Červenec 2017 « Archiv | Arcus Vitae\n28. července 2017 v 19:48 | Archea Majuar\nWarning: Pokud nemáte rádi incest, tak to ani nezkoušejte číst,\nje to jedna z největších úchyláren, co jsem napsala (40+ je furt málo)\nA/N: Čtěte na vlastní nebezpečí :D Enjoy! :)\nMycroft se nepotřeboval přesvědčit na vlastní oči. Nemusel zkoumat pohledem každé temné zákoutí, každý nábytkem vržený stín a k směšnému nahlížení za závěsy by se v životě nesnížil. Nic z toho ale opravdu činit nemusel, protože už při vstupu do místnosti jednoduše věděl, že v ní není sám. Přesto se neobtěžoval jakýmikoliv bezpečnostními opatřeními, zcela lhostejně vůči svému okolí se usadil do křesla uprostřed pokoje, deštník odložil na zem a pohodlně se opřel, samolibý úsměv na rtech.\n"Co bys rád, Sherlocku?" promluvil do absolutního ticha a na duši jej pohladilo, jak krásně se jeho zvučný hlas místností nesl.\nNečekal dlouho. Uběhlo sotva několik vteřin, než se z prostoru za jeho zády ozvaly kroky, jež nepatřily nikomu jinému než Mycroftovu mladšímu bratrovi. Ten ve svém typickém černém kabátu dorazil až do Mycroftova zorného pole, nezamířil však k němu, leč předstíraně zaujat soškou na krbové římse, zastavil se u protilehlé stěny.\n"Dal by sis něco? Čaj? Kávu? Nebo třeba lekci slušného chování?" podepřel si Mycroft tvář dlaní a s téměř nasládlým úsměvem pozoroval Sherlocka, kterak naprosto tragicky pokračuje ve svém hereckém výkonu.\nStarší Holmes si teatrálně povzdechl, když ani tentokrát neobdržel odpověď.\n"A nechtěl bys třeba odejít a oblažovat trucovitým mlčením kohokoliv jiného? Na rozdíl od tebe mám spoustu práce. Za půlhodiny mám schůzku s ministrem obrany a rád bych si před tímto veledůležitým jednáním dopřál chvilku klidu se sklenkou kvalitního alkoholu. Ale něčemu jako povinnosti ty nemůžeš rozumět, Sherlocku," zatlačil mírně Mycroft, doufaje, že se díky menší lži dozví důvod přítomnost svého bratra. Ne, že by jej nějak eminentně zajímala, ale celý den strávil obklopen lidmi, kteří byli obdařeni inteligencí kapusty, a přestože se divil sám době, úplně by se konverzaci s Sherlockem nebránil. Už to bylo velmi dlouho, co…\n"Ty víš moc dobře, Mycrofte, proč jsem tady."\nRozhodnost, jež v Sherlockově hlase zazněla, Mycrofta zaskočila, leč o mnoho méně, než by si sám přál. Přesně s tímto tónem se totiž pojily vzpomínky, jež pohřbil hluboko v sobě. Alespoň si to myslel.\nAčkoliv pulz mu instantně vystřelil vzhůru a dlaně se mu zpotily, navenek na sobě nedal nic znát. S povýšeným úsměvem si přehodil nohu přes nohu, založil ruce na prsou a nadále si měřil Sherlocka pohledem, vnitřně jej však zachvátilo něco ne nepodobné panice. Doufal… doufal, že to bylo výjimečně, že… že měl moc burbonu, že Sherlock ho prostě jen chtěl vyprovokovat a oba překročili hranici, aniž by vůbec původně chtěli, ale Sherlockova nenadálá přítomnost, tón jeho hlasu a odhodlání, nacházející se v jeho očích, když se konečně postavil čelem svému bratrovi, velmi efektivně ubezpečilo Mycrofta o tom, proč jeho mladší bratr přišel.\nMycroft polkl, ošil se a bojoval s vlnou vzrušení, jež jej zalila společně se vzpomínkami na tu noc, na… Na to, co se nikdy stát nemělo.\n"Nemám ponětí, na co narážíš, Sherlocku," pokusil se o poněkud slabý odpor Mycroft, načež s rostoucí hrůzou sledoval, jak se k němu druhý muž rozvážným krokem blíží, temnota v jeho očích stále patrnější. Starší Holmes na moment napřemýšlel, zda se víc děsí toho, co po něm chce Sherlock, nebo toho, že… Že by mu to dal hned. Tady a teď, protože…\nFasáda se rozbila jako mávnutím kouzelné hůlky, Mycroft bolestně zavřel oči pod dopadem viny, pramenící v neschopnosti se ovládat.\nDal by Sherlockovi všechno teď a tady, protože byl sakra připravený.\n"Ty to víš, Mycrofte," otevřel na ta slova oslovený oči, doširoka a udiveně v reakci na syčivý šepot, jaký Sherlock běžně neužíval. "Víš moc dobře, o čem mluvím, Mycrofte. Jen se na sebe podívej… Ruce v pěst, orosené čelo, žíla na krku vystouplá, zrychlený dech… a ve tváři vepsaný chtíč."\n"Sherlocku!" okřikl Mycroft svého bratra, přestože věděl, že má pravdu.\n"Jsem potěšen, že vzpomínka na naše nedávné setkání zanechala určité… řekněme následky… také v tobě."\nMycroft jen tiše zíral, jak před ním vlastní bratr může takhle mluvit, použít takový dvojsmysl, vždyť Sherlock nikdy neprojevil ryzí zájem o kohokoliv v sexuálním směru, vždyť…\n"Odejdi, Sherlocku, prosím tě o to," posbíral starší Holmes zbytky sebekontroly, pokusil se uhladit svůj výraz, ruce se mu však pořád třásly a vzrušení kolovalo v krvi nehledě na to, že nebylo vítané, že určitě nemělo přijít v momentě, kdy hovoří se svým bratrem.\nVážně si přál, aby jej Sherlock poslechl. Aby na tu událost zapomněl. Aby jej nechal být…\nJenže detektiv učinil pravý opak, znovu vykročil ke staršímu muži, až stanul před křeslem. Shlížel dolů na Mycrofta, který zarytě mlčel, odmítal pohlédnout Sherlockovi do tváře a místo toho hleděl kamsi do prostoru. Snažil se Sherlocka ignorovat, jeho poslední nadějí bylo, že se jeho bratr začne nudit, jak ale brzy zjistil, on se k odchodu ani zdaleka neměl.\nNedokázal se ovládnout, musel koutkem oka mrknout ke svému bratrovi, jenž knoflík po knoflíku rozepnul svůj kabát a následně jej rozhalil. Jestli doteď existovaly nějaké pochybnosti, proč Sherlock přišel, nyní se definitivně rozplynuly.\nMycroft se zachvěl pod novou horkou vlnou, jež jej doslova sežehla a zamířila přímo do jeho slabin, jakmile spatřil vzdouvající se látku Sherlockových kalhot, jakmile si uvědomil, co se tady opravdu děje…\n"Já vím, Mycrofte, že to chceš, vím, že jsi chtěl zapomenout, ale nemůžeš... Nemůžeš, protože nic na světě nechceš víc, než si mě vzít. Tady, přímo na tomhle křesle chceš ojet vlastního bratra, protože je to zakázané a zvrácené… Protože tě to láká… A ty to uděláš, protože já chci, abys to udělal, Mycrofte," odmlčel se na moment Sherlock, s pocitem zadostiučinění sleduje, jak se červeň hrne do tváře jeho bratra, jak je jeho pozice strnulá s výjimkou hrudníku, který se namáhavě zvedal a klesal.\nMycroft se hrozil toho, jaký vliv na něj má nejen přítomnost jeho bratra, ale především ta slova. Vrývala se mu hluboko do paměti, bouřila jeho svědomí, jež mu ještě škodolibě napovídalo, že Sherlock mluví jen a jen pravdu. Připadal si, jako by mu celé tělo hořelo, připadal si, jako by jej Sherlock omámil... Připadal si úplně stejně jako oné noci…\nVíčka mu opět klesla, jakmile si uvědomil Sherlockův pohyb, jeho horký dech na svém uchu, příjemnou vůni, jež jej udeřila do nosu, prsty musel zarýt do opěradel, aby násilně odehnal nutkání chytit Sherlockův kabát a stáhnout svého bratra dolů, ke svým rtům a pak níže, na kolena… Ano, na kolena…\nZhluboka se nadechl, aby mu vzápětí uvízl dech v hrdle, když Sherlock znovu promluvil.\n"Chci tě cítit v sobě… Znovu… Vem si mě úplně stejně jako minule… Já tě prosím, Mycrofte…"\nMycroft svůj boj prohrál. Sherlock nikdy neprosil. Nikdy a o nic, jako by si to podvědomě šetřil na takovou příležitost, jako by tušil, jaký dopad to na jeho bratra bude mít. Starší Holmes jako už nesčetněkrát během života děkoval své prozíravosti, když si vybavoval sídlo, pročež mu tak stačilo, aby stiskl tlačítko pod opěrkou křesla, jímž vypnul v celém pokoji veškeré kamery i odposlechy.\nVážně nepotřeboval, aby experti při případném probírání se záznamy našli také video, na němž se snaží vlastnímu bratrovi vyšukat mozek z hlavy.\nJen při té myšlence se mu do slabin nahrnulo ještě více krve, načež nepatrně potřásl hlavou sám nad sebou. Byl ztracený, pomyslel si, otevřel oči a pozvedl tvář ke svému bratrovi, jenž se od něj opět mírně odtáhl do té míry, aby mohli navázat oční kontakt. Ten však trval sotva pár vteřin, jelikož Mycroft se poddal upozaděné touze popadnout Sherlocka za kabát a přitáhnout si jej k sobě.\nMladšímu muži se tváří mihlo překvapení, jež vzápětí vyústilo ve spokojený úšklebek, když se jejich rty setkaly, když Mycroft tvrdě narazil na ústa svého bratra, pevně svíral cípy oděvu, dokud chuť dotknout se Sherlocka nevzrostla natolik, že polibek nestačil. Škubnul kabátem a tentokrát se on mírně ušklíbl, když Sherlock v reakci na to netrpělivé gesto vydal potěšený zvuk, následně Mycroft ucítil pohyb mezi nohama. Roztáhl je a nechal Sherlocka, aby mohl část váhy přenést na koleno, odložené na uvolněné místo na křesle, což mu také umožnilo naklonit se nad svého bratra ještě více, dlaně opřené po stranách jeho hlavy.\nMycrofta ten zápal pro věc z Sherlockovy strany přemáhal, mladší muž se mu přisál na rty a nejevil žádné známky toho, že by je kdy chtěl opustit, mazlil se s jeho jazykem, nebránil se Mycroftovým pokusům o zapojení zubů, naopak starší Holmes v takových případech slyšel ty tiché povzdechy, jež jej jen víc rozpalovaly. Jeho ruce se už dávno přesunuly z kabátu na Sherlockova záda a sunuly se níže, až dorazily k pasu, načež pohladil ten dokonalý zadek, v každé dlani sevřel jednu půlku a sám se neubránil zasténání, když Sherlockovi unikl další spokojený zvuk a když se kolenem posunul až k Mycroftovu rozkroku.\nTřel se o jeho nohu, zatímco jen tak mimochodem přejel prstem po rýze mezi Sherlockovými půlkami, čímž vyvolal v mladším muži zachvění.\n"Mycrofte," zašeptal Sherlock, náhle jako by přemožen atmosférou, jako by až teď na něj dolehlo, že Mycroft na jeho hru přistoupil, a když se odtáhl, jeho pohled v sobě snoubil prvky touhy a údivu. Možná byl překvapen vlastními reakcemi, možná čekal, že se bude více ovládat, a možná přesně tohle čekal ze strany svého bratra.\nJenže Mycroft už na zdrženlivost neměl ani pomyšlení, na pár vteřin se jen opájel pocitem, že Sherlocka zaskočil, že se nechoval dle jeho očekávání a aby mu opětovně dokázal svou nečitelnost, sjel jednou dlaní na přední stranu Sherlockova těla a neomylně se zastavil v jeho slabinách, kde přes látku stiskl vzrušení svého bratra, a s potměšilým poloúsměvem se naklonil s cílem přiložit rty k Sherlockovu oušku a něco mu šeptem sdělit.\n"Že ty vůbec nevíš, o co přesně prosíš? Skoro nic si z minula nepamatuješ, jenom jsi chtěl zjistit, jak na tvé řeči budu reagovat, jak na tvou blízkost…" doprovodil svůj proslov dalším hlazením Sherlockovy erekce, téměř se tetelil blahem nad tím, jak se Sherlock třásl, ať už samotným vzrušením nebo snahou se o jeho dlaň netřít, "budu reagovat. Hmm, inu, to jsi zjistil, bratříčku, ale jak vidím, něco ti z minula v hlavě utkvělo, ale zajímalo by mě, copak to bylo…? Copak sis pamatoval tak dobře, že jsi vsadil všechno na jednu kartu? Přišel ses pobavit na můj účet, ale zároveň jsi věděl, že tvé prosbě neodolám…" laskal Sherlocka dál, zatímco prsty druhé dlaně mu rozepnul knoflíky na košili, načež alespoň částečně ukojil potřebu se dotknout té jemné, teplé kůže na Sherlockově hrudníku.\nMycroft téměř fyzicky cítil, jak se moc přelévá na jeho stranu, Sherlock se sice nadále nacházel nad ním, ale momentálně zvládal jen němě na svého bratra zírat, pravděpodobně zaskočený náhlou prázdnotou ve své mysli, omámené příjemnými pocity.\n"No, tak, Sherlocku, pověz mi, copak si z minula pamatuješ? Určitě to bude méně než já, protože všichni víme, že moje paměť je lepší než ta tvoje, ale přesto by mě to zajímalo."\nStarší Holmes doufal, že se mu do hlasu vkradl posměch, jímž by mohl Sherlocka z jakéhosi transu dostat, leč on sám jej v proslovu nezaznamenal, asi se až příliš soustředil na rozepínání dalších knoflíků, pročež zaskočeně vzhlédl, když jeho bratr konečně promluvil.