Four Seasons Hydra Luxury Suites - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Idhra\nÍdhra, Idhra, Idhra, Řecko, 18040 - Zobrazit na mapě\nFour Seasons Hydra Luxury Suites – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě idhra je hotel Four Seasons Hydra Luxury Suites správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nFour Seasons Hydra Luxury Suites nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat nonstop recepce, úschovna zavazadel, pokojová služba, rodinný pokoj, restaurace.\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i připojení k internetu (Wi-Fi), Wi-Fi připojení k internetu (bezplatné), klimatizace, topení, stůl, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru soukromá pláž, jízda na koni, zahrada. Ať je důvod vaší návštěvy jakýkoliv, hotel Four Seasons Hydra Luxury Suites je skvělou volbou pro váš pobyt ve městě idhra.\nInformujte prosím Four Seasons Hydra Luxury Suites o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace.\nVšichni cestovatelé (73) Páry (36) Jednotlivci (3) Rodiny s malými dětmi (16) Rodiny se staršími dětmi (7) Skupiny (11)


B Travel - Hotel San Maurizio « Benátky « Itálie « Ubytování\nSan Maurizio Hotel poskytuje ubytování v klasicky zařízených pokojích s dlaždicovou podlahou, ve kterých najdete psací stůl. Většina má sdílenou koupelnu a některé pokoje mají koupelnu vlastní a jsou vybavené TV a klimatizací.\nHotel má ideální polohu pro prohlídku Benátek. Je vzdálený jen 900 metrů od slavného mostu Rialto.\nCampo San Maurizio 2624, 30124 Venice\nTento klasicky zařízený pokoj poskytuje výhled na město. Má dlaždicové podlahy a je vybavený psacím stolem a ventilátorem. K dispozici je bezplatné Wi-Fi. Koupelna je sdílená.\nPsací stůl, Skříň/Šatna, Společná koupelna, Společná toaleta, Topení, Ventilátor\nTento klasicky zařízený pokoj má vlastní koupelnu s fénem a zdarma připravenými toaletními potřebami. K dispozici klimatizace, TV a bezplatné Wi-Fi.\nBidet, Dřevěná/Parketová podlaha, Fén, Klimatizace, Koupelna, Psací stůl, Skříň/Šatna, Sprcha, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, TV\nBalkon, Psací stůl, Skříň/Šatna, Společná koupelna, Společná toaleta, Topení, Ventilátor


Zelený stan [E-kniha] - Ljudmila Ulická | KOSMAS.cz - vaše internetové knihkupectví\nElektronická kniha Zelený stan\nPopis: Elektronická kniha, 495 stran, bez zabezpečení DRM, ePUB, Mobi, PDF, česky\nEpochu, v níž se odehrává nový román Ljudmily Ulické, rámují úmrtí dvou absolutně protikladných Josifů - Stalina a Brodského -, symbolizujících odvěký ruský model moci, v němž proti sobě nesmiřitelně stojí "car a básník". V roce Stalinovy smrti...\nAutor: Ulická, Ljudmila\nPřeklad: Machoninová, Alena\nREFLEX , 24.11.2016\n(...) Je to olbřímí bichle, ale stojí za to – přední ruská spisovatelka nás v ní zavádí do prostředí ruského disentu padesátých let a v mnohohlasém příběhu vypráví smutný obraz doby, kdy se lidé museli skrývat s tím, co si myslí, co čtou, co publikují. Smekám před autorkou i před její překladatelkou Alenou Machoninovou.\niLiteratura , 3.4.2016\nBabička Ljudmila (Ulická)\nLIDOVÉ NOVINY , 23.2.2016\n<p>(...) A teprve když komunistická éra končila, pustila se sama do psaní. Proč? Z toho nejprostšího důvodu: kvůli paměti. Aby zpřítomnila disidentské prostředí pro ty, kdo už ho nezažili. Kvůli mladým lidem. Kvůli jejím vnoučatům. Paní (Ulická) je – podle vlastní „vernisážové“ stylizace – jen taková babička, která vypráví příběhy ze svého mládí. Proč tedy tato babička, která píše romány o opisování románů, vadí putinovskému režimu? Protože mentalita chruščovovské a brežněvovské éry, kterou evokuje Zelený stan, tak nepříjemně připomíná mentalitu současné éry putinovské. Tu i tam „prostí sovětští lidé“ věří režimní propagandě o tom, že všechny trable „narafičili Židi (…) celý okolní svět je plný nepřátel. Všichni nám závidí, všichni se nás bojí.“ Tu i tam se pak režim ve skutečnosti bojí těch, kdo se ho nebojí.</p>\nZelený stan jsem si chtěl přečíst hned poté, co se ...\n— V mnohém mi tato kniha připomínala to nejlepší z tvorby geniálního Umberta Eca. Také zde najdeme několik vrstev vyprávění, obrovskou nálož faktů (důležitých i nicotných) a neskutečně mnoho kulturních i popkulturních odkazů. Knihu můžete číst mnoha způsoby a je jen na vás, zda zhltnete jen životní osudy tří přátel z dětství nebo se ponoříte hlouběji a budete objevovat všechny ty odkazy, narážky a kamea.\n— Hlavní příběh se odehrává mezi úmrtími dvou Josifů. Světoznámého masového vraha a méně básníka známého spíše v rodném Rusku. Osudy třech outsiderů, které spojí téměř na celý život starost o osud malého koťátka se proplétají s osudy velkých postav (nejen) ruské kultury a politiky ale i osudy zdánlivě obyčejných lidí. A velký důraz je zde kladen na osudy lidí, kteří se buď úmyslně nebo souhrou náhod dostali do sporu se státní mocí. Stejně tak na různé podivíny žijící mimo oficiální struktury.\n— Autorka ukazuje, že i v době největšího teroru si vnímavý člověk mí najít nějaké drobné radosti nebo případně nějaký prostředek úniku od reality. Právě tento escapismus a neochotu dospět a vidět realitu autorka dosti podrobně zkoumá. Mezi řádky toho najdeme spoustu: genocidu Tatarů vyhnaných z jejich rosného Krymu, protest proti okupaci Československa, tradiční ruský antisemitismus a výjimečný status, který měli a nejspíše nadále mají mezi částí Rusů básníci a spisovatelé. Tak jako Anya von Bremzen pozorovala ruské dějiny optikou kuchyně, tak Ljudmila to činí na pozadí literatury a hudby. A to zejména té spíše zakazované.\n— Knihu prostě nemohu nedoporučit ale chápu, že čtenářky přivyklé na jednoduší příběhy se mohou v té záplavě jmen a narážek utopit. Ač je autorčin jazyk přenádherný, styl vyprávění skvělý, tak méně zkušené čtenáře může mást ne zcela lineární děj a mnohovrstevnatost příběhu. Ale pokud vás tato lavina obrazů, zvuků a postav nesmete do hlubin nevědomí, pak si vychutnáte poutavou exkurzi do světa ruské kultury.


Nakladatelství Portál | Časopisy | Psychologie dnes | Ukázky | Popelka a ty ostatní\nPortál.cz > Časopisy > Psychologie dnes > Ukázky > Popelka a ty ostatní\nPopelka a ty ostatní\nAutor: Mojmír Sedláček | Datum: 29.11.2017 | Vydání: 12/2017\nDokážete si představit plnohodnotné svátky bez Třech oříšků pro Popelku, Pyšné princezny a dalších nestárnoucích klasik? Asi těžko. A možná se na ně po desáté či po dvacáté díváte se stále stejným nadšením. A děláte dobře. Možná vás ani nenapadlo, kolik moudra v sobě tyhle perly skrývají.\nO analýze pohádek jste pravděpodobně slyšeli. Nad pohádkami bádají učenci, filozofové, později i psychologové, sociologové nebo antropologové už dobrá dvě století. Zhruba od té doby, co začátkem 19. století začali bratři Grimmové shromažďovat a vydávat příběhy pocházející nejčastěji ze starých indoevropských mýtů. Nástupem romantismu pak zájem o pohádky ještě zesílil, pro své účely jich využili i obrozenci napříč evropskými zeměmi. Pohádky byly vždy různého druhu (třeba některé balkánské nabývají až formy genocidy pohádkových bytostí…), pro dnešní vnímání pohádek byla ale zásadní skupina takzvaných kouzelných či fantastických pohádek. Ty na rozdíl třeba od pověstí dávají jasně na srozuměnou, že příběh je smyšlený a nemožný, přitom má ale nezpochybnitelný vztah k našemu skutečnému světu.\nA to je přesně ten rozměr, který zaujal psychology. Pod vedením slavného Carla Gustava Junga se především psychoanalytická obec vypravila zkoumat, kterak se pohádkové příběhy vztahují k lidskému nevědomí a co nám o nás samých vlastně říkají. Jung a jeho následovníci (zejména švýcarská psycholožka Marie-Louise von Franz) v tomto ohledu došli nejdál a jejich interpretace pohádek zdůrazňovala vliv archetypů. Právě prostřednictvím pohádek je totiž možné snadno předávat archetypy hrdiny, muže, ženy, stínu, persony a dalších takovým způsobem, který je mezigeneračně pochopitelný. Například archetyp takzvané velké matky spojuje lásku a plodnost s nároky a kontrolou. Podle toho, která složka převáží, se v pohádkách setkáváme s dobrotivými královnami, zlými macechami nebo třeba i matkou přírodou. Tyto postavy dětem umožňují zpředmětnit a uchopit vztah ke své vlastní matce. Pokud je však na vás psychoanalytický výklad pohádek příliš abstraktní, nezoufejte. Každou pohádku totiž lze interpretovat z hlediska hodnot, jež se snaží předat. A tady už máme jasno, jelikož jestli něco pohádky dokážou skutečně výborně, je to předání poselství ohledně dobra a zla. I malé dítě brzy dokáže rozlišit správné chování, jež je v pohádkách odměněno, a špatné, které si vyslouží trest. Pohádkové příběhy tak mohou v metaforické, leč pochopitelné formě předat dítěti hodnotový systém lépe než cokoli jiného. V pohádce Byl jednou jeden král tak sledujeme přerod Jana Wericha z arogantního a sebestředného vladaře v moudrého muže, majícího upřímné vztahy s dcerami i souznícího s přírodou. A v podobném duchu zaujme prozření anděla Petronela v pohádce Anděl Páně, když se na konci filmu rozhodne obětovat pro druhé. Právě takové příklady dětem vštěpují jinak těžko vysvětlitelné hodnoty. Psychologové zdůrazňují pozitivní vliv rodiče při čtení či sledování pohádky; pokud totiž z příběhu jakožto rodič dokážete vypíchnout pro dítě to podstatné, vštípení žádoucích hodnot bude ještě silnější. A právě vánoční čas k tomu přímo vybízí, neboť před pohádkami v televizi téměř není úniku. Starší pohádky (z 50. a 60. let) mají obvykle poselství ještě silnější nežli ty nové, často žánrově zasahující až do komedie či muzikálu. Při správném přístupu a pozornosti však každé pohádkové dílo výchově velmi pomůže. A navrch i příjemně zabaví.


Electrolux ESM64320SX – Kuchyňské potřeby\nDomů / Electrolux ESM64320SX\nKatalogové číslo: a7bf7534a506 Štítky: lívanečník na indukci, potah na žehlící prkno 120x38, sítko na mouku\nElectrolux ESM64320SX 12 999 Kč\nInformace o výrobkuElectroluxPopisMyčka nádobí Electrolux ESM64320SX je volně stojící spotřebič, který vám ušetří spoustu času, práce, a hlavně energie při mytí nádobí. Bez problémů na jeden mycí cyklus pojme 10 sad nádobí, snadno se tedy zbavíte všeho špinavého nádobí naráz i v početnější rodině. Se svou šířkou 44,6 cm, výškou 85 cm a hloubkou 61,5 cm jistě nalezne místo ve vaší kuchyňské lince. O nastavení myčky a stavu mycího cyklu vás bude informovat displej, který je součástí ovládacího panelu. Spotřebič spadá do energetické třídy E.\nVe své energetické třídě spotřebuje tato myčka 75 kWh energie za 100 cyklů v eco programu a 9,9 l vody na jeden cyklus v eco programu. Hladina hlučnosti při provozu nepřesáhne 49 dB. Délka standardního eco programu dosahuje 240 min. Za bezpečnost používání spotřebiče zodpovídá bezpečnostní systém AquaStop, který se automaticky aktivuje v případě úniku vody nebo zatopení a odstaví veškerý přívod vody. Spolehlivě tak zabraňuje vzniku jakýchkoli škod způsobených vodou.\nMyčka nádobí nabízí celkem 8 mycích programů, se kterými si můžete být jisti, že vaše nádobí bude vždy čisté. Díky praktickému uspořádání v ní rychle najdete místo pro všechny špinavé talíře, hrnce, sklenice a menší kuchyňské náčiní. Výbavu dotváří praktické sklopné držáky na talíře a výškově nastavitelné koše. Vhod jistě přijde funkce odloženého startu, díky které se myčka zapne přesně ve chvíli, kdy potřebujete. Abyste do myčky mohli vložit i menší kuchyňské potřeby, naleznete v ní přihrádku na příbory. Díky ní snadno oddělíte malou lžičku i ostrý nůž od zbytku nádobí. O případném nedostatku mycích prostředků vás upozorní zabudovaný indikátor soli a leštidla na ovládacím panelu. Umyté nádobí tak bude vždy dokonale čisté a vyleštěné.Celý textParametryUmístěnívolně stojící Počet sad nádobí10 Výška85 cm Energetická třídaE Hlučnost49 dB Šířka44,6 cm Všechny parametryNávody a manuályNávod k použití\nnadýchané kynuté koláče\n, police borovice\n, varná deska indukce\n, linecke cukroví\n, pravá čokoláda\n, rýžové rolky\n, hrnek na latte\n, červené prostírání\n, domácí sýr recept\n, teleskopický sušák na prádlo\n, kroužky na závěsy\n, teflonová podložka na grilování\n, tescoma dětský příbor\n1 199,00Kč Porovnat ceny\n4 999,00Kč Porovnat ceny\n18 990,00Kč Porovnat ceny\nConcept PC5510 2 499,00Kč\nFranke FTU3807PWXS70H 16 190,00Kč\nBravo Aldo B-4680 čtverec 578,00Kč\nBanquet Culinaria 5 18453 474,00Kč\nKenwood HDM 800 SI 2 136,00Kč\nETA 5181 90000 14 999,00Kč\nSinop Anta MK24 13 690,00Kč\nTěsnění Bialetti hliníkový kávovar 6 šálků 109,00Kč\nMORA VM 665 X 9 990,00Kč\nTefal GC714812 3 790,00Kč\nConcept IDV-2760 10 790,00Kč\nClatronic UM 3561 WH/IN 1 273,00Kč\nMiele KS 28463 D BB 59 990,00Kč\nBravo B-4476 Picollo 1 240,00Kč\nMelitta Molino 6757677 1 890,00Kč\nVestfrost FKG 404 20 484,00Kč\nOrion Karafa sklo 1 l RONDO 122,00Kč\nMiele KWNS 28462 E ed/cs 110 990,00Kč


