Vegan, Raw & Vegetarián | GOOD-HEMP\nKonopný protein pro vegany, vegetariány i zastánce syrové stravy?\nNáš nativní konopný protein (zpracováno za studena) je plně schválen Asociací vegetariánů a veganů. Tato bílkovina je vhodná pro vegany, vegetariány i zastánce syrové stravy.\nBílkoviny hrají plno důležitých rolí v celkovém fungování těla, včetně toho, že mají na starosti regeneraci a obnovu buněk.\nPro vegany a vegetariány je často velmi složité získat adekvátní množství bílkovin, protože jim v jídelníčku chybí běžné formy bílkovin, jako je maso, mléko a vejce. Dobrá zpráva je, že konopný protein je tou nejkomplexnější bílkovinou v celém rostlinném království, má přirozený obsah esenciálních aminokyselin, mastných tuků, vitamínů a dietní vlákniny. Jídelníček veganů či vegetariánů obsahuje pouze rostlinné zdroje: ovoce, zeleninu, luštěniny (sušená fazole a hrách), zrní, semínka a ořechy, což jsou bílkoviny vysoké kvality na rostlinné bázi. Většina „komplexních“ proteinů pochází z živočišných zdrojů, takže konopný protein je ideálním způsobem, jak zajistit veganům a vegetariánům dostatečné množství lehce stravitelného proteinu, který by podpořil jejich aktivní životní styl.\nDoporučená dávka je 0,8 gramů bílkoviny na každý kilogram tělesné váhy (nebo asi 0,36 g proteinu na 0,5 kg tělesné váhy)\nVíce informací o konopném proteinu…\nKterý protein je vhodný pro vegany či vegetariány? Proč bych měl/a zařadit konopný protein HEMP Natural do svého jídelníčku?\n100% konopný protein v kvalitě RAW\nkomplexní a naturální bílkovina na přírodní bázi\nvysoký obsah bílkoviny, Omega 3 a dietní vlákniny – přírodní\nvypěstován a vyroben ve Spojeném království\nVíce informací o proteinu GOOD HEMP naleznete zde\nKonopný protein je jednou z mála rostlinných bílkovin, které mají podobný nutriční profil, jako mléko, maso nebo vejce, protože obsahuje 20 aminokyselin včetně všech 10 esenciálních.\nGOOD Hemp Protein je opravdu velmi lehce stravitelný, na rozdíl od ostatních rostlinných bílkovin, jako je např.sója, která někdy způsobuje nadýmání. Konopný protein, na rozdíl od sóje, neobsahuje kyselinu fytovou, která zabraňuje absorpci živin.\nBílkovina s přirozeným obsahem Omega 3\nEsenciální mastná kyselina Omega 3 je důležitou živinou, kterou však mají vegani a vegetariáni problém získat do svého jídelníčku. Na rozdíl od většiny ostatních rostlinných bílkovin, má konopný prášek HEMP Protein Powder přirozený obsah esenciálních mastných kyselin, jako je Omega 3. Obsahuje SDA, účinnou formu Omega 3, která se běžně nachází pouze v rybím oleji. Tělo absorbuje SDA velmi snadno a přeměňuje ho na mastné kyseliny s dlouhým řetězcem DHA a EPA.\nJe vhodný pro zastánce syrové stravy\nHEMP Protein Natural se vyrábí z konopného semene lisovaného za studena. Během procesu zpracování nedochází k tepelné úpravě – takže tato moučka je vhodná i pro zastánce syrové stravy.\nJe skvělé pro životní prostředí\nKonopí je jedna z nejudržitelnějších rostlin na naší planetě, protože skvěle pohlcuje uhlík. Naše konopná pole ve Spojeném království pohltí až 4 krát víc uhlíku než zalesněná plocha o stejné velikosti. Konopí má také skvělé izolační vlastnosti. Vlákno z našeho konopí jde přímo do výroby udržitelných stavebních materiálů, a v roce 2010 se z něj například postavilo 250 sociálních domů v Británii.\nJak by měli brát proteinový prášek HEMP Protein Powder Natural vegani/vegetariáni a zastánci syrové stravy?\nDoporučená dávka je 0,8 až 1 gram proteinu na každý kilogram tělesné váhy.\nJedna dávka proteinového prášku (2 odměrky – 30g) vám dodá 14 g vyváženého rostlinného proteinu. Tato dávka se může lišit v závislosti na vaší tělesné váze a na vašich cílech.\nChutná skvěle ve vodě, v džusech a „smoothie“ nápojích, polévkách nebo se může přidat do jakéhokoliv jídla.\nPodívejte se na naše recepty Hemp Protein recepty.


Poděkování Luboši Ogounovi | OperaPlus\nMojmír Weimann, 24.02.2014 22:14\nTémata:Armádní umělecký soubor Víta Nejedlého Balet Divadla J. K. Tyla Plzeň Balet Národního divadla Balet Národního divadla Brno Divadlo J. K. Tyla Plzeň Luboš Ogoun Národní divadlo Národní divadlo Brno\nKe dvojímu únorovému výročí významného českého tanečníka a choreografa\nVe smršti informací nejrůznějšího druhu, jimiž nás denně zásobují média všeho druhu, se lehce ztratí drobná zpráva, jež nám připomene osobnost, která už mezi námi není, ale u níž a jejího odkazu by bylo žádoucí se alespoň na malou chvíli zastavit. Možná to byly právě skončené olympijské hry, jež zostřily mou pozornost na dvě data v minulých dnech. Dne 18. února by se dožil devadesáti let Luboš Ogoun (19. 2. 1924 – 14. 2. 2009) a čtyři dny předtím jsme si mohli připomenout páté výročí jeho nenadálého úmrtí. Proč právě olympijské hry? Inu proto, že Luboš Ogoun byl nejen vynikající český choreograf, ale také tělem a duší sportovec. I mnozí lidé, kteří mají k baletnímu umění vzdálený a někdy až vyhýbavý vztah, se s Lubošem Ogounem setkali v prvním celovečerním filmu další letošní významné jubilantky, režisérky Věry Chytilové O něčem jiném.\nKdyž trochu zapátráme v paměti, jistě si připomeneme film, v němž na základě skutečného životního příběhu gymnastky Evy Bosákové režisérka Chytilová vytvořila sugestivní story o paralelních osudech dvou žen, v němž si Luboš Ogoun zahrál sám sebe coby trenéra úspěšné olympioničky. Luboš Ogoun byl skutečným sportovcem coubertinovského ražení a tato jeho vlastnost jej provázela po celý život. A jeho životní a umělecké osudy také jedinečně dokumentují veškerou komplikovanost a protiklady doby, v níž žili a tvořili příslušníci jeho generace. V jeho konkrétním případě šlo o tvůrce, jenž právě v onom čistém olympijském duchu zůstal po celý život věrný sám sobě a také na to celý život doplácel.\nJeho životní postoje ovlivnilo rodinné prostředí. Rodina pražského gymnaziálního profesora Ogouna se v době okupace zapojila do odboje a poskytla úkryt dvěma mužům. Synové Luboš (původním jménem Bohumil) a jeho bratr Milan, pozdější významný odborník v oboru ekologických technologií v topenářství, se s touto dvojicí spřátelili. 27. května Luboš odcházel z domova vykonat maturitní zkoušku na malostranské reálce a oba hosté opouštěli svůj dočasný domov s tím, že už se možná nevrátí. Vzájemně si popřáli úspěch, i když bratři Ogounové pochopitelně nevěděli, čím se jejich hosté vlastně zabývají. Luboš dal jednomu z nich svou čepici a aktovku. Ti dva mužové se jmenovali Jozef Gabčík a Jan Kubiš.\nDoslova zázrakem se stalo, že Ogounovi jako jedni z mála z těch, kdo byli nějak do příprav atentátu zapojeni, přežili nacistické běsnění, které se potom rozpoutalo.\nPo válce oba bratři dělili svůj zájem o studium a aktivní sportování, v němž dosahovali značných úspěchů. Luboš vystudoval Ústav pro vzdělávání profesorů tělesné výchovy a věnoval se sportu, především sportovní gymnastice, ale souběžně s tím jej stále více přitahoval balet. Po tanečních začátcích pod vedením choreografa Roberta Brauna se stal členem baletního souboru Národního divadla. V roce 1946 se stal šéfem baletu Saša Machov, který výrazně nasměroval další cesty mladého adepta Terpsichóry. Kredo, jež kdysi Saša Machov vyjádřil v době svého působení v Burianově Déčku ve třicátých letech: „Každý pohybový projev, ať jednotlivce nebo skupiny, musí mít svou dramatickou funkčnost, chce-li dospět k svému uměleckému výrazu. … Pohybem lze vyjádřit vnitřní prožitky, které se někdy dají těžko vyjádřit slovem“, se stalo i jeho krédem. Na premiéře slavné Machovovy inscenace Romea a Julie tančil Ogoun, po boku Julie Zory Šemberové, Romea Jiřího Blažka a Merkucia Miroslava Kůry, Benvolia.


Ostrov bohů: Bali - karma passion\nBosanski Hrvatski Čeština Dansk Nederlands English Français Deutsch Ελληνικά Magyar Italiano Latviešu valoda Lietuvių kalba Maltese Norsk bokmål Polski Português Română Русский Slovenčina Slovenščina Español Svenska Türkçe\nJógamatky profesionální 4mm\nJógamatky korkové 3,5 mm\nJógamatky combo 3,5mm\nJógamatky cestovní komfort 1,5mm\nJógamatky cestovní 1mm\nKabelky a obaly\nDomů / Blog / Ostrov bohů: Bali\nPosted on 22.3.2017 30.4.2019 by Petra Havlickova\nOstrov bohů: Bali\nBali, přezdívané také jako „ostrov bohů a démonů“, je nejzápadnějším ostrovem indonéského souostroví Malé Sundy. Je nejnavštěvovanějším ostrovem Indonésie. Za to vděčí nejen tropickému klimatu, krásné přírodě, vynikajícím podmínkám pro potápění, mírumilovnému náboženství, unikátní kultuře, stále milým a usměvavým lidem, ale hlavně jedinečné a neopakovatelné atmosféře, kterou nenajdete nikde jinde na světě.\nMalý ostrůvek Bali leží mezi Jávou (na západě) a Lombokem (na východě). Na severu je Bali omýváno Balijským mořem, na jihu Indickým oceánem. Ačkoli je ostrov široký jenom něco málo přes 150 kilometrů a od severu k jihu má zhruba 110 kilometrů, žijí na něm asi 4 miliony lidí. Hlavním městem je Denpasar v jižní části ostrova, kde jsou všechny důležité úřady a také jediné letiště na ostrově. Stejně jako v celé Indonésii je zde úředním jazykem indonéština a angličtina, mluví se zde však převážně balijsky a řadou místních dialektů.\nBali je v rámci muslimské Indonésie ojedinělé tím, že se zde více než 90% obyvatel hlásí k tzv. balijskému hinduismu. Je směsí hinduismu a tradiční místní víry, a dává ostrovu unikátní ráz. Víře se zde podřizuje vše a po většinu roku se také slaví nejrůznější svátky, ceremonie a náboženské festivaly. Pokud zde strávíte dva týdny dovolené, je téměř nemožné, abyste některou z ceremonií nezažili. Víra provází místní obyvatele i turisty každý den. Už ráno pokládají ženy v krásných barevných tradičních oděvech v okolí obydlí a na svatá místa obětinky k usmíření bohů. Obětinky jsou tvořeny košíčkem z palmového listí, který je vystlán barevnými květy. Je v něm i pár zrnek rýže a vonná tyčinka, která má bohy oblažit vůní. Modlitba i kladení obětinek se několikrát denně opakuje, takže je celý ostrov neustále v záplavě květin a opojná vůně tyčinek je všudypřítomná. Důležité motlitby a ceremonie probíhají v chrámech. Ty jsou na Bali všude. Najdeme zde obrovské chrámové komplexy s typickou zdobnou architekturou (největší je Besakih, tzv. Matka chrámů na úpatí svaté hory Agung), i minuaturní rodinné chrámky u obydlí místních obyvatel.\nOstrov leží 8° pod rovníkem, klima je tropické s typickým střídáním období sucha (duben až říjen) a dešťů (listopad až březen). Teploty se během roku mění jen velmi málo, průměrná teplota vzduchu je 28°C, vody o stupeň méně. Ani v období dešťů se však nemusíte obávat týdny trvajících lijáků a trvale zatažené oblohy, toto období se zde projevuje vysokou vlhkostí vzduchu a několika přeháňkami denně, nejvíce srážek zde spadne v prosinci a lednu.\nKultura je zde velice silně spjata s vírou. Tradiční balijské tance oslavují právě víru, přírodu, či vypráví příběh z mytologie. Balijci jsou velice nadanými umělci, proslulé jsou jejich malby, řezbářství, kovotepectví, sochařství, a také ručně tkané textilie. Balijci jsou také vynikajícími hudebníky, určitě stojí za to si poslechnout tradiční hudební orchestr složený z bicích nástrojů, tzv. gamelan, který doprovází veškeré náboženské události i balijské tance. Dalším silně zakořeněným zvykem jsou kohoutí zápasy, během kterých jsou někteří sázkaři schopní prohrát i střechu nad hlavou.\nV balijské kuchyni se mísí vlivy hinduistické a muslimské kultury. Základem všech pokrmů, je rýže, zelenina, vejce a široká škála koření. Žádný balijec si jídlo nedokáže představit bez pořádné porce sambalu (místní obdoba chilli pasty). Maso je velmi drahé, proto se ho k jídlu servíruje jen malé množství, převážně se používá maso drůbeží, dále ryby a plody moře, maso vepřové je vzácnější a se skopovým se, vzhledem k náboženství, setkáme jen vyjímečně. Všechny suroviny jsou vždy dokonale čerstvé.\nTradičním pokrmem je „Nasi Goreng“, čili smažená rýže. Dala by se přirovnat snad k určité formě českého rizota a existuje v nekonečné škále variant – zeleninové, s kuřecím masem, s mořskými plody, s vejcem, atd. Obdobou tohoto pokrmu je „Mie Goreng“, kde je rýže nahrazena nudlemi. „Nasi Campur“ je rýže s bohatou oblohou zeleniny, kousků masa, ryby, oříšků, vajec a samozřejmě sambalu.\nPrevious post: Balijské obětinky\nNext post: Karma\nPříběh karma passion\nKameny dle čaker\nKameny na každou nemoc\nZaregistrujte se k odběru novinek a získejte jako poděkování slevu 5% na Váš první nákup\n© karma passion 2020\nUžíváme cookies, abychom vám zajistili co možná nejsnadnější použití našich webových stránek. Pokud budete nadále prohlížet naše stránky předpokládáme, že s použitím cookies souhlasíte.AnoNeVíce