\n"Řekl jsem, že chci, aby sis mě vzal stejně jako minule, Mycrofte. Stejně tvrdě a bezohledně, abych tě stejně jako tehdy cítil v sobě ještě několik dní," vyhrknul Sherlock tak rychle, že musel polknout, aby se nezalknul. Mycroft z jeho tváře nespouštěl pohled. "Tak, abych nemohl pořádně sedět, Mycrofte, přesně takhle, přesně to si pamatuju."\nMycroft vážně zapřemýšlel, jestli byl dobrý nápad, aby se na to Sherlocka ptal, jelikož po jeho odpovědi zapomněl na veškeré zábrany, zbyla jen touha a chtíč, zatemňující mozek, který tiše úpěl a poukazoval na to, jak hrozně se ke svému bratrovi minule musel chovat, jenže… Při pohledu na Sherlocka, na jeho rudé rty, zrychlený dech, odhalený hrudník a tvrdost, přesně padnuvší do dlaně… Mycroft nedokázal nadále upírat svému bratrovi to, co po něm žádal. O co jej prosil.\nMírně Sherlocka odstrčil, sám se postavil na nohy, ale v mžiku už se zase tiskl k druhému tělu, přisál se k Sherlockovým ústům, jež mu náruživě vyšla vstříc, shodil mu z ramen jak kabát, tak košili, dlaněmi se rozběhl po nahé pokožce, dokud prsty nevklouzl do černých vlasů a z hrdla se mu nevydral sten, jakmile zaregistroval pohyb Sherlockových rukou, jež se nejprve usadily na jeho bocích, načež jeho bratr neomylně zamířil tam, kde ho Mycroft potřeboval nejvíce.\nAčkoliv to bylo přes vrstvu oblečení, stejně Mycroft nedokázal potlačit třas, když mu Sherlock dopřál první dotek, když se ho dotkl tak nádherně, když mu pouhé stisknutí dopřálo slast, s níž jen rostl jeho hlad. Až po několika vteřinách si uvědomil, že Sherlock už ho nelíbá, že se na něj pouze z minimální vzdálenosti dívá, že mapuje zrakem obličej svého bratra, zatímco jej laská, zatímco Mycroft skrze pootevřené rty vydává zvuky, za které se vzápětí zastyděl stejně jako za pohyb vlastních boků proti Sherlockově dlani.\nOno zjištění a představa, kolik Sherlock viděl, jak moc se mu otevřel, jej vyděsila natolik, že od svého bratra odstoupil, leč bylo mu jasné, že jeho obavy jsou v jejich situaci jaksi… zbytečné. Troufal si tvrdit, že svého bratra zná natolik dobře, aby dokázal odhadnout, že v jeho očích spatřuje opravdový chtíč, opravdovou touhu… Že ho Sherlock opravdu chce.\n"Sundej si ten zbytek," zachraptěl, když se přiměl stáhnout ruce z té teplé a na dotek jemné pokožky, svlékl si sako, jež následoval i zbytek jeho ošacení, přičemž během zbavování se oděvu myslel pouze na tento úkon, zoufale se bránil opětovně se o slovo připomenuvšímu pocitu viny, pramenícího z faktu, před kým se obnažuje, co bude následovat a…\nA s fatální silou jej vina, stud a z Mycroftovi naprosto nejasné příčiny láska zaplavili v momentě, kdy se narovnal a stanul tváří v tvář Sherlockovi. Nacházeli se sotva metr od sebe, nazí, se zrychleným dechem a očividným vzrušením patrným nejen z jejich postojů i pohledů. Už se nebylo zač schovat, nebylo kam utéct.\nMycroft náhle pochopil, co znamená spatřit pravdu v její nejčistší podobě.\nBoj, jenž byl sváděn v jeho nitru, zcela utichl, jakmile Sherlock učinil ten jediný krok k němu a s očima intenzivně hledícíma do Mycroftových svého bratra políbil, zprvu jemně a něžně, než se v něm opět probudila na chvíli utlumená vášeň, jíž opět propadl i Mycroft. Přišlo mu, jako by se rozpouštěl pod doteky svého bratra, každý jeden z nich jej víc a víc rozpaloval, nutil víc a víc zapomínat na to, jak moc je tohle špatné, a naopak si to užívat. Přitiskl se k mladšímu tělu, hladově se zapojil do polibku, jazykem se dostal do Sherlockových úst, třel se o jeho slabiny a zvíře v něm řvalo nadšením, jak moc je Sherlock tvrdý, s jakým entuziasmem vychází jeho pohybům vstříc, jak se nedokáže držet zpět, jak se nedokáže přestat dotýkat vlastního bratra… jak nedokáže nechtít pořád víc.\nNapětí rostlo společně s chtíčem obou mužů, Sherlock s jemným kousnutím opustil Mycroftova ústa a s vyloženě hladovým pohledem se zadíval na křeslo. Starší Holmes netušil jak, ale hladina vzrušení v něm se opět zvedla, odolat pokušení bylo nemyslitelné.\n"Klekni si," řekl a kývnul hlavou směrem ke křeslu. "Chtěl jsi, abych si tě vzal teď a tady na tom křesle, a přesně to teď udělám, můj milý bratře."\nMísto dalšího uvažování nad svými slovy se Mycroft odebral k jedné z mnoha skříní v místnosti, která stejně jako mnoho ostatních měla tajné přihrádky. Jedna z nich skýtala také to, co Mycroft právě teď potřeboval. Sice hodlal lubrikantem šetřit, ale aspoň trochu jej použil, když se k Sherlockovi vrátil, chvíli se při pohledu na ten vyšpulený zadek krotil, načež bez jakéhokoliv varování vsunul do Sherlocka téměř celý prst.\n"Mycrofte!" prohnul se mladší Holmes v zádech, v hlase však nezazněl ani náznak bolesti či nepohodlí. Mycroft prst vytáhl a vrazil zpět, fascinovaně zíral na svého bratra, kterak vychází jeho ruce vstříc, a když do něj vsunul druhý prst a začal jím uvnitř něj pohybovat, Sherlock držel, zatímco svaly kolem Mycroftovy ruky se svíraly.\n"Ty chceš víc…" zašeptal Mycroft překvapeně a zcela zbytečně, za což jej Sherlock odměnil téměř hysterickým smíchem.\n"Samozřejmě," vyštěkl netrpělivě, "Dělej, Mycrofte, nemám na tebe celý den," dodal a demonstrativně se znovu doslova napíchnul na prsty svého bratra, kterému trvalo několik dlouhých sekund, než se konečně měl k činnosti.\nTentokrát už se na nějakou obezřetnost vykašlal přesně tak, jak Sherlock žádal. Chytnul jej za bok, nasměroval se a jedním plynulým pohybem se dostal dovnitř, přičemž ten zvířecí zvuk, jaký se vydral z hrdla mladšího muže, jej v kombinaci s úzkostí jeho nitra málem instantně dovedly k vrcholu.\nKdyž se ovládl a zaměřil pozornost čistě na Sherlocka, tak zjistil, že jeho bratr hlasitě oddechuje, předloktími se dál opíral o křeslo, hlavu svěšenou.\n"Šukej mě, bratříčku," zašeptal větu, o níž Mycroft věděl, že se mu navždy vryje do paměti. "Chci si na tebe, na to, jak jsi mě roztáhnul, vzpomenout vždycky, když si budu chtít sednout. Tvrdě a bezohledně… Prosím, Mycrofte."\nJaký by to byl Mycroft starší bratr, kdyby tomu mladšímu nedal to, oč prosí? Zřejmě bratr s morálními zásadami, prolétlo Mycroftovi hlavou, když do Sherlocka přirazil a ten mu s nádherným, hrdelním stenem vyšel vstříc. Dále už raději nemyslel na nic, nechal se pohltit vášní a touhou, vnímal, jak se na Sherlockově těle leskne pot, Sherlock jej svíral v sobě, sténal a řval jeho jméno, prosil, nadával a zase prosil, křeslo pod nimi skřípělo, Mycroft zarýval nehty do Sherlockova boku, pěst zatnutou v černých kudrnách svého bratra, zaklánějícího hlavu. Horká vlna za vlnou se přelévaly přes staršího Holmese, napětí se blížilo k hranici neúnosnosti, prsty u nohou se mu kroutily.\nAčkoliv byl blízko, neuvěřitelně blízko, přiměl se pustit Sherlockův bok a sevřít v dlani jeho erekci, čímž z Sherlocka vymámil jen úlevné zakňučení. Musel být strašně nadržený, dlouho se jej nedotknul, a Mycroftovi tak stačilo, aby jej párkrát polaskal a několikrát do něj pořádně přirazil, až se křeslo po prkenné podlaze posunulo, a jeho mladší bratr se třásl a svíjel a už vůbec nevěděl, co se s ním děje, načež se naposled nádherně prohnul v zádech, nechal do sebe Mycrofta zajet do nejhlouběji a na drahý potah dopadly první kapky bílé tekutiny, jež ulpěla rovněž na Mycroftově ruce.\nStarší Holmes následně objal Sherlocka kolem pasu, rychlé tempo jeho boků se změnilo v brutální, horko jej polilo od hlavy k patě a Mycroft se zakousl do Sherlockova ramene, jakmile i on byl stržen do víru orgasmu, během kterého cítil podivné zadostiučinění. Ze slastné vlny se pomalu snášel zpět do reality i s pocitem dobře vykonané práce.\nOdstoupil, aby se Sherlock mohl narovnat a protáhnout si záda, jež do ticha místnosti hlasitě zakřupala.\n"Jsem v pořádku, Mycrofte, nemusíš se ptát," odpověděl na nevyřčenou otázku mladší muž ještě dříve, než Mycroft vůbec otevřel ústa. "Jenom si pár dní nesednu," dodal a zadíval se na svého bratra s úsměvem, který Mycroft neuměl popsat jinak než jako ďábelský. Ďábelsky zvrácený.\n"Máš, co jsi chtěl," nehnul Mycroft brvou, přestože v hrudníku cítil, jak byl zažehnut nový oheň.\n"A chci víc, Mycrofte. Mnohem víc. Chci, aby sis mě vzal kdykoliv a kdekoliv na to dostaneme chuť, abys nehleděl na nic jiného než na své potěšení, abys mě takhle tvrdě šukal dnem i nocí…"\nMycroft polknul, na těle mu vyvstala husí kůže a být mladší, dostavila by se i další reakce. Na jazyk se mu drala myšlenka, jež mu prolétla myslí, bránil se jí, bránil se říci něco takového, ale neměl co ztratit. Jeho osud byl zpečetěn. Stejně jako osud jeho křesla, napověděla mu jeho racionální část, načež se Mycroft zahleděl na ceněný kus nábytku.\n"Když ti slíbím, že si tě vezmu kdykoliv a kdekoliv si usmyslíš, přestaneš mi ničit mé nesmírně drahé vybavení? To také patří k dobrému chování, které ti očividně chybí," pronesl Mycroft spíše ke křeslu než svému bratrovi, který si jen odfrkl. Mycroft prve myslel, že to bylo kvůli narážce na slušné chování, leč zmýlil se.\n"Sherlocku, to, že mám přístup do Buckinghamského paláce, neznamená, že se ode mě čeká, že tam budu uspokojovat choutky svého bratra," odvětil s ledovým klidem Mycroft, nicméně si dovolil pousmání, když i Sherlockovy rty sebou cukly.\nInu… To, že se od někoho něco nečeká, neznamená, že to dotyčný neudělá.\n4, Byli jste někdy ve Stockholmu?\n24. července 2017 v 18:26 | Archea Majuar | Draco/Sirius\nA/N: Here we go :) Konečně přináším nějaké to pobývání Draca a Siriuse v jedné místnosti, leč na nějakou větší interakci si holt ještě budete muset počkat. Já vím, trvá mi to, ale tak aspoň se dočkáte trošiku Remuse... Enjoy! :)\nZa komentáře a trpělivost děkuji Karin a Kalluzeb :)\nSirius neměl ani sebemenší zájem cokoliv tomu Zmijozelovi usnadnit, což zahrnovalo i jeho absolutní nechuť uklízet kterýkoliv z pokojů, aby v něm mohlo čistokrevné pricántko spinkat. Navíc po přesídlení na Grimmauldovo náměstí docela zlenivěl, jelikož mu tady přímo v tomto domě nic nehrozilo kromě občasného záchvatu vzteku, když se na něj rozkřičela matka z obrazu. Dříve by nevěřil, kolik času může osamělý člověk strávit hádkou s obrazem.\nBylo mu poměrně volné, že za svůj postoj obdrží od Brumbála nesouhlasný pohled zpod těch jeho směšných brýlí, nicméně okolo půlnoci se, netuše jak, octl v nejmenším z pokojů v domě.\nNejmenším, ušklíbl se nepěkně. Pořád byl dvakrát tak velký jako přístěnek pod schody, ve kterém musel v minulosti žít jeho Harry.\nPohledem zhodnotil, co by mu nemuselo činit příliš moc práce, ale mělo by být chápáno jako prokázání dobré vůle, načež usoudil, že z místnosti alespoň vyhodí nepoužitelný nábytek. Přes chodbu tak do jiného, přirozeně prostornějšího a pravděpodobně i pěknějšího pokoje, odlevitoval skříň, jeden z nočních stolků a nějaká další prkna, jež v minulém století tvořila zřejmě komodu nebo něco takového. Teoreticky to mohlo stačit, ale Sirius se ve svém dobráctví rozhodl dokonce rovnou zničit koberec, v němž si vytvořilo domov množství drobných živočichů, a nahradil jej jiným, který byl v o něco lepším stavu.\nZbytek už ponechal svému osudu. Postel byla určitě rozvrzaná a druhá skříň také nevypadala dvakrát pevně, ale Reparo snad Malfoy ovládal, tak si to může opravit sám. S prachem se také zvládne vypořádat.\nA kdyby potřeboval jiný kus nábytku, vždycky si může z všude možně se válejících prken postavit, co jen bude chtít, pomyslel si Sirius, bavící se představou, jak někdo jako Malfoy vezme do ruky kladivo a hřebíky.\nOpustil pokoj a zamířil do knihovny, kde bez zaváhání na knihy pojednávající o černé magii uvrhnul zamykací kouzlo.