ŽENA-IN - Psychiatrické minimum\nDnes si probereme nejsmutnější téma, děti... Jak zvládnout hyperaktivní či autistické dítě?...\nKonzultant Doc. MUDr. Michal Hrdlička, CSc.\nDětská psychiatrie se kromě diagnóz shodných s dospělým věkem – schizofrenie, neurotické poruchy, mentální anorexie – zabývá i specifickými poruchami: mentální retardace, specifické vývojové poruchy (dyslexie, dysgrafie, dysorthografie, dyskalkulie, dyslalie), noční pomočování.\nNa oddělení dětské psychiatrie přicházejí týrané a zneužívané děti, děti ohrožené sebevraždou, závislé na drogách, alkoholu a patologickém hráčství.\nMy si probereme dvě diagnózy:\n1/ HYPERKINETICKÁ PORUCHA\nZákladním problémem dětí s ADHD (mezinárodní zkratka pro tuto chorobu) je nesoustředěnost a nadměrná, málo usměrnitelná aktivita.\nPodle různých údajů se vyskytuje u 2,5–10 % dětí, přičemž chlapci jsou postižení 6x častěji než dívky.\nPotíže začínají záhy, ale opravdu začnou vadit při nástupu do školy.\nDěti nedokážou sedět po celou dobu vyučování v klidu a mají problém se soustředit na výuku. Nesledují výklad učitele, zlobí spolužáky, nahlas pokřikují, běhají po třídě…\nMožná si vzpomenete na seriál My všichni školou povinní.\nAni doma nejsou schopné se soustavně připravovat na školu a výsledek se projeví na známkách. Dříve tyto děti končily ve zvláštních školách.\nDítě si neumí poručit, aby se zklidnilo.\nPotřebuje znát mantinely, co smí a co už nejde.\nPotřebuje pravidelný režim, rodinné rituály\nPotřebuje individuální přístup, protože špatně vnímá verbální pokyny a nedokáže se dobře orientovat v méně přehledném materiálu\nŠkola by se měla adaptovat na dítě, stejně jako rodina, jinak dojde ke spirále, která končí depresí a nezvladatelným chováním\nLéčení využívá farmakoterapii, režimová opatření a psychoterapeutická působení.\nNejčastěji se používají psychostimulancia, která u postižených dětí zlepšují koncentraci a vedou ke zklidnění.\nS těmito léky jsou 60leté zkušenosti.\n2/ DĚTSKÝ AUTISMUS\nVzniká odchylným vývojem některých částí mozku a rozhodně na jeho vzniku nemá podíl špatná péče rodičů, jak se dlouho věřilo.\nDětský autismus postihuje zhruba jedno dítě z tisíce narozených.\nJe to příliš vzácný výskyt na to, aby všichni pediatři získali dostatek zkušeností s touto diagnostikou.\nTo se stalo osudným jedné mojí příbuzné.\nŠvagrová měla smůlu – během těhotenství trpěla gestózou, potom překotně rodila a synek se zalknul plodovou vodou a druhý den zemřel.\nRok na to rodila znovu, všichni si už na ni dávali pozor – narodilo se krásné děvčátko.\nDle doktorů bylo vše v pořádku.\nNejdříve se vyvíjela úplně normálně, ale zhruba v roce se švagrová začala znepokojovat – dcerka nic nenapodobovala jako jiné děti.\nDoktorka ji označila, i přes opakované dotazy, jako starou a přecitlivělou matku a znovu ji ujišťovala, že je vše v normálu.\nAsi ve dvou letech jela švagrová za svojí kamarádkou, pediatričkou.\nTa jí řekla, že něco není v pořádku a doporučila četná vyšetření – nastal kolotoč v nemocnici v Motole – zda slyší, EEG, magnetická rezonance, neurologie … konečný verdikt – autismus.\nDnes už je velká holka – zvládá základní hygienické návyky, tzv. sebeobsluhu.\nAle jinak je to těžké, netuší k čemu slouží různé předměty, nikdy neřekla maminko, vypadá jako hluchá, protože na mluvu nereaguje, dokonce ani nefixuje pohled, takže vypadá jako slepá.\nŠvagrová zjišťovala, kde se dalo, vše o autismu.\nUvádí se například:\n* jedí jen určité potraviny, třeba červené,\n* milují rituální chování,\n* nejsou schopni se dotýkat druhého člověka,\n* mají sklon k sebepoškozování,\n* ústa používají jako třetí ruku,\n* zpravidla se projeví do 3 let věku dítěte nezájmem o sociální kontakty\n* opožděným vývojem řeči – pokud vůbec mluví\n* stereotypním chováním\nVzpomínáte na film Rain Man? Ale ne všichni se chovají stejně, rozdíly jsou značné.\nPokud se včas diagnostikuje, lze speciálními pedagogickými metodami tyto projevy zmírnit, někdy i zasáhnout psychofarmaky.\nBohužel, jsou i značné rozdíly mezi jednotlivými odděleními.\nNapř. v USP Mostě mají oddělení, kde jsou děti 3–5leté děti a mají velmi dobré výsledky, ale v nedalekém městě, abych nejmenovala, jsou jako ve středověku.\nTears: no, upřímně, já bych si dovolenou dost ráda dala, ale já už to mám soustavně 6,5 roku a jak píšu jinde, víceméně jiné hlídání, kromě školky, samozřejmě, není. Takže jo, já bych si dovolenou bez dtěí lupla hned, ale jasně, to víš, že by se mi stýskalo. Nicméně, těším se, až divočák pojede na tábor\nTears: náš ve 20 měsících nevydržel u ničeho a vysvětlování je někdy marné dodnes\nkubikm: A já taky (hlavně jsem STRAŠNĚ skromná )\nAndula: Leonardo a moje dcera ano\nkubikm: to je prý mýtus, děti s LMD/ADHD ani s dys poruchami nejsou v průměru chytřejší než ostatní\nTears: pokud je malému 20 měsíců, je asi brzy i ne denitivní dg ADHD, protože je malinký a zatím prostě je viditelná jen ta hyperaktivita.\nT5i hlvaní příznaky ADHD josu kromě poruch chování (hyper, ale i hypoaktivita), impulzivnost a poruchy pozornosti, vše trvající alespoň šest nměsícůa mnohem výraznější než u vrstevníků.\nAsi je to tak, že u tvého syna je zatím zřejmá ta hyperaktivita - náš taky chodil od 8 měsíců :o) - a ty další se výrzaně projevují později.\nAsi tím doktorka chtěla říct, že se teprve ukáže, zd abud esplňovat tu dg jakoby celou, měla na myslie de facto ADHD a použila starý termín LMD.\nA u LMD/ADHD je prostě pravděšpodobnost těch poruch učení častějí, ale na ty se fakt nedá přijít před školou.\nrisina: holka ještě při čtení na konci slova přečetla i počáteční písmenko slova dalšího, museli jsme dělat takové chlívečky, aby další slovo neviděla...\nrisina: tak naší rodinou se to opravdu táhne...ze 3 dětí to měl jen můj muž, druhé dvě potíže neměly...\nkubikm: Já četla dobře ještě předtím, než jsme šla do školy.Celou školní docházku mi nadávali, že píšu nečitelně, nikho nenapdalo, že jde o poruchu učení - až při zkoušce ze speciální pedagogiky (bylo mi 22!) se zkoušející podíval do mého ručně vyplněného indexu a řekl - tohle vám bude blízké, povězte mi něco o dygrafii... A tyk mám určitě tu dyspraxii - pohyb, malování, ruční práce - to vše jde mimo mě. Bojím se, že to po mně zdědila nejmladší dcera.\nale můžu říct, že jak moje dcera, tak teď i její dcera - viz 82 - nerady cestovaly, nerady chodily z domu...chtěly prostě bezpečí rodiny a domova...\nteď je dcera dospělá a naopak cestování miluje...\nmožná LMD se říká, když tomu dítěti není nic, co by se dalo i jinak pojmenovat...pokud má DYS, tak se mluví o tom...i tak je to asi možné\nrisina: tak přesně kombinací těchto DYS moje dcera trpí, kromě té nešikovnosti\npočítat umí velice rychle, ale přehazuje někdy čísla - 36=63\nnaopak ty ruční práce umí senzačně, nádherně maluje, dělá rekvizity pro pohádkový les a pod.\nurčitě je to dědičné!!!!!!! její otec se nemohl naučit číst, matka ho myslila, až z toho začal zadrhávat\npotom se ho ujala babička a malovala mu oboučky od písmenka k písmenku a od slabiky ke slabíce....to je přesně správná metoda výuky čtení\nproto když naše dcera opakovala jeho chyby, automaticky jsme najeli na metodu babičky a holka se naučila velice dobře číst\nže má problém jsme zjistili až ve 2. třídě přávě při násobilce\nsprávně řekla třeba 36 a napsala 63\nv té době se o dyslexii vůbec nemluvilo...to až později se udělaly ty vyrovnávací třídy a tak\nnikdy se o LMD v její souvislosti nemluvilo, chodila do PPP opakovaně\nvysvětlovali to tak, že při této poruše lidi nejsou schopní správně určovat taková ta slova, co NIC neznamenají\nvezmi si tu takovou tu modrou bundu = vezmi ....modrou....bundu\nslova mezi tím vypadávají, proto někdy mají velký problém pochopit smysl čteného nebo mluveného slova\nnebo naopak místo skleničky - řeknou to průhledné na pití\nteď trochu zápasím s vnučkou...něco jí řeknu, kývá a potom řekne...já ti nerozuměla...\nopakovaně byla v PPP, měla jen 1 rok odkladu školy, ani u ní se diagnosa LMD nevyskytuje...\njinak je také velice chytrá a umělecky nadaná\nje zajímavé, že DYS jsou obvykle velice nadaní lidé s vysokým IQ\nnapř. nejznámější je Leonadro da Vinci\nDYS - čili poruchy učení opravdu můžou, ale nemusí souviset s diagnózou LMD. A je jich víc druhů - nejběžnější je dyslexie (porucha čtení), dysortografie (není schopné pochopit pravopis, většinou souvisí s dyslexií - třeba nechápe D a T na konci slov, o I a Y ani nmeluvím), dysgrafie (neúpravné písmo, přehazování písmen v psaném projevu), dyskalkulie (nechápe čísla, nerozumí jim jako symbolům konkrétního počtu), dyspraxie (hodně nešikovné, ať v tělocviku nebo při malování a ručních pracích). Samozřejmě všechny tyhle poruchy můžou být v různém stupni a taky se mohou vzájemně kombinovat.\nkubikm: Já jsem to myslela tak, že LMD přece znamená lehká mozková dysfunkce. A kdo má ať už poruchu učení, nebo pozornosti, nebo motoriky, nebo čehokoliv, tak MUSÍ mít NĚJAKOU mozkovou dysfunkci (a to lehkou). Ale holt se termín lehká mozková dysfunkce přenesl jen na jednu konkrétní věc, jak psala Andula. To je spíš slovíčkaření.\nŤapina: já holka nevím, ale nikdy se u holky nemluvilo o LMD, v žádných papírech to nemá a má kombinovanou poruchu učení...\nneuvádí se to spíše ve spojitosti s motorikou? nebo opožděným vývojem?\nprotože naopak holka byla ve všem napřed,. má vysoké IQ\nMile zeny-in mam na vas obrovskou prosbicku...\nJedna se o syna me sestry. Chodi ted do prvni tridy, dala ho do skoly o rok pozdeji. Chlapecek je svym zpusobem dost zvlastni. Priznam se ze jsem ho nikdy poradne nevidela se smat.. jako vite jak deti radi... proste ze se chechtaj a tak.. neumi nejak vyjadrit radost, poteseni. Znam deti kdyz jim neco date, nebo s nimi neco delate tak skacou do osmicky radosti. My jsem treba s nim jeli parni masinkou, byl tam muj syn a on, a muj muz.. muj syn lital po vagone a mel obrovskou radost z toho ze neco takoveho zaziva...a muj synovec sedel a tulil se ke me ba malem plakal... a kdyz jsem se ptala zda se mu to libi tak rekl "Hm je to hezky ..." ja se ho pak ptala proc je tak smutny a on mi rekl ze se mu styska po kamaradce.. vic nic.. (pritom mi prislo ze to ani neni pravda)\nCo ho zajima jsou boje, vojaci, kopani a mlaceni s braskou ktery je o tri roky mladsi.\nMOje segra se ho snazila dat do ruznych krouzku nic ho nebavilo. Vsechno delal z nuceni, z toho ze tam proste chodi. Ve skole taky nezajem. Je pomaly i pani ucitelka to rikala. Ze proste ani nema snahu. Kdyz se ho snazi nejak povzbudit ci optat proc to tak je tak rekne ze ho to nebavi. Nema urcity zpusob zodpovednosti. Plneni ukolu nezvlada. Ve skole je pomaly deti maji uz hodne napsano a on se s tim patla...\nNedavno rekl ze me sestre ze by chtel byt "jeji domaci chlapecek" chodi to specialni soukrome skoly, kde je par deti ...MOje segra s nim ted ma jit k psychologovi. Jenze to taky trva nez bude nejaky termin, ja bych vas tu chtela poprosit zda nevite o nejakem dobrem psychologovi pro deti nebo nejake specialni poradne v okoli Chebu? Byla bych vam moc vdecna. Rada bych me sestre moc moc moc pomohla protoze vim ze se moc trapi.\nToho jejiho syna proste k nicemu nedonutite. Prjide mi ze mu chybi neco jako chut do zivota. Kdyz byli u me na navsteve v Nemecku (ziji v nemecku) tak moje tchyne mi i sama rikala ze ji prisel ten syn me segry jako dite bez zivota bez elanu... je zvlastni. Clovek se v tom mrnousovi nevyzna.\nJe i hodne liny.\nTak to by bylo vse treba si nejak vzpomenu jest na jine veci...\npredem dekuji uz kdyby jen za ty poradny ci detske psychology.. dekuji holky\nŤapina: v zásadě jsi na to kápla\nOn je v tom zmatek asi i proto, že ve světě se termín LMD nepoužívá, tam prostě mají to ADHD (a zase se liší přístup třeba k diagnostice, v USA to diagnsotikují asi 20 - 40% dětí, ve VB procentu, u nás říkala psycholožka tak 3 - 5% dětí, většinou lehčí formy).\nTakže se dá určitě říct, že mozkových poruch je více a jelikož příčiny nejsou tak úplně jasné, není asi 100% jasný ani ten vztah mezi nimi.\nAndula: Aha, takže ne každá lehká mozková dysfunkce je LMD? Ale jo, tomu se nedivím, tak to mnohdy v medicíně bývá\nŤapina: jak to vysvětluje, zní to logicky, pravda, ale zrovna minulý týden mi to vysvětlovala psycholožka, která je v tomhle skutečně hodně dobrá a já ji věřím, že ano, že u dětí s LMD/ADHD jsou poruchy učení časté, ale nejsou vždy a že je to i naopak.\nOno jde možná o to, že ta příčina je jiná - třeba to ADHD je normální diagnóza opdle klasifikace WHO a mylsím, že SPU jsou tam vedeny jinak, pokud ano.\nK té příčina - u LMD/ADHD jd eo nějakou poruchu na přenosu nervových vzruchů, vlastně se to velmi vzdáleně dá připodobnit k depresi, pokud jde o mechanismus vzniku.\nA u SPU je tahle "mozková" příčina dle mého někde jinde.\nProstě LMD/ADHD má a priori vliv na chování, vnímání a podobně, nikoliv na schopnost se učit, ale samozřejmě, to dítě má něky mizerné známky, protože vůbec nevnímá, co mu učitel říká, takže to ještě navíc může dělat dojem, že je nějaké dys.\nJeště ke vztahu ADHD a autismu, ADHD může být samo o sobě, ale zároveň třeba čatso doprovází autismus, jako další přidružená diagnóza.\nJá to teď částečně nedobrovolně celkem sleduju a opravdu, ta holčička má prostě dyskalkulii a nikoli LMD.\nAle víš co, byla jsem s dítětem ještě u jiné psycholožky, protože jsem potřebovala dvě doporučení kvůli osobnímu asistentovi a ta druhá, ač z renomovaného pracoviště mimo jiné termín skoro ADHD neznala... no, neznala skoro ani termín osobní asistent takže mám dojem, že na spoustě místehc v tom mají guláš i odborníci.\nProtože mě tahle taky říkala, ale on na školu má a žádné poruchy učení asi mít nebude...\nJá jsem jí říkala, že ano, fajn, že to vím, ale že jaksi tam chodí po stropě a vede si stále svou atd., příznaky viz výše a stím, že jen tak nastoupit do první třídy nemůže.\nJinými slovy, ona taky nějak podivně slučovala ADHD, LMD a poruchy učení, ale tak to není.


