Rodinné setkání I. - Stránka 4\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Sun Sep 03, 2017 10:22 pm\nMladý Uzumaki ho připravil o pár zářezů na pažbu. Jinými slovy z Hikuma nebyl o nic větší vrah než ped tímhle útokem. Hikumo si nestěžoval a hlavně pochopil, jak to Kaito myslel, když říkal, že se do přímého boje nehodí.\nHikumo na něj kývl, jak to kolegové v boji dělávají. No a pak si vyslechl jeho slova o minimálně deseti nepřátel, kteří mířili k bráně. Silnějších ninjů. O dost silnějších než tihle. Jaj.\nTa brána byla velká. Velká jak kdyby tím měli procházet bijuu nebo něco jiného velkého. No a do té brány někdo pouštěl chakru. Chakru, co mu byla povědomá. Míchala se do toho ale ještě nějaká, takže si nemohl vzpomenout.\nNo...bylo tam vážně deset lidí. Z toho u 4 nedokázal Sharinganem vykoukat nic. To ho trochu děsilo. Neměl rád překvapení. Hlavně ne nepřátelská překvapení.\n"Ty tu velíš." odvětil Soře. Za svůj život se už naučil, že ženám se neodmlouvá.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Sun Sep 03, 2017 11:02 pm\nHikumo -> Sora se usmála. Vypadalo to, že se i trochu bavila. Nejspíše jí to celé přišlo trochu nostalgické. Už tu jen chyběl Itane, co nacvičoval shurikenjutsu. Ale velela tu ona. "Hmm, Kuchiyose už použít nemůžu, Aomaru by mě zabil, že ho tahám z jedné prekérní situace do druhé. Mám trochu riskantní plán, můžu ti věřit?" zazubila se na něj.\nPak bez jakéhokoliv slova vystřelila vpřed. Přeskákala několik trosek a u toho skládala dlouhou řadu pečetí. K tobě zatím doběhl Kaito. "Zase jí jeblo? Takhle zabije jak sebe, tak nás. A já ještě mrtvý být nechci... jdi za ní, hned!" zahuhlal naštvaně, zatímco rozkládal svitky a začal skládat pečetě. Kolem něj se začala tvořit bariera, co se postupně rozšiřovala. "Zapečetím území kolem brány, dá vám to půl hodiny. Pak... jsme v hajzlu. A připomeň jí, že mě to stojí velkou cenu," zabručel ještě.\nHikumo viděl všech deset ninjů. Sory si ještě nevšimli, ale byla to jen otázka vteřin. Ale kdyby jejích pozornost upoutal někdo jiný... no kdo ví.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Sun Sep 10, 2017 12:29 am\nSora se tam usmívala, jakoby jí tohle bavilo. On se teda moc nebavil. Boj na život a na smrt neměla být zábava. To, že její summon by jí zabil, kdyby ho znovu přivolala, nechal raději být. Sám měl taky jednoho, co by ho klidně odpravil, kdyby ho přivolal. Proto ho radši nevolal vůbec, pokud nešlo vážně do tuhého. Když se zeptala, jestli mu může věřit, Hikumo souhlasně přikývl. Přeci jen byl tak trochu její strejda.\nNo a najednou Sora vyrazila na ty maníky sama. WTF? Zcvokla se? Taky mu aspoň mohla říct, co chce dělat a ne rovnou vyrazit jak nějaký Rikuto, kterého Hikumo ani neznal. Upřímně něco takového by čekal spíš od Kaita jakožto Uzumakiho ale od Sory....WTF. No a když už je řeč o Kaitovi, ten doběhl k Hikumovi a očividně si o Sořině plánu myslel to samé. Nejradši by nahodil facepalm, ale na to teď nebyl čas. Hikumo se rozeběhl. Avšak neběžel za Sorou, vzal to trochu oklikou, rychleji, než dívka, aby upoutal pozornost tím, co udělá na sebe a nevšimli si tak Sory.\nSložil pečeť hada. "Raiton: Gaian!" zvolal a poslal na ty maníky několik paprsků. Ano, neposlal jeden velký, ale několik menších.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Tue Sep 12, 2017 8:23 pm\nSora se dostala doslova mezi nepřátele, kteří byli rozhozeni Hikumovým útokem. Pak konečně dokončila řetězec pečetí a namířila ruce k nebi. Nad nimi se jí začala formovat obrovská ohnivá koule. "Uchiha-ryu: Shōnetsu jigoku!" [Uchiha Hiden: Inferno] vykřikla a pak mávla rukami směrem do země. Koule do ní zahučela a všude po zemi se rozjeli značky jako při Kuchiyose. Pak to všechno explodovalo. Byla to obrovská ohnivá exploze, která pohltila téměř vše, co bylo v Kaitově barieře. Hikumo se asi dost zapotil, plameny šlehaly i kolem něj. Kaito vypadal trochu vyděšený. Evidentně tuhle techniku už někdy viděl.\nJo, jenže kde byla Sora? Nevybuchla i sebe sama? Do těch plamenů jsi nemohl, dokonce jsi nedokázal ani dost vody na suitonovou techniku. Sora evidentně uměla stvořit opravdové peklo. Nebylo to sice tak nebezpečné jako Amaterasu, ale nemělo to do něj daleko. Najednou ti někdo zaklepal na rameno. "Co myslíš, odrovnalo je to," pronesla přívětivě Sora. "Pozor!" křikl Kaito v odpověď...\nAť to bylo jakkoliv, Sora byla evidentně vyčerpaná, i když se nějakým zázrakem dostala zpět k Hikumovi. Toho využili ninjové, kteří byli proti vám. Nejjprve se část plamenů rozestoupila a z ní vyšel jeden vysoký muž. Nebyla vidět jeho chakra, nic. A pak ze země pod vámi vyletěl další, o něco menší a starší. Taktéž mu nebyla vidět chakra. Oba naráz složily pečetě a něco vykřikli. Z kouře, který šel z plamenů se utvořil obrovský vlk, nabral na temnotě a rozeběhl se proti tobě a Soře.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Wed Sep 20, 2017 10:03 pm\nWell...nastalo tam doslova peklo na zemi. Všude samý oheň a horko po výbuchu ohnivé koule. Hikumo se upřímně docela bál, že ho jeho skoro neteř upálí zaživa. Plameny šlehali i kolem něj. Kaito vypadal vyděšeně. Sora byla bůh v kde. Hikumo jí teda nikde neviděl. Pak jí málem probodl katanou, když mu poklepala na rameno. Už otevíral pusu, že jí za vynadá, když v tom se ozval Kaito. Hikumo se zadíval do plamenů a z nich...někdo vyšel. WTF. Jako další ucítil, jak se mu pod nohama hýbe země. Popadl Soru a uskočil s ní dozadu přesně ve chvíli, kdy ze země, kde stáli vyletěl další maník.\nHikumovi se ti dva nelíbili. Nejen, že přežili tenhle Sořin megaútok, ale ještě neviděl jejich chakru. No a pak si tam z kouře udělaly obřího vlka. To Hikuma trochu urazilo. On tu byl přeci přes vlky. Tahle technika by se mu ale hodila do sbírky vlčích technik. Měl tam už živý vlky, elektrický vlky, blátivý vlky...ale kouřový ještě ne. Hm. Na to teď ale nebyl asi zrovna čas. Běželo to na ně.\nHikumo složil pár pečetí. "Fūton: Shinkū Renpa!" zvolal. Jestliže to bylo z kouře, třeba to fuuton rozežene...když ne...asi byl čas zdrhat.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Wed Sep 20, 2017 10:59 pm\nHikumo -> Zasáhl jsi kouřového vlka svojí technikou, ta ho rozšlehala, jenže jakmile větrná technika odezněla, opět se zcelil do jednoho celku. Vypadalo to, že byl dělaný i proti tomu, aby odolal výhodám fuutonu. Vypadalo to, že budeš muset porušit slib, který jsi dal Soře. Někdy hold Uchiha musel sáhnout po zakázaných očních technikách. A s trochou štěstí mohl vzít s sebou i ty dva blbouny, co tuhle techniku utvářeli.\nTo naštěstí nemusel, protože pokud se postaral o vlka, vyletěli z poza něj stříbřité řetězy, co ty dva spoutaly a vtáhly do svitku. Kaito pak padl taky hubou na zem. Oheň konečně dohoříval. Všude bylo jen pár mrtvol a pomalu rozpadající se bariera. Měli jste chvíli času... na co?\n"Kaito, musíme projít, dokud je čas. Miya musí být varována," pronesla Sora ke Kaitovi, který se dost neochotně zvedl ze země, kde zrovna ležel. Došel až k bráně torii a sedl si před ní. Složil pečetě a brána začala tlumeně zářit.\nSora se mezitím též zvedla a stoupla si k Hikumovi. "Moc ráda bych s tebou strávila více času, strýčku... ale... musíme se rozdělit. Než jsme dorazili, podařilo se několika těm ninjům projít skrz tuto bránu. Budeme je muset najít," řekla zase trochu tajuplně. Asi to chytla od Akitoshiho.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 21, 2017 8:31 pm\nA sakra. Vlka to sice rozšlehalo, jenže se ten šupák zase složil zpátky a furt běžel proti nim. Fuuton nezabral. Zkoušet suiton se všemi těmi plameny kolem, tak přivolá max...no asi nic, hned by se to vypařilo. Hikumo naštvaně sykl a zavřel oči. "Promiň, Soro." řekl dívce a následně pravé oko otevřel. Zrovna se mu v něm dotočil jeho Mangekyou, který aktivoval a zaměřil se jím na vlka. "Kōshin Kamui..." pronesl a toho kouřového vlka začal vcucávat vír do jiné dimenze. Už se chystal vcucnout i ty dva šupáky, když v tom zpoza něj vyletěly stříbrné řetězy, které maníky spoutaly a vtáhly do Kaitova svitku.\nHikumo Mangekyou odvolal a pravou rukou si oko zakryl. Nerad tohle používal.\nTak jako tak Sora začala hned řešit, že musejí projít bránou a informovat Miyu. Takže...Miya byla na druhý straně té brány...hm. No a pak k tomu dodala, že se musejí rozdělit. "Počkat, počkat. A co ten klíč? Bez něj se vrátit nemůžu." připomněl jí svůj úkol. Akitoshi by ho přerazil, kdyby tohle všechno bylo zbytečný.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Sun Sep 24, 2017 7:29 pm\nHikumo -> Sora vypadala naštvaně, když jsi aktivoval Mangenkyou, ale nic neříkala. Viděla, že v téhle situaci není jiná možnost. Vlk zmizel, ti dva protivníci taky. Jen Hikumo viděl chvíli značně rozmazaně. Nebylo to příjemný, ani moc obvyklý, ale v posledních pár dnech dostaly tvoje oči značně zabrat. Chvíli na to pohasl oheň v okolí, jen bariera držela v okolí.\n"Neměl jsi to dělat, ale děkuji," pousmála se Sora po chvilce, kdy to rozdýchala. "Nečekala jsem, že to přežijí, byli první," vydechla narážku na svojí techniku.\nKaito mezitím dokončil to, co měl, portál se tlumeně rozzářil a v prostoru mezi pilíři se objevil zvláštně zahnutý prostor. Něco jako Kamui. "Můžeme jít," oznámil Kaito.\nSora se mezitím podívala Hikumovi do očí. "Jo, vidíš... ten asi budeš potřebovat. Omlouvám se, nebude to pro tebe asi příjemné, ale..." přešla k tobě, vytáhla se na špičky a kousla tě do krku. Tebe začalo pálit celé tělo a po těle se ti rozeběhly značky podobné Orochimarově prokleté pečeti. Také tvoje špičáky se teď zvětšily a více zašpičatěly. Cítil jsi, jak ti trochu ztěžklo tělo. "Jelikož nejsi pokrevně spojen s hadím svitkem, budeš to muset předat Akitoshimu hned jak bude možné. Jinak by se mohlo stát, že tě to zničí jako hadí jed," informovala tě Sora omluvně, zatímco Hikuma ještě jednou objala a pohladila ho po tváři. "Snad se brzy uvidíme," pronesla a přešla ke Kaitovi, kterého chytla za ruku. On na tebe s úsměvem mávl a pak oba prošli skrze bránu.\nJak mizeli v tom prostoru, mohl sis všimnout, že v dálce stála osoba v černém plášti. A vedle ní ještě něco. Něco velkého s oranžovou srstí. "Vás Uchihů je čim dál víc," zaslechl jsi mocný hlas, až v tobě zatrnulo.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Sun Sep 24, 2017 9:34 pm\nHikumo už čekal, že ho Sora majzne, ale nestalo se tak. Dokonce se na něj usmála a poděkovala mu. Viděl to...sice trochu mázle, ale viděl. No...co se dalo dělat.\nKaito tam zatím dočaroval. Hikumovi to připomínalo Kamui...takový velký Kamui. Zvláštní.\nSora očividně zapomněla, že po ní chtěl klíč. Ještěže jí to připomněl. Trochu ho vylekalo, že to pro něj nebude asi příjemné. Už čekal, že mu řekne, že má smůlu a nic mu nedá, protože spěchá nebo tak něco...místo toho k němu jen přešla a....kousla ho do krku? Jako vážně? Sora byla upír nebo co? Hikumo sykl. Přeci jen kousnutí do krku bolí. A pak ho začalo celé tělo pálit. A taky se mu po něm rozeběhly nějaké divné značky a cítil se těžký. Nemluvě o těch prodloužených špičácích. Teď z něj byl očividně taky upír. "Proměním se ráno v hromádku prachu?" zeptal se Sory a mnul si místo, kam ho rafla. Jestli ho takhle uvidí Itane, snad mu nebude zkoušet prohnat kůl srdcem.\n"Takže ho mám rafnout, až ho uvidím, jinak umřu...paráda." povzdychl si nad tím. Také Soru objal. "Také doufám. Rád jsem tě viděl." odvětil jí a pak sledoval, jak prochází branou. Také Kaitovi zamával na rozloučenou.\nKdyž pak uslyšel ten hlas, zamrazilo ho z toho. Také možná z toho velkého oranžového chlupatého čehosi za branou.\nHikumo se pak rozhodl počkat, než portál zmizí úplně. Chtěl dát pozor na to, aby Soru s Kaitem nikdo nesledoval. No a pak byl čas na návrat domů a hlavně na zjištění, jestli jeho bratr stále žije.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Sun Sep 24, 2017 11:57 pm\nHikumo -> Sora se teď usmála trochu veseleji. "Ne, jen budeš mít nutkání svlékat se z kůže," odpověděla mu ještě na jeho otázku a pak byli fuč. Brána torii pohasla a i Kaitova bariera začala mizet. To byl jasný signál, že byl čas zmizet, neboť venku už čekala řádka ninjů, aby zjistili, co se tu dělo. A asi nebudou nadšení z toho, když najdou své kumpány ugrillované. A tak ti zbylo jediné, použít Kuchiyose a odletět.\nLetěl jsi nějakou dobu, naštěstí nebylo moc těžké poznat, kde Akitoshi bojoval. Věděl jsi, že uběhly skoro dva dny, byla tu šance, že byl buď mrtvý nebo už dávno doma a vařil nějaké pitomosti. Jenže, jak to bylo? Doletěl jsi k velké ploše lesa, který byl vypálený do základu. Sharinganem toho moc vidět nešlo, protože tu bylo příliš zbytkové chakry.Ale vizuálně sis všiml, že zhruba ve středu něco slabě plápolá. Poznal jsi, že to byly dvě Akitoshiho wakizashi, obě obklopené rudým plamenem. Ale Akitoshi tam nebyl.