\nNikdo mladší osmnácti let je nemohl z poličky vytáhnout, což jak Sirius předpokládal, by mu asi i Brumbál schválil. Opravdu nevěřil tomu, že se Malfoy ochotně přidá na jejich stranu, a nehodlal riskovat, že se mu z něj pod vlastní střechou vylíhne perfektní kandidát na Smrtijeda. Už takhle k tomu byl ten parchant vedený od mala a Sirius pochyboval, že se jen tak během pár hodin změní.\nVšak on už z něj ty pokroucené názory na svět dostane.\nZ přízemí uslyšel vrznutí dveří. Sešel z prvního patra po schodech dolů, aby se podíval, kdo ho v tuhle noční hodinu přišel navštívit, nicméně určité tušení měl. A kromě tušení také knedlík v krku a instantně zrychlený tep. Navzdory zklamání, navzdory zlomenému srdci, navzdory vědění, že nic už nejde vrátit zpět. Už nejsou, kým bývali, přesto se Sirius při pohledu na Remuse, nejistě postávajícího na chodbě, neubránil úsměvu a pocitu, že druhého muže rád vidí.\nPak si ale všiml, že jeden rukáv Remusova saka je prázdný.\n"Máš Kostirost, Siriusi?" zeptal se Remus namísto pozdravu, což už samo o sobě signalizovalo, že mu není nejlépe.\n"Samozřejmě, pojď si sednout," přikývnul Black a přihnal se k němu, aby jej pro všechny případy mohl podepřít, zatímco se pomalým krokem přesunuli do hlavního pokoje. "To ti udělali vlkodlaci?"\n"Ano," odvětil Remus tiše a bez okolků. "Nepodařilo se mi přesně odhadnout mé místo ve smečce a dá se říct, že jsem za to zaplatil ještě docela malou cenu. Sice mi rozdrtili skoro celou paži, ale oni moc dobře ví, že se to snadno vyléčí, když máš prostředky."\nSirius mu donesl Kostirost, posadil se na boční opěrku gauče a sledoval svého přítele, jak se opatrně souká ze saka, a následně s kamennou tváří do sebe obrací dávku té nechutné břečky.\n"Vlkodlačí lektvar je proti tomu máslový ležák," pousmál se Remus trpce, když dopil a láhev opět zašrouboval. Poté si na gauči poposedl, udělal si pohodlí a na to, že jej čekalo bolestivé srůstání kostí, se tvářil spokojeně. Sirius přemýšlel, že by se mu svěřil s tím, jaké zmijozelské břímě ponese, ale hádal, že by to mohlo počkat do rána. Chtěl teď Remusovi dopřát klid.\n"Přespíš tady?" ujistil se raději.\n"Jestli ti to nevadí," pokrčil vlkodlak rameny, v očích se mu leskla vděčnost.\n"Vůbec ne," přinutil se Sirius k úsměvu. Ne, nevadilo mu, že tady Remus přespí. Vadilo mu, že pořád kdesi v hloubi svého nitra by si přál, aby jeho přítel nezůstal spát na gauči. Aby mu mohl říct, že jeho postel je dostatečně velká, a neznělo to… pateticky. Nemohl to udělat a myslel si, že se s tím smířil jednou provždy. Očividně to tak nebylo.\n"S tím Kostirostem toho ale asi moc nenaspím. Mohl bys mi prosím přinést nějakou knihu?" požádal jej Remus, načež Sirius souhlasil a z knihovny mu donesl dva tituly, které mu přišly nejméně bizarní. Remus si je prohlédl, poděkoval a jeden z nich si ihned otevřel.\nBlack mu tedy jen popřál dobrou noc a vydal se do svého pokoje. Posadil se na postel a pár chvil hleděl před sebe, bojuje s nutkáním jít dolů, za Remusem… Alespoň být s ním. Věděl ale, že Remus o tohle nestojí.\nLehl si na záda, hleděl na skvrnami pokrytý strop, ruce na hrudníku.\nSkákal by štěstím, kdyby mohl více času trávit s Harrym a Remusem, kdyby je měl oba po svém boku. Jenže místo dvou milovaných lidí mu osud na práh odhodil mrzkého Zmijozela.\nVšechno bylo prostě špatně, prolétlo mu hlavou, a s tou myšlenkou upadl do zpočátku bezesného spánku.\nS východem slunce však Siriuse navštívil sen, jehož přesný děj si po probuzení nepamatoval, dobře po těle mu z něj ale nebylo. Především mu pak před očima zůstával jeden výjev, jeden jediný výjev, během kterého kolem sebe cítil Remusovy ruce, sám se jej držel jako klíště a doslova cítil to souznění mezi nimi. Takové, o jaké je staré křivdy připravily.\nSeděl na matraci, zhluboka dýchal, ruce se mu třásly. Proč jen se to všechno muselo stát? Proč?!\nSe vztekem bublajícím v žilách vstal, v koupelně na sebe chrstnul studenou vodu a kouzlem zjistil čas. Brumbál měl přijít skoro za hodinu. Bylo mu naprosto mizerně a ještě hůře při představě, že se bude muset dole Remusovi podívat do očí.\nZmijozel stěhující se mu do domu byl momentálně až na druhém místě seznamu na houby věcí, které jej dnes čekaly.\nOdfrkl si při pohledu na sebe v zrcadle. Natáhl se pro hřeben, rozčesal si vlnité vlasy a následně se mu zachtělo i vyměnit oblečení. Musel uznat, že i taková maličkost mu pomohla se cítit o něco lépe, když scházel ze schodů a strčil hlavu do hlavní místnosti. Úleva se jej snažila obejmout, když spatřil, že gauč je prázdný. Sirius si ale oddechnout dovolil až v momentě, kdy na stole našel od Remuse zprávu, že odešel za svítání, ihned jakmile jeho ruka byla schopná fungovat.\nSirius nechal papírek zmizet a otevřel lednici, jež byla naplněná jen láhvemi s alkoholem. Na snídani neměl chuť, potřeboval se spíše trochu uklidnit, zahnat myšlenky na sen, a tak sáhnul po whiskey. Odložil se na gauč a pomalu popíjel, dokud se mu z hlavy Remus zcela nevypařil, a naopak se do popředí zájmu opět nedostal jistý Malfoy. Znovu vykouzlil tempus, aby zjistil, že je téměř osm. Vstal, s nelibostí vrátil lehčí láhev do ledničky a rozhodl se pro návštěvu koupelny, kterou opustil až ve chvíli, kdy tušil ve svém domě trojici osob.\nTéměř neslyšně je následoval, přičemž mu neušlo, že se Zmijozel loudá, vystrašeně hledí všude kolem sebe a dokonce se chvěje. Nenapadlo jej nic jiného, než jej pěkně po Blackovsku přivítat. Ten děs, s jakým se k němu Malfoy otočil, v něm probudil myšlenku, že tohle… TOHLE, by mohla být i zábava. Nálada se mu rázem zlepšila.\n"Siriusi, prosím, posaď se. Ty také, Draco, ať můžeme začít," ignoroval Blackovo přivítání Brumbál, počkal, až se Sirius s úšklebkem přemístí k čelu stolu a usadí se. Draco sáhnul po židli, kterou měl nejblíže.\n"Jelikož zde přítomný Sirius Black stále nebyl Ministerstvem rehabilitován, není možno uzavřít smlouvou o poručnictví a vše se tak bude odehrávat na dobré slovo," pronesl vážně právník, nicméně Dracovi to spíše připomínalo Brumbálova sloay. Plán to byl tak děravý a nepromyšlený, že nikdo jiný za ním stát nemohl, přesto zachoval mlčení a jen se nehtem snažil odstranit odlupující se část z desky stolu.\n"To není tak úplně pravda, že ne, Hubarte?" ozval se znovu Brumbál, který zřejmě čekal, že vzneseným dotazem na sebe přitáhne pozornost Siriuse i Draca. Mladý Malfoy ale místo pohledu směrem ředitel vzhlédl, aby navázal oční kontakt s Blackem, jehož oči na sobě cítil prakticky od chvíle, kdy se usadili. Šklebil se a Dracovi z jeho výrazu po zádech přeběhl mráz.\n"Vy to myslíte vážně, řediteli?"\nTeprve až právníkův udivený tón přiměl Draca k tomu, aby odtrhl zrak od Blacka, a zadíval se na Sharpawa. O co tady jde?\n"Samozřejmě, Hubarte. Ty ses zavázal, že naplníš obsah sdělení, jež bylo panu Malfoyovi předáno, a pokud se tak nestane, postih tě nemine. To nehodlám dopustit, proto přistoupíme k jisté variantě Neporušitelného slibu," objasnil svůj záměr Brumbál naprosto klidně.\nDracovi se jakž takž ulevilo. Řediteli sice především záleželo na tom, aby z toho právník vyšel čistý, nicméně pro něj to snad znamenalo, že si s ním Black nebude moct dělat, co se mu zlíbí. Bude chráněný. Snad.\nSirius touto informací až tak nadšen nebyl.\n"Cože?" vyskočil na nohy, z očí mu šlehaly blesky. Dracovi posměšně cukl koutek. "To znamená, že když ho jednou zapomenu nakrmit, tak chcípnu?"\nTentokrát se Draco nepousmál, ale protočil oči. Nebelvír se projevil, pomyslel si.\n"Nikoliv, Siriusi, jsem si zcela jist, že jsem řekl, že přistoupíme k určité variantě slibu," usmál se Brumbál shovívavě na Blacka. "To znamená, že za jeho porušení tě nečeká smrt, ale řekněme, že za jisté činy v rozporu se slibem by tě mohla stihnout odplata stejného či podobného ražení."\nBlack se zdál být vzteky bez sebe, Draco už už čekal, kdy je znovu vystaví síle svého řevu, k jeho údivu se ale Black znovu poskládal na židli, hodil si nohy na stůl a vystačil si s maximálně nasupeným výrazem. Mladý Malfoy měl pocit, že se nedívá na dospělého člověka, ale na trucovité dítě. Holt Nebelvír, prolétlo mu opět hlavou, přičemž se mu mírně zlepšila nálada. Už jen díky jejich projevům ve společnosti dalších osob bylo vidět, že Zmijozel je jasně nadřazen nějakému Nebelvírovi.\nNásledovala rozmluva mezi Brumbálem a Sharpawem, kterou Draco příliš nevnímal, neboť se zabývala výhradně právníkovým postojem k celé situaci, jež byla Dracovi volné. Pozor začal dávat zase až v momentě, kdy Blacka donutili se postavit a chytit se za zápěstí s právníkem.\n"Nevadí, že Black není střízlivý?" odhodlal se k poznámce Draco, za kterou si vysloužil nenávistný pohled z Blackovy strany.\n"Vážně, Siriusi?" zatvářil se Brumbál překvapeně, ačkoliv Draco absolutně netušil, jestli je ředitel zaskočen doopravdy. "Inu, to vyřešíme snadno. Děkuji za informaci, Draco," kývnul Brumbál na Draca s drobným úsměvem, načež mávnul hůlkou směrem k Blackovi.\nTen podrážděně syknul, jak mu alkohol násilně zmizel z těla a zanechal jej s bolením hlavy. Zbavit se opilosti šlo snadno, ale kocovině se člověk stejně nevyhnul, to už se stačil naučit i mladý Malfoy během seancí ve zmijozelském sklepení.\nBlackovo utrpení Draca potěšilo, dopřálo mu krátkodobý pocit zadostiučinění, a tak se Draco celkem spokojeně opřel, založil si ruce na prsou a pozoroval probíhající rituál. Brumbál už mířil hůlkou na spojené ruce obou mužů a Sharpaw vyslovil první část slibu.\n"Zavazuješ se, Siriusi Blacku, k zastávání funkce poručníka Draca Malfoye?"\n"Ano, zavazuji," odfrkl Black a Draco opět protočil oči.\n"Zavazuješ se, Siriusi Blacku, k respektování kouzelnických práv Draca Malfoye a k dohledu nad povinnostmi Draca Malfoye?"\n"Ano, zavazuji," zaznělo v Blackově hlasu ještě více opovržení než prve.\n"Zavazuješ se, Siriusi Blacku, k podstoupení postihu své osoby v případě porušení jednotlivých aspektů slibu týkajícího se Draca Malfoye?"\n"Ano, zavazuji," procedil tentokrát Black skrze zuby. Draco si pomyslel cosi o jeho sklonu pronášet každou větu jiným stylem, načež bylo skládání neporušitelného slibu dokončeno.\nDraco skutečně doufal, že jej dokáže ochránit před vším, co se honí Blackovi hlavou, Brumbál však v jeho očích znovu klesl, když nechal Sharpawa pronést části slibu natolik volně. Z Blackových pohledů seznal, že Nebelvír si najde cestu, jak se k němu chovat špatně, na to by dal krk.\nSám bude muset přijít na to, jak Blackovi život zkomplikovat a nutno říci, že jedna věc už jej napadla.\n17. července 2017 v 20:23 | Archea Majuar\nPairing: Cirilla z Cintry/Triss Ranuncul\nWarning: +18, femslash\nA/N: Můj první +18 femslash se zrodil úplnou náhodou, ale o to větší radost z toho mám :D Snad se bude líbit :) Enjoy!\nZa komentář děkuji Tsin :)\nKaer Morhen byla toho večera ztichlá. Eskel s Lambertem se vydali na břeh jezera, aby si to vyřídili s partičkou utopenců, která se tam usídlila. Samozřejmě, že by to zvládl bez problémů jen jeden z nich, leč Ciri měla podezření, že prostě chtěli strávit nějaký čas spolu. Sice se neustále hádali, uráželi se navzájem, přesto, nebo možná právě proto, mezi nimi Ciri spatřovala zvláštní pouto, o němž se neodvažovala hádat, jak moc silné bylo. Koneckonců, oni taky nestrkali nos do jejích záležitostí, do jejích tužeb a přání, jež se však snoubila v jedné, jediné osobě, která shodou okolností také momentální sídlila na Kaer Morhen. Jaká náhoda, že ano?