Životní prostředí v Tibetu | TibInfo - Informační systém o Tibetu\nŽivotní prostředí v Tibetu\n„Ničení přírody a přírodních zdrojů je důsledkem nevědomosti, chtivosti a nedostatku respektu ke všemu živému.“\n(Jeho Svatost dalajlama, 1993)\nTibet je pro zachování ekologické stability Země po Amazonských pralesích a Antarktidě třetím nejvýznamnějším územím světa. Na rozdíl od těchto oblastí se však zdaleka netěší takovému zájmu a podpoře odborné veřejnosti, jakou by si zasloužil. Tibet patří mezi geologicky nejmladší části světa a má na svém území nejvyšší hory. Tibetská plošina je nejrozsáhlejší a nejvýše položenou náhorní plošinou na světě. Je domovem 12 000 druhů vyšších rostlin, 5 000 druhů hub, 210 druhů savců, 532 druhů ptáků a 115 druhů ryb.\nVýzkumu Tibetu se vědci začali intenzivněji věnovat až v posledních desetiletích a dodnes jsou některé oblasti této nádherné a z hlediska ekologie velmi zajímavé části Země neprobádané. O to větší a globálnější dopad má využívání, či přesněji zneužívání, Tibetu jako skladiště radioaktivního odpadu, neomezenou zásobárnu nerostných surovin či jako zdroj vodní energie pro Čínu. Tibetská plošina do velké míry ovlivňuje vzdušné proudy, které následně přímo či nepřímo podmiňují ekologickou stabilitu celé zeměkoule. Toto vzdušné proudění ovlivňuje nejen monzuny v jižní Asii, ale například i počasí v jižní Americe a s tím související zemědělství, ekonomiku atd. Pokud tedy ostatní části světa nezajímá Tibet a stále se zhoršující životní prostředí kvůli Tibetu samotnému, mělo by je to zajímat i ze zcela sobeckých důvodů vlastní prosperity, ne-li přímo vlastního přežití. Asi již jen málokdo v dnešní době souhlasí s tím, že se ho (ať už člověka jako jedince či jednotlivých států) kácení Amazonských pralesů či ropná havárie u břehů Afriky netýká.\nDíky své poloze a unikátnosti přírodních podmínek je nebo byl Tibet domovem mnohých světu ještě neznámých rostlin a živočichů. (Minulý čas „byl“ znamená, že řada z nich již byla vyhubena nebo bylo zničeno jejich stanoviště, například vykácen určitý typ lesa, narušeno pH nebo kyslíkový režim vod).\nTibeťané již od dávných dob žijí v úzké koexistenci s přírodou. Jednou z jejich základních myšlenek je neubližování ostatním bytostem (nejen lidským) a úcta k veškerému životu. Tibeťané byli samozřejmě na okolní přírodě závislí a nemohli by si ani dovolit ničit to, co potřebují ke svému životu. Zajímavým dokladem toho, že Tibeťané nechápou přírodu v našem „západním“ smyslu slova oddělenosti člověka od okolí, ale že se považují za její součást, je i to, že v tibetském jazyce neexistuje pojem „životní prostředí“.\nDíky své nadmořské výšce, rozloze a množství ledovců je Tibetská náhorní plošina největším říčním systémem na Zemi. Řeky, které zde pramení, tečou do nejlidnatějších států světa. Tibet je tak zásobárnou vody téměř pro celou Asii a se 104,5 tisíci kubických metrů vody za rok je po Islandu, Novém Zélandu a Kanadě v množství vody na čtvrtém místě na světě. Na „tibetské“ vodě závisí 47 % světové populace, množství vody je 40 000 krát větší než v Číně. Z těchto dat je jasné, že Tibet je pro Čínu zajímavý jako zdroj vodní energie.\nTeplota vody v řekách odtékajících z Tibetu - za všechny jmenujme alespoň Indus (tibetsky Sengge khabab), Satladž (Langčhen khabab), Kárnálí (Mačha khabab), Mekong (Dzačhu) a Jang-c' (Dičhu) - velmi kolísá díky tomu, že zdrojem vod jsou převážně ledovce. Povodně s sebou přinášejí tání sněhu a období monzunu (červenec - září). Naplaveniny těchto řek zúrodňují asijská říční údolí, a přinášejí tak obživu mnoha milionům lidí. Následkem rozsáhlého odlesnění a změn v hydrologickém režimu však v posledních letech dochází ke katastrofickým povodním.\nV současné době produkuje Čína na území Tibetu 45 tisíc odpadních vod za rok a většinu z nich, možná i všechnu, vypouští nečištěnou přímo do řek. Následkem živelné urbanizace a industrializace bez jakýchkoli opatření na minimalizaci negativních vlivů na životní prostředí je kontaminováno 50% podzemních vod v okolí měst a 300 ze 640 velkých čínských měst trpí nedostatkem vody. Na území Tibetu vzniká 42 miliónů tun tekutých odpadů ročně a většina z nich se buď přímo či přes půdu dostane do vod. Důsledkem kontaminace vod v Tibetu dnes 700 milionů Číňanů (polovina všech obyvatel Číny) pije zdravotně závadnou vodu.\nNejvětší problémy působí těžební průmysl, jeden ze čtyř klíčových odvětví v Tibetské autonomní oblasti (TAR). Při těžbě zlata, mědi a chromu se do vody uvolňují sloučeniny síry, kyanidy a těžké kovy. Při výrobě masa se do řek dostávají zbytky masa a následkem intenzivního zemědělství mají vody značně vysoký obsah dusičnanů. Dalším nebezpečím pro vodní systém v Tibetu je stavba vodních elektráren a odlesňování. Žlutá řeka (Chuang-che) má nedostatek vody díky velkým přehradám v Amdu a na řece Jang-c' jsou téměř pravidelně katastrofické povodně. Tato situace vedla k tomu, že čínská Agentura pro životní prostředí navrhla v roce 1999 chráněná území v povodí těchto dvou řek. Pro většinu území však zůstalo pouze u návrhu.\nNechvalně známé jsou i přehrady na řece Jarlung Cangpo (Brahmaputra). Na této řece je také vyprojektovaná největší přehrada světa. Tím, že se na řece postaví soustava přehrad jako na Jarlung Cangpo, dojde k fragmentaci řeky, změní se množství a rozložení kyslíku ve vodě i její teplota a z tekoucí vody se stane voda stojatá. Tyto změny mají za následek jiné životní podmínky pro vodní rostliny i živočichy, za kterých většina z nich není schopna žít. A tak se z řek stávají stojaté biologicky mrtvé vody. Kromě toho se přehradami zadržují sedimenty, jež řeka po staletí odnášela do nížin Indie a Bangladéše a zúrodňovala jimi půdu.\nV roce 1991 byl vyhlášen Projekt rozvoje tří řek (Three Rivers Development Project, TRDP). Týká se rozvoje infrastruktury zemědělství, ale i rozvoje dopravy, stavby komunikací a výroby energie v povodí řeky Jarlung Cangpo s přítoky Njangčhu a Kjičhu. Tento projekt zahrnul 18 velkých měst, 231 městeček a 1890 vesnic. Asi není třeba komentovat, že čínská představa o rozvoji tibetského území je odlišná od představ Tibeťanů. V současné době je na území Tibetu asi 400 přehrad, většina z nich v povodí řeky Jarlung Cangpo. Od roku 1991 se staví výhradně větší přehrady s výkonem nad 500 kW.\nV roce 1994 bylo vyhlášeno dalších 62 tzv. „pomocných projektů". Pomocných znamenalo pomoc (sestávající z částečného financování, poskytnutí know-how a pracovníků, kteří v Tibetu po dokončení projektů zůstanou natrvalo) sesterských čínských měst. Faktickým cílem těchto projektů bylo ale vybudování vodních elektráren, jejichž energie se měla dopravovat do Číny, případně se využívat v průmyslu, který opět sloužil Číně, nebo vybudování systému zavlažování zemědělské půdy a pěstování zeleniny a brambor, tedy plodin, které jedí Číňané a nikoliv Tibeťané.\nNejvětší z „pomocných projektů“ je vodní projekt Mänlha. Tento projekt měl byl původně uskutečněn do roku 2000, ale dodnes ještě není dokončen. Celkové náklady byly odhadnuty na 125 miliónů dolarů a rozloha zatopeného území se odhaduje na 16 000 ha. Toto vodní dílo na řece Ňangčhu je největším, které se doposud v Tibetu stavělo, a výkon elektrárny by měl dosáhnout 20 MW. V roce 1997 bylo vystavěno velké město pro čínské dělníky a doposud bylo přestěhováno 6 vesnic (včetně vesnice Mänlha, podle které dostal projekt své jméno). Vodní hráz je již dokončena a dosahuje výšky 75 m a šířky 287 m a měla by pojmout 157 miliónů kubických metrů vody. Před tímto projektem bylo na řece Ňangčhu postaveno od sedmdesátých let 55 zavlažovacích kanálů v celkové délce 399 km, 39 vodních nádrží a 2 středně velké vodní elektrárny. Vzhledem k tomu, že řeka je 90 km dlouhá a roční srážky jsou cca 400 mm ročně, původní Ňangčhu se přeměnila v soustavu kanálů přerušovanou stojatými vodami nádrží a přehrad, a to ještě před uvedením nejgigantičtější přehrady tohoto kouta země do provozu.