\nKousek od nich jsi však slyšel bublat vodu, byla tam malá kamenná studánka. O ní jsi viděl opřeného svého bratra. Valná část jeho brnění byla pryč a co hůř, skrz na skrz byl probodnutý nodachi. Vlasy měl rozcuchané, nehýbal se. Když jsi se k němu vydal, uvědomil sis, že to, po čem jsi šlapal nebyly jen kusy stromů, ale taky ohořelé kosti a vybavení ninjů. Jen rychlým počtem jsi jich napočítal 38 a to jen v tomto kousku země.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Mon Sep 25, 2017 12:17 am\nSvlékat se z kůže...jasný...hned jak to řekla, dostal nutkání se podrbat na tváři.\nJakmile se brána zavřela, Přivolal si jestřába a letěl pryč z téhle zatracené země dřív, než se tam stihl objevit nějaký další šupák.\nA tak Hikumo letěl nějakou dobu směrem k místu, kde naposledy viděl svého bratra. Řídil se takovým tím pravidlem, když něco hledáš podívej se tam, kde jsi to viděl naposledy. U jejich otce to uplatnit nešlo, ale u Akitoshiho by to fungovat mohlo.\nNa místě, které se nedalo přehlédnout, našel dokonce bratrovy wakizashi ještě obklopené plamenem. To by mohlo znamenat, že jejich majitel nebude daleko. Hikumo se zrovna chystal prohledat okolí, když uslyšel bublání vody. Rozhodl se podívat tam. Přeci jen, po boji plném ohně člověku vyprahne. To mu připomnělo, že má docela žízeň. No a koho u té pěkné kamenné studánky nenašel...bratra. Opíral se tam o ní. Už se chystal pronést nějakou vtipnou poznámku o odpočívání, když si všiml toho, že je jeho bratr probodnutý skrz naskrz. Hikumo poměrně zbledl a svižně se k němu vydal. Vlastně se k němu rozeběhl a bylo mu jedno, že šlape po ohořelých kostech. Teď ho zajímalo jen to, jak je na tom jeho bratr. "Nii-san!" volal na něj.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Mon Sep 25, 2017 8:11 pm\nHikumo -> No, opíral, spíš u ní tak napůl ležel. Byl poměrně bledý a nehýbal se, alespoň do chvíle, kdy jsi zvolal. Pomalu otevřel oči, měl docela skelný pohled, ale v očích měl stále aktivní sharingan. Ty se na tebe podívaly. Viděl jsi, že musel trochu zamrkat a pak jsi uslyšel svištění někde z poza sebe. Ty dvě wakizashi - došlo ti. Proto byly obklopeny těmi plameny. Vypadalo to, že se ti zabodnou do zad, ale v poslední chvíli stočily směr. Asi dost zaostřil, aby tě poznal. Ty pak dopadly neškodně vedle něj. Pak otevřel ústa. Nejprve vykašlal nějakou krev a pak slabě pronesl: "Hi-Hikumo?" jo, nebylo to nic moc, ale stále žil.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Mon Sep 25, 2017 8:53 pm\nAkitoshi vypadal opravdu špatně. Byl bledý a to nodachi, co ho probodávalo nebylo taky zrovna dobré. Taky očividně špatně viděl, jelikož ho málem z posledních sil probodl těmi svými wakizashi. Naštěstí dost zaostřil a stočil je.\n"Jo, jsem to já. Vydrž, dostanu tě do Konohy..." pronesl k němu a přivolal k sobě toho svého jestřába, na kterém přiletěl. Hikumo sice měl nějaké lékařské znalosti, ale nebyl Aiko a na takovéhle probodnutí si vážně si netroufal. Nemluvě o tom, že ho ten výlet do země vírů docela unavil. Došel k bratrovi a pokusil se ho podepřít z jedné strany a následně ho dostat na záda toho ptáka a pak co nejrychleji směr Konoha a její nemocnice.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Mon Sep 25, 2017 11:05 pm\nHikumo -> S vypětím sil se ti podařilo dostat Akitoshiho na záda svého summona, bylo to dost obtížné, ale všiml sis, že část rány je spálená nějakou technikou, takže tolik nekrvácela. Aspoň ne na venek, ale vevnitř se asi Akitoshi topil ve své vlastní krvi. Ale nakonec jste letěli do Konohy.\nJakmile jste přistáli před nemocnicí tvůj summon pufnul pryč, daleko jsi přetáhl čas na přivolání a sám jsi ucítil značné vyčerpání. Z nemocnice však vyběhli medici s nosítky, přeci jen, kdo by nechal radního vesnice louhovat se v jeho vlastní krve. Druhé měli i pro tebe, záleželo jak moc na hrdinu sis hrál, ale upřímně, už se ti taky dost motala škeble.\nTak jako tak jsi nejspíše zůstal u svého bratra. Medici se tě samozřejmě ptali, co se stalo, Akitoshi byl v bezvědomí a trčela z něj zbraň velká skoro jak on sám. Takhle ho nejspíše nikdo nikdy neviděl.\nPosuneme-li se o pár hodin později, Akitoshi byl částečně stabilizován. Ještě rozhodně neměl vyhráno. Navíc, i tobě teď běžel čas, pokud klíč nepředáš brzy, nejspíše by to mohlo stát život i tebe. A taky bylo na tobě jestli dáš vědět Itanemu, že jste v nemocnici.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Mon Sep 25, 2017 11:20 pm\nHikumovi se naštěstí povedlo dostat svého bratra jak na summona, tak do vesnice, tak do nemocnice. Samotného ho to dost zmohlo. Konoha byla totiž dost daleko a mít tak dlouho přivolaného summona nebylo zdravé. Obzvlášť o takové velikosti.\nHikumo sice byl hrdina, ale nechtěl medikům přidělávat starosti tím, že jim po cestě dovnitř někde zkolabuje. A tak se jim svalil na ty nosítka, co pro něj přinesli.\nOhledně toho, co se stalo medikům řekl jen, že je přepadla velká přesila ninjů a nijak blíž to nespecifikoval.\nO pár hodin později, soudím, že byl Hikumo už poměrně čilý. Tak jako tak chtěl zůstat poblíž svého bratra. Měl o něj strach. Také měl i strach o sebe, jelikož mohl kdykoliv umřít na tu upíří kletbu, co na něj Sora hodila. Itaneho se rozhodl zatím nevolat. (stejně je to šupák z minulosti) Ve skutečnosti ho nechtěl zatím plašit.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Tue Sep 26, 2017 11:14 am\nHikumo -> Ano, Hikumo byl rozhodně čilejší než Akitoshi, ale vzhledem k pečeti, co měl po celém těle a nejspíše i nějakém tom jedu, co mu koloval v žilách se zase moc dobře necítil. Ale chakra se mu pomaličku začala vracet a medici ti daly speciální bojové kuličky proti bolesti.\nAkitoshi byl prý mimo ohrožení života, ale stále neměl vyhráno. Vypadalo to, že jen odstranění toho meče dalo medikům zabrat, když tu nebyla Aiko. Asi bylo trochu blbé, že ve vesnici teď byl jen jeden tak nadaný medik a i ten měl teď trochu problémy s vlastním zdravím. Každopádně, hlava klanu Uchiha měla opravdu pevný kořínek, takže najednou začala pomalu otevírat oči. Trochu zamžoural, aby zaostřil na svého bratra. Trochu se usmál. "Tady jsem nebyl dlouho v roli pacienta," byla první věc, co řekl a trochu se uchechtl. Pak zakňučel bolestí. "Jak dlouho tu jsem?" zeptal se potom.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Tue Sep 26, 2017 10:58 pm\nHikumo se sice necítil dobře, ale rozhodně na tom momentálně byl lépe, než Akitoshi. Byl alespoň vzhůru. Unavený, ale vzhůru. Určitě byl ale dost bledý a ty tmavé znaky na kůži tak asi docela svítily. Zrovna si opět mnul místo, kam ho vampire Sora kousla a odkud se mu táhla ta pečeť, když v tom se jeho bratr probudil a ozval. Hikumo se podíval na bratra a také se uchechtl. "Pěkně jsme si to vyměnili, co?" odvětil mu. Přeci jen tu před pár dny ležel jako pacient on.\n"Několik hodin. Jak se cítíš?" zeptal se ho starostlivě.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Wed Sep 27, 2017 12:40 am\nAkitoshi se mírně uchechtl a pohnul pravou rukou trochu. "Jak kdyby mi někdo pokrájel půlku vnitřností na kostičky a já si je osmažil. Takhle bídně jsem na tom nebyl hodně dlouho..." povzdechl si, zatímco se začal dívat na svojí pravou ruku. Nedal to na sobě znát, ale chvíli mu trvalo než zaostřil. Ještě maximálně dva nebo tři takovéhle boje a neuvidí už nikdy.\nPak vzhlédl k Hikumovi a trochu se zamračil. "Co je to za pečetě?" zeptal se ho vážným tónem. Nevěděl, že to byl onen klíč. "Mimochodem, splnil jsi svůj úkol?" zeptal se rovnou, když byl u těch otázek.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Wed Sep 27, 2017 12:17 pm\nPodle toho, co Akitoshi říkal, byl na tom dost mizerně. Ale aspoň se mu vracel smysl pro humor.\nKdyž se ho zeptal na pečetě, chystal se mu odpovědět, jenže Akitoshi položil další otázku. Hikumo přikývl na souhlas. Pak si ukázal na značky na kůži. "To je ono." pronesl. "Prý ti to mám předat jakmile budu moct, jinak mě to zabije, protože nejsem pokrevně spojen s hadím svitkem." vysvětlil mu situaci.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 28, 2017 2:43 pm\nAkitoshi si jeho pečetě prohlížel. Vypadalo to, že to viděl prvně. "Omlouvám se, netušil jsem, že to má takovou formu. Každopádně, krom Miyi jsem jediný uživatel hadů, takže..." pronesl a pak natáhl svojí pravou ruku směrem k Hikumovi. "Odhaduji, že mě musíš kousnout,"¨¨ pravil vyčerpaně.\n"Hikumo..." začal po chvíli zase. "Poprvé v životě jsem se bál, že to nezvládnu..." svěřil se svému bratrovi.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 28, 2017 3:04 pm\nBylo zajímavé vidět bratra, jak o něčem očividně něco neví. "V pohodě. Nemohl jsi to vědět. A mimochodem nejsi jediný. Miyu-nee jsem nepotkal, za to naší malou neteř..." odvětil a pokusil se pousmát.\nVzal svého bratra za ruku, kterou k němu natahoval. Když poté pronesl svou teorii, jak se klíč asi tak předává, Hikumo přikývl. "Nevím ale, jestli jsi na to momentálně dost silný..." pronesl k němu starostlivě.\n"Hm?" zareagoval, když ho bratr oslovil. "Já se bál taky." odvětil. Bál se o bratra a před pár dny se i on sám bál, že to nezvládne, když čelil své nevlastní matce. A kdyby ho tehdy Akitoshi nenašel, asi by to opravdu nezvládl. "Teď jsme si vlastně kvit..." pokusil se trochu zlepšit situaci.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 28, 2017 6:19 pm\nAkitoshi teď vypadal chvíli opravdu překvapeně, ale pak se usmál. "Jak se Sora má?" zeptal se klidným hlasem. "Takže jsi Miyu vůbec nezahlédl? Škoda... rád bych věděl, že je v pořádku," postěžoval si trochu.\nPak se ovšem trochu zamračil. "Udělej to. Nebudu riskovat, že příjdu kvůli tomu o bratra," doslova ti přikázal. Ať to bylo jakkoliv, věděl jsi, že v tomhle neustoupí, ani kdyby byl na smrtelné posteli.\nV té poslední části zavrtěl Akitoshi hlavou. "Nejde jen o mě... Itane teď nesmí zůstat sám," řekl tiše. "Věřím ti nejvíc z lidem ve vesnici... chci, aby si mu stál po boku. Až mě jednou bude muset nahradit," promluvil vcelku tajemně. Na chvíli uhnul pohledem. Vypadalo to, že měl opravdu starosti.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 28, 2017 7:14 pm\nHikumo se taky usmál. "Stýská se jí, ale jinak se má podle mě dobře." odpověděl mu. Na jeho další otázku zavrtěl hlavou. "Možná to byla ta osob v plášti, co jsem viděl zdálky, ale s jistotou to říct nemůžu." odvětil.\nNo a pak se jeho bratr zamračil a doslova mu přikázal, aby ho kousl. Hikumo moc dobře věděl, že hádat se s ním nemá smysl. Povzdechl si.\nNásledně tam začal mít poměrně depresivní řeči. "Takhle nemluv..." zamračil se na něj.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 28, 2017 7:30 pm\nAkitoshi pokýval hlavou. "Vypadá to, že děti nám dospívají," řekl jen na téma Sory. I když jí moc nezáviděl výcvik pod vedením Miyi. Věděl jaká dokázala být panovačná.\nJakmile Hikumo Akitoshiho kousl, jeho pečeť zmizela a taktéž se mu ulevilo. Zuby se mu vrátily zpět do normálu. Na Akitoshiho předloktí se místo toho objevila značka podobné té, co měl Orochimaru a používal jí na Kuchiyose. Vypadalo to, že netrpěl žádnými vedlejšími účinky.\n"Musím tak mluvit... ztrácím zrak. A co hůř, potvrdila se zpráva matky. V Konoze je zrádce. Ti ninjové byli past na mě. Byli připravení, věděli jak bojovat proti mě, znali většinu mých technik, co jsem používal veřejně a uměli je dobře odklidit z cesty. Používal jsem Mangenkyou víc než kdy jindy. A nerad to přiznávám, ale víš jak jsem na Sharinganu závislý v boji," pronesl vážným, i když stále deprimovaným hlasem. "Navíc, ty máš poslední dobou k Itanemu blíž. Kdyby byl semnou, budou ho více zatěžovat problémy, které nemusejí... a rozšíří temnotu v jeho srdci," vydechl ještě, zatímco se pravou rukou chytil za hlavu. Trochu se mu ruka třásla.\nPředmět: Re: Rodinné setkání I. Thu Sep 28, 2017 8:32 pm\n"Stala se z ní silná kunoichi..." dodal k tomu ještě. Furt měl v živé paměti, jak ho málem ugrilovala s tou bandou ninjů.\nTak jako tak, když Akitoshiho kousl, začal se cítil hned lépe. A dokonce už neměl ty upíří zuby, které ho škrábaly do jazyka, když mluvil. Trochu ho ale iritovalo, že on sám vypadal před tím, jakoby to přehnal s návštěvami tetovacího salónu a Akitoshi měl jen značku na předloktí.\n"Nejenom na tebe. Šli po nás obou. Když k tomu přidáme i to přepadení po cestě z Kiri, kde šli přímo po mně...Někdo se nás chce prostě zbavit. A ať už bude Itane s kýmkoliv z nás, bude do toho zapletený. Navíc...má ke mně blíž jen proto, že jsem jeho strejda a tak ke mě nemusí mít takový respekt jako k tobě. Je to spíš takovej malej bráška." pronesl Hikumo.\nVšiml si, jak se mu třese ruka. "Děje se něco? Bolí tě hlava?" zeptal se ho starostlivě.


