Chelsea Wolfe | Sicmaggot | Stránky 2\nArchiv štítku: Chelsea Wolfe\nChelsea Wolfe: info o novince\n15.6.2017 Pan novinkář\tNapsat komentář\nDalší album Chelsea Wolfe ponese název „Hiss Spun“ a vyjde 22. září u Sargent House. K mání bude CD i LP, předobjednávky již byly spuštěny. Níže následuje tracklist, obal a nová skladba „16 Psyche“.\n01. Spun 02. 16 Psyche 03. Vex 04. Strain 05. The Culling 06. Particle Flux 07. Twin Fawn 08. Offering 09. Static Hum 10. Welt 11. Two Spirit 12. Scrape\nChelsea Wolfe, Wear Your Wounds, Jonathan Hultén\n12.5.2017 H.\tNapsat komentář\nMísto: Praha, Futurum Music Bar\nÚčinkující: Chelsea Wolfe, Jonathan Hultén, Wear Your Wounds\nBěhem loňského roku jsem postupně začal zjišťovat, že ztrácím motivaci a náladu chodit na koncerty a trávit večery v zahulených smradlavých pajzlech. Tuto nechuť navíc podpořila, nikoliv však zapříčinila i skutečnost, že jsem se nedávno odstěhoval z Prahy, kde je kulturní vyžití největší, tudíž je pro mne návštěva každé akce opětovně spojena s otravnými nepříjemnostmi, jaké snad není nutno vysvětlovat nikomu z vás, kdo to máte stejně. To všechno jsou důvody, proč počet mých příspěvků do sekce reportáží v posledních měsících rapidně ubyl.\nNebudu vás tahat za fusekli, na Chelsea Wolfe bych se nakonec úplně s klidem vysral taky, kdybych si někdy před pár měsíci v krátkodobém záchvatu euforie neprozřetelně nekoupil lístek. Lenost shánět kupce se nakonec ukázala být ještě větší než lenost někam jet, takže jsem se koncem dubna přece jenom vypravil do dobře známých smíchovských ulic a konkrétně do klubu cca napůl cesty mezi Andělem a Arbesovým náměstím.\nPředskokani mi ten večer byli zcela volní a v prvním případě jsem vlastně ani neměl ponětí, kdo tam má hrát. Na pódium vyzdobeném dvěma figurínami nastoupil jeden kořen a hned na první pohled mě napadlo, že takhle nějak by vypadala gay verze Tribulation. Jenže zvrat(ek) – on to fakt byl Jonathan Hultén z Tribulation a dříve i Stench. Zde se objevil v o poznání klidnější poloze zahrnující pouze akustickou a zpěv notně podpořený nesamplovaným druhým hlasem.\nSem tam nadějný moment hudba asi měla, ale takových bylo málo a celkový dojem byl pro mě dost příšerný. Každý slušnější motiv totiž Hultén dokázal zavraždit zbytečným omíláním anebo hned následující sračkovou pasáží jak od táboráku. Zahrál tuším pět songů, což bylo přesně o pět víc, než jsem potřeboval slyšet. Ještě horší ale byla vizuální stránka, protože Hultén si zjevně stanovil za cíl získat ten večer titul největšího buzíka v celém sále – vyhrál naprosto s přehledem. Díky neustálému pózování se na to nedalo ani čumět a moc se mi nechce věřit, že to byl fakt ten samý člověk, co nahrával kytary na fošny jako „The Horror“ nebo „Venture“. Jestli budu mít někdy vidět Hulténovo sólo znovu, udělám všechno pro to, abych se tomu vyhnul. Děs.\nAni následující Wear Your Wounds mě zrovna neuhranuli, ačkoliv to bylo o vagón lepší než švédský homoušek. Ale to nebyl zas takový problém, horší by totiž byl snad jen comeback Lunetic. Největším tahákem Wear Your Wounds je zjevně skutečnost, že v čele stojí Jacob Bannon z Converge, což skutečně bylo asi to nejzajímavější. Studiovou tvorbu projektu neznám, ale živě to působilo jako vcelku standardní, možná jen trochu zpomalený post-metal. Hodně hutně, hodně procítěně, však to jistě znáte, takhle se to dneska hraje úplně běžně.\nNetvrdím, že to po hudební stránce nemělo dobré momenty. Občas Wear Your Wounds zněli opravdu dobře, obzvláště v těch chvílích, při nichž začala dávat smysl přítomnost hned tří elektrických kytar. Nemohu ovšem zastírat, že zde byly i pasáže nudy a dlouhé minuty obyčejných a prázdných riffů. Na rozdíl od předchozího vystupujícího jsem se sice na hodinky nekoukal co dvě minuty, ale na nadšení to zdaleka nebylo. Prostě taková normálka.\nZa dané konstelace to Chelsea Wolfe neměla zas tak těžké, aby byla vrcholem večera. Na druhou stranu, musím pokračovat v hnidopišství a na skeptické vlně. Sice na tom nebylo nic špatně, ale její předchozí koncert na Dobešce na mě dolehl o poznání víc. Ve Futuru byla Chelsea „jenom“ dobrá.\nMísty to drtilo opravdu hezky, o tom žádná, ale nemůžu si pomoct, ona metalovost a dronová tíže, s jakou se Chelsea Wolfe už nějakou dobu prezentuje na živých vystoupeních, je možná až na škodu. Díky se totiž vytrácejí jiné introvertnější a snad i hlubší aspekty, jaké na studiových deskách nechybějí. Jistě to souvisí s laděním stále posledního alba „Abyss“, které se k tvrdšímu soundu citelně přiklonilo, ale zmiňované elementy se mu někde ve spodních proudech zachovat podařilo, byť v menší míře. Na pódiu byly touhle tvrdostí nakaženy i starší skladby z „Pain Is Beauty“ a „Ἀποκάλυψις“, což mrzelo, poněvadž „We Hit a Wall“ nebo „Pale on Pale“ vyzněly… hodně jinak. A neřekl bych, že nutně lépe. Navíc se díky hutnému ladění set trochu sléval do jedné kytarové stěny, v níž mi zdárně zanikl i představený nový song „Static Hum“.\nMožná působím přehnaně škarohlídsky. Jenže já nechci tvrdit, že vystoupení Chelsea Wolfe za nic nestálo. Vlastně nebylo špatné, mělo něco do sebe a uběhlo docela rychle. Pouze to vidím tak, že ani ona nezměnila nic na tom, že celý večer nebyl nijak omračující. Hlásat tu něco o výjimečné akci nebo nezapomenutelném večeru by prostě bylo mimo mísu. Sama Chelsea dobrá (nikoliv však skvělá), Wear Your Wounds standard, Jonatánek hrůza a celkově koncert, jenž se v portfoliu protřelejšího návštěvníka živých vystoupení ztratí v šedi mnoha dalších podobných.\nChelsea Wolfedroneexperimental rockJonathan Hulténpost-metalWear Your Wounds\nKoncertní eintopf – duben 2017\n31.3.2017 Sicmaggot\tkomentářů 6\n1. Chelsea Wolfe, Wear Your Wounds – Praha, 26.4. (event)\n2. Zeal and Ardor, Baro Chandel – Praha, 24.4. (event)\n1. Pain of Salvation, Port Noir – Praha, 1.4. (event)\n1. Merrimack, Kozeljnik, Zloslut – Karviná, 24.4. (event)\n2. Mayhem, Inferno – Budapešť, 15.4. (event)\nV dubnu se to sešlo a koncertů je prostě moc. Těch, kam by se vyplatilo zajít, je víc než dost, což by papírově mělo být jenom dobře, ale v reálu to znamená, že bude nutno vybírat a některé večery bude nutno oželet. Obzvlášť když mnohé akce připadají na všední dny, což je při vstávání do práce a nežití v metropoli vždycky maso.\nKaždopádně, abych si jen nevyléval srdíčko jak nějaká buzna, tak to zkrátím a prostě sem napíšu ten jediný koncert, na nějž jsem si už koupil lístek, pročež je takřka jisté, že tam půjdu, poněvadž jsem příliš líný na to, abych lupen jak nějaký chuj kdesi prodával. Onou vyvolenou je Chelsea Wolfe… k čemuž vlastně není moc co dodávat. Temnou královnu tu máme rádi, nejednou jsme o ní už psali, živě je skvělá, tak snad vše klapne a 26. dubna na mě nebude čekat zklamání.\nDuben se zdá být tahounem celého koncertního jara. Počet zakroužkovaných koncertů atakuje dvoucifernost a hudební já se blahem tetelí, bude to velké. Nejvýraznějším jménem seznamu potěšení je divoženka Chelsea Wolfe. Viděli jsme se před nedávnem v Josefově, před vzdálenějším nedávnem pak v pražské Dobešce. Klub darkwavové divě sedí, dokáže jej patřičně sevřít a omámit, přestože ani před stovkami dlouhovlasých hlav nebylo vůbec zle. Doufám v hypnotický večer a třeba i nové skladby či alespoň náznaky, kudy se půjde dál. Naopak úplnou premiéru si v našich končinách střihne jeden z nejoriginálnějších – black metalu se dotýkajících – projektů, Zeal and Ardor. Kombinace spirituálů a kytarového chrastění tu bude stejně jako Chelsea koncem měsíce, a to dokonce v rámci volnovlezných pondělků prostoru Roxy. Radno přijít.\nDuben nabízí pestrou škálu různorodých akcí, tudíž opět není tak úplně v lidských silách zvládnout úplně všechno. Rozhodně si ale nenechám ujít zítřejší pražský koncert Pain of Salvation, který otevře měsíc vytříbeným progresivním metalem. Jejich návrat na scénu v podobě desky „In the Passing Light of Day“ v mých očích znamenal kvalitativní návrat do nejlepších časů (což jsem koneckonců dostatečně popsal ve vyčerpávající recenzi), tak nezbývá než doufat, že se stejným elánem svou hudbu nyní i budou schopni odehrát. A pokud se jim ještě podaří sestavit dobrý setlist, mohl by to být ohromný zážitek.\nDruhou nejočekávanější akcí je u mě pak pražská zastávka Zeal and Ardor, naprosto specifického hudebního úkazu snoubícího v sobě černošské soulové rytmy s black metalem, elektronikou a bůhvíčím dalším. Málokdy má člověk v muzice pocit, že slyší něco skutečně nového a nevyzkoušeného, ale tahle kombinace je pro mě vskutku fascinující. Když se tedy naskytla možnost vidět ji v Praze a navíc zadarmo, ani na vteřinu jsem nezapochyboval, že tam musím být.\nKdyž francouzští Merrimack oznámili turné s Kozeljnik a Zloslut, zpozorněl jsem a prozkoumal, jak bych se do zprvu avizovaných Strakonic asi dostal. Nu, usoudil jsem, že zas takový fanoušek nejsem, abych se jebal až do takové prdele nebo třeba do Banské Bystrice, ale univerzum si našeho setkání zřejmě velmi žádá a nakonec se má věc tak, že jediná česká zastávka tohoto tour bude v Karviné. A tu mám prakticky za rohem. Koncert sice vychází na pondělí, ale příslib silného a zároveň komorního blackmetalového koncertu převažuje. A aby se neřeklo, že jsem líný vypadnout trochu dál od baráku, tak dodám, že pár dní předtím mě čeká výlet do Budapešti. Je to prý hezké město a jen tak mimochodem tam jeden solidní revival přehraje posvátnou kultovku „De mysteriis dom Sathanas“.\nChelsea WolfeInfernoKozeljnikMayhemMerrimackPain of SalvationZeal and Ardor\nChelsea Wolfe opět v ČR\nChelsea Wolfe se 26. dubna vrátí do České republiky – hostit ji bude pražský klub Futurum. Doprovod jí bude dělat Wear Your Wounds, což je projekt Jacoba Bannona z Converge.\nBrutal Assault 21 (středa)\n17.8.2016 Sicmaggot\tNapsat komentář\nÚčinkující (obsažení v reportu): Abbath, Chelsea Wolfe, Dying Fetus, King Dude, Mastodon, Neurosis, Shining, Tábor radosti, Thaw, The Algorithm, Vektor\nSkvrn: Na josefovské pivní slavnosti s obstojným doprovodným programem jsem zavítal již potřetí, vůbec poprvé však s vyhlídkami krutých zim, mlh a všemožných plískanic. I když, společný prvek s minulými lety by se přece jen našel – Celsiova stupnice byla opět dosyta proklínána. Dva poslední ročníky za čtyřicítky, letos za noční teploty i o třicet pět stupňů nižší. Tak příště poprosím nějaký kompromis. Cesta vlakem docela fajn, přestup na první dobrou sice kvůli zpoždění nevyšel, ale s nějakou hodinovou prodlevou jsem byl v Jaroměři a cílil k pevnosti. Lépe řečeno jsem se o to snažil, přívalový déšť si vybral pravou chvíli a zalil mě nadměrnou pohostinností. Stan jsem stavěl v konstantním lijavci a do fronty jsem se postavil s nezanedbatelným zpožděním oproti plánu. Deštivé odbavení nakonec trvalo nějakých 90 minut, což je oproti nešťastníky proklamovaným trojnásobkem vlastně moc pěkné číslo. Co si budeme, fronty byly průser a k pořadatelem vyřčené omluvě by to chtělo pro příště přidat velké, velké zlepšení.\nOnotius: Po jubilejním dvacátém ročníku člověk ani nestíhá zamáčknout slzu dojetí a už je tady další Brutal Assault. A že by organizátoři slevili ze svých nároků neustále se vyvíjet a zlepšovat, o tom nemůže být řeč. Nejdiskutovanější letošní novinkou byl jednoznačně čipový systém na vstupy i platby (o němž ještě časem budu mluvit), dále pak zbrusu nová ambientní scéna či nová výstava výtvarného umění. To společně s počasím, jež zpočátku budilo dojem, že letošek bude co do teplot a přeháněk diametrálním opakem loňska, přidávalo festivalu zase trochu jiný nádech, než tomu bylo v letech minulých. Co se týče kapel, opět se jich zde objevilo nad stovku, co se týče návštěvnosti, prošlo festivalem kolem 18 tisíc návštěvníků (z nichž údajně 70 % byli cizinci); a kolik se vypilo piva, to by mě taky celkem zajímalo (hehe). Osobně mi sice loňský line-up přišel o špetku nadupanější (také trochu kvůli tomu, že se mi toho letos asi ještě víc krylo), nicméně jsem se opět těšil jak děcko.\nSkvrn: Okolnosti mě připravily nejen o čas, ale rovněž o skupiny. Zvědavost na první vystoupení festivalu se v mém případě nikdy nekonala, tedy až na letošek… kdy jsem, ehm, úvodní koncert celého Brutalu vůbec prvně zmeškal. Utekla mi litevská Tesa, jejíž ač nikterak objevný post-metal mohl dění následujících dnů svou intenzitou sympaticky odstartovat. A ani Vektor celé nestíhám. Když konečně vcházím do areálu – onáramkován, očipován a frontou duševně poctěn –, Američané jsou za půlkou svého setu. Brzy přicházím na to, že je proč litovat. Nazvučení předčilo má očekávání a kapela sama samozřejmě nezklamala. Precizní technický thrash, který mě dokázal zaujmout a vzápětí i trochu naštvat. Čas se totiž naplnil a prostor dostali jiní.\nOnotius: Pro mě též festival odstartovali až američtí Vektor svým inteligentním, zároveň však živočišným technickým thrashem. A jejich vystoupení se skutečně velmi vyvedlo. Na rozdíl od časté zvukové nemoci, jež se později na hlavních stagích začala hojněji objevovat, jejich sound nebyl zbytečně přebasovaný a ohoblovaný o ony zrovna pro hudbu Vektor podstatné výšky, takže jejich propracované kompozice byly celkem čitelné a zkrátka naživo patřičně bavily. Setlist se skládal nejvíc asi z nového alba „Terminal Redux“, které v živém provedení neztrácelo nic ze svého kouzla. Nejvíce pak nejspíš vynikla hitovka „Pillars of Sand“. Zaplaťpánbůh za dobrý zvuk, jaký jim mohli jejich vzorové z Voivod, kteří hráli v pátek, jen závidět. Atmosféra sice nebyla nějaká přehnaně divoká, festival koneckonců teprve začínal, ale přesto se dočkali Vektor slušného ohlasu. A na základě množství lidí, jež jsem pak v průběhu dalších dní potkával oblečené v zbrusu novém tričku s vzorem kapely, si říkám, že rozhodně nejsem sám, pro koho bylo vystoupení Vektor něčím víc než jen pohodovkou na začátek festivalu.\nSkvrn: Víc deště = víc lidí na střechou kryté Metalgate Stage, viz vystoupení francouzských The Algorithm. Djenty ani přímočarou elektroniku ze studiovek nevyhledávám, jenže koncert je kategorie sama pro sebe a tyhle blbinky typu The Algorithm mě naživo zpravidla chytí. Francouzi nebyli výjimkou, hodně rytmický set na rozmrznutí bodnul. Melodicky vévodila elektronika, rytmicky (nikterak náročné) party kytarové a bicí. Hlavní hesla? Přímočarost, výborná světla. Po čase i předvídatelnost, to když každá ze skladeb nabízela obdobný djentový groove, případně skočný rytmus jak z vesnické diskošky. Ale nakonec proč ne, občas není třeba jen zapeklitostí, bavil jsem se. Rémi Gallego navíc vypadal jako civilizovaná verze Blakea Judda, který opustil svět nadpřirozených schopností, takže i z estetického hlediska zážitek.\nOnotius: Zatímco ze zamračené oblohy spustil déšť a na hlavním pódiu už nějakou chvilku hráli teatrální Tribulation, já se vydal pod střechu – na scénu klubovou, abych se mrknul, jak naživo vypadá, když se člověk, jehož srdce bije v rytmu elektronické hudby, pustí do něčeho na přelomu djentu, progressive metalu a právě elektronické muziky. Mám teď na mysli The Algorithm. Naživo jejich hudba působila mnohem více elektronicky, což vlastně pro vnímání muziky moc nevadilo, neboť kytary zde mají spíš rytmický charakter. Jistě, přeci jen z desky znějí ty elektronické serepetičky víc různorodě, nicméně už jen ona zajímavá rytmická hektičnost zde udělala hodně. Lidé si to užívali slušně. U sebe nemohu říct, že by panovalo nějaké závratné nadšení, ale i tak jsem rád, že jsem jejich vystoupení viděl.\nSkvrn: Doba kolem osmé až desáté večerní znamenala docela nehezké kolize, stále jsem si však dokázal jasně zvolit priority. Neurosis versus Mortal Cabinet; King Dude versus Conan; Shining versus Mastodon. Tam všude zvítězili první jmenovaní. Protože jsem nechtěl slyšet zprzněné Master’s Hammer; protože King Dude je parádní festivalové zpestření; protože jsem byl lačný po krvi. Jak vše nakonec dopadlo? Po přečtení dalších odstavců budete moudřejší.\nSkvrn: Některých formací je pro prostředí velkého festivalu škoda. Říkal jsem si to alespoň během koncertu Neurosis, kteří na jedno z hlavních pódií vkročili za doprovodu bubnujícího deště. Úplně bez okolků a naprosto elitářsky, největším nepřítelem téhle sludgové legendy byla záplava nevychovaných hlav pod pódiem. Jedinci nadržení na sebemenší tělesný kontakt spustili od prvního songu zuřivý moshing, který k Neurosis prostě nepatří. Tupé hlavy to naštěstí v polovině pochopily a odebraly se s hřejivým pocitem zřetelně vyslovené demence kamsi v dál. Nebylo to ale vše. Po celou dobu se kecalo do tichých pasáží, které v případě Neurosis vážně neznamenají povel k hulákání a rozebírání pitného režimu. Samotná kapela samozřejmě dělala, co mohla. I během stále přítomného světla krásně vynikala vytříbená skladatelská kvalita, nechybělo nasazení a i přes ne zrovna dokonalý zvuk byly dobře slyšitelné samply. Ty, které josefovský zvuk tak rád polyká. Příjemný koncert, ale příště raději v klubu.\nOnotius: Namísto Sadist jsem si dával večeři a nabíral síly na vystoupení, na nějž jsem se v rámci festu těšil skoro nejvíc – a tím nemám na mysli nikoho jiného než americké Neurosis. Naživo jsem je sice už viděl, když hráli před třemi lety v pražském Lucerna Music Baru, nicméně tam nás rozmetali na kousíčky takovým způsobem, že očekávání byla ohromná. I když také obavy, neboť velké festivalové pódium v porovnání s intimitou klubu přeci jen nemusí pohltit tolik. A jak že to tedy dopadlo? Nu, za slabinu bych jednoznačně označil dramaturgický přešlap, že kapela tohohle formátu začíná hrát za světla. Nicméně postupné setmění, navíc později korunováno lehkým deštíkem, který ve spojení s hypnotickými světly vytvářel pohlucující vizuální auru, to nakonec taky mělo něco do sebe. A hrálo se samozřejmě průřezově, takže zazněly věci jak z „Enemy of the Sun“ („Lost“), „A Sun That Never Sets“ („Stones from the Sky“), tak z posledního alba (konkrétně pak má oblíbená „At the Well“ s neskutečně vygradovaným závěrem). Navíc skupina přihodila i novou skladbu z plánovaného alba „Fires Within Fires“, jež vyjde v září. Bohužel na mě bylo vystoupení krátké, přesto si mě opět omotali kolem prstu. Snad zavítají zase někam do klubu, až budou mít venku novinku, na niž už se nemohu dočkat.\nOnotius: Následující Dying Fetus byli ukázkou naprosté preciznosti a brilantního deathmetalového řemesla. Jejich technický styl naživo drtil s oslnivou přesností. Na druhou stranu jejich unifikovaný zvuk v živém provedení po čase začal působit trochu konstantně a show namísto nějakého stupňování napětí spíše tak nějak pořád stejně drtila. Což je však asi trochu o mých preferencích. Objektivně lze těžko něco kapele vytknout. Zvuk byl relativně v pořádku a ty rychlé prsty hudebníkům nejde nezávidět.\nSkvrn: Žertík jménem Oriental Stage se loni vpravdě nepovedl. Na Cult of Fire a Phurpu se tehdy zastavili nejen příznivci, ale rovněž čumilové toužící po zkušenosti s dalším pódiem. Nic proti nim, zvědavost je vlastnost přirozená, jen nešlo mluvit o pořadatelském úspěchu. I proto překvapilo, že se východní pódium v programu objevilo i letos. Jenomže tentokrát se loňský průšvih s davy neopakoval. Kouzlo nového zřejmě dostatečně vyprchalo a dění na pódiu navíc odstartoval pro metalové masy neznámý King Dude. Bez odezvy přesto nezůstal…\nSkvrn: King Dude byl skutečně pravým Kingem i Dudem zároveň, přestože byl v porovnání s konkurencí za toho tichého a uklidňujícího (tedy pokud zrovna nevytáhl rock’n’rollovou pecku „Sex Dungeon (USA)“ z ještě nevydané desky… nazvané „Sex“). Jinak se většina setu opírala o loňské „Songs of Flesh & Blood – In The Key of Light“, v rámci něhož se King Dude nebál křehkosti a procítění. Zvuk nebyl proti. Zatímco z Chelsea Wolfe si zvukař udělal metalový dobrý den (viz níže), Královi nebyla metalová tvář násilně vnucena a zachoval si zvuk podobný tomu studiovému. King Dude dostál svého jména, plně opanoval pódium hudbou i sarkasmem a předvedl jeden z nejpříjemnějších setů dne.\nOnotius: Po chvilce sledování Mastodon, kteří měli dost podivný zvuk – především ze zpěvu se nějak ozývaly jenom některé frekvence, jsem se vydal opět na Metalgate Stage – tentokrát na švédské blackmetalové Shining. Ti byli solidní, ale naživo působili o dost víc heavymetalově, zatímco v opravdu depresivní atmosféře měli své rezervy. Niklas Kvarforth do vystoupení dával mnoho, ovšem ve srovnání s minulostí působil nakonec ještě celkem krotce. Herec je ovšem obstojný, to zas jo. Popíjel nějakou whisky, oháněl se jezdeckým bičíkem a pochválil české prostitutky. Hudebně pak zazněl nejeden kultovní kousek napříč deskami. Nicméně stále mám dojem, že jsem čekal asi trochu víc.\nSkvrn: Davy já nerad, a i když se na Shining nedal čekat stav vylidnění, zajisté šlo o přijatelnější klima než na Mastodon. Ovšem i tak jsem ve společnosti švédského maniaka strávil sotva pár minut. Důvody pro brzký odchod se na mě počaly sypat ze všech stran. Shining jako by nasákli nehodící se heavymetalové esence a naopak ztratili depkovitost, jíž jsem se šel občerstvit. Pryč z areálu mě hnaly i zástupy mobilofoťáků. A vidina dalšího náročného programu? Ta už jen vše stvrdila. Čau, třeba jindy.\nOnotius: Letos přebíhání mezi hlavní a vedlejší scénou nebyl žádný med a pravidelně stávalo, že jsem přicházel na kapely a prošvihl jsem začátek (ba párkrát skoro i půlku) vystoupení. Tak se stalo například u Abbatha, který na Jägermeister Stage spustil svůj chladný blackmetalový rock’n’roll a já přiběhl až ve chvíli, kdy dohrávala druhá pecka – „Winterbane“. Přiznám se, že až na pár vybraných kousků mě nakonec tenhle metalový panda moc nepřesvědčil. Zatímco ze studiovky mě ještě celkem bavil, při tomhle vystoupení, z něhož nejlépe vyznívala především ona předvídatelná rytmika, mi to zkrátka moc nesedlo. Navíc v kombinaci s tím, že se na Abbatha přišly podívat davy lidí, a tak byl celkem oříšek vidět na pódium, nebyl celkový dojem zkrátka nejvalnější. Navzdory tomu si říkám, že za jiných okolností jsem mohl být klidě i velmi spokojen. Jenže nepoštěstilo se. Každopádně mě však potěšilo zařazení několika Immortalovských kousků korunovaných hitovkou „All Shall Fall“. Mimochodem, Abbathův herecký projev se zasloužil o to, že se stal takovým malým Brutalovým memem, neboť jeho štěkavá mluva měla za následek, že univerzální hláškou festivalu se stalo podobně intonované skandování „Abat!“.\nSkvrn: Když jsem na josefovský festival zamířil poprvé před dvěma lety, počet tří pódií vypadal jako strop. Jenže kdepak. Loni přibyla k třípódiovému standardu vůně orientu a také letošek zaznamenal další občerstvení, ambientní stage. Tam, kde během minulého ročníku probíhala výstava k festivalovým narozeninám, letos vládly ambientní plochy, absint a zelená světla. V méně atraktivní hodiny jely mrtvé ambientní smyčky, v čase pokročilejším se hrálo živě.\nSkvrn: Zastavil se i Tábor radosti a já na něm. Počátek stanovený na třiadvacátou večerní se oddálil, ale dočkal jsem se, dvojice kouzelníků nasadila úchvatné masky a počala čarovat. Silně rytmizovaný dark ambient fungoval dokonale, okamžitě strhnul a pouze blížící se koncert Chelsea Wolfe musel mou návštěvu pár minut před koncem utnout. Těžké rozhodnutí, zvlášť když ve zpětném zrcátku vidím set Tábor radosti jako ten úplně nejlepší ambientní. Před odchodem ještě jedna zajímavost: Bylo to snad naposled, kdy na ambientním pódiu posluchačstvo stálo, s přibývajícími dny se totiž přítomní uchylovali k čím dál mrtvolnějším pozicím. Vlastně docela smutné. Hrály zde spolky vhodné i k soustředěnému poslechu, nikoli jen k vystřízlivění a nabírání sil.\nSkvrn: Chelsea Wolfe na Brutalu, a to hned na velkém pódiu, toť kombinace před ohlašováním programu jen stěží předpovídatelná. Dramaturgie však stále nápadněji otevírá dveře jiným než metalovým žánrům a je fajn, že mediánový – nikoli průměrný, nač ta pejorativa – návštěvník si může rozšířit obzory. Z jasného rozhodnutí Brutal žánrově rozevírat ale zvukař udělal polovičatou únikovku. Chelsea Wolfe se proměnila z křehké divoženky v temnou doommetalovou dámu, kterou raději slyším někde jinde. Nezahodila sice své unikum, nicméně možnost výrazně se vymanit ze zbytku přítomné produkce, tu ano. Navzdory nevyužité šanci ale Chelsea Wolfe elektrizovala. Počínala si naprosto sebejistě, s nečekanou jistotou, grácií. Z již zmíněných důvodů cítím rozporuplnost a nevyužitou příležitost, nicméně samotný výkon lze považovat za jeden z nejlepších festivalových.\nOnotius: S Chelsea Wolfe jsem do té doby naživo neměl tu čest, avšak tušil jsem, že půjde o něco výjimečného, a také jsem se nemýlil. Pravda, v živé verzi působila Chelsea mnohem metalověji a intimnějších kousků moc nezaznělo, avšak mně to nějak ani nevadilo. Možná je to tím, že jsem právě ještě neměl šanci vidět její klubové vystoupení, a proto na mě tvrdší charakter muziky nepůsobil jako nepatřičné zkreslení jejího rukopisu. Vystoupení působilo hypnoticky a kombinace jejího melancholického zpěvu a nečekaně hutného zvuku na mě zkrátka zafungovala na výbornou. Zpětně když nad tím tak přemýšlím, možná za to mohl i fakt, že mi její projev trochu připomínal oblíbené post-rockové Marriages. Zkrátka povedené vystoupení.\nSkvrn: Srovnávat s nedávným představením v klubu jsem mohl stejně jako v případě Chelsea Wolfe i na Thaw. Neprostupná mlha a ďábelská červeň zůstaly, bezprostřednost a osobní kontakt samozřejmě ne. Tahle změna se nakonec ukázala jako zásadní, div jsem nepovažoval dění přede mnou za dříve neviděné a neslyšené. Měrou vrchovatou za to může i zvuk kulovité konzistence, který z Poláků sice udělal monstrózní fabriku na zlo, avšak za cenu zbytečné nečitelnosti. Těžké vystoupení, z něhož jsem si příliš neodnesl, a rovněž raději vzpomínal na klub. Částečně však viním i únavu. Mlel jsem z posledního, následující Slagmaur padli. Já taktéž, ve stanu. Těch šest, sedm stupňů nad nulou prostě nešlo odmítnout.\nOnotius: Nepočítáme-li jednu skladbu od Slagmaur, tak mým posledním středečním vystoupením byli Thaw, jejichž klubové zastávky (poslední například v rámci pražské Žižkovské noci) jsem zatím úspěšně míjel. Ti nyní okupovali Metalgate Stage a jejich dronem jako houba nasáklý black metal působil zkrátka mohutně. Možná na mě působil naživo ještě trochu minimalističtěji, než ze studiových desek, ale bavilo mě to – velmi.\nAbbathBrutal AssaultChelsea WolfeDying FetusKing DudeMastodonNeurosisShiningTábor radostiThawThe AlgorithmVektor\nCo neminout na Brutal Assaultu 2016 (středa, čtvrtek)\n2.8.2016 Sicmaggot\tkomentáře 2\nBrutal Assault, který se tentokrát odehraje ve dnech 10.-13. srpna již tradičně v pevnosti Josefov, už nějaký ten rok patří k nejvýraznějším událostem letní festivalové sezóny. A to nejen v rámci České republiky; jen v naší zemi na poli ne-agro metalu v podstatě nemá konkurenci. Na Sicmaggot se reportáže z Brutal Assaultu každoročně objevují od 13. ročníku, který se odehrál v roce 2008, a ani letošek samozřejmě nebude výjimkou.\nV současné sestavě Brutal Assaultu se nachází už nachází více jak stovka kapel rozprostřených na tři pódia a skrze čtyři dny. Těžko znát všechno, dá trochu práce se v tom zorientovat a rozhodně nelze vidět úplně každou kapelu. Ale jak to udělat, aby člověku neuteklo to nejzajímavější? Naše redakční výprava, která se na festivalu objeví, se rozhodla poskytnout pár koncertních tipů, co je na soupisce festivalu dle našeho názoru nejzajímavější. Role se ujali Skvrn a Onotius, z nichž každý dle svého nejlepšího vědomí a svědomí doporučí dvě skupiny na každý den. Dnes si posvítíme na úvodní dva dny, tedy středu a čtvrtek.\nSkvrn: Hned první den napoví, zda se pokračování orientálního pódia ponese ve znamení vychytávání loňských much, či naopak potvrzování nehezkých peripetií s davy. Písničkář King Dude přijíždí v roli věru nevděčné – jako pokusný králík, který se na tomto pódiu ukáže letos jako úplně první. Čert teď vem, že k orientálnosti má jeho hudba sakra daleko, jestli všechno klapne, názvy dokážu přežít. Pokud však zůstanu zklamán, slíznou to pořadatelé nejen za fail davový, ale taky názvový. Zlost si je totiž třeba kde vylít…\nSkvrn: Dál bych mohl bych volit jiné, doposud neviděné, ale nějak se mi nechce. Na Chelsea Wolfe se totiž vážně těším. Pro metalové publikum bude křehké darkwavové vystoupení určitě výzva a tázavých očí, proč právě zde, bude s jistotou kupa. Já je však neuvidím, nepředpokládám totiž, že by se cpaly do předních řad.\nOnotius: Středeční program nabídne více slovutných jmen, avšak pro mě jsou jasným headlinerem kalifornští Neurosis. Tato post-metalová kapela od svých punkových začátků ušla dlouhou cestu a z kapely se stala stálice alternativní scény a uznávaná veličina. Jak by také ne – s tak silným charakteristickým zvukem, zároveň ale neustálou snahou posouvat své možnosti, zkrátka nic než obdiv nezaslouží. Jejich živá vystoupení jsou vskutku intenzivní (o čemž jsem již měl tu čest se přesvědčit před třemi lety v pražském Lucerna Music Baru) a jsem skálopevně přesvědčen, že taková bude jejich show i na letošním ročníku Brutalu.\nOnotius: Minout švédské Shining by byla taktéž chyba, a to dokonce i když na hlavní stagi budou zatím řádit Mastodon. Tahle kapela koketující s ponurými náladami formou depresivního black metalu (s rockovými, progresivními, ba s trochou rezervy i jazzovými prvky) disponuje skvělou atmosférou a tahem na branku. Navíc v živém provedení bude show korunována maniakálním chováním misantropického frontmana Niklase Kvarfortha, tudíž se můžeme těšit i na patřičně dekadentní divadlo.\nSkvrn: Čtvrtek je slabota a velkou záchranářskou ruku podává snad jen Ihsahn. Před třemi lety jsem v Josefově chyběl a brekot nad nevydařeným vystoupením ke mně došel pouze zprostředkovaně. Hrací čas po šesté večerní ze mě sice nedělá ryzího optimistu, ale přesto doufám ve výborný (byť festivalový) set. Ještě jedno přání by tu bylo – nepřehrávat jen songy z novinky, ale zaměřit se spíš na průřez. Rozhodně však nejsem z těch, kteří by žadonili o přehrání Emperorů, ti prostě nepřijeli a je třeba se s tím smířit.\nSkvrn: Druhou volbu ovlivnil zásah ruky boží, pořadatelů, kteří nenechali progové zastánce trpět a odtrhli kryjící se výstupy Leprous a Gojiry. Zní to sice fajn, mnoho bolesti bylo zažehnáno, avšak já jsem nucen posteskávat si dál. Leprous kolize přitahují a tentokrát si vyčíhli elektronického maniaka Petrurbatora. Nicméně já ho jen tak nedám. V poslední době mi jeho vystoupení dvakrát uteklo a co si budeme, trojka není hezké číslo. Leprous se tu navíc staví v únoru před Devinem, takže nač ještě váhat…\nOnotius: Ačkoliv je konkurence velká, z čtvrtečních kapel na mě dost výrazně svítí technicky deathmetalová Obscura. Na kontě mají obstojnou novinku, především se však těším na kousky z klasické „Cosmogenesis“, což je deska, která je naprosto vybroušenou kombinací techniky, tvrdosti, progrese i melodiky. Upřímně řečeno jsem celkem zvědav, jak budou znít naživo. Zda budou precizní a skvěle nazvučení podobně jako třeba loni neméně techničtí blackeři Ne Obliviscaris, či zvuk splyne v nepřehledný chaotický rámus. Každopádně se těším.\nOnotius: Francouzská Gojira se nyní s čerstvým a na poměry kapely relativně netradičním albem „Magma“ vrací na pódium Brutal Assaultu, aby nás nekompromisně zatloukla do země svým vizionářským pojetím muziky. Pulzující rytmika a osudové riffy a melodie – zvuk vstřebatelný jak pro fajnšmekry, tak pro širší posluchačské spektrum – to je Gojira. A já jsem přesvědčen, že tenhle groove/progressive-deathmetalový zážitek bude stát za to.\nPokračování článku vyjde ve čtvrtek 4. srpna!\nBrutal AssaultChelsea WolfeGojiraIhsahnKing DudeNeurosisObscuraPerturbatorShining\nChelsea Wolfe – Hypnos / Flame\n13.4.2016 H.\tNapsat komentář\nŽánr: experimental indie folk rock / drone\nHrací doba: 24:25\nPojem B strana bývá spojen s takovými trochu druhořadými skladbami. Postupem času se tak nějak vžilo, že A strana je ten skvělý a navoněný singl, zatímco na oné odvrácené straně se nachází třebas nějaký formálně exkluzivní song, ale ze sorty těch šuplíkových, čili ne tak dobrých, aby se dostaly na dlouhohrající elpíčko.\nJe ovšem poněkud nespravedlivé a krátkozraké pokládat „béčkový“ song automaticky za špatný. Jakkoliv má spousta lidí, do jisté míry i já, pojem B strany vybarvený v pejorativnějších barvách, rozhodně jsou i interpreti, u nichž je vymetání šuplíků zajímavé. Éterickou Američanku Chelsea Wolfe miluju, minimálně platonicky, ale možná nejen to, takže když ona prohrabává archív, rád si to pustím. Singl „Hypnos / Flame“ je právě takovýmhle ohlédnutím.\nStředobodem singlu jsou dvě (vlastně obě titulní) skladby „Hypnos“ a „Flame“, což jsou kusy, které vznikly při nahrávání posledního alba „Abyss“, jež vyšlo v srpnu loňského roku. A je to na nich skutečně cítit, protože svým soundem a náladou do temnějšího ladění „Abyss“ zcela jistě pasují. Nejedná se však o takové ty hutné a vysloveně zatěžkané záležitosti typu „Carrion Flowers“, v nichž se Chelsea Wolfe přiblížila až k drone / doom metalu. „Hypnos“ i „Flame“ se vezou na „unplugged“ vlně a formálně by to šlo pojmenovat spíš jako experimentální indie folk rock.\nNicméně, ta charakteristická potemnělá nálada a atmosféra bledá víc než samotná Chelse Wolfe tu stále jsou a fungují. Nehledě na fakt, že i takovéhle písně na „Abyss“ měly své místo – a k některým z nich jdou vlastně novinky nakrásně přirovnat. „Hypnos“ nemá daleko k „Survive“ a „Flame“ zase svým podáním trochu připomene „Crazy Love“. To ale není myšleno ve zlém, protože je to stále skvělé (však jsem říkal, že občas není na místě dívat se na „béčka“ skrz prsty). Hlavně takřka až „táboráková“ „Flame“ mě velmi baví, ale oba dva kusy jsou dost dobré na to, aby za vydání alespoň v takovéhle singlové formě stály.\nVedle „Hypnos“ a „Flame“ se zde dále nacházejí demoverze tří skladeb z „Abyss“, jmenovitě „Grey Days“, „Simple Death“ a „Survive“. Tyto jsou oproti svým podobám z alba logicky syrovější, na kost ohlodanější, chybí zde několik melodických linek a aranží. To důležité jádro je ovšem stále patrné a už v těch demoverzích se jedná o natolik dobré písně, že by mnozí jiní mohli závidět. Ale tak Chelsea Wolfe není tuctová interpretka. Na druhou stranu, mě osobně vydávání x různých úprav jednoho songu nikdy nebralo. I v téhle podobě jsou ty skladby dobré, rád jsem si to poslechl, ale do budoucna přece jen zůstanu u košatějších a zvukově o něco bohatších verzí z „Abyss“, mimo jiné i pro albový kontext. Což ale nic nemění na tom, že „Hypnos“ a „Flame“, o nichž je tenhle počin především, za slyšení stojí, máte-li Chelsea Wolfe rádi.\nChelsea Wolfedroneexperimental rockindie folkindie rockUSA\nMastodon, Gojira, Monarch, Chelsea Wolfe na Brutal Assaultu\n29.3.2016 TZ\tNapsat komentář\n10. – 13. srpna 2016, Vojenská pevnost Josefov – Jaroměř\nNejvětší update letošního ročníku Brutal Assaultu je tady! Zdi josefovské pevnosti rozezní také interpeti jako MASTODON, GOJIRA, MONARCH, YEAR OF NO LIGHT nebo CHELSEA WOLFE. V další várce nechybí ani DEFEATER, LIGHTNING BOLT nebo YEAR OF NO LIGHT.\nNa přelomu tisíciletí se to v našich končinách grindovými kapelami přímo hemžilo, ale pokud tu byla nějaká kapela o třídu bizarnější, extrémnější a originálnější než všechny ostatní, byli to AHUMADO GRANUJO. Ti opět povstávají z ještě čerstvého hrobu a vrací se, tentokrát v (téměř) původní sestavě, aby vám předvedli svůj technem nakažený chemický goregrind. Další atypická grindovka k nám přijede pod názvem ANTIGAMA ze sousedního Polska. A jelikož se pyšníme pocitem, že jsme atypický metalový festival, pozvali jsme i svéráznou americkou písničkářku CHELSEA WOLFE s její potemnělou hudbou a mystickými vokály.\nJako zpestření mezi klasické death metalové kapely uvítáme v line-upu i „velrybí death metal“ francouzské GOJIRY, jak se u nás energickému a osobitému stylu této kapely občas přezdívá. Hardcorovou stránku věci letos obohatí zástupci nastupující generace DEFEATER, ale i věčně pozitivní veteráni H2O. Šeptanda z minulého roku se pak stane skutečností v podobě vystoupení norských pionýrů avantgardního metalu IN THE WOODS…, kteří se představí vedle jiné norské ikony IHSAHNA, který s k nám na festival vrací po tříleté odmlce.\nAlternativním přístupem soupisku obohatí kytarové kouzelnictví INTERVALS a experimentální koncept LIGHTNING BOLT, kteří ke svému koncertu nebudou potřebovat ani žádné podium… nechte se překvapit! Jedním z velkých lákadel letošního Brutalu pak přece jen budou rockoví titáni MASTODON, které vám určitě netřeba představovat! Závěrečnou trojku této aktualizace sestavy tvoří francouzský drone doomový monolit MONARCH, australský prog-rockový kytarový virtuóz PLINI a jeskynní rock YEAR OF NO LIGHT z Bordeaux.\nBrutal Assault 2016 (sestava aktuální k 29. březnu 2016):\nAborted, Agnostic Front, Ahumado Granujo, Angelcorpse, Animals As Leaders, Antigama, The Algorithm, Archgoat, BEHEMOTH, Birdflesh, Bury Tomorrow, Conan, Coroner, Dark Funeral, Dark Tranquility, Defeater, Devildriver, Die Krupps, Disavowed, Destruction, Electric Wizard, Eskimo Callboy, Exodus, Eyehategod, Gatherum, Gojira, Gruesome, Hypnose, Chelsea Wolfe, Ihsahna, Immolation, Insomnium, Intervals, In The Woods, Iron Reagan, Jig-Ai, Knuckledust, Leprous, Lightning Bolt, MASTODON, Mgla, MINISTRY, Misery Loves Co., Mithras, Moonspell, Monarch, Mono, Mutoid Man, Nile, Obituary, Omnium, Parkway Drive, Plini, Satyricon, Septicflesh, Shining, Sigh, Sikth, Slagmaur, Taake, Terror, Textures, The Black Dahlia Murder, Tribulation, Vektor, Valkyrja, Voivod, Whiplash, Year Of No Light\nChelsea Wolfe: nový singl\n2.3.2016 Pan novinkář\tNapsat komentář\nZámořská zpěvačka Chelsea Wolfe vydá 1. dubna nový sedmipalcový singl s názvem „Hypnos / Flame“ pod křídly Sargent House. Na něm se budou nacházet dvě zbrusu nové skladby pocházející z období posledního alba „Abyss“ (vyšlo loni v srpnu). První z nich, „Hypnos“, poslouchejte na Soundcloudu. Obal singlu prohlížejte tady.\n18.11.2015 H.\tNapsat komentář\nÚčinkující: A Dead Forest Index, Chelsea Wolfe, Dave Heumann\nPátek 13. listopadu byl co do koncertního vyžití v Praze úplně super a zároveň úplně dementní den. Super z toho důvodu, že se zde odehrálo hned několik vysoce zajímavých akcí, a dementní proto, že… no, vlastně úplně z toho stejného důvodu, jelikož díky tomu souběžně probíhalo hned několik vystoupení, jichž by se člověk zúčastnil s chutí. A i když obzvláště v jednom případě mě moje absence mrzela (záměrně si nechám pro sebe, že šlo o první koncert The Corona Lantern… sakra), rozhodování, kam nakonec jít, nebylo příliš těžké. Aby totiž člověk vynechal Chelsea Wolfe, to by snad musel vstát z mrtvých Quorthon a hrát ten den živě nejlepší fláky od Bathory na Sedmičce.\nA přesto Chelsea Wolfe nakonec skoro nehrála. Těsně před pražským koncertem ji totiž skolila nemoc a polská zastávka jejího turné byla zrušena. Naštěstí ji v Německu dali lékaři trochu dohromady, den předtím v Berlíně vystoupila a během pátku se objevila pozitivní zpráva – zpěvačka je na cestě do Prahy a hrát se bude. Nutno ovšem dodat, že to bylo docela štěstí, jelikož během sobotního koncertu v Maďarsku opětovně přišla o hlas a nedělní Vídeň opět zrušena…\nNicméně zpátky do Prahy a konkrétně do divadla Dobeška, kde celá akce proběhla. Jako první se pódia ujímá novozélandská bratrská dvojice A Dead Forest Index, jíž ani skromná sestava nebrání v tvorbě relativně zajímavé muziky. V hlavní roli naléhavý zpěv, jemná kytara a neotřelá bicí práce, ve vedlejší roli i nějaké ty pedály a efekty. Při domácím poslechu mě osobně A Dead Forest Index zas tak moc neberou, a ačkoliv mě to neobtěžuje, není to nic, co bych si musel pouštět sám od sebe. Jenže živě to bylo docela o něčem jiném a určitě nešlo hovořit o nudě. Nejsilněji na mě zapůsobily bicí – ve studiové podobě mi to tak vůbec nepřišlo, ale teprve na pódiu plně vyniklo, jak jsou jejich linky vymyšlené chytře a netriviálně… do nějaké takového toho obligátního bum-čvacht rytmu mělo hodně, hodně daleko. Navíc měl bubeník Sam Sherry poměrně zajímavý styl hraní, takže to byla i paráda sledovat. Upřímně řečeno jsem toho od A Dead Forest Index zas tak moc nečekal, ale ve výsledku to bylo docela příjemné vystoupení, jež bylo i navzdory důrazu na náladotvornost sympaticky civilní a nenucené.\nJako druhý se představil Dave Heumann, jinak frontman alternativních rockerů Arbouretum, v rámci svého sólového projektu – akustická kytara a zpěv. Přesně takhle vypadal i počátek jeho vystoupení, jelikož Heumann jen seděl na stoličce, drnkal do kytary a zpíval svoje jednoduché poklidné písničky. Osobně nejsem zas až tak nadšeným příznivcem podobné hudební formy a hlavně – pocitově podle mě takovéhle koncerty patří do ještě menších prostorů a pro méně početné publikum, byť Dobeška samozřejmě není žádná velká hala. Nicméně, i tak to své kouzlo mělo a v momentě, kdy už to pomalu mohlo začít zavánět jednotvárností, tak se Heumannovi přidali dva kolegové na klávesy a bicí, což koncertu hned dodalo nový rozměr. A když se mohlo začít zdát, že pomalu začne nudit i tahle forma, vystoupení skončilo. Sice to pro mě nebylo až tak silné, aby se dostavila nějaká extáze, ale na zavřené oči a příjemný poslech to stačilo bez sebemenších obtíží, tudíž nakonec i tady spokojenost.\nDál už bylo na programu jen jedno vystoupení a samozřejmě to bylo to hlavní, kvůli čemu bylo tenhle večer vyprodáno – éterická Chelsea Wolfe. Už podle ladění letošní desky „Abyss“ šlo vytušit, že i koncert bude hrát spíš na hutnější a temnější notu. A hádejte co… jasně, bylo to tak! Jakmile se rozezněly těžké riffy úvodní „Carrion Flowers“, člověk okamžitě dostal facku a bylo jasné, že americká zpěvačka ve své současné živé podobě bude klidně moct konkurovat i dronovým nebo metalovým kapelám (a explicitně upozorňuju, že „metalovou kapelou“ skutečně nemyslím Sabaton).\nNebylo žádným velkým překvapením, že se hojně hrálo především z „Abyss“ a vedle již jmenované „Carrion Flowes“ zazněly i další zatěžkané skladby jako „Dragged Out“ anebo „Iron Moon“. A právě v téhle podobě to Chelsea Wolfe ohromně slušelo – temná sonická hradba, proklatě masivní bicí, temně nasvícená scéna (hlavně občasné prosvětlování opony za kapelou bylo skutečně efektní) a z toho všeho vystupoval jakoby nezúčastněný, ale extrémně podmanivý vokál hlavní protagonistky, která byla bledá jako smrt. Nicméně, došlo samozřejmě i na některé minimalističtější momenty jako třeba (zůstaneme-li ještě stále u nejnovějšího alba) v „Maw“ či fantastické „After the Fall“, jejíž přítomnost v setlistu mě hodně potěšila.\nVětšinu setu tedy obstaraly písně z „Abyss“, ale je asi zřejmé, že na několik starších věcí se také našlo a i ty vzhledem k soundu aktuálního počinu, jemuž byl přizpůsoben i živý přednes, vyznívaly o něco hutněji než jejich studiové předlohy. Mě osobně z těch nemnoha starších věcí extrémně potěšila především geniální „We Hit a Wall“ z předcházející desky „Pain Is Beauty“. Když Chelsea Wolfe a její doprovod zahráli v těsném závěsu „We Hit a Wall“ a „After the Fall“, tak ne náhodou jsem kolegovi vedle s nadsázkou řekl, že už můžu jít domů, protože o vrcholu bylo jasno. Ale fakt to bylo jen s nadsázkou, protože koncert měl sílu po celou dobu svého trvání, a i když živě ty klidnější momenty lehounce zaostávaly oproti těm tvrdším (protože ty člověka prostě porazily), nenudil jsem se vlastně ani minutu, neboť i ony „slabší“ (pozor na ty uvozovky!) pasáže byly pořád skvělé. Je sice pravda, že koncert roku to taky nebyl a do skutečného transu tomu chlup chyběl, ale neumím říct, co tomu chybělo. Ale to už je jenom takové rýpání, protože jinak to pořád bylo výtečné.\nNa závěr si neodpustím ještě jednu pochvalu, a to na adresu merchandisu. V době, kdy jsou úplně běžné případy, že má spousta hudebních kapel na turné milión trik, kšiltovek, spoďárů a dalších píčovin a neprodává ani jedno cédéčko, skutečně potěší, že se konečně najde někdo, kdo na koncertech nabízí svou kompletní tvorbu na CD i LP. Z tohohle by si někteří experti fakt měli vzít u Chelsea Wolfe příklad – už jen z toho důvodu, že lidi o to evidentně zájem mají, protože co jsem po konci akce koukal, ani zdaleka jsem nebyl jediný, kdo tam na dřevo vysolil litra a odnášel si domů dva vinyly.\nAno, ano, 13. listopadu se nám to všechno pitomě sešlo. Chelsea Wolfe, Caspian, The Corona Lantern i ta nešťastná Paříž. Ačkoliv mě osobně Caspian míjejí a o tom, že si tento den vyberu právě Chelsea, nebylo pochyb, bál jsem se, zda si právě tyto akce nebudou navzájem užírat publikum a výsledkem nebudou dva poloprázdné sály. Skutečnost ovšem znáte nejspíš sami. Že se vyprodají Caspian ve vile pro silnější stovku lidí, zas tak velkým překvapením nebylo, ale když to samé ohlásila Dobeška a na místo dorazil ještě třikrát větší počet hlav, Praha se neměla za co stydět. Však i samotná Chelsea Wolfe během vystoupení signalizovala, že na takový dav není úplně zvyklá. Každopádně nepředbíhejme.\nNa místo konání se mi povedlo dorazit s asi čtvrthodinovým předstihem, takže průzkum pro mě nových prostor mohl proběhnout v relativním klidu. Normálně bych to tu prochodil skrz naskrz za dvě, tři minuty, nicméně vyprodání udělalo své a ze dvou, tří minut bylo nejméně deset. Stále to však stačilo na poklidný příchod do sálu a nalezení solidního posluchačského místa…\nPořadatelé sice na poslední chvíli upravovali pořadí předkapel, avšak nakonec zůstalo při starém, což znamenalo jediné: První na řadě jsou A Dead Forest Index, dvojice novozélandských bratří. Vizuálně (především po stránce hadrů) vše ladilo. No, a hudebně jakbysmet. Kapela předvedla zajímavou směsku pomalého melancholického rocku a dream popových nálad včetně vysoce položeného vokálu. Ten mi sice zprvu úplně nesednul, ale instrumentální doprovod, tandem kytara–bicí, zafungoval jako přesvědčovací metoda bravurně a nedlouho nato jsem už neměl námitek. Zmínil jsem „doprovod“… ehm, asi to nebude úplně nejpřesnější slovo. Především bicí všechno neskutečně táhly. Nejen díky pohybovému zápalu jejich obsluhy, ale taktéž kvůli hráčské variabilitě obsluhou produkované. Ještě jednou zmíním vokály. I přes počáteční stesky jsem i tuto složku nakonec přivítal s nadšením a věřte, že vše bylo odzpíváno velmi precizně. A hlavně se tomu dalo věřit. Nejen vokálům, všemu. Na začátek tedy příjemné překvapení.\nÚkolem předkapel je navnadit. Poodkrýt hudbu hlavního chodu, avšak příliš neprozrazovat. Představit náladu, ukázat jiný žánrový pohled či snad předpřipravit pomocí správně zvoleného kontrastu. Zatímco Novozélanďané přehodili výhybku publika na melancholično, Dave Heumann zafungoval právě jako onen zmíněný kontrast. Této role se zhostil spolu se dvěma dalšími kolegy věru dobře a tam, kde Heumann struny kytary jen lechtal, tam Chelsea Wolfe řádně zabrala a publikum uzemnila. Opět předbíhám, ale nemohu jinak. O moc víc jsem si totiž z vystoupení číslo dvě neodnesl. Poslouchalo se to příjemně, to jo, rozhodně bych snesl i víc než slabší půlhodinku hraní, ale A Dead Forest Index mě jednoduše bavili víc.\nJestliže po první kapele mé kroky směřovaly vzad s vidinou trochy smogového vzdoušku do plic, po Heumannově setu už není na zpátečku čas a po chvílím kotvím na obstojném místě čtvrté řady. Uvítací intro přichází rychle, trojčlenný doprovod také a čeká se jen na moment, kdy Chelsea Wolfe zbaví ten večer nejdůležitější mikrofon statusu sirotka. Je to tu, bíle nalíčená Chelsea a spolu s ní i její hlas. Voilà, doktoři vážně umí.\n„Carrion Flowers“ vše otvírá a předznamenává další minuty. Hrát se bude patřičně tvrdě. Mluvilo-li se v souvislosti s novou deskou o náznacích doom metalu, naživo už prostě není nad čím váhat. Navíc se hraje po měkkém Heumannovi. Set pokračuje dle očekávání, prostor dostává především nová deska. Ozývá se „Maw“, „Grey Days“ nebo „Iron Moon“, která mi jako jediná ani při živém přednesu nesedí, nemůžu si pomoct. Náramně mi naopak sedí dvojice „After the Fall“, „Simple Death“ a řekl bych i „Dragged Out“ nebýt zhoršeného zvuku v ústřední industriální pasáži. Jinak ale zvuk v pohodě. Vlastně co se týče kapely všechno v pohodě. Až na několik excelentních partů však možná jen v pohodě. Chelsea Wolfe dělala co mohla, kapela rovněž včetně výborné druhé vokalistky/kytaristky, ale dokážu si představit, že se u téhle muziky dokážu bavit ještě o chlup víc.\nTak jako tak, rozhodně jsem se nenudil, a i když celý večer měl svá slabší místa, nebyla tak slabá, abych měl čas přemítat o něčem jiném než hudbě. Až teď tak přišla ta správná chvíle na „to jiné“. Z méně pozitivních stránek musím zmínit vedro, které sužovalo, co jsem viděl, nejen mě. Dalo se to vydržet, ale je docela možné, že nějaký ten stupeň dolů by celý koncert pocitově vyšvihl výš. Pochválit naopak musím dodržování proklamovaných časů i příjemný konec o dvaadvacáté. Plus merch, tu tunu merche, co přijela spolu s Chelsea. Já si sice na rozdíl od kolegy litrovou radost neudělal, bylo z toho jen pětadvacet deci, ale kdo peníze měl, ten je mohl solidně investovat. Celkově tedy příjemný večer, a i když zcela subjektivně byly některé letošní koncerty silnější, klidně bych si to dal znova.\nA Dead Forest IndexChelsea WolfeDave Heumannexperimental rockUSA\nSumia – Until We Shine Again 27.12.2014