HTC prozrazuje termíny aktualizací modelů U12+, U11+ a U11 | mobilenet.cz\nNejdříve se update s nejnovějším Androidem dostane na HTC U11\nHTC U11+ a U12+ obdrží Android 9 v průběhu měsíce června\nZda se aktualizace dočkají i další smartphony z dílny HTC zatím není jasné\nTchajwanská společnost HTC v březnu prozradila, že modely U12+, U11+ a U11 obdrží v druhé polovině letošního roku dlouho očekávanou aktualizaci na operační systém Android 9 Pie. Konkrétní termíny aktualizací nyní oznámila na svém oficiálním twitterovém účtu.\n— HTC (@htc) 10. května 2019\nNejdříve se update s nejnovějším Androidem dostane na HTC U11, a to již ke konci tohoto měsíce. Zbylé dva modely, HTC U11+ a U12+ následně obdrží aktualizaci v červnu – U11+ na zatáčku a U12+ ke konci měsíce. Ve srovnání s dalšími výrobci bohužel přináší HTC aktualizaci na nejnovější operační systém se zeleným robůtkem poměrně pozdě a pouze na omezený počet zařízení. Zda se aktualizace dočkají i další smartphony z dílny HTC zatím zůstává ve hvězdách.\nTechnické parametry HTC U11+\n158,5 × 74,9 × 8,5 mm, 188 g, konstrukce: klasická, odolnost: IP68\n3 930 mAh, bezdrátové nabíjení: ne, doba nabíjení: 1:51 hodin\nlistopad 2017, 21 490 Kč\nTechnické parametry HTC U11 128 GB\nzáří 2017, 21 490 Kč\nAndroid, aktualizace, Android 9.0 Pie, HTCFacebookTwitter\nAktualizace HTC U12+ vylepší citlivost a funkci Edge Sense\nHTC U12+ má nejlepší duální fotoaparát současnosti\nPavel Baudiš 13. 5. 2019 14:32\nTak přeci jenom. HTC U11 je pořád kvalitní telefon a android 9 si zaslouží. HTC U12+ tam by to měla být samozřejmost. Kdo to bude distribuovat to nechápu, když už existuje pouze značka. Hlavně, že android 9 bude. Bohužel se bojím, že bezpečnostní aktualizace budou zase zaostávat a to o několik měsíců.


Na Opavsku hořely tři hektary lesa | POŽÁRY.cz - ohnisko žhavých zpráv | hasiči aktuálně\nNa Opavsku hořely tři hektary lesa\nCelkem 14 profesionálních a dobrovolných hasičských jednotek spolupracovalo při požáru lesního porostu na Opavsku v katastru Hradce nad Moravicí, v části Domoradovice asi na ploše 3 hektarů.\nLikvidaci požáru ztěžoval nepřístupný kamenitý a enormně svažitý terén nad řekou Moravicí.\nPožár byl oznámen na operační středisko hasičů ve čtvrtek 19. 10. 2006 odpoledne po druhé hodině. Na místo a do okolí samotného požáru postupně přijelo 16 hasičských vozidel. Oheň se rozšířil pouze zhruba na ploše 400 × 60 metrů, ale s převýšením 80 až 100 metrů. Likvidovalo jej 5 jednotek, další se podílely na čerpání vody, kyvadlové dopravě ze vzdálenosti asi deseti kilometrů, řízení dopravy… Hasiči původně chtěli odebírat vodu přímo z Moravice, ale hasičská vozidla nebyla schopna vytlačit vodu hadicemi do prudkého svahu. Proto se voda dovážela ze vzdálenějších míst.\nNa přesnější zmapování požáru byl povolán letoun „Turbo Čmelák“ Letecké hasičské služby ze Zlína, který shodil na oheň zhruba tři kubíky vody. Část plochy tvořila po předchozím vytěžení výsadba dvou až tříletých buků, další část byl především listnatý porost s klestím.\nPožár byl lokalizován krátce před čtvrteční půlnocí, hasiči ale budou na místě dohašovat (po ranním střídání jednotek) minimálně ještě do pátečního poledne, protože oheň se rozšiřoval i pod silnou vrstvou suchého materiálu tvořeného listím, jehličím a větvemi. Pro zasahující to znamená například rozkopávat jednotlivé pařezy a podzemní kořeny stromů a zalévat je vodou.\nPrvotní odhad škody na majetku ve vlastnictví společnosti Lesy České republiky lesáky zůstal asi na 200 tisících korunách, škoda bude ale upřesněna až po podrobnějším ohledání během pátku, příčina vzniku požáru je v šetření. Poslední dva týdny se zde ale vůbec nepracovalo, ani tu nebyla nasazena žádná lesní technika. Před dvěma týdny tu pouze pracoval stroj na odvětvování poražených stromů.\nVýčet zasahujících jednotek: 2 z HZS Moravskoslezského kraje (stanice Opava a Ostrava-Zábřeh), dobrovolné jednotky obcí Hradec nad Moravicí, Hradec nad Moravicí-Žimrovice, Hradec nad Moravicí-Jakubčovice, Melč, Březová, Opava-Komárov, Opava-Kylešovice, Dolní Benešov, Kravaře a Skřípov-Hrabství, od pátečního rána po vystřídání jednotek zasahují také Litultovice a Opava-Podvihov. Celkem na místě zasahovalo 80 hasičů ze 14 jednotek.


Taneral Pro - forum, recenze, koupit, zkušenosti, kde koupit\nZdraví / 4 dubna 2019 13 října 2020\nSedavý způsob života často vede ke vzniku bolesti páteře a jejímu zvýšení během jednoduchých každodenních činností. Bohužel, tolik z nás zapomnělo, a často také prostě nemají čas na cvičení, která by mohla nějakým způsobem zmírnit páteř. Nejčastěji mnoho lidí bojuje proti bolesti zad s léky proti bolesti. Je to však zkratka, jejíž důsledky mohou být závažnější, než se zdá. Co dělat, abyste se postarali nejen o páteř, ale také o pozitivní vliv na vaši pohodu? Říká se, že efektivní způsob, jak tento typ problémů řešit, je opasek Taneral Pro. Ale je to vlastně? Stojí za to podívat se blíže na toto zařízení.\nTaneral Pro – Zkontrolujte cenu\nCo je to Taneral Pro a jak to funguje?\nÚčinky používání Taneral Pro\nTaneral Pro recenze\nTaneral Pro je pás pro bolesti zad, který byl profesionálně vyvinut pro potřeby těch, kteří trpí z tohoto důvodu. Jeho horní vrstva a materiál zajišťují komfort při používání a zároveň udržují správné držení těla. Pás je vybaven magnety, které jsou uspořádány v sérii. Všechny jsou vzájemně propojeny silou generovaného magnetického pole, které je přesně 6000 Gaussů. Jde o to, že biologická energie, která pochází z působení těchto magnetů, vytváří antidegenerativní léčbu. Druhou fází tohoto zařízení je ochrana a stabilizace. To je nejdůležitější fáze úlevy od bolesti. Tento proces se skládá z ortopedického jištění bederní oblasti. Tato ochrana účinně eliminuje účinek dlouhodobého neurologického záření. To vede ke znatelnému vymizení bolesti, ke které dochází v jiných částech těla. Ve třetí fázi je fází magnetického jištění permanentní masáž s vyvýšenými magnety při emisi magnetického pole. Tato fáze účinně podporuje účinky získané v rámci rehabilitace.\nPodle výrobce pracuje pás Taneral Pro rychle a efektivně. Pro to je to bezpečné, takže byste se neměli bát negativních účinků nebo nevolnosti. Je však známo, že toto je názor jeho tvůrce. Proto by se měl člověk seznámit s prohlášeními těch, kteří již měli možnost tento pás používat. Jejich názor bude velmi užitečný při správném rozhodování o nákupu a používání tohoto pásu.\nTaneral Pro je pás, který zaručuje uspokojivé výsledky, včetně návratu do plné fyzické zdatnosti do 31 dnů od zahájení používání tohoto zařízení. Výsledkem použití je nepochybně regenerace a rekonstrukce nemocných buněk. Patří mezi ně nastavení polohy disků. Jako výsledek pravidelného používání “Taneral Pro” pás, degenerace je předešla, stejně jako odstranění bolesti zad a stlačení obratlů.\nVzhledem k tomu, že po 31 dnech všechny problémy se zády zmizí, můžete dospět k závěru, že tento pás funguje opravdu efektivně a rychle. To je dobrá zpráva pro lidi, kteří se s tímto druhem bolesti dlouhodobě potýkají.\nTímto způsobem, Taneral Pro je vhodný zejména pro starší lidi, kteří se potýkají s bolestí po celá léta. Je ideálním řešením pro mladé lidi, kteří váží svou páteřní silový trénink. Pásek Taneral Pro je také vhodný pro všechny, kteří vedou sedavý způsob života. Nic vám neumožňuje profylakticky používat přípravek, jen se chcete postarat o svou páteř.\nPůsobení pásu se vyskytuje v důsledku pravidelného používání. Pás lze nosit pod oblečením. Byl vyroben z ekologického materiálu, proto se perfektně přizpůsobuje každému tělu. Jeho výhodou je, že je prakticky neviditelný pod oblečením. Díky tomu jej můžete také nosit do práce. Nic vám v tom nebrání spát. Tímto způsobem funguje rychle a efektivně.\nPás Taneral Pro má pozitivní zpětnou vazbu od uživatelů i odborníků. Jedná se hlavně o internetu – na internetových fórech a tématických blogech, stejně jako na internetových stránkách. Tato prohlášení naznačují, že pás je dobře provedený, bezpečný a účinný při provozu. Nikdo si nestěžuje na nepohodlí během používání pásu nebo vedlejších účinků nebo nevolnosti.\nNa internetu můžete mimo jiné najít taková prohlášení:\nVedl jsem sedavý způsob života. Pracuji u počítače. Před časem jsem začal cítit silnou bolest zad. Zpočátku jsem používal léky proti bolesti, ale nějakou dobu pracovali. Později se stav výrazně zhoršil. Začal jsem se rozhlížet po internetu a hledat způsob, jak mi pomoci. Měl jsem dost předchozího blahobytu a souvisejících omezení. Tak jsem narazil na pás Taneral Pro. Už po týdnu jsem si všiml výrazného zlepšení. Čím dál, tím lépe. Teď necítím žádné nepohodlí. Zpočátku jsem byl ve velkém šoku. Nevěřil jsem, že takový pás by mohl fungovat tak efektivně. Jsem rád, že jsem našel toto zařízení. Pás je podle mého názoru pohodlný a bezpečný. Nyní ji aplikuji profylakticky.\nMnoho lidí píše, že pomocí pásu Taneral Pro po třech týdnech zapomněl úplně, co je bolest a související nepohodlí. Zmínili se také o dostupné ceně pásu. Obecně se výrobek chválí. Motivuje ostatní ke koupi.\nTaneral Pro – Zkontrolujte recenze\nPás Taneral Pro podle názoru mnoha lidí není drahý. Ve srovnání s jinými takovými zařízeními má poměrně přijatelnou cenu. Kromě toho stačí spočítat, kolik lidí trpí bolestmi hlavy kvůli zpětným stížnostem na léky proti bolesti, neúčinné masti, gely a další takové přípravky. Pak můžete jasně vidět, že cena je v porovnání s jinými řešeními a metodami poměrně atraktivní. Mělo by se vzít v úvahu, že Taneral Pro je zařízení, nikoliv mast nebo tableta. Proto musí stát více. Cena však není nejdůležitější, a to je to, co lidé, kteří používají nebo používají tento pás, jsou toho názoru. Často jej můžete získat za propagační cenu, takže stojí za to chvíli sledovat nabídku tohoto produktu.\nMůžete snadno koupit Taneral Pro pás online. Nákup musí být proveden prostřednictvím webové stránky výrobce nebo oficiálního distributora. To je nejbezpečnější místo vzhledem k tomu, že pouze tam můžete získat Taneral Pro pás za dobrou cenu a v původní verzi. Spolu s popularitou pásu na internetu se začaly objevovat padělky, které vypadají podobně, musí pracovat na stejném principu a ve skutečnosti je to docela jiné. Proto je lepší koupit výrobek od výrobce než atraktivní padělek, který stejně nepřinese očekávané výsledky.\nNěkteří lidé inzerovat na internetu, že budou prodávat tento pás, protože již nepotřebují, nebo vynalézají mnoho dalších důvodů. Pravdou je, že je těžké vzdát se opasku Taneral Pro. Má velmi příznivý vliv na záda, takže každý, kdo ji po určitou dobu používá, to chce v budoucnu dělat na principu prevence.\nBolest zad může nastat v důsledku mnoha různých zdravotních problémů. Bez ohledu na důvod musíte bojovat proti němu. Prodloužené zpoždění léčby obvykle vede k rozvoji onemocnění a neustále se zvyšující bolesti. Můžete se léčit různými způsoby. Volba metody náleží každému jednotlivci. Jedním z nich je nepochybně použití výše uvedeného pásu. Taneral Pro je skvělé řešení podle mnoha lidí, včetně odborníků. Věnujme tedy pozornost tomuto zařízení. Možná je to jediná záchrana a způsob, jak se zbavit bolesti zad. Určitě to nebolí, a pokud to může pomoci, zkuste tuto metodu.\nPás Taneral Pro doporučuje odborníci. Díky konstrukci zajišťuje také bezpečnost a komfort při používání. V poslední době získala obrovskou popularitu na trhu. Je znám prakticky po celém světě. Účinnost, o které producent hovoří o motivaci k nákupu stále většího počtu lidí.