\nVodní stavba, jejíž naplánování vzbudilo vlnu nesouhlasu na celém světě, stojí také v blízkosti Great Bend (Velká zatáčka) na řece Jarlung Cangpo. Pod horou Namčhe Barwa (7 756 m n.m.) v jižním Tibetu řeka vstupuje do kaňonu, který je považován za nejdelší a nejhlubší na světě. Great Bend je osmkrát prudší a třikrát hlubší než Grand Canyon v severní Americe. Jarlung Cangpo zde padá na 200 km o 3 000 výškových metrů, což reprezentuje jeden z největších vodních potenciálů na světě. Přestože Great Bend je unikátem, který byl jako světové dědictví navržen na ochranu pod záštitou UNESCO, byla zde naplánována stavba největší elektrárny na světě s výkonem 40 000 MW. Pro srovnání v současnosti je největší elektrárnou Itaipú v Brazílii s výkonem 12 600 MW. Tunelem dlouhým 15 km by se zkrátil tok řeky o 185 km a Great Bend by tím de facto zmizel. Touto stavbou by byl negativně ovlivněn celý dolní tok řeky včetně její delty. Jezero nad přehradou by zatopilo původní lesy, které jsou vzhledem k rozmezí 3 000 výškových metrů domovem 60% všech rostlin a živočichů Tibetu. Tento údaj je pouze vědeckým odhadem, neboť tyto lesy jsou ještě neprobádané a v případě jejich zatopení by se nenávratně ztratila možnost poznat organismy žijící v tomto unikátním a na biodiverzitu bohatém prostředí, které navíc už jinde na světě nenajdeme.\nPočet přírodních jezer Tibetu je odhadován na více než 2 000 s celkovou rozlohou cca 35 000 km2 (1,5% celkové rozlohy Tibetu). Největším jezerem je Ccho Ngönpo známé též jako Kökenúr o rozloze 4 500 km2. Vzhledem k posvátnosti se v nich neloví ryby, ale dá se předpokládat, že biodiverzita je velmi unikátní díky poloze těchto jezer.\nJedním z nábožensky významných jezer je Jamdog. Celkem 700 km2 velké jezero s povodím přes 6 000 km2 leží jihovýchodně od Lhasy v nadmořské výšce 4 441 m n.m. Toto jezero je významné i z ekologického hlediska, je domovem mnoha druhů ptactva a jejich důležitou migrační křižovatkou. V roce 1997 zde byla dostavěna vodní elektrárna o výkonu 90 MW na principu přečerpávání vody svedené tunelem o délce 6 km a výškovém rozdílu 850 m. Tento typ elektrárny obvykle pracuje na principu 2 nádrží, mezi kterými se přečerpává voda - ve dne teče dolů a je zdrojem energie a v noci se přečerpává zpět do nádrže umístěné výše. V případě Jarlung Cangpa je voda z jezera vypouštěna do řeky a zpět do jezera je čerpána voda přímo z řeky. To je z finančního hlediska jednodušší a levnější varianta, neboť není třeba stavět záchytnou nádrž, ale z ekologického hlediska velmi nevhodná. Voda v jezeře má oproti tekoucí říční vodě vyšší obsah minerálů, kyselejší reakci a menší podíl dusičnanů. Také obsah kyslíku a teplota vody je v řece velmi odlišná od stojatých vod jezer. A samozřejmě, že takováto prostředí vyhovují odlišným druhům rostlin i živočichů. Počátkem osmdesátých let požadoval zrušení této stavby desátý pančhenlama a následně se zvedla vlna protestu světové veřejnosti. Stavba se na čas zastavila, ale po smrti pančhenlamy v roce 1989 opět pokračovala. Světová organizace pro ochranu přírody (IUCN) navrhla Číně zřízení přírodní rezervace v okolí jezera, ale zatím bezúspěšně. Takže se nadále čerpá voda z jezera, které je významné sociálně, kulturně i ekologicky, do řeky a vyrábí se energie, pro kterou není adekvátní využití.\nVodní energie má sloužit buď rozvoji průmyslu a těžby na území Tibetu či má zásobovat Čínu. S využitím pro Tibet Čína nepočítá, nehledě na to, že tak velké množství energie by Tibeťané ani nevyužili. Samozřejmě, že způsob, kterým se energie vyrábí, je pro Tibet naprosto nepřijatelný - ničí se kulturně a nábožensky významné oblasti a nenávratně se devastuje přírodní bohatství země. To je velký paradox v zemi, kde byl po staletí jedním z uznávaných základních principů princip nenásilí a úcty k životu ve všech jeho formách.\nPokud uvažujeme o následcích vodních staveb na životní prostředí, musíme si uvědomit, že nejde „jen“ o stavbu samotnou. Stavby s sebou přinášejí i vysídlování původních obyvatel a příchod Číňanů, přivyklých na jiný způsob života a jiné prostředí. Stejně tak vyvolávají stavbu měst a pracovních osad včetně komunikací, odlesňování a přeměnu půdy na zemědělskou půdu, neadekvátní nakládání s odpady - v podstatě volné skládkování a vypouštění odpadních bez jakéhokoli čištění do řek apod.\nNamísto gigantických vodních staveb, jejichž energetický potenciál by za normálních podmínek ani nebyl pro Tibet využitelný, by bylo vhodné uvažovat o malých vodních elektrárnách s výkonem do 100 kW, které by nezatížily životní prostředí v tak velké míře. Další možností je využití obnovitelných zdrojů energie např. větrné či solární (vzhledem k nadmořské výšce Tibetské náhorní plošiny je zde vysoké sluneční záření - 140 až 190 kcal/cm2/rok, což je téměř dvakrát více než v České republice).\nNejhorší povodeň od roku 1954 zasáhla Čínu v létě roku 1998 na řece Jang-c'. Přinesla smrt až deseti tisícům lidí a různým způsobem poškodila 240 milionů lidí. Bylo při ní zničeno 64 milionů ha zemědělské půdy a 5,6 milionů domovů. Důvodem této katastrofické povodně, která je uváděna jako příklad za mnohé další, bylo odlesnění v Khamu a Amdu. Za normální situace přepraví řeka Jang-c' 500 milionů tun usazenin ročně do moře, což je objem, který odpovídá přenosu Nilu, Amazonky a Mississippi dohromady. V roce 1998 byl průtok vody 55 tisíc kubických metrů za sekundu, což bylo 23 krát více než je průměrný průtok počítaný od roku 1949 (tedy včetně povodně v roce 1954 a všech dalších povodní). Po této povodni se Čína rozhodla ukončit těžbu dřeva na 4,6 milionů ha v Khamu. Otázkou zůstává, na jak velkém území těžba pokračuje.\nV letech 1949 - 1998 bylo v Khamu vytěženo dřevo v hodnotě 241 milionů dolarů a rozloha lesa se snížila z 30% na 14% celkové rozlohy Khamu. Přestože od roku 1998 se Čína věnuje i zalesňování vytěžených oblastí, těžba v Khamu převyšuje téměř 2,5 krát výsadbu. V porovnání s ostatními částmi Tibetu je to poměrně vysoké číslo, neboť poměr na celém území Tibetu je 10:1. Otázkou samozřejmě zůstává i vhodnost druhů lesních dřevin, kterých se používá k znovuzalesňování. Problém vhodného výběru dřevin a holosečí a způsobu následného zalesňování je asi obecně v ČR známý hlavně z horských oblastí.\nLesy se rozkládají a rozkládaly na jihu, jihovýchodě a východě Tibetu. Tibetské lesy jsou převážně jehličnaté, v nižších nadmořských výškách listnaté. Lesy stoupají až do 4 100 - 4 500 m n.m. Z nejčastěji se vyskytujících lesních dřevin jsou zde smrky, jedle, duby s podrosty nižších javorů a rododendronů. Většina ohrožených druhů živočichů žije v těchto lesích. Lesy v Amdu jsou známé nejen svou druhovou rozmanitostí, která nemá ve světě obdoby, ale i množstvím velkých stromů, jež jsou velmi cenné jako prodejní surovina. V údolích v Thamu se rozkládají lesy s 200 let starými statnými jedlemi s průměrem v prsní výšce 92 cm a výškou 57 m.\nPřed čínskou invazí do Tibetu zabíraly lesy 9% celkové rozlohy, tzn. 25 milionů ha. Lesy byly zdrojem potravy, paliva i léčivých rostlin. Na rozdíl od Tibetu se Čína potýkala s velkou spotřebou dřeva již od 16. století. Dřevo bylo a je ekonomicky významné - je zdrojem energie hlavně pro vesnice jako stavební materiál a v neposlední řadě pro rozvinutý papírenský průmysl. Vzhledem ke špatné organizaci těžby dochází k situacím, kdy se pokácené dřevo nechá ležet a shnít. Odlesňování velkých ploch má za následek kromě velkých povodní také erozi půdy a výkyvy teplot, které v posledních letech dosahují až 51oC.