Překlady « WEMA Translate\nNaše překladatelské služby jsou skutečně šité na míru Vašim požadavkům. Můžete se na nás obrátit s jakýmkoliv úkolem.\nPřekládáme texty z těchto oborů:\nPřeklady zhotovíme běžně do 3 pracovních dnů od zadání zakázky v závislosti na objemu překládaných textů.\nExpresní překlady dodáme do 1 dne od zadání zakázky v závislosti na objemu překládaných textů.\nE-mailovou a obchodní korespondenci Vám samozřejmě vyřídíme obratem a bez příplatku.\nZpůsob předání zakázky:\ne-mailem, poštou, osobně, jiným způsobem;


Snad tohle propojení vydrží. A naučí nás společně komunikovat, doufá koordinátor Viet-up | Dvojka\nHost: koordinátor Minh Ngoc Mai. Moderuje Tereza Kostková\nV dnešní složité situaci přikládají lidé nezištně ruku k dílu. Včetně iniciativy vietnamské diaspory Viet-up. Vzniklo to spontánně, vysvětlil koordinátor Minh Ngoc Mai.\n„Mnoho Vietnamců má šicí stroj. Začalo se to šířit na sociálních sítích a teď je jedna skupina na Faceboku, která sdružuje kolem 1200 švadlen, které šijí roušky,“ říká v Blízkých setkáních koordinátor Viet-up Minh Ngoc Mai.\n„Večerkáři začali kromě toho poskytovat záchranným složkám kávu a drobné občerstvení. Mají na dveřích červené srdce, aby to bylo poznat.“ Na Ústecku skupina lidí spontánně vybrala na plicní ventilátor.\n„Vietnamci v Plzni darovali 300 tisíc korun. Každý den vzniká nová iniciativa a nestačím to sledovat. Je to od nás signál české majoritě, že chceme být součástí české společnosti a chceme být užiteční. To poděkování je v této těžké době důležité.“\nDoufám, že tohle propojení vydrží a naučí nás společně komunikovat. Je to obrovská příležitost. Chceme vyjádřit vděk a zároveň si vydobýt respekt.\nZe začátku se nám Češi smáli\n„Ještě dřív, než přišla opatření vlády, tak mnoho Vietnamců bylo naštvaných na českou společnost, že to nebere tak vážně. Kolem února už se toho začali bát. V Asii máme zkušenosti s pandemiemi.“\nZačali si brzy stavět plexiskla kolem pokladen, jednorázové rukavice. „V únoru ale byli středem posměchu. A přestali ochranné prostředky používat, aby neztratili zákazníky,“ vysvětlil Minh Ngoc Mai.\nJaké mýty o vietnamské komunitě ho nejvíc mrzí? Jaké má vzpomínky z dětství na Vietnam? Proč si v budoucnu udělat výlet do této země?\nJestli se ale místních zkusíte zeptat vietnamsky, dejte si velký pozor. Význam slov totiž odlišují tónem. Snadno tak omylem můžete říct i nějakou sprosťárnu, říká d...\nPrvní generace Vietnamců do Česka přicestovala většinou s úmyslem vystudovat, něco si vydělat a vrátit se zpět do Vietnamu. „Opustili zemi, ale neopustili ji ideolo...


Naše podnikání v oblasti recyklace\nPřihlášení LSE (SKG): £30,36 ISE (SKG): €34,32\nCelosvětový zpracovatel recyklovaného papíru a lepenky se širokou škálou služeb v oblasti recyklace a sběru\nSpolečně s veřejnými a soukromými organizacemi vytváříme recyklační řešení, která splní vaše požadavky na recyklaci. Nakupujeme a regenerujeme lepenku, papír a plasty. Provádíme také služby zabezpečené skartace.\nGarantovaný odbyt pro váš odpad\nVlákna regenerovaná z recyklovatelného papíru a lepenky jsou hlavní surovinou pro naše papírny a závody na výrobu obalů. Naše integrovaná struktura zajišťuje, že budeme poskytovat stabilní odbyt materiálu i v případě zhoršených podmínek na trhu.\nBez ohledu na to, v jaké formě a množství nám dodáte váš materiál k recyklaci, máme širokou škálu vybavení a vozidel, které zajistí jejich efektivní sběr. Naše škála vybavení zahrnuje: nádoby na kolečkách, paletové krabice, otevřené nebo samolisovací kontejnery, lisy na papír. Naše flotila vozidel je zárukou naší flexibility pro splnění vašich potřeb sběru.\nNákup odpadního papíru a lepenky\nRegenerovaný papír je celosvětovou komoditou, a proto nakupujeme materiály za konkurenceschopné ceny. Nakupujeme širokou škálu papírů a lepenek, které jsou podrobněji popsány v části Sběrový papír.\nFakta a čísla o recyklaci\nKaždoročně celosvětově zpracujeme 6,8 milionů tun.\nRecyklační závody v 15 zemích


MAE a MFE - Stránka 10 - Futures - Finančník.cz\nLucínku, podělil by ses o tu dvourozměrnou tabulku prosím?\nStáhni si J-A tester z finančníku. Je vymakaný a všechny tyto výpočty ti udělá + mnoho dalšího.\nVždyť to je přece jedno, ne? MAE/MFE jsou maximální body bez ohledu na to jak se situace vyvíjela v průběhu jednotlivých svíček. Jít do detailního sledování tickového průběhu nejde a ani to není smyslem této analýzy.\nBřonda: OK, řekněme tedy, že nás zajímají skutečně jen výsledné svíce a ne tick průběh. To je podle mne základ.\nPotom ze zápisu MAE 20 MFE 10 nevím nic, protože SL 20 tick je na mne moc a tak se mi do [bold]všech[/bold] statistik propíše jako ztrátový obchod. Pokud nepůjdu na tuhle svíčku, ale o jednu dřív a zapíšu MAE 5 MFE 5, tak se mi do alternativ, které zahrnují SL do 5 tick a PT do 5 tick zapíše jako zisk. Na vše ostatní jako ztráta. To je přeci víc vypovídající, nebo ne?\nMimochodem, pokud by jste měli nějaké zajímavé nápady, požadavky na rozšíření funkcionality J.A.testeru, v souvislosti s MAE/MFE, tak sem s nimi :-)\ndoprogramoval bych to do nové verze.\nSouhlasím, ale celá diskuse začala spíše na bázi pochopení základních pojmů. I když vím, že lze jít hodně do hloubky a problematiku zkoumat sofistikovanějšími metodami než klasicky, domnívám se, že začít je třeba od základů a o to myslím Aldomorovi šlo.\nTak nějak Břondo :-)\nJeště v tom mám zmatek. Tolik přístupů a variant. Sám si to musím osahat a přijít na vlastní ořechové. V každém případě vám mooooc děkuji oběma za pomoc!\n> Mimochodem, pokud by jste měli nějaké zajímavé\n> nápady, požadavky na rozšíření funkcionality\n> J.A.testeru, v souvislosti s MAE/MFE, tak sem s\n> nimi :-)\n> doprogramoval bych to do nové verze.\nAHoj, kdy bude nova verze? Je pravda, ze uz to nebude Excel ale samostatny program? A vyjde k tomu i navod :-) ??\nnepovažuju se zrovna za extra znalce, ale už jsem tohle taky musel řešit a došel jsem ke dvěma řešením:\na) Zvolit si svůj maximální SL s ohledem na money-management, psychiku a průměrnou volatilitu trhu a zaměřit se na analýzu MFE s tímto SL. Po stanovení vhodného PT mohu třeba ještě zjistit, že velká většina vítězných obchodů si vystačí s menším SL a jeho snížení přinese lepší zisk, draw-down, cokoliv..\nb) Kdyby existoval program, ve kterém by se v grafu jednoduchým způsobem RUČNĚ vyznačily vstupy, byla by analýza všech kombinací SL/PT, nebo různých posunů, úplně nejjednodušší. Bohužel takový program neznám.\nZatím uvažuju podle bodu a) a uvidíme... Každopádně doporučuju mít velký vzorek dat a otestovat získané nastavení SL a PT mimo analyzovaný vzorek (out of sample data), ale to už asi všichni znáte :).\nK bodu (b) - Alecův JA tester zdarma nabízený na tomto fóru ti nestačí? Navedeš vstupy a uděláš si analýzu jakýchkoliv kombinací SL/PT resp. posuvů na b/e+-x. Nemůžeš to použít na alternativní grafy, ale na časová TF je plně vyhovující.\nnový J.A.tester bude dokončen už brzy. Ano, bude to naprosto samostatná aplikace. Ani alternativní grafy nebudou problém. Celé to bude postaveno do trochu jiné roviny.\nno já mám právě spadeno na alternativní grafy. Jinak věřím, že by mohl stačit.\nto zní moc dobře, díky! (tu)


Lymfodrenážní přístroj Pneuven MEDI 6.7 | Unizdrav.cz\n23 598 Kč / ks\nProdloužení záruky o 12 měsíců +2 832 Kč\nLymfodrenážní přístroj MEDI 6.7 pro presoterapii a rehabilitaci je určen především pro domácí použití. Je vybaven dotykovým ovládáním nebo ovládáním pomocí flashdisku, který nepřetržitě ukládá dáta. Ukládání dát umožňuje zpětnou kontrolu lékařem. Přístroj je vybaven univerzálním konektorem. Ten slouží pro snadné a spolehlivé připojení návleků, které je třeba k přístroji dokoupit. K dispozici jsou 3 a 7-komorové návleky na ruce, břicho, nohy nebo zadek.\nProgramové vybavení umožňuje pomocí dotykového ovládání nebo flashdisku používat přístroj v základním programovém režimu, kdy zvolená rychlost tlakové vlny je konstantní a výsledný zvolený tlak ve všech komorách návleku je stejný, a v režimu GRADIENT, kdy zvolená rychlost tlakové vlny je konstantní a zvolen tlak klesá v komorách návleku od periferie k centru podle nastavení.\nNa flashdisk lze naprogramovat v zvoleném režimu jakýchkoliv z 58 standardních masážních a rozmasírovacích programů pro léčbu končetin a jejich částí, boků a hýždí nebo jejich účelné kombinace s pevně stanoveným tlakem léčby v rozmezí 0 - 12 kPa.\nSamotná léčebná terapie programovaná manuálně nebo vložením flashdisku je ucelený proces, po jehož dokončení se přístroj sám uvede do Stand by režimu a návlek se samovolně vyprázdní. Doba plnění a vyprazdňování jednotlivých komor návleku se automaticky přizpůsobuje použitému typu návleku. Průběh terapie je možné kontrolovat na displeji.\nPočet programů 58 základních programů\nPřepínanie komor automaticke