Rekreační vesnice Buitengoed Het Lageveld\nÚvodní strana / Theme / Rekreační vesnice / Holandsko-Nizozemsko / Rekreační vesnice Buitengoed Het Lageveld\nPohádková rodinná dovolená-Buitengoed Het Lageveld\nPrahnete po vzrušujících zážitcích a zábavě pro děti? Objednejte si komfortní rekreační domy Buitengoed Het Lageveld. Zajistěte si pronájmy v Holiday Village včas a dopřejte si novou energii. Slunečné dny vybízejí ke koupání v nedalekém jezeře s úchvatnou písečnou pláží. Vodní radovánky si dopřejete také v krytém dětském bazénu. Zábavní atrakce na hřišti zaženou nudu. Dospělí se odreagují v sauně a vířivce, která je součástí většiny prázdninových objektů.\nProstorné pozemky zajistí klid a soukromí. Prázdninová vesnička uchvátí udržovaným vzhledem, klidným stanovištěm a trendy vybavením. Díky své dostupnosti patří dovolená v Holandsku k oblíbeným.\nŠťastnou dovolenou prožijete v apartmánech\nPohodlí zajistí možnost objednání sendvičů přímo na recepci. Ušetříte si čas s přípravou snídaně anebo svačiny. Jistě vás potěší turistické centrum a malý obchůdek s potravinami nabízející místní produkty. Prázdninové domy v Holandsku Vás naprosto okouzlí. V případě zájmu si vypůjčíte ručníky, dětskou postýlku a židličku. Ušetříte tak spoustu místa v kufru auta. Útulné chaty Buitengoed Het Lageveld oplývají moderním designem. Těšte se na svěží vkus majitele. Nezalekněte se mimosezónních prací, které mají za úkol pěkné objekty ještě více zdokonalit. Prozkoumejte zemědělskou krajinu provincie Overijssel, při hranici Salland a Twente. Nebojte se davů turistů, zde si dokonale odpočinete.\nRozhodněte se pro rekreační domy Nizozemí!\nPřírodní krásy se před vámi rozprostřou v národním parku Sallands Heuvelrug. Vaše oči poznají panoramatické výhledy na obrovské lesy a z krajiny vyčnívající vřesoviště. Přírodní unikáty projděte pěšky anebo projeďte na kole. Zavítejte také do přírodní rezervace Het Veld Wierdense. Spatříte bažiny s nevšedními druhy ptáků, květin a zvířat. Již nyní Vám přejeme hezkou dovolenou v Holandsku. S dětmi vyrazte do Avonturenparku Hellendoorn vzdáleného pouhých 10 km. Asi 34 km od letoviska se nachází Pony Slagharen a 60 km ZOO Emmen. Rezervujte si rekreační domy Nizozemí za skvělé ceny a dopřejte si hru na 18-jamkovém hřišti, kanoistiku, procházku s holemi nordic walking, jízdu na horském kole, posezení v útulné restauraci anebo pohodu na terase svého pronájmu.