\nPůdní eroze je jedním z velkých ekologických problémů na území Tibetu. Vzhledem ke geologické „mladosti“ Tibetské náhorní plošiny (cca 40-50 milionů let) je vrstva půdy minimální a vegetační kryt je značně senzitivní. Mnoho lesů v říčních údolí bylo vykáceno bez jakékoli myšlenky na obnovu lesa a eroze byla díky velkému převýšení a příkrosti svahů velmi rychlá. Tím se jednak zvyšuje výskyt destruktivních záplav (půdní kryt, který dříve vodu zachytil, v postatě neexistuje) a zároveň se snižuje množství vody v řekách. Během posledních deseti let má řeka Žlutá řeka (Chuang-che) o 23% méně vody a v roce 1972 poprvé v historii vyschla dříve, než její voda dosáhla moře.\nJak již bylo řečeno, Tibetská náhorní plošina leží vysoko nad Eurasií a má vliv na vzdušné proudy a cirkulaci vzduchu na celé severní polokouli. Pomocí počítačového modelování se potvrdilo, že vzdušné proudy nad Tibetem a sněhová pokrývka jsou jedním z 29 základních indikátorů monzunu. Zatímco lesy absorbují 95% slunečního záření, holoseče a louky 80% a holé skály ještě méně. Schopnost udržet sněhovou pokrývku je také logicky jiná u lesních porostů a holin. Následné změny teplot způsobují zkrácení či opoždění monzunů, na kterých je závislé zemědělství celé Indie, neboť monzuny tvoří 70% veškerých srážek na indickém subkontinentu.\nLesnictví je dalším ze čtyř pilotních průmyslů TAR a vztah Číny k problémům s odlesňováním v Tibetu je možné ilustrovat požadavkem „zvyšovat těžbu dřeva rok od roku“, který byl obsažen v pětiletém plánu na rok 1996 - 2000. Možná, že nám to něco připomíná…. ale v Tibetu to bohužel nejsou vzpomínky, ale současnost.\nNerostné bohatství Tibetu je velké a rozsáhlé v kvalitě i v kvantitě. Tibeťané si tuto skutečnost uvědomovali, ale nikdy se těžbě surovin nevěnovali. Ve dvacátých letech 19. století byly např. objeveny zásoby ropy v centrálním Tibetu mezi Dagpem a Lhokhou, ale vláda nedala povolení k její těžbě, jelikož by byly ovlivněny okolní ekosystémy. Naopak pro Číňany bylo právě toto bohatství jedním z důvodů invaze. V roce 1956 začala Čína s intenzivním geologickým průzkumem Tibetu a následně i s těžbou. V současné době jsou v Tibetu popsány zásoby 126 minerálů, mj. uranu, chromu, železa, lithia, magnesia, síry, titanu, mědi, zinku, zlata, stříbra, a také ropy i zemního plynu.\nBěhem devadesátých let proběhlo mnoho projektů se záměrem maximálně uspíšit těžbu surovin. Odhadem se v současné době nachází na území Tibetu nerostné bohatství v hodnotě 81,3 miliard dolarů a do roku 1990 se Číně podařilo vytěžit suroviny v hodnotě 2 miliard dolarů. Těžba propukla naplno až po útěku dalajlamy v roce 1959. V osmdesátých letech bylo do Tibetu vysláno několik mezinárodních expedic, jejichž cílem byl podrobný průzkum a geologické zmapování Tibetu (např. roku 1983 čínsko-francouzská, roku 1984 čínsko-německá a v roce 1985 čínsko-anglická).\nTak jako stavba velkých vodních děl přináší také těžba nejen přímou devastaci životního prostředí, ale i nepřímou tím, že se musí v tak málo zalidněných krajinách Tibetu vybudovat potřebná infrastruktura a energetické zdroje. Tibet kryje potřebu 7 z 15 základních surovin pro čínský průmysl a Čína plánuje v roce 2020 téměř dvojnásobnou spotřebu, než je v současné době.\nZa všechny suroviny uveďme jako příklad měď, zlato, uran, ropu a zemní plyn. Předpokládané zásoby mědi jsou odhadovány na 13 milionů tun a na území TAR je nejrozlehlejší porfyrová měděná žíla v Číně. Z mnoha měděných dolů je největší důl Julong v Čhamdu. Zde byla nalezena 400 km dlouhá žíla o šířce 30-70 km. V současnosti se zde těží 20 tisíc tun ročně, ale plán pro rok 2010 je již 100 tisíc tun ročně. Celkové zásoby jsou odhadovány na 7,14 milionů tun a takovýmto tempem bude tato jedna z největších a nejkvalitnějších měděných žil na světě vytěžena během následujících 20 let.\nInformace o zlatých dolech jsou uchovávány v tajnosti, ale přesto víme, že v Amdu, kde jsou jedny z největších a nejkvalitnějších nalezišť zlata, bylo v roce 1991 vytěženo 200 kg a v roce 1995 již 830 kg. Produkce za rok 1994 v celé TAR tvořila 13,5 tun. Celkově se odhaduje, že množství zlata v celém Tibetu dosahuje v 6 těžebních oblastech 14 tisíc tun.\nZásoby uranu na území Tibetu jsou největší na světě, je zde asi 200 nalezišť. Tato naleziště jsou přísně tajena a jejich rozmístění lze odhadovat z přítomnosti tzv. „Deváté akademie", která se podílí na výzkumu nukleárních zbraní poblíž jezera Ccho Ngönpo. Tibet je pravděpodobně posledním a nejrozsáhlejším nalezištěm ropy na Zemi a množství zásob je porovnatelné s Perským zálivem. Největší oblastí zásob je Cchädam v Amdu.\nTěžba nerostných surovin má rozsáhlé negativní ekologické i sociální dopady. Čína těží maximum surovin za minimální náklady, a tak pojem bezpečného nakládání s odpady či rekultivace vůbec nezná. Následkem těžebního průmyslu dochází k destabilizaci horských úbočí a svahů, k degradaci pastvin, které jsou životně důležité pro původní obyvatelstvo nomádů, a odlesňování. Každá těžba s sebou nese trvalé změny krajiny, situaci, kterou známe v ČR po těžbě uhlí na Mostecku. Kromě toho se hlušina většinou odvádí řekou, a tím se zvyšuje obsah sedimentů ve vodě a mění se i její chemické vlastnosti. Odpady (včetně nebezpečných, které mohou negativně ovlivňovat lidské zdraví) většinou také končí v řekách. Například k extrakci zlata se využívá kyanidů a toxický odpad způsobuje u lidí ztrátu zraku, choroby kůže, dýchací problémy, poruchy nervového systému a vývoje kostí. Těžba nerostných surovin s sebou přináší opět stěhování Číňanů do tibetských oblastí a budování infrastruktury. Kromě toho jsou při těžbě velmi často ničena posvátná místa Tibeťanů bez jakýchkoli ohledů na jejich náboženské cítění.\nAsi právě v oblasti vývoje a zkoušek nukleárních zbraní je základní princip buddhismu - ahinsá, neubližování - nejvíce pošlapán. Někdy je celý vývoj v Tibetu nazýván karmickou ironií. Tibet byl vždy zemí směřující k mírovému rozvoji a dnes se stává centrem pro čínské nukleární zbraně a skladištěm radioaktivního odpadu. Sídlem nechvalně známé „Deváté akademie“ je oblast 16 km východně od posvátného Ccho Ngönpo. Mnoho informací o činnosti Deváté akademie není, všechny její akce jsou přísně střeženy a utajovany, ale jasné je, že již v roce 1971 byla připravena vyrábět jaderné zbraně. Po havárii v roce 1974 byla pravděpodobně kontaminována voda v jezeře i okolí a přímo na březích jezera je uloženo neznámé množství radioaktivního odpadu. Je známo, že nomádové žijící v okolí jezera umírají v posledních desetiletích častěji a na záhadné choroby, jejichž příznaky jsou tibetským lékařům naprosto neznámé a tradiční medicína je neumí léčit. Odhad celkové síly nukleárních zbraní rozmístěných v Tibetu je 16 tisíc krát větší než byla síla atomové bomby svržené na Hirošimu, která zabila 14 tisíc lidí a tisíce dalších poznamenala na celý život.\nJen v Amdu jsou základny rozmístěny na čtyřech místech. Ve Velkém a Malém Cchädamu jsou umístěny rakety s doletem do okruhu 4 000 km a první mezikontinentální čínská střela Dong Feng 4 (obdoba CSS-2) s dosahem 7 000 km. Další základny jsou v Terlenkhe, 217 km východně od Cchädamu na hranicích Amda a Khamu, kde jsou umístěny střely 4 CSS-4 s dosahem do Evropy a Ameriky. Největší čínská podzemní základna je zbudována v Nagčhu. Jen 1 km západně od kláštera Sera ve Lhase jsou umístěny rakety země-země i země- vzduch. Na letecké základně asi 50 km od Žikace probíhá každý podzim vojenské cvičení a shazují se zde „cvičně“ bomby.