\nGeraltova známost na jednu noc, blízká přítelkyně Yennefer či Lambertova noční můra, lidé kolem Ciri ji označovali všelijak lichotivě i hanlivě, pro mladou zaklínačku ale byla Triss nedostižným zrzavým neštěstím. Ani si nepamatovala, kdy čarodějce tak propadla, najednou jí nedala spát, najednou se jí tváře v její přítomnosti bez výjimky červenaly a na sebejemnější dotek reagovala Ciri přehnaně, v jejích očích až komicky.\nAle nemohla si pomoci. Usoudila, že holt zaklínače a čarodějky to k sobě táhne, a to zcela nezávisle na tom, zda je zaklínačem žena či muž. Asi nějaké přírodní zákony, o nichž se nedočetla ve Vesemirových bichlích ani v knihách kněžky Nenneke.\nDokonce ani Yennefer se o takovém zákonu nikdy nezmínila, přestože s ním má převeliké zkušenosti, pomyslela si s úšklebkem Ciri, opětovně spokojená se svým rozhodnutím se přesunout z Geraltova nového sídla v Toussaintu právě na Kaer Morhen. Měla radost, že je Geralt s Yennefer šťastný, ale na to jejich věčné souložení už prostě neměla nervy, zvláště když byli schopní na sebe skočit prakticky kdekoliv a kdekoliv.\nCiri se otřásla při vzpomínce na moment, kdy je spolu nachytala ve stájích, kam se jen tak šla pomazlit Kelpií, nic zlého netuše, a tam místo toho… Jednoduše o pár hodin později už na vrané klisně cválala pryč z té pohádkové země směr Temerie a stará, dobrá Kaer Morhen. To ještě netušila, koho tam po určité době opět potká…\nZ deště pod okap, pomyslela si trpce, upila z flašky výborného vína Est Est, jež si z Toussaintu dovezla, dlaní sáhla po balíčku karet a rozhrnula je po desce stolu. Jednu po druhé pak otočila vzhůru a rozdělila na ty s bronzovým, stříbrným a zlatým lemováním podle vzácnosti. Přejela sbírku znaleckým okem a pousmála se. Vskutku neměla pro Gwent nejhorší balíček, a i když jí přišlo trochu zvláštní, že na podstatném počtu karet se nacházejí skuteční lidé, elfové či trpaslíci, které stačili během života ona či Geralt potkat, nikdy se nad tím příliš nepozastavovala.\nSama si mohla poskakovat mezi časy i světy, jak se jí zlíbilo, tak co by kritizovala tvůrce hry, která se rozmohla jak v severních říších, tak v Nilfgaardu i Skellige.\nZrovna okukovala podobiznu Zoltana Chivae na jedné z karet, když obrovské dveře do síně zavrzaly, načež Ciri pozvedla pohled, aby se jí po páteři prohnala husí kůže v momentě, kdy se k ní v místnosti nepřipojil nikdo jiný než Triss. Ciri měla co dělat, aby nad sebou neprotočila oči, když se na ni čarodějka mile usmála a zaklínačka mimoděk ucítila horko, jež se jí začalo šířit tělem, ale především pak do tváří.\nTriss došla až ke stolu, oči se jí nejprve zastavily u láhve vína, pak u karet, až opět doputovaly k zeleným hloubkám bělovlasé dívky.\n"Také jsi propadla Gwentu, jak vidím," poznamenala vlídně. "Nebude ti vadit společnost?"\n"Vůbec ne," zavrtěla Ciri hlavou, ačkoliv si nebyla jistá, jak moc je tohle dobrý nápad. Alespoň byla vděčná za to, že Triss ji za takový nesmírný poklesek jako karban nesjela nesmlouvavým pohledem a nepočastovala ji jízlivou poznámkou, jak by nepochybně učinila Yennefer. "Ty hraješ?"\n"Trošku," nasadila Triss naprosto nevinný úsměv, který však Ciri považovala za ten vůbec nejhorší, nejďábelštější… Čišelo z něj, že Triss je všechno, jen ne nevinná.\nCiri polkla a sklopila pohled ke kartám, hlavou jí běžela otázka, proč je na hradě jako Kear Morhen po večerech takové horko, přičemž nad odpovědí dumala tak usilovně, že přeslechla vyslovenou nabídku ze strany druhé ženy.\n"Cože?" zvedla hlavu a zmatečně na Triss hleděla, její ruměnec se ještě prohloubil v momentě, kdy se čarodějčin úsměv pozměnil ve vědoucí. Ciri nepochybovala o tom, že musí být zcela průhledná…\n"Jestli si nechceš zahrát? Na dvě vítězná kola?" zopakovala otázku Triss, načež položila na stůl vlastní balíček karet.\nBělovlasá dívka měla v hlavě úplně vymeteno, ale vzmohla se přikývnutí. Následně všechny karty s výjimkou velitelské shrnula na hromádku, uspořádala je na sebe, zamíchala a deset si jich rozdala, načež s tichým zaklením dvě odložila stranou a vzala si dvě nové. O moc si nepolepšila, ale aspoň už neviděla tuhle hru jako předem ztracenou.\nO jednu láhev Est Est a šest her později bylo skóre vyrovnané. Ciri se nestačila divit, jak zdatným hráčem Triss je, měla balíček karet poskládaný výtečně a málokdy s užitím té které karty váhala, výjimkou pak byla ta s podobiznou Filippy Eilhart. Během jejího pokládání na stůl Triss na pár vteřin zvedla pohled k Ciri, oči však vzápětí sklopila a zatvářila se provinile.\n"Chtělo by to další pití," pronesl Triss takřka okamžitě poté, co její sestavu karet Ciri svou jedinou zbývající přebila.\n"Další jsou ve sklepě, ale já tam teda nejdu," děsila se jen té představy Ciri. "Dolů se skutálím jako žok a nahoru už se nedostanu."\n"Tak půjdeme ke mně, mám tam ještě jednu dvě láhve, co tady nechal Marigold," rozhodla čarodějka, jež nečekala na vyjádření druhé dívky, posbírala karty a vstala od stolu.\nCiri sice už delší dobu pociťovala účinky alkoholu, nebyla ale tak mimo, aby nevěděla, co se děje. Triss ji samozřejmě nahoru pozvala, protože tam měla pití a cesta byla jednodušší než do sklepa a zpět, ale…\nRacionální část mysli zřejmě měla i další argumenty, proč pozvání odmítnout, ale Ciri je odsunula do pozadí. Výborně se bavila a vůbec… Zdálo se jí, že Triss si společně strávený večer užívá, tak proč jej zakončit tak brzy?\nMusela uznat, že když jen seděla, alkohol na ní ještě tolik znát nebyl, ale s každým dalším krokem si připadala opilejší a opilejší a její zábrany postupně braly za své. Už během cesty se nedokázala koukat jinam než na Trissino pozadí v perfektně upnutých, kožených kalhotách, ať už počínajícím vzrušením či alkoholem jí bylo horko, tváře jí doslova hořely.\nSvědomí jí namlouvalo, aby se ovládala, krotila a nedávala své okouzlení zrzavou čarodějkou tolik najevo, přesto Ciri po příchodu do pokojů druhé ženy zvládla pouze zavřít dveře, poté už jen zůstala stát jako solný sloup, rozpolcená mezi pochybami a vlastními touhami. Triss jako by tušila, co se v Ciri odehrává, dopřála jí čas a sama se i s novou láhví vína usadila ke stolu, líně se probírala kartami, neposedný pramen rudých vlasů zastrčila za ucho.\nA onen pramen byl skutečně neposedný, neboť Ciri dobrou minutu pozorovala, jak několikrát opustil jemu určené místo za ouškem a padnul Triss do tváře, která, jak si zaklínačka povšimla, nabrala rovněž narůžovělý nádech. Ciri bušilo srdce jako splašené při pomyšlení, že ten večer, že to všechno… že by Triss… Najednou jí to přišlo všechno tak jasné a očividné, náhle si nepřipouštěla, že by to mohlo být jinak, než že Triss se ji snažila opít už od začátku, hraním Gwentu zmírnit to napětí mezi nimi a třeba i zbavit Ciri nervozity, kdoví…\nKdyž Triss opětovně spadl pramen červených vlasů do tváře, Ciri se konečně odlepila od svého místa u dveří, vykročila přímo k druhé ženě a zastavila se až těsně u ní. Tehdy pomalu pozvedla ruku a s nepatrným zaváháním to byla tentokrát ona, kdo inkriminovaný pramen dopravil zpět za ouško čarodějky, dlaň se jí ale z dosahu Triss dávat nechtělo, a tak ji nechala sjel níže, na tvář druhé ženy, něžně vrchní stranou dlaně pohladila její líc, srdce cítila až v krku a splašený tep jí zněl v uších, jakmile Triss ztuhla v pohybu, vzápětí se ale s drobným úsměvem podívala Ciri přímo do smaragdově zelených očích.\nSnad na vteřinu se k Ciri vrátily pochybnosti, jež se však octly rozprášeny v momentě, kdy Triss překryla svou dlaní tu Cirinu, načež se přes zápěstí dostala až k jejímu předloktí, pohladila je a zamířila výše, přičemž jen z tak jemného doteku se Ciri doslova podlamovala kolena. Vyhoupla se na stůl a sklonila se níže k rudovlasé čarodějce, jejíž ruka se nyní dostala až jejímu rameni a pak na zadní stranu krku, čímž bělovlasou zaklínačku stáhla níže, v modrých očích zaplálo vzrušení.\nCiri svou dlaní neopustila Trissinu tvář ani ve chvíli, kdy se zatajeným dechem druhou ženu políbila, zachvění jí proběhlo celým tělem i díky tomu, že ji Triss přes jemnou látku bílé košile pohladila po boku. Užívala si ten pocit, kdy ji líbá žena a kdy ona může líbat ji, navíc když šlo o někoho, koho dlouho zná, komu věří, po kom touží… Už to bylo tak dlouho, co byla s někým takovým.\nZajela prsty do červených vlasů, když se z ohleduplného ochutnávání druhých rtů stávala stále vlhčí záležitost, když Ciri do hry zapojila jazyk a Triss jí bez zaváhání vpustila do vlastních úst, jemně se s ní mazlila a zatímco Ciriny ruce se soustředily výhradně na Trissiny rudé prameny, čarodějka bloudila dlaněmi po zádech mladé zaklínačky, po bocích, žebrech, bříšku, dokud se nezarazila v pohybu, jakmile se Ciri odtáhla od jejích rtů.\nZelené oči zůstaly po dobu několika vteřin zavřené, Ciri se snažila dát dohromady, především pak skrze pootevřené rty nabrat dostatek kyslíku, načež pohlédla do modrých očí druhé ženy, jež na ni hleděly tázavě, avšak mírně pobaveně. Ciri se pousmála a možná by i něco poznamenala, ale nakonec se rozhodla, že činy jsou lepší než slova, znovu se sklonila pro polibek, jednu ruku opět položila na její tvář, druhou však uchopila čarodějčino zápěstí a její dlaň si přiložila přímo nad pod tenkou látkou košile se skrývající prso.\nKoutky Ciriiných rtů se opět pozvedly, když Triss v reakci na její gesto okamžitě jejich polibek přeměnila v mnohem vášnivější, slyšela, jak se ostře nose nadechla, a sama vydala tiché, spokojeně zasténání, když ji Triss stiskla v dlani, a kdyby mladé zaklínačce tělo nehořelo neustále vzrůstající touhou, vydržela by v takové poloze klidně hodiny, ale potřebovala jít dál, potřebovala víc a… Triss jí to přesně poskytla, když nyní již bez zaváhání vklouzla rukou pod košili a Ciri se opětovně zachvěla při doteku kůže na kůži, ve hře jejích rtů a jazyků zaniknulo její povzdechnutí pramenící v laskání, jež jí Triss dopřávala na horní polovině těla, využívaje v práci jemné prsty.\nPocity vyvolané těmi doteky směřovaly přímo do jejího klína, a přestože Ciri nechtěla nechat veškerou práci na Triss, bylo jí jasné, že k rozepnutí korzetu rudovlasé ženy se ze svého místa na stole nedostane, navíc…\nNavíc Triss její role očividně nevadila, možná i tohle bylo součástí čarodějčina plánu, možná se celou dobu chtěla dostat do situace, kdy ji Ciri lehce kousne do rtu, jakmile se Trissina ruka jen jako by mimochodem octne na stehnu bělovlasé dívky, jakmile zamíří do jejího klína, jakmile Ciri v pozvání roztáhne nohy a Triss jen pomyslí na vhodné zaklínadlo, jež rozepne přezku na koženém pásku stejně jako jeden jediný knoflík.\nCiri sevřela prameny rudých vlasů v dlani, když ucítila dotek přímo ve svých slabinách, nejprve prsty přejely přes vlhkou látku, než Triss vklouzla i pod ni a dostala se tam, kde ji Ciri potřebujovala mít nejvíce. Bělovlasá zaklínačka naposled přejela jazykem přes rty druhé ženy, poté se již jen opřela čelem o to Trissino a soustředila se na slast, kterou jí přiváděla, horko se jí šířilo celým tělem s každým krouživým pohybem, s každou jemnou změnou tlaku, slyšela svůj přerývavý dech a s blížícím se vrcholem otevřela oči, před nimiž měla ty nádherně modré, v nichž zářila touha stejná, která spalovala ji samotnou, periferně pak vnímala rudé rty druhé ženy, její rovněž zrychlený dech…\n"Triss…" uniklo ji tiché zasténání, stehna se jí třásla vypětím a mozek úplně vypnul, neexistovalo v tu chvíli nic jiného, než vzrušení, slast, touha a Triss… Dech se jí zadrhl v krku, svaly se stáhly v křeči a vlna uvolnění zaplavila mladý organismus, načež jen malátně vnímala, že ji Triss drží za bok a pro jistotu podepírá.