Sir Nicholas Winton a jeho odkaz budoucím generacím - PDF\nDownload "Sir Nicholas Winton a jeho odkaz budoucím generacím"\n1 UNIVERZITA KARLOVA V PRAZE EVANGELICKÁ TEOLOGICKÁ FAKULTA Sir Nicholas Winton a jeho odkaz budoucím generacím Bakalářská práce Veronika Hrdličková Vedoucí: Ing. Ivana Adámková Program: B7508 Sociální práce Obor: Pastorační a sociální práce Rok: 2013\n2 Prohlašuji, ţe jsem tuto bakalářskou práci s názvem Sir Nicholas Winton a jeho odkaz budoucím generacím napsala samostatně a výhradně s pouţitím citovaných pramenů. Souhlasím s tím, aby práce byla zpřístupněna veřejnosti ke studijním účelům. V Praze dne Veronika Hrdličková 2\n3 Anotace Práce Sir Nicholas Winton a jeho odkaz budoucím generacím si klade za cíl potvrdit tezi, ţe čin sira Wintona mnozí povaţují za inspirativní a motivující k pomoci druhým. Tuto tezi se snaţí dokázat představením výpovědí, zaznamenaných v literatuře, rozhovorech, filmovém dokumentu i v internetových článcích. Rovněţ je cílem této práce ukázat, jakými způsoby lidé, kteří se cítí Wintonovým příběhem motivováni, svou pomoc ostatním vykonávají, nebo chtějí vykonávat. Práce se nejprve zaměřuje na popis dobového pozadí činu Nicholase Wintona, přiblíţí samotného Wintona a popíše jeho záchranné akce. Dále jsou představeny některé zachráněné děti a jejich výpovědi o jejich vlastním pomáhání druhým. Práce také představí příbuzné zachráněných a jejich snahy pomáhat, a v neposlední řadě jsou v práci zaznamenány výpovědi veřejnosti, která byla Wintonovým příběhem ovlivněna. Klíčová slova Sir Nicholas Winton, Wintonovy děti, ţidé, dětské transporty, pomoc druhým. Summary This thesis entitled Sir Nicholas Winton and his legacy for future generations aims to prove that the act of Sir Winton is considered to be motivating and inspirational in the field of helping others. The thesis tries to prove this by introducing statements which are recorded in literature, interviews, a documentary film and internet articles. The next aim of this thesis is to show how persons influenced by the Winton story help others, or how they would like to help. The first part of this thesis is focused on a description of the historical background of Winton s act, further, on Nicholas Winton himself, and on the description of the rescue operation itself. Subsequently, some saved children, and statements from them about their helping others are introduced. Then, the thesis introduces kin of saved children and their efforts to help. Last, but not least, there are recorded statements of people who were influenced by the Winton s story. Keywords Sir Nicholas Winton, Winton s children, Jews, kinder transport, help to others 3\n4 Ráda bych touto cestou poděkovala Ing. Ivaně Adámkové a Ing. Mgr. Janu Dočkalovi, CSc., za odborné vedení a podnětné rady. Mé díky patří také Asafu Auerbachovi za rozhovor, který byl pro mě velice inspirativní. 4\n5 Obsah Obsah... 5 Úvod Dobové pozadí Počátky protiţidovského smýšlení Nejen Norimberské zákony Zákon o říšském občanství Zákon o ochraně německé krve a německé cti Nařízení říšského protektora v Čechách a na Moravě o ţidovském majetku Výnos prezidia protektorátního ministerstva vnitra z 3. srpna Záchranná mise Nicholas Winton ţivot před válkou Britská komise pro uprchlíky z Československa dětská sekce Dětské transporty Nicholas Winton ţivot po válce Zachráněné děti Věra Gissingová Tom Schrecker Reverend John Fieldsend Tomáš Graumann Asaf Auerbach Zachráněné děti ţivot po válce Věra Gissingová Tom Schrecker Reverend John Fieldsend Tomáš Graumman Asaf Auerbach Rodiny zachráněných Rodiče Lisy Midwinterové Vnučka zachráněného dítěte Charlotte Mastersová Vnučka zachráněného dítěte Yarden Frank Wintonův příběh ovlivňuje veřejnost Magna Deti v núdzi Základní škola Sira Nicholase Wintona Kunţak Základní škola UNESCO Uherské Hradiště Vzdělávací program Síla lidskosti Vzdělávací projekt Nickyho rodina Výpovědi studentů Výpovědi studentů českých základních a středních škol Výpovědi studentů VOŠ Jabok a Evangelické teologické fakulty Univerzity Karlovy Veřejnost šíří poselství Wintonova příběhu\n6 8.1 Iniciativa za udělení Nobelovy ceny za mír siru Nicholasi Wintonovi Sad zachránců dětí Společnost projevuje úctu Řád britského impéria Řád T. G. Masaryka Spravedlivý mezi národy Závěr Seznam pouţité literatury Seznam příloh: Přílohy\n7 Úvod Někdy se mu přezdívá britský Schindler. On sám toto oslovení ale prý rád nemá, ví se o něm, ţe je velice skromný. Vlastně je to velká souhra náhod, ţe se o něm vůbec něco ví; nebýt jeho manţelky, svět by se o něm moţná nikdy nedozvěděl. A to by byla velká škoda. Řeč je o Nicholasi Wintonovi. Muţi, který se v prosinci roku 1938 původně chystal na dovolenou a který se v Československu ocitl vlastně náhodou. O muţi, jenţ nebyl lhostejný vůči druhým a jemuţ se svým jednáním podařilo zachránit 669 českých a slovenských dětí před téměř jistou smrtí. On a jeho kolegové dokázali, a to doslova před očima nacistů, zorganizovat do vypuknutí druhé světové války několik vlakových transportů a poslat více neţ 669 dětí do bezpečí do Velké Británie. Můţe se zdát, ţe příběh, o kterém budu ve své práci psát, bude smutný. Ale nebude, alespoň po většinu času. Tento příběh není jen jedním z mnoha příběhů druhé světové války, kde hrála roli náhoda a kde kdosi kohosi zachránil. Tento příběh je hlavně o lidskosti. O nezištné pomoci a velké skromnosti zachránce, o ohromné vděčnosti zachráněných a o velkém údivu a obdivu široké veřejnosti napříč generacemi. Má práce se jmenuje Sir Nicholas Winton a jeho odkaz budoucím generacím. Lidé si totiţ z jeho chování a jeho činu berou příklad. Uvědomují si, ţe kaţdý člověk můţe někomu pomoci. Ţe pomáhat se nemusí jen během války či jiných vyhrocených situací, ale ţe kaţdý den je kolem nás mnoho lidí, kteří také potřebují pomoci. Takový je alespoň můj předpoklad. Cílem práce je ukázat to, jak činy Nicholase Wintona ovlivnily budoucí generace, jak je inspirovaly a motivovaly k pomoci druhým. Velice mě zaujala slova, která pronesla 7\n8 Zuzana Marešová ve filmu Mateje Mináče Nickyho rodina. Zuzana Marešová je jedním ze zachráněných dětí. Jeho čin je jako malý kámen hozený do jezera a vlnky a vlny od toho kamene se šíří stále víc a víc. A čím dále se dostanou, tím víc dobra se na světě vykoná. 1 A přesně v těchto kruzích chci ve své práci postupovat, abych se dostala k jejímu cíli. V teoretické části práce chci krátce nastínit dobové pozadí daných událostí. Poté představím samotného Nicholase Wintona. Pokračovat budu popisem záchranné akce a jednotlivých transportů. V této části práce čerpám především z literatury a filmu Mateje Mináče. V praktické části práce se chci věnovat nejprve několika zachráněným dětem a jejich výpovědím jednak o tom, co proţívaly v období své záchrany, ale také výpovědím o tom, jak to je samotné ovlivnilo a co všechno na základě toho ony udělaly pro druhé. Ráda bych tento díl alespoň zčásti podloţila osobním rozhovorem, případně opět výpověďmi zaznamenanými v literatuře. Dalším pomyslným kruhem vytvořeným oním malým kamenem budou pak děti a vnoučata zachráněných dětí. Třetí kruh pak bude zastupovat veřejnost. Ať uţ jednotlivci, skupiny, či celé organizace, které se aktivně podílejí na pomoci druhým. Do tohoto třetího kruhu, tvořeného veřejností, budou také patřit studenti škol, kterým byl film o Nicholasi Wintonovi promítán v rámci vzdělávacího programu Síla lidskosti. 2 Jejich výpovědi o pomoci druhým budu vybírat z výsledků literární soutěţe, zveřejněné na oficiálních stránkách tohoto vzdělávacího programu. 1 Nickyho rodina [film]. 1:26:01 2 Vzdělávací program Síla lidskosti [online] 8\n9 Dále chci sama vytvořit dotazník, jenţ dám studentům, kteří film viděli. Budou to studenti Jaboku a ETF, kterým byl film v rámci kurzu Rasismus a antisemitismus promítán. Dotazník by se měl zaměřovat na to, jak tento příběh studenty ovlivnil ve snaze pomáhat druhým. V neposlední řadě bude v mé práci popsána snaha zainteresovaných osob seznámit s Wintonovým příběhem co nejvíce lidí, respektive různé formy šíření příběhu, jeho představování co nejširší veřejnosti. V této části práce bude také ukázáno, jak si společnost a národy sira Wintona váţí a jakým způsobem byl za své činy oceněn. Winton o svém činu nikomu neřekl, dokonce ani vlastní manţelce, a tak se tento příběh ztratil na téměř padesát let. Aţ v roce 1988 našla Wintonova manţelka Grete zapomenutý kufr s knihou výstřiţků, fotografiemi dětí a dalšími dokumenty. Oslovila doktorku Elizabeth Maxwellovou, odbornici na problematiku holocaustu, a ta začala po tou dobou uţ dospělých dětech pátrat. 3 Tehdy se věci daly do pohybu, a střípek po střípku se začala vybarvovat mozaika příběhu muţe, jenţ je dnes povaţován za hrdinu. A stejně tak chci i já, střípek po střípku, z výpovědí, svědectví a rozhovorů, poskládat příběh a následně ukázat, ţe i čin jednoho člověka můţe ovlivnit myšlení mnoha lidí. 3 MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str\n10 1. Dobové pozadí Aby bylo moţné správně pochopit, co Nicholas Winton udělal, proti čemu tím bojoval a před čím zachraňoval, je třeba připomenout něco z historie. V této kapitole bych se chtěla zabývat situací Ţidů v Protektorátu Čechy a Morava. Není třeba představovat celou nacistickou ideologii. Účelem této kapitoly je připomenout konkrétní nařízení, která nejen Ţidům, ale jim především, komplikovala ţivot a byla prvotním krokem k takzvanému Konečnému řešení ţidovské otázky, tedy genocidě ţidovského obyvatelstva. 1.1 Počátky protiţidovského smýšlení S prvními protiţidovskými názory přišel Adolf Hitler uţ na začátku své politické kariéry ve dvacátých letech dvacátého století. Přinesl jednoduché vysvětlení všeho, co se Německu přihodilo po prohrané první světové válce, důvod krize. Byli to Ţidé a jejich světovláda, která se nesměla stát definitivní. 4 Kdyby se na počátku války a v jejím průběhu bylo Německo zbavilo dvanácti, či patnácti tisíc hebrejských ničitelů národa, hlásal Hitlerův Mein Kampf, pak by milionové oběti německé fronty nebyly zmařeny. 5 Na údajné viníky bylo ukázáno. Moţná to bylo Hitlerovými emotivními a přesvědčivými projevy, moţná něčím jiným, ale německé společnosti to stačilo. Kdyţ nyní všichni věděli, kdo můţe za špatnou situaci Německa, bylo třeba s tím něco udělat. Jak jiţ bylo řečeno, aby se ţidovská světovláda nestala definitivní, vysvětloval Hitler, je třeba vytvořit politickou organizaci, která by dokázala v německém národě instinktivní protižidovství probouzet, vybičovávat, burcovat tak dlouho až se národ připojí k tomu hnutí, které je připraveno vyvodit důsledky. 6 4 KÁRNÝ, Miroslav. Konečné řešení: Genocida českých židů v německé protektorátní politice, str. 7 5 Tamtéţ, str. 8 6 Tamtéţ, str. 8 10\n11 Probouzet a vybičovávat protiţidovské chování se Hitlerovy dařilo. Z příběhu Jacka Hellmana, původním jménem Hanse Joachima, jednoho z dětí, které měly štěstí a dostaly se do Velké Británie (i kdyţ ne Wintonovými transporty), se lze dozvědět, ţe proti ţidům se v tu dobu obraceli téměř všichni, i jejich blízcí. Když Jack ležel večer v posteli, viděl za okny zlověstně se míhající pochodně a slyšel sousedy lidi, které znal celý život zpívat: Když kape z nože židovská krev, hned je nám líp. 7 Takto by se daly velice zkráceně a zjednodušeně popsat začátky Hitlerovy kariéry, ale také počátky aktivního definitivního řešení ţidovské otázky. Dalším významným krokem v jejím řešení a krokem, který zase o něco více zneucťoval ţidovské obyvatelstvo tehdejšího Německa, bylo přijetí takzvaných Norimberských zákonů v roce Nejen Norimberské zákony Konkrétně se jedná o Zákon o říšském občanství a Zákon o ochraně německé krve a německé cti. Dále budu hovořit o Nařízení říšského protektora v Čechách a na Moravě o ţidovském majetku z roku 1939 a o dopadech Výnosu prezidia protektorátního ministerstva vnitra z 3. srpna Zákon o říšském občanství Zákon o říšském občanství obsahuje dva velice důleţité odstavce. Stanovuje se v nich, kdo je pravým říšským občanem a kdo je nositelem politických práv. Říšským občanem jest pouze státní příslušník německé nebo příbuzné krve, který dokazuje svým chováním, že je ochoten a schopen sloužit německému národu a říši. a Říšský občan je jediným nositelem v zákonem stanovených plných politických práv. 8 7 CRAUGHWELL, Thomas J. Slavné záchranné akce DRUHÉ SVĚTOVÉ VÁLKY, str Zákon o říšském občanství, 2, odst. 1 a 3 11\n12 Tímto zákonem Ţidé přicházejí o své občanství a hlavně přicházejí o svá politická práva. Mimo tyto ztráty s sebou ale zatím nepřináší jiná omezení či zákazy. Ta jsou stanovena aţ v dalších zákonech a nařízeních. Jedním z nich je Zákon o ochraně německé krve a německé cti Zákon o ochraně německé krve a německé cti Zákon o ochraně německé krve a německé cti udává výčet věcí, které nejsou ţidům, případně árijcům povoleny. Je patrné, ţe těmito nařízeními se má zabránit míšení obou ras, ţidovské a árijské. 1 (1) Sňatky mezi židy a státními příslušníky německé nebo druhově příbuzné krve jsou zakázány. Manželství uzavřená proti tomuto zákonu jsou neplatná, i když byla k obcházení zákona uzavřena v cizině.. 2 Mimomanželský styk mezi židy a státními příslušníky německé nebo druhově příbuzné krve je zakázán. 3 Židé nesmějí ve své domácnosti zaměstnávat státní příslušníky německé nebo druhově příbuzné krve mladší 45 let Nařízení říšského protektora v Čechách a na Moravě o ţidovském majetku Dalším krokem doslova perzekuujícím Ţidy bylo přijetí Nařízení říšského protektora v Čechách a na Moravě o ţidovském majetku z roku V něm se nejdříve přesně stanovuje, kdo je povaţován za ţida. 9 Zákon o ochraně německé krve a německé cti,\n13 6 Za žida se považuje: kdo pochází od nejméně tří podle rasy úplně židovských prarodičů. Za úplně židovského se považuje prarodič bez dalších předpokladů, jestliže přísluší nebo příslušel k židovské náboženské společnosti; za žida se též považuje míšenec, pocházející od dvou úplně židovských prarodičů 10 A dále tento zákon upravuje zacházení s ţidovským majetkem. Ţidé s nemovitostmi a dalším majetkem mohou nakládat jen se zvláštním povolením ( 1, odstavec 1), dále je ţidům zakázáno nabývat nemovitostí a práv na nemovitostech, ale také najímání nemovitostí ( 4, odstavec 1), ţidé musí přihlásit předměty ze zlata a stříbra a jiných cenných kovů u Národní banky ( 5, odstavec 1). Jedním z trestů při provinění proti těmto, ale i dalším paragrafům je zabavení majetku Výnos prezidia protektorátního ministerstva vnitra z 3. srpna 1939 Můţe se zdát, ţe aţ sem byly protiţidovské akce pozvolné a postupné. Rozhodujícím krokem ve vyčlenění Ţidů ze společnosti byl Výnos prezidia protektorátního ministerstva vnitra z 3. srpna V tomto výnosu jsou stanoveny ony známé zákazy a povinnosti, které Ţidé museli plnit. Mezi ně patřil například zákaz vstupu na určitá náměstí a do různých parků, zákaz návštěvy divadel, knihoven, sportovních podniků a zábavních nařízení, pouţívání vyhrazených prostor v dopravních prostředcích, omezení nákupní doby, zákaz opouštění bydliště ve večerních hodinách, 12 ale také zákaz navštěvování škol a povinné nošení viditelného označení na šatech, ţluté Davidovy hvězdy. 10 Nařízení říšského protektora v Čechách a na Moravě o ţidovském majetku, 6 11 Nařízení říšského protektora v Čechách a na Moravě o ţidovském majetku, Kárný, str\n14 Tento výnos vyšel v srpnu roku 1939, tedy měsíc před začátkem války, a zde také končí popis dobového pozadí, do kterého je záchranná akce Nicholase Wintona zasazena. Ta totiţ skončila s vypuknutím druhé světové války, 1. září Je třeba znovu připomenout, kterého období se příběh Nicholase Wintona týká. Winton se do Prahy dostal v prosinci roku 1938, tedy nedlouho po takzvané Mnichovské dohodě, kterou došlo k odevzdání českého pohraničního území Německé říši. To způsobilo, ţe tisíce lidí prchaly ze Sudet do Prahy a jejího okolí. Československá vláda se obrátila s ţádostí o pomoc na Francii a Británii, a právě Británie uvolnila imigrační zákony. 13 V tu chvíli byl Martin Blake vyslán Britským výborem pro uprchlíky z Československa do Prahy a odtamtud zavolal svému příteli, Nicholasovi Wintonovi, aby mu přijel pomoci. 14 V první kapitole jsem se snaţila poukázat na nelehkou situaci Ţidů a na to, proč potřebovali pomoc. Zmínila jsem také, jakou roli v této pomoci hrála Velká Británie. O její úloze v tomto příběhu budu ještě hovořit v dalších kapitolách. 2. Záchranná mise V této kapitole se budu zabývat Wintonovým ţivotem a jeho skutky. Nejprve bych chtěla stručně popsat jeho ţivot před válkou a to, jak se k záchraně československých dětí vůbec dostal, co bylo impulzem pro jeho příjezd a jaké byly jeho motivy. Dále chci popsat samotné dětské transporty, jejich počty a trasu, kterou ujely. Poté bych se chtěla znovu vrátit k Wintonovu ţivotu, tentokrát uţ po válce. 13 GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str Tamtéţ, str\n15 2.1 Nicholas Winton ţivot před válkou Nicholas Winton, původním jménem Nicholas Wertheim, se narodil 19. května 1909 v Londýnské čtvrti West Hampstead. 15 Jeho prarodiče z matčiny strany byli němečtí Ţidé, kteří se v roce 1866 usadili ve Velké Británii, v Manchesteru. Jejich dcera Barbara se po sňatku přestěhovala do Londýna. Tam spolu se svým manţelem a třemi dětmi ţila v ţidovské komunitě německých přistěhovalců. 16 V roce 1923 začínal Winton studovat internátní školu ve Stowe. Zde navázal přátelství se svým učitelem Hechster-Smithem, který na něj měl velký vliv a který v něm vzbudil zájem o předmět, který vyučoval, tedy matematiku. 17 Mimo to se zdokonaloval v němčině a učil se i francouzsky. 18 Winton se stal bankéřem. V roce 1929 opustil Anglii, odjel do Německa, kde pracoval v několika bankách, nejprve v Hamburku, poté v Berlíně. V Německu strávil dva roky, poté se opět vrátil do Londýna. I zde se snaţil prosadit v různých bankách. Od roku 1931 do roku 1936 vystřídal Winton čtyři různé banky, z toho posledním zaměstnavatelem byla firma Crews a spol. a v roce 1937 se stala členem londýnské burzy. 19 Jak jiţ bylo řečeno výše, necelý rok poté, v roce 1938, se Winton chystal na dovolenou. Situace v Evropě mu v tu chvíli velké starosti nedělala. Je třeba si uvědomit, ţe to bylo krátce po sepsání Mnichovské dohody a ţe nálada v Londýně byla v tu dobu více méně proněmecká a Hitler ještě nebyl povaţován za velkou hrozbu. 15 GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str\n16 S opačným úhlem pohledu a nepěknými událostmi v Německu jej seznámil aţ jeho přítel, jiţ zmiňovaný Martin Blake, levicově smýšlející učitel, jenţ se přátelil s různými aktivními socialisty, které představil i Wintonovi. 20 Ten mu těsně před dovolenou volá a ţádá jej, aby za ním přijel do Prahy. V této kapitole jsem představila Nicholase Wintona takového, jakého veřejnost příliš nezná. Proslavil se především svými činy, které uskutečnil v období od prosince roku 1938 do září roku Klíčová mohla být ale i některá rozhodnutí, která udělal mnohem dříve a která napomohla, i kdyţ neúmyslně, úspěšně naplánovat a vykonat jeho záchrannou misi. Například to, ţe se rozhodl zdokonalovat si svou od dětství známou němčinu, mu jednou přijde vhod. Stejně tak rozhodnutí studovat bankovnictví a obchod se prokáţe být velice uţitečným. Při záchranných akcích, které budu popisovat níţe, totiţ nestačila jen dobrá vůle, ale i obchodnické znalosti. Musel vědět, jak nejlépe nabídnout československé děti britským rodinám, aby jich zachránil co nejvíce. Celou akci musel mít dobře propracovanou i po administrativní stránce a v obou případech se mu jeho obchodnický duch vyplatil. V neposlední řadě ho zajisté ovlivnilo přátelství s levicově zaměřeným Blakem a dalšími socialisty. Je moţné, ţe ti Wintona svým způsobem ovlivnili, a proto se moţná v roce 1938 rozhodl do Československa přijet. 2.2 Britská komise pro uprchlíky z Československa dětská sekce V této kapitole uţ bude následovat popis celé akce od jejího počátku aţ do vypuknutí druhé světové války. Zachycuje tedy události z doby od prosince 1938 do září Nicholas Winton vyslyšel svého přítele a skutečně do Československa přiletěl. Hned po jeho příletu ho Blake vzal do několika uprchlických táborů poblíţ Prahy a ukazoval mu 20 GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str\n17 následky Mnichovské dohody uprchlíky ze Sudet. Blake totiţ pracoval jako dobrovolník pro Britský výbor pro uprchlíky. 21 Winton zjistil, ţe v Československu neexistuje ţádná organizace, která by se starala o ohroţené děti. Navíc od jednoho německého úředníka získal mapu, na které bylo vyznačeno, jak bude postupně celá Evropa obsazena Německem. Věděl tedy, ţe brzy bude okupováno celé Československo. 22 Winton proto přemýšlel, jak by dětem mohl co nejrychleji pomoci. Nejprve zjistil, ţe Británie po takzvané Křišťálové noci z 9. na zmírnila imigrační zákony. Zajímal se tedy, zda by mohl odvézt do Británie také ohroţené děti. Dostal kladnou odpověď, ale s několika přísnými podmínkami. Za kaţdé dítě musí být zaplacena garance padesáti liber a také musí kaţdému dítěti najít rodinu, která se o něj postará do jeho osmnácti let. A v neposlední řadě musí najít finanční prostředky na zaplacení cestovních výloh. 23 Prvním úkolem bylo zaloţit organizaci, která bude dětem pomáhat. Ovšem kdyby to chtěl udělat oficiální cestou, trvalo by to měsíce. A na to nebyl čas. A tak si Winton jednoduše nechal vytisknout formuláře s hlavičkou Britská komise pro uprchlíky z Československa dětská sekce. A na setkání této komise se sebou samým se Winton jmenoval jejím čestným předsedou. 24 Dalším úkolem bylo vytvořit seznam ohroţených dětí, které bylo třeba co nejrychleji poslat do Británie. Uţ za pár týdnů se mu pro několik z nich podařilo najít domov. Proto začal urgovat britské ministerstvo vnitra, aby mu co nejrychleji vydalo povolení pro 21 MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str Tamtéţ, str Tamtéţ, str Tamtéţ, str\n18 jejich vstup. Britští úředníci ale nechápali, proč Winton tak spěchá. Věřili, ţe nic zlého se v Evropě nestane, ţe Hitlerovi postačí to, co mu přinesla Mnichovská dohoda. 25 S tím se ale Winton nespokojil a jako by tušil, ţe jde doslova o dny, našel si v Praze tiskárnu a nechal vyhotovit falešná víza, tak dokonalá, ţe Němci nic nepoznali a naopak je potvrdili svými razítky. Wintonova kancelář v Londýně mezitím sháněla víza pravá, která vyměnila během cesty dětí do Británie. 26 Ţádné dítě tedy nelegálně do Británie nepřicestovalo. Jeho rodná Británie nebyla jedinou zemí, kam chtěl Winton děti posílat. Psal dopisy na všechny strany, do různých zemí, napsal dokonce přímo do Bílého domu prezidentu Rooseveltovi. Spojené státy ale odmítly přijmout další uprchlíky nad rámec existujících zákonů a kvót. 27 Stejně se zachovaly i ostatní země. Jediná Británie, jak jiţ bylo řečeno, své hranice otevřela. A ještě několik dětí se podařilo dostat do Švédska a Kanady, ale o tom budu hovořit aţ v další kapitole. Na začátku roku 1939 se Winton vrací do Londýna a s sebou má seznam nejohroţenějších dětí, na kterém bylo uţ několik tisíc jmen. Ţádal rodiče, aby mu poslali co nejlepší fotky svých dětí a všechny je lepil na kartičky. Rodiče mu navíc posílali další informace o svých dětech, například jejich dovednosti, informace o hudebním nadání, o jejich nadání na cizí jazyky a tak podobně. Tyto kartičky pak Winton rozesílal po celé Británii. Obracel se na organizace pracující s utečenci, nebo třeba na redakce časopisů. Nabízel kartičky všude a kaţdému, kdo by o děti mohl mít zájem. 28 Zbytek záchranného procesu uţ byl popsán. Pokud si rodina nebo jiná instituce 25 MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str MINÁČ, Matej. TULIS, Zdeněk. Nickyho rodina, str Nickyho rodina [film], 00:17:39 28 MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str\n19 nějaké dítě vybrala a zaplatila za něj jiţ výše zmíněných 50 liber, bylo zařazeno do nejbliţšího vlakového transportu přímo do Británie. 2.3 Dětské transporty Pro naprostou většinu Wintonových transportů byly pouţívány vlaky. Našla by se ale výjimka. Ještě před tím, neţ se mu podařilo vypravit první vlakový transport, seznámil se v Praze s krásnou zaměstnankyní švédského Červeného kříţe. S její pomocí chtěl několik dětí dostat také do Švédska, a to letecky. I kdyţ se ukázalo, ţe krásná Švédka je agentka pracující pro gestapo, tak ač není jasné proč, Wintonovi skutečně pomohla. A tak se hned v prosinci dostalo do bezpečí prvních dvacet dětí, a to přímo před očima gestapa, které na všechno dohlíţelo. 29 Zde je třeba poukázat na odlišnosti v dostupné literatuře. V knize Zachráněná generace je uváděno, ţe dětí zachráněných převozem do Švédska bylo dvacet devět. 30 Děti ve vlakových transportech dostaly na krk cedulku s číslem 31, a mohly se vydat na cestu. Z Prahy jel vlak do Německa, přes Německo aţ na hranice s Holandskem. Tam docházelo ke kontrolování dokumentů, ale také k prohlíţení zavazadel. V Holandsku měl vlak první zastávku, děti od místních lidí dostaly kakao a bílý chleba. Dále vlak pokračoval přes holandské území aţ ke kanálu La Manche. Přes ten se děti dostaly velkým parníkem. A poté opět vlakem aţ do Londýna. 32 Je zajímavé, ţe z výpovědí dětí vyplývá, ţe přejezd hranic do Holandska byl spojen s pocitem úlevy a štěstí. V celém vlaku bylo znát, jak jsme si oddychli. Bylo to, jako bychom vyjeli z tunelu. Jako by začalo zářit slunce, vzpomíná například zachráněný Hugo Marom MINÁČ, Matej. Loterie života Nicholase Wintona, str GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str Příloha č Nickyho rodina [film], 00:43:45 00:49:77 33 Tamtéţ, 00:46:34 19\n20 Po dlouhé a nepohodlné cestě, na které byly děti navíc úplně samy, bez rodičů, byly v Londýně konečně v bezpečí. Nejčastěji putovaly do adoptivních rodin. To ovšem nebyla jediná moţnost, kde děti mohly skončit. Některé se dostaly do různých zařízení, slouţících k hromadnému ubytování dětí. Jedním z takových zařízení byla například Československá státní střední škola ve Walesu. 34 Wintonovi a jeho kolegům se do vypuknutí první světové války podařilo vypravit, mimo skupinky dětí do Švédska, celkem osm vlaků s následujícím počtem dětí. 1. transport z Prahy 14. března dětí 2. transport z Prahy 19. dubna dětí 3. transport z Prahy 29. dubna dětí 4. transport z Prahy 13. května dětí 5. transport z Prahy 2. června dětí 6. transport z Prahy 1. července dětí 7. transport z Prahy 20 července dětí 8. transport z Prahy 2. srpna dětí Různé transporty z Vídně atd dětí 35 Informace o různých transportech z Vídně lze nalézt v knize Winton Train: Po sedmdesáti letech znovu do Londýna. Nikde v literatuře ale není k nalezení více informací o těchto transportech. Pokud se tato čísla sečtou, bude výsledek 669. Tolik dětí Nicholas Winton dostal do bezpečí a zachránil od téměř jisté smrti. Winton měl v plánu uskutečnit ještě jeden, největší transport. Tím mělo 1. září odjet dalších 250 dětí. 1. září ale Hitler napadl 34 Nickyho rodina [film], 00:57:12 35 WAGNEROVÁ, Magdalena. VODIČKA, Milan. Winton Train : Po sedmdesáti letech znovu do Londýna, str\n21 Polsko a začala válka. Většina dětí, které byly uţ shromáţděné na nástupišti a čekaly na odjezd, skončila v koncentračních táborech. 36 Zachráněných dětí bylo pravděpodobně ale víc. Trevor Chadwick byl britský učitel, jenţ koncem roku 1938 odletěl do Prahy, kde měl vybrat dva chlapce, které chtěla jeho škola adoptovat. Stejně jako Winton pochopil, ţe pomoc potřebuje více dětí. Wintona proto vyhledal a stal se jeho pomocníkem. Vzdal se svého učitelského zaměstnání a stal se vedoucím praţské pobočky Wintonovy organizace poté, co se Winton vrátil do Londýna. 37 Tomuto Trevorovi Chadwickovi se podařilo, pod záštitou Wintonovy Britské komise pro uprchlíky z Československa, ještě před odjezdem prvního vlaku vypravit letecký transport. Bylo to 10. března 1939, cestovalo v něm dvacet dětí a všechny letěly do Kanady. 38 A stále to není všechno. Úplně první transport dětí se odehrál uţ 12. ledna 1939, v době, kdy Winton ještě působil v praţské pobočce své organizace. V tento den odjelo z Prahy do Londýna 22 dětí vybraných Barbikanskou misií. Nikdo z těchto dvou transportů ale není zanesen v oficiálním Wintonově sezamu zachráněných dětí. Avšak zmínku o prvním transportu lze nalézt ve Wintonově knize výstřiţků, přímo s datem 12. ledna Doslova zde Winton píše: První skupina dětí dnes opustila Prahu. Zařídila to Barbikanská misie...transport jsme připravili my. 39 Je tedy více neţ jasné, ţe zachráněných dětí bylo více neţ 669. Do tohoto čísla totiţ nejsou zahrnuty poslední tři zmíněné transporty do Švédska, Kanady a Londýna. Proč 36 WAGNEROVÁ, Magdalena. VODIČKA, Milan. Winton Train : Po sedmdesáti letech znovu do Londýna, str GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str Tamtéţ, str příloha č. 2. Originál: The first party of children today left Prague. This was fixed up by the Barbican Mission...transport was arranged by us. 21\n22 ale tyto transporty nejsou zahrnuty ve Wintonových oficiálních seznamech, není jasné. Celkem se tedy pod Wintonovým vedením uskutečnilo od ledna do září roku 1939 jedenáct transportů, z toho dohromady devět z nich odjelo do Londýna. A zachránit se podařilo dohromady 731 aţ 740 dětí. Přesné číslo nelze stanovit kvůli odlišnostem v informacích, týkajících se leteckého transportu do Švédska. 2.4 Nicholas Winton ţivot po válce Wintonův ţivot se i bezprostředně po válce nesl ve znamení pomoci druhým. Kdyţ byl svědkem toho, jak tisíce lidí nemají po válce kam jít, chtěl se účastnit jejich rehabilitace a také hledání jejich nových domovů. Nastoupil do výboru Úřadu pro uprchlíky při Společnosti národů se sídlem v Londýně. Později byl přeloţen do Ţenevy a stal se zástupcem ředitele reparační přípravné komise Mezinárodní organizace pro uprchlíky. 40 V roce 1948 se Winton vrací k bankovnictví, nastoupil do Mezinárodní banky v Paříţi. Zde poznává sekretářku ředitele banky pro Evropu, devětadvacetiletou Dánku Grete Gjelstrupovou, svou budoucí manţelku. Svatba byla ještě v témţe roce. Manţelé Wintonovi se věnovali cestování, nejprve po Francii, poté na tři měsíce odjíţdějí poznávat Spojené státy americké. 41 Nakonec se Wintonovi usazují v Anglii, v roce 1950 kupují dům v Maidenheadu a chtějí zaloţit rodinu. V roce 1952 se jim narodil syn Nicholas, o rok později dcera Barbara a jako poslední v roce 1956 syn Robin. Robin se ale narodil s duševním postiţením, coţ Wintonovi zjišťují aţ po šesti měsících jeho ţivota. Ani jeden z nich do té doby neměl zkušenosti s člověkem s postiţením, od lékařů se jim nedostalo ani účasti ani pomoci. A tak zůstali se svým trápením sami. Dlouho váhali, mají-li o syna pečovat 40 GISSINGOVÁ, Věra. EMANUELOVÁ, Muriel. Nicholas Winton a zachráněná generace, str Tamtéţ, str