Nová republika: Tři otázky k Sametu (10. díl)\nDnes odpovídají Eva Urbanová a Jan Zmatlík\n1) Jak jste viděl-a události roku 1989 v tehdejší době?\nV roce 1989 jsem tušila, že jde o obrovský průšvih. Na přelomu 70. a 80.let jsem byla krátce vdaná ve Francii a po roce a půl jsem byla po zkušenostech opět zpět!\nJako zdařilou kontrarevoluci - potažmo majetkový převrat.\n3) Co byste přál-a České republice a Čechům do dalších 30 let?\na) Aby se někdy v budoucnu vymanila ze svého postavení kolonie.\nb) Aby se Češi a Moravané v příštích generacích zbavili alespoň některých krajně odpudivých charakterových vlastností. Lépe řečeno: aby podíl podobných lidí v populaci klesal.\nc) Aby došlo ke znovusjednocení Čechů (a Moravanů) a Slováků v jednom státě.\nVystavil Václav Dvořák v 8:07:00\nAnonymní 5. listopadu 2019 8:24\nOsobně jsem viděl rok 89 bezvadně. Havel prohlašoval, že nejde proti socialismu a mluvil o nedostatcích, které naše země má. Brojil proti NATO, že nikdy již nevstoupíme do žádného paktu, že naše zem bude plná lásky a pravdy! Věřil jsem mu. Věřil jsem tomu, že ti čékáďáci co šli na Václavák a zrovna tak chtěli odstranit ta negativa co náš systém obnášel a pokračovat dál v nastoleném směru. Kdyby jim tenkrát někdo řekl, že jim za dva roky zbourají lokomotivku, šli by na to náměstí? Jo, když ptáčka lapají hezky mu zpívají...a ten zpěv zněl tenkrát tak krásně, plný naděje... M.Radikowski\nAnonymní 5. listopadu 2019 9:11\nNejen lokomotivku, ale i turbíny, kotle atd. atd. vše v prdeli!\nFrantišek Opluštil 5. listopadu 2019 9:26\n... to na rozdíl od vás byli ti dva zpovídaní (E. Urbanová a J. Zmatlík) prozíravějšími.\nA nenechali se vodit za nudli u nosu, jak to ke své vlastní škodě dělávají ti prostější z nás ...\nAnonymní 5. listopadu 2019 9:29\nVše dávno před tím rozhodl obřezaný agent CIA takto generální tajemník KSSS Gorbačov !!! Jako lokaj zločineckých kruhů USA se projevil, když stáhl okupační armádu z NDR, zatímco USA svou okupační armádu v Německu nechaly a tím jim zajistil dominantní postavení v Evropě !! Daleko katastrofální roli sehrál Dubček, když se postavil po bok amerického šaška Havla!! Nejhezčí je, když dnes největší obránci "renezance socializmu z roku 68" je dnešní buržoazní sebranka a jejich lokajové !!\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:41\nZase ty vaše antisemitské výpady. Gorbačov není obřezaný, jak se nám tu snažíte namlouvat. Gorbačov byl jen nablblý politruk, aparátčíky oblboval frázemi, které rádi slýchali, byl naivka bez jakéhokoli ekonomického a politologického vydělání.\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:08\nBylo jasné že jde o převrat. Vždy jde jen o prachy. Každému soudnému člověku muselo být jasné co je od nás na západ a kdo celou tu dobu tu propagandu platil. Kapitalizmus je ve své podstatě parazitizmus a ten nemůže být výhodný pro všechny. Sliby se slibují a jen blázni se radují. Lepší vrabec v hrsti než holub na střeše. To je nekonečná lidská blbost.\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:41\nKapitalizmus je parazitující a zahnívající. V.I.L.\nAnonymní 5. listopadu 2019 18:30\n10:41 jak to víte? Vy jste s ním byl na WC?\nAnonymní 6. listopadu 2019 8:43\n18:30 No jo, to je starej buzerant. Ten kouřil čůráka ještě tady starýmu Zederblůmoj! - http://risovach.ru/upload/2012/09/comics_Lenin_orig_1347032282.jpg\nAnonymní 5. listopadu 2019 9:22\nPaní Urbanová dobré názory přesně tak si to myslím já vše je zlikvidováno.\nAnonymní 5. listopadu 2019 9:47\nNajvyššín stádiem socialismu není komunismus, ale hladomor\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:51\nJsi ukázkový hlupák a tropuba. Socializmus je velmi široký pojem - od funkčních systémů v severských zemích až po krvavé excesy v Asii a Africe. I Hitler se oháněl socializmem a přitom šel pracháčům silně na ruku.\nSocializmus u nás byl označen za "reálný" a my jsem chtěli jeho zásadní zlepšení, víc demokratických procesů v rozhodování, větší roli přiznat trhu, silně jsme akcentovali ekologii...\nZapomněli jsme na geopolitiku, na dravost supervelmoci, která chce ovládat celou planetu a která k demokracii a toleranci má hodně hodně daleko. Tahle velmoc určila naše další směřování. Paní velvyslankyně, dříve dětská filmová hvězda, si objednala zničení Slušovic, aby tu proboha nebyly kladné příklady socialistického hospodaření, cíleně zničili všechna špičková pracoviště, kde jsme mohli konkurovat té kamarile kolem Supervelmoci. Např. zbrojní průmysl ... atd. atd.\nBlbci a zločinci kolem Havla, Klause i Zemana k tomu silně přispěli.\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:12\nJo 9:47 protože jste svým přesvědčením parazit a neumíte si jiný život představit. Vůbec nechápete smysl lidského bití, skutečného štěstí a lásky.\nAnonymní 5. listopadu 2019 13:21\n12.12 Your mother was a hamster and your father smelt of elderberries!\n9:47 Jste velký myslitel. Prozraďte nám prosím, jaké je nejvyšší stádium kapitalismu. Ať víme, na co se můžeme těšit.\nAnonymní 5. listopadu 2019 14:50\nVy jste v době socialismu trpěl hlady? Konaly se tenkrát potravinové sbírky pro hladové spoluobčany, vaši rodiče neměli na svačinu a obědy ve škole i takto jste hladověl? Bezdomovci na polévce ve střediscích pro potřebné. To jste za socialismu zažil? Ten hladomor jak vidno je v něčem jiném a někde jinde. Bohužel, jste nic nezažil, už jste produkt současného školství, kde mají učitelé málo a nikdo jim nepřipomene jaké zmetky produkují!\nAnonymní 5. listopadu 2019 9:58\nTak ať se soudružka Urbanová odstěhuje někam do prdele, třeba do Venezuely nebo KLDR\nBagoun 5. listopadu 2019 10:07\nEva Urbanova je tady doma.Kdyby se kazdy ,kdo ma kriticky nazor a mozek v hlave mel podle tveho prani odstehovat,zbylo by tady jen par zlodéjskych svini jako ty -9.58.\nAd 9:58: skučíš a naříkáš, kopeš a nadáváš... hahaha, výborně... přiznáváš tím, že máš strach, třeseš se, víš, že se lidé probouzejí z letargie a že vám to spočítají!!!\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:32\nJá tu chci žít s paní Urbanovou primitivům jako 9:58 zaplaťme letenku do vybraného státu (nemusí to být jejich oblíbená prdel) a sbohem a šáteček. Bez nich se tu bude žít líp.\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:37\nMillion chcanek a demožumpa NENÍ TY AMIKOKOTE VĚTŠINA NARODA,tak vystydni nebo ti předně vohona a čím pak budeš myslet ?!!!☺\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:38\nOmlouvám se,to bylo pro 9;58,pardon\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:37\n9;58 Kdyby je nedusili sankcemi,tak jsou na tom mozna stokrat lepe nez my....Proto ty sankce....nemohou dovolit,aby se mohli predvest\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:04\nmáš poťažmo ďaleko väčší výber kolónií - skús odísť ty\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:22\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:26\nHONOLULU nebo jak si říkáš ty luline. Jsi neuvěřitelný pablb. U nás je na tvojí chorobu jedině Chocholoušek.\nAnonymní 6. listopadu 2019 8:45\n10:26 Nežvaň rusáku! Nick honolulu je Vlastenec, rasista, aktivní člen KKK! Kdyby tě ty kremelská židobolševická filcko vopejzaná spatřil - na kilák - dva, tě složí svou winchestrovkou jak škodnou! Teda proč jak, viď? Však už brzy to bude povolený i u nás ...\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:27\nMigrant obviněn z šokující vraždy starší ženy v Německu oklamal orgány a žil ze sociálních dávek:\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:29\nSvět zachrání jen rozpad ušáků a politický konev fašistky Merkrlové.\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:33\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:31\nNicku Honolulu, jste nevzdělaný, neznalý diletant, schopný pouze opakovat slyšené. Krom toho jste sobec, který šel za vidinou luxusního života bez ohledu na mravní závazky, ochoten konat pro kohokoli, kdekoli, jakoukoli práci, jen aby svoje materiální touhy co nejvíc uspokojil. Jste natolik hloupý, že svoji trapnost, ubohost svých motivací, ani nechápete. Kdyby, budete mlčet.\nAnonymní 5. listopadu 2019 14:38\n10:39 Však také skončil jako odkopnutý pes. Proto tadý musí pořád sám sebe křečovitě přesvědčovat, jaký je skvělý a jak dobře udělal. To nejsou projevy pro ostatní, ale pro něj samotného. Snaží se tak překřičet zbyteček svědomí, který v něm hlodá.\nAnonymní 7. listopadu 2019 22:48\nNick honolulu je pedevším Vlastenec, upřímný rasista, aktivní člen KKK! Kdyby tě ty židobolševická filcko vopejzaná spatřil - na kilák - dva, tě složí svou winchestrovkou jak škodnou! Teda proč jak, viď? Však už brzy to bude povolený i u nás ...\nAnonymní 5. listopadu 2019 10:44\nSouhlas pane Zmatlík. Jen bych doplníl v bodě 3c oplocení Prahy a její odpojení od republiky.\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:01\nZa 40 let budování vyspělé socialistické společnosti jsme zaostali za civilizovaným, svobodným a demokratickým Západem tak, že jej budeme dohánět hospodářsky i životní úrovní ještě dalších 200 let\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:11\n11.01 Ano, to jsou ty kecy, kterými nás oblbují dnes a denně ti ze západu a ti co jim slouží. Skutečnost je taková, že i dnes máme před západem velký náskok. Už jenom to, že zatím tady nemáme uprchlíky a na západě je mají a nevědí co s nimi, tak se snaží je k nám dostat, aby jsme byli ve stejném srabu jak oni. Zatím nesmysl v přijímaní uprchlíků se snaží zabalit do lidských práv a demokracie. Jak jinak, že?\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:35\nZatím jenom couváme, asi chceme mít delší rozjezd.\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:22\nNechápu to stálé honění se za nějakými zhovadělinami. To je přece pro infantilní lidi. Byl tady před 89 nějaký hladomor jako za osvícených králů? Přes to jim nikdo tuto skutečnost nevyčítá a nehaní jejich pomníky. Vysvětlete mi kam se dostanem, když nám poroste HDP ročně o 50%. Dnes jsou plné super markety a spousta dětí má hlad. Jste vůbec člověk?\nAnonymní 5. listopadu 2019 13:19\n12.22 Your mother was a hamster and your father smelt of elderberries!\nAnonymní 5. listopadu 2019 15:09\n11:01 To mi teda není jasné. Proč budeme dohánět Západ dalších 200 let, když je naše hospodářství v rukou stejných vlastníků, jako na Západě? Copak je v jejich fabrikách jen čtvrtinová produktivita, jak by se dalo soudit podle mezd? Může za to minulý režim nebo novodobí "uvědomělí soudruzi", jako jste vy? Když ze země odtéká každoročně přes 300 miliard právě na ten Západ, tak je váš odhad velmi optimistický. Nemůžeme mít stejnou životní úroveň, když tu jejich zvyšujeme na náš účet. Tak už to ale u kolonií bývá. A se spokojenými idioty vašeho typu se to změnit nepodaří.\nUnknown 5. listopadu 2019 11:14\nMela jsem z toho strach a tusila, ze uz tady dobre nebude. Kdyz jsem uvidela Havla poznala jsem, ze je to pekny haj.l .\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:32\nByla jsem na tom stejne\nAnonymní 5. listopadu 2019 11:40\nJá jsem nenapravitelnè naivní, pořád hledám mezi spoluobčany chuť vytáhnout naší zemičku z bahna.\nAnonymní 5. listopadu 2019 12:34\nOni tu chut maji,jen je to v soucastnosti velmi tezke...Jeste porad kazdou vychylku zadusi "Zapad" sankcemi...nebo hur "humanitarnim bombardovanim"\nAnonymní 5. listopadu 2019 14:25\nCelkem vzato zajímal jsem se o politiku vždycky. Se změnou režimu jsem nesouhlasil, takové to tlačení na pilu, není nikdy moc dobré a nic dobrého to většinou nepřinese. Na Havla jsem koukal jako puk, v životě jsem o něm nikdy nic neslyšel a proč by zrovna prominentní spratek, měl bejt presidentem jsem nikdy nepochopil. Ukázalo se že první dojem byl správný a nic dobrého to nepřineslo. Je to sice silně zjednodušený, ale není co slavit, prostě jsme byli za totáče zpovykovaný, zvyklí na klídek, jistoty a celkem slušný mocipány a tak jsme se nechali zblbout demagogií, svou hloupostí a pozlátkem a vo to to je. Hej hou, rudý dědeček\nAnonymní 5. listopadu 2019 15:41\nV jejích očích se zrcadlí naděje a touha, koupit si rifle\nnejen v Tuzexu, mít konečně to západní auto, bydlet ve stylovém domě, s plným západním vybavením, kouřit ameriky a pít whisky. Občas si šlehnout, zajít do bordelu a hlavně\nmít tu svobodu nepracovat. Proč taky, když se prachy válely\nna zemi, půjčky neomezené ...........\nJeště že pod mosty se ještě něco našlo.\nAnonymní 5. listopadu 2019 15:54\nHavel byl odporný, málo vzdělaný skřet, který by se hodil tak na vrátnici státního majetku.\nAnonymní 5. listopadu 2019 16:00\nZa vlastizradu měl jít podle tehdejších platných zákonů ke zdi a finito!\nAnonymní 6. listopadu 2019 21:49\nDobře, tak minulost jsme probrali, viníky vidíme každý jinde, ale že stav není radostný a "naše země nevzkvéta" je fakt. Tak jako dospělí lidé, přestaňme se hádat o vinících a začněme řešit co dál.