Pytlované, balené uhlí Dětřichov (okr. Liberec) - doprava ZDARMA po celé ČR • OPTIMTOP.cz\nPytlované, balené uhlí Dětřichov (okr. Liberec)\nBALENÉ UHLÍ, PYTLOVANÉ UHLÍ Dětřichov\nSpolečnost Optimtop se zabývá prodejem a rozvozem pytlovaného uhlí po celé České republice. Nejsme tedy klasické uhelné sklady a v obci Dětřichov nemáme pobočku. V oblasti pytlovaného uhlí vám jsme schopni nabídnout minimálně takové služby jako uhelné sklady. Ceník uhlí je jednotný pro celou Českou republiku a zboží Vám dovezeme zdarma až domů! A zboží si tak můžete v klidu vybrat v pohodlí vašeho domova. Akce „doprava zdarma“ platí již od jedné palety i do obce Dětřichov. Uhelné sklady v případě baleného uhlí plně zastoupíme a vybrané zboží Vám dovezeme domů – a to zdarma!\na v neposlední řadě Vám palivo dovezeme až domů do obce Dětřichov\nHnědé uhlí Dětřichov\nČerné uhlí Dětřichov\nKovářské uhlí Dětřichov\nProdej uhlí Dětřichov\nPokud se rozhodnete pořídit si u nás balené uhlí, nemusíte již navštívit žádné uhelné sklady. Prodej uhlí zajišťujeme po celé České republice. Pytlované uhlí zavezeme i k Vám domů do obce Dětřichov. Prodej uhlí do obce Dětřichov včetně akce doprava zdarma platí do odvolání.


Jak vyplývá ze známého úsloví, omylnost (chybování) je tak starý a běžný úkaz, že ho ani nepokládáme za nectnost. Už naši prehistoričtí předkové se museli občas dopouštět omylů, chtěli-li například zjistit, které plody jsou jedlé a které naopak trhají střeva, nebo které zvíře se dá uštvat a před kterým se naopak nedá utéct ani skrýt -- byla to pro ně existenční nutnost. Museli se mimoto často přemisťovat, to jest bloudit, a tak si museli vymyslet bludičky a bludné kameny, aby si své omyly zdůvodnili. Po pohanském období ovšem nastoupilo období závazné religiozity, které obdařilo všechny cesty novou symbolikou. Kdo zbloudil ve své cestě k Bohu, to jest ve svých náboženských názorech, byl jako bludař odvržen a zatracen.\nNa bludné pouti se octli nejen Odysseus, ale i hledači z Danta a z Komenského. Celým lidským vývojem prochází rovněž grafická podoba bludiště (půdorys labyrintu), které ostatně patří dodnes k bizarním pouťovým atrakcím.\nS poznáním a popsáním pozemského světa ubývá míst, v nichž bychom se nedokázali orientovat, ale ještě pro cestovatele z 19. století (například pro našeho Emila Holuba) byla výprava do nezmapovaných končin tvrdou zkouškou, při níž musel nasazovat život. Jak se má zachovat osamělý poutník či badatel, který se náhle octne uprostřed hlubokého lesa, na neznámém a neoznačeném rozcestí?\nMá na výběr několik možností, ale žádná z nich není zaručená: Je-li fatalista, může si hodit mincí a vydat se například po cestě, která vede na jih -- která však, jak se ukáže, končí v bažinách. Je-li navíc tvrdohlavý, pokusí se bažiny přebrodit, ale to se mu samozřejmě nemusí vyplatit. Je-li naopak obezřetný, vrátí se na rozcestí, aby se vydal po cestě, která směřuje na sever a která ho možná přivede k lidským obydlím, případně ke královskému paláci, kde ho potká štěstí (tak se to přihází zejména v pohádkách, ale paláce nejsou ani dnes fikcí či anachronismem). Je-li trpělivý, může se usadit vedle silnice a vyčkat, až k rozcestí dorazí další poutník, který se v lese vyzná; ani to ovšem nemusí být příslibem cíle, neboť příchozí se může svou znalostí jen vychloubat apod.\nZbývá tedy poslední možnost: Zbloudilý člověk se spolehne na svůj vnitřní kompas, zavrhne vytyčenou cestu a vydá se napříč lesem, přes rokle a přes polomy; k takovému řešení se zpravidla uchylují dobrodruzi a zoufalci.\nZ uvedeného příkladu je zřejmé, že neexistuje žádná obecná rada, která by nás spolehlivě vyvedla z nepřehledných životních situací: Záleží především na povahových rysech člověka, který hledá východisko, případně na jeho analogických zkušenostech. Povahové rysy se ostatně promítají i do dějin vědeckých a technických objevů. Ne každý učenec je natolik pokorný, aby zamlčel svůj objev poté, co dohlédl jeho neblahé následky, nebo aby připustil, že jeho teorii vyvracejí nové poznatky. Dějiny objevů jsou vlastně dějinami postupně opravovaných omylů. Astronom Mikuláš Koperník a cestovatel Marco Polo popudili své současníky prostě proto, že jejich objevy a zprávy působily nezvykle -- vyvracely dosavadní představy o vesmíru a o exotických krajinách.\nČlenové učených společností ještě počátkem 19. století varovali občany před jízdou po železnici, protože by údajně mohla rychlost vlaku vyvolat v cestujících záchvat šílenství. Ještě v polovině 19. století odmítali porodníci akceptovat Semmelweisův poznatek, že tzv. horečka omladnic, na kterou umíraly tisíce rodiček, je způsobena nedostatečnou asepsí. Řadu podobných omylů a předsudků shrnuje Součkova kniha Obrazový opravník obecně oblíbených omylů.\nUvážíme-li, že nám odborníci na stránkách novin i v televizi střídavě doporučují a nedoporučují například popíjení mléka, vybíjení nepříjemných pocitů na veřejnosti a pobyt v tropických krajinách, dospějeme snadno k závěru, že revize vědeckých poznatků nikdy neskončí: Záleží zkrátka na tom, jaký odborný názor právě převládá, respektive do jakého názoru jsme se právě narodili.\nJe zřejmé, že dnešní doba už nespoléhá na geniální fyziky, chemiky, astronomy a vynálezce (takový předpoklad by byl značně neekonomický); nový objev je zpravidla výsledkem týmové spolupráce ve speciálně vybavených laboratořích. Ve srovnání s tím, jak rychle jsme informováni o politických, kulturních a sportovních událostech, je nicméně podivné, jak pomalu a jak obtížně se prosazují významné vědecké objevy -- jako bychom stále ještě žili v Koperníkově či v Polově století. Na tomto stavu se zřejmě podílejí následující okolnosti:\nNové objevy se vyskytují izolovaně, tj. nestávají se součástí celého nadřazeného oboru, nebo do něj vstupují až po letech (specialista na fyziku pevných částic nemá čas na to, aby souběžně sledoval celkový vývoj fyziky).\nNové názory jsou často jen vzkříšením a potvrzením minulých názorů, ale aby vypadaly vědecky, je třeba je jinak formulovat, což je pro laika matoucí.\nPopulizátoři nových názorů vyzdvihují často jen jejich senzačnost, to jest nevystihují jejich podstatu.\nKvůli prestiži vedou často vědci zdlouhavé spory o přiznání priority.\nStátní zájmy nedovolují, aby vešel v předčasnou známost objev, který by se dal případně využít k vojenským či špionážním účelům.\nJe-li omylnost častým atributem vědeckých objevů, jak je tomu s uměleckými díly? Na první pohled se zdá, že jim toto nebezpečí nehrozí -- mají přece nadčasovou, metaforickou platnost, která se dá jen těžko zpochybnit. Na úsudek jejích tvůrců se však dá spoléhat stejně málo jako na úsudek vědeckých pracovníků. Bylo by jistě nemístné podezírat Goetha z omezenosti či řevnivosti, a přesto označil Kleistovo dílo za zvrácené; protože byl ve své době v obecné vážnosti, přičinil se tak nepřímo o Kleistovo zoufalství, které vyústilo v sebevraždu. O trpký závěr Čapkova života se zasloužili mj. Jaroslav Durych a Václav Renč, kteří ho v předvečer druhé světové války obvinili ze zbabělosti. Ani Rudolf Friml, v té době už světově proslulý operetní skladatel, nerozpoznal, s jakým nadaným muzikantem má co do činění, když k němu čeští emigranti V+W přivedli svého spolupracovníka a přítele Jaroslava Ježka. Dají se takové nespravedlivé výroky vůbec vysvětlit? Ve hře byl zřejmě Goethův imperativ klasické uměřenosti, Durychova a Renčova záliba v barokních kontrastech, které zřejmě postrádali v Čapkových postojích, a Frimlovo povýšenectví; pro terče jejich odsudků je zase typická bezbrannost a přecitlivělost (kriminalisté by usoudili, že mají rysy potenciálních obětí). Stigmatem většiny umělců je, že jsou příliš zaujati vlastním viděním světa a vlastním způsobem tvorby, než aby se dokázali vcítit do myšlenkového světa svých kolegů - v těchto případech jejich intuice beznadějně selhává.\nV politice nejsou omyly samozřejmě o nic vzácnější než v jiných oblastech lidské činnosti, ale protože jsou všem lidem na očích, je s nimi třeba zacházet takticky: Buď se neutralizují, nebo retušují, nebo projednávají u soudu. Neutralizace znamená, že se pochybení takříkajíc rozpustí ve výčtu ostatních aktuálních problémů, retuš znamená, že se z projevů a usnesení dodatečně a nenápadně vypustí původní omyly, a soudní projednání znamená, že se zjišťuje, kdo a jak mohl být křivým tvrzením postižen (žalobce například prohlásí, že kvůli osočení ztratil důvěru zákazníků či posluchačů, což mu způsobilo existenční újmu).\nPokud je politická scéna neměnná a pokud veřejnost neochládá ve svém rozhořčení, může politik omluvit svůj přehmat nedostatkem ověřených informací, případně obavou ze zbytečného krveprolití. (Z odstupu let je téměř nepochopitelné, jak se mohli signatáři Mnichovské dohody domnívat, že okleštěním Československa odvrátí Hitlerovy světovládné plány; připomíná to úlitbu novodobému bohovi.) Pokud se však dosavadní politická scéna zhroutí, stojí před novými politiky dvojí volba: Buď demonstrativně zúčtovat s těmi, kteří vedli národ před převratem, nebo se pokusit nenásilnou cestou o nové uspořádání společnosti.\nKrálové a carové, kteří měli tu smůlu, že je během panování zastihla anglická, francouzská či ruská revoluce, museli být popraveni, protože podle nové ideologie vládli špatně, rozmařile a nespravedlivě; stejně tak museli být zlikvidováni odpůrci Hitlerovi a Stalinovi, ať už skuteční či domnělí, aby oba diktátory náhodou neohrozili. Druhý, nenásilný způsob převzetí vlády, je nesporně humánnější a demokratičtější; dovoluje nicméně předchozím názorům, aby úspěšně přežívaly, a tím infikovaly novou politickou koncepci.\nDemokratický způsob vlády, jakkoli uznávaný, není ostatně samospasitelný - je to vlastně dobový fenomén (podobně jako současné názory na správnou životosprávu nebo na etiketu), který je vázán na západní civilizaci a který se nedá vnutit či přikázat lidem, kteří pro něj nejsou tradičně a psychicky ustrojeni.\nNejkrajnější a nejbizarnější způsob, jak čelit omylnosti, je deklarace vlastní neomylnosti. Katolická církev sice vymezuje dogma o papežské neomylnosti tím, že je vztahuje jen k věcem víry, ale což je víra něco, co se řídí přísnými, neměnnými zákonitostmi? Nechceme si znepřátelit věřící čtenáře, ale jsme přesvědčeni, že neomylnost znamená téměř vždy nesnášenlivost a někdy i zhoubu.\nNeomylní teologové poslali na hranici Jana Husa, Giordana Bruna a tisíce údajných čarodějnic. Neomylní konstruktéři poslali na dno nepotopitelný Titanic. Neomylní soudcové podepsali desítky rozsudků, které se zvrhly v justiční vraždy. Neomylní restaurátoři znehodnotili desítky obrazů a památek. Neomylní farmakologové vyslali do oběhu stovky léků se škodlivými účinky.\nJakých pochybení se dočkáme, až začnou učenci klonovat lidské jedince ve velkém? Na jaký omyl doplatíme, navážou-li vědci kontakt s mimozemskou civilizací? K jakým důsledkům povede selhání zabezpečovacích systémů, které zaručují, že se připravená vodíková bomba nerozprskne nad další Hirošimou? Pokrok nemusí být vždy přínosem, nehledě na to, že sám pojem pokrok je často těšínským jablíčkem techniků a ekonomů; filozofové se k němu stavějí mnohem skeptičtěji.\nNa začátku této úvahy jsme vykreslili nezáviděníhodnou situaci člověka, který se prodírá lesním bludištěm; zapomněli jsme však dodat, že ji musel řešit už antický Théseus. S nestvůrným Mínotaurem si poradil snadno (byl přece hrdina), ale našel by také zpáteční cestu z krétského labyrintu, nebýt jeho důvtipné milenky Ariadny? Její rada byla prostá: Ať za sebou při vstupu odvíjí nit z klubka, které mu podstrčila. Je dobré vyjít na světlo, i když je to cesta zpátky.