Alien Hunt - nezvaní návštěvníci z vesmíru - iDNES.cz\nAlien Hunt - nezvaní návštěvníci z vesmíru\n28. března 2007 12:00, aktualizováno 27. března 8:53\nMimozemští vetřelci opět dotírají na naši planetu a existuje jediný člověk, který se jim dokáže postavit. Ano, je to skutečně vaše maličkost, jež bude ozbrojena obyčejnou brokovnicí střílet fialové potvory.\nVýrobce:\tBrian Quarfoth\nMimozemští návštěvníci se opět pokoušejí o invazi na naši domovskou planetu Zemi a jak to tak už ve většině her chodí, ačkoliv představují hrozbu pro celé lidstvo, skutečně útočí jen na hlavního hrdinu, který musí být připraven s nimi bez váhání zatočit. No a nějak podobně to vlastně bude i v této hře ...\nAbyste nedoufali v kdoví jaké zázraky, sluší se hned na úvod uvést vše na pravou míru – Alien Hunt je hra prostá doslova jako její názor, čemuž je ostatně poplatné i hodnocení, které jste si jistě již mnohokrát prohlédli.\nVe hře se ujmete ovládání naprosto běžného človíčka, oblečeného do civilního oblečení, který v rukou pevně třímá brokovnici, přesnou leč poměrně omezenou alespoň co se projektilů týče. Alien Hunt je rozdělen do několika levelů, které se samozřejmě liší obtížností. Ta je charakterizovaná číslem, tedy rychlostí uvedenou na spodním panelu. Tou se řídí právě vesmírná tělesa pohybující se po herní obrazovce. Vždy se jedná o dva nafialovělé alieny podivných tvarů, které se klasické lidské rase nepodobají snad ani trochu. A tak se vždy po začátku levelu vrháte za chatrný plot před domem, který poslouží jako efektní kryt. Odtud již budete nepřátele jen jednoduchým způsobem odstřelovat, jako jsme zvyklí ze sérií jako je Moorhuhn. Tedy máte na obrazovce kurzor, který je třeba zamířit a v přesný okamžik vystřelit.\nKouzlo Alient Hunt (pokud byste na to snad nemohli přijít) se ukrývá právě v poměrně radikálních podmínkách, do nichž jste hned ze začátku postaveni. A tak se budete muset přizpůsobit nejen radikálně omezenému počtu střel, kterých máte v každé misi jen čtyři, ale také časovým limitem, který je nastaven na deset sekund. YZ počátku to budete stíhat v pořádku a dva nepřátele v jednom kole odstřelíte levou zadní (což je mimochodem počet potřebný k postupu dál). Časem ale rozhodně přivítáte možnost sestřelit jen jednoho jediného, což vás pro další pokus udrží v levelu stejném.\nJak je patrné z výsledného hodnocení, Alien Hunt není žádným přelomovým dílkem výrazné kvality. I přes to mě ale hra poměrně oslovila a to nejen tím, že se snaží alespoň částečně odbočit ze zaběhnutých konvencí. Jestliže tedy rádi Moorhuhn a jemu podobné hry, rozhodně vyzkoušejte i tuto ...