\nKdyž jakž takž vstřebala sílu orgasmu, narovnala se a úsměv, který spatřila na Trissině tváři, ji naprosto dokonale zahřál u srdce. Neubránila se nutkání se sehnout a zas a znovu čarodějku políbit, přičemž Triss odpověděla Ciriiným rtům jak se patří náruživě, což zaklínačku přesvědčilo o tom, že ještě opravdu neskončily. Ačkoliv k sundání korzetu přistoupí nejspíše až později, stejně si dopřála alespoň krátký dotek na dekoltu druhé ženy, poté se už ale příliš nepozastavovala a šla přímo k věci, za což ji Triss odměnila povzdechem, zmizevším ve spojení jejich rtů.\nCiri se pak odtáhla, dlaní jen něžně hladila Triss po tváři, zatímco naslouchala tomu, jak se její dech zadrhává, jak tiché povzdechy rezonují místností, a sledovala, jak vzdáleně její pohled působí, načež se díky práci prstů bělovlasé dívky prohnula čarodějka v zádech a pokojem se roznesl její slastí prodchnutý sten.\n"Moc pěkné," vydechla Triss, když konečně byla schopná na Ciri zaostřit, drobný úsměv opět zdobil její rty.\n"Že tohle byl tvůj plán už začátku?" zeptala se Ciri, která si sice nebyla jistá, zda jí Triss odpoví popravdě, ale chtěla to aspoň zkusit.\n"Byla jsi tak průhledná, ale tak nerozhodná, že jsem to musela vzít do vlastních rukou," pokrčila Triss rameny, avšak aby podpořila svůj argument, s citem stiskla stehno bělovlasé dívky.\n"Ještěže tak…" musela Ciri připustit, že bez iniciativy Triss by dnes k ničemu nedošlo, za což jí byla nesmírně vděčná, neboť jen při malé vzpomínce na chvíle nedávno minulé se opět zachvěla.\nInu, hraní Gwetu očividně nemusí vést jen ke ztrátě všech peněz a cti, ale i k něčemu mnohem, mnohem příjemnějšímu…\n3, Byli jste někdy ve Stockholmu?\n10. července 2017 v 17:57 | Archea Majuar | Draco/Sirius\nA/N: Třetí kapitola je tady. To je nadšení, co? :D Já bych ráda vydávala části rychleji, ale jednoduše to není dost dobře možné... Ale i tak doufám, že si kapitolu užijete :) Enjoy!\nZa komentáře děkuji Karin, Kalluzeb, Bezince, Veronice a kososterce :)\nDraco Malfoy nevlastnil příliš mnoho věcí, ke kterým by měl nějaký vztah. Přirozeně, výjimku tvořila jeho kouzelnická hůlka, ale jinak si nebyl jistý, co by si z panství měl vzít s sebou. S podivnou prázdnotou uvnitř si zabalil většinu oblečení, hlavou se mu neproháněly prakticky žádné myšlenky. Pracoval strojově, automaticky, ve snaze se vyhnout dalšímu emocionálnímu kolapsu.\nKdyž odlevitoval do kufru poslední košili, usadil se na postel a rozhlédl se po svém pokoji. Strávil tady patnáct let života, ale spíše než o citovém vztahu k místu mohl hovořit o zvyku. Byl zvyklý na tu kombinaci bílé a černé, byl zvyklý na ten všudypřítomný chlad. Na útulnost si zrovna nepotrpěl, respektive ji vlastně nikde na panství nepociťoval, a tak mu vlastně ani nechyběla. Jiný způsob života než ten plný chladu nepoznal a byl veden k tomu, aby nad těmi, co žili jinak, opovrhoval.\nI to se změní, prolétlo mu myslí, načež se mu hrudník sevřel nejistotou a strachem. Potřásl hlavou, teď potřeboval přemýšlet, a snažil se soustředit na všechno, co se v jeho pokoji nachází a co by mohl později postrádat.\nAni po pár minutách usilovného uvažování na nic nepřišel. Samozřejmě do kufru přihodil potřeby pro studium a…\nTéměř se zastyděl, že si nevzpomněl dříve. Přeci jen pár věcí jemu velmi drahých měl, ale ihned po jejich obdržení odložil do tajné skrýše a více je v dlaních nedržel. Přešel k čelu postele, kouzly odhodil polštáře, prostěradlo i matraci, načež mu pohled padl na nepatrně svítící čtvercovou plochu sotva o velikosti deset na deset centimetrů. Tak dlouho schránku neotevřel, že si nebyl jist, zda si ještě gesto ji otvírající pamatuje, ale jeho prsty jako by automaticky nakreslily nad vrstvou magie několik obrazců, načež se zlatá zář rozplynula.\nDraco s úlevou opět usedl na postel a z otvoru vytáhl krabičku, do níž skryl dary, kterých si vážil více, než byl komukoliv ochoten připustit. Nejprve vytáhl menší, podlouhlou sametovou krabičku sloužící pro odklad psacího brku, aby se neponičil. Samozřejmě to šlo zařídit i kouzlem, ale právě taková krabička, s jeho iniciály, potažená černým, jemným sametem, působila velmi luxusně.\nPro mladého Malfoye tedy jako dělaná, ale Draco ji nikdy nepoužil. Otec mu ji dal, když Draco dokončil první ročník v Bradavicích s nejlepším prospěchem ze všech zmijozelských, a byl by i nejlepší z celého ročníku, nebýt té šprtky Grangerové. Otec mu tehdy pověděl, že je důležitý pouze prospěch čistokrevných kouzelníků a že Grangerová se může snažit, jak chce, ale kouzelníkům s čistou krví se nikdy nevyrovná. Nicméně Draco si nepřišel daru svého otce hoden, nedokázal přenést přes srdce, že nějaká mudlovská šmejdka je lepší než on, a slíbil si, že příště bude nejlepší z ročníku on, a teprve poté bude s hrdostí ukazovat, co za své studijní úspěchy od svého pyšného otce dostal.\nK tomu ale nikdy nedošlo. Grangerovou nikdy nepřekonal a ve čtvrtém ročníku už se o to ani nepokoušel. Usoudil, že na to prostě nemá, že není tak dobrý student jako Grangerová a že otcova daru nikdy hoden nebude. Že vlastně není hoden žádného daru… S výjimkou Nimbusu 2001, leč košťata byla věnována celému týmu, nejen jemu.\nProto ve schránce postupně skončil i zmenšený společenský hábit po dědečkovi, otci Luciuse, stříbrná brož, která také patřila některému z Dracových předků, mladík si však nedokázal vzpomenout komu, a také matčin svazek pergamenů, jež byly po okrajích decentně zdobené, odolné nejen kaňkám, ale také ohni. Nevratně zničit se daly jen roztrháním na přesně osm částí a následně vyřčeným zaklínadlem Redukto. Daly se také upravit tak, aby na ně mohli psát jen určití lidé, totéž platilo u čtení.\nDraco usoudil, že bude nejlepší, když předměty nechá v krabičce, kterou si vezme s sebou a následně ji opět někde ukryje. Odložil ji do kufru, seznal, že ze svého pokoje už si nic brát s sebou nechce, a vydal se na procházku domem s vědomím, že je to pravděpodobně naposled, co se jím bude takhle toulat. Přiznával však, že zrovna tento fakt mu vrásky nedělal.\nProcházel jednu místnost za druhou, pohledem se snažil zastavit alespoň u jedné věci, jež by mohl v budoucnu postrádat, ale podle vlastních předpokladů stejně na nic nenarazil. Dveře do ložnice rodičů minul, stejně jako množství pokojů pro hosty. Zastavil se až v knihovně, jejíž jednu celou stranu tvořily svazky pojednávající o černé magii, včetně výuky, užití a historie, doplněné o knihy týkající se důležitosti čisté krve, slavných čistokrevných rodin či pohrdání hodných krvezrádců. Většinu z nich mladých Malfoy buď četl, nebo o nich přinejmenším věděl, že je mají doma.\nJak se teď měl vyrovnat s tím, že znalosti a hodnoty získané z nich již nejsou žádané? Přeci nikdo po něm nemůže chtít, aby vše, co se naučil, lusknutím prstů zapomněl. Byl Zmijozelem tělem i duší, hrdým na to, jaký je a jaký má pohled na svět.\nViděl své šance na druhé straně barikády černě. Sevřel v dlaních opěradlo židle, v očích se mu zatřpytila zlost a vzdor.\nA co, že se mezi slušnými Nebelvíry nenosí názor, že mudlovští šmejdi jsou podřadní? On si přeci smí myslet, co bude chtít. Byl tak vychován, tak ať jdou všichni k čertu!\nPřelétl očima tituly knih, pustil židli a vytáhl zkrácenou verzi svého rodokmenu. Lucius sice namítal, že správný Malfoy musí zná nazpaměť všechna jména svých předků včetně jejich skutků, jeho matka jej ale přesvědčila, že se to doučí časem a pro začátek Dracovi postačí jen souhrn těch nejvlivnějších osob s přihlédnutí k těm, které se dopustily hanby na cti celé rodiny.\nDraco ji zběžně prolistoval, načež spokojeně pokýval hlavou. Tohle byla ta správná knížka. Kdyby náhodou začal s mudlovskými šmejdy a krvezdráci příliš vycházet, nebo je nedej bože mít i rád, což mu přišlo groteskní, ale zoufalý člověk dělá zoufalé činy, tak mu právě tenhle výčet slavných předků pomůže si uvědomit, kým je, a co se od něj očekává. Navíc mu její držení může těžko někdo vyčíst, když vždy může podotknout, že ji vlastní místo rodinného alba, které niky nevedli. I když…\nNa moment zaváhal, ale nakonec pomalým krokem zamířil k ložnici svých rodičů. Opatrně, jako by snad nechtěl narušit soukromí prázdného pokoje, vešel a ihned se přesunul k toaletnímu stolku své matky. Nemohl se více rozhlížet. Už jen ten pocit, že se do místnosti Narcissa nevrátí, jej vnitřně svíral, proto se snažil veškerou pozornost upnout na prohlížení zásuvek, přičemž v té třetí skutečně něco našel.\nPamatoval si, že pár fotek se svou matkou i otcem má, ale od určité chvíle mu je matka přestala ukazovat a někam je schovala. Mladý Malfoy je však dokázal najít, a přestože se jednalo jen o tři obrázky, jeho očí se dotkl cit. Nicméně opět si nedovolil je prohlédnout, zaznamenal jen, že na jedné jej Lucius přidržuje na koštěti, na druhé společně s Narcissou kouzlí některá z dětských zaklínadel, přičemž třetí byla zřejmě tou nejbolestnější. Ihned ji schoval do spodu, neboť pohled na sebe v matčině náručí, bedlivě pozorován svým otcem, mu na pár chvil získaný klid opět narušil a Draco ovládl pláč jen silným skousnutím spodního rtu.\nVe spěchu opustil místnost, vrátil se do svého pokoje, když se mu před očima zjevil domácí skřítek. Draco na ně úplně zapomněl. Ne, že by jej zajímalo, co s nimi po jeho odchodu bude, ale ten náhlý příchod jej vyděsil.\n"Bude si pan Malfoy přát večeři do pokoje nebo do jídelny? A smím se zeptat, co by si pan Malfoy přál pojíst?" zeptal se s úklonou, nastražil uši a čekal na odpověď.\nDraco na moment zauvažoval, jestli mu nakopnutí sluhy zlepší náladu, pak si ale uvědomil, co za fotky drží v rukou. Měl by je uložit do kufru a ne riskovat, že je náhodou ten šmejd zahlédne, určitě by to šel vyžvanit ostatním!\n"Kuskus se sýrem a malinami. A dones mi to sem," poručil si totéž, co měl včera, jelikož jej v tu chvíli nic jiného nenapadlo, odmávl skřítkovu úslužnou odpověď, na kterou vážně neměl náladu, a po jeho zmizení uložil fotky do knížky a tu do kufru. Zaklekl před ním, zavřel jej a navrch položil čisté šaty na druhé den.\nZa pár vteřin se ozvalo zazvonění a na stole se mu objevila večeře. Draco se narovnal, hlad ale nepociťoval, žaludek měl jako na vodě a zabořit se do postele jej lákalo mnohem více než jídlo. Přesto usedl na židli, pár soust do sebe dostal už jen kvůli tomu, že mu bylo jasné, že takový pokrm u Blacka asi jen těžko obdrží. Především pochyboval o tom, že Black ví, co je kuskus. Vybral z talíře především všechny maliny, poté nechal prostírání opět zmizet, a aniž by to úplně zamýšlel, tělo jej odneslo na postel. Octl se na zádech, pohled upřený do nebes.\nNecítil se unaveně, přesto brzy po zavření očí usnul. Nepřevlékl se, nevlezl si pod peřinu, a poslední noc na Malfoy Manor strávil spánkem neklidným, přičemž ráno přišlo na Dracův vkus příliš brzy. Až příliš brzy…\n"Jste připraven, pane Malfoyi?" otázal se krátce po osmé ranní Hubart Sharpaw, jenž krbem dorazil na Malfoy Manor.\nDraco, jako obvykle perfektně upraven, právě kontroloval své koště, kufr již měl v kapse hábitu.\n"Samozřejmě," odvětil klidněji, než jak se sám cítil. Koště opřel o schody, ruce spustil podél těla a… čekal, co bude.\n"Pojďte tedy blíže ke mně. Kromě koštěte nechcete nic poslat přímo do Bradavic?"\nBlonďák jen potřásl hlavou, narušil právníkův osobní prostor, a než se přenesli na požadované místo, dlaně se mu zpotily a žaludek se mu svíral natolik, že chvílemi bojoval s pocitem dávení. Polknul, přinutil se strnulá ramena trochu uvolnit a od Sharpawa odstoupil. Před sebou spatřil jakýsi dům, jenž byl více široký než vysoký, přičemž měl několik vchodů. Příliš tuhle architekturu nechápal, dům mu přišel ošklivý, sešlý a absolutně nevhodný k bydlení, dokonce zadoufal, že se právník spletl a rozhodně jej nebude nutit přežívat v něčem tak odporném, když se pár metrů před něj přemístil Brumbál, žaludek se mu opět zvednul a Draco pouze silou vůle dokázal nevrhnout.