Michelle Haas - Outlast - POSTAVY.cz\nWaylon Park, Richard Trager\nMichelle Haas je vedlejším charakterem vyskytujícím se pouze v The Murkoff Account #2. Jedná se o pilnou pracovnici, která zastává funkci softwarové inženýrky v Murkoff Corporation. Má i svého osobního asistenta, o kterém toho není moc prozrazeno. Pobyt v ústavu ji však postaví před těžká rozhodnutí, které jí přinesou jen starosti a problémy. Těch se chce zbavit šikovnou lstí, ale nic nemá dlouhého trvání.\nTato žena středního věku vlastní kulatý obličej, který dokreslují zrzavé až rudé vlasy. Ty jsou staženy do drdolu. Na jejím obličeji jistě upoutají dva piercingy v obočí a její rudé rty. Oděv tvoří jednoduché, především volné, šaty růžové barvy, aby ji nijak neomezovaly v pohybu s velkým břichem. Kolem krku má náhrdelník z perel. Je možné si povšimnout červeně nalakovaných nehtů.\n„Děkuji ti, Waylone. Dám ti vědět hned, jak skončíme.“ Řekne žena, držíc se za jednou rukou v kříži a druhou lehce položenou na velkém břiše. Pauline poděkuje za čas těhotné ženy, přičemž se zeptá, kdy se má dítě narodit? Paul je vůči této otázce značně proti, ale než by stačil kolegyni cokoliv vyčíst, ozve se Michelle. Dle jejích slov se nachází v šestém měsíci, ale nijak svůj momentální stav nerozvede. Spíše se zaměří na důvod, kvůli kterému agenti přišli. Šlo totiž o otázku, která se týkala jejich e-mailového systému, přes který prošla jedna škodlivá zpráva. Žena nepřímo odkáže na jejího nadřízeného, Richarda Tragera. Je si totiž jistá tím, že zprávu musel poslat někdo z korporace, což jde i přes Ricka.\nJe pozdě večer, když se vyšetřovatelé a Haasová opět setkávají. Paul mává s letáčkem odkazujícím na potratovou kliniku, načež Michelle nevypadá vůbec šťastně. V obývacím pokoji žena přiznává, že dítě, které čeká je Tragerovo, jenže on o něj nemá takový zájem, jak by si někdo mohl myslet. Nebohé ženě začal vyhrožovat vyhozením z práce, pokud se potomka nezbaví. O tomto tvrdém vydírání, kvůli psané smlouvě, kterou mají všichni pracovníci Murkoffu, nemůže o problému s nikým mluvit, neboť by to vedlo jen k rychlejší výpovědi. Značně bez výchozí situace ji přivedla na nápad, že kdyby zařídila, aby byl Rick vyhozen, nemusela by řešit odchod z práce, bez které by dítě neuživila, a zase naopak by nemusela řešit potrat, kdyby zůstala.\nSpolečně s agenty se dostavila k Lidským zdrojům, což je organizace zabývající se řízením zaměstnanců. Její záznamy byly zničeny, přičemž mohla žít svůj život aniž by ji Rick mohl ještě jakkoliv vyhrožovat skrz práci. Skončila s Murkoffem. Avšak v okamžiku přestřižení její bezpečnostní karty vtrhl do místnosti Trager. Nevěřícně hleděl na ženu, když mu pověděla, že vše sdělila příslušným orgánům a on jde pozdě. Chopil se ostrých nůžek, kterými bodl do břicha těhotné. Ta byla okamžitě převezena do Denverovy nemocnice, kde lékaři přišli na to, že nikdy nebyla těhotná, ačkoliv vykazovala všechny příznaky. Stala se obětí psychosomatického otěhotnění, které postihlo nejednu ženskou obyvatelku ústavu. Po této skutečnosti se v komiksu již nevyskytuje, i když je naživu.\npro MÉNĚ REKLAM se přihlaš a komentuj postavu Michelle Haas


Schody aneb jak být fit a dlouhověký - Terapie nejen dotykem\nLékaři tvrdí, že podle statistik každý schod, který vyjdeme, prodlouží život o tři až čtyři vteřiny\nStoupat do schodů je 7x náročnější než chodit po rovině\nBěh do schodů posiluje svalstvo, zlepšuje kondici, formuje nohy i zadeček a stimuluje oběhový systém.\nKdyž jsem našla článek pojednávající o fyzické kondici, vybavila jsem si všechny zadýchané sotva dech popadající návštěvy, ať už kamarádů, opravářů či energetiků, kteří se vyšplhali k nám, do 4. patra.\nPřed týdnem na mne soused pokřikoval, že mi určitě nehrozí, že bych přibrala :-). Dnes, když jsem 5x vyběhla s nákupem a seběhla schody cihlového domu bez výtahu, kde bydlím (celkem nahoru a dolů 650 schodů), musela jsem mu dát za pravdu.\nTen článek mi vysloveně udělal radost. Jednak pro to, že vím z vlastní zkušenosti, že schody opravdu fungují a jednak proto, že frekvence chození, či spíše běhání, se mi s věkem a stále větší zapomnětlivostí, zvyšuje. Budu tedy velmi fit až do svého dlouhého věku. Naplánovala jsem si život do 120 let. Proč ne?\nCo když i náš věk, kterého se dožijeme je jen program v mozku? Proč se naši asijští kolegové dožívají mnohem vyššího věku než my v Evropě? Myslíte, že je jen životním stylem? Domnívám se, že ne. Když si promítnu obrázek zalidněných asijských velkoměst, je jejich prostor na obývání na m2 je minimální, spěchají úplně stejně, ne-li více, je jich mnohem víc, což může způsobit, že mají mnohem méně prostoru na odpočinek. Že by jídlo?\nCo když je to jen nastavení mozku. Nám ve škole říkají, že průměrný věk žen je kolem 80 let u můžu kolem 75 let. V Asii dětem říkají, že se dožijí o 20 let déle než nám v Evropě.\nDěti kolem sebe slyší, v kolika letech umírají lidé z města, ulice, sousedství či rodiny. Jejich mozek tyto informace zaznamenává. Fyzické tělo se začne chovat podle zaznamenaných dat – když lidé kolem mne umírají kolem 75 let, tak já taky tak asi nějak umřu a tak přirozeně chátrá k nastavenému věku.\nNa vyšší level to vypracovávají lidé, kteří mají v rodině nějakou genetickou chorobu. Jeden kolega z bývalé práce měl naprogramováno, že jeho otec měl srdeční vadu a umřel v 55. Mluvil o tom, pak se mu začalo dělat špatně, a nakonec skončil s několika operacemi srdce v invalidním důchodu. Takhle snadno, s odůvodněním genetiky, na sebe přetahuje programy a nemoci.\nMoje máma i babička mají KŘEČOVÉ ŽÍLY, tak je budu mít taky? Už jste si to, ženy, někdy řekly?\nCO S TÍM? PRO ZAČÁTEK:\nPřepsat program, udělat si pozitivní prohlášení, jinak se tomu říká afirmace a neustále si ho opakovat: Mám zdravé žíly. Moje nohy zůstanou mladé, krásné a zdravé do konce mého dlouhého života.\nZačněte nejprve chodit a pak běhat po schodech a uvidíte, jak se nožky omladí. A když si budete jisté, zkuste to pozadu – báječně to trénuje mozek a koordinaci. Nebo nohám dopřejte jiný sport.\nVíce o křečových žilách v dalším článku\nA ještě malá rada – pokud máte dítě dost staré na chůzi po schodech a dělá Vám scény, že nechce nahoru – zkuste počítání. My počítáme každé schody jiným jazykem. Naučila jsem se počítat do 10ti v sedmi cizích jazycích 🙂 – to se hodí vždycky.\nSchodům, kondici a zdravému dlouhověku ZDAR.\nČasopis Active Beauty 2/2015 – Kdo neskáče není fit\nJ.V.Čmolík, Trhák aneb 21 kapitol o vašem mozku, 2013, ISBN 978-80-7349-355-4\nTagged on: děti kondice zdraví životní styl\n← Čas, růže a vítězství aneb jak to jde dohromady\nFENG SHUI aneb dnes je lepší stěhovat se, než vyhořet →