ZDROJ.CZ - Nachtmann: Jak jsem byl znásilněn\nNachtmann: Jak jsem byl znásilněn\nŠvédští poslanci drtivou většinou rozhodli, že sex bez výslovného souhlasu jde nově kvalifikovat jako znásilnění. Zákon počítá s tím, že každému sexuálnímu aktu musí předcházet explicitní souhlas obou (nebo více) partnerů, podle právníků by měl být ideálně písemný. A teď to nejlepší: Toto není aprílová zpráva.\nJak informovaly Novinky.cz, pokud obě strany nedají jasný souhlas, je kontakt považován za znásilnění. A to i v případě, že vůbec nedojde k násilí či jinému ohrožení. Souhlas sice může být ústní, právníci už ale upozornili, že kvůli případným sporům je vždy jistější dohodnout se na styku písemně.\n„Pokud se chce člověk zapojit do sexuální aktivity s někým, kdo je neaktivní nebo má nejednoznačné signály, musí zjistit, zda je druhá osoba připravená," cituje sever přímo z nového zákona s tím, že předloha zavádí například trestný čin sexuální zneužití z nedbalosti, za což budou od 1. července hrozit až čtyři roky vězení (kde se už většinou na souhlas nikdo neptá).\nTento text původně vznikal jako vtipná glosa, nicméně v tomto směru už se zcela vyčerpala původní zpráva. Jen si to představte. Promítněte si svůj život a zkuste spočítat, kolikrát jste si s partnerem či partnerkou před výkonem řekli: Ano, chci se s tebou milovat, tady mi to podepiš.\nŠvédsko: Sex bez jednoznačného souhlasu je znásilnění\nTolik absurdních situací! Jelikož máme s manželkou dvě malé děti, dovedu si docela živě představit, do jakého průšvihu nás to může přivést. Znáte to. Když se vám nepodaří umístit potomky na noc k babičce, občas se stane, že minimálně jeden z rodičů-partnerů – obvykle je to ten, který má za sebou dvě hodiny uspávání memorováním sofistikovaných dětských říkanek typu Kde je má kravička? – v podstatě jen leží na gauči a vrcholem jeho snah o projevení zájmu je maximálně tak občasné nesmírně vysilující pootevření jednoho oka a náznak úsměvu, který v tu chvíli avizuje spíše blížící se nervové zhroucení. Zkoušejte pak žádat o písemný souhlas!\nA nebo: Kolik nádherných nocí by se neodehrálo mezi mladými lidmi? Jste s holkou (klukem či příslušníkem třetího pohlaví), nesmírně vypjatá scéna, kdy jste často oba zmatení, a vše může shodit jeden špatný pohyb, gesto, jedno slovo.\nV tu chvíli šeptne ona: „Miláčku, víš, co bych chtěla?"\nZadoufáte, ale přijde: „Abys mi podepsal písemný souhlas se sexuálním stykem."\nNenecháte se nicméně rozhodit: „Ano, také tu shodou okolností jeden mám. Je předvyplněný, stačí dopsat věk, jméno čitelným hůlkovým písmem a podpis."\n„Samozřejmě," přitaká bez okolků. „Já, XY, souhlasím dobrovolně a bez jakéhokoli nátlaku, že příštích XY hodin/minut/vteřin (nehodící se škrtněte) budu provozovat soulož se zde přítomným/přítomnou YZ, který/á podepsal/a spolupráci taktéž dobrovolně."\nNo a máte po sexu!\nAbychom si rozuměli, znásilnění je jedna z nejodpornějších a nejubožejších věcí, kterých se může jeden člověk na druhém dopustit. A má být trestáno tvrdě a exemplárně. O tom ale populistický švédský návrh vůbec není. Ten se pouze veze na vlně všudypřítomné politické korektnosti, která na nás útočí na každém kroku. Vždyť kdo by ještě před pár lety bral zprávu o iniciativě švédských poslanců vážně? A dnes je to realita.\nEvropa, která zoufale potřebuje, aby se spolu lidé milovali na všech možných i nemožných místech, podobnými nápady zabíjí sama sebe. A normální člověk (i když co je dnes normální, že?) jen uvažuje, kolikrát v životě znásilnil. A kolikrát byl znásilněn.


Investoři jsou nekompromisní, akcie Ajaxu Amsterdam poslali po prohře o pětinu níž | Warengo\n09.05.2019 • 2 minuty čtení\nDoposud znal v tomto ročníků jen opačný směr. Nizozemský fotbalový klub Ajax Amsterdam se díky překvapivým postupům v Lize Mistrů těšil nebývalé přízni investorů a rostoucí ceně akcií. Až do včerejšího večera.\nFotbal umí být krásný i krutý zároveň, o tom se ve včerejším semifinálovém duelu Ligy Mistrů přesvědčili fanoušci na vlastní oči.\nAjax Amsterdam si do domácího utkání přivezl komfortní výhru 1:0 ze stadionu Tottenham Hotspur a když navíc už do poločasu odvetného utkání vedl 2:0, domácí příznivci neskrývali svou radost a už pomalu rezervovali vstupenky na finálové utkání s Liverpoolem. Jenže míč je kulatý a hráči londýnského klubu dali rychle po přestávce dvě branky, aby nakonec v nastaveném čase rozhodli třetí brankou o svém postupu do finále.\nJako první v tu chvíli člověka napadne, že se jedná o velkou sportovní tragédii, protože ztratit takto nadějný výsledek bude trápit klub i jeho příznivce ještě hodně dlouho. Po letním očekávaném výprodeji mladých hvězd se navíc podobná šance nedá v nejbližší době očekávat.\nNásledně si člověk uvědomí, že tím klub z nizozemského hlavního města přišel o prémii ve výši 15 milionů eur za postup do finálového utkání.\nNo a nakonec se podívá na graf znázorňující cenu akcií…\nAkcie nizozemského klubu se propadly o pětinu.\nInvestoři jednoduše nemají prohry rádi, o čemž už se nedávno přesvědčil například italský Juventus, který vypadl ve čtvrtfinále právě s Ajaxem. Jeho akcie dopadly ještě o něco hůř, když se propadly o celou jednu čtvrtinu, což při přepočtu na peníze vychází na nějakých 300 milionů eur. Ajax oproti tomu ještě dopadl celkem dobře, nešťastná prohra ho stála „jen“ 80 milionů.


21. vesmírný týden 2022 | Úkazy | Články | Astronomický informační server astro.cz\nÚvodní strana > Články > Úkazy > 21. vesmírný týden 2022\n22.05.2022 18:00 Martin Gembec Vytisknout článek\nMapa oblohy 25. května 2022 ve 22:00 SELČ\nMěsíc bude v poslední čtvrti tuto neděli 22. května ve 20:43 SELČ. Přesouvá se nízko na jihovýchodní obloze pod planetami Saturnem a Jupiterem. V konjunkci s Marsem a Jupiterem bude ve středu 25. května. Na jeho těsnou konjunkci s Venuší v pátek 27. května ráno se vyplatí přivstat, pokud bude hezky. Méně než stupeň od horního cípu srpku bude Venuše ještě v šest.\nJedinou planetou viditelnou za dostatečné tmy je Saturn (0,8 mag), který je ve tři ráno asi 10° nad jihovýchodem. O hodinu později již vystoupá na celkem rozumných 18°. Začíná být zajímavý pro astrofotografy. Mars (0,7 mag) a Jupiter (−2,2 mag) se blíží do vzájemné konjunkce. V neděli 29. 5. budou asi půl stupně od sebe. Ve čtyři ráno jsou 10° vysoko. Extrémně nízko, asi 3° se tou dobou krčí Venuše (−4 mag).\nAktivita Slunce je zvýšená. Erupce dosahovaly jen střední kategorie M, a to i přesto, že na povrchu jsme mohli pozorovat velmi hezkou skupinu skvrn v aktivní oblasti s potenciálem i k těm nejsilnějším erupcím kategorie X. Velká skupina skvrn, která se zde nachází se bude přesouvat k západnímu okraji. Pohled na skvrny nabízí také aktuální snímek SDO.\nSlnečné škvrny vývin AR3014\nVelmi detailní snímky nám přináší sonda Solar Orbiter Evropské vesmírné agentury (ESA). Sonda se 26. března dostala na své dráze do dalšího přísluní, asi 50 mil. km od Slunce, tedy blíže než obíhá planeta Merkur. Detaily o březnovém průletu a měřeních přinesl Kosmotýdeník.\nUdálostí týdne je nepochybně bezpilotní test kosmické lodi Starliner. Její start proběhl 20. května. Raketa Atlas V vykonala svou práci bezproblémově. Samotná kosmická loď se pak měla navést na stabilní oběžnou dráhu pomocí vlastních motorů. Dva z nich však krátce po zážehu opět vyhasly. Další pracovaly bez problémů. Další průběh letu byl už bezproblémový, a tak se loď v noci na sobotu 21. 5. konečně připojila k Mezinárodní vesmírné stanici. Zůstane připojena 5 dní a pak se má vrátit zpět na Zemi. Pro USA je to výborná příležitost mít k dispozici dvě různé soukromé lodi pro dopravu astronautů na ISS. Crew Dragony společnosti společnosti SpaceX to zvládají úspěšně již dva roky. Nyní se k nim má šanci přidat Starliner od Boeingu „na křídlech“ raket United Launch Alliance (ULA = Boeing + Lockheed Martin) – v současnosti Atlas V a v blízké budoucnosti Vulcan.\nStarliner přilétající k ISS 20. 5. 2022\nAutor: Twitter/Samantha Cristoforetti\nBěhem pěti dnů, mezi 13. a 18. květnem byly vypuštěny tři rakety Falcon 9 se Starlinky. Nyní nás čeká i pro české příznivce zajímavý start mise Transporter-5, protože pod aerodynamickým krytem rakety se skrývá i schránka s malou družicí Planetum-1 a skleněným Hurvínkem na palubě. Start rakety Falcon 9 je v plánu 25. května ve 20:27 SELČ z rampy SLC-40 na Floridě a tamtéž (na přistávacím stanovišti LZ-1) by měl pak dosednout i první stupeň rakety. Družice Planetum-1 bude snímat zemský povrch, sama sebe orientovat v prostoru a hlavně bude sloužit pro všeobecnou popularizaci a výuku. Její řídící centrum budou moci navštěvovat školní exkurze a budou se tam pořádat i workshopy.\n24. května 1962 (60 let) odstartovala ke svému orbitálnímu letu na raketě Atlas loď Mercury (Aurora 7) s astronautem Malcolmem Scottem Carpenterem. Astronaut byl během letu natolik ponořen do plnění úkolů a sledování okolí, že před závěrečným krokem, kterým bylo zorientování kabiny pro návrat, mu nezbylo dost času. Po celý let navíc zlobil orientační systém, a tak mu nezbylo ani dost paliva. Nakonec přistál 350 km od plánované oblasti a v záchranném člunu musel čekat na záchranu.\nMěsíc v konjunkci s Ceres\nvýročí: zákon o světelném znečištění v ČR\nvýročí: (50 000) Quaoar, objev\nvýročí: John Gatenby Bolton\nŠtítky: Vesmírný týden, Mercury-Aurora 7, Malcolm Scott Carpenter\n21.05.2017 18:00 Martin Gembec