Talibán útočí na město Kunduz | ArmadniNoviny.cz\nBojovníci Talibánu. / Public Domain\nNovým cílem Talibanu při jeho ofenzivě na severu Afghánistánu se stal Kunduz, třísettisícové hlavní město stejnojmenné provincie. Nečekaný a úspěšný útok proběhl dne 28. září. Taliban, který dosud v okolí Kunduzu ovládal několik okresů, napadl město ze tří směrů - ze severu z okresu Imam Sahib, z jihovýchodu z okresu Khanabad a jihozápadu z okresu Chardara.\nVelmi dobře naplánovaný útok\nTaliban zveřejnil na svém propagandistickém webu Voice of Jihad, že jeho bojovníci vzali město útokem ze tří směrů a rychle postoupili do centra. Podle zpráv, které z Kunduzu přicházely zejména od civilistů, Taliban město obsadil a donutil Afghánské národní bezpečnostní síly ANSF (Afghan National Security Forces) ke stažení.\nBoje probíhaly na předměstích a v okolí vládních budov. Později během dne Taliban uvedl, že ovládá celé město a postupně likviduje jednotlivé kapsy odporu vládních vojsk. Oficiální afghánské zdroje zprvu odmítaly, že by Taliban město ovládl, a pouze připouštěly boje na předměstích Kunduzu. Po úspěšném útoku Talibanci osvobodili také vězně z místní městské věznice.\nPo dobytí města zveřejnil Taliban množství fotek jeho bojovníků v Kunduzu, mimo jiné jsou na nich zachyceny ukořistěná vozidla, včetně několika Humvee a jednoho tanku. Zbývající afghánské bezpečnostní jednotky, představitelé režimu a členové nevládních organizací (NGOs) se stáhli na místní letiště, kde čekali na leteckou evakuaci.\nKrátce po obsazení města, vydal vůdce Talibanu Mulla Akhtar Muhammad Mansur prohlášení k obyvatelům Kunduzu, ve kterém jim sdělil, že Taliban přebírá kontrolu nad městem a bude zajišťovat veřejný pořádek. V prohlášení Mansur garantoval, že se jeho bojovníci nebudou mstít na příslušnících afghánských ozbrojených sil a vyzval obyvatele, aby se vrátili zpět do práce.Výzva se týkala také zaměstnanců nevládních organizací a obchodních společností.\nRychlost s jakou bylo město obsazeno a pohotové vydání oficiálního komuniké jsou jasným důkazem toho, že útok byl velmi dobře naplánován a koordinován z nejvyšších míst Talibanu. Muhammad Mansur díky této úspěšné akci posílil svou pozici nového lídra hnutí a jeho zástupce Sirajuddin Haqqani, který je zodpovědný za vojenské operace, potvrdil svou pověst schopného organizátora a vojenského velitele.\nKunduz leží v severním Afghánistánu. / Google Maps\nSpojenecké speciální jednotky v akci\nDen po obsazení města se Taliban pokusil dobýt také letiště. Do obrany letiště se zapojili členové speciálních jednotek NATO, kteří v zemi působí jako vojenští instruktoři v rámci operace Resolute Support. Mluvčí americké armády plukovník Brian Tribus potvrdil, že se spojenecké speciální jednotky zapojily do boje, i když v zemi působí jako instruktoři a přímo se neúčastní bojových akcí. Podle informací z velení Afghánské národní armády (ANA) působí na letišti v Kunduzu 100 mužů amerických speciálních sil.\nPodle BBC se do bojů po boku Američanů zapojily také speciální jednotky z Německa, Holandska a Velké Británie. Příslušníci speciálních sil NATO působí také jako letečtí návodčí pro americké letouny, které začaly napadat pozice Talibanu ve městě a okolí. Hlavní snahou spojenců bylo udržet kunduzské letiště a připravit se na protiúder.\nLetiště bylo klíčové pro znovudobytí města, neboť Taliban zaminoval všechny hlavní komunikace vedoucí do Kunduzu a pro posily (ANA) tak bylo obtížné se do města dostat. Taliban ve svém prohlášení uvedl, že se mu podařilo zastavit konvoj ANA mířící na pomoc kunduzkému letišti z provincie Baghlan, Následně afghánské velení potvrdilo, že posily se po zemi k letišti nebyly schopné dostat.\nV noci z 30. 9. na 1. 10. provedli afghánské síly s podporou speciálních jednotek NATO a leteckých úderů USA útok na Kunduz, při kterém se jim podařilo prolomit obklíčení letiště a proniknout do města. Nad ránem údajně spojenecké síly obsadily většinu vládních budov a zabily na dvě stovky bojovníků Talibanu. Ráno už někteří Afghánci slavili vítězství, ale v dopoledních hodinách se boje rozhořely nanovo.\nPodle vyjádření mluvčí Afghánského ministerstva vnitra Sediqa Sediqqiho měla likvidace posledních ohnisek odporu trvat několik dní uvedl, což bylo značně nadsazené prohlášení, neboť boje ve městě a okolí stále probíhají. Talibanci se po protiútoku ANA údajně rozdělili na malé skupinky o 10 až 12 mužích a ukryli se do domů civilistů, z nichž napadají afghánské vojáky.\nK obraně také využívají množství ukořistěných vozidel a zbraní, dále ve městě umístili velké množství min a výbušných nástražných systémů, které komplikují postup vládních vojsk. Mluvčí Talibanu Zabihullah Mujahid pro agenturu Reuters uvedl, že stažení z centra bylo součástí taktiky, jejímž cílem bylo donutit afghánské jednotky vstoupit do města a následně je obklíčit. Během čtvrtečního odpoledne Taliban dobyl zpět hlavní náměstí, kde opět vztyčil svou vlajku.\nPočet obětí a raněných pořád stoupá. Doktor Heman Nagarathnam působící v misi Lékařů bez hranic (MSF) v Kunduzu ve čtvrtek uvedl pro BBC, že od pondělí již ošetřili v traumacentru provozovaném MSF na 300 lidí, z nichž bylo přes 60 dětí.\nTragický nálet na nemocnici\nV ranních sobotních hodinách provedly americké letouny další nálety na pozice Talibanců. Jeden z leteckých úderů nejspíše omylem zasáhl kunduzkou nemocnici, kde působí mise MSF. Podle posledních informací bylo v době náletu v zařízení více než 180 pacientů a členů personálu. O život přišlo nejméně 19 lidí, z toho 12 zaměstnanců MSF, a další desítky lidí byly zraněny.\nLetecký útok na nemocnici trval údajně 30 až 45 minut. Objevily se dohady, že na nemocnici omylem útočily buď vrtulníky afghánského letectva, nebo letectvo USA.\nZdroj Washington Post z americké armády, pod podmínkou anonymity, uvedl, že na nemocnici zaútočil americký stoj AC-130. Tuto informaci by potvrzovala i výpověď Hemana Nagarathnama, který při popisu útoku zdělil: „Dopadla bomba, pak jsem slyšel letadlo kroužící dokola nad námi následně po krátké pauze dopadaly další bomby. To se dělo pořád dokola. Když jsem se dostal z kanceláře, celá budova nemocnice byla v plamenech.“\nTo by odpovídalo situaci, kdy AC-130 krouží nad nemocnicí a ostřeluje jí ze své 105mm houfnice M102. Spojené státy v reakci na útok zahájily vyšetřování celého incidentu. Podle vyjádření místních obyvatel, probíhaly před samotným náletem těžké boje mezi Talibanem a vojáky ANA v blízkosti nemocnice a Talibanci do nemocnice odváželi své zraněné bojovníky k ošetření.\nPředstavitelé afghánských bezpečnostních složek uvedli, že Taliban přesunul své velitelství do nemocnice a využívá civilisty jako živé štíty i na mnoha dalších místech Kunduzu. Organizace MSF tyto informace popřela a uvedla, že jak afghánské, tak americké velení mělo přesné souřadnice nemocnice.\nPři náletech v prvních dnech talibanské vlády nad městem měl být údajně zabit stínový guvernér Kunduzu Mulla Adbul Salam, polní velitel pakistánské teroristické skupiny Lashkar-e Taiba, která s Talibanem na akci spolupracovala. Taliban smrt Adbula Salama dementoval a na svém propagandistickém webu Voice of Jihad uveřejnil rozhovor, který byl zcela jistě nahrán 30. 9., neboť v něm Salam popisuje probíhající boje a situaci v Kunduzu.\nSalam je významným vojenským velitelem Talibanu a Lashkar-e Taiba na severu Afghánistánu. Roku 2010 byl spolu s dalšími představiteli Talibanu zadržen pákistánskou zpravodajskou službou ISI a po svém propuštění roku 2013 se vrátil do Afghánistánu a zapojil se opět do boje. Salam byl naposledy viděn veřejně v srpnu tohoto roku byl na shromáždění stovek bojovníků Talibanu a Islamic Jihad Union (IJU), kteří složili přísahu věrnosti novému vůdci Talibamu Mullovi Akhtaru Mohammadu Mansurovi.\nVztyčení vlajky Talibánu ve městě Kunduz.\nAktivita Talibánu roste\nTaliban svádí na severu země boje s vládními vojsky od počátku dubna, kdy zahájil svou ofenzívu a postupně obsadil okresy Imam Sahib, Aliabad, a Qala-i Zalm. V polovině června mu padly do rukou okresy Chardara a Dasht-i Archi. Při útoku na Kunduzu Talibanci obsadili také okres Khanabad. V polovině září IJU oznámila, že kontroluje rozsáhlé oblasti u hranic s Tádžikistánem a několik hraničních přechodů.\nIJU je relativně nově vzniklá džihádistická organizace, která se odštěpila z Islámského hnutí Uzbekistánu (Islamic Movement of Uzbekistan-IMU) poté, co Taliban přiznal, že zatajoval smrt bývalého vůdce hnutí Mully Umara, a IMU se v reakci na to přidala k Islámskému státu.\nKunduz je první provinční hlavní město obsazené Talibanem od svržení jeho vlády v roce 2001. Pád města do talibanských rukou je také důsledkem americké strategie z let 2009-2012, kdy byl kladen hlavní důraz na boj v jižních provinciích země, zejména v Kandaharu a Helmandu, které byly považovány za klíčové bašty hnutí a jejich kontrola by mohla vést k poražení Talibanu. Sever byl označen za bezpečný a nebyly zde prováděny rozsáhlejší bezpečnostní akce.\nTaliban naproti tomu v posledních letech výrazně posílil svou přítomnost v severních provinciích a začal získávat čím dál tím větší kontrolu nad místními okresy. V současné době Taliban kontroluje velké množství okresů jak na severu a východě, tak na jihu a v centrální části země. Dobytí Kunduzu je těžkou ranou pro kábulskou vládu, ale také pro USA a NATO.\nSpojenci budou muset zvážit, zda nepřehodnotí strategii svého stahování z Afghánistánu, neboť reálně hrozí, že Taliban časem opět ovládne zemi. Podle vyjádření samotných islamistů je dobytí Kunduzu jen začátkem jejich dlouhodobého plánu na znovuzískání moci v Afghánistánu a lze tedy očekávat, že aktivita Talibanu a na něj napojených skupin ještě zesílí.\nZdroj: The Long War Journal\n...no podělali to... o tom žádná...\nDoufám, že to vyšetří lépe, než ruské zločiny v Grozném (tedy jakkoliv).\nkoukněte ať si uděláte obrázek, tohle prostě USA podělali a neměli by z toho vyklouznout\nač jsem na straně západu, USA spáchala válečný zločin, nejenže, ta nemocnice nespadala do výjimky pro bombardování (nebyla používaná jako základna talibanu atp..)\noperovali tam doktoři bez hranic a volali na velitelství, že bombardují nemocnici s civilisty a USA to ignorovali a pokračovali v bombardování protože afghánské síly sdělili americkým speciálním jednotkám aby zahájili útok na nemocnici protože si afgánci mysleli, že jsou tam talibánci, je pravda že nemocnice v minulosti ošetřovala i talibanské bojovníky, protože to nemocnice a doktoři dělají, podle všech důkazů je to válečný zločin, ale spojené státy protestovali proti návrhu doktorů bez hranic a dalších humanitárních organizací, aby se vyšetřováním zabývala nezávislá komise, USA si to budou vyšetřovat samy, how convenient, protože když se takového činu dopustí USA tak oni přece míní dobře, kdyby to udělal kdokoliv jinej, okamžitě by ho odsoudili za válečné zločiny\nZajímavé co ty Talibance do toho KUNDUZU furt táhne... co třeba to přejmenovat na "Vepřice" ?\nNebojuj s nikým moc často, nebo se od tebe všemu naučí.\nNo pokial AC-130 45 minut kruzila nad nemocnicou a postupne likvidovala ciele jeden po druhom, je dost nepravdepodobne, ze na to nemala dovod. Podla mna sa jedna o klasicku taktiku obsadzovania civilnych objektov bojovnikmi talibanu a s moznostou nasledne po bombardovani argumentovat civilnymi obetami.\nInak by ma celkom zaujimalo aky vplyv ma tato situacia na slovenske specialne jednotky nasadene v Afganistane. Posledna sprava o ich posobeni bola, ze sa zucastnili na jarnej ofenzive (Februar -marec) proti Talibanu v provincii Helmand (Battle of Helmand). Od vtedy je nejake ticho.


SK Líšeň [Líšeň utrpěla první jarní porážku na domácím hřišti.]\nTento zápis byl vložen 24.04.2016 v 15:50 uživatelem Karel Hladiš. Štítky:\nLíšeň utrpěla první jarní porážku na domácím hřišti.\nTrenérovu oslavu hráči třemi body nepodpořili. Kouč fotbalistů třetiligové Líšně a bývalý vynikající obránce Josef Mazura slavil v sobotu šedesáté narozeniny, jeho svěřenci mu však dárek v podobě výhry nedopřáli.\nHulínu podlehli 0:1 a na vlastním hřišti ztratili na jaře první body. „Série zvlášť nesleduji, jednou však prohra přijde vždy. Bohužel to vyšlo na moje narozeniny,“ krčil rameny Mazura.\nPro Líšeň je prohra krutá. Její hráči totiž předvedli s týmem s popředí tabulky srdnatý výkon, herně se mu vyrovnali a na vyložené šance dokonce vyhráli. „V prvním i druhém poločase jsme měli několik velmi dobrých příležitostí, žádná se však neujala. Chvíli před koncem duelu pak po jedné z nich soupeř skóroval. Spadla mu tam skákavá střela zpoza vápna,“ popsal čerstvý šedesátník.\nTen, kdo neproměnil vyloženou šanci, která předcházela rozhodujícímu okamžiku zápasu, byl domácí záložník David Krška. „Měl jsem velkou šanci i v první půli. Bohužel jsem nepřehodil gólmana. Ve druhé části mě pak trenér poslal na pravou zálohu a dostal jsem se do velké šance. Střílel jsem na zadní tyč a brankář střelu vyrazil. Dorážku jsem pak poslal mimo. Pokazil jsem to,“ hlesl Krška.\nI hostující kouč po střetnutí přiznal, že si jeho tým všechny body nezasloužil. „Jsem spokojený jen za body, protože náš výkon vůbec nebyl optimální. Myslím si dokonce, že šlo o náš nejslabší výkon na jaře. Domácí toho naštěstí ale nevyužili a šťastným gólem si z Líšně odvážíme tři body,“ uvedl na klubovém webu Jindřich Lehkoživ.\nLíšni se na Hulín dlouhodobě nedaří a statistiky se potvrdily i v sobotu. „Nemám pro to vysvětlení. Ale před utkáním mi někdo říkal, že Líšeň s Hulínem vybojoval snad jen jednou bod kdysi dávno ještě v divizi. Pamatuji se, když jsem před dvěma lety do Líšně přišel, tak jsme od Hulína dostali pět gólů. Kluků se však musím zastat. Nastoupili jsme bez posil ze Zbrojovky a sehráli jsme dobrý zápas,“ zmínil Mazura.\nProhra ikonu brněnského fotbalu zamrzela, oslavu si však pokazit nenechal. „Samozřejmě, že člověku leží zápas nějakou dobu v hlavě. Šli jsme po zápase na večeři a bylo to takové zvláštní. Pak jsme zašli ještě posedět a už jsme na utkání moc nemysleli. Oslava se vyvedla,“ přiblížil Mazura.\nPoslední aktualizace stránky: khladis dne 24.04.2016 v 15:50