Recenze-Obnažená | Kittys-life\n5. ledna 2013 v 21:43\t| ♥Kittys♥\t| Kecičky\nTakže...Rozhodla jsem se udělat recenzi na knížku Obnažená, kterou jsem dostala na Vánoce.\nTato knížka je poměrně erotického rázu. Má ovšem i svůj příběh, který vás dokáže pohltit. Někomu by se mohlo zdát, že knížka se točí stále jen okolo toho jednoho a samého , a to kolem sexu. A já nezapírám, není tomu jinak.\nV knížce jde vlastně o mladou dívku Evu , která se se svým homosexuálním kamarádem přestěhovala do New Yorku, kde také získala práci sekretářky v jedné zdejší firmě. V budově,kde firma sídlí, je ale mnohem více firem a ředitelem jedné z nich je právě muž-dle autorky sex symbol,idol každé ženy, se kterým si Eva začne. Ale není to vztah jako takový. Jedná se spíše o uspokojování potřeb obou dvou stran v oblasti sexu. Eva postupem času zjišťuje, že Gideon je poněkud majetnický a co je jeho, nehodlá nikomu půjčovat.Tím něčím se stala právě ona. I přesto ale Eva pociťuje prázdnotu, když ji neni Gideon na blízku. Samozřejmě nastávají v průběhu knihy všemožné zápletky v jejich vztahu a nejen v něm. Gideon je přeci jenom miliardář a ženy po něm šílí a právě další ženy v jeho životě figurují.Eva je žárlivá,asi tak jako její drahocená polovička a tak nastávají nejrůznější komplikace, které se ale vždy rozuzlují. Postupně se sami sobě začínají svěřovat se svou mi nulostí,která není nejrůžovější.Stále je pronásleduje,ale oba se s ní snaží vyrovnat a překonat ji.\nMě osobně se knížka velmi líbila. Její příběh mě vtáhl do děje a až do konce jsem hltala každé slovo. Myslím si, že knížka není určená pro lidi, kteří by se mohli u některých scének a vulgárních slovních vyjádřeních cítit pohoršeně , ale jinak knížku doporučuji. Na pozdní zimní večery jako dělaná:D;)


