zimních dnů, tak i během teplých letních nocí – romantika u krbu v každém ročním období. O příjemné teplo se volitelně postará integrovaný elektrický ohřívač, který zahřívá místnosti do 40 m² ve dvou úrovních výkonu při 1000 nebo 2000 W. Aby romantickou atmosféru nic nenarušilo, elektrický krb Blanca od společnosti Klarstein lze pohodlně ovládat pomocí dálkového ovládání. Ještě větší pohodu zajišťuje týdenní časovač, pomocí kterého lze topný cyklus jednoduše naprogramovat na celý týden – takže vždy, když přijdete domů nebo ráno vstanete, budete mít příjemně teplo.\nZhasněte světlo, přichází romantika: s elektrickým krbem Klarstein Blanca bude konečně hořet oheň i v moderním prostředí.\nON/OFF spínač na zařízení nebo pomocí dálkového ovládání\nOvládání přímo na zařízení nebo pomocí dálkového ovládání\nOchrana proti přehřátí: zařízení se automaticky vypne, když uvnitř dosáhne teploty 85 °C\nRozměry (plocha na umístění): cca 86 x 59,5 x 22,5 cm (Š x V x H)