MS juniorů v motocrossu ve španělském El Molar | Autoklub České republiky\nMS juniorů v motocrossu ve španělském El Molar\n30. 07. 2015 | 10:15\nVe Španělském El Molar se ve dnech 17. – 18.7.2015 konalo MS juniorů v motocrossu. V nabyté konkurenci nejlepších jezdců ze čtyřiadvaceti zemí světa se naši junioři neztratili. Nejlepší čas při sobotním tréninku předvedl ve třídě 65 ccm Radek Větrovský a ve třídě “85” skončil na druhé pozici Petr Polák.\nKvalifikaci třídy “65” ovládl Maďar Kovács. Radek Větrovský obsadil třetí místo a Martin Venhoda šesté.\nVe třídě “85” byl nejrychlejší Strubhart z Francie. Petr Polák se ztrátou 1.43 sekundy skončil šestý, Jiří Matějec osmnáctý a Daniel Stehlík skončil po těžkém úrazu devatenáctý. Radim Kraus se ztrátou 5.96 sekundy na prvního dojel čtyřicátý. Ve třídě “125” se ve skupině “A” kvalifikoval Jakub Terešák jako šestnáctý a Ladislav Kolaja byl dvacátý sedmý. Ve skupině “B” se kvalifikoval Martin Vondrášek devatenáctým časem.\nDo nedělních bojů čeští reprezentanti nastupovali s maximálním odhodláním nechat na trati všechno a bojovali skutečně jako lvi.\nPrvní jízdu třídy “65” s náskokem šestnácti sekund vyhrál Holanďan Karssemakers před Kovácsem z Maďarska. Náš Radek Větrovský měl hned v prvním kole pád, ale skvělou stíhací jízdou dojel na šestém místě. Martin Venhoda nebyl v neděli úplně ve své kůži, ale dřel a protnul cíl jako sedmý.\nV druhé jízdě odstartoval Radek Větrovský kolem pátého místa, ale za dvě kola byl druhý a až do konce tvrdě dotíral na prvního Karssemarkerse z Holandska. Martin Venhoda skončil šestý. Po součtu obou jízd Radek Větrovský obsadil pódiové třetí místo a Martin Venhoda šesté.\nVe třídě “85” neměl Polák zrovna ideální start a po kolizi se po prvním kole ocitl na třicátém pátém místě. Bojoval a tvrdě postupoval dopředu. V cíli mu patřilo jedenácté místo. Vyhrál Holanďan Dankers. Rakušan René Hofer, který startuje v českém mistrovství, skončil třetí. Jirka Matějec dojel dvacátý čtvrtý a Daniel Stehlík dvacátý sedmý.\nVe druhé jízdě odstartoval Petr Polák kolem pátého místa, ale za tři kola již vedl a suveréně ujížděl svým soupeřům. Bohužel nefunkční zadní brzda přinutila Petra zpomalit a tak se z vítězství radoval Francouz Strubhart. Jiří Matějec projel cílem dvacátý druhý. Celkově dojel Petr Polák na skvělém čtvrtém místě. V tak velké konkurenci je to obrovský úspěch! Jiří Matějec skončil dvacátý sedmý a Daniel Stehlík třicátý sedmý.\nHonza Froněk to okomentoval: ” Máme tři reprezentanty, kteří dokáží s přehledem bojovat o absolutní umístění se světovou špičkou. Francouzi, Belgičané, Holanďané nám takovou kvalitu mohou jen závidět.”\nVe třídě “125” se v konkurenci jednašedesáti jezdců dokázali kvalifikovat Jakub Terešák a Martin Vondráček. První jízdu vyhrál Francouz Renaux. Jakubu Terešákovi se nedařily starty. Skončil na dvacátém druhém místě a Martin Vondráček třicátý. Vítězství v druhé jízdě opět patřilo Renauxovi. Jakub Terešák bojoval a dojel na velmi slušném osmnáctém místě. Martin Vondrášek byl pak třicátý šestý.\nPo celkovém součtu výsledků všech kubatur se mistry světa stali Francouzi před Velkou Británií a Australany. Našim juniorům patří osmá příčka a velké poděkování za skvělou reprezentaci Autoklubu a České republiky.


19.04.21 v 14:08\nreakce na Schaschek: ,,V Pardubicích ať drží hubu, když ten jejich *** skoupí celou..." zobrazit příspěvekV Pardubicích ať drží hubu, když ten jejich *** skoupí celou extraligu. "\nPeter ti to za chvíli vysvětlí\n19.04.21 v 13:06\nPardubičák se ozval\n19.04.21 v 12:31\nJe vtipný, že na pardubickym foru řeší, jak jsme museli Horákovi nasypat zrovna od nich to v momentální situaci sedí. Ale sem v klidu, klub co ma v první obraně krasobruslaře Mikuše nemůže pomýšlet na úspěch\n19.04.21 v 12:13\nAugusta to asi zas hacknul\n19.04.21 v 11:11\nOno jestli udržíme Sobotku s Horákem, tak máme první lajnu s Řepíkem. Ve druhý určitě k Tomáškovi Kašeho. No a místo těch odchodu by to stejně chtělo spíš nějaký bijce do play off, místo Pecháčka silovýho centra. Jako má Liberec Jelínka, Musila a Vlacha. To nam chybělo.\n18.04.21 v 22:40\nreakce na Mira1903: ,,Co se týče trénerů tak trochu cejtím že k nám přijde Láďa..." zobrazit příspěvekCo se týče trénerů tak trochu cejtím že k nám přijde Láďa Čiháků ????\nmísto Košťalka bych bral Bradyho Austina.. Českou ligu zná.. Dařilo se mu na Kladně a v KHL nic moc, smlouvu na další rok nemá. Jinak to bude příští rok masakr 15 týmů, sestupovka, a kvalitních hráčů na trhu pramálo.."\nSem ani nevěděl, že Čihák začal trénovat u naší mládeže. Proč ne. Furt lepší jak Jandač.\nAustin by byla super náhrada\n17.04.21 v 21:41\nZrovna Kalina si myslim bude jeden z těch hráčů co říkal Ton, že nebyla prodloužena smlouva z důvodu stagnace. A prej už je dohodnutej ve Varech.\n17.04.21 v 21:40\nreakce na rad55: ,,Náhrada? Jandus! Ten kluk se ještě předvede."\nSamozřejmě, ale ten už je člen základní sestavy. Při odchodu Košťálka, Němce a Kaliny to nějakou posilu do obrany chtít bude.\n17.04.21 v 18:50\nNa druhou stranu ke Košťálkovi a 450 tisíc. Pochybuju, že třeba Řepík s Horákem tu mají nižší platy. Je to top ofenzivní extraligovej bek. Nějak nevidim, kdo by ho mohl případně nahradit. Pýcha dal přednost Boleslavi, Rutta pokud nesežene angažmá v NHL, tak by asi tady nehrál taky za o moc nižší plat. Zas pokus se Zámorskym? Kterej sice měl top sezony, ale u nás mu to tehdy nevyšlo.\n17.04.21 v 18:48\nreakce na PeterHCS: ,,Rozhodně nefandím Pardubicím"\nTak nevim proč vždycky vyletíš jak čertík z krabičky, když tu někdo napíše, že Pardubice kurví trh a že to dělá Sparta. Že tam hráči neodcházej za penězma, ale sem a podobně. Už poněkolikátý.\n17.04.21 v 18:28\nreakce na PeterHCS: ,,Tak není asi tajné, že doteď ten trh kurvili hlavně Třinec se..." zobrazit příspěvekTak není asi tajné, že doteď ten trh kurvili hlavně Třinec se Spartou. Taky ti to tak vadilo?"\nNemusíš to tak dělat furt okatě, že vůbec sparťan nejsi a fandíš pardubicim. Aspoň ten avatar si změň za polokoně\n17.04.21 v 15:02\nreakce na rad55: ,,Teď je volný, napadl mě hned. A po něm Vykoukal."\nVykoukala jako náhradu za Košťálka do pole\n17.04.21 v 13:33\nMně by se libil Kočí a Darek Stránský jako hlavní. Juniorka pod nima tehdy hrála pěknej hokej a padli až ve finále.\n17.04.21 v 13:27\nreakce na Schaschek: ,,To je fakt. Na druhou stranu si myslím, že Kočí není ješita. "\nPřitom on tenkrát skončil fakt dost relativně mladej. Pamatuju si jak byl zápas ke 110 letum s Plzni a on nastoupil po dlouhý době a ve čtvrtym utoku a strašně se mi libil a rikal sem si, že by tam mohl být platnej když v obraně mu vše sudí piskali. No a pak zase nic. To jak si u nás před brankovištěm nikdo nic nedovolil, když hrál, to byla paráda.\n17.04.21 v 13:23\nMuj tip je Jandač s Hlinkou a Ptáčkem.\n17.04.21 v 13:22\nKdyž si vzpomenu jak Jandač tehdy Kočího odstavil, tak o tom silně pochybuju.\n17.04.21 v 13:03\nPro mě stejně záhadou, že Pepek 2x dokázal vyhrát baráž o který se říká, že to je ještě těžší jak vyhrát titul. Na druhou stranu v Motoru tehdy měl kádr na to, kterej mohl tehdy hrát o titul v extralize. To ale koneckonců ve Spartě měl taky vždy kádr na titul.\n17.04.21 v 10:31\nTaky sem rád, že sem se ještě nerozhodl jakou kompenzaci za permice. Žába na prameni z Loděnic musí jít taky, jeho si sám Hořava vybral.\n16.04.21 v 18:55\nreakce na Schaschek: ,,Nesnáším ho, ale typově podobnýho hráče bych tu bral. "\nJa taky ne, ale v tom Liberci je fakt suprovej. Takovej typ jako je on nebo\nbyli Kasparik ci treba Vak by se mi jako centr 3.lajny libil. Nez zakrslej Sukel... a bohuzel i Pechacek, ale nebudu do nej furt sit, snad jedinej hrac z aktualniho kadru co je uz fakt nase legenda a zaslouzi dik.\n16.04.21 v 18:47\nreakce na MartinMegadeth: ,,Jako to uměl ve Wohlově Spartě "starej Jelen". On je mu..." zobrazit příspěvekJako to uměl ve Wohlově Spartě "starej Jelen". On je mu teda Zikmund hodně podobný i vizáží. Jako by si Jelínek někdy "štrejchnul" mimo domov. Ale souhlasím, že by ho Sparta měla podepsat. Letos jsme dost možná doplatili na to, že jsme měli v týmu moc hokejistů, respektive moc hráčů co si to o sobě mysleli. "\nŠkoda, že mladej Jelínek u nás neuspěl na zkoušce a pak spojil svojí kariéru se Slavii a Libercem. Ten nás solidně deptal na buly a zrovna takovej hráč by se hodil do play off než Pecháček v aktuální formě.


„Ich bin Nao.“ Malé uprchlíky bude německy učit robot | Blesk.cz\n„Ich bin Nao.“ Malé uprchlíky bude německy učit robot\nUmělá inteligence by měla Němcům pomoci zvládnout statisíce nově příchozích uprchlíků, kteří neumí jejich národní jazyk. Ten je základním předpokladem pro integraci, bez něj cizinci nezískají práci a děti nemohou nastoupit do škol. A právě na malé migranty chtějí naši západní sousedé vyzkoušet novinku - robota Nao. Informoval o tom deník Deutsche Welle.\nJak zvládnout statisíce lidí, kteří přišli do Německa – to je otázka, která trápí téměř celé Německo. Vědci z Univerzity v Bielefeldu chtějí na výuku němčiny u čtyř- až pětiletých dětí využít umělou inteligenci.\nZa pomoci programovatelného robota Nao, sportovních kamer a mikrofonů chtějí vědci zprostředkovat jazykové základy malým dětem. "Naučit individuálně děti druhý jazyk je něco, s čím si školky neporadí. V takových momentech by mohli roboti pomoci," myslí si Stefan Kopp, expert na umělou inteligenci z Bielefeldu.\nRoztomilý robot Nao, zkonstruovaný do podoby dítěte, by byl doplněn tabletem, na kterém by se zobrazovaly například ilustrace.\nProjekt by se měl rozběhnout do tří let\nVědci odhadují ještě tři roky testování, pak by mohli roboty zapojit do vyučování notoricky těžkého jazyka. První roboti by se ale mohli objevit ve školkách už za rok a půl.\nRoboty Nao vyvíjeli Francouzi už od roku 2004. Od roku 2012 je používají ve Velké Británii k výuce autistických dětí, některé s nimi dokážou lépe komunikovat než s lidmi. V budoucnosti by mohli sloužit také jako asistenti starších lidí. Koncem roku 2014 bylo ke vzdělávání a dalšímu výzkumu používáno více než 5 tisíc Nao robotů ve více než 70 zemích světa.\nBruselské čachry s uprchlickými čísly. Evropská komise je prý falšovala\n„Dětem vyhrožovali, že jim setnou hlavy.“ Příběhy běženců, kteří míří do Česka\n„Naše ženy prosím neznásilňujte.“ Norové mají pro migranty hodiny integrace


Bývalý hejtman a primátor Josef Pavel odešel z ODS - Karlovarský deník\nBývalý hejtman a primátor Josef Pavel odešel z ODS\nKarlovy Vary - Po dvaceti letech opustil řady občanských demokratů Josef Pavel, bývalý primátor Karlových Varů a bývalý hejtman Karlovarského kraje. V těchto politicky exponovaných funkcích působil dvanáct let.\nJosef Pavel | Foto: DENÍK/Jakub Kopřiva\nKromě něj z ODS odešlo přes třicet dalších členů, mezi jinými například Jiří Lang, bývalý poslanec Parlamentu za ODS za Karlovarský kraj, či Milan Bartl, bývalý karlovarský zastupitel.\n„Ke konci března nezaplatili členské příspěvky. To podle stanov ODS znamená, že jejich členství v této straně končí," vysvětlil zdroj obeznámený se současnou situací v ODS.\nJosef Pavel nejprve nechtěl svůj odchod z ODS komentovat, pak ale uvedl, že už šlo pouze o formalitu.\n„Už několik let jsem do žádné vyšší funkce v ODS nekandidoval, ani jsem nebyl členem žádných vnitrostranických orgánů," uvedl. Josef Pavel je nyní generálním ředitelem lázeňského hotelu Thermal a jak zdůraznil, vrátil se ke kořenům a má z toho dobrý pocit. „Mým řemeslem vždy bylo hotelnictví a jsem velmi rád, že se mi návrat do civilního života povedl. Nechtěl bych být žádným lobbistou, ani poradcem politiků. Mám rád konkrétní cíle, úkoly a nemám žádné ambice vracet se do politiky. Plně se chci věnovat své práci v hotelu Thermal, který se společně s celým naším pracovním týmem podařilo dostat z ekonomického propadu. Naopak, účetní bilance hotelu je nyní velmi pozitivní," vysvětlil Josef Pavel.\nO Pavlově odchodu z ODS je informován i krajský předseda ODS Jiří Vaněček. „S ohledem na skutečnost, že vám Josef Pavel ukončení členství potvrdil a sdělil i své důvody, tak to mohu pouze potvrdit. Jeho vysvětlení a důvody respektuji a nebudu komentovat rozhodnutí, které se týká jen jeho samotného. Zároveň mohu potvrdit, že číslo odlivu členů ODS, které uvádíte, zhruba odpovídá skutečnosti. Nemohu a ani bych nechtěl zveřejňovat bez souhlasu dnes již bývalých členů, kdo jsou ti další, ale dovolím si názor, že Josef Pavel je jediná známá osoba, která v minulosti v dresu ODS působila ve veřejných funkcích a své členství ukončila," uvedl. Úbytek členské základny Jiří Vaněček očekával. „Myslím, že v případě Karlových Varů není nijak dramatický. Ne všichni, ale většina bývalých členů se dlouhodobě neúčastnila dění uvnitř ODS. Úbytek členské základny je také důsledkem vývoje uvnitř ODS, který vyvrcholil v minulém roce pádem vlády. Někdo určitě byl oprávněně rozladěn vývojem uvnitř ODS, musíme si však zároveň připustit, že pro část členů jsme byli atraktivní pouze jako silná vládní strana," doplnil Vaněček. Snížení členské základy je podle něj žádoucí a do určité míry i očistné.\n22.4.2014 Diskuze 9