Kvalitní přírodní kosmetika nejen pro ženy | LOGONA\nMužská pokožka také vyžaduje péči, jen trochu odlišnou, než si dopřávají ženy. Mužská pokožka je narozdíl od té ženské silnější, mastnější a pomaleji strárne, ale s postupujícím věkem také ochabuje, podepisuje se na ní stres a nepravidelná životospráva... Na stavu pokožky se také podepisuje pravidelné, ne-li každodenní holení, které ji vysuší a podráždí.\nMužská pleť potřebuje hlavně dávku hydratace a zklidnění. Logona proto přišla s řadou kosmetiky navrženou přesně pro potřeby mužské pokožky. Výrobky Logona Mann obsahují výtažky z ginkga a kofeinu, které pleť vyživují, hydratují a dodávají ji zdravý vzhled. Produkty mají navíc příjemnou dřevitou vůni, kterou jistě každý muž ocení.\nNepostradaltelným téměř každodenním pomocníkem je bezesporu krém či pěna na holení. Ty mají vyvážené pH, čímž eliminují vznik podráždění a začervenání během holení. Kromě již zmíněného kofeinu a ginkga produkty obsahují výtažek z lékořice, který rovněž přispívá ke zklidnění pokožky a zabraňuje vzniku zánětů. Stejné zklidňující výtažky obsahuje i voda a balzám po holení. Balzám je navíc obohacen o výživný olej ze šáchoru jedlého. I když přípravky po holení o pleť pečují, nejsou vždy dostačující. Proto Logona vytvořila výživné pěstící mléko, taktéž s obsahem olejů ze šáchoru jedlého a tropické palmy Cupacu, které pleť intenzivně vyživují, zatímco kofein a ginko pleť vypínají a dodávají jí svěží zdravý vzhled.\nKromě péče o pleť Logona přináší i péči pro tělo a vlasy. Sprchový gel s kofeinem, ginkem a šťávou z aloe vera jemně umyje pokožku i vlasy bez nežádoucího vysušování. Nesmíme zapomenout ani na přírodní deo sprej, který zaručuje dlouhotrvající svěžest a dřevitou vůni aniž by na oblečení zanechával nehezké bílé skvrny.