Papír je 2. května 2011, přední strana\nJohn R. Walker a John Norvell\n1. června 1829 ; Před 189 lety (jako The Pennsylvania Inquirer ) ( 01.06.1829 )\n158 546 denně\n312 197 neděle\nPhiladelphia Inquirer je ranní deník, který slouží metropolitní oblasti Filadelfie ve Spojených státech. Noviny založily John R. Walker a John Norvell v červnu 1829 jako The Pennsylvania Inquirer a jsou třetím nejstarším dochovaným deníkem ve Spojených státech. Vlastníkem je společnost Philadelphia Media Network , dceřiná společnostneziskového institutu pro žurnalistiku v nových médiíchve Filadelfské nadaci , The Inquirer má osmnáctý průměrný průměrný den amerických novin v oběhu a získal dvacet Pulitzerových cen . Jsou to noviny rekordů v údolí Delaware .\nPapír se během své historie prosadil a upadl do popředí. Tazatel se poprvé stal významným deníkem během americké občanské války, kdy bylo její válečné zpravodajství populární na obou stranách. Oběh papíru po válce poklesl a na konci 19. století vzrostl. Původně podporující demokratické strany , tazatel‘ s politické příslušnosti nakonec posunut směrem k Whig strany a poté v republikánské strany , než oficiálně stal politicky nezávislá v polovině 20. století. Na konci šedesátých let The Inquirer sledoval svého hlavního konkurenta, Philadelphia Evening Bulletin , a postrádal moderní vybavení a zkušený personál. V 70. letech 20. století noví majitelé a redaktoři udělali z novin jeden z nejvýznamnějších v zemi a vyhráli 20 Pulitzers.\nRedaktorem je Gabriel Escobar. Stan Wischnowski je viceprezidentem pro zpravodajské operace.\n1.1 Občanská válka do 20. let 20. století\n1.2 Annenbergova léta\n1.3 Korporátní vlastnictví\n1.4 Přesuňte se do budovy Strawbridge\n2.1 Republikánská Bible\n4 Pulitzerovy ceny\nThe Philadelphia Inquirer byl založen jako The Pennsylvania Inquirer tiskaři John R. Walker a John Norvell , bývalý redaktor největších filadelfských novin Aurora & Gazette . Úvodník v prvním čísle Pennsylvania Inquirer slíbil, že papír bude věnována vpravo od menšiny vyjádřit svůj názor a „zachování práv a svobod osob, stejně tak proti zneužití jako uchvácení moci. " Slíbili podporu tehdejšímu prezidentovi Andrewu Jacksonovi a „domácímu průmyslu, americkým výrobcům a vnitřním vylepšením, která tak významně přispívají k zemědělské, obchodní a národní prosperitě“. Společnost Philadelphia Inquirer, která byla založena 1. června 1829, je třetím nejstarším dochovaným deníkem ve Spojených státech. Nicméně, v roce 1962, An Inquirer -commissioned historik vystopovat The Inquirer se John Dunlap ‚s The Pennsylvania paketů , která byla založena dne 28. října 1771. V roce 1850, paket byl sloučen s jiným deníku The North American , která se později sloučila s Philadelphia Public Leader . Nakonec se veřejná kniha sloučila s The Philadelphia Inquirer ve třicátých letech a v letech 1962 až 1975 řádek na titulní stránce The Inquirer tvrdil, že noviny jsou nejstarší dochovaný deník Spojených států.\nŠest měsíců poté, co byl The Inquirer založen, v konkurenci osmi zavedených deníků, nedostatek finančních prostředků přinutil Norvella a Walkera prodat noviny vydavateli a šéfredaktorovi amerického věstníku Jesperu Hardingovi . Poté, co Harding získal The Pennsylvania Inquirer , byl krátce publikován jako odpolední papír, než se v lednu 1830 vrátil do svého původního ranního formátu. Pod Hardingem se v roce 1829 The Inquirer přestěhoval z původního umístění mezi přední a druhou ulicí mezi druhou a třetí ulicí . Když Harding koupil a spojil Morning Journal v lednu 1830, noviny byly přesunuty do South Second Street. O deset let později byl The Inquirer znovu přesunut, tentokrát do vlastní budovy na rohu Third Street a Carter's Alley. Harding rozšířil obsah Dotazovatele a noviny se brzy rozrostly v hlavní filadelfské noviny. Rozšířený obsah zahrnoval přidání beletrie a v roce 1840 získal Harding práva na vydání několika románů Charlese Dickense, za které byla Dickensovi vyplacena značná částka. V té době bylo běžnou praxí platit málo nebo vůbec nic za práva děl zahraničních autorů.\nObčanská válka do 20. let 20. století\nHarding odešel do důchodu v roce 1859 a byl následován jeho synem William White Harding, který se stal partnerem o tři roky dříve. William Harding změnil název novin na současný název The Philadelphia Inquirer . Harding ve snaze zvýšit oběh , snížit cenu papíru, zahájil doručovací trasy a nechal novináři prodávat papíry na ulici. V roce 1859 se cirkulace pohybovala kolem 7 000; do roku 1863 se zvýšila na 70 000. Část nárůstu byla způsobena zájmem o zprávy během americké občanské války . Během války bylo vojákům Unie často distribuováno dvacet pět až třicet tisíc výtisků The Inquirer a několikrát americká vláda požádala The Philadelphia Inquirer o vydání zvláštního vydání speciálně pro vojáky. Philadelphia Inquirer podporoval Unii, ale Harding chtěl, aby jejich pokrytí zůstalo neutrální. Konfederační generálové často hledali kopie papíru a věřili, že válečné zpravodajství novin bylo přesné.\nDotazovatel novinář Uriah Hunt Painter byl v první bitvě u Bull Run v roce 1861, bitvě, která skončila vítězstvím Konfederace. První zprávy od vlády požadovaly vítězství Unie, ale The Inquirer šel s Painterovým účtem z první ruky. Davy se kvůli zprávě vyhrožovaly spálením budovy Dotazovatele . Další zpráva, tentokrát o generálovi Georgovi Meadeovi, Meade natolik rozzlobila, že potrestal Edwarda Crapseyho, reportéra, který ji napsal. Crapsey a další váleční korespondenti se později rozhodli připsat všechna vítězství armády Potomac , velení Meade, Ulyssesovi S. Grantovi , veliteli celé armády Unie. Jakékoli porážky Potomacské armády by byly připsány Meade.\nBěhem války se The Inquirer nadále rozrůstal, přidával se další personál a další stěhování do větší budovy na Chestnut Street. Po válce však The Inquirer uškodily ekonomické hity v kombinaci s Hardingovým onemocněním . Přes populační růst ve Filadelfii distribuce klesla ze 70 000 během občanské války na 5 000 v roce 1888. Počínaje rokem 1889 byl papír prodán vydavateli Jamesi Elversonovi. Elverson přesunul dokument The Inquirer do nové budovy s nejnovější tiskovou technologií a zvýšeným počtem zaměstnanců. „Nový“ Philadelphia Inquirer měl premiéru 1. března a byl natolik úspěšný, že Elverson zahájil nedělní vydání článku. V roce 1890, ve snaze dále zvýšit oběh, byla cena The Inquirer snížena a velikost papíru byla zvýšena, většinou s inzeráty . Po pěti letech se Inquirer musel přestěhovat do větší budovy na Market Street a později expandovat do sousedního majetku.\nThe Inquirer Building, dříve Elverson Building, domov novin z let 1924–2011\nPo Elversonově smrti v roce 1911 převzal vedení jeho syn jeho manželka Sallie Duvall, James Elverson Jr. Pod vedením Elversona Jr. noviny nadále rostly a nakonec se musely znovu pohnout. Elverson Jr. koupil pozemky v ulicích Broad a Callowhill a postavil osmnáctipodlažní budovu Elverson Building, nyní známou jako Inquirer Building. První číslo Inquireru vytištěné v budově vyšlo 13. července 1925. Elverson Jr. zemřel o několik let později v roce 1929 a převzala jeho sestru Eleanor Elversonová, paní Jules Patenôtre .\nViz také: Budova tazatele\nEleanor Elverson Patenôtre objednala řezy v celém novinách, ale ve skutečnosti neměla zájem o jejich správu a vlastnictví bylo brzy uvedeno do prodeje. Cyrus Curtis a Curtis-Martin Newspapers Inc. koupili noviny 5. března 1930. Curtis zemřel o rok později a ujal se jeho nevlastní syn-in-law, John Charles Martin . Martin spojil The Inquirer s jiným papírem, Public Ledger , ale velká deprese zranila Curtis-Martin Newspapers a společnost neplnila platby splatnosti. Následně se vlastnictví společnosti The Inquirer vrátilo rodině Patenôtre a společnost Elverson Corp. Charles A. Taylor byl zvolen prezidentem společnosti The Inquirer Co. a papír zpracovával, dokud nebyl v roce 1936 prodán společnosti Moses L. Annenberg . Během období mezi společností Elverson Jr. a Annenberg The Inquirer stagnovali, jeho redaktoři ignorovali většinu špatných ekonomických zpráv o hospodářské krizi. Nedostatek růstu umožnil novinám J. Davida Sterna , The Philadelphia Record , překonat The Inquirer v oběhu a stát se největšími novinami v Pensylvánii.\nPod Mosesem Annenbergem se The Inquirer otočil. Annenberg přidal nové funkce, zvýšil počet zaměstnanců a uspořádal propagační akce ke zvýšení oběhu. V listopadu 1938 se počet denních dotazů Inquireru zvýšil na 345 422 z 280 093 v roce 1936. Během stejného období poklesl počet záznamů na 204 000 z 328 322. V roce 1939 byl Annenberg obviněn z daňových úniků . Annenberg se před soudem přiznal k vině a byl poslán do vězení, kde zemřel v roce 1942. Po smrti Mojžíše Annenberga převzal kontrolu jeho syn Walter Annenberg . Nedlouho poté, v roce 1947, Record přestal obchodovat a The Philadelphia Inquirer se stal jediným významným denním ranním deníkem ve Filadelfii. Zatímco stále táhl za největšími filadelfskými novinami, Večerním bulletinem , The Inquirer byl i nadále ziskový. V roce 1948 Walter Annenberg rozšířil budovu Inquirer o novou strukturu, ve které byly umístěny nové tiskařské stroje pro The Inquirer a v letech 1950 až 1960 další Annenbergovy nemovitosti, Seventeen a TV Guide . V roce 1957 Annenberg koupil Philadelphia Daily News a spojil zařízení Daily News s The Inquirer 's.\nTřicet osmidenní stávka v roce 1958 The Inquirer ublížila a po skončení stávky tolik reportérů přijalo nabídky na odkup a odešlo, že redakce byla znatelně prázdná. Mnoho současných reportérů bylo navíc těsně před stávkou copywriterem a neměli dostatečné zkušenosti. Jedním z mála hvězdných reportérů 50. a 60. let byl investigativní reportér Harry Karafin . Během své kariéry Harry Karafin odhalil korupci a další exkluzivní příběhy pro The Inquirer , ale také vymáhal peníze od jednotlivců a organizací. Karafin by tvrdil, že má škodlivé informace, a požadoval by peníze výměnou za to, že informace nebudou zveřejněny. To pokračovalo od konce 50. let do začátku 60. let, než byl Karafin v roce 1967 odhalen a o rok později usvědčen z vydírání. Na konci šedesátých let poklesl oběh a příjmy z reklamy a noviny se podle časopisu Time staly „nekreativními a nevýraznými“.\nV roce 1969 byl Annenbergovi nabídnut 55 milionů USD pro The Inquirer od Samuela Newhouse , ale poté, co dříve slíbil Johnu S. Knightovi právo prvního odmítnutí jakékoli nabídky prodeje, Annenberg jej místo toho prodal společnosti Knight. Tazatel se spolu s Philadelphia Daily News stal součástí Knight Newspapers a její nové dceřiné společnosti Philadelphia Newspapers Inc. (PNI). O pět let později se Knight Newspapers spojil s Ridder Publications a vytvořil Knight Ridder .\nKdyž byl The Inquirer zakoupen, měl nedostatek zaměstnanců, jeho vybavení bylo zastaralé, mnoho jeho zaměstnanců bylo poddimenzováno a noviny se v týdnu dostaly k hlavnímu konkurentovi, Večernímu bulletinu . Nicméně Eugene L. Roberts Jr. , který se stal Tazatel je výkonný redaktor v roce 1972, se otočil noviny kolem. V letech 1975 až 1990 The Inquirer vyhrál sedmnáct Pulitzers , šest po sobě v letech 1975 až 1980, a více novinářských cen než kterékoli jiné noviny ve Spojených státech. Časopis Time vybral The Inquirer jako jeden z deseti nejlepších deníků ve Spojených státech a označil Robertsovy změny v novinách za „jeden z nejpozoruhodnějších obratů v historii americké žurnalistiky, pokud jde o kvalitu a ziskovost“. V červenci 1980 se Inquirer stal nejvíce rozesílaným papírem ve Filadelfii, což donutilo Večerní bulletin, aby o dva roky později skončil. Úspěch vyšetřovatele se neobešel bez těžkostí. V letech 1970 až 1985 noviny zažily jedenáct stávek, nejdelší čtyřicet šest dní v roce 1985. Dotazovatel byl také kritizován za zpravodajství „ Karáčí lépe než Kensington “. To nezastavilo růst papíru během 80. let, a když se Večerní bulletin zastavil, The Inquirer najal sedmnáct reportérů Bulletinu a zdvojnásobil své kanceláře, aby přilákal bývalé čtenáře Bulletinu . V roce 1989 dosáhla redakce společnosti Philadelphia Newspapers Inc. vrcholu 721 zaměstnanců.\nV 90. letech došlo k postupnému snižování oběhu a příjmů z reklamy pro The Inquirer . Pokles byl součástí celonárodního trendu, ale podle nespokojených zaměstnanců společnosti Inquirer se účinky zhoršily odporem papíru proti změnám, které zavedly mnohé další deníky, aby si udržely čtenáře, a tlakem rytíře Riddera na snižování nákladů. Během většiny Robertsových časů jako redaktor mu Knight Ridder umožňoval při volbě novin velkou svobodu. Koncem 80. let se však Knight Ridder začal zajímat o ziskovost The Inquirer a aktivněji se zapojil do jeho operací. Knight Ridder tlačil na The Inquirer, aby expandoval na ziskovější předměstí, a současně snížil počet zaměstnanců a pokrytí národních a mezinárodních příběhů. Snížení počtu zaměstnanců pokračovalo, dokud nebyl v roce 2006 zakoupen Knight Ridder, přičemž někteří z nejlepších reportérů The Inquirer přijali výkupy a odešli do jiných novin, jako jsou The New York Times a The Washington Post . Na konci 90. let odešli všichni redaktoři na vysoké úrovni, kteří pracovali s Eugenem Robertsem v 70. a 80. letech, nikdo v normálním důchodovém věku. Od 80. let tento článek získal pouze tři Pulitzery: cenu „Vysvětlující žurnalistiky“ z roku 1997, cenu veřejné služby (nejvyšší kategorii) v roce 2012 za „zkoumání všudypřítomného násilí ve školách města“ a 2014 cena za kritiku, kterou získala kritička architektury Inga Saffron. V roce 1998 podal reportér Inquirer Ralph Cipriano žalobu pro urážku na cti proti Knightovi Ridderovi, The Philadelphia Inquirer a redaktorovi Inquirer Robertovi Rosenthalovi kvůli komentářům, které Rosenthal uvedl o Ciprianovi pro The Washington Post . Cipriano tvrdil, že je obtížné hlásit negativní příběhy v The Inquirer o římskokatolické arcidiecézi ve Filadelfii a Rosenthal později tvrdil, že Cipriano měl „velmi silný osobní pohled a agendu ... Nikdy nemohl dokázat [své příběhy]. " Oblek byl později urovnán mimosoudně v roce 2001.\nDokument zahájil online zpravodajství v časném 2000s, aby konkuroval místním rozhlasovým stanicím o nejnovější zprávy. Knight Ridder koupil konkurenční The McClatchy Company v červnu 2006. Inquirer a Philadelphia Daily News byly mezi dvanácti méně ziskovými novinami Knight Ridder, které McClatchy nabídl k prodeji, když byla v březnu oznámena dohoda. 29. června 2006 byly The Inquirer a Daily News prodány společnosti Philadelphia Media Holdings LLC (PMH), skupině podnikatelů z oblasti Philadelphie, včetně Briana P. Tierneyho , generálního ředitele PMH. Noví majitelé plánovali utratit 5 milionů USD na reklamy a propagace, aby zvýšili profil a čtenářku The Inquirer .\nV letech následujících po akvizici společnosti Philadelphia Media Holdings zaznamenal The Inquirer větší než očekávané ztráty příjmů, zejména z národní reklamy, a pokračující ztrátu oběhu. Ztráty výnosů způsobily, že vedení zrušilo čtyři sta pracovních míst v The Inquirer a Daily News za tři roky od zakoupení papírů. Navzdory snahám o snížení nákladů podala společnost Philadelphia Newspapers LLC dne 21. února 2009 návrh na ochranu před bankrotem podle kapitoly 11. Společnost Philadelphia Media Holdings měla dluh ve výši přibližně 390 milionů USD, kvůli penězům vypůjčeným na nákup The Inquirer a Daily News . Úpadek byl začátkem celoročního sporu mezi společností Philadelphia Media Holdings a jejími věřiteli. Skupina věřitelů, která zahrnovala banky a zajišťovací fondy, chtěla převzít kontrolu nad samotnou společností Philadelphia Newspapers LLC a postavila se proti snahám společnosti Philadelphia Media Holdings o udržení kontroly. Společnost Philadelphia Media Holdings získala podporu od většiny odborových svazů a zahájila kampaň public relations na podporu místního vlastnictví. Dne 28. dubna 2010 se konala dražba v konkurzu. Skupina poskytujících úvěry a skupina místních investorů se spojila s Brianem Tierneym, kteří se ucházeli o Philadelphia Newspapers, ale věřitelé měli vítěznou nabídku. Dohoda propadla poté, co skupina poskytovatelů úvěrů pod názvem Philadelphia Media Network (PMN) nedokázala uzavřít smlouvu s unií zastupující řidiče společnosti. Philadelphia Newspapers, zastoupená Lawrencem G. McMichaelem z Dilworth Paxson LLP, zpochybnila právo věřitelů na úvěr v aukci v konkurzu. Odvolací soud USA pro třetí obvod rozhodl, že úvěrová nabízení nebylo povoleno. Noviny se v září znovu dostaly do aukce a nabídku opět získala společnost Philadelphia Media Network (PMN). Po úspěšném vyjednání smlouvy se všemi čtrnácti odborovými svazy se 8. října stala oficiální dohoda o 139 milionech USD.\nPhiladelphia Inquirer nadále bojoval o zisk, kvůli konkurenci ze zdrojů digitálních médií. V květnu 2012 byl celkový počet novinářů ve Filadelfské mediální síti asi 320 a některé stejné příběhy a fotografie se objevují jak v The Inquirer, tak v Daily News . 2. dubna 2012 zaplatila skupina místních podnikatelů za papír 55 milionů dolarů, což je méně než 15 procent z 515 milionů dolarů vynaložených na nákup papírů v roce 2006.\nV červnu 2014 byla společnost PMN prodána společnosti HF „Gerry“ Lenfest , která v říjnu 2015 jmenovala CZ „Terry“ Eggera vydavatelem a generálním ředitelem. V roce 2016 daroval Lenfest PMN nadaci The Philadelphia Foundation , takže The Inquirer , její sesterské noviny, Daily News a jejich společný web Philly.com by mohly zůstat ve Filadelfii.\nPřesuňte se do budovy Strawbridge\nV říjnu 2011, Philadelphia Media Network prodal tazatel budovy, aby developer Bart Blatstein, Tower Investments Inc., který má v úmyslu obrátit se komplex na smíšené využití komplexu kanceláří maloobchodních a bytů. Příští měsíc vydavatel a generální ředitel Gregory J. Osberg oznámil, že 600 ze 740 zaměstnanců Philadelphia Media Network společností The Inquirer , Daily News a Philly.com se přestěhuje do kancelářských prostor v bývalém obchodním domě Strawbridge & Clothier na východní Market Street. Zbývající zaměstnanci by se přestěhovali do kanceláří na předměstí. V červenci 2012 se síť Philadelphia Media Network přestěhovala do nového sídla a konsolidovala kanceláře zcela ve třetím patře. Omezení ponechaly většinu z 525 000 čtverečních stop (49 000 m 2 ) v budově Inquirer prázdnou, ale umístění na 125 000 čtverečních stop (12 000 m 2 ) na východ od Market Street konsolidovalo oddělení Philadelphia Media, včetně redakce Daily News s The Inquirer je. Nové umístění by zahrnovalo lobby a konferenční místnost na úrovni ulice. Plány na budovu zahrnovaly také elektronické značení, jako je například zpravodaj na rohu výškové budovy.\nZnačka nad vchodem do budovy The Inquirer Building\nJohn Norvell opustil Aurora & Gazette a svou práci redaktora, protože nesouhlasil s tím, co považoval za redakční schválení deníku směrem k systému evropské třídy. Když Norvell a John Walker založili The Inquirer , chtěli, aby noviny zastupovaly všechny lidi, nejen vyšší třídy. Nově spuštěné noviny podporovaly Jeffersonovu demokracii a prezidenta Andrewa Jacksona a deklarovaly podporu práva na názor menšiny na slyšení. Legenda o založení The Inquirer stavy tím, že Norvell, „Nemohlo být lepší název než The Inquirer Ve volném stavu, by měl vždy být tazatel žádá jménem lidu.‚Proč k tomu došlo Proč? tato nezbytná práce nebyla vykonána? Proč je tento muž předložen? Proč je tento zákon navržen? Proč? Proč? Proč? '“\nKdyž Norvell a Walker prodali své noviny Jesperovi Hardingovi, udržoval Harding papír blízko politiky zakladatele a podporoval Demokratickou stranu . Avšak když nesouhlasil s tím, jak Andrew Jackson zacházel s Druhou bankou Spojených států , začal podporovat anti-Jacksonovo křídlo demokratů. Během prezidentských voleb v roce 1836 Harding podporoval kandidáta Whigovy strany před demokratickým kandidátem a poté se Inquirer stal známým pro svou podporu Whigových kandidátů. Než začala americká občanská válka, The Inquirer podpořil zachování Unie a kritizoval hnutí proti otroctví, které mnozí považovali za zodpovědné za jižní nástupnickou krizi. Jakmile začala válka, tazatel udržoval nezávislé zprávy o válečných událostech. Nicméně Tazatel pevně podporoval stranu Unie. Zpočátku byli redaktoři The Inquirer proti emancipaci otroků , ale po neúspěchech armády Unie The Inquirer začal prosazovat pro-válečný a pro- republikánský postoj. V článku z července 1862 The Inquirer napsal „v této válce mohou existovat jen dvě strany, vlastenci a zrádci“.\nPod Jamesem Elversonem The Philadelphia Inquirer prohlásil: „Nový Inquirer bude ve všech ohledech uceleným, podnikavým a progresivním deníkem, který bude hnán vším bdělým duchem doby a pozadu v ničem zajímavém pro lidi, kteří chtějí vědět, co se děje každý den a všude ... stabilně a energicky republikán ve své politické politice, ale spravedlivě a spravedlivě ve vztahu ke všem otázkám ... “Během republikánské konvence ve Filadelfii v roce 1900 Elverson vytvořil široký elektrický prapor přes Broad Ulice s prohlášením „Philadelphia Inquirer - největší republikánský oběh na světě“. Na přelomu 20. století začaly noviny redakční kampaně na zlepšení Filadelfie, včetně dláždění hlavních ulic a zastavení zkorumpovaného plánu nákupu znečištěného kanálu Schuylkill pro pitnou vodu. Noviny pokračovaly v podobné politice pod vedením Elversona mladšího a ve dvacátých letech se The Inquirer stal známým jako „Republikánská bible v Pensylvánii“.\nV letech 1929 až 1936, během Patenotra a Curtise-Martina, The Inquirer nadále podporoval republikánskou stranu a prezidenta Herberta Hoovera , a to zejména tím, že nepodával zprávy o zprávách o velké hospodářské krizi. Statistiky o nezaměstnanosti nebo zavírání podniků byly ignorovány, i když pocházely od vlády. Informace o uzavření bank ve Filadelfii byly odsunuty do zadní části finanční sekce. Když Moses Annenberg převzal The Philadelphia Inquirer , oznámil, že práce bude „nadále prosazovat principy Republikánské strany“, ale na schůzce s redaktory novin krátce poté navrhl, aby byly noviny nezávislé a podporovaly prezidenta Franklina D. Roosevelt v nadcházejících volbách. Redaktoři tuto myšlenku odmítli a příspěvek zůstal republikánem. Na konci třicátých let Annenberg nesouhlasil s Rooseveltovými programy New Deal a jeho zvládáním stávek. To podnítilo úvodníky kritizující politiku Roosevelta a jeho příznivců. Silně se postavil proti guvernérovi demokratické Pensylvánie Georgovi Earlovi a nechal Dotazovatele podpořit republikánské kandidáty ve státních volbách v Pensylvánii v roce 1938. Když republikáni zametli volby, konala se v sídle The Inquirer oslava s červenými světlicemi a palbou z děl. Útoky proti demokratům a podpora poskytovaná republikánům upoutala pozornost Rooseveltovy administrativy. Annenberg změnil The Philadelphia Inquirer na hlavního vyzývatele svého hlavního konkurenta Demokratického záznamu a poté, co se Annenberg začal zaměřovat na politiku, demokratičtí politici často Annenberga napadali a obviňovali z nelegálních obchodních praktik. V roce 1939 byl Annenberg obviněn z daňových úniků na dani z příjmu, před soudem se přiznal a byl poslán do vězení na tři roky. Annenbergovi přátelé a jeho syn Walter tvrdili, že celý proces byl politicky motivován a jeho trest byl přísnější, než by měl být.\n1938 345,422 1035 871\n2006 350 457 705,965\nKopie The Inquirer je prodáván za Philadelphia Eagles ' Super Bowl Lil vítězství průvodu v roce 2018\nKdyž se Record zavřel v roce 1947, The Inquirer oznámil, že je nyní nezávislým deníkem, a frustrovaný korupcí ve Filadelfii podporoval demokratické kandidáty ve volbách v roce 1951. Zatímco Walter Annenberg učinil The Inquirer nezávislým, použil papír k útoku na lidi, kteří se mu nelíbili. Někdy, když se člověk nebo skupina rozhněván Annenberg, byli na černé listině a nejsou zmíněny kdekoliv v The Inquirer . Lidé na černé listině byli dokonce přestříkáni ze snímků. Lidé, kteří byli na seznamu na jednom místě, byli Nicholas Katzenbach , Ralph Nader , Zsa Zsa Gabor a basketbalový tým Philadelphia Warriors , kteří nebyli zmiňováni po celou sezónu. V roce 1966 použil Walter Annenberg The Inquirer k útoku na pennsylvánského gubernatoriálního kandidáta Miltona Shappa . Během tiskové konference, An Inquirer reportér zeptal Shapp kdyby někdy pacient v psychiatrické léčebně; protože nikdy nebyl pacientem, řekl Shapp ne. Následující den nadpis v The Inquirer zněl: „Shapp popírá, že by někdy byl v duševním domě.“ Shapp připisoval svou ztrátu voleb Annenbergově útočné kampani.\nAnnenberg byl podporovatelem a přítelem Richarda Nixona . V prezidentských volbách v roce 1952 kritici později tvrdili, že Annenberg měl The Inquirer vypadat opačně, když kryl obvinění, že Nixon zneužil finanční prostředky. Později, aby se Annenberg vyhnul obviněním z politické zaujatosti, nechal The Inquirer použít pro prezidentské volby 1960 a 1968 pouze zdroje zpravodajských agentur , jako je Associated Press . Když byl Nixon v roce 1968 zvolen prezidentem, byl Annenberg jmenován americkým velvyslancem u soudu St. James's . O rok později, když Annenberg prodával noviny Knight Newspapers, který je součástí dohody stanoveno, že název Annenberg se jeví jako „redaktor a vydavatel emeritní“ v tazatele s tiráži . V roce 1970 nechal Annenberg, který již nebyl spokojen se změnami v novinách, odstranit své jméno z novin poté, co se objevil redakční kritik Richarda Nixona.\nPod Knight Ridderem byl The Inquirer nadále redakčně nezávislý. Nicméně, konzervativní komentátoři označili Tazatel vlevo naklánět a papír neschválila republikánského kandidáta na prezidenta Spojených států od Gerald Ford v roce 1976. V celém roce 1990 a do 21. století, skupiny podporující Izraele jako je sionistické organizace Ameriky často obviňoval Dotazovatele, že je antiizraelský . Ve stejné době, Edward S. Herman , je University of Pennsylvania mediální analytik, napsal mnoho článků obviňovat The Inquirer z toho, že vzhledem ke konzervativnímu tlaku a včetně konzervativní sklon při vykazování papír a redakční stránce. V roce 2006 se The Inquirer stal jedním z mála velkých novin v USA, které tiskly jednu z karikatur Jyllands-Posten Muhammad . Poté, na protest proti tisku karikatury, muslimové demonstrovali před The Inquirer Building.\nBývalá budova Strawbridge & Clothier na 801 Market Street, kde se nyní nacházejí kanceláře Inquirer a Daily News .\nKdyž společnost Philadelphia Media Holdings LLC (PMH) koupila papír v roce 2006, Brian P. Tierney a podnikatelé stojící za PMH podepsali slib slibující, že neovlivní obsah příspěvku. Tierney, republikánský aktivista, který zastupoval mnoho místních skupin v oblasti Philadelphie, v minulosti kritizoval The Inquirer jménem svých klientů. Jedním z klientů Tierneyho byla římskokatolická arcidiecéze ve Filadelfii, kterou zastupoval během aféry Cipriano . Členem PMH byl také Bruce E. Toll, místopředseda společnosti Toll Brothers Inc. Tierney uvedl, že skupina si byla vědoma, že nejrychlejším způsobem, jak zničit její investice do The Inquirer, bylo ohrožení redakční nezávislosti článku . Prodej společnosti Philadelphia Media Network v roce 2012 šesti místním vedoucím podniků také vedl k obavám z konfliktu zájmů. Noví vlastníci, mezi nimiž byl i Demokratická sbírka v New Jersey George Norcross III , mediální podnikatel HF Lenfest , bývalý majitel New Jersey Nets Lewis Katz a generální ředitel Liberty Property Trust a předseda Velké obchodní komory ve Filadelfii William Hankowsky, se zavázali, že nebudou ovlivňovat obsah příspěvku.\nPhiladelphia Inquirer má sídlo na 801 Market Street v části Market East v centru města Philadelphia spolu s Philadelphia Daily News . Inquirer je vytištěn sedm dní v týdnu v tiskovém závodě Schuylkill v Upper Merion Township v kraji Montgomery. Podle BurrellesLuce je The Inquirer patnáctým nejvíce cirkulujícím dnem ve všední den ve Spojených státech. Vydavatelem Inquirer je HF "Gerry" Lenfest. Redaktorem je William K. Marimow. Marimow působil jako redaktor v letech 2006 až 2010 a vrátil se v květnu 2012. Od roku 1995 je The Inquirer k dispozici na internetu, naposledy na serveru Philly.com, který je spolu s Philadelphia Daily News divizí Philadelphia Media Network.\nMístní oblast pokrytí tazatele zahrnuje Filadelfii, jihovýchodní Pensylvánii a jižní New Jersey . V Pensylvánii udržuje Inquirer kanceláře v Conshohockenu ; Doylestown ; Média ; West Chester ; a Norristown , zatímco v New Jersey má kanceláře v Cherry Hill a Margate . V září 1994 The Inquirer a WPHL-TV koprodukovali 22:00 zpravodajství s názvem Inquirer News Tonight . Přehlídka trvala rok předtím, než WPHL-TV převzala úplnou kontrolu nad programem a byla přejmenována na WB17 News at Ten . V roce 2004 The Inquirer navázal partnerství se stanicí NBC ve Filadelfii , WCAU , což umožnilo přístup k předpovědi počasí WCAU a zároveň přispívalo do zpravodajských segmentů po celý den.\nPulitzerovy ceny udělené The Philadelphia Inquirer\n1975 Národní zprávy Donald Barlett a James B. Steele Série „Audit Internal Revenue Service “\n1976 Redakční karikatura Tony Auth „Ó, krásný pro prostornou oblohu, pro jantarové vlny obilí“\n1977 Místní vyšetřovací specializované hlášení Acel Moore a Wendell Rawls, Jr. Zpráva o podmínkách ve Fairview State Hospital pro duševně nemocné\n1978 Veřejná služba The Philadelphia Inquirer Série článků o zneužívání moci filadelfskou policií\n1979 Mezinárodní zpravodajství Richard Ben Cramer Zprávy ze Středního východu\n1980 Místní obecné nebo bodové zprávy Zaměstnanci dotazovatele z Filadelfie Pokrytí nehody ostrova Three Mile Island\n1985 Investigativní hlášení William K.Marimow Expozice na policejní jednotce K-9 ve Filadelfii\n1985 Fotografování funkcí Larry C. Cena Série fotografií z Angoly a Salvadoru\n1986 Národní zprávy Arthur Howe Zpráva o nedostatcích při zpracování hlášení daňových přiznání IRS\n1986 Fotografování funkcí Tom Gralish Série fotografií o bezdomovcích ve Filadelfii\n1987 Investigativní hlášení John Woestendiek Hlášení vězeňského rytmu\n1987 Investigativní hlášení Daniel R. Biddle , HG Bissinger a Fredric N. Tulsky „Porucha u soudu“\n1987 Psaní funkcí Steve Twomey Profil života na palubě letadlové lodi\n1988 Národní zprávy Tim Weiner Seriál o tajném rozpočtu Pentagonu použitém pro obranný výzkum a hromadění zbraní\n1989 Národní zprávy Donald Barlett a James B. Steele Vyšetřování zákona o daňové reformě z roku 1986\n1989 Psaní funkcí David Zucchino „Být černý v Jižní Africe“\n1990 Veřejná služba Gilbert M. Galie Zpráva o americkém krevním průmyslu\n1997 Vysvětlující žurnalistika Michael Vitez , April Saul a Ron Cortes Seriál o volbách kriticky nemocných\n2012 Veřejná služba Zaměstnanci dotazovatele z Filadelfie „... zkoumání všudypřítomného násilí ve školách města“\n2014 Kritika Inga Saffron Kritika architektury\nZdroj: Pulitzerovy ceny: Columbia University\nThe Philadelphia Inquirer lidé\nRomán se zlatou pečetí\nSeznam novin v Pensylvánii\nSeznam novin ve Spojených státech podle oběhu\nMédia ve Filadelfii\nWikimedia Commons má média související s The Philadelphia Inquirer .\nMobilní web Philadelphia Inquirer\nWeb společnosti Philadelphia Media Holdings\n1860–1963 Archiv dotazu , přes Fultonhistory.com