Samozásobitelství a spoluvlastnictví jako nový impuls rozvoje decentrální energetiky - Pasivnidomy.cz\nÚvod » Samozásobitelství a spoluvlastnictví jako nový impuls rozvoje decentrální energetiky\nSamozásobitelství a spoluvlastnictví jako nový impuls rozvoje decentrální energetiky\nIng. Miroslav Šafařík, Ph.D., Ing. Vítězslav Malý, PORSENNA o.p.s.\nNa jaře tohoto roku byl odstartován projekt SCORE v rámci programu HORIZON 2020. Načasování projektu koresponduje s legislativním programem EU „Čistá energie pro všechny Evropany“ a to konkrétně v oblasti samozásobitelství (prosumership). Projekt SCORE si klade za cíl přispět k rozvoji společného vlastnictví obnovitelných zdrojů a ukázat, že energetická soběstačnost není jen otázkou výše příjmu. Cílové skupiny projektu jsou mj. zranitelné skupiny obyvatelstva, postižené tzv. energetickou chudobou a vyloučené z investování do zdrojů energie.\nMístní samosprávy zahrnuté v projektu a následně i další zájemci získají právní a technickou podporu pro modely participace založené na osvědčených postupech. Proveditelnost projektů a jejich základní principy budou ověřeny v rámci třech pilotních projektů v České republice, Itálii a v Polsku.\nŘešitelské konsorcium se skládá ze zástupců univerzit, společností a měst z Německa, Polska, Itálie, Bulharska a Českou republiku zastupuje společnost PORSENNA o.p.s.\nV mnoha zemích Evropy směřuje změna energetického trhu k decentralizovaným, malým instalacím, jejichž výroba je přímo spotřebována v dané lokalitě. V tomto kontextu jsou nejčastějšími zařízeními na výrobu elektřiny využívány větrné, solární a bioplynové elektrárny. Tyto technologie jsou vhodně využitelné pro systémy za účasti občanů, např. takzvané komunitní elektrárny, energetická družstva, spolky založené za účelem spoluvlastnictví spotřebitelů. Počáteční investice není v těchto případech tak vysoká jako u velkých elektráren a vyrobená elektřina je přímo spotřebována samotnými vlastníky. Minoritní podíl výroby je dodán do sítě, případně je stále častěji téměř celá výroba spotřebována při využití bateriových systémů.\nNové slovo, které se tak stále častěji ozývá i z řad velké energetiky je prosumership, neboli samozásobení energií, zejména pak elektřinou.\nTaké „spoluvlastnictví spotřebitelů" je relativně nový pojem vycházející ze skutečnosti, že využití obnovitelných zdrojů energie je vhodné pro menší společenství, které vyrobenou energii přímo spotřebovávají a dosahují tak určité míry energetické soběstačnosti. Spoluvlastnictví spotřebitelů je zastřešující termín pro celou řadu vlastnických systémů, kde:\n(a) vlastnická práva k OZE náleží spotřebitelům,\n(b) existuje finanční participace spotřebitelů,\n(c) majorita vyrobené elektřiny je spotřebována v dané lokalitě.\nJinými slovy řečeno, jedná se o projekty s finanční účastí spotřebitelů v kombinaci s určitým druhem účasti na rozhodování spojené s geograficky vymezenou oblastí. Současně tento termín může zahrnovat zapojení obcí, stejně jako komerčních investorů, které jsou v praxi více relevantní, ale často je jejich spolupráce obtížná.\nVe společném investování, které navíc slouží pro vlastní spotřebu, se skrývá velký potenciál. V Německu, které poslouží jako referenční země, bylo 37 % instalovaného výkonu OZE již v roce 2014 vlastněno nebo spoluvlastněno obyvateli.\nPro celý sektor výstavby a renovací domů je toto jednoznačný impuls pro zahrnutí projektů vlastní výroby energie do projektů jako jejich přirozenou součást. Navíc aktuálně s relativně štědrou nabídkou dotací pro všechny cílové skupiny – od fyzických osob, přes veřejnou správu po developery.\nV popředí zájmu je aktuálně fotovoltaika, neboť elektřina má samozřejmě univerzálnější využití, ale nemělo by se zapomínat ani na výrobu tepla, jak pomocí slunečních kolektorů, tak například z biomasy.


GDPR v praxi: e-shopy budou muset uchovávat data bezpečněji - Moravskoslezský deník\nJak malí podnikatelé a živnostníci získávají osobní údaje? Kam je ukládají? A přeposílají je i někam dál? Není důvod podléhat panice, vzkazuje advokát podnikatelům, kteří se obávají GDPR.\nZvládat nové požadavky zákazníků bude jednou z povinností, které správcům e-shopů přibudou s Obecným nařízením o ochraně osobních údajů (GDPR). Lidé od 25. května získají například právo na přenositelnost údajů. Správci dat jim tak budou muset umět předat údaje v běžném strojově čitelném formátu, aby mohly být dále poskytnuty jinému správci.\nProvozovatele internetových obchodů čeká technická příprava a přijímání dalších opatření týkajících se osobních údajů lidí a jejich ochrany. „Za základní prostředky zajišťující ochranu a dostupnost dat v rámci provozu e-shopu lze jistě považovat důsledné zálohování dat, využití antivirových programů, automatické uzamykání počítačů, autorizované přístupy k databázím, bezpečná hesla, zamykání místností a podobně,“ říká advokát a autor projektu eshopsgaranci.cz Petr Psotka z ostravské advokátní kanceláře Jakovidis|Klega|Partners.\nJEN TA NEZBYTNĚ NUTNÁ DATA\nStejně jako pro ostatní správce dat, platí i pro e-shopy povinnost zpracovávat jen nezbytné údaje, a to pouze v nutném rozsahu. Mohou je uchovávat jen po nezbytně nutnou dobu a přístup k nim má mít co nejnižší počet osob. Plnění těchto opatření budou muset e-shopy umět kdykoliv doložit.\nTaké podnikatelé by měli vytvořit přehledný systém, který jim pomůže dodržet pravidla nařízení. Jaké údaje sbírají a proč, jak s nimi nakládají, kde je ukládají a jak se data snaží chránit to vše si mohou pro začátek zapisovat do speciálně vyhrazeného sešitu. Vytvoří si tak vlastní jednoduchou analýzu, kterou mohou jednou za čas zkontrolovat a podle potřeb upravit.\n„Doporučuji vše co nejvíce strukturovat, aby se lidé v zápiscích vyznali i po letech, případně aby se v nich vyznala i asistentka a další zaměstnanci,“ říká advokát specializující se na GDPR Klega.\nOsobními údaji může být prakticky cokoliv jméno, e-mailová adresa, číslo účtu, zdravotní stav, národnost, pohlaví nebo dosažené vzdělání. Objevují se na fakturách, smlouvách i v životopisech zájemců o zaměstnání. Podnikatelé by rovněž měli zvážit, zda pro uchovávání dat mají vůbec zákonný či jiný důvod. V některých případech budou potřebovat doplnit souhlas daného člověka se zpracováním údajů, v dalších případech nezbude než data smazat.\nPokud si podnikatel vede sešit s kontakty na klienty, měl by si uvědomit, zda ho například zamyká do šuplíku a kdo k němu má přístup. Jestliže upřednostňuje elektronické záznamy, nepůjčuje počítač třeba dětem na hraní her, aniž by přístup k souborům zahesloval? Podobné nedostatky v ochraně údajů by měli podnikatelé napravit, stejně jako se připravit na případ, že i přes všechna opatření data uniknou ztrátou počítače, mobilu nebo vyhozením neskartovaných dokumentů. Takovéto situace by si měli poznamenat a do budoucna jim předcházet. „Pokud by se však jednalo o závažné riziko, kdy někdo například ukradne celé databáze a stáhne všechna data, nahlaste tuto událost bezprostředně po zjištění Úřadu pro ochranu osobních údajů,“ radí advokát Klega.\nAby podnikový lékař předával diagnózy zaměstnanců rovnou firmě bez opatření, která by chránila…


Otázka pro Spartu: Už je to úplné dno? Křetínský snad pochopil - NOVA Sport\nkauza letná poslední kapka?\nKauza Letná, Daniel Křetínský\nFanoušci fotbalové Sparty se ptají jeden druhého, zda už někdy zažili větší ostudu. Zoufalá snaha přejít přes průměrný srbský tým vystavila týmu z Letné další a opět příšernější pohled do zrcadla. Sparta nemůže být hrdá ani na tým, ani na vedení a ani na fanoušky…\nFotbalová Sparta se sice v odvetě zápasu se Spartakem Subotica snažila, ale nakonec končí v Evropských pohárech opět ještě dřív, než pořádně začaly.\nSrbský tisk mluví o senzaci. Tým v modrobílých dresech má prý hodnotu pouhých 300 tisíc liber (8,4 milionu korun), ale s milionovými akvizicemi Sparty si poradil. Sice se štěstím, ale vlastně zaslouženě. Kvalifikace Evropské ligy se totiž hraje na dva zápasy a Sparta ze 180 minut byla lepší jen 75.\nSpartak Subotica has eliminated Sparta Prague and advanced to the 3rd round of Europa League qualifying!!!! What an absolutely unbelievable result for a club with a budget of £300,000. Great for Serbian football.\n— Serbian Football (@SerbianFooty) August 2, 2018\nJe konec, to všichni vědí. Sparta opět bude bojovat jen v lize a domácím poháru.\nZdroj: Profimedia Spartak Subotica slaví postup přes Spartu\nAle pokud šéf klubu Daniel Křetínský konečně procitne, může se jednat třeba o začátek něčeho nového. Vypadnout dvakrát za sebou v úvodních zápasech kvalifikace o „Evropu“ už není náhoda.\nKřetínský rozhodně nekupoval Spartu proto, aby zápolil o pohárové příčky v domácí lize, nedejbože poháru. Klub z Letné tradičně bojoval v evropských pohárech a dokázal být důstojným rivalem velkoklubů. Dnes je pro smích.\nZdroj: Profimedia Zdeněk Ščasný\nProhrál s provinčním klubem ze Srbska. Podcenil soupeře, který uměl dát do hry srdce. Že nenastal obrat, který si všichni přáli? „Stala se chyba, se kterou nikdo z nás nepočítal…“ vyprávěl jeden ze dvou Čechů sestavy Josef Šural po utkání. Vlastně přiznal, že plán B, kdy soupeř dá gól, prostě neexistoval. Na to tým nebyl připravený…\n„Nevím, co se tam klukům honilo hlavou, ale prohráli jsme si to tam. Tam jsme odehráli hrozný zápas,“ dodal jako kapitán. V podstatě naznačil, že on v Srbsku nebyl a tenhle průšvih na sebe brát nechce. Těžko říct, jak by mluvili kapitáni sparťanské minulosti, jakými byli Ivan Hašek či Jiří Novotný, zda by také hledali alibismus.\nK postavě Josefa Šurala ale nutno dodat, že se opravdu snaží a ve Spartě možná kromě něj aktuálně není vhodnější osobnost po pozici kapitána. Však dokázal i zvěř z tribuny zkrotit a poslat zpátky za plot.\nSparta je poskládaná opravdu různorodými fotbalovými osobnostmi, jenže logiku příchodů spousty hráčů chápe málokdo. Kabina dnes vypadá jako skladiště pofidérních hvězd zemí východního bloku, střižené kouskem Afriky nebo Izraele. Francouz, který s týmem trénuje a stále se ho nepodařilo prodat, pak v době zápasu místo Sparty sdílí na svém instagramu komorní koncert. Hráče, kteří ve Spartě vyrostli a mají k ní srdeční vztah, byste napočítali na prstech jedné ruky.\nZdroj: Profimedia Pohled na sparťanské zklamání\nPřitom se klub z Letné pyšní sedmou nejlepší fotbalovou akademií v Evropě, jenže talentovaní mladíci radši odchází pryč, než by čekali na místo v sestavě. Do očí bije třeba i případ Patrika Schicka, který na sebe musel upozornit v Bohemians, namísto na Letné, které patřil.\nAle házet to všechno na hráče? Vlastně sami ani nemohou za to, jak je někdo s vyšší mocí poskládal. Nakonec bylo i sympatické, jak to fotbalistům na hřišti není jedno, jak vlastně dokážou být naštvaní, že to nejde.\nVše totiž začíná tam nahoře. Generální manažer by měl čas od času přinést zprávu o vývoji a výsledcích klubu. A pokud majiteli nezdůvodní nezdary, měl by možná i sám nabídnout rezignaci. Aleš Kotalík nastoupil do Sparty v červenci 2015. A pokud má po třech letech na zodpovědném místě obhajovat svou práci, nemůže na sebe být hrdý.\nPod jeho vedením byl díky příchodu Itala Andrey Stramaccioniho rozprášen tým z nadějné generace, který dokázal porazit Lazio Řím, Southampton i Inter Milán. Do klubu se vrátily osobnosti, které v minulosti v klubu nebyly zrovna úspěšné. Klub navíc opět selhal i při práci s pořadatelskou službou a problémovými fanoušky. Fotbalový klub prostě není Superstar nebo Big Brother. To je úplně jiná disciplína.\nScéna z druhé půle zápasu se Suboticou, kdy na hřiště naběhlo asi 30 bezmozků, byla výmluvná.\nSpartu tak zřejmě čeká práce s identifikacemi diváků a třeba i proces, který úspěšně zvládl fotbal v Anglii. Koneckonců, proč se do toho nepustit rovnou, do další sezony v Evropě je spousta času.\nNa tribuně celý výjev čtvrtečního absurdního divadla sledoval Daniel Křetínský. Pokud to konečně nedošlo jemu, na výrazu malého klučiny vedle je patrné, jak smutný to je pohled.\nZdroj: repro ČT Daniel Křetínský na zápase Subotice s malým klučinou\nSpartu je potřeba vybudovat znovu. Vybudovat jí srdcem a odborností a ne kamarádšoftem. Ingredience by nemělo být těžké najít. Do Sparty už se vrátil ikonický Tomáš Rosický a možná je čas, aby našel odvahu vystoupit ze stínu. V záloze je pak řada osobností, pro kterou byla a je Sparta osobní záležitost….\nSparta Praha, Daniel Křetínský, Josef Šural, Adam Kotalík