\n"Draco, chlapče, jak ses vyspal?" zaševelil ředitel, jenž se zdál být velmi dobře naladěný, tedy úplný opak osloveného chlapce.\n"No, úžasně," prsknul mladý Malfoy, jemuž taková otázka přišla naprosto zbytečná a hlavně hloupá. Jak by se sakra asi měl vyspat poté, co mu utekli rodiče, nechali jej napospas lidem, kterými pohrdá, a jako třešničku na dortu jej čeká život v jednom domě s krvezdrádcem Blackem. Dobře by se vyspal jedině, kdyby se předtím praštil něčím těžkým do hlavy.\n"To rád slyším," odvětil Brumbál spokojeně, na což Draco neměl žádnou energii reagovat, stejně už byl dávno smířený s tím, že ředitel je svým způsobem blázen už jen kvůli tomu upřednostňování zlatých Nebelvírů, utřel si zpocené dlaně do hábitu a mlčky nechal Brumbála a Sharpawa, aby jej zavedli do té díry pekelné.\nPředtím byl však ještě mírně překvapen tím, že ředitel vztáhl hůlku, načež se dům před nimi začal pohybovat, dokud se přímo před nimi neoctly další vchodové dveře. Následoval jimi oba muže, do nosu jej udeřil pach hniloby a celkově by i se ztrátou zraku poznal, že dům vypadá z vnitřku ještě hůře než zvenčí. Smrděl starobou, prkna při každém přenesení váhy vrzala, vybledlé stěny i obrazy pokrývaly pavučiny. Dracův hluboko potlačovaný strach se dostal i při této letmé prohlídce interiéru na povrch.\nV téhle zatuchlé kobce se přeci nedá žít, honilo se mu hlavou, oči mu zběsile těkaly, ale čich si už pomalu přivykal.\nUvědomil si, že je na chodbě sám, jelikož ředitel i právník se již nacházeli v místnosti před ním, a tak se neochotně přiměl udělat pár rychlejších kroků, aby je dohnal. Dorazil do poměrně velkého pokoje, v jehož prostředku byl dlouhý stůl lemovaný polorozpadlými až rozpadlými židlemi, na jedné straně si všiml gauče, křesel a krbu, na druhé byla kuchyňská linka. Vše vypadalo zašle a staře, nicméně puch zde nebyl až tak příšerný, přesto se mu nedýchalo dvakrát dobře kvůli prachu, který se nenacházel jen v tučné vrstvě na stole, ale přirozeně jej spousta poletovala ve vzduchu.\n"Tohle je odteď tvůj domov, Draco," ozval se blonďákovi za zády chraplavý hlas. Krutý, výsměchu plný a s odérem, jako by jeho majitel právě vyprázdnil láhev té nejlevnější whisky.\nDracem otřásla hrůza.\n9. července 2017 v 19:18 | Archea Majuar\n4. července 2017 v 20:28 | Archea Majuar


Sportovní plavky dámské dvoudílné (26 produktů)\nSportovní plavky dámské dvoudílné nabízíme v nepřeberném množství různých provedení. Sportovní plavky dámské dvoudílné podléhají trendům. Prohlédněte si letošní kolekce. Buďte in. Zkuste sportovní plavky dámské dvoudílné z našeho eshopu.\n1 273 Kč 1 018 Kč\nElegantní dvoudílné plavky, které oceníte jak při opalování, tak při plavání a vodních radovánkách.Plavky mají sportovní styl. Horní část košíčků je provedena v kontrastní barvě. Košíčky jsou vyztužené. Boky zesiluje síťovina.Ramínka podprsenky je možné nastavit, ale nelze je odepnout. Vzadu se podprsenka zapíná na pohodlný klip.Kalhotky jsou klasické a jejich horní část je zakončená kontrastní lemovkou.Plavky jsou vyrobené z velmi kvalitního materiálu.Složení: 82 % polyamid, 18 % elastan.\nPohodlné sportovní plavky gWINNER Rosa I. Skvěle se osvědčí jak na bazéně tak při pobytu na pláži. Speciálně podšitá podprsenka a ramínka s regulovatelnou rélkou zajišťují volnosti pohybu a komfort. Materiál: 80% polyamid, 20% elastan. Spodek plavek šortkového typu. Plavky mají dvojité švy a jsou odolné proti blednutí, jsou vysoce elastické, přizpůsobí se postavě, zajišťují pohodlí a volnost pohybu. Na plavky gWINNER Rosa I Vám garantujeme nejlepší cenu. Pokud uvidíte plavky gWINNER Rosa I levněji, napište nám a my Vám cenu ještě vylepšíme.\nElegantní dvoudílné plavky ve sportovním stylu, které oceníte jak při plavání, tak při opalování.Horní část košíčků podprsenky je provedena v kontrastní barvě. Vyztužené košíčky jsou ozobené půvabnými puntíky. Boky podprsenky jsou zesílené síťovinou.Ramínka podprsenky je možné nastavit, ale nelze je odepnout. Podprsenka se vzadu zapíná na pohodlný klip.Kalhotky mají mírně zvýšený střih, na bocích nabírání a kontrastní popruhy. V horní části kalhotek je puntíkovaná vsadka.Plavky jsou vyrobené z velmi kvalitní látky.Složení: 82 % polyamid, 18 % elastan.\nDámské dvoudílné plavky Clarisa - Ewlon\n38F - modrá s oranžovou\n42F - šedá-modrá\nElegantní dvoudílné plavky, které oceníte jak při opalování, tak při plavání a vodních hrách.Plavky mají sportovní styl. Košíčky jsou měkké a jejich horní část je provedena v kontrastní barvě. Boky podprsenky jsou zesílené síťovinou. Širší ramínka je možné nastavit, ale nelze je odepnout. Vzadu se podprsenka zapíná na pohodlný klip.Kalhotky mají vyšší střih a na bocích jsou ozdobené nabíráním. Horní část kalhotek v kontrastní barvě je možné vyhrnout.Plavky jsou vyrobené z velmi kvalitní látky.Složení: 82 % polyamid, 18 % elastan.\n1 121 Kč 897 Kč\nPohodlné plavky na plavání a zároveň i na opalování? Žádný problém. Plavky Ewlon Rafaella jsou dokonalé, právě pro svoje různorodé využití. Jejich kontrastní barvy k vám přitáhnou pozornost všech ve vašem okolí, tím si buďte jistá! Plavková podprsenka je navržena ve sportovním střihu. Při plavání tak nemusíte mít strach, že by vám podprsenka sklouzla. Podprsenku ale oceníte i při opalování, jelikož má poměrně hluboce vykrojený dekolt. Kontrastní růžová barva je na horním lemu podprsenky. Vyztužené košíčky tkaninou jsou šedé barvy s malými roztomilými puntíky. Kostice jsou všité jak spodní tak i boční, pro vaše největší možné pohodlí. Ramínka jsou nastavitelná, bok podprsenky je zesílen síťovinou. Kalhotky jsou klasického střihu s mírně vykrojenými nohavičkami. Uvnitř jsou plavky zesílené látkou. Horní lem je stahovací a určujete si tak perfektní výšku pro vaše tělo. Růžové kontrastní tkaničky dokonale ladí k hornímu dílu. Složení 82 % polyamid, 18 % elastan\nDámské dvoudílné plavky. Plavky jsou k dostání v pěti velikostech (XS - XL).\nDámské dvoudílné plavky S 47D - Self\n42 - černo-růžová MIX\nEfektní dámské dvoudílné plavky se sportovním střihem. Plavky jsou vyrobené ze vzorovaného mikrovlákna a z ažurové látky. Podprsenka má uvnitř vyztužené a vytvarované košíčky. Boky modelu jsou ažurové a jsou zpevněné svislými kosticemi. Ramínka je možné nastavit. Ramínka se odepínají pouze vzadu a díky tomu je možné je přepínat a překřížit. Podprsenka má na zádech pohodlné zapínání. Komplet doplňují klasické kalhotky. Složení: 78 % polyamid, 22 % elastan.\nSmyslný dvoudílný model plavek s mírně sportovním designem. Plavky jsou jednobarevné, mají nádhernou tmavě fialovou barvu. Košíčky střihu balconette perfektně zvýrazňují poprsí a dodávají mu plnější vzhled. Horní lem je fialový, více tak strhává pozornost na oblast dekoltu. Mezi košíčky je bílé, tenké ramínko. Můžete si jej zavázat mezi košíčky nebo za krkem. Je doplněno zlatou ozdobou. Podprsenka se zapíná na zádech. Kalhotky mají perfektní střih. Hezky zakrývají zadeček a dodávají mu kulatejší tvar. Horní lem je taktéž fialový. Na bocích jsou patenty, které umožňují nastavení velikosti obvodu. Díky tomu můžete kalhotky vždy přizpůsobit svým aktuálním potřebám. Celá vnitřní strana je pro větší pohodlí obšita příjemnou tkaninou. Ke všem velikostem (kromě 2XL a 3XL/XL) jsou dodávány odnímatelné vycpávky push-up. Tyto plavky se hodí k vodě i na opalování, jsou pohodlné a vynikají svými nádhernými barvami. Výhody: regulovatelná šířka obvodu kalhotek, dobrý střih podprsenky nejvyšší kvalita potvrzena hologramem výrobce vyrobeno z italské tkaniny Carvico Tessuti odolné vůči slunečnímu záření a působení chloru jsou rychleschnoucí Složení: 80% polyamid, 20% elastan\nPlavková podprsenka SK 80 - AVA\nLéto má také svůj sportovní charakter! Intenzivní barvy a pohodlí při nošení - to jsou vlastnosti sportovní kolekce plavek značky AVA. Vyztužené košíčky podprsenky jsou vyrobené z velmi kvalitní látky. Podprsenka je k dostání s plnými kalhotkami. Složení: Podprsenka - 80 % polyamid, 20 % elastan. Kalhotky - 80 % polyamid, 20 % elastan.\nPlavková podprsenka SK 81 - AVA\nLéto má také svůj sportovní charakter! Intenzivní barvy a pohodlí při nošení - to jsou vlastnosti sportovní kolekce plavek značky AVA. Měkké košíčky podprsenky jsou vyrobené z velmi kvalitní látky. Podprsenka je k dostání s plnými kalhotkami. Složení: Podprsenka - 80 % polyamid, 20 % elastan. Kalhotky - 80 % polyamid, 20 % elastan.\nLéto má svůj neobyčejný sportovní charakter, který umocňuje sportovní kolekce plavek značky AVA. Intenzivní barvy a pohodlí při užívání jsou hlavními přednostmi sportovní kolekce plavek značky AVA. Vyztužená plavková podprsenka, která je vyrobená z velmi kvalitní látky. Model je k dostání i v kompletu s plnými plavkovými kalhotkami. Složení: podprsenka - 80 % polyamid, 20 % elastan, kalhotky - 80 % polyamid, 20 % elastan.\n1 344 Kč 1 075 Kč\n40E - tm.modrá/růžová\n601 - 900 Kč (8)


Hnědé pytlované uhlí a brikety MIX paleta 750kg - Bernartice | OKPaliva.cz\nKvalitní pytlované uhlí Ořech 2, 1 a uhelné brikety Rekord 2 balené na jedné paletě. Paleta obsahuje od každého druhu 10 pytlů po 25 kg. Je určeno pro klasické kotle na uhlí a kamna, ale i automatické kotle. Produkt patří mezi výběrové produkty uhelných paliv. Mezi rozhodující jakostní parametry, které kvalitní balené bílinské uhlí Ořech 2, 1 a německé uhelné brikety Rekord 2, odlišují od ostatních druhů hnědého uhlí a briket v pytli, patří výhřevnost, nízký obsah síry, popela, bitumenů a ostatních škodlivin. Lužické brikety REKORD vyrobené v Německu se lisují ze sušeného hnědého uhlí, do kterého se nepřidávají žádná pojiva. Konstantně vysoká kvalita tohoto zušlechtěného produktu je pod nepřetržitým dohledem laboratoře. S tímto výrobkem ušetříte čas se skládáním paliva a oceníte především jeho jednoduché uskladnění, je to tedy velmi pohodlné topení za levnou cenu. Tato kombinovaná paleta je vhodná pro zákazníky, kteří si chtějí vyzkoušet jaké palivo jim bude nejvíce vyhovovat. Snadné je i objednání a doručení až k domu ve vaší obci Bernartice. Pytlované uhlí a uhelné brikety, na jedné paletě s označením MIX, je možné také osobně vyzvednout na prodejně přímo ve skladu. Zvolte si variantu produktu kliknutím na záložku níže DOPRAVA V CENĚ nebo OSOBNÍ ODBĚR NA PRODEJNĚ.\nVyberte si nejvhodnější levné palivo do obce Bernartice.\nNaše pytlované uhlí Ořech 2, 1 a uhelné brikety Rekord 2 v balení MIX vám přivezeme do obce Bernartice.\nPytlované balené uhlí OŘECH 2, 1 a hnědouhelné brikety REKORD 2, zabalené v pytlích na paletách, jsou oblíbeným palivem v obci Bernartice.\nPytlované uhlí OŘECH 2 , 1 a brikety REKORD 2 u nás koupíte s dopravou domů do vaší obce Bernartice.\nBílinské pytlované uhlí Ořech 2, Ořech 1 i brikety Rekord 2 balíme v našem moderním balicím centru a jsme tedy přímo výrobci baleného uhlí a briket v pytli obchodní značky OK Paliva. S nákupem u nás máte jistotu, že zboží dopravíme do obce Bernartice přímo z našeho výrobního skladu.\nNejsme tedy klasické uhelné sklady v obci Bernartice, ale internetový obchod a výrobce baleného paliva. Ceník baleného uhlí, včetně dopravy do vaší obce Bernartice, je shodný pro celou Českou republiku. V klidu nakoupíte uhlí z vašeho domova a my Vám ho přivezeme do obce Bernartice. Naše služby dosahují kvality vašeho oblíbeného uhelného skladu ve městě Bernartice.