\nOdstrašujícím příkladem toho, jak by některé části Tibetu mohly vypadat, je Lop-núr ve Východním Turkestánu, který slouží jako vojenský prostor pro pokusy s nukleárními bombami. V roce 1997 byl zveřejněn plán na zúrodnění Lop-núru. Větší část vod z řek Jarlung Cangpo a Jang-c' se měla svést za pomoci nukleárních explozí. Cílem bylo změnit tuto nehostinnou část země v úrodnou oázu velikosti Severní Koreje. Vzhledem k tomu, že oblast vodních zdrojů těchto dvou řek leží ve vyšších nadmořských výškách než Lop-núr, stačí vybudovat několika set kilometrový tunel v horách Khun-lun. Zamoření radiací vzniklou při použití nukleárních explozí a dalekosáhlé narušení vodního systému Tibetské náhorní plošiny s následným ovlivněním celého subkontinentu by bylo jedním z následků realizace takovéhoto projektu.\nPřes 40 let byla tato oblast nejtajnější částí Číny, kde se vyráběly a testovaly nukleární zbraně. V případě, že by se do Lop-núru zavedla voda, všechen radioaktivní odpad by se okamžitě dostal spolu s vodou z Lop-núru do celé Eurasie i do světových oceánů. Doufejme, že vzhledem k finanční náročnosti a tlaku světové veřejnosti, která si uvědomuje dalekosáhlé důsledky realizace takového plánu, od něj Čína odstoupí. Oficiálně je tento projekt zatím zastaven.\nDalším velkým problémem je ochota Číny ukládat na území Tibetu radioaktivní odpad. Čína není jedinou zemí, která je dnes za finanční kompenzaci ochotna odebírat od západních zemí nebezpečný odpad a skladovat jej za jistě nevhodných podmínek na svém území. I toto byl jeden z důvodů, které vedly k Ženevské dohodě, podepsané v roce 1992, v níž se státy zavazují k neobchodování s nebezpečným odpadem. Paradoxně tuto dohodu podepsala také Čína.\nJiž v roce 1984 podpořila Čína návrh uložit v poušti Gobi 4 tisíce tun radioaktivního odpadu z reaktorů různých států Evropy za 6 miliard dolarů. V současné době je pro Čínu nejoptimálnějším úložištěm tohoto odpadu samozřejmě Tibet a Čína obchází Ženevskou dohodu tím, že prezentuje radioaktivní odpad jako jiný, netoxický odpad. V roce 1991 měly být v Tibetu například uloženy „říční usazeniny“ z Baltimoru za 1,4 milionů dolarů. Jednalo se o vysoce toxický odpad. Po počáteční iniciativě amerických Greenpeace se však zvedla vlna mezinárodního odporu a tento obchod se nakonec neuskutečnil. Dnes již ale nikdo netuší, kolik obdobných transakcí vyšlo a tudíž kolik milionů tun nebezpečných odpadů je dnes na území Tibetu uloženo, a to jistě naprosto nevhodným a nezabezpečeným způsobem.\nKontaminace z ukládání nebezpečných odpadů, které narušují životní prostředí až na 600 let, má dalekosáhlé důsledky, a to i pro Číňany samotné. Jak již bylo řečeno, Tibet je zdrojovou oblastí vody pro velkou část Eurasie a je velmi seismologicky aktivní oblastí. Z podzemního ukládání odpadu se kontaminují i podzemní vody a půda, která je ve formě naplavenin důležitá pro zemědělství téměř celé Asie.\nNásledkem násilného zabrání Tibetu byly dalekosáhlé změny v ekosystémech, znečištění vod i půdy, odlesňování a změny krajiny v důsledku těžby nerostných surovin. Mnohé následky čínských aktivit jsou již nenapravitelné. Dokud nebude Tibet vrácen Tibeťanům, měla by se světová veřejnost zasazovat o přijetí zákonů na ochranu životního prostředí a jejich dodržování, o využívání správných technologií při těžbě dřeva i nerostných surovin a následných rekultivací a znovuzalesňování pod dohledem zahraničních expertů. Smutné však je, že Čína podepsala mnoho mezinárodních dohod (za všechny např. v roce 1992 Úmluvu o biodiverzitě CBD, v roce 1992 Úmluvu o změně klimatu UNFCCC, v roce 1999 Rotterdamskou úmluvu o chemických látkách), které ale v praxi téměř každý den porušuje.\nVětšina z nás si jistě dobře pamatuje, jak vypadalo životní prostředí v České republice před 10-15 lety. Vykácené holiny na svazích Krušných hor, odumřelé lesy na vrcholcích Krkonoš, zapáchající vody v Labi nebo měsíční krajiny namísto povrchových dolů na Mostecku. Ani velcí optimisté nevěřili, že by se během poměrně krátké doby mohli vrátit pstruzi do některých z našich říček a smogové stavy velkých měst by se mohly omezit jen na několik dní v roce. Pokud se pokusíme přírodě pomoci a „znovunastartujeme“ samočistící schopnost vod či přirozenou obnovu lesa samozřejmě ruku v ruce s minimalizací negativních vlivů, věřím, že mnohé můžeme ještě zachránit.\nČlánek je převzat z Tibetských listů č. 12 - léto 2001\n[ 10.07.2001\tzdroj: Tibetské listy (www.lungta.cz) autor: Radka Pušová\t]


Ropa Brent zlevnila, má za sebou tři čtvrtletí poklesu v řadě | Investiční Web\nRopa Brent zlevnila, má za sebou tři čtvrtletí poklesu v řadě\n28. 6. 2013 23:59\nSeveromořská ropa Brent v závěru pátečního obchodování zlevnila. Její cena přitom zaznamenala třetí čtvrtletí poklesu po sobě, což je nejdelší oslabování za 15 let. Trh v pátek podkopalo oživení kurzu dolaru po příznivých zprávách z americké ekonomiky.\nBrent v závěru zlevnil na 102,16 USD za barel a prohloubil ztráty poté, co předtím vystoupil až na 103,44 USD. Cena americké lehké ropy WTI počáteční ztráty smazala a stoupla na 97,13 USD. Čtvrtletí zakončila poklesem o deset centů. Ve srovnání se závěrem minulého roku ale zdražila o 5,31 USD.\nRopa v minulých dnech zdražovala, protože poslední vyjádření řady činitelů americké centrální banky naznačila, že ústup Fedu od podpůrných nákupů dluhopisů nebude tak rychlý, jak se trh minulý týden obával. Po vystoupení šéfa Fedu Bena Bernankeho, který ohlásil počátek rušení stimulace už na tento rok, spadly ceny ropy v předešlém týdnu o 5 % a zažily nejhlubší ztrátu od začátku dubna. V pátek trhy registrovaly vyjádření jednoho z guvernérů Fedu Jeremyho Steina, který poukázal na září jako na možný termín, kdy Fed bude muset uvažovat o omezení svého podpůrného programu.\n"Naprosto není pochyb o tom, že toto ustupování od měnové expanze zasahuje cenu ropy. Copak si někdo myslí, že ropa by se prodávala za 90 USD za barel, kdyby Fed nenakupoval dluhopisy za 85 miliard USD měsíčně?" uvedl podle agentury Reuters analytik Phil Flynn ze společnosti Price Futures Group.


Hlavní strana>>Zpravodajství>>Hlavní město Praha>>Opravené památky>>Bývalá modlitebna svítí novými Prejzy Tondach\n14. 6. 2022 Měšťanský dům v Truhlářské ulici s novou střechou a přístavbou | Foto: Jiří Nachtigal | Licence: Všechna práva vyhrazena PRAHA | Měšťanský dům v Truhlářské ulici čp. 8 je po celkové rekonstrukci zahrnující i obnovu střechy. Tu na bývalé evangelické modlitebně prováděla společnost A-Z Bau z Prahy. Za nejvhodnější krytinu byly vybrány Prejzy značky Tondach od společnosti Wienerberger.\nKompletní obnova střešního pláště trvala dva roky – od června 2019 do června 2021. Celkem pokrývači položili 700 m² malých prejzů do malty. Realizace uspěla i v celorepublikové soutěži Tondach Pálená střecha 2021, kde firma A-Z Bau za tuto rekonstrukci získala druhé místo v kategorii Historické stavby. „Je to příjemné potvrzení, že naše práce je oceněna nejen investory, ale i odbornou veřejností, výrobcem a kolegy v oboru,“ říká zástupce firmy A-Z Bau Jiří Nachtigal.\n„Před pokládkou nové krytiny jsme demontovali původní bobrovky a eternitové šablony. Kompletní revizí musel projít celý krov včetně vyheverování propadlých částí. Přitom jsme se snažili zachovat maximum z původní konstrukce. Krov byl zabedněn pohledovým záklopem a nadkrokevní izolací. U klempířských prvků jsme použili měď a střechu pokládali z malých prejzů do malty,“ vzpomíná na rekonstrukci Jiří Nachtigal.\nNejvětším úskalím při obnově střechy bylo podle jeho vyjádření využití stávajících a historických prvků tak, aby vyhovovaly současným podmínkám i novému stavu užívání objektu a zároveň splňovaly požadavky pracovníků památkové péče. Malý Prejz Tondach byl vybrán jako nejvhodnější krytina, která splňovala výše uvedené požadavky důležité pro lokalitu historického jádra a současně technické nároky u tohoto typu tašek.\nPráci s výrobky Tondach si Jiří Nachtigal chválí a podle něho patří v současné době mezi nejlepší pálené krytiny. „Vzhledem k její kvalitě a doplňkům se s ní pokrývačům pracuje dobře. Z vlastní zkušenosti si cením její dostupnosti, vzhledu i skutečnosti, že splňuje požadavky památkářů.“\nObjekt v Truhlářské ulici čp. 8 vznikl sloučením dvou až tří gotických domů. Později byl barokně a klasicistně přestavěn. V průběhu své historie se nazýval různě, například Na Skále, Na Pískách nebo dům Ratzenbeck. V domě býval dokonce taneční sál pro 300 lidí. Roku 1784 dvoupodlažní dům koupili evangelíci a taneční sál v patře domu byl přeměněn na modlitebnu pro 300 osob. Po celkové rekonstrukci bude objekt sloužit jako dům dětí a mládeže, svůj prostor by v něm měl mít i klub maminek či seniorů. Z bývalé modlitebny bude znovu multifunkční sál, obnovena bude i zahrada.\nTéma: Příklady dobré praxe Města a památky Odborní partneři portálu Zprávy z Katalogu služeb Všechna témata\nZdroj: A-Z Bau