Den po dni s covidem: Vysoké horečky, pak embolie. Šlo mi o život, říká režisér Jiří Sádek | ŽivotvČesku.cz\nDen po dni s covidem: Vysoké horečky, pak embolie. Šlo mi o život, říká režisér Jiří Sádek\nRežisér Jiří Sádek skončil v nemocnici s embolií\nFoto: Archiv Jiřího Sádka\nJednatřicetiletý režisér Jiří Sádek si na začátku epidemie uvědomoval, že vir SARS-CoV-2, který způsobuje onemocnění covid-19, je skutečně zákeřné onemocnění, které dokáže připravit člověka poměrně rychle o život. Chránil se prakticky od začátku propuknutí epidemie na v Česku. Před pár dny se ale nakazil a poznal ve svém mladém věku, že nový typ koronaviru je mnohem nebezpečnější, než si myslel. Skončil v nemocnici, kde kolem něj umírali lidé. Lékaři ho zachránili za pět dvanáct, když koronavirová infekce u něj způsobila plicní embolii. Jiří začal psát deník, ve kterém prakticky den po dni popisoval svůj stav. Pro redakci ŽivotvČesku.cz ho poskytl. "Snad pomůže dalším lidem, aby nepochybovali o nevyzpytatelnosti této zákeřné choroby," řekl mladý režisér, který si v nemocnici v těžkém stavu poležel celkem šest dnů.\nDeník, který Jiří psal na svém Facebooku, s jeho svolením necháváme v původním znění jen s minimálními úpravami, a to aby byla zachována celá autentičnost prožitku, kdy bojoval s nemocí.\n23. října: Spousta z vás, co mě zná, ví, že jsem v jistém směru Sheldonovsky úzkostlivý. Před dekádou jsem viděl paní, jak baští mastňáka kuře v tramvaji, pak si pečlivě olízla každý prst, a chytila se tyče. Od té doby jsem se v tramvaji nedržel. Tahle moje obsese se pak rozšířila. Nemačkám čudlíky ve výtahu, na přechodech, v tramvaji, a na pánských záchodech radši počkám, až někdo vejde, abych se nedotýkal dveří. Se zadáváním PINu mam velký trable. Patřím tedy mezi ty, kteří teď dezinfikují nákupy, nesahají na kliky, nosí od začátku roušky, vyhýbají se kontaktu s lidmi, jak jen to jde a malují čerty na zeď.\nDEN 0: Mně i Sabině (partnerka-pozn. red) nabíhá neobvyklá teplota. Já mám 39 stupňů Celsia. Teplota mě úplně vypla. Píšu mezi teplotami, mozek mi moc nefunguje, omluvte jistou obhroublost. Ani jeden netušíme, kde bychom to mohli chytit. Kde jsme to vdechli ani jeden z nás neví. Volám na hygienickou stanici, 3 hodiny se nemohu dovolat. (Nekritizuji, jen konstatuji.) Volám své praktické lékařce. Čeká mě pouze záznamník se zprávou, že doktorka i hlavní sestra jsou doma, pozitivní. Bereme to tedy do svých rukou a jdeme na rezervovaný čas na testy. Když dorážíme na testy, je tu i přes rezervaci času fronta. Možná dobré zmínit, že máme v autě čtyřměsíčního syna. Když to říkáme ochrance u vstupu, okamžitě nás pouští jako první. Doma už jen čekáme na měsíční nákup od Rohlíku a paraleny od Pilulky. Kurýři nechávaj za dveřma a odcházej. Ten kašel od plic je síla. Mám na sobě dvě peřiny a teplej župan, přesto se třesu zimnicí. Motá se nám hlava na každém kroku. Paralen si beru co čtyři hodiny, ale hned jak vyprchá, teplota je zpět. Co bude problém, bude venčení psa. Žijeme v paneláku. Hm. Měl bych dát varování na nástěnku domu a začít tak zajímavý sociální experiment? Nerad bych zažil Darabontovu Mlhu. Ve čtyři ráno přichází zpráva, že jsme pozitivní. V tuhle chvíli už jen řešíme, jak ochránit našeho čtyřměsíčňáka. Zájímaj někoho další dny nebo toho mám nechat?\nDEN 1: Probouzíme se překvapivě bez teploty. Nebo? Jak postupně zjišťujeme během dne, každý z našich tří teploměrů měří úplně jinak. Když se snažíme zjistit přesnou odchylku, je vždy jiná. Trojčlenka nám nepomůže. Takže buďto skutečně měří pokaždé jinak (s rozdílem jednoho celého stupně) nebo nám teplota lítá během pěti minut z 37,5 na 38,5. Vyberte si. Celkem nás to štve, protože nevíme, jakou přesnou teplotu má náš malej. Volá hygiena. Hovor trvá skoro čtyřicet minut. Představa, že se má takhle volat současně 15ti tisícům nakažených denně je naprosto nereálná. Paní na druhé straně má výdrž srovnatelnou s profesionálním soukromým očkem. Člověk se skoro bojí nelogik a děr ve svém životě. Ještě, že jsem magor na time-blocking a v diáři mám hodinu za hodinou. Dle paní přibývá případů, které neví, kde se mohly nakazit. Náš čtyřměsíčňák prý musí povinně na testy kvůli statistikám a pozdějším výzkumům. Ptáme se na psa. Paní odpovídá, že psy netestují. Ptáme se o něco lépe: „Jak máme venčit psa?“ Prý mimo běžné venčící hodiny, v respirátoru a rukavicemi na rukou. Máme. Pokud máme balkón, máme pouštět psa tam. Nemáme. Pokud máme chalupu, máme odjet tam. Nemáme. Respektive máme, ale uklidili se tam mudrcové naší rodiny, aby byli v bezpečí a z dosahu. Voláme pediatrovi. Sestra nám říká, že maj několik pozitivních batolat. Náš čtyřměsíčňák je v polovině několikadávkového očkování. To prý počká. Na testy má jít za pět dní, až se nejspíš nakazí od nás. Ještě nemá ani srostlou lebku a už se mu v ní bude někdo hrabat. Představa trochu nepříjemná (vygooglujte si, jak vypadá dětská lebka před prvními zoubky a zjistíte, jak vznikl Vetřelec). Ptáme se, jak to udělat, když jsou na testech fronty a my jsme pozitivní. Prý si máme zavolat odběrovou sanitku. Hned zarezervovat, páč za pár dní asi nebudou kapacity. Akorát se díky tomu v našem paneláku prolákne, že jsme pozitivní. Rád bych to dal dolů na nástěnku, ale viděli jste Vlastníky? Uvidíme, jak pak budeme venčit toho psa. Poblíž čtyřměsíčňáka máme následujících sedm dní nosit respirátor, aby dostal menší nálož. Naše nový FFP3 dost smrděj, což mi nevadí, páč už nemám čich. Ale oběma se nám motá hlava a jen přebalování nás úplně vyčerpává. Na sedm dní neudržitelné. Udržet pozornost u monitoru je téměř nemožné, a tak nám nezbývá, než si postaru… povídat. A je to skvělý. Takhle dobře jsme si doma dlouho nepopovídali a nenasmáli se. Aspoň nějak jsme tu díru mezi teplotními záchvaty využili. Spíme, hodně. Včera jsme si nebyli schopni uvařit, dnes ano. Navzdory výživovým trendům doporučuji mít v lednici dvouminutové trash food (které my jako hipsta metropolitní šašci samozřejmě vůůůbec nevedeme). Kamarád se mě ptal, co mi chybí ke štěstí, napsal jsem, že čokoláda. Jediné, co cítím, je sladká chuť. Za hodinu mi dovezl čtyřicet čokolád. Za další hodinu nám přistály za dveřma dva litry silnýho vývaru. Všem, co nám napsali a nabídli pomoc, děkujeme za podporu. Je to dojemný. Je fajn vědět, že v tom člověk není sám. Suchý kašel, bolesti hlavy, a bolest při pohybu očí je trochu otrava. U nás ale zatím lehký průběh.\nDEN 2 a 3: Srážíme vracející se 39,6. Většinou spím.\nDEN 4: Horečku z toho má 99% lidí. Měl jsem (snad už se nevrátí, Sabina je z toho třetí den venku a dnes ztratila čich). Únavu a celkovou ztrátu energie 70% lidí. Pořád mám. Suchý kašel 59% lidí. Ach jo. Nechutenství 40%. Bolest svalů 35%. Jasně. Sem s tím. Hlen hlásí 27% lidí. U tohohle posledního syčáka se zastavím, protože společně se suchým kašlem to náhle jednoho překlápí z lehkého průběhu do středně těžkého. Pocitově je to jako zápal plic, který jsem si v minulosti prodělal. Překladač mi řekl, že hlen se řekne anglicky "slime", načež mi začaly vyjíždět ilustrace nemocných slimáků. Hlen se řekne, což jsem netušil, mucus nebo phlegm (což je mimochodem taky výraz pro netečnost a „flegmatičnost). Kombinace suchýho kašle a hlenu, který JE SLYŠET, jak bublá za hrudní kostí, rozhodně flegm nevzbuzuje, když je tahle nemoc založená na utopení se ve vlastním slizu. Píšeme si teď v soukromých zprávách nemocní mezi sebou a dáváme si doporučení: dávám si jeden horký čaj s medem za druhým, tím se nedá nic zkazit - ale nejsem odborník, takže s rezervou. Kašel nepolevil, ale už to nejsou záchvaty. Rozhodně nepijte bublinkové nápoje, to jsem si málem urval žebra. Musím říct, že každý vzkaz zvenčí je ohromně povzbuzující, ať už od vyléčených, nemocných nebo v budoucnu nemocných (kterým přeju štěstí, snad vám tohle aspoň… trochu… třeba… asi… jakoby… prostě… helfne). Zpráva, která mě potěšila nejvíc, je od zvukaře, který vedle mě, již infikovaného, seděl dvě 12ti hodinové směny. Ještě jsem neměl výsledky testů, když jsem mu volal s jedinou větou „Mně a Sabině nabíhá vysoká teplota.“. Na druhé straně, jak jsem chápal, seděl v rodinném kruhu. Ozvala se taky jediná věta: „Díky, jdu si pro respirátor.“ Zvukař je negativní. Nechápu, ale ulevilo se mi. Co totiž logicky s nemocí přichází je náhlý pocit zodpovědnosti a viny za ty, které jeden mohl nakazit. Nikomu to nepřeju. Čeho jsme si doma všimli, je změna úhlu pohledu na boj s tou nemocí. Přestože máte příbuzné a přátele, nemůžete se při sledování zpravodajství ubránit pocitu, že pro vás už to prohráli a vlastně se vás to už netýká. Což je nesmysl, protože o nemoci nemáme dekádu dat. Ale je to zvláštní pocit a mozek se brání. Při štěstí je tohle poslední den reportu a budu už jen kašlat.\nA taky se snad zorientuji, protože píšu DEN 4, ale doma jsem sedm dní. To nějak nevychází. Takže dezorientace - checked. Držím nám všem palce, brzy na viděnou.\nDEN 11: Zítra by nám měla oficiálně skončit karanténa (10 dní plus 3 dny bez příznaků). A bum ho. Já i Sabina máme po třech dnech bez teplot zase 38 a víc. Moje kašlání v těch několika dnech neustalo, ba naopak. Mám pocit, jako bych z toho měl vyhozená žebra na zádech. A jestli se dají vyhodit lopatky, to nevím, ale bolí. Bolest pak stříli do hlavy. Prakticky se nemůžu hnout. Za hrudní kostí stále bublá. Dnes je to asi nejhorší den v rámci starání se o malého - oběma nám je hodně slabo. Ale zvládáme to. Dobrou zprávou je, že čtyřapůlměsíčňák je negativní a za hodinu přijede nákup. Jéj. Update: Infolinka mě odkázala na krajní hygienu, ta mě odkázala na mou praktickou. Praktická má stále ještě záznamník, že je pozitivní a zastupující lékař je tam v pátek (je pondělí).\nAneb jak mi má sociální síť, vy všichni tady, ušetřili spoustu utrpení a možná i zachránili kejhák. Když jsem včera dával report DEN 11, moje schránka se zaplnila alarmujícími zprávami. Hodně z vás mi napsalo, že to nejsou normální příznaky a abych vyhledal lékařskou pomoc. Začal jsem být ostražitější a následujících 12 hodin se skutečně rozpoutalo peklo. Nemohl jsem dýchat, bolest mi vystřelovala z žeber v té chvíli nepochopitelně do ramen (a to je vám nějaká bolest!). Strávil jsem v horké sprše několik hodin, snažíc se aspoň trochu znecitlivět ramena a hrudník vařící vodou. Bylo jasný, že se bude volat rychlá. Chtěl jsem jen počkat, ač v bolestech, do rána, abych chytil denní, vyspalou, směnu lékařů. Volání záchranky bylo naprosto odzbrojující. “Dobrý den, náš praktický lékař nám řekl, že manžel má asi zánět plic způsobený covidem.” “A to vám řekl po telefonu jo? Že to takhle hezky poznal!”\n“... tak se chceme informovat, jak dál postupovat.” “No to mě poučte, jak dál postupovat?” “To my nevíme, proto voláme záchranku.” “A to nemůžete dojet? Manžel má covid už dlouho, už není v karanténě.” “My máme čtyřměsíční dítě a manžel se skoro nemůže hnout.” “To jako že čtyřměsíční dítě je překážka a důvod, abyste si volali sanitku, jo?” - v ten moment jsem řekl díky nashle a Sabinin telefon položil. Hned frajer volal zpět, už jen s informací, že sanitka je na cestě. Lékaři v nemocnici jsou skvělí, všichni. A co že mi teda je? Krevní sraženina jako následek kašle mi ucpala dýchací cesty - plicní embolie. Bolí to jak čert. A tak budeme sraženinu rozpouštět a pak zobat půl roku prášky. Sraženinu způsobila má trombóza, tedy pokud to máte taky, buďte opatrní. Prý je to častá komplikace. Kdybych nejel do nemocnice na váš popud, bylo by zle. Za osm hodin, kdy jsem čekal na lůžko, jsem toho spoustu zjistil. Například to, že jedna skvrna na stropě interny vypadá jako Babiš. Strávil jsem s ním příliš mnoho času. Na lůžko jsem čekal osm hodin z nepříjemného důvodu - chlapík, který tu byl přede mnou, právě umíral. Teď jsem na pokoji a vedle mě je plenta, za kterou je pán, který se asi nedožije rána. Mám z téhle nemoci čím dál větší respekt. I když, ... teď zrovna ne, protože mi najely drogy na bolest, co mi tu pouští do žíly. Hned je to aspoň na chvíli veselejší. Tohle píšu hodinu a půl. Díky moc všem za podporu, nejsem teď prý v ohrožení života.\nDEN 13: Na dveřích pokoje nám přibyl od personálu nápis “MASKOTI POPÍRAČŮ”. Tahle naše zábava začala vcelku nevinně. Začali jsme prostě popírat. Jsem na pokoji s dvěma šedesátníky, kteří mají lepší formu, než já dnes. Jeden je majitel autobazaru a druhý - jako částečně nevidomý - cvičí slepecké psy a prosadil zákon o “titulcích pro nevidomé”, které teď i sám dělá. Že mají devět kanyl v těle, z toho čtyři v krku? Malichernost. Že mají takové bolesti, že nevstanou z postele na toaletu, co je dva metry od nich? Lenost! Žádnej COVID přece nejni. Že kolem nás lítá mančaft 25ti doktorů? Na co jako? Vyhozený prachy. Stačil by Mucosolvan, ne? Sledovat ty dva silný šedesátníky v bolestech konverzovat je jako sledovat divadlo: “Tak popři to! Nepopřu! Popři tooo! Cejtíš se pod kontrolou? Ne, proč? Páč Covid nás má jen držet pod vládní kontrolou. Já se teda cejtim pod kontrolou až až! Když Ti useknou ruku, umřeš na krvácení nebo s krvácením? Nebo na useknutou ruku? S useknoutou rukou!” Jen je to pomalejší, než píšu. Mluví málo: je to vyčerpávající a bolestivé. Sýpají při tom, mají v nosech kyslík a polykají další prášky na bolest z minikelímku, zapíjejíc to jen douškem vody, protože kvůli dalšímu vyšetření musí “lačnit”. Oba tu jsou deset dní, oba byli resuscitováni. Prakticky je vzkřísili z mrtvých. Majitel autobazaru se probudil teprve předevčírem, jeho rodina ho už týden shání, protože měl brutální nástup nemoci a nestihl nikoho informovat. Někteří sanitáři jsou tu mimochodem bývalí číšníci, co to zabalili už v červenci. Nemocniční stravu nám nosí s grácií sobě vlastní. Mezitím, co vytírají na chodbě rozlité bažanty. Jsou stateční. “Objednávky” a náš tlak si zapisují na své jednorázové skafandry. Nevidím na televizi, a tak je průhled na chodbu mým Netflixem. Místo HBO mám tepovou frekvenci kolegy naproti. A nemám moc představu o čase, protože zásuvka na mobil je moc daleko a na okno nevidím přes plentu. Za tou je pán, co stále ještě umírá. Za poslední dva dny se neprobudil. A tak tu společně posloucháme pravidelnost ventilátoru pána za plentou, inhalujeme a popíráme si. Narozdíl od včera už se posadím na posteli. Pokrok. Aspoň, že palce mě nebolej. Hryzá mě jen myšlenka, že se nedostanu na chodbu: Co když mají ten nápis na dveřích úplně všichni?\nDEN 14: Pán za plentou, metr ode mě, mi tiše zemřel v zádech, zatímco jsem obědval. Zvuk balení do igelitu mě asi bude chvíli strašit. Lékaři se chovali do poslední chvíle důstojně a laskavě. Víc dneska asi nedám.\nDEN 17: Když odvezli zesnulého pána za plentou, převlékli postel a za hodinu tu byl pan H. Pan H chrčel a tři dny nenabyl vědomí. Co to znamená, vzhledem k tomu, že nevstal, nechám (snad) důstojně vaší představivosti. Když ho doktoři chvílemi probudili, na vše odpovídal jenom „Jo.“ Když odpovídáte „Jo.“ úplně na všechno, začnete se díky rychlé fluktuaci personálu dostávat do podivných cyklů. „Máte hlad?“ „Jo.“ Přijde sestra A: Přistane tu chléb. „Zvládnete se najíst sám?“ „Jo.“ Přijde sestra B: „Máte dojezeno?“ „Jo.“ Jídlo se netknuté odnáší. Chvíli trvá, než se rozklíčuje, že takhle to nepůjde. Je nutné krájet a krmit. Jedna sestra tu obstarává 26 lůžek, z toho my jsme prý jediný pokoj, který mluví. Ostatní jsou na tom hůř. 7 doktorů za dnešek odpadlo s koronavirem. Na Vinohradech dohromady 108, prý. Je to znát. Žádného doktora prakticky nevidíme dvakrát. Pan H je očividně mírně dementní, říkáme si. Podle vzorce, který jsme tu viděli, mezi námi brzy nebude. Po třech dnech se probouzí, snaží se posunout na posteli a slyším zásadní přízvuk při „Oh sh*t.“, a dochází mi to. Ptám se, jestli mluví anglicky. On, že jo, že žil padesát let v Americe. Není dementní, jen má trable rozumět a ve zmatené bolesti to jinak nezvládl. Myslí si, že je tu první den. V USA dělal 50 let jako elektronik pro NASA a Airforce. Žil v Los Angeles, New Yorku a Dallasu. A těší se, až vyhraje Trump. Tak beze slova zapínám televizi, na kterou teď bez plenty vidím, aby viděl jásající davy, a chvíli si tu připadáme jako v Goodbye, Lenin. „Oh, sh*t“, ozývá se. A jak se mám já? Nevím. Je mi líp, ale je to komplikovaný stav, se kterým jsou tu opatrní. Až po čtyřech dnech mi došlo, že ležím na JIPce.\nDEN 19: Checking out. Odcházím po svých. Sám jsem sem nepřišel. Izolovaná sanitka pro pacienty jako jsem já mě veze večerní Prahou domů. Kdybych měl vyjmenovat štáb doktorů a označovat je tady na Facebooku, jako to my filmaři běžně děláme, byla by to velká parta. Vystřídalo se u mě na padesát lidí. Nedokážu si představit, kolik prachů by stálo mě vyléčit na Západě. Dnes odpadly s koronavirem dvě sestry, které se staraly i o mě. Už ze začátku jsem si říkal, jestli je mi příjemný odhalovat se takhle soukromě. Znám spoustu »áčkovejch« celebrit, co si to v tichosti protrpěly doma, aby to utajily před bulvárem. Za ty, co to řekly veřejně, díky. Já naštěstí celebrita nejsem. Tak jsem si řekl, že na to s**u, a že tohle dostávat ven je důležitý. Chvílema to byla tvrdší realita, než umím napsat. Pochopil jsem, co to znamená vidět smrtelnou hrůzu v očích lidí. A naopak: lékaři byli lepší, než by bylo mnohdy uvěřitelný. Fungovali jako perfektně namazaný stroj čelící něčemu z první ruky očividně nezastavitelnému. Nejsem odborník, moje texty jsou jen moje osobní zkušenost. Vyprávění příběhů mě, když to zrovna jde, živí. Nic jinýho neumím. Nebo spíš, nic jinýho jsem nikdy moc nedělal. Je to pro mě nejpřirozenější forma komunikace, protože jsem vnitřně stydlín a takhle se exponovat pro mě není jednoduché. Ale mám mámu a tátu, kteří budou mít dost možná stejné potíže s tímhle neřádem, protože genetiku neočůráme. Minimálně jeden z nich. Tahle nemoc je fakt parchant. Je to jakoby vás někdo bodl a pak počkal, na co vás dostane, a možná během toho vašeho umírání i bez zájmu z nudy odešel. Vykrvácíte? Chytíte infekci? Neudýcháte to? To je jedno. Někteří to prostě nedaj. A jestli ten, co vás bodl, je s vámi? To je to ono “s covidem a na covid”. Je to úplně jedno. Jiní to jen prožijí jako řeznou ranku. V mé propouštěcí zprávě stojí lehký průběh, protože plicní embolie se počítá jako následek. Vedle nás bylo ještě těžší oddělení a až pak teprve oddělení pro seniory. Zhodnoťte si v sobě sami, co to znamená. Tak či tak všem případům přeju, aby to byla pro ně řezná ranka napoprvé, a abychom to pak nechytili znovu. Já osobně si připadám, jako že se vracím z války. A až se přede mě postaví popírač, nevím, co bych mu řekl. Jediné, co vím, je, že stojí na špatné straně historie. Znovu to chytit nehodlám. A to jsem to pořád škrtl jen o povrch. Ještě z toho nejsem venku. Ještě nějakou dobu se budu léčit, kašlat a brát doma injekce. Protože se u mě překrývají diagnózy covidu a embolie, není legislativně jasné, co se mnou. Musím být ještě chvíli izolován, protože zákon s touhle možností nepočítá.\nDEN 0 jsem začal tématem mojí úzkostlivosti a tou to i zakončím, ale s happy endem, aspoň dokud tuhle mrchu nezačneme chytat znova nebo nebude vakcína. Když jsem byl malej, nabírali mi spoustu krve, aby odhalili, proč se snažím nadechnout víc, než vydechnout. Kardiolog to nakonec uzavřel tím, že mi do papírů napsal “nadměrná inspirace”. Když mi brali tu spoustu krve: omdlel jsem. A pak už to jelo. V páté třídě na základce jsme se učili o krevním oběhu: omdlel jsem. Spolužačka v lavici, Dominika, za jejíž zadek jsem se sesunul na židli, si myslela, že jí vyznávám lásku. Pak jsem omdlel při měření tlaku, to bylo trapný. Pak jsem se oženil s tou pravou a na společných odběrech jsem já omdlel a ona brečela. Jsme pro sebe stvořeni. Mnohokrát jsem chtěl darovat krev, ale kdybych tam sebou seknul, byla by krev znehodnocená. Tak jsem tam nikdy nešel. Na plazmu s protilátkami půjdu dle doporučení za měsíc a dám to. Protože je to nutný. Prý je třeba to vykomunikovat předem, spousta lidí nemá protilátky a studie si nejsou úplně jisté, že by to pomáhalo. Ale víc udělat nemůžu. Snad to pomůže vám, vaší mamce, tátovi, babičce nebo dědovi. Na (snad) závěr vám všem přeju, co vy mně: Držte se, to dáte. Nejste na to sami. Buďte na sebe opatrní.