Jitro cizích světů | MATRIX-2012 162. Jitro cizích světů – MATRIX-2012\nDomů Články UFO 162. Jitro cizích světů\nStále záhadným jevem jsou tzv. kruhy v obilí, jejichž souvislost s jevy UFO je více než zřejmá. Kruhy se objevovaly od osmdesátých let v Anglii nejprve jednotlivě, později ve skupinách, a nyní se setkáváme se stále složitějšími geometrickými obrazci, které mají více symbolický než geometrický charakter. Předpoklad, že kruhy vznikají působením vzdušných vírů se hned v začátcích ukázal jako nesprávný, a stejně tak díla padělatelů nedosahovala dokonalosti tzv. „pravých obrazců“. Kruhy zkoumala řada předních vědců, a ti např. v jejich rozměrech zjistili zajímavé matematické vztahy, které odpovídají hudební tónové stupnici a mnohonásobně přesahují pravděpodobnost pouhé náhody. Proto se ujala myšlenka, že alespoň některé z těchto obrazců mohou být dílem neznámé (kosmické?) inteligence, která se nám snaží něco sdělit.\nUvědomme si však jednu věc. Kdybychom v některém případě skutečně prokázali, že se jedná o kosmickou loď mimozemšťanů, pak je onen jev určený a nelze pro něj používat označení „UFO“. Podobně i výraz „Ufoni“ pro mimozemšťany přilétávající k nám v kosmické lodi je nepřesný a velmi zavádějící.\nV chování těchto UFO je mnoho podivností a nelogičností. Domněnka, že to jsou pouze technické dopravní prostředky obyvatel jiné planety byla proto už dávno opuštěna. S pozoruhodnou myšlenkou přichází John Keel, podle kterého UFO nejsou technické prostředky, ale „parafysické“ bytosti, které mají něco společného se zjeveními.\n„Vypadá to, že tyto bytosti neznají naše časová a prostorová omezení. Máme pravděpodobně co do činění s bytostmi, jejichž schopnosti zdaleka převyšují naše. Dokáží manipulovat s lidmi, řídit jejich životy, ovládat mysl a číst myšlenky – jako by nám tím chtěli naznačit, že náš názor, že jsme nejinteligentnější formou života na Zemi, si žádá naléhavou revizi.“\nTyto bytosti se nás zřejmě nesnaží naučit jak lépe pečovat o životní prostředí. Jejich účelem je provádění složitého rozmnožovacího experimentu s cílem vytvořit hybridní druhy s vlastnostmi lidí a mimozemšťanů. S tím souvisí myšlenka, že „Ufoni“ by vlastně mohli být cestovatelé v čase přicházející z naší budoucnosti kde mají problémy s vlastní reprodukcí.\n„Po dvaceti letech parapsychologických výzkumů jsem dospěl k závěru, že existuje psychická realita, která je paralelní k fysické realitě. Duchové, démoni, poltergeisti, víly, dokonce i upíři jsou průnikem této jiné reality do naší…Ve 21.století se pravděpodobně objeví nová vlna podivuhodných jevů, které si dnes nedokážeme představit. Mají tyto jevy nějaký smysl?… jejich cílem je připomenout lidským bytostem, že jejich materiální svět není jedinou realitou. Jsme obklopeni tajemstvím, které nelze chápat v pojmech vědeckého materialismu. Mají-li psychické jevy nějaký záměr, pak je to probudit nás z dogmatického podřimování a povzbudit nás, abychom rozvíjeli vyšší formy vědomí.“


MASOŽRAVÁ ROSTLINA UŽ VEČEŘELA - Zahrádkářův rok\nAktuality MASOŽRAVÁ ROSTLINA UŽ VEČEŘELA\nMASOŽRAVÁ ROSTLINA UŽ VEČEŘELA\nIn Okrasná zahrada, Poradna by walsla 15.12.2018\nMasožravé rostliny nejsou zatím v našich domácnostech příliš často pěstovány, ale pravdou je, že počet jejich obdivovatelů roste. Stále více nadšenců podléhá této neobvyklé rostlině s nádechem exotiky, zvědavě si ji prohlížejí a zvažují své možnosti – jak těžké je pěstování rostliny, která se živí hmyzem. A pokud překonají počáteční zábrany, stávají se zanícenými ochránci a propagátory pěstování masožravek a pyšně návštěvám svůj poklad předvádějí. A že je to podívaná!\nMasožravá je, ale bát se jí nemusíme\nMasožravé – nebo také hmyzožravé rostliny dostaly své jméno právě proto, že skutečně získávají živiny chytáním drobných živočichů, hlavně hmyzu. Ale hmyz je pro rostlinu jen doplňkem stravy, jsou však díky tomu vitálnější, krásnější a také lépe kvetou.\nNenáročná masožravá rostlina\nPřestože k ní přistupujeme po špičkách a s obavami, zda to také zvládneme, masožravka od nás vyžaduje jen minimální péči, ale přece jen má svoje nároky.\nJaké? Pro většinu masožravých rostlin platí několik základních požadavků.\nZákladní pěstební požadavky pro většinu masožravých rostlin\nsvětlo – Masožravé rostliny mají rády hodně světla, dokonce většina z nich snáší i přímé slunce. Světlo jim musíme zajistit hlavně v zimním období, kdy jsou kratší podmračené dny. substrát – Použijeme čistou rašelinu, ale můžeme ji také smíchat (v poměru 2 : 1) s křemičitým pískem nebo s perlitem\nzálivka – Masožravky v přírodě rostou většinou na vlhkém rašeliništi, což pro pěstitele znamená, že by jim měl jejich vyšší nároky na vlhkost zajistit. Téměř všechny druhy by měly mít substrát stále vlhký, dokonce by měla stát nádoba trvale ve vodě. Zalévat je máme zásadně vodou měkkou, nejlépe dešťovou. Pokud ji nemáme, pak použijeme destilovanou, případně vodu převařenou nebo ji necháme delší dobu odstát.\nvlhkost – Nejen zálivka, ale stejně důležitá je pro některé z masožravek i vzdušná vlhkost – a u některých druhů je dokonce lepší pěstovat je právě kvůli větší náročnosti v akváriu. Ovšem některým druhům postačí běžná pokojová vlhkost vzruchu.\nhnojení – Masožravky zásadně nehnojíme – neuměly by si totiž s přebytkem živin poradit.\nkrmení – Tyto zajímavé rostliny umí s živinami dobře hospodařit, a proto jim nemusíme další krmení dodávat, dokonce by to mohlo být pro ně i nebezpečné. V létě si mohou chytit dostatek svých oblíbených pochoutek samy. Pokud jim však přece jen něco chceme dát – obzvlášť když je to tak zajímavá podívaná – pak určitě postačí jedna moucha jednou za měsíc.


PokéWeb Site - kino - pokémon 2000\nNázev: Pokémon 2000 (Pokémon the Movie: 2000) (2000)\nDélka filmu: 1 hodina 55 minut\nHerecké obsazení (hlasy): Veronica Taylor (Ash), Rachel Lillis (Misty), Ikue Otani (Pikachu), Philip Bartlett, Amy Birnbaum, Addie Blaustein, Ken Gates, Eric Grossfeld, Michael Haigney, Megan Hollingshead, Tara Jayne, Lisa Ortiz, Ed Paul, Lee Quick, Kayzie Rogers, Jimmy Zopp\nUvedení do kin:17. èervence 1999 (Japonsko), 21. èervence 2000 (USA)\nUvedení na video:14. listopadu 2000 (USA)\nPùvodní Japonský název byl Pokémon X: Odhalení Lugia (Pokemon X: Revelation Lugia), ale distributor se rozhodl pro pøejmenování na Pokémon 2000 (Pokémon the Movie: 2000). Ovšem ve filmu je opìt uveden jiný název - Pokémon: Síla jednoho (Pokemon: The Power of One).\nTento akènì ladìný dobrodružný pøíbìh vychází z oblíbeného televizního seriálu. Nièemný sbìratel Pokémonù Jirarudan usiluje o chycení záhadného strážce moøe, Pokémona Lugia (nový Pokémon #249). Aby mohl tuto záhadnou bytost pøivolat, musí nejdøíve polapit tøi mocné Pokémony. Každý z nich pøedstavuje jeden živel - Moltres je pánem ohnì, Zapdos pánem blesku a Articuno ledu. Tento nièemný èin ohrožuje samotnou podstatu pøírodní rovnováhy. Když stále èastìji zaèíná docházet k strašlivým pøírodním katastrofám po celém svìtì, mladý Ash zjistí, že souvisí se starodávným proroctvím. Ash se stává jediným, kdo mùže zachránit svìt pøed zkázou - strašlivá výzva pro každého trenéra Pokémonù. Naštìstí je Ash obklopen spoustou pøátel, na které se mùže vždy spolehnout - elektrickým Pikachu, spoleèníky Misty a Tracy a Melody (nebo je to Kenji nebo Tracey - amerièané se snaží pokaždé vše pøejmenovat, a jak se v tom má èlovìk potom vyznat :-). Dokonce jeho nìkdejší nepøátelé - zloèinný Team Rocket mu podali pomocnou ruku.\nFilm je více citový než jeho pøedchùdce Pokémon: První film (Pokémon: The First Movie) a samozøejmì obsahuje více poèítaèových animací.\nHlavní èást je uvádìna novou animací - Pikachovo dobrodružství (Pikachu's Rescue Adventure), ve které uvidíte mnoho divokých Pokémonù v jejich pøírodním prostøedí a zjistíte tak nìkolik cenných poznatkù o jejich životì.\nOficiální stránky: www.p2kthemovie.com\nHodnocení uživatelù Yahoo: 3.8/5\nHodnocení na Upcomingmovies.com: *1/2\nNZone - (hodnocení: 1 z 5 hvìzd) "Kombinace pøíšerného nesmyslu s nejhoršími Japonskými animátory, kteøí kdy zvedli pastelku... sorry..."\nEntertainment Weekly - (hodnocení: C-) "...šest nových bezduchých a histerických postav..."\nFilm.com: A Pokemon in the Eye - "Dìti, které už Pokémony znají mohou tento film mít rády..."\nLos Angeles Times: As Pokemon Mania Wanes, Charming Movie Sequel Arrives - "Tento èerstvì upeèený a právì zmrazený velkoformátový Pokémon sestoupí se sladkostí, pùvabem a bez mluvení ke svému publiku..."