Paroubek a jeho Kočka • RESPEKT\nParoubek a jeho Kočka\nVětšině smrtelníků velká voda bere, Alexanderu Rozinovi ale v rozbouřených vlnách povodně připlavaly dvě miliardy korun. Ne úplně samy od sebe: darovala mu je pražská radnice.\n11. 6. 2006\n2006–969-mobr-06A.gif • Autor: Respekt\nFotografie: Rušný život pouťového krále: pořád v jednom kolotoči. (Premiérův poradce Václav Kočka v Lidovém domě při vyhlášení výsledků voleb.) • Autor: Respekt\nVětšině smrtelníků velká voda bere, Alexanderu Rozinovi ale v rozbouřených vlnách povodně připlavaly dvě miliardy korun. Ne úplně samy od sebe: darovala mu je pražská radnice. U města, které se soudí s těžce zraněným turistou o dva miliony odškodného, je to překvapující štědrost. A co zaráží ještě víc, jsou jména spojená s tou transakcí: Jiří Paroubek, jeho přítel a neoficiální poradce Václav Kočka, advokát Miroslav Jansta, ale třeba také současný pražský primátor Pavel Bém. Vše se točí kolem pražského Výstaviště v Holešovicích. To místo je jakýmsi styčným bodem, ve kterém je nějak zainteresována řada lidí jmenovaných v proslulé zprávě policisty Jana Kubiceho. Centrem, ve kterém se stýká politika s podezřelými obchodníky a podsvětím.\nPořád je co slavit\nSkoro by se dalo říct, že informace o magistrátu a Rozinově slovenské společnosti Incheba je vyčichlou zprávou. První vstřícné smlouvy vůči této společnosti byly podepsány už před pěti lety a o dva roky později byly vypilovány k opravdové velkorysosti. Jenže teprve nedávné informace o úplatkářské aféře biolíh a Kubiceho dokument o srůstání státní správy s organizovaným zločinem dovolují i nezasvěceným porozumět dalším souvislostem. Než začneme to klubko rozplétat, je třeba říci jedno důležité sdělení: Václav Kočka, muž obtěžkaný v Kubiceho zprávě podezřením z přípravy mafiánských vražd, není jen dlouholetým přítelem někdejšího ekonomického náměstka na pražské radnici Jiřího Paroubka, ale také asistentem ředitele Incheby. A člověkem, který podnikatelům na Výstavišti rozdává většinu karet.\nTeď se krátce vraťme na počátek tisíciletí. Pražské výstaviště má problémy. Po Všeobecné československé výstavě v roce 1991 (za totality naplánované jako oslava sedmdesátého výročí vzniku KSČ, po listopadu 1989 uskutečněné jako hold vznikající demokracii) zůstal po státní firmě, která výstavu pořádala, dvouapůlmiliardový dluh u ČSOB. Kromě jiného za něj mohly desítky provizorně postavených pavilonů a staveb, které od té doby chátraly. V roce 2001 přichází na scénu slovenská výstavnická firma Incheba, jejíž šéf Alexander Rozin, ruský obchodník s nevalnou pověstí, má o lákavou plochu uvnitř Prahy zájem. Výstaviště v tu dobu představovalo spleť zadluženého majetku státu a prosperující části patřící městu. Vláda se s magistrátem dohodla, že Výstaviště by se mělo stát majetkově sjednoceným „přístavem pro odpočívající občany“. Jenže ještě než se dokončily plány, jak tohoto „sjednocení“ dosáhnout, objevil se Rozin a věci se začaly dít (viz box). Na jejich konci je následující výsledek: ruský podnikatel má dnes prakticky zadarmo v kapse šedesátiletý nájem na pražskou plochu, kde se roční příjem z provozu pohybuje kolem sedmdesáti milionů korun. Podle zaměstnance Incheby (nepřeje si být jmenován, ale jeho jméno má redakce k dispozici) se v obchodu velmi angažoval na straně Incheby Václav Kočka a na straně magistrátu jeho přítel Jiří Paroubek. Stačí jen dodat, že magistrát zastupovala při podepisování smluv právní kancelář Miroslava Jansty, advokáta velmi úzce spojeného s penězi a projekty sociální demokracie – za všechny zmiňme jen ten poslední, který straně přinesl takové problémy: plán prodávat licence na výnosnou výrobu biolihu.\nK tomu, co na obchod říkají zainteresovaní politici a obchodníci, se dostaneme později, teď ještě chvíli zůstaňme u Výstaviště, respektive u jeho vládce Václava Kočky a jeho synů, přátel či obchodních partnerů. Je to důležité. Václav Kočka se totiž nezajímá jen o „řetízkové kolotoče a autíčka“, jak tvrdil nedávno před kamerami jeho přítel Paroubek.\nKrysař a Bídníci\nNajít odpověď na otázku, kdo je Václav Kočka (64), není úplně jednoduchá operace. Z internetu vypadnou jen zprávy o jeho roli organizátora Matějské pouti, maximálně zmínka o tom, že je poradcem Paroubka. Lidé, kteří jej znají, nechtějí mluvit na mikrofon a i po slibu zachování anonymity hovoří velmi opatrně: jde prý o člověka až fanaticky nadšeného pro svou práci kolem pražských poutí, jenž má prý nepochopitelnou schopnost navazovat kontakty, které se mu mohou hodit. Začal s tím už dávno v hlubokém komunismu, kdy ve státní agentuře Pragokoncert poznal třeba Karla Gotta, Františka Janečka a kdy se seznámil i s mnoha zajímavými lidmi během svých cest po Sovětském svazu. To všechno spolu souvisí dodnes.\nZačněme na východě. Pan Kočka, jeho synové a obchodní společníci figurují už řadu let v řadě pátracích policejních spisů. Kočka například podnikal společně s Andrejem Korpljakovem a Olegem Olejnikovem, dvěma významnými ruskými mafiány. Ten první zmizel před čtyřmi lety, když měl být zatčen za zorganizování dvojnásobné vraždy. Další společníky do svých současných firem našel Kočka na Balkánu, tihle lidé či jejich přátelé byli v devadesátých letech zase vyšetřováni za pašování drog a obchod s prostitucí. „Já s tím nemám nic společného,“ říkal tehdy Kočka a říká to i dnes. A faktem je, že ani on, ani jeho synové nebyli v této souvislosti nikdy obviněni. Policie nikdy nezískala důkazy o jejich konkrétním podílu na zločinech, vlastně jen dokázala monitorovat jejich styky s lidmi kolem organizovaného zločinu.\nV 90. letech zúročil Kočka své „pragokoncertové“ známosti a začal podnikal s padlým králem předlistopadové pop music Františkem Janečkem. Podle vzpomínek dobových obchodníků dováželi spolu textil a zlato z Turecka, ikony z Ruska, parfumerii ze Západu. Janeček také začal s Gottem provozovat na Výstavišti muzikály, které se později – za Grossovy éry – staly jakýmsi „společenským centrem“, kde se možná rodily základy budoucích afér jako Unipetrol nebo biolíh. Lze tak soudit ze jmen lidí, jejichž osudy se protly právě v „Kočkově“ muzikálové partě. Na přelomu tisíciletí už totiž muzikály neprodukoval jen Janeček, ale také Libuše Barková, pokoušela se o to Šárka Grossová, sponzoroval je milionovými dary například Andrej Babiš. Podle Barkové se na večírcích po premiérách či generálkách scházeli lidi jako Janeček, Michal David, Kočka, Mrázek, Provod, Gross, Jansta a další. O pár metrů dál má od magistrátu pronajatou (za korunu ročně) sportovní halu Janstův někdejší obchodní společník Antonín Charouz (spolumajitel IPB, který si z banky půjčil sedm miliard korun a nikdy je nevrátil). Podrobnosti o stycích lidí kolem muzikálů neznáme. Ale většinu jmen najdeme jako aktéry korupčních skandálů posledního desetiletí, o kterých jsme napsali na těchto stránkách hodně. Od tunelování IPB v druhé polovině devadesátých let a vražedných pokusů umlčet příliš povídavé věřitele ČSSD kolem Jansty přes privatizační schůzky sociálnědemokratických politiků s lidmi jako Pitr a Mrázek až po aféru biolíh a vraždu Mrázka.