VÁNOČNÍ STROMY DNES OZDOBÍ NÁMĚSTÍ | O městě | Oficiální stránky statutárního města Frýdek-Místek!\nVánoční výzdoba města, která bude i letos zářívá, je téměř hotová. Zbývá už jen ukotvit a nazdobit vánoční stromy na náměstích v Místku a také ve Frýdku. A to se stane právě dnes.\n„Stavění stromů je celkem náročná akce, nejprve je musí naši zaměstnanci pokácet, pak pomocí jeřábu naložit na transportní vozidlo a dopravit je na náměstí, kde budou opět za pomoci jeřábu ukotveny,“ popsal předseda představenstva TS a.s. Jaromír Kohut s tím, že obě náměstí budou letos zdobit vzrostlé jedle.\nMísteckému náměstí Svobody bude dominovat téměř 12metrová jedle, která vyrostla na soukromé zahradě v ulici Nová v Místku a kterou její majitelé věnovali městu. Ozdobí ji desítky stříbrných koulí, stovky zábleskových žárovek a žárovek měnících barvy a taky přes kilometr dlouhý svítící řetěz s tisícovkou LED diod.\nFrýdecké Zámecké náměstí okrášlí téměř 10metrová jedle, která rostla v městské zeleni ve frýdecké lokalitě K Hájku.\nKromě vánočních stromů budou na náměstích nazdobeny také kašny. Na místeckém náměstí Svobody budou mezi dalšími pětadvaceti stromečky umístěni sněhuláci a betlém.\nNazdobeny budou desítky stromů podél ulice 8. pěšího pluku. Třídu T. G. Masaryka rozzáří bíle svítící girlandy s efektem třpytícího se sněhu. Stejně jako loni budou nazdobeny také stromy v okrajových částech Chlebovice, Lískovec, Skalice a Zelinkovice. A chybět ve městě nebudou ani tři třímetroví světelní andělé s harfou, houslemi a píšťalou, kteří zkrášlí prostor u starého autobusového nádraží v Místku a taky parku u Jošta a plochu před zámkem ve Frýdku.\nVánoční stromy a výzdoba města se rozzáří v pátek 27. listopadu, letos v návaznosti na protikoronavirová opatření bez doprovodného programu.\nFOTO: ilustrační z r. 2019\n(Aktualizováno: 23.11.2020 09:35)


Jak jde čas u Talpinky :-): 2.7.2010\nTak k tomu konečně došlo. Tereza se odhodlala, naložila obě holky do auta a odřídila celou cestu sama až k nám. Doufam že nezústane u jedné cesty aby získala s řízením víc zkušeností. Pamatuju si jak mě se řídit pořád nějak nechtělo. Pořád byl někdo vedle mě kdo řídit uměl a mnohem líp. Táta, Tonánek... až když odešel a já pochopila že musim za volant co nejdřív po tom co se stalo, tak jsem se donutila překonat svůj strach. Nepřipadam si sice pořád jako sebejistý dlouholetý zkušený řidič, nicméně nejsem omezená jedním místem, jedním spojem a volným místem v autobusu a to je bezva.\nHolky přijeli ráno kolem deváté a odjeli po čtvrté odpoledne. Myslim že si to užili. Byli jsme skoro celý den v bazénu - a s Terezou jsme si tam obě pěkně přismahly záda. Už se těším až zase dorazej :)\nVystavil Talpinka v 23:14