Muž vyhledal tři jara po sobě stejnou ženu a onanoval před ní. Chytili ho - iDNES.cz\n2. června 2016 9:11, aktualizováno 9:11\nPolicisté v Plzni dopadli pětačtyřicetiletého muže, který vyhledával stále stejnou starší ženu, aby před ní onanoval. Hrozí mu za to až tři roky vězení.\nDevětapadesátiletou ženu si muž z Plzeňska poprvé vyhlédl na jaře roku 2014 na spojovací cestě mezi Lochotínskou a Radčickou ulicí v Plzni.\n„Když ženu spatřil, vystoupil z vozu, kterým na místo dojel, opřel se o přední kapotu auta a před zraky překvapené seniorky si začal třít obnažený penis. Přitom ženu dlouze pozoroval,“ popsala mluvčí plzeňské policie Hana Štefflová.\nPodruhé si muž na ženu počkal na stejném místě loni na jaře a opět se před ní ukájel.\n„Poslední skutek se odehrál přesně o rok později - letos na jaře. Tentokrát si muž na svou oběť počkal na cestě mezi vysokoškolskými kolejemi a nemocnicí na Lochotíně, kam opět dojel vozem. Pak už si počínal stejně jako v předchozích dvou případech,“ řekla Štefflová.\nŽeně, kterou muž obtěžoval, ale tentokrát došla trpělivost a vše oznámila policistům. Pachatele vypátrali a obvinili z výtržnictví. Proč vyhledával stále stejnou ženu, není jasné, protože je pro něj zcela cizí.\nTémata: Plzeň, Plzeňsko, Penis, Lochotín, Plzeňský kraj, nemocnice, Plzeň-město, policista, Masturbace