\nTěžko je možné psát o nějakém promyšleném korupčním spiknutí. Například Libuše Barková dnes naznačuje, že dohody vznikaly tak trochu náhodně. „Lidi sháněli ve společnosti kolem muzikálů kontakty a o čem se kdo s kým domluvil, není ani mně jasné,“ říká. Stejně tak se dá spekulovat o tom, proč se stal nástupcem Grosse ve funkci premiéra Jiří Paroubek. Před třinácti měsíci to vypadalo, že vlastně náhodou, protože nezastupuje ve straně žádný proud. S odstupem času se dá uvažovat o tom, zda nedostal funkci proto, že byl do jisté míry členem „muzikálové společnosti“. Vlastně tam patřil i Miloš Zeman, který se v době svého premiérování ke Kočkovi přátelsky a veřejně hlásil a Kočka zaměstnával jeho manželku.\nOživení jako řemen\nMohou něco z toho objasnit okolnosti vzniku smlouvy mezi magistrátem a Inchebou? Při podepsání první smlouvy byl pražským primátorem Jan Kasl. „Byl jsem proti, ale musel jsem odjet na cestu do zahraničí. Vymínil jsem si, že se projedná po mém návratu, ale nečekali na mě a upekli to,“ vzpomíná Kasl. Kdo dokument na zasedání prosadil, neví, odpovědný byl ale ekonomický náměstek Paroubek a jeho kolega Petr Hulínský. Smlouvu odhlasovala celá rada, složená hlavně ze zástupců tehdy opozičně smluvních (a na magistrátu dokonce koaličních) stran ČSSD a ODS. „Ta smlouva byla pro mě poslední kapkou. Po ní jsem odešel z ODS,“ vzpomíná bývalý primátor Kasl.\n„Výstaviště potřebovalo oživit, Incheba slibovala investice a odhlasovala to rada,“ říká další radní Filip Dvořák (ODS), který se podle vzpomínek zastupitelů o podpis velmi zasazoval. Ale proč město kupovalo za velké peníze nepotřebný majetek? „Bylo to nějak v rámci toho oživení, ale podrobnosti si už nepamatuju,“ říká Dvořák. O dva roky novější a pro Inchebu ještě luxusnější dodatek už podepsal primátor Bém. Jemu se ovšem přes záchytnou síť jeho mluvčích a sekretářek nedá dovolat, teprve v pátek se ozývá jeho osobní mluvčí Mirka Kreuzerová s tím, že primátor je příliš zaměstnán současnými jednáními o vládě a neví, zda si ještě najde čas. Na smlouvách z roku 2003 figuruje i Paroubkovo jméno, ale ani jeho reakci se nepodařilo získat. Stejně tak není k zastižení advokát Jansta, který smlouvu právně posvětil.\nKauzu před třemi lety interpeloval pražský zastupitel Jiří Witzany (ED). „To vysvětlení, proč jsou tak vstřícní a připravují pokladnu o miliardy, nebylo přesvědčivé. Rada se odvolávala na povodně a na škody, které na Výstavišti způsobily, ale povodeň poškodila jen část areálu a Incheba navíc inkasovala pojistku. Nevysvětlili ani, proč koupili ty pavilony, které jsou k ničemu,“ říká Witzany. Tento radní protestoval i později, naposled letos na jaře. Incheba podle Witzanyho neplní smluvní závazky o opravách areálu a stavbě nových výstavních pavilonů – proto by se dalo od nevýhodné smlouvy odstoupit. „Vedení radnice odpovídá vyhýbavě, jako že se něco prověřuje, ale nikdy z toho nic nebylo,“ dodává Witzany. Šéfům Incheby se nedá dovolat, jediné dostupné pražské číslo vyzvání a telefon na druhé straně nikdo nezvedá. Alexander Rozin není k zastižení ani v Bratislavě.\nJak metropole přišla o dvě miliardy\nAlexander Rozin (55) koupil se souhlasem magistrátu od banky státní dvoumiliardový dluh po Československé výstavě za desetinu jeho hodnoty a získal tím pár desítek zchátralých sezonních staveb, které po akci zůstaly v areálu holešovického Výstaviště. Čerstvě zakoupené stavby vzápětí od Incheby koupilo město Praha – za tři sta dvacet milionů korun. Na této nepochopitelné transakci vydělal Rozin okamžitě sedmdesát milionů korun. A dál to bylo ještě lepší. Město mu totiž nezaplatilo v hotovosti. Místo toho pronajalo Inchebě celé Výstaviště – na dvacet let za šedesát milionů ročně – a dluh měl být umazán pětiletým nájmem. V roce 2003 to šlo ještě dál. Incheba se podle našeho zmíněného zdroje v podniku obrátila prostřednictvím Kočky na jeho přítele z magistrátu Paroubka. O čem jednali, není jasné, ale známý je výsledek: nová smlouva o šedesátiletém pronájmu Výstaviště Inchebě. Roční nájem klesl na deset milionů. Podle tohoto nájemního kalendáře nebude platit Incheba třicet let pronájem, respektive bude jej strhávat městu za nákup bezcenných barabizen. Roční příjem z provozu Výstaviště se pohybuje kolem šedesáti až sedmdesáti milionů korun, za třicet let jsou to dvě miliardy do kapsy Rozina a dalších zainteresovaných podnikavců kolem tohoto kšeftu.\nKrátká současná návštěva Výstaviště ukáže, že většina budov koupených magistrátem už nestojí, některé shořely, jiné prostě spadly, takže město vlastně nic nekoupilo, peníze Inchebě darovalo. „Ten majetek měl minusovou hodnotu už v době, kdy město baráky kupovalo,“ říká tehdejší zástupce Prahy na Výstavišti Petr Řehoř, jeden z odpůrců obchodu.\nOtec celé transakce Alexander Rozin se narodil v ruském Saratově. Vystudovaný chemik šéfoval za totality v Bratislavě ve státním podniku Kniha. Jak se dostal na Slovensko, se nám nepodařilo zjistit. Je honorárním konzulem Thajského království v Bratislavě, od loňska poslancem bratislavské župy. Tamní média o něm píšou hlavně v souvislosti s obchody s pozemky a realitami, získal například za pakatel od státu pozemky na lukrativním místě, podobně jako v Praze ovládl tamní výstaviště, je tiskem podezřívaný z praní špinavých peněz. Slovenská média neopomenou nikdy dodat, že Rozin je slavný také svým luxusním autem značky Maybach za šestnáct milionů korun. Ještě za federace byl členem statutárních orgánů Omnipolu. Na Výstavišti slíbil před pěti lety investovat dvě miliardy korun, podle odhadu znalců provozu Výstaviště zatím investoval zhruba stokrát míň.\nPřečtěte si více článků od tohoto autora/autorky. Napsal/a jich celkem 2825\nPoslanci předvedli umění dohody\nVyšlo v Respektu 24/2006\nNovu čeká velký třesk\nUž nikdy to nebude jako dřív, řeknou si tento týden zaměstnanci TV Nova. Vedení televize v čele s novým superředitelem Adrianem Sarbu (51) z Rumunska jim totiž oznámí změny, kterými stanice v nejbližších měsících a letech projde.\nPo různých pracovních prodlevách jsem si na minulé léto našel takovou pěknou brigádu


Všeobecné obchodní podmínky (dále jen „VOP“) OSVČ Kristýna Kvardové s adresou Sudova 1145, Starý Plzenec, 33202, IČO: 73789178, zapsané v obchodním rejstříku vedeném Městským soudem v Plzni, oddíl C, vložka č. 152013 (dále jen „kristynakvardova.com“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „Občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě konkrétních dílčích smluv (dále jen „Smlouva“) uzavírané mezi kristynakvardova.com a jinou fyzickou nebo právnickou osobou (dále jen „Zákazník“).\nZnění Obchodních podmínek může kristynakvardova.com měnit či doplňovat. Tímto nejsou dotčena práva a povinnosti vzniklá po dobu účinnosti předchozího znění podmínek. Změnu Obchodních podmínek je kristynakvardova.com povinna Zákazníkovi bez zbytečného odkladu oznámit. Má se za to, že Zákazník s novou verzí Obchodních podmínek souhlasí, nevyjádří-li písemnou formou svůj nesouhlas do 14 dnů od doručení oznámení o změně Obchodních podmínek. V takovém případě může Zákazník ve shora uvedené lhůtě pro vyjádření nesouhlasu Smlouvu vypovědět. Výpovědní lhůta činí 14 dní od doručení výpovědi kristynakvardova.com.