Suzanne's world - Překlady ze světa HP - Láska v dopisech - Láska v dopisech - Kapitola šestá\nÚvod » Překlady ze světa HP » Láska v dopisech » Láska v dopisech » Kapitola šestá\nVarování překladatelky: románově nešikovná Hermiona (koktá, zakopává, rozbíjí věci, moc mluví - občas je mi jí skoro líto:), klišé, postavy nepochybně OOC. Povídka je nenáročná oddechovka - něco jako průměrná romantická komedie. Ale i ty jsou někdy potřeba.\nPoznámka překladatelky: Obrázek odkazuje na Valetýna, který byl předevčírem, takže není úplně přesný, ale vzhledem k obsahu kapitoly není až tak mimo. Snad:) Btw. To už pár Severus/Hermiona není v oblibě? Byla jsem překvapená, že se u povídky Nejdražší neobjevil jediný komentář. Tak doufám, že Lucius vás přiměje, abyste se polepšili(y).\nMoje krásná Athéno,\npokud někdy budu vzpomínat na dárek, který jsem dostal, tak je to ten od tebe. Neobyčejná lektvarologická souprava od Fideliuse Melkina společně s knihou plnou receptur na lektvary. Ach, jak mě rozmazluješ. Když jsem dárek rozbalil, cítil jsem se znovu jako chlapec, který dostane pod stromečkem svůj vysněný dárek. Obávám se, že jsem se do tebe zamiloval.\nCítím se trochu zahanbeně, že jsem ti poslal pouze pár sladkostí, když je porovnám s darem, který jsi mi dala na oplátku. Dovol, abych to napravil. Doufám, že si ti můj dárek bude líbit, přestože ten od tebe ho dalece předčí.\nVěřím, že jednomu elfovi opětuješ jeho stále rostoucí náklonnost.\n„Do prdele, to jsou diamanty?“\nHermiona držela náramek v ruce a byla příliš v šoku, než aby reagovala na Ginnyina sprostá slova.\n„Ano,“ řekla tiše. Doširoka otevřenýma očima hltala úzký náramek, který se třpytil, i když na něj nedopadaly sluneční paprsky. „Ano, vypadá to, že jsou.“\n„Kdo ti ho poslal?“ Ginny přišla blíž k Hermioně, která seděla na pohovce. „Byl to ten chlap, Legolas, co jsi mi o něm včera vyprávěla?“\n„Ano,“ odpověděla Hermiona jako ve snách. „Poslal mi ho Legolas.“\n„Zatraceně, zatraceně,“ opakovala Ginny ohromeně. „Vypadá to, že ten náramek stál víc, než já vydělám tak za čtyři měsíce. A to vydělávám spoustu peněz.“\nHermiona mlčela. Vrátila náramek zpět do sametové krabičky, ještě chvíli se na něj dívala a pak odhodlaně zaklapla víko kazety.\n„Pošlu mu ho zpátky.“\nGinny jí vytrhla krabičku z ruky. „Cože? Nebuď hloupá!“ vykřikla rozčileně.\n„Ginny, nemůžu přijmout takový dárek!“ protestovala Hermiona a pokoušela se své kamarádce vzít kazetu, ale ta ji držela bezpečně mimo její dosah. „Je příliš drahý.“\nGinny se před ní rozkročila a přísně si Hermionu měřila. Černou krabičku držela přitisknutou na hrudi, když si okázala odhodila vlasy přes levé rameno.\n„Blbost. Ty víš, že si ho chceš nechat.“\nHermiona se zamračila, ale neodpověděla. Ginny samozřejmě měla pravdu. Chtěla si ten náramek nechat. To, že jí ho poslal, mělo svůj význam, stejně jako dopis, který byl doručen spolu s ním.\nLegolas se o ni zajímal. V romantickém slova smyslu.\nNo, alespoň doufala, že to tak je.\nAle co víc (nebo méně) by mohla vyčíst z takového luxusního dárku? A ten dopis! Vždyť napsal, že „se do ní zamiloval“ a „že doufá, že mu jeho náklonnost opětuje“. Nebylo to dost jasné vyjádření, že je ochoten posunout jejich vztah na další úroveň?\nPřekvapilo ji to, ale taky byla nadšená. A taky nervózní a trochu vyděšená. A to všechno najednou. Když seděla na pohovce ve svém obývacím pokoji, cítila, jak jí srdce bije rychleji a myšlenky se jí honily hlavou jedna přes druhou. Opravdu ho znám? Je to dobrý nápad? Mohl by být nebezpečný. A i kdyby nebyl, můžu mu skutečně věřit? Co když mi celou tu dobu v dopisech lhal?\nKdyž se Ginny svěřila se svými obavami, tak jí na ro řekla jediné: „Hermiono, je to stejné, jako jít na rande naslepo. Navíc, já si myslím, že tenhle způsob je lepší, protože se o něm můžeš dozvědět víc věcí, než přikývneš na to, že se s ním setkáš.“\n„Ale Ginny, ten náramek!“ Hermiona se podívala na kazetu, kterou její kamarádka pořád držela v rukou. „Strašně ráda bych si ho nechala, ale nelíbí se mi, že bych měla přijmout něco tak drahého.“ Její obličej poznamenaly pochybnosti, které cítila. „Co když je to… no víš… nabídka?“\nGinny se zasmála a v očích se jí potměšile zablýsklo. „Nabídka čeho?“\nHermiona se kousla do rtu. „No… sexu. Víš, třeba očekává, že mu ten dárek oplatím sexem.“\nGinnyin úsměv se ještě rozšířil. „A chceš s ním mít sex?“\n„Ne!“ ohradila se Hermiona rozhořčeně. „Já nevím. Zatím ne.“\nGinny se zatvářila nevinně. „Ale Hermiono, vy dva se spolu vyspíte, pokud mu teď pošleš dopis. Úplně vidím, jak píšeš: Ach, Legolasi, toužím cítit tvůj velký, tvrdý…“\n„Ginny!“ přerušila ji Hermiona podrážděně.\nGinny se zasmála. „No, dobře. Omlouvám se. Už tě nebudu škádlit. Tedy alespoň ne ohledně sexu. Nebo jeho nedostatku.“\nHermiona obrátila oči v sloup. „Ginny, to je tak těžké pochopit, že ne pro každého je sex tou nejdůležitější částí života?“\nGinny položila kazetu na konferenční stolek a posadila se znovu na pohovku. Vykouzlila si kartáč a začala si česat vlasy, až se jí leskly.\n„To říká každá žena, která si už více než rok neužila,“ podotkla a přestala se na chvíli věnovat svým vlasům, aby mohla vrhnout znepokojený pohled na Hermionu. „Hele, mám z tebe a toho Legolase radost, ale od té doby, co jste se rozešli se Seamusem, ses s nikým nesblížila.“ A pak se potutelný úsměv a šibalský pohled vrátil. „No… tedy když nepočítám Luciuse Malfoye.“\nHermiona otevřela a zase zavřela ústa. Málem by na to extempore zapomněla. Což byl sám o sobě výkon, protože pár dní po té příhodě nedokázala myslet na nic jiného. Neustále si v hlavě přehrávala ten moment, kdy Lucius Malfoy přišel blíž, sklonil se k ní a jen vteřina – a milimetry - je dělily od toho, aby ji políbil.\nU Merlina! A ona tam jen tak stála. Stála a čekala, až to udělá. Připravovala se na to, až to udělá. Stála tam a přerývaně dýchala, když čekala, až ji Lucius Malfoy políbí.\nTo se stalo před týdnem. Od té doby ho neviděla. Nicméně měla spoustu času, aby mohla uvažovat na téma, co by kdyby. Co by se stalo, kdyby je Ginny nevyrušila? No, samozřejmě, na to byla odpověď jednoduchá: políbili by se. Ale co by se stalo potom? Obchod byl téměř prázdný, byl tam jen jeden nebo dva zákazníci, kteří seděli v křeslech a četli si – a ona byla s Luciusem sama v zadní části obchodu, se skladem, který by jim poskytl ještě víc soukromí, hned za zády…\nA co by udělala ona? Polibek by mu opětovala. S naprostou jistotou věděla, že kdyby ji políbil, tak by ho objala kolem krku a opětovala by mu polibek tak vášnivě, jak si jen dokázala představit. Věděla to a cítila se kvůli tomu trapně a zahanbeně. A to i přesto, že asi neexistoval jiný způsob, jak reagovat na jeho chování.\nHrozné, naprosto hrozné. Opravdu by se nad sebou měla zamyslet.\n„Nesblížili jsme se,“ zamumlala Hermiona. „O to ses postarala.“\nGinny se znovu zarazila v plynulém pohybu hřebenem. Na tváři se jí objevil výraz zájmu. „Vážně jsem ve tvém hlase slyšela zklamání?“\n„Ne, to, co si slyšela, byla úleva,“ vylhala se z toho Hermion a postavila se. „A kromě toho, já si nemyslím, že to myslel vážně. Nejspíš mi chtěl dát jen lekci, protože si myslel, že jsem se muckala ve skladu s Dracem.“\nGinny chápavě přikývla a odložila kartáč na konferenční stolek. „To by na Malfoye docela sedělo. Dokáže to být pěkný parchant, když chce.“\n„Přesně,“ potvrdila Hermiona. „Na rozdíl od Legolase není dobrý člověk. Budu se od Luciuse Malfoye držet tak daleko, jak jen to půjde. To je to nejlepší, co můžu udělat.“\nS tím se rozloučila s brkem, co si nedávno koupila. A to stál, prosím, celý galeon. Proč se vůbec obtěžovala tím, že si kupovala nové věci? Zdálo se nevyhnutelné, že dříve či později otestuje jejich kvalitu – a to když se přiblíží Lucius Malfoy. Ale vážně. Myslela si, že už by to mohlo přestat, ale očividně se tak nestalo. A pořád to bylo zatraceně nepříjemné.\nPrávě psala Legolasovi, aby mu poděkovala za tak úžasný dárek. Popisovala svoji počáteční váhavost o tom, zda ho může přijmout, i to, jak ji kamarádka nakonec přesvědčila. Byla už jen pár slov od toho, aby mu dala najevo, že by si přála jejich vztah zase o kousek posunout, když byla přerušena.\nZvedla hlavu tak rychle, až jí luplo za krkem.\n„Co tady chcete?“ vypadlo z ní dřív, než si to mohla rozmyslet. Měla mu klidně říct: „Dobrý den, pane Malfoyi.“ No, ale už se stalo. Uvažovala nad tím, že by se měla mírnit, aby nezněla tak kousavě, ale radši zůstala zticha.\nTázavě se na ni podíval. „Chtěl bych si koupit knihu, ostatně jako obvykle.“ Usmál se. „Měl bych mít nějaký jiný důvod pro návštěvu knihkupectví?“\nZamračila se a nedokázala potlačit rozladěný tón v hlase. „Ne, to vskutku ne. Jen se ujišťuji, že v tom není nic jiného, než touha po knize.“\nZatvářil se nevinně, ale ona mu to ani na okamžik nevěřila. „A co jiného by v tom mělo být?“\nJeště víc se zamračila. Odsunula stranou pergamen a zlomený brk, propletla si prsty a snažila se znít věcně a profesionálně. Tiše a úsečně řekla: „Pane Malfoyi, uvědomte si, že neoceňuji ten váš kousek, co jste tuhle předvedl. A pokud se někdy pokusíte o něco podobného, zakážu vám natrvalo přístup do svého knihkupectví:“\n„Natrvalo? Trest je větší, než si zločin žádá.“\nPodrážděně se ohradila. „Dovoluji si nesouhlasit. Je to trest zcela přiměřený tomu, jak jste se mě snažil zastrašit, když jste si myslel, že jsem měla nějaké techtle mechtle s Dracem…“\n„A měla jste?“\n„C-cože? Samozřejmě, že ne,“ vykoktala pod jeho upřeným pohledem. Vypadalo to, že skutečně chce slyšet pravdu. „Draco a já… nikdy…“\nIntenzita jeho pohledu se zmenšila. „Dobře,“ řekl tiše. „Omlouvám se za své chování, slečno Grangerová. Abych vám vyjádřil svou lítost, tak bych vás rád pozval na večeři, pokud by to pro vás bylo přijatelné…?“\nPřekvapená a stále se snažíc ovládnout své rozhořčení, neměla tušení, jak se vlastně dostali až sem. Všechno se to stalo příliš rychle. Později, když si tu situaci znova přehrávala, usoudila, že za to mohlo její překvapení a zmatek, když odpověděla: „No tak dobře.“\nLucius Malfoy se zatvářil nechutně spokojeně, pokývl jí na pozdrav a odešel z jejího knihkupectví.\nnikdy jsem neviděla, natož abych dostala, něco tak nádherného jako je náramek, který jsi mi poslal – a o němž si tvrdil, že ho můj dárek zastíní. Nesmírně mi to polichotilo.\nAno, samozřejmě, že opětuji tvou náklonnost. Vlastně mi na tobě dost záleží, Legolasi. Přiznám se, že jsem na tebe často myslela, i když jsem ti zrovna nepsala dopis. Tvůj šarm a smysl pro humor jsou velmi přitažlivé – a já mám občas pocit, jak bych tě znala po celý svůj život. Kde jsi byl celou tu dobu?\nPřed několik dny jsem přemýšlela o tom, jak asi vypadáš? Pak jsem s tím ale přestala, protože si tě nechci představovat jako někoho jiného, než kým jsi. Ale stejně si nemohu pomoci a představuji si alespoň tvůj hlas. Určitě bude kultivovaný. Když mluvíš, když posloucháš, budeš vytvářet dojem, že jsi záhadný a přitažlivý. Jsem si jistá, že ti to řekla víc než jen jedna žena.\nTvá (ne tak) tajná ctitelka,\nHermiona stála před dveřmi restaurace Fred a snažila se překonat svou nervozitu hlubokým dýcháním a uklidňováním sama sebe.\nHluboký nádech. „Ok, Hermiono, do toho.“ Hluboký nádech. „Je to jen večeře.“ Hluboký nádech. „Není to nejlepší nápad.“ Hluboký nádech. „Ale je to jen večeře… S Luciusem Malfoyem.“\nPodívala se na své jednoduché oblečení. Košile v barvě myslivecké zeleně s krátkými rukávy, úzké černé kalhoty a pohodlné černé balerínky. Ačkoliv boty se k jejímu oblečení hodily, napadlo ji, že si měla obléci něco elegantnějšího. Třeba vysoké podpatky. A možná top. A možná si místo kalhot a košile měla vzít ty hezké červené šaty s tenkým černým páskem, které si tuhle koupila…\nDost. Tohle je v pořádku. Sluší jí to. A hlavně žádné podpatky. Ne, po tom trapasu, co předvedla v téhle restauraci naposledy.\nJeště jednou se zhluboka nadechla a řekla si, že to nějak zvládne. Za celý den měla dost příležitostí, aby napsala neosobní dopis Luciusi Malfoyovi, v němž jeho pozvání odmítne, ale pokaždé, když se chopila pergamentu a brku, uvědomila si, že je příliš dobře vychovaná na to, aby něco rušila na poslední chvíli. Měla v sobě příliš zakořeněné rady ohledně slušného chování od své mámy, takže věděla, že se nesluší, aby přijala něčí pozvání na večeři a následně ho odmítla, aniž by k tomu měla dobrý důvod.\nPopotáhla si ucho malé kabelka na rameni, otřela si dlaně o stehna a vešla do restaurace. Rychle se rozhlédla a uviděla ho, jak sedí opět nenápadně v rohu. Když se přiblížila servírka, aby jí nabídla místo, pokynula směrem k Luciusovi a přešla k jeho stolu.\nVstal a znovu se posadil, až když si sedla i ona. To vzbudilo Hermionin zájem.\n„Myslela jsem si, že gentlemani už vymřeli,“ poznamenala.\n„Možná. Ale měl jsem v úmyslu pokračovat v jejich odkazu.“\nPropletl si prsty a položil si je na stůl. Opět na sobě neměl hábit, ale jen sako barvy dřevěného uhlí a košili v barvě myslivecké zeleně.\nVe stejnou chvíli zaregistrovali, že jejich oblečení spolu ladí.\n„Jaká náhoda,“ poznamenal s lehkým úsměvem.\nHermiona si nebyla jistá, jestli ji to pobavilo, nebo podráždilo. Na chvíli zauvažovala nad tím, že by si kouzlem změnila barvu košile, ale pak to zavrhla. Jenže, co když ona a Lucius vypadají jako takové ty páry, co se rády oblékají stejně?\nMy nejsme pár. Tohle je jen večeře.\nNervózně poposedla na židli a pak si odkašlala. „Proč jste mě pozval na večeři, pane Malfoyi?“\nPřišel číšník, aby se zeptal, co si dají k pití, nebo jestli už jsou připraveni si objednat. Hermiona požádala o pomerančový džus a Lucius o vodu.\n„Chtěl jsem se omluvit za své nevhodné chování, samozřejmě,“ odpověděl, když číšník odešel.\n„Nevěřím vám,“ povzdechla si. „Lidi jako vy se tolik nenamáhají kvůli lidem, jako jsem já.“\nÚsměv z jeho tváře zmizel jako mávnutím hůlky. Vypadalo to skoro, jako by ho setřela nějaká neviditelná ruka. Tohle byla opět tvář Luciuse Malfoye, jak ho znala: chladná a nečitelná.\n„To byste se divila,“ poznamenal záhadně.\n„Myslím tím, to co myslím, slečno Grangerová. Neznáte mě dost dobře na to, abyste mohla prohlásit, co bych udělal a co ne. Já bych to o vás nikdy netvrdil.“\nHermiona si uvědomila, že má pravdu, a proto odpověděla méně kousavě. „ Omlouvám se. To ode mě bylo nezdvořilé. Já jen…“ zabloudila očima k sousedním stolům, u kterých si lidé vychutnávali jídlo a konverzaci. „Těžko se mi můžete divit, že jsem nedůvěřivá, pane Malfoyi. Nedokážu uvěřit tomu, že jste mě pozval na večeři, aniž byste měl nějaký postranní úmysl.“\n„Já jsem neřekl, že nemám postranní úmysly.“\nPrudce se k němu otočila a pronikavě se na něj zadívala. „Co prosím?“\nK jejich stolu znovu přišel číšník, aby si od nich vzal objednávky jídla. Hermiona byla podrážděná, že jen oddaluje Luciusovu odpověď, takže si objednala to samé, co měla minule, když tu byla s Harrym a Ronem. Lucius si dal s vybíráním jídla na čas – a samozřejmě si byl vědom její netrpělivosti.\nKdyž číšník konečně odešel, okamžitě se zeptala. „Jaké postranní úmysly máte ohledně mé osoby, pane Malfoyi?“\n„Kdybych vám to řekl, tak už by to nebyly postranní úmysly, nemyslíte, slečno Grangerová?“\nZírala na něj, hněv, které se jí předtím podařilo zkrotit, se opět probudil k životu. Postavila se.\n„Jste neuvěřitelně drzý, pane Malfoyi. Pozval jste mě na večeři pod falešnou záminkou. Nemůžu tomu uvěřit, že jsem přistoupila na tak chabé vysvětlení. Od teď se ode mě držte dál.“\nPopadla kabelku a rychle se proplétala mezi stoly, dobře si vědoma mnoha párů očí, které ji sledovaly. Pokud by zpráva, že večeřela s proslulým Luciusem Malfoyem nestála za zmínku v Denním věštci, tak zpráva, že naštvaná utekla uprostřed večeře, už měla slušnou šanci, že se v něm objeví.\nVyšla z restaurace a chystala se přemístit domů, když ji cosi – kdosi – chytl za ruku a otočil ji k sobě.\n„Držet se od vás dál, slečno Grangerová – to bude problém,“ řekl Lucius a dřív než stihla něco odseknout, ji opřel o stěnu, objal dlaněmi její tváře a políbil ji.\nŠok ji naprosto ochromil. Nicméně po pár vteřinách si její mozek dokázal uvědomit to, co bylo zjevné: Lucius Malfoy ji políbil. Ústa Luciuse Malfoye se dotýkala jejích. Líbal ji.\nNadechla se. Citrón a rozmarýn. Trochu se uvolnila. Lucius přesunul ruce z jejího obličeje na krk a ona se nebránila. A když jeho ruce sklouzly kolem jejího pasu, aby si ji přitáhly blíž, tak se taky nebránila. A když špička jeho jazyka poškádlila její rty ve snaze prohloubit jejich polibek, tak se taky nebránila. Naopak. U Merlina!\nZastav ho. Odstrč ho.\nAle jak by mohla? Jejich jazyky se propletly a v břiše jako by jí vzplál divoký oheň. Její ruce se probraly k životu, objaly ho kolem krku a proplétaly se jeho vlasy. Lucius ji líbal a ona mu to opětovala. Políbila ho hluboce a vášnivě a přitiskla se ještě blíž k jeho vysoké, štíhlé postavě.\nKdyž přerušili polibek, aby se mohli nadechnout, neodskočili od sebe. Naopak, zůstali okamžik stát v objetí, jejich čela a nosy se dotýkaly, zrychlený dech se mísil. Jeho ruce někdy během polibku vklouzly pod košili a teď se dotýkaly holé kůže jejích zad a ona měla stále ruce omotané kolem jeho krku.\n„Chutnáš jako pomeranče,“ řekl Lucius tiše.\nTohle bylo špatné. Nebo ne?\nTohle bylo špatné! Nebo ne?\nMěla ráda Legolase. Neměla ráda Luciuse Mafloye.\nLucius Malfoy nebyl dobrý člověk. Nenáviděl ji. Ona nenáviděla jeho. Nebo ne?\nPustil ji. Váhavě udělala totéž.\n„Dobrou noc, slečno Grangerová.“\n„Dobrou noc, pane Malfoyi.“\nA on se vrátil zpátky do restaurace.\nZa beta-read děkuji Claire. Pokud jsou tam nějaké chyby, tak je přičtěte na vrub mé maličkosti, jsem nějaká zmatená.\n(Michelle, 23. 5. 2014 22:17)\nto je fakt hrozný..nejsem si jistá, komu bych měla fandit... Dracovi nebo Luciusovi.. jsem napnutá jako kšandy...\n(zuzule, 31. 3. 2014 13:36)\nMno konecne, krasny. :)\n(b-c, 16. 2. 2014 22:53)\nMá napnutá dušička konečně byla upokojena. Ta povídka je vážně dobrá. Objevila jsem pár chybek, asi dvě slova zůstala v textu neskloněna (kabelka a ještě něco), narazila jsem i na špatnou interpunkci, ale nic zásadního. Chápu, že jsi zmatená, taky bych byla, kdybych překládala tuhle povídku. Trošku unáší člověka do víru fantazie a nesplněných snů.\nJeště k povídce Nejdražší. Pár HG/SS mám ráda. Což neznamená, že se spokojím s každou povídkou, která o něm pojednává. Tuto jsem zkoušela číst dvakrát a ani jednou jsem se nedobrala konce. Není to tvoje chyba, ale téma mně přišlo trochu uhozené, nějak jsem se nedokázala vžít do situace hrdinů. Viděla jsem za tím snahu o vytvoření originálního dílka, která selhala. No nic. U povídek, které se mi nelíbí, kde však nejde vytknout pravopis, komentáře nenechávám. Nechci být jako můj češtinář, který řekne, že se mu to prostě líbilo nebo nelíbilo, bez jakékoliv argumentace. Každý má svůj názor. Když mě něco nezaujme, neznamená to, že je to špatné.\nTěším se na další. Šup, šup pokračuj s překladem!\n(Suzanne, 17. 2. 2014 16:34)\nJsem ráda, že se povídka stále líbí:) Chyby se pokusím vychytat, ale moc šancí si nedávám:) Jsem zmatená spíš z toho, že dělám deset věcí najednou... a nestíhám.\nMně povídka Nejdražší přišla zajímavá, že je to zase něco jiného, ale je jasné, že se to nemusí líbit všem. To by byla nuda. Díky za názor, ráda vím, co si o tom čtenáři myslí.\nTenhle týden by kapitola měla být zveřejněna normálně. Sice vůbec nestíhám, ale kapitolu už má u sebe beta, takže by to mělo vyjít:)


BYTOVÉ DOPLŇKY 287 | www.Levný nábytek.org\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma rudé slunce v záři obklopeno tmou. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nObraz - Slunce čtverec\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma zářivé slunce v nové čtvercové podobě. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nObraz - Slunce trojúhelník\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma zářivé slunce ve tvaru trojúhelníku ve tmavém prostoru. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma barevné snění v mnoha barvách. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma cesta za dveře v černé a červené barvě. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nObraz - Cesta duchů\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma cesta duchů v moderních barvách. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma mnohobarevná stěna. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma schody do ráje v růžovém provedení. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 60 cm × 50 cm\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma červené květy s bílím oknem a oranžovým závanem. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 60 cm × 50 cm\nObraz - Splynutí\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma splynutí dvou tvarů v různých barvách. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm\nObraz - Zmítající se člověk\nRučně malovaný obraz olejovými barvami, vypnutý v dřevěném rámu. Na obraze je namalována abstrakce na téma zmítající se člověk v barevných citech. Obraz je možné zarámovat do dřevěného ozdobného rámu, nebo jej opatřit dřevěnou ozdobnou lištou, nabídku naleznete v sekci Rámy a rámování. Velikost 50 cm × 60 cm