© Seyček 03/2004\nPohansko je bývalým opevněním. Název jako takový pochází nejspíše z novověku. Někteří badatelé, jako například I. L. Červinka, nazývají toto opevnění Loventingrad, což je staré jméno Břeclavi z německé listiny z 11. století. V polovině 19. století byla k tamějšímu zhroucenému valu přistavěna na sucho postavená zeď. Proběhlo mnoho archeologických výzkumů, při nichž byly nalezeny věci jako například skleněné hladítko, plechové kotle, urna ze žárového pohřebiště z 8. století či pohanský kultovní objekt z 10. století. Našly se též doklady o řadě řemeslných prací – hrnčířství, ...… číst dále\nL.H. (podle wikipedie), 7.7. 2011\nJedná se o plochu 65 ha s velmožským dvorcem, vlastnickým kostelem s pohřebištěm, rotundou, domy na maltových a kamenných podezdívkách a hospodářskými staveními. Hradisko bylo opevněno skořepinovou hradbou s čelní kamennou plentou a rameny řeky Dyje. Hradiště má tři díly: Centrum, severní a jižní přehradí. Centrální část má rozlohu 27 ha a byla obehnána dřevo-hliněnou hradbou. Ta byla dlouhá 1950 metrů.…číst dále\nID místa: 9880\nWGS84 N 48° 43' 44.32"\nE 16° 53' 47.86"