Rabalux 2930 KYLE - Závěsné svítidlo v industriálním retro stylu\nZávěsné svítidlo v hnědé strukturované barvě 1 x E27\nZávěsná retro lampa Rabalux 2930 KYLE. Materiál svítidla je kov v hnědé barvě. Svítidlo na žárovku s paticí E27, která není součástí svítidla. Dop... celý popis\n411,00 Kč (19 % sleva)\nČíslo produktu:RX 2930\nRozměr svítidla:od stropu max 120cm, průměr 31cm\nZávěsná retro lampa Rabalux 2930 KYLE.\nRozměr svítidlaod stropu max 120cm, průměr 31cm\nLustry, závěsná svítidla Rabalux Industriální svítidla Retro svítidla Lustry do chalupy Industriální lustry Retro lustry Levné lustry do 2000Kč


Ta prokoukla! Tyčkařka Baďurová by z fleku mohla na módní mola. Mrkněte, jakou z ní udělali kočku - Super.cz\nKateřina neuvěřitelně prokoukla. Foto: Lenka Hatašová/Michaela Feuereislová\nTa prokoukla! Tyčkařka Baďurová by z fleku mohla na módní mola. Mrkněte, jakou z ní udělali kočku\n15. listopadu 2012 10:09\nJelikož je Kateřina Baďurová sportovkyně tělem i duší, vždy jí byly bližší šusťáky, tenisky a přirozený obličej než velká večerní a dokonalý make-up. O to větší, a velmi milé, jak jinak, je překvapení, jaká krasavice se z ní vyloupla.\nNutno podotknout, že Katka je velmi hezká i bez zásahu maskérek, o tom žádná. Při sobotním přenosu soutěže StarDance, před kterým si ji vzalo do parády několik párů šikovných rukou, však svým dokonalým vzhledem všem vyrazila dech.\nSe staženými vlasy, výrazným líčením a v šatech připomínajících rozkvetlou louku vypadala Katka naprosto famózně, co říkáte? ■\nKateřina na sobotním tanečním večeru. Vypadala nádherně. ■\nNa parketu se chvílemi vznášela. ■\nKatka poctivě trénuje. ■


Madeta Motor – Reportáž ze zápasu: České Budějovice – Havířov 6:2 – SDO: CEB - HAV 6:2 - Starší dorost rozstřílel Havířov\n03.01.2015, Filip Kortus\nSDO: CEB - HAV 6:2 - Starší dorost rozstřílel Havířov\nTřetí kolo nadstavbové části starší dorostenci Motoru zvládli a přehráli Havířov 6:2. Zásadní podíl měli na výhře útočníci Doktor, Šulek, Bárta. Mladí hokejisté přehráli svého soupeře zejména díky rychlé, důrazné hře, proti které neměl Havířov šanci.\nStarší dorost nastoupil do třetího kola nadstavbové části velmi aktivně. Soupeře ve všech činnostech přehrávali a hostujícího brankáře Geržu zaměstnávali jednou střelou za druhou. O hlavní ofenzivní manévry se staralo zejména trio Šulek, Doktor, Bárta. Poslední jmenovaný se prosadil jako první. V oslabení mu puk předložil Doktor a Jan Bárta prostřelil Geržu – 1:0. V závěru třetiny se prosadil i kapitán jihočeského celku. Jakub Doktor v přesilovce zvýšil stav utkání - 2:0\nDruhá část nabídla ne méně tak lákavou podívanou. Domácí nepolevili v ofenzivě, často ale zapomínali na zadní vrátka. A toho Slezané využívali. Kurovský nastřelil nejprve tyč, v následující akci už se Richard Polak nemýlil – 2:1. V půlce zápasu už bylo vyrovnáno. Budějovičtí obránci opět propadli a Daniel Kurovský trestal – 2:2. Vedení si zpět na svou stranu vzal Motor v následující přesilové hře. Kapitán Jakub Doktor dorazil Farkovu střelu za Geržova záda – 3:2. Navýšit vedení mohl Jan Bárta. A to hned dvakrát, poprvé těsně minul branku. Podruhé ho dobrým zákrokem vychytal Gerža. Do kabin se tedy mířilo za stavu 3:2 pro domácí.\nPoslední dějství bylo jednostrannou záležitostí pro českobudějovický tým. Hned v úvodu nasázeli soupeři tři branky a bylo po zápase. A to za necelé dvě minuty! Rychlou kanonádu načal Jiřinec - 4:2. Z další akce poprvé skóroval Šulek - 5:2. Za 31 vteřin se prosadil Šulek podruhé a zároveň vyhnal Geržu z brány - 6:2. Do konce utkání útočné akce polevili a tudíž Motor porazil Havířov 6:2.\nMartin Všetečka (CEB) : Nehráli jsme utkání tři týdny, poctivě jsme se na toto utkání připravovali. Měli jsme výborný vstup do utkání, pak bohužel přišly dvě chyby. Ukázal se týmový výkon, který by nás měl posouvat dál a dál.\n31. kolo, sobota 3.1.2015, 12:30\nKváča – Kadlec, Farka, Kubeš, Klinecký, Tintěra, Dvořák, Svoboda – Bláha, Schmidmayer, Vráblík, Bárta, Jiřinec, Šulek, Doktor, Bárta, Fencl.\nGerža (45. Sonnek) – Trombik, Frojda, Dudek, Hudeček, Kiss, Spálovský, Mrowiec – Moravčík, Polak, Wróbel, Stružík, Peterka, Hendrych, Pacoň, Kurovský, Němec, Macuch, Kosina, Cihlář.\nFrantišek Bárta 0 1 1 0\nJan Bárta 1 0 2 0\nMichal Bláha 0 0 -2 4\nJakub Doktor 2 1 1 0\nJan Farka 0 2 0 2\nTomáš Fencl 0 0 -2 2\nDaniel Klinecký 0 1 0 2\nKarel Schmidmayer 1 0 -1 0\nOndřej Šulek 1 2 1 0\nRoman Tintěra 0 0 1 2