Jak si na dnešním trhu vede strojírenství? - Ranní čaj.cz\nHome » Finance » Jak si na dnešním trhu vede strojírenství?\nJak si na dnešním trhu vede strojírenství?\n26/03/2018 Redakce Off Finance,\nStrojírenství je dnes velice vážený obor. Bohužel i tento obor se v dnešní době potýká se zaměstnaneckou krizí. Nedostatek pracovníků brzdí rozvoj strojírenství, což se dříve nebo později projeví i na naší ekonomice, která je aktuálně na velice dobré úrovni. I když i ve strojírenství chybí lidé, přesto je strojírenství tahounem české ekonomiky. Vývoz výrobků je vyšší než jeho dovoz, o což se zasluhuje i společnost MSC MetPro, a. s., která dodává hutní materiály.\nPojďme si o výše zmíněné společnosti něco prozradit. Jedná se o prestižního dodavatele hutního materiálu, tedy i tvarových výpalků. Na trhu působí už nějaký ten pátek, což znamená, že zkušenosti jsou obrovské. Nemůžeme se divit, tomu, že klientela je rozmanitá.\nFirma se zaměřuje na zakázkovou výrobu výpalků z plechu a jiného dalšího hutního materiálu. Ve firmě dochází ke zpracovávání nejen plechu, ale i ocele, nerezu, hliníku či speciálních vysokopevnostních ocelí.\nDíky moderním technologiím a nadstandardně velikým prostorům mohou být zákazníci ujištěni o tom, že jim budou dovezeny kvalitní výrobky, jež se vyrobily s maximální přesností.\nJe třeba dodat, že firma má ty nejnižší ceny v Moravskoslezském kraji.\nJaké jsou služby společnosti MSC MetPro, a. s.?\nCo se týče služeb, firma se zabývá zpracováváním hutních materiálů, jak jsme zmínili výše. Materiál se zpracovává tryskáním, pálením, ohraňováním či rovnáním. Velice zajímavé je tryskání materiálu, při němž dojde k odstranění koroze a nečistot na hutním materiálu. Během rovnání se vyrovnají všechny nedokonalosti na hutném materiálu, které byly způsobeny například při pálení či vlivem vnějšího či vnitřního pnutí.\nDoprava jako součást služeb\nSpolečnost má jedno velké plus, a sice takové, že vždy doveze výrobku až k zákazníkovým nohám. Doprava a logistika je součást služeb společnosti.\nPrevious: Myjete si dobře ruce?\nNext: Víte, jak se starat o podlahy v domě?


D. Olegario De Celis Zemřel(a): 23 Mar 1989 BillionGraves Record\nZemřel(a): 23 Mar 1989\nGrave site information of D. Olegario De Celis (Zemřel(a): 23 Mar 1989) at Carvajal de Valderaduey in Carvajal de Valderaduey, León, Castilla y León, Spain from BillionGraves\nZaregistrujte se a získejte plný přístup k záznamu webu o hrobech D. Olegario De Celis\nNajděte více informací o osobě OLEGARIO ...\nNašli jsme další záznamy k osobě D. Olegario De Celis.\nPoloha hrobu osoby OLEGARIO\nD. Olegario De Celis je pohřben(a) na hřbitově Carvajal de Valderaduey v místě zobrazeném na níže uvedené mapě. Tyto informace o GPS jsou k dispozici POUZE na stránkách BillionGraves. Naše technologie vám pomůže najít umístění hrobu a také další členy rodiny, pohřbené poblíž.\nČasová osa života osoby D. Olegario De Celis\nNemáme dost informací o osobě D. Olegario De Celis pro zobrazení časové osy. Přidejte rok narození a rok úmrtí , abyste mohli zobrazit časovou osu důležitých událostí, ke kterým došlo během života osoby D. Olegario De Celis\nBrowse > Spain > Castilla y León > Carvajal de Valderaduey > D. Olegario De Celis\nGrave record for D. Olegario De Celis (Zemřel(a): 23 Mar 1989), BillionGraves Record 24346843 Carvajal de Valderaduey, León, Castilla y León, Spain


Jméno Bat Huu Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Bat Huu má 0 lidí.\nJméno Bat Huu je složeno z více jmen. Jméno Bat nosí 1 obyvatel ČR. Jméno Huu nosí 0 obyvatel ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Bat Huu Ostatní diskuze:


Hotovo, Pardubice zůstávají mezi elitou! Kladno je jednou nohou v extralize, vítězný gól dal Jágr - Sport.cz\n16. dubna 2019 17:22 - Chomutov/Kladno\n(Aktualizováno: 16. dubna 2019 20:00)\nUž je to jisté! Hokejisté Pardubic si i v příští sezoně zahrají nejvyšší tuzemskou soutěž. V 9. kole baráže zvítězili na ledě Chomutova po přestřelce 7:5, přitom jim k jistotě setrvání mezi elitou stačil i zisk pouhého jednoho bodu. Jednou nohou už jsou v extralize i kladenští Rytíři. Tým kolem Jaromíra Jágra udolal doma České Budějovice 4:2 a z návratu do nejvyšší soutěže po pěti letech se může radovat už v pátek. Tři kola před koncem prolínací části má druhé Kladno před třetím Chomutovem osmibodový náskok a ve hře už je jen devět bodů pro každý tým.\nZleva Miloš Bubela z Pardubic, Marek Tomica z Chomutova a brankář Pardubic Ondřej Kacetl.\nPavel Klhůfek z Chomutova se raduje z gólu.\nFanoušci Pardubic se radují po vítězném utkání, kterým si Dynamo zajistilo účast v nejvyšší soutěži i pro příští sezonu.\nJaromír Jágr bojuje o puk.\nChomutov v souboji dvou nejslabších týmů letošního ročníku extraligy začal zostra. Už po půl minutě se trefil Koblasa, po úvodní třetině odcházeli domácí Piráti do kabin s dvougólovým náskokem (3:1) a brankář Kacetl přepustil své místo v pardubické svatyni Kloučkovi. V prostřední části se spustily stíhací jízda a přestřelka, které ukončil pouhou sekundu před koncem druhé dvacetiminutovky v přesilovce Ihnačák a dostal Východočechy poprvé do vedení.\nV poslední periodě Pardubice nejenže těsný náskok udržely, ale přidaly ještě pojistku a mohou slavit. Tři kola před koncem baráže mají náskok 14 bodů na třetí Piráty a odvrátily hrozbu sestupu z extraligy, ve které působí nepřetržitě od roku 1950.\nZatímco v Chomutově byla k vidění kanonáda, v Kladně se na úvodní gól čekalo bezmála do poloviny zápasu. K radosti domácích fanoušků otevřel skóre Melka a na Doležalovu vyrovnávací trefu odpověděli Rytíři ještě ve druhé části dvěma brankami. Nejprve tečí Lakosovy střely od modré čáry dostal Kladno znovu do vedení Zikmund a o dalších 71 sekund později přihrál Plekanec na levý kruh Jágrovi, který prostřelil Kváču mezi betony a připsal si šestý gól v baráži.\nJak se později ukázalo, šlo o gól vítězný. Motor sice ještě snížil znovu zásluhou přesné Doležalovy trefy, ale v závěrečné hře Jihočechů bez brankáře dovršil výsledek v power-play bekhendovým pokusem z vlastního obranného pásma Petr Hořava. Kladno může definitivně rozhodnout o svém postupu mezi elitu v pátek, kdy se v 10. kole utká znovu s Českými Budějovicemi, ale tentokrát na jejich ledě.\nBaráž o hokejovou Tipsport extraligu – 9. kolo:\nBranky: 1. a 19. Koblasa, 29. a 51. Chlouba, 19. Klhůfek – 12. Poulíček, 24. Bubela, 29. P. Sýkora, 35. L. Horký, 40. B. Ihnačák, 51. O. Machala, 56. M. Hovorka\nKladno–České Budějovice 4:2\nBranky: 30. Melka, 36. Zikmund, 37. Jágr, 59. P. Hořava – 32. a 41. Z. Doležal