5 jasných snímků pro oslavu nového roku - Móda 2017 - Časopis Módní Dámské 2017\nČasopis Módní Dámské ⇒ Móda 2017 ⇒ 5 jasných snímků pro oslavu nového roku\nStylisté v jednom hlasu tvrdí, že k tomu, aby bylo kouzlo a feminita k obrazu schopné jen šaty. Přemění ženu na královnu novoročního míče. Ve sbírkách mnoha významných designérů můžete shromažďovat nápady a vidět základní modely silvestrovského oblečení. Výhodou pro vysoké ženy s dobrou postavou budou dlouhé klasické šaty. Současně není jeho styl absolutně důležitý - může to být model s hlubokým V-krkem, bez popruhů, s americkou paží. V každém z nich budete vypadat krásně. Chcete-li se zaměřit na otevřené ramena a krásný krk, odmítněte použít náhrdelník nebo náhrdelník. "Zest", která dává klasickým dlouhým šatem moderní vzhled, mohou být pásy a široké pásy.\nMidi šaty budou pro novoroční společnost nepostradatelné. Zvláště elegantní bude vypadat hedvábné šaty jasné barvy dlouhé těsně nad kolenem. Na tento snímek se udělá netradiční make-up, stylový účes a elegantní doplňky. Například šperky s kameny stejné barvy jako šaty a spojka v tónu bot.\nPerfektní volbou pro ženy s štíhlými nohama je krátké šaty. Obzvlášť slavnostní a svůdné na Silvestra bude vypadat jako mini krém nebo bílá. Obraz je dokonale zdůrazněn v šatech sandálů nebo obuvi s vysokým podpatkem.\nNa silvestrovskou večírek budou večerní šaty s bujnou sukní vždy vypadat. Výběr takového modelu nezůstane bez povšimnutí. Vystrojení vás z vás stane bezbrannou dívkou a téměř všichni muži přítomní na večírku budou chtít nabídnout své služby. Zvláště zajímavé bude vypadat takové šaty, stylizované "pro Snow Maiden" - jemně modré s bílou kožešinou trim. Jako příslušenství můžete použít spojku vyrobenou ze stejné kůže.\nNechte na letošním večerním oslavy lakované nádherné šaty zlaté barvy. Stylový kožešinový plášť nebo boa kravata je pro něj dobré. Šperky v tomto případě by měly být minimální - bude stačit mít tenký zlatý řetěz kolem krku, diskrétní náušnice a skromný prsten.\nPředchozí Článek Od čeho se nosí pruhované kalhoty?\nNásledující Článek Módní fotografie - jaro-léto 2016\nJak zachovat lásku v manželství\nDámské bundy parky\nJak potlačit agresi\nJak vyrobit kytici "větších sněhových" větví\nUtvářející cvičení pro rychlé hubnutí


Busanský filmový festival byl zpožděn kvůli viru -- Čínský portál ve vašem jazyce\nBusanský filmový festival byl zpožděn kvůli viru\nOrganizátoři v pondělí uvedli, že Mezinárodní filmový festival v Busanu, což je největší asijské setkání svého druhu, se sníží na zlomek svého obvyklého rozsahu. Několik sekcí bude přesunuto na internet kvůli pandemii koronaviru.\nNa akci se obvykle setkává řada hvězd a průmyslových osob z celé Asie a dalších zemí, včetně těch z Hollywoodu, kteří přijíždějí do jihokorejského přístavního města na 10 dní kritického zvažování a uzavírání finančních dohod.\nSoubor fotografií filmařů pózujících pro fotografii během Mezinárodního filmového festivalu v Busanu 2012. / CFP\nAle Jižní Korea, která rozsáhlým sledováním a testováním překonala časný nárůst koronaviru, zaznamenala v posledních týdnech několik nových vypuknutí epidemie, což vyvolalo obavy z druhé vlny a přimělo orgány, aby minulý měsíc zpřísnily sociální distanční opatření.\nArchivní fotografie tiskového zasedání poroty během Mezinárodního filmového festivalu v Busanu 2019. / CFP\nTato omezení jsou dočasně uvolňována ve větší části Soulu, oznámili o víkendu úředníci, ale organizátoři Mezinárodního filmového festivalu v Busanu uvedli, že nemají jinou možnost, než omezit festival, který bude také zpožděn o dva týdny.\n„Zvažovali jsme, zda bychom měli pokračovat v pořádání akce,“ řekl předseda Mezinárodního filmového festivalu v Busanu Lee Yong-kwan novinářům. A naznačil, že festival ještě může být úplně zrušen, pokud tradiční jihokorejský dožínkový festival Chuseok spustí nový nárůst infekcí.\nPředseda Mezinárodního filmového festivalu v Busanu Lee Yong-kwan řekl , že může nastat situace, kdy nebudeme moci pořádat akci.\nOrganizátoři Mezinárodního filmového festivalu v Busanu řekli, že původně stanovili začátek října a uvedli, že festival bude odsunut na 21. až 30. října, a podrobnosti o omezeních uvedli ve svém prohlášení.\nSouvisející fotografie Kulturní vesnice Gamcheon (Gamcheon Culture Village) v Busanu v Jižní Koreji. / CFP\n„Všechny venkovní akce jsou zrušeny, včetně zahajovacího a závěrečného ceremoniálu,“ řekl, „aby se zabránilo hromadění davů“.\n„Nebudou se konat žádné mezinárodní pozvánky, ani se nebudou konat žádné recepce nebo večírky, které by poskytovaly příležitosti pro navazování kontaktů mezi profesionály filmového průmyslu.“\nStále se bude promítat celkem 192 filmů ze 68 zemí, ale každý film se bude promítat pouze jednou, v porovnání se dvěma nebo třemi promítáními v loňském roce. Veškeré hodnocení prestižních cen festivalu proběhne online, stejně jako jeho filmové a projektové trhy a diskusní fórum.\nFestival zahájí antologie několika režisérů „Septet: Příběh Hongkongu (The Story of Hong Kong)“, která vzdává hold tomuto území od 50. let do současnosti.\nZávěrečným filmem bude animovaný film japonského režiséra Kotara Tamury „Josee, tygr a ryba“ (Josee, the Tiger and the Fish), zaměřený na samotářskou, postiženou mladou ženu.


Neuwirth se po zraněních v Ostravě zkouší vrátit k fotbalu - Sport.cz\nNeuwirth se po zraněních v Ostravě zkouší vrátit k fotbalu\n13. ledna 2014 13:23 - Ostrava\nObránce Aleš Neuwirth se po sérii zranění pokouší vrátit k fotbalu. Devětadvacetiletý stoper trénuje doma v Ostravě s juniorkou Baníku, z nějž před třemi lety přestoupil údajně za patnáct miliónů korun do Plzně.\nAleš Neuwirth v dresu Baníku Ostrava (vlevo).\nBývalý mládežnický reprezentant je z pažitů vrcholového fotbalu pryč od července 2011, kdy si v mladoboleslavském dresu v 3. předkole Evropské ligy proti AEK Larnaca už poněkolikáté obnovil zranění kolena. Od té doby ze zdravotních důvodů nehraje, na podzim pouze krátkodobě vypomáhal amatérům Čeladné v I. A třídě Moravskoslezské župy.\nNeuwirth, kterému mezitím vypršela profesionální smlouva v Plzni, se však nevzdal myšlenky na návrat a zimní přípravu už jako volný hráč zahájil s ostravskou juniorkou. "Snažíme se restartovat jeho kariéru po vážném zranění," řekl na klubovém webu trenér Radomír Korytář.\nNeuwirth s kolenem laboruje od léta 2006, kdy si v utkání za ostravskou rezervu přetrhl zkřížený vaz. Pak si zranění ještě několikrát obnovil. K poslednímu a zároveň stému ligovému utkání nastoupil 8. dubna 2011 za Viktorii proti Jablonci.\nÁčko Baníku po několikadenních testech o víkendu naopak opustili Lotyši Kozlovs a Tarasovs, dále pokračují Albánec Ciku a Brazilec De Azevedo. V úterý by se pak k týmu měli připojit na zkoušku další hráči: Kanaďan Issey Nakajima-Farran, který naposledy působil v kyperském Alki Larnaka a ghanský útočník Derrick Mensah.\nSlavia dál posiluje ofenzivu, do Edenu míří ghanský záložník Mensah\nPo debaklu v Salcburku vyhrálo Znojmo aspoň první zápas na jihu Čech\nHybš nejde konkurentovi Costovi po krku, pomáhá mu i s češtinou\nNic se v Plzni nezměnilo, samé srandičky, pochvaluje si navrátilec Štípek


O holky se postarám, slíbil Mirek snoubence, která zemřela v den svatby - Potomek.cz\nSimona zemřela pár hodin před vlastní svatbou a zoufalému snoubenci zůstaly její dvě dcery a třetí půlroční společná. „Držel jsem ji za ruku a slíbil, že se o holky postarám,“ vypráví Mirek, kterému s nepřízní osudu pomohl televizní projekt Mise nový domov.Další články k tématu:Stísněné bydlení, kde šlo o život. Mise pomohla Šárce a třem dětemManžel i dcera se zabili, Heleně zůstala vnoučata. Mise jim pomohlaKoupelna bez teplé vody a všude zima. Mise pomohla tátovi s malým synem\nzdroj: ona.idnes.cz, přidáno 8.11.2018 v 10:20, prečteno: 5x\nByla to láska na první pohled, vzpomíná Rozina na silvestrovskou oslavu, kdy se potkala s Láďou. „Seznámili jsme se minutu po půlnoci,“ usmívá se, ale v očích se jí lesknou slzy. Láďovi, dnes již manželovi a otci dvou malých dcer, totiž znenadání ochrnuly nohy. Mise nový domov chce nyní rodině pomoct.Další články k tématu:O holky se postarám, slíbil Mirek snoubence, která zemřela v den svatbyStísněné bydlení, kde šlo o život. Mise pomohla Šárce a třem dětem\nzdroj: ona.idnes.cz, přidáno 15.11.2018 v 11:20, zobrazit podobné\nJe to tři roky zpátky, co manželům Juchelkovým zavolala sociálka. Jejich děti odrostly a Helena (52) s Erichem (62) se těšili na klidné stáří. Místo toho jim úřady nabídly péči o novorozenou vnučku Evelínu, která se právě narodila Helenině snaše Vlaďce a jejímu synovi Jakubovi.Další články k tématu:Manžela jí zabil autobus, s pěti dětmi skončila u rodičů. Začíná znovuŽivitel i otec ochrnul. Bezbariérový byt rodině zařídila televizní MiseO holky se postarám, slíbil Mirek snoubence, která zemřela v den svatbyStísněné bydlení, kde šlo o život. Mise pomohla Šárce a třem dětem\nzdroj: ona.idnes.cz, přidáno 29.11.2018 v 09:20, zobrazit podobné\nzdroj: www.dama.cz, přidáno 31.1.2016 v 19:23, zobrazit podobné\nMirek je zoufalý; vyhrocené názorové rozdíly na uprchlickou krizi dovedly mladé manželství až k rozvodu.\nzdroj: www.dama.cz, přidáno 23.1.2016 v 18:23, zobrazit podobné\nUž na podzim se v seriálu Ulice odehrají hned dvě svatby. Své "Ano" si hodlají říct nejen Tereza s Davidem, ale i Terezy táta Tomáš a jeho nastávající. Jak budou obě svatby vypadat, je zatím ...