Zvykám siJejčin webajs\nNapsal 15. 9. 2010 St 21:00 Jejka.\nDneska jsem proseděla další službu v mé „nové“ práci. Další služba na recepci bez počítače připojeného k síti. Zároveň to byla služba, kdy jsem měla skoro plnou hlavu manažera a chuti někomu trhat končetiny. Nemám ráda, když se zaučuji na nějaké té recepci a zrovna je tam nějaký problém.\nKdyž jsem úplně začínala s recepcí, šla jsem vyklepnutá jako kuře rovnou na ministerstvo. Tak jsem získala nějaké zkušenosti. Následně jsem byla poslána na recepci do našeho divadla. Mělo to být poklidné. Jenže zrovinka ten den, kdy jsem nastoupila, začala sezona. Jupí. Umělci deroucí se do práce a já, naprosto nechápající, co se po mé maličkosti chce.\nPo nějaké době jsem se přesunula do kanceláře, kde jsem žila a následně přežívala několik let.\nNyní jsem byla přesunuta na jinou recepci, kde se pomalu rozkoukávám. Samozřejmě se po chvilce na recepci vyskytl problém. Někdo si do baráčku přišel jak do cukrárny a odcházel obohacen o nějaký majetek. Což od něj nebylo moc pěkné.\nSměna proběhla s manažerem za zadkem, který moc nevnímá okolní dění. Nezdravil, nekomunikoval a kontroloval kamerový záznam a jiný binec.\nVýhoda byla, že to trvalo jen 10 hodin.\nDalší služba už je trochu delší. Penízky se musí vydělávat, i když to není nijak příjemná záležitost. Chvíle užírající se nudy střídá jemné hektično. Chci net! Chci nějaké malé rozptýlení. Číst něco více duchaplného není možné, učit se už vůbec ne, psát…věčně je mi přetrhávána niť příběhu. Takže jen sedím a chvilkami smutně koukám ven. Chtělo by to nějakou činnost. Nebo malý, neškodný notebook, který by byl připojený k síti. Zatím jsem si ho ukořistila alespoň do mobilu.\n(1) vydrž… (Alfa – Mail – WWW)\nVloženo 16.09.2010, 20:38:41\ntante cose da vedere…\nVloženo 18.09.2010, 15:51:34\nTo znám to pak čas vubec neutiká.\nVypadá jak u nas jednou se člověk muže uhonit a nestiha,a jindy jen kouká na hodiny když už ta směna skonči, aby mohl jit domu.\nMobilni net sice neni nic moc ale hodi se,\nkdyž se dá připojit aspon k němu.\nDržim palce at se to zlepši.


Blog Maestro | PokerGaming.cz\nVítejte na poker blogu uživatele Tomáš 'Maestro' Farský\nmoving my life on next limit v 28.1.2015 13:07\npro ty co mě tady neznají, se ve stručnosti představím. Jmenuji se Tomáš. Je mi 22 let. Pokeru se věnuji někdy od roku 2009, poté co jsem vyhrál 1,37 ve freerolu a nějakým zázrakem to hned neprohrál. Momentálně jsem ve třetím ročníku FEK v Chebu. Už jsem tady na foru nebyl dlouho aktivní, ale teďka se to změní, tento blog budu aktualizovat minimálně 2x týdně a tady je důvod proč. ...\nCelý článek (172 komentářů) (Počet shlédnutí: 42418)\nSrpen v 6.9.2011 8:36\nblog jak se dařilo v srpnu. Píšů až teď, protože jsem se nedostal pořádně k počítači. Nejprve shrnutí cílů, které jsem si dal na srpen.\n1) Odehrát 40k hands + failed\n2) Přesunout se během nebo po skončení měsíce na nl100 success\n3) Být v plusu success\n4) Účastnit se v yegonově skupině sessions tak na půl. Nefunguje mi mikrák tak jsem občas jenom poslouchal.\n5) Dávat handy na pg success\n6) rewiew každý session success\n7) Dopisovat poznámky, když dělám review. tak na půl. Projížděl jsem hh pár regů, ale chtěl jsem jich udělat víc.\nCelý článek (13 komentářů) (Počet shlédnutí: 2560)\nPo dlouhé době blog v 4.8.2011 19:28\nZdravim všechny hráče na pg,\npíšu blog po více jak roce. Naposledy když jsem ho psal, hrál HU. To jsem hrál asi do června 2010, kdy jsem vždycky vyhrál na nl50, pak šel na nl100 chytil downswing a šel na nl50. Hlavně kvůli tomu, že jsem si nevytvořil dostatečně safe bankrol na hu. Poté mě to přestalo bavit a zkoušel jsem různý jiný varianty pár měsíců. Přesně ani nevim kdy, jsem přešel na husng. Hrál jsem regular speed, turba, super turba, ale nějak se mi v nich moc nedařilo, taky můj starej comp se často zasekl a já tak přišel o hodně buyinů. Nakonec jsem si řekl, že na tohle kašlu a vrátim se na 6-max cg ve který se mi vždycky dařilo.\nCelý článek (12 komentářů) (Počet shlédnutí: 4848)\nBest day v 18.4.2010 19:25\nSun má dneska nejhorší den, já naopak nejlepší, po tom swingu 14 bi jsem fakt rád, že to dneska takhle vyšlo.\nEDIT: Tak jsem si ještě zapnul PS dneska a heater pokračuje i tam dneska 1150 dohromady zisk, což je fakt šílenost 23bi za den se mi v životě nepovedlo. A ještě jsem obral dva Čechy. No co víc si přát.(:\ngraf z ps\nCelý článek (25 komentářů) (Počet shlédnutí: 3404)\nNL50 HU v 5.4.2010 1:31\nOd roku 2010 můj první blog. Leden a únor byly asi moje nejhorší měsíce co jsem v pokeru zažil. V lednu ze začátku jsem pokračoval v hotrunu na nl100 a už to vypadalo, že se za chvíli vypravim na Nl200.Pak přišlo takový období downsing, upswing.\nAvšak nejhorší byl pro mě únor, přišel obrovskej downsing, nic se mi nedařilo, naprosto jsem nevěděl co mám dělat. Ke stolu jsem šel už s tim že to prohraju, vůbec jsem si nevěřil. A můj br byl fakt thin, taky tomu přispěl fakt, že jsem půjčil dřív MichaluMařenovi alias Jointoilovi nějaký peníze s kterýma jsem počítal, až později jsem zjistil, že to je zloděj. Tak jsem na začátku března po vzoru "Phase89" začal grindit dony 20. odehrál jsem jich asi 900 a měl zisk kolem 80 dolarů. Ta hra mě vůbec nebavila, hrál jsem to jenom kvůli penězům. ...\nCelý článek (16 komentářů) (Počet shlédnutí: 1659)\n1 2 | Záznamů 1 - 5 z 9 | Stránka 1 z 2 | Na stránku - 20 - 50 - 100 -


Pozitivní zprávy V Brně vzniká aplikace, která vám najde člověka na škrábání | Pozitivní zprávy\nKočky to mají jednoduché, ostatním se škrábáním pomůže nová aplikace. Zdroj: Dollar Photo Club\nPříjemné podrbání, škrábání nebo masírování má rád snad každý z nás. Jenže ne vždy je nablízku někdo, kdo by nám ho mohl dopřát. Nebo ano? Díky aplikaci Scratchilla bude možné najít osobu, která vás ochotně podrbe.\nScratch me if you can – tak zní jeden ze sloganů týmu z Brna, který na škrábající aplikaci pracuje. Motto tak shrnuje pointu: Chceš se zapojit? Jsi nedaleko? Tak mě přijď podrbat.\nČlověk, který nabídne své služby ostatním, se nazývá Scratchilla, stejně jako samotná aplikace. A jak už to ve službách chodí, může si určit svou vlastní cenu. Pokud naopak chcete, aby vás někdo podrbal, aplikace vám automaticky vyhledá osoby ve vašem blízkém okolí. Vy si mezi nimi budete moct vybrat – podle hodnocení nebo třeba podle profilové fotografie.\nVe videu k chystané aplikaci její tvůrci zdůrazňují, že nejde o vtip. Legraci si ale mohou užít ti, kteří aplikaci využijí. Drbání je navíc nejen příjemné, ale i prospěšné. Uvolňuje svalovou bolest, odstraňuje únavu, pomáhá také snižovat stres.\nTým aktuálně vybírá peníze na další rozvoj prostřednictvím crowdfundingové kampaně. Aplikace cílí hlavně na lidi pracující v kancelářích, využít ji ale může kdokoliv. Tvůrci očekávají největší zájem ze zahraničí. Scratchilla by měla být spuštěna v květnu příštího roku.


Hudební festival Znojmo uvede Haydnovo oratorium Návrat Tobiáše | OperaPlus\nPR, Petra Štorková, 22.06.2022 18:22\nHudební festival Znojmo, který má v termínu 8. až 24. července 2022 na programu více než třicet koncertů a doprovodných akcí, se letos koná už po osmnácté. Ročník s podtitulem Andělé strážní a návraty domů se uskuteční na různých místech města Znojma a také v jeho okolí – v přírodě i v krásných prostorách zámků a kostelů. Letošní festival je hlavně snahou vrátit vše do normálních kolejí.\nTémata:Adam Plachetka Czech Ensemble Baroque Dagmar Šašková Hudební festival Znojmo Jiří Ludvík Lucie Kaňková Pavel Šporcl Roman Válek SEZ Shira Patchornik Tereza Válková Theodore Brown Tomáš Ondřej Pilař\nAdam Plachetka (zdroj Adam Plachetka)\nNávštěvníci se mohou těšit na patrona festivalu Pavla Šporcla a další interprety z oblasti klasické hudby. „Návštěvníci Hudebního festivalu Znojmo už řadu let spojují termíny svých dovolených a výletů s programem festivalu. S tím vědomím jsme loni a předloni uspořádali festival, který se podařil prakticky jako jediný z kulturních akcí v České republice uspořádat beze změn, škrtů v programu nebo přesuny termínů,“ vzkazuje Jiří Ludvík, prezident festivalu.\nV létě ve Znojmě uvedou scénické ztvárnění oratoria Josepha Haydna Návrat Tobiáše. Starozákonní příběh budou moci diváci shlédnout ve Znojmě 15., 16. a 17. července 2022. Dílo vzniká v režii Tomáše Ondřeje Pilaře, který ve Znojmě zpracoval doposud největší operní scénické dílo v historii festivalu – Händelova Saula s Adamem Plachetkou v titulní roli.\nI tentokrát se v hlavním obsazení představí Adam Plachetka a spolu s ním Theodore Brown, Dagmar Šašková, Shira Patchornik a Lucie Kaňková. O hudbu se postará Czech Ensemble Baroque Orchestra v čele s dirigentem Romanem Válkem a sbormistryní Terezou Válkovou.\nOratorium Il ritorno di Tobia (Návrat Tobiášův) bylo prvním Haydnovým dílem tohoto typu a zkomponoval jej ve stylu metastasiovské ideje oratoria jako duchovní opery. Takto bylo oratorium chápáno i ve Vídni sedmdesátých let 18. století, s jejímž prostředím Haydn počítal. Skladbu uvedl v dubnu 1775 na benefičním koncertě Tonkünstler-Societät. Starozákonní námět převedl do podoby italského libreta vídeňský básník Giovanni Gastone Boccherini. Formálním základem dvoudílné kompozice jsou po vzoru opery recitativy a árie, nechybí však ani sbory v duchu oratorní tradice. Skladba se setkala s velkým úspěchem a byla za skladatelova života velmi populární.


Kunín dostane ocenění. O víkendu pak bude patřit veteránům - Novojičínský deník\nKunín dostane ocenění. O víkendu pak bude patřit veteránům\nZámecký park v Kuníně dnes bude hostit jednu slavnostní událost. V 15 hodin bude obci udělen titul Vesnice Moravskoslezského kraje roku 2015. U této příležitosti budou oceněni i ostatní úspěšní účastníci soutěže.\nO víkendu se pak v zámeckém parku v Kuníně již po třetí setkají milovníci historických vozidel, a to automobilů i motocyklů. Důvodem bude další ročník Memoriálu Jiřího Vaňka, kterým novojičínská obec ožije první srpnovou sobotu.\n„Zámecký park se v sobotu dopoledne zaplní naleštěnými veterány silnic. Přehlídka elegance bude spočívat nejen v perfektním vzhledu motorových vozidel, ale i v patřičném oděvu jejich posádek," okomentovala program referentka kunínského obecního úřadu Eva Rusková s tím, že akce odstartuje v 10 hodin slavnostním zahájením.\nNávštěvníci se mohou těšit na soutěže historických vozidel a dobové módní přehlídky v průběhu celého dne. V patnáct hodin budou navíc, jako každý rok, oceněni výherci jednotlivých kategorií. „Soutěžit se bude jak o nejzajímavější automobil vyrobený do roku 1949, tak také například o nejzajímavější automobil vyrobený v letech 1950-1980. Oceněn bude samozřejmě i nejzajímavější motocykl, který do Kunína v sobotu dorazí," doplnila informace Eva Rusková.\nKulisu dobového dne věnovaného naleštěným veteránům doplní zvuk netradičních flašinetů. Připraveno bude také bohaté občerstvení. Vstupné do areálu zámeckého parku bude třicet korun pro dospělé, děti do patnácti let, stejně jako senioři a držitelé karet ZTP zaplatí korun patnáct.