\nTvorba webových stránek na WordPress systému a DiVi šabloně a práce související s provozem a údržbou webových stránek poskytované kristynakvardova.com (dále jen „Služby“),\nRealizace internetových stránek, internetového obchodu, nebo jiného programu, jehož dominantní využívání se děje prostřednictvím internetu (dále jen „Měsíční správa“),\nServis provádění kristynakvardova.com Zákazníkům spočívající v technickém nastavení domény, její fakturaci a prodlužování (dále jen „Administrace domén“),\nVeškerá prezentace Služeb, Měsíční správy a dalších plnění umístěná na webovém rozhraní kristynakvardova.com (dostupném na adrese www.kristynakvardova.com) je informativního charakteru a kristynakvardova.com není povinna uzavřít Smlouvu ohledně tohoto plnění. Ustanovení § 1732 odst. 2 Občanského zákoníku se nepoužije.\nPři podávání Závazné objednávky je Zákazník povinen správně a pravdivě uvést všechny údaje o své osobě. Údaje uvedené v Závazné objednávce je Zákazník povinen při jakékoliv jejich změně aktualizovat. Údaje uvedené Zákazníkem v Závazné objednávce považuje kristynakvardova.com za správné.\nkristynakvardova.com je vždy oprávněna v závislosti na charakteru Závazné objednávky (zejména množství požadovaných Služeb, Měsíční správy a dalších plnění, celkové náklady s tím spojené) požádat Zákazníka o dodatečné potvrzení Závazné objednávky (například písemně či telefonicky).\nSmlouva mezi kristynakvardova.com a Zákazníkem vzniká:\nPři podepsání Rámcové smlouvy vzniklé na základě Závazné objednávky doručením přijetí objednávky (akceptací), jež je OSVČ kristynakvardova.com zasláno Zákazníkovi poštou, a to na adresu Zákazníka uvedenou v objednávce.\nPři použití E-mailové Závazné objednávky doručením E-mailové Závazné objednávky (akceptací), jež je Zákazníkem zaslána společnosti kristynakvardova.com a jež potvrzuje specifikaci a kalkulaci Zákazníkem požadované úpravy, kterou na základě poptávky Zákazníka kristynakvardova.com sestavila.\nSmluvní vztah mezi kristynakvardova.com a Zákazníkem nevzniká pouhým jednostranným poptáním Služeb, Měsíční správy a dalších plnění ze strany Zákazníka.\n3. Kontaktní údaje kristynakvardova.com\nBankovní spojení: ČSOB Banka , č.ú: 273619722/0300\nAdresa pro poštovní písemný styk: kristynakvardova.com, Sudova 1145, Starý Plzenec, 33202\nNové objednávky a informace o našich službách: email@kristynakvardova.com. Lhůta pro odpověď na zprávu doručenou na tento email je 5 pracovních dní. Lhůta počíná běžet dnem následujícím od dne obdržení zprávy.\nObecné dotazy a informace pro stávající zákazníky: email@kristynakvardova.com. Lhůta pro odpověď na zprávu doručenou na tento email je 5 pracovních dní. Lhůta počíná běžet dnem následujícím od dne obdržení zprávy.\nFakturace: email@kristynakvardova.com. Lhůta pro odpověď na zprávu doručenou na tento email je 30 pracovních dní. Lhůta počíná běžet dnem následujícím od dne obdržení zprávy.\nTelefonické spojení: +420 732 832 341, Provozní doba pro telefonickou komunikaci je neomezená. kristynakvardova.com nemůže zaručit odpovědi na zmeškané hovory.\nkristynakvardova.com nebude odpovídat či jinak brát zřetel na krátké textové zprávy (SMS).\n4. Webhosting a domény\n1.1 Služba – provoz virtuálního serveru a jeho zpřístupnění do sítě Internet nebo zajištění doménového jména. Virtuální server je množina služeb, které dohromady umožňují provoz webových stránek a e-mailu.\n1.2 Server – počítač trvale připojený k síti Internet.\n1.3 Doménové jméno – je unikátní slovní řetězec sloužící pro identifikaci webových stránek v síti Internet a přístup na ně.\n2.2 Služba je poskytována k provozu konkrétního doménového jména. Klient při objednání služby také vždy poskytuje souhlas s pravidly registrace a provozu daného typu doménového jména (např. pro doménové jméno .cz – dle CZ.NIC, .eu dle EURid atd.).\n5. Informace o Zákaznících\nViz. Ochrana osobních údajů.\n6. Platby a fakturace\nZa veškeré prováděné práce si kristynakvardova.com účtuje částku 500 Kč za každou hodinu práce.\nkristynakvardova.com je oprávněna požadovat po Zákazníkovi zaplacení záloh za poskytované Služby a Zákazník je povinen zálohy na základě výzvy k platbě zaplatit. Zákazník je povinen zaplatit zálohu v termínu uvedeném ve výzvě k platbě.\nV případě, že Zákazník nezaplatí zálohu požadovanou kristynakvardova.com v souladu s bodem 8.1.1, může kristynakvardova.com přerušit poskytování Služeb. O dobu přerušení poskytování Služeb se prodlužuje termín splnění Služeb, který byl se Zákazníkem sjednán.\nVyúčtování Služeb probíhá na základě zaslání výzvy k platbě v elektronické podobě na elektronickou adresu Zákazníka. Výzva k platbě není daňovým dokladem.\nZákazník je povinen provést platbu bezhotovostně převodem na bankovní účet kristynakvardova.com v přesné částce uvedené na výzvě k platbě. Obdrží-li zákazník vícero výzev k platbě, pak je povinen uhradit každou platbu samostatně.\nNedodrží-li zákazník výše uvedené povinnosti při provádění platby, pak je povinen platbu doložit. V opačném případě nemusí být daný závazek vůči kristynakvardova.com považován za splněný.\nZávazek Zákazníka zaplatit platbu dle výzvy k platbě je splněn okamžikem připsání příslušné částky na bankovní účet kristynakvardova.com.\nUhrazením odpovídající výzvy k platbě Zákazník potvrzuje převzetí Služby a zároveň vyjadřuje svůj souhlas s jejím obsahem. Tímto okamžikem kristynakvardova.com provedl smluvní plnění Zákazníkovi (zdanitelné plnění dle zákona č. 235/2004 Sb. o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů).\nZákazník souhlasí se zasláním faktury na e-mail Zákazníka.\nV případě, že zákazník řádně a včas neprovede platbu za jakékoliv Služby poskytnuté ze strany kristynakvardova.com, je kristynakvardova.com oprávněn okamžité ukončit všechny Služby webhostingu, které jsou danému Zákazníkovi poskytovány.\nUkončením Služeb webhostingu nezaniká pohledávka kristynakvardova.com vůči Zákazníkovi.\nPro případ prodlení Zákazníka se zaplacením ceny za dílo nebo službu je Zákazník povinen uhradit kristynakvardova.com úrok z prodlení ve výši 0,1% z dlužné částky ceny za dílo nebo službu za každý den prodlení Zákazníka s její úhradou.\nkristynakvardova.com si vyhrazuje právo na okamžité ukončení všech Služeb webhostingu, které jsou danému Zákazníkovi poskytovány.\nPlatná a účinná verze Obchodních podmínek je publikována na webovém rozhraní na adrese https://www.kristynakvardova.com/vop/


Tálibán za cizoložství veřejně zbičoval a zabil těhotnou Afghánku – Novinky.cz\nTálibán za cizoložství veřejně zbičoval a zabil těhotnou Afghánku\nNa západě Afghánistánu příslušníci radikálního hnutí Tálibán veřejně zbičovali a následně zabili těhotnou ženu, kterou obvinili z cizoložství. S odkazem na policii v odlehlém okrese Kadis v provincii Badghís to v pondělí uvedla agentura Reuters.\nŽenu tři dny věznili, zbičovali a nakonec zastřelili. Ilustrační foto.\npondělí 9. srpna 2010, 14:35 - Kábul\nTálibové ženu tři dny věznili, zastřelena byla v neděli poté, co dostala na dvě stě ran bičem. „Stalo se to na veřejnosti. Přestože si někdo nestěžoval, vláda incident vyšetří,“ uvedl policejní mluvčí Abdul Džabar.\nŽena byla vdovou, podle Reuters jí bylo 48 let, agentura AFP ale udává věk 35 roků. Muž, který s ní měl poměr, utekl.\nTálibán se řídí islámským právem šaría a veřejná ukamenování za cizoložství byla během jeho vlády mezi lety 1996 a 2001 běžná. Jeho mluvčí Karí Júsuf Ahmádí nicméně odmítl, že by hnutí stálo za nedělním zabitím těhotné vdovy. "Ať už to udělal kdokoliv, nebyl příslušníkem Tálibánu. Jen se nás snaží pošpinit," řekl.


Šedý kameninový hrnek Stoneware | Bella Rose\nPorcelán a keramika Hrnky a šálky Hrnečky Šedý kameninový hrnek Stoneware\nNebuďte pozadu a pořiďte si do kuchyně doplňky, které jsou nejen praktické, ale taky pořádně cool! A začít můžete třeba kameninovým nádobím od Madam Stoltz, které dokonale splňuje obojí.\nHrneček s ouškem je vyrobený z kameninové keramiky s trendy žíhanou glazurou v šedé (lesklé) barvě. Skvěle se hodí na horké nápoje, jako je čaj a káva. Dopřejte si 350 ml odpoledního šálku svého oblíbeného nápoje.