Vítězem Memoriálu Vaculíka Sosna\nAž v posledních partiích posledního kola se rozhodlo, že domácí Sosna předstihl do té doby vedoucího Kičmera a zvítězil v sobotním šachovém rapid turnaji ve Zlíně.\nPoslední dubnovou sobotu se ve Zlíně tradičně koná memoriál dlouholetého předsedy Šachového klubu Zlín Antonína Vaculíka. Letošního, již sedmnáctého, ročníku se zúčastnilo 84 šachistů a šachistek. Svojí účastí turnaj ozdobilo pět hráčů s mezinárodním titulem. Největšími favority byli čtvrtý hráč na českém žebříčku mezinárodní velmistr Vlastimil Babula, dva mezinárodní mistři Sosna a Zpěvák a dva hráči s titulem FM. Naopak zahraniční účast byla letos slabší, nejlepší z cizinců skončil až v polovině výsledkové listiny.\nTurnaj byl velmi bojovný, jen jediný hráč prošel turnajem bez porážky (ale stačilo to jen na třetí místo). Od začátku také nebyla nouze o překvapení a tak se na čele střídali poměrně nečekaní lídři. Po pěti kolech vedl s pěti body brněnský Urbanec, ale ve zbylých kolech už jen remizoval a to na výhru nemohlo stačit. Po sedmém kole se ujal vedení se 6,5 body Kičmer z Havířova a když vyhrál i v předposledním kole, zdálo se, že o vítězi je rozhodnuto. Nakonec se však díky skvělému finiši (5/5) radoval domácí Jan Sosna. Nejdřív v dramatické partii porazil Vránu a pak se na něj usmálo štěstí, když měl o pouhého půl bodu lepší pomocné hodnocení než Kičmer.\nTřetí skončil s půlbodovým odstupem Urbanec. O dalšího půl bodu méně měla hned osmička hráčů, mezi nimi i dvojice favoritů Zpěvák a Babula. Krajským přeborníkem mezi muži se stal samozřejmě Sosna před staroměstskou dvojicí Zpěvák a Vrána.\nNejlepší ženou byla stejně jako vloni Zdenka Blümelová ze Slavie Kroměříž.\nNejvíce cen však posbíral domácí Jakub Roubalík, který byl nejlepším krajským juniorem i dorostencem, jen o půl bodu mu uniklo umístění v nejlepší desítce a navíc se jako jediný může pyšnit skalpem vítěze.\nOstatní zlínští hráči se sice dlouho pohybovali v popředí, ale prohry v posledním kole je odsunuly z vyšších pozic.\n4.5.2007 | přidal: R. Svoboda | kategorie: Turnaje


Euroregion Elbe/Labe: Společný fond malých projektů\nSpolečný fond malých projektů v EEL 2014-2020\n2014-2020 Program přeshraniční spolupráce\n2007-2013 Cíl 3 Společný fond malýc...\npro členy LŘV SFMP\npro členy OPS\nCZ > Dotační programy > 2007-2013 Cíl 3 Společný fond malýc...\nV prosinci 2013 byla ukončena možnost žádat o dotaci ze Společného fondu malých projektů (SFMP).\nPoté byly v období leden až červen 2014 ukončovány již v roce 2013 schválené projekty. Nositelé projektů předkládali svá vyúčtování do konce července 2014.\nKoncem roku 2014 vydal EL informační brožuru o SFMP v EEL v období 2008-2014.\nDotace SFMP mají za cíl vytvoření společného komunikačního a kooperačního prostoru, ve kterém se budou rozvíjet a prohloubovat především osobní kontakty ve všech oblastech veřejného života. Snahou je silnější identifikace obyvatelstva v jeho životním prostředí. V této souvislosti je přeshraniční práce s veřejností obzvlášť zajímavá pro zajištění kvalitnější výměny informací.\n· komunální samospráva\n· obecně prospěšně organizace\n· spolky, svazy, nadace\n· vzdělávací zařízení.\n· organizování a realizace seminářů, konferencí, setkání, prezentací a soutěží\n· vypracování a/nebo prohloubení průzkumů resp. společných konceptů\n· soustřeďování informačního materiálu a zřizování informačních systémů pro společný příhraniční prostor\n· vzdělávací opatření, praxe, výměnné projekty\n· záměry práce s veřejností.\nDalší podrobnosti naleznete v Realizačním dokumentu.\nZájemci vyplní formulář projektové žádosti a pošlou ho jak elektronicky tak v tištěné formě s originálními podpisy Euroregionu Elbe/Labe. Čeští a němečtí spolupracovníci Euroregionu Elbe/Labe zpracují a posoudí ve spolupráci s národními experty došlé žádosti po obsahové a odborné stránce. O tom, které projekty splňují kritéria Evropské unie pro poskytnutí dotace a které nakonec získají finanční podporu, rozhoduje binacionálně obsazený Lokální řídící výbor (LŘV). Další termíny zasedání LŘV a odpovídající lhůty pro předkládání projektových žádostí naleznete zde.\nPři zpracování žádosti je třeba dbát na to, že textové části se vyplňují dvojjazyčně (česky a německy). Po kompletním vyplnění formuláře podá žadatel, popř. lead partner, jeden vytištěný a jím podepsaný exemplář na sekretariát Euroregionu.\nSpolečně s projektovou žádostí je potřeba podat povinné přílohy, především Prohlášení o souhlasu se zpracováním dat a Čestné prohlášení, dále volnou formou zpracované Zdůvodnění nákladů (podrobný rozpis nákladů uvedených v Žádosti), při společném financování potom Prohlášení kooperačních partnerů a Smlouvu o spolupráci.\nŽádost a přílohy je třeba dodat sešité s originálními podpisy v jedné složce (obálka nebo desky) nadepsané názvem a adresou žadatele, názvem fondu, názvem projektu a jménem a adresou správce fondu.\nOpatření k zajištění publicity malých projektů s odkazem na spolufinancování ze SFMP Ziel3/Cíl3:\nNositel projektu je povinen vhodným způsobem zveřejnit skutečnost, že projekt je spolufinancován z FMP Ziel 3/ Cíl 3. Toto může být uvedeno slovy nebo použitím loga programu (níže ke stažení). Dále je povinnost otisknout na veškeré vydávané materiály vlajku Evropské unie se sloganem (níže ke stažení), která ještě musí být nově doplněna slovním uvedením Evropská unie (nikoli ve zkratce EU). Povinnost slovního uvedení EVROPSKÁ UNIE vedle vlajky se sloganem se vztahuje na všechny projekty prokazatelně zrealizované po 8.6.2009. Další informace naleznete v přiloženém souboru ke stažení „Poučení o právních předpisech ES a o informačních a propagačních povinnostech“.\nDalší podklady pro žadatele: Soupiska vyúčtování, Žádost o platbu (odkaz na platný kurs CZK/€), Závěrečná zpráva, Upozornění k vyúčtování - aktuální (poslední aktualizace 17.12.2010)\nProsím, věnujte pozornost též Doplňujícím informacím, které jsou níže k dispozici ke stažení (Downloads).\nŽadatelům jsou k dispozici příslušné koordinátorky SFMP (viz. kontakt níže). Dohodněte si, prosím, individuální termín porady k získání potřebných informací o specifických požadavcích a celém řízení.\nCelou realizací Společného fondu malých projektů jsou pověřeny projektové sekretariáty SFMP v pobočkách Euroregionů.\nPro saské žadatele:\nPro české žadatele:\nKontaktní osoba: Viera Richter - projektová manažerka\nTel.: 0049 351 - 48 28 78 15\nKontaktní osoba: Mgr. Jana Rožánková\n- manažerka SFMP\nTel.: 475 221 564\nRealizační dokument [263,39 kB]\nObecná rozšiřující ustanovení k podpoře projektů v rámci SFMP [241,5 kB]\nProjektová žádost [486 kB]\nDoplňující informace [48,5 kB]\nPoučení o právních předpisech ES [147,83 kB]\nProhlášení o souhlasu se zpracováním dat (příloha žádosti) [281 kB]\nČestné prohlášení [237 kB]\nProhlášení kooperačních partnerů [299 kB]\nSmlouva o spolupráci (jen při společném financování projektu) [411 kB]\nDetailní finanční plán německého partnera [1,68 MB]\nSdělení Národního orgánu k proplácení nákladů "malých projektů" v rámci SFMP EEL [599,63 kB]\nPrezenční listina [243,5 kB]\nPodklady pro vyúčtování a vyplacení dotace\nŽádost o platbu [323 kB]\nSoupiska vyúčtování [219,5 kB]\nZávěrečná zpráva [289,5 kB]\nUpozornění k vyúčtování [45,5 kB]\nDoporučení k vyúčtování pro německého partnera [62,94 kB]\nTermíny 2013 [50,42 kB]\nLoga Programu ke stažení:\nLogo Programu Ziel 3/Cíl 3 [84,16 kB]\nLogo Evropské unie se sloganem [34,04 kB]\nSložka s logy různých formátů *zip [2,43 MB]\nRůzné velikosti a formáty log naleznete také na odkazu zde.\nLoga Euroregionu Labe ke stažení:\nLogo EL (*JPG) [24,39 kB]\nLogo EL (*TIF) [165,72 kB]\nLogo EL (*AI) [342,79 kB]\nVlajky EU jsou k dispozici na oficiálních internetových stránkách EU.


Aritmetický plugin - výrazy a proměnné\n- Aritm. - výrazy\n- Aritm. - vzorce1\n- Aritm. - vzorce2\nAritm.plugin - proměnné a výrazy\nVýznam parametrů v aritmetickém modulu\nI1, I2 .. Ix pořadové číslo obrázku. Pořadí se určuje podle toho, jak jsou obrázky seřazeny ve spodním okně (přesunout do požadovaného pořadí je můžete tahem doleva se stisknutým pravým tlačítkem)\nBarvy: jsou určeny ve vzorci v decimálním tvaru #RRGGBB (podobně jako kód barvy v HTML). Barva se dá vložit kliknutím na barevné tlačítko\nCeločíselné hodnoty - musí se povinně psát na klávesnici a musí být v rozmezí -2147483647 a +2147483647 (přesnost 32 bitů)\n4 obvyklé operátory + - * / Jako u normálních matematických operací má i zde násobení a dělení přednost před sčítáním/odčítáním\nDělení nulou není považováno za chybu a jsou dosazena následující "nekonečná" čísla\nJe-li N > 0: N/0 je +2147483647\nJe-li N < 0: N/0 je -2147483647\nJe-li N = 0: N/0 je 0\nmocnina: ^ umožňuje získat čtverec, krychli\nmodulo: MOD umožňuje získat zbytek po dělení\n6 srovnávacích operátorů : = < > < > < = > = Jsou obzvláště užitečné s funkcí IF Operátor vrací 255 (bílá), když je podmínka pravdivá a 0 (černá) když není.\nLogické nebo binární funkce: and, or, xor, not Jsou zvlášť užitečné pro funkci If.\nZávorky - fungují stejně jako v tradičních matematických vzorcích\nKomentáře - začínají dvěma lomítky // na každém řádku\nMax(x1.., xn) Vezme maximum z argumentu pro každou barevnou komponentu RGB\nNapř: Max(#FF0000, #00FF00, #0000FF) dává # FFFFFF\nMin(x1...,yn) Vezme minimum z argumentů pro každou z komponent RGB.\nNapř: Min(#00FFFF, #FF00FF, #FFFF00) dá #000000\nMaxLum(x1...,yn) Dává nejjasnější barvu\nnapř: MaxLum(#FF0000, #80FF00) dá #80FF00\nMinLum(x1...,yn) Dává nejméně jasnou barvu\nNapř: MinLum(#FF0000, #80FF00) dá # FF0000 Avg(x1...,yn) < = > (x1+... +yn)/n\nAvgRGB(x) vrací průměr ze 3 složek RGB, což umožní transformovat barevný obrázek na černobílý\nLum(x) vrací jas 3 komponent RGB podle vzorce 0.299R + 0.587G + 0.114B\nRGB2HSL(x) konvertuje RGB na ekvivalent HSL\nHSL2RGB(x) konvertuje HSL na ekvivalent RGB\nRGB2YUV(x) konvertuje RGB na ekvivalent YUV\nYUV2RGB(x) konvertuje YUV na ekvivalent RGB\nR(x) odkaz na červenou barvu\nAbs(x) Odkaz na absolutní hodnotu barvy při porovnání obrázků ??\nRoot(x[,N ]) n tá odmocnina z x (není-li n určeno, jedná se o druhou odmocninu) ??\nIf(<podmínka>, <pravda>, <nepravda >) tato funkce umožňuje dělat podmíněné testy na bodech obrázku\nNapř: If(I1>I2, #FF0000, #00FF00) dává červenou a zelenou z obrázku nebo červené body představují body z I1, které jsou jasnější než ty v I2 a nebo zelené body představují ty body z I1, které jsou méně (nebo stejně) jasné jako ty v I2.\nX(x) Koordináty na X, umožňuje horizontální výřezy\nY(x) koordináty na Y umožňuje vertikální výřezy\nW(x) šířka obrázku (užitečné pro inverzi horizontálního výřezu) ??\nH(x) výška obrázku e (užitečné pro inverzi vertikálního výřezu)\nStretch(x, y) změna rozměrů obrázku X na rozměry obrázku Y (např stretch (I1,I2) způsobí, že z obrázku I1 se vyrobí nový obrázek ořezaný na rozměry obrázku I2). Taky se dá napsat stretch(Ix, šířka, výška)\nBStretch(x, y) identické s stretch ale s bilineárním filtrováním ??.\nTile(x, y) obrázek x se "vydláždí" na rozměry obrázku y.\nScroll(x, dx, Dy) Umožní posunout obrázek o určitý počet pixelů Co zmizí na jedné straně, objeví se na druhé\n-dx je horizontální posun (záporný je doleva, kladný doprava)\n-Dy je vertikální posun (záporný nahoru, kladný dolů)\nTen posun nemusí být nutně stejný pro všechny body nebo komponenty obrázku\nNapř: Scroll(I1, W(I1)/2, H(I1)/2) Posune obrázek tak, že ho rozdělí na 4 kusy a přeskládá na rohy 4 rohy\nNapř: Scroll(I1,Y(I1),0) progresivní posun řady, první není posunuta, poslední nejvyšší je posunuta o obrázek - 1)\nNapř: Scroll(I1, -x(i1), -y(i1)): Velikost obrázku se podělí dvěma a pak se vyplní, jako by to byl vzor\nAlphaBlend(x vzor, y, mask, max) AlphaBlending používá obrázek X a obrázek Y a masku a specifikované maximum pro invertování masky.\nNapř: AlphaBlend(I1, I2, X(I1), W(I1)) dělá umělecké prolínání obrázků I1 a I2\nproměnné umožňují rozdělit komplexní výrazy na několik částí. To také umožňuje vyhnout se otravnému opakovanému zápisu nějaké operace a zrychluje to výpočet. Proměnné musí začínat písmenem nebo _ . Pak mohou být použita i čísla.\nDeklarace proměnné: < Název proměnné>:<Výraz >;\nPoužití proměnné: < Název proměnné >\nVšechny operace s obrázky se provádějí v režimu 32 bitů pro každou složku RGB. Operace jsou aplikovány individuálně na každou z 3 komponent. Celé číslo je považováno za barvu nebo jsou všechny komponenty identické (úroveň šedi)\nNapř: celé číslo 10 je ekvivalent barvy # 0A0A0A.\nKdyž se operace vztahuje ke 2 obrázkům různé velikosti, jsou rozměry obrázků upraveny na největší velikost\nKdyž je detekována chyba ve výrazu, indikuje chybová zpráva tu část výrazu, která je špatně (nebo je tam neočekávaný řetězec) a je nabídnut seznam možností. Na špatnou část se umístí kurzor\nMezery, tabulátory a konce řádků lze použít na oddělení prvků výrazu (např I1 + I2)