Přehled zpráv ze sportu pro 1.února - Portál divoch.net\nBaroš mi Baník doporučil. Věřím, že to bude šlapat, říká Fleišman - iDnes - Sport (1. února 2018 09:29)\nChceme napravit výsledky z prvního soustředění, říká plzeňský Hájek - iDnes - Sport (1. února 2018 09:03)\nMěstečko Benidorm na pobřeží Středozemního moře má neopakovatelnou atmosféru. Nádherné pláže ve zdejší zátoce s průzračně modrou vodou, to vše obehnané hradbou hor. To je kulisa místa, kde plzeňská Viktoria ladí formu na start fotbalového jara.\nBarcelona po půlnoci? Čas tréninku. Mladá Češka objevuje jiný svět - iDnes - Sport (1. února 2018 08:45)\nJablonecký záložník Trávník: Moje výkony šly dolů, jaro bude lepší - iDnes - Sport (1. února 2018 08:42)\nSpolupráce s Reichelem a Ručinským? Nepřesvědčili jsme je, říká Šlégr - iDnes - Sport (1. února 2018 08:36)\nHokejový Litvínov dál dumá, jak ven z krize. Ve hře je i varianta, že by se kouč Ondřej Weissmann přesunul z hlediště na střídačku.\nMrázek vychytal výhru v nájezdech, Neuvirth naopak předčasně střídal - iDnes - Sport (1. února 2018 08:12)\nGólman Petr Mrázek zneškodnil 30 z 31 střel San Jose a výrazně se zasloužil o remízu 1:1. V rozhodujících nájezdech pak navíc v sedmé sérii vychytal krajana Tomáše Hertla a o výhře Detroitu rozhodl útočník Abdelkader. Naopak nevydařený duel má za sebou Michal Neuvirth, jenž v 50. minutě po pátém inkasovaném gólu střídal. Washington uspěl 5:2, za hosty výsledek jednou brankou korigoval Jakub Voráček. více...\nPardubický neúspěch v Jihlavě: výpadky v koncentraci a v disciplíně - iDnes - Sport (1. února 2018 08:11)\nSkluzavku už má Soukup ze Soči. Přiveze si z Koreje bazén? - iDnes - Sport (1. února 2018 07:59)\nDalší chvála na Stancia. Stramaccioni: Ze spolupráce s ním těží ostatní - iDnes - Sport (1. února 2018 06:59)\nJeště na vlastní polovině Nicolae Stanciu napřáhl a přesně našel nabíhajícího Ondřeje Zahustela, který rozhodl přípravné utkání Sparty s Aalborgem (2:1). „Vyšlo to parádně,“ chválil autor gólu. A spokojený s výsledkem byl i trenér Andrea Stramaccioni.\nJágrův první den v Česku: utajený přílet, vyšetření i zápas - iDnes - Sport (1. února 2018 05:59)


ID: 103865upozornění pro uživatele\nK 1. říjnu 2016 nabyl účinnosti nový zákon č. 134/2016 Sb., o zadávání veřejných zakázek (ZZVZ), který nahradil zákon č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách. Nová právní úprava problematiky zadávání veřejných zakázek zavádí nejednu novinku, mimo jiné i dvě zcela nová zadávací řízení. Jedná se o řízení o inovačním partnerství a řízení pro zadání veřejných zakázek ve zjednodušeném režimu. Níže se blíže zaměříme na řízení o inovačním partnerství.\nŘízení o inovačním partnerství bylo do ZZVZ transponováno na základě evropských směrnic a zákonodárci si od nově zavedeného zadávacího řízení slibují zvýšení podpory v oblasti vědy a výzkumu. To díky zjednodušení zadávání veřejných zakázek v oblasti inovací, v důsledku čehož by mělo dojít k prohloubení spolupráce mezi soukromým a veřejným sektorem v rámci výzkumu a vývoje inovativních řešení.\nInovační partnerství zahajuje zadavatel shodným způsobem jako užší řízení a jednací řízení s uveřejněním. Zadavatel tedy oznamuje neomezenému okruhu osob svůj úmysl zadat veřejnou zakázku, a to prostřednictvím oznámení o zahájení zadávacího řízení. Veřejná zakázka na inovační partnerství může být na dodávky, služby i stavební práce. Základní podmínkou pro použití inovačního partnerství je faktická nemožnost použití existujících dodávek, služeb či stavebních prací, kterými by bylo možné řešit potřeby zadavatele. Vždy je bezpodmínečně nutné nové řešení daného plnění. Zadání inovačního partnerství tedy vyžaduje určitou inovaci, vývoj inovativního produktu, ve smyslu ustanovení § 2 odst. 1 písm. c zákona č. 130/2002 Sb., o podpoře výzkumu, experimentálního vývoje a inovací, které inovace dělí do dvou skupin, a to inovace postupů a organizační inovace. Inovací postupů se rozumí realizace nového nebo podstatně zdokonaleného způsobu výroby nebo poskytování služeb, včetně významných změn techniky, zařízení nebo programového vybavení. Zatímco organizační inovace je realizací nového způsobu organizace obchodních praktik podniků, pracovišť nebo vnějších vztahů.\nInovační partnerství je určeno pro případy, kdy náklady na výzkum a vývoj jsou velmi vysoké a dodavatelé by tento výzkum a vývoj bez možnosti následných dodávek z vlastní iniciativy pravděpodobně neprováděli, anebo zadavatel poptává vývoj a výzkum k velmi specifickému produktu. Z výše uvedeného je patrné, že na základě inovačního partnerství vznikne mezi zadavatelem a dodavatelem dlouhodobý partnerský vztah. Cílem takového vztahu je vývoj a následná koupě inovativních výrobků, služeb nebo stavebních prací s tím, že následné pořízení vyvinutého předmětu plnění vzniklého z inovačního partnerství již nebude předmětem dalšího zadávacího řízení, ale zadavatel bude předmět plnění z inovačního partnerství pořizovat bez vyhlášení dalšího zadávacího řízení.\nDále je nutné alespoň okrajově zmínit povinnost zadavatele stanovit předpokládanou hodnotu zadávané veřejné zakázky, jejíž podmínky blíže stanoví ustanovení §23 odst. 2 ZZVZ. Zadavatel je povinen stanovit celkovou předpokládanou hodnotu výzkumných a vývojových činností, které proběhnou ve všech fázích inovačního partnerství, a celkovou předpokládanou hodnotu dodávek, služeb nebo stavebních prací, které mohou být v rámci inovačního partnerství vyvinuty a pořízeny. Předpokládanou hodnotou veřejné zakázky se tedy rozumí kumulace předpokládaných hodnot samotného plnění, které je výsledkem inovačního partnerství, a zároveň hodnota vývoje a výzkumu v rámci zadané veřejné zakázky.\nZadavatel je oprávněn v rámci řízení o inovačním partnerství s účastníky zadávacího řízení jednat o jejich předběžných nabídkách, upravených předběžných nabídkách nebo snižovat počet účastníků, a to obdobným způsobem jako v případě jednacího řízení s uveřejněním. Stejně tak může zadavatel změnit nebo doplnit v průběhu jednání o zadávání veřejné zakázky zadávací podmínky, o čemž musí písemně informovat účastníky řízení a poskytnout jim přiměřenou dobu pro úpravu předběžných nabídek. Zadavatel však nesmí měnit ty části zadávacích podmínek, které jsou stanoveny jako kritéria hodnocení a které jsou označeny jako minimální technické podmínky ve smyslu ustanovení § 72 odst. 3 ZZVZ.\nDokladem značné specifičnosti řízení o inovačním partnerství je fakt, že jde o jediné zadávací řízení, kterému ZZVZ upravuje vztahy zadavatele a dodavatele, či dodavatelů veřejné zakázky po jejím zadání. To konkrétně v ustanovení § 71 ZZVZ nadepsaném jako „Fáze inovačního partnerství“. Zadavatel si v zadávací dokumentaci k řízení vymezí jednotlivé fáze inovačního partnerství, které sledují posloupnost kroků v procesu výzkumu a vývoje a následného poskytnutí dodávek, služeb nebo stavebních prací. Dále má zadavatel povinnost v zadávací dokumentaci stanovit určité postupné cíle v procesu výzkumu k jednotlivým stanoveným fázím inovačního partnerství. Naopak na zvážení zadavatele je, zda bude vývojovou fázi inovačního partnerství realizovat s jedním nebo více dodavateli. Rozhodnutí zadavatele v této věci by se mělo odrážet především od hospodárného vynakládaní jeho prostředků, kdy v případě, že v rámci inovačního partnerství se předpokládá relativně nižší cena za vývoj, přičemž však následně bude dodáváno velké množství takových řešení, je účelné absolvovat vývojovou fázi s více dodavateli. Naopak v případě, že vývojová fáze inovačního partnerství bude velmi nákladná a řešení dodavatelů by zůstala nevyužita, nebude hospodárné a účelné ji absolvovat s více dodavateli.\nVymezení jednotlivých fází inovačního partnerství zadavateli mimo jiné umožňuje (v případě že si to v zadávací dokumentaci předem vyhradí) ukončit inovační partnerství s dodavatelem nebo snížit jejich počet po ukončení určité fáze inovačního partnerství.\nV neposlední řadě nesmíme opominout úpravu důvěrnosti informací získaných zadavatelem na základě řízení o inovačním partnerství. Zákonodárce totiž v tomto typu zadávacího řízení zpřísnil obecné podmínky ochrany informací uvedené v ustanovení § 218 ZZVZ, a to v ustanovení § 71 odst. 3 ZZVZ. Zadavatel nesmí zpřístupnit ostatním partnerům, v případě inovačního partnerství s více partnery, řešení navržená některým z partnerů ani jiné důvěrné informace dle ust. § 218 ZZVZ, pokud s tím daný partner nesouhlasí.\nZávěrem je nutné dodat, že nové zadávací řízení o inovačním partnerství představuje vítanou novinku, která bezpochyby rozšíří nynější možnosti zadavatelů při zadávání veřejných zakázek. A ačkoliv mohou nastat především ze začátku jisté komplikace, které však vznikají při zavádění prakticky každé nové právní úpravy, mělo by řízení o inovačním partnerství vést ke zjednodušení zadávání veřejných zakázek a zvýšení podpory v oblasti vědy a výzkumu.


15 vychytávek, které usnadní stolování na zahradě! | Moderní bydlení a designový interiér, články a inspirace - BožskéBydlení.cz\nHome Články o bydlení 15 vychytávek, které usnadní stolování na zahradě!\n15 vychytávek, které usnadní stolování na zahradě!\nPublikováno: 01 července, 2013 sekce: Články o bydlení\nS prvním letním dnem přesouváte obědy a večeře na terasu? Máme pro vás 15 vychytávek, které vám usnadní stolování na zahradě.


Mistrovství Evropy: závod oštěpařů - Od 19.10 sledujte poslední reprezentační vystoupení Jana Železného - iDNES.cz\nReportáž skončila 9. 8. 2006 20:50\nMistrovství Evropy: závod oštěpařů\nOd 19.10 sledujte poslední reprezentační vystoupení Jana Železného\nMistrem Evropy je Nor Andreas Thorkildsen, posledním pokusem se ještě zlepšil na 88,78 metru. Druhý skončil Fin Pitkämäki (86,44), třetí Jan Železný (85,92).\nJan Železný se s reprezentační kariérou rozloučil medailovým umístěním. Za výkon 85,92 z první série získal bronz!\nI pátý pokus Jana železného je neplatný, naopak Thorkildsen si připsal další kvalitní výkon - 86,39.\nDalší odbočka k výšce - Tomáš Janků už má jistou medaili, nejméně stříbrnou! Švédové Holm a Thörnblad skončí až za ním. Vede Rus Silnov, jako jediný skočil 236 cm.\nZačaly páté pokusy, Rus Ivanov 76,61. Ivanov byl posledním postupujícím do osmičky nejlepších díky druhému hodu 80,09.\nVedoucí Thorkildsen ve čtvrtém pokusu znovu daleko, 87,35.\nI ve čtvrtém pokusu Jan Železný úmyslně vyšlápl, zůstává na třetím místě. Ani Pitkämäkimu se čtvrtý pokus nevyvedl a stále je druhý.\nOdbočka do sektoru výškařů - Tomáš Janků skočil 234 centimetrů, osobní rekord! A co víc, zatím je na pokusy druhý!\nSkončily třetí pokusy. Po nich vede Thorkildsen (87,37), druhý je Pitkämäki (86,44), Železný je zatím s výkonem 85,92 třetí. Postupující osmičku doplňují Lotyši Vasilevskis a Kovals, Němec Esenwein, Švýcar Müller a Rus Ivanov.\nDalší dlouhý pokus Thorkildsena, třetím pokusem 85,30. Nor má formu.\nAni se třetím pokusem nebyl Železný spokojený a úmyslně vyšlápl.\nŽelezného druhý pokusu je neplatný, český reprezentant je průběžně třetí. Vede Thorkildsen před Pitkämäkim.\nDalší změna ve vedení. Thorkildsen se podruhé rozběhl a poslal oštěp do vzdálenosti 87,37 metru.\nDo vedení jde Fin Pitkämäki, prvním pokusem hodil 86,44!\nJan Železný hodil prvním pokusem 85,92! Vylepšil světový rekord veteránů a v průběžném pořadí je na prvním místě.\nV pondělní kvalifikaci hodil Jan Železný 80,60 metru a do finále postoupil z osmého místa. Nejlepším výkonem se v kvalifikaci prezentoval Nor Andreas Thorkildsen, jehož oštěp přistál ve vzdálenosti 86,55 metru.\nFinále odstartovalo prvními pokusy, asi největší favorit Thorkildsen z Norska hodil na úvod 82,84 metru.