Obec Dobřejovice - Jednotka dobrovolných hasičů\nDobrejovice.eu > Jednotka dobrovolných hasičů\nDokumentace Jednotky sboru dobrovolných hasičů\nV obci Dobřejovice nepracuje Sbor dobrovolných hasičů. Ze zákona však obec zřizuje Jednotku Sboru dobrovolných hasičů, která zajišťuje v případě potřeby některé - omezené - činnosti. V příloze je doplněna dokumentace této jednotky.\nKontakt na velitele jednotky SDH - Stanislav Urban, tel. 606647818.\nPřílohyPříloha jmenovací dekret velutele JSDH.docPříloha seznam členů.docPříloha zřizovací listina.doc\t<<


Grebeníček se musí omluvit za prvomájového primitiva - iDNES.cz\n31. srpna 2006 15:56, aktualizováno 18:34\nMiroslav Grebeníček, poslanec KSČM. | foto: David Port\nIncident se stal loni na prvního máje na pražské Letné. Šinágl hlasitě komentoval Grebeníčkův projev, na což politik reagoval větou "Je tady nějaký primitiv, odveďte ho." Policie pak antikomunistu odvlekla, narušoval podle ní povolené shromáždění.\nŠinágla se Grebeníčkovo vyjádření dotklo a podal žalobu na ochranu osobnosti. Požadoval písemnou omluvu a její otištění ve dvou celostátních denících.\nBývalý šéf komunistů, který se vynesení rozsudku nezúčastnil, bude muset uhradit i veškeré soudní výlohy. Jeho obhájce Čestmír Kubát ospravedlňoval Grebeníčkův výrok tím, že Šinágl přišel na poklidné shromáždění s cílem provokovat a narušit ho.\nNemůže se domáhat omluvy za to, co sám svým jednáním vyprovokoval, řekl obhájce. Žaloba ale trvala na tom, že Grebeníčkova reakce byla zcela nepřiměřená a ústavní činitel se dopustil "excesu". Soud jí dal za pravdu.\nTvrzení o tom, že je někdo "primitiv" je natolik urážlivé a hanlivé, že způsobilo žalobci zásah do osobnostních práv, konstatoval soudce Miloš Holeček.\nJan Šinágl je s rozsudkem spokojený. "Jsem rád, že soud rozhodl nezávisle a podle práva," řekl iDNES.cz. Dodal, že své vítězství nepovažuje za definitivní. "Očekávám, že se protistrana odvolá," řekl.\nNa odvolání proti rozsudku mají obě strany patnáct dní. Pokud tak někdo z nich učiní, bude se případem zabývat Vrchní soud v Olomouci.\nMiroslav Grebeníček ještě neví, jestli se odvolá. Nechtěl ani komentovat rozsudek. "Nejdřív vyčkám doručení písemného výroku soudu a nechám se také podrobně informovat svým právním zástupcem," řekl iDNES.cz.\nPodle Šinágla přivítali lidé přítomní v jednací síni rozhodnutí soudce potleskem.\nTémata: Jan Šinágl, Olomouc, policie, KSČM, Letná, Miroslav Grebeníček, Vrchní soud


Palmare.cz - týden od 9. do 13.7. - iDNES.cz\nNelze než označit uplynulý týden černým týdnem pro všechny příznivcem fanoušky i majitele kapesních počítačů značky Psion. Firma ani nepočkala na pátek třináctého a již ve středu šokovala veřejnost prohlášením, že zastavuje další vývoj svých handheldů, čímž se (de fakto) dlouhodobě stahuje z trhu PDA, jenž kdysi sama založila. Po pondělní zprávě o novém Psionu 618C - Revu s čínskou lokalizací i dřívějších informacích o vývoji nového modelu s Bluetooth znělo středeční oznámení firmy Psion jako opravdický horror ...\nJestli jsme tuto hořkou pilulku dokázali Psionistům osladit našimi články o synchronizačním programu 2Connect, či druhým pokračováním letního programování v jazyce OPL, to opravdu nevím. Jisté je však jedno - Palmare.cz rozhodně od Psionů utíkat nebude, neboť majitelů těchto skvělých PDA je u nás hodně a na Psiony stále vychází nové a nové vynikající programy (některé z nich jim mohou závidět i "komerčně úspěšnější" platformy ...).\nTo ve světě WinCE/PocketPC je o poznání veseleji. Obliba platformy postupně roste, ve světě hardware se stále něco děje - naposledy jsme třeba zaznamenali návrat firmy NEC do světa PDA s novým kapesním počítačem s WinCE systémem. Nejen grafiky jistě potěší předělávka vynikajícího programu Photogenics pro PocketPC platformu a kdo má rád real-time strategie, mohl si u nás přečíst preview betaverze obstojné pařby Battlefield.\nPříznivci PalmOS tento týden nový model neměli, ale do redakce nám byla zapůjčena HandEra 330 - pořídili jsme několik fotografií a podívali jsme se tomuto počítači důkladněji na zoubek - jaký je můj názor na design i proklamované slabiny modelu.\nAni přes prázdniny nebyli o nic ochuzeni všichni, kdo sledují seriál o programování pro PalmOS - ten nakousl již svou třetí desítku ! Obdobně jsme v pátek opět radili PalmOS začátečníkům v článku o ovládacích prvcích aplikací. O potřebě chránit vstup do Palmu i o jednom konkrétním a pohodlném řešení jste se mohli dočíst v recenzi programu OneTouchPass.\nZajímavým tématem byly displeje pro PDA - o jednotlivých typech i o vadách a budoucnosti zobrazovacích jednotek v PDA.


Rok 2020 :: Ateliér - barev\nPROZŘÍME ANEBO BUDEME POZŘENI ?\nHome > Rok 2020\nrOK 2020 - MOŽNÉ VLIVY\nMoje osobní vnímáni toho, co nás čeká.\nMyslím si, že tento rok bude náročný a čeka nás opravdová změna. Naše pozornost bude přitahována k těm programům, které jsou v nás už nefukční anebo jejich původ je už pro tuto planetu neudržitelný.\nZápadní člověk se rozhodl soustředit se na vnější svět a vnitřní realitu soustavně ignoruje.\nTakže nás čeká každodenní práce na sobě a to přes očistu od všeho nefunkčního zastaralého a zaměření se sami do sebe.\nChaos a zmatek, který nám je denně podsouván má za úkol nás jednak zaměstnat a jednak odvrátit pozornost od toho podstatného.\nNávrat zpátky k sobě a zodpovědnost za své činy i myšlenky je tou cestou, která je stále platná.\n3 jedy lidstva: špatné dýchání - špatné jídlo - špatné myšlenky.\nNemoci, nehody a konflikty mají svůj původ v negativních činech, slovech i myšlenkách.\n3. - 5. hodina: plíce V tuto dobu se mohou budit kuřáci a astmatici. Plíce řídí dýchání a také pohyb vody v těle. Dobré dýchání má vliv na funkce srdce. Plíce trpí na suchost.\n5. - 7. hodina: tlusté střevo - Tlusté střevo je párovým orgánem plic. Je to yangový orgán. Kromě bolestí břicha a problémům s vyprazdňováním se mohou objevit i bolesti zubů a nemoci dásní. Tento meridián má souvislost s imunitním systémem a jeho kvalitou přijímat a odevzdávat.\n7. - 9. hodina: žaludek - V tuto dobu je vhodná snídaně. Tělo potřebuje teplo, takže lehká snídaně ve formě kaše z jáhel nebo pohanky anebo lehký zeleninový vývar. Jen malé porce, tak abychom nastartovali tělo.\n9. - 11. hodina: slezina - Slezina je sdruženým orgánem žaludku. Žaludek rozkládá potravu a vytváří z ní jemnou esenci, kterou potom slezina dál transportuje po těle. Emocí sleziny sympatie a pochopení, anebo obavy, starosti a přemítání. Příliš mnoho starostí oslabuje slezinu. Tato denní doba je vhodná pro aktivity jako je vyřizování na úřadech a všude tam, kde komunikujeme s lidmi.\n11. - 13. hodina: srdce - Srdce je vládcem všech orgánů. Pokud je srdce zdravé i ostatní orgány jsou v pořádku. Má přímý vztah k imunitě. Kvalitou tohoto meridiánu je úcta a láska, respekt vůči všemu živému. Energie srdce se projevuje i způsobem jakým mluvíme. Když někdo mluví příliš rychle a mnoho - ztrácí tak energii srdce.\nV tuto dobu je vhodný lehký oběd a raději nepít kávu, teda aspoň ne silnou.\n13. - 15. hodina: tenké střevo - Využít kvalitu tenkého střeva znamená vidět věci s odstupem, nezaplétat se do jednotlivostí. Zakotvit ve své základně a nenechat se vyvést z míry. V tuto hodinu není moc vhodné jíst.\n15. - 17. hodina: močový měchýř - Močový měchýř má vliv na vodní a minerální rovnováhu v těle. Při poruše dochází k bolestem hlavy, šíje a zad. Kvalita tohoto orgánu je vlastní orientace, což znamená cestu do svého nitra. Vlastní orientace nemá pevný cíl, opakovaně je třeba jít do sebe a objasňovat si cíle.\n17. - 19. hodina: ledviny - Ledviny patří k prvku vody a jeho roční období je zima. To, co poškozuje ledviny je chlad, ať už vnější či vnitřní. Ledviny mají vliv na kosti, vlasy, uši. Při jejich poruše dochází k řídnutí kostí. V tuto dobu je dobré je propláchnout. Také by mělo přijít odlehčení po celém pracovním dnu.\n19. - 21. hodina: obal srdce - Má vliv na nervovou a duševní aktivitu. V energii ostrdečníku člověk potká sám sebe. Když je u sebe není nikdy osamělý.\nJe to doba zklidnění.\n21. - 23. hodina: dráha tří ohňů - Tato dráha řídí přepravování tekutin, čchi a krve. V tuto dobu máme na výběr buď se sklidníme a jdeme spát anebo pokud potřebujeme být ještě aktivní, tak teď je možné se ještě nastartovat.\n23: - 1. hodina: žlučník - Funkcí žlučníku je napomáhat trávení, při jeho poruše přichází nadýmání, pocit hořkosti v ústech i zvracení. Kvalitou je rozhodnost a cílevědomost. V tuto dobu je ideální spát, tak aby žlučník mohl regenerovat.\n1. - 3. hodina : játra - Játra uchovávají krev, která je odváděna do těla. Játra řídí průchodnost, aby se krev čchi a tekutiny mohly volně pohybovat.\nKvalitou je originalita, ale i hněv. Při oslabení jaterní energie dochází k podrážděnosti, silným boleslem hlavy, vznětlivosti a náchylnosti k hněvu.