sp.zn sukls14613/2014 a sp.zn. sukls84610/ PDF Stažení zdarma\nDownload "sp.zn sukls14613/2014 a sp.zn. sukls84610/2014"\n1 sp.zn sukls14613/2014 a sp.zn. sukls84610/2014 SOUHRN ÚDAJŮ O PŘÍPRAVKU 1. NÁZEV PŘÍPRAVKU Ambrosan 15 mg/5 ml sirup sirup 2. KVALITATIVNÍ A KVANTITATIVNÍ SLOŽENÍ 5 ml sirupu obsahuje ambroxoli hydrochloridum 15 mg. Pomocné látky se známým účinkem: 5 ml sirupu obsahuje sorbitol 1,2 g. Úplný seznam pomocných látek viz bod LÉKOVÁ FORMA Sirup Nažloutlý, čirý, sladký sirup. 4. KLINICKÉ ÚDAJE 4.1 Terapeutické indikace Sekretolytická léčba akutních a chronických bronchopulmonálních onemocnění, která jsou spojena s abnormální sekrecí hlenu a poruchou jeho transportu. 4.2 Dávkování a způsob podání Dávkování Dospělí a dospívající nad 12 let První 2 3 dny léčby podáváme obvykle třikrát denně 10 ml sirupu, další dny podáváme dvakrát denně 10 ml sirupu nebo třikrát denně 5 ml sirupu. Děti Děti ve věku 5 12 let: 5 ml dvakrát až třikrát denně, děti ve věku 2 5 let: 2,5 ml třikrát denně, děti do dvou let: 2,5 ml dvakrát denně. Pacienti s onemocněním ledvin nebo jater U pacientů s těžkým renálním selháním nebo závažným onemocněním jater by měla být dávka snížena nebo by měl být prodloužen interval mezi podáním jednotlivých dávek z důvodu prodloužení poločasu eliminace ambroxolu. Způsob podání Sirup může být podáván dávkovací odměrkou dodávanou spolu s přípravkem. Přípravek se má užívat po jídle. Zvýšený příjem tekutin podporuje mukolytické účinky ambroxolu. 1/5\n2 4.3 Kontraindikace Hypersenzitivita na léčivou látku nebo na kteroukoli pomocnou látku uvedenou v bodě Zvláštní upozornění a opatření pro použití Přípravek by měl být podáván s opatrností při porušené bronchomotorice a větším nahromadění hlenu, z důvodů jeho městnání. Poměr rizika ku prospěchu léčby je třeba zvážit u pacientů s vředovou chorobou gastrointestinálního traktu. Vyskytla se velmi vzácná hlášení těžkých kožních lézí jako Stevens-Johnsonův syndrom a toxická epidermální nekrolýza (TEN) v časové souvislosti s podáním léků usnadňujících vykašlávání, jako je např. ambroxol. Většinou je bylo možno vysvětlit závažností základního onemocnění a/nebo souběžnou medikací. Navíc během časné fáze Stevens-Johnsonova syndromu nebo toxické epidermální nekrolýzy mohou pacienti nejprve trpět nespecifickými chřipce podobnými prodromálními příznaky, jako jsou například horečka, bolesti těla, rýma, kašel a bolesti v krku. V důsledku pomýlení těmito příznaky nelze vyloučit, že je zahájena symptomatická léčba kašle a nachlazení. Proto pokud se objeví nové kožní nebo slizniční léze, je třeba ihned vyhledat lékaře a preventivně vysadit léčbu ambroxolem. V případě poškození funkce ledvin nebo těžké hepatopatie může být přípravek Ambrosan 15 mg/5 ml sirup užíván pouze po konzultaci s lékařem. Stejně tak jako u ostatních přípravků, které jsou metabolizovány v játrech a následně eliminovány ledvinami, lze u těžké renální nedostatečnosti očekávat kumulaci metabolitů ambroxolu vytvořených v játrech. Přípravek obsahuje sladidla natrium-cyklamát a sorbitol, proto je vhodný i pro diabetiky. Přípravek obsahuje sorbitol (1,2 g v 5 ml). Pacienti se vzácnými dědičnými problémy s intolerancí fruktosy by neměli tento přípravek užívat. 4.5 Interakce s jinými léčivými přípravky a jiné formy interakce Při podání přípravku Ambrosan 15 mg/5 ml sirup v kombinaci s některými antibiotiky, jako je amoxicilin, cefuroxim, doxycyklin nebo erythromycin, podporuje ambroxol jejich průnik do bronchiálního sekretu. Nebyly hlášeny žádné klinicky relevantní nežádoucí interakce s dalšími léčivy. Přesto se současně s přípravkem Ambrosan 15 mg/5 ml sirup nedoporučuje podávat antitusika, např. kodein, protože by mohla bránit odstranění hlenu rozpuštěného ambroxolem. 4.6 Fertilita, těhotenství a kojení Ambroxol prochází přes placentární bariéru. Studie na zvířatech nenaznačují přímé ani nepřímé škodlivé účinky na průběh těhotenství, embryonální/fetální vývoj, porod nebo postnatální vývoj. Rozsáhlé klinické zkušenosti po 28. týdnu těhotenství neprokázaly škodlivé účinky na plod. Přesto by měly být dodržovány obecné zásady užívání léků během těhotenství. Zvláště v 1. trimestru není užívání přípravků obsahujících ambroxol doporučeno. Ambroxol přechází do mateřského mléka. Ačkoli se u kojených dětí nežádoucí účinky neočekávají, podávání přípravku Ambrosan 15 mg/5 ml sirup se u kojících matek nedoporučuje. 4.7 Účinky na schopnost řídit a obsluhovat stroje Neexistuje žádný důkaz o účincích na schopnost řídit a obsluhovat stroje. Studie hodnotící vliv na schopnost řídit a obsluhovat stroje nebyly provedeny. 2/5\n3 4.8 Nežádoucí účinky Četnosti výskytu nežádoucích účinků jsou definovány podle konvence MedDRA jako: velmi časté ( 1/10), časté ( 1/100 až 1/10), méně časté ( 1/1000 až 1/100), vzácné ( 1/10000 až 1/1000), velmi vzácné ( 1/10000), není známo (z dostupných údajů nelze určit). Poruchy imunitního systému Poruchy kůže a podkožní tkáně Vzácné: vyrážka, kopřivka. Není známo: anafylaktické reakce včetně anafylaktického šoku, angioedém, pruritus a další reakce z přecitlivělosti. Poruchy nervového systému Časté: dysgeuzie (např. poruchy chuti). Gastrointestinální poruchy Respirační, hrudní a mediastinální poruchy Časté: nauzea, hypestézie v oblasti úst a hltanu. Méně časté: zvracení, průjem, dyspepsie, bolest břicha a sucho v ústech. Není známo: sucho v hrdle. Hlášení podezření na nežádoucí účinky Hlášení podezření na nežádoucí účinky po registraci léčivého přípravku je důležité. Umožňuje to pokračovat ve sledování poměru přínosů a rizik léčivého přípravku. Žádáme zdravotnické pracovníky, aby hlásili podezření na nežádoucí účinky na adresu: Státní ústav pro kontrolu léčiv, Šrobárova 48, Praha 10; webové stránky: Předávkování Dosud nebyly zaznamenány žádné specifické projevy předávkování u lidí. Podle hlášení při náhodném předávkování a/nebo při špatném dávkování se objevují příznaky podobné známým nežádoucím účinkům přípravku Ambrosan 15 mg/5 ml sirup, které se vyskytují při doporučeném dávkování a mohou vyžadovat symptomatickou léčbu. 5. FARMAKOLOGICKÉ VLASTNOSTI 5.1 Farmakodynamické vlastnosti Farmakoterapeutická skupina: expektorancia, kromě kombinací s antitusiky; mukolytika. ATC kód: R05CB06. Léčivá látka přípravku Ambrosan 15 mg/5 ml sirup, ambroxol, je metabolitem bromhexinu. Patří do skupiny mukolytik s benzylaminovou strukturou. Ambroxol zvyšuje tvorbu lysozomů a zvyšuje též aktivitu hydrolytických enzymů v buňkách produkujících hlen, tím usnadňuje rozložení vláken z kyselých mukopolysacharidů v bronchiálním hlenu. Současně dochází k tvorbě méně vazkého hlenu v důsledku stimulace slizničních adenocytů. U zánětlivých respiračních onemocnění zvyšuje ambroxol produkci surfaktantu. Ambroxol stimuluje činnost řasinek, což vede ke zlepšení slizničního transportu. 5.2 Farmakokinetické vlastnosti Ambroxol je téměř zcela absorbován z trávicího traktu. Při prvním průchodu játry je významně metabolizován. Biologická dostupnost ambroxolu je při perorálním podání přibližně 60 % v poměru k intravenóznímu podání. 80 % je vázáno na proteiny v plazmě. 3/5\n4 Téměř 90 % ambroxolu je vylučováno močí po konjugaci s glukuronidem, ke které dochází přímo, nebo sekundárně po oxidaci. Dvoufázová eliminace: plazmatický poločas je 1,3 8 hodin. V případě těžkého poškození ledvin: je zvýšený poločas vylučování, proto musí být snížena dávka nebo prodloužen interval mezi podáním jednotlivých dávek. Pokusy na zvířatech ukázaly, že po průchodu ambroxolu placentou by byly fetální plazmatické hladiny 2 4x vyšší než u matky. Ambroxol lze rovněž detekovat v mateřském mléce a v cerebrospinálním moku. 5.3 Předklinické údaje vztahující se k bezpečnosti Ambroxol má nízký index akutní toxicity. Perorální dávky 150 mg/kg/den (myš, 4 týdny), 50 mg/kg/den (potkan, 52 a 78 týdnů), 40 mg/kg/den (králík, 26 týdnů) a 10 mg/kg/den (pes, 52 týdnů) ve studiích opakovaného podání nevykazují žádné nežádoucí účinky (NOAEL). Z toxikologického hlediska nebyl pro ambroxol zjištěn žádný cílový orgán. Čtyřtýdenní intravenózní studie toxicity s ambroxolem na potkanech (4, 16 a 64 mg/kg/den) a psech (45, 90 a 120 mg/kg/den (infuse 3h/den)) neprokázala žádnou závažnou lokální ani systémovou toxicitu, včetně histopatologie. Všechny nežádoucí účinky byly reverzibilní. Nebyly zjištěny žádné embryotoxické nebo teratogenní účinky ambroxolu při perorálních dávkách až 3000 mg/kg/den u potkanů a 200 mg/kg/den u králíků. Fertilita samců a samic potkana nebyla poškozena až do dávky 500 mg/kg/den. Hodnota NOAEL byla při perinatálním a postnatálním podávání stanovena na 50 mg/kg/den. Dávka ambroxolu 500 mg/kg/den byla mírně toxická pro feny a štěňata, což se projevilo zpomalením hmotnostních přírůstků a snížením počtu mláďat ve vrhu. Studie genotoxicity in vitro (Amesův a chromosomální odchylkový test) a in vivo (mikrojaderný test u myší) neodhalil žádný mutagenní potenciál ambroxolu. Ambroxol nevykazoval ve studiích kancerogenity na myších (50, 200 a 800 mg/kg/den) a potkanech (65, 250 a 1000 mg/kg/den) žádný tumorogenní potenciál, když zvířata byla léčena potravními příměsemi po dobu 105, respektive 116 týdnů. 6. FARMACEUTICKÉ ÚDAJE 6.1 Seznam pomocných látek Dihydrát citronanu sodného, natrium-benzoát, banánové aroma, jahodové aroma, natrium-cyklamát, monohydrát kyseliny citronové, povidon K90, sorbitol a čištěná voda. 6.2 Inkompatibility Neuplatňuje se. 6.3 Doba použitelnosti 5 let. Doba použitelnosti po prvním otevření: 2 týdny. 6.4 Zvláštní opatření pro uchovávání Uchovávejte při teplotě do 25 C. Uchovávejte lahvičku v krabičce, aby byl přípravek chráněn před světlem. 6.5 Druh obalu a obsah balení Lahvička z hnědého skla, Al šroubovací uzávěr s vložkou. Součástí balení je bezbarvá PP odměrka s celkovým objemem 5 ml, krabička. Velikost balení: 100 ml. 4/5\n5 6.6 Zvláštní opatření pro likvidaci přípravku Žádné zvláštní požadavky. 7. DRŽITEL ROZHODNUTÍ O REGISTRACI PRO.MED.CS Praha a.s., Telčská 1, Praha 4, Česká Republika 8. REGISTRAČNÍ ČÍSLO(A) 52/703/99-C 9. DATUM PRVNÍ REGISTRACE / PRODLOUŽENÍ REGISTRACE Datum první registrace: Datum posledního prodloužení registrace: DATUM REVIZE TEXTU /5


Pánská bunda Columbia Powder Lite™ Jacket 1698001432 - Bright indigo - Sportovna\nPánská bunda Columbia Powder Lite™ Jacket 1698001432 - Bright indigo\nPánská zimní bunda Columbia Powder Lite™ Jacket vám umožní užít si outdoorové aktivity i v chladném počasí. Díky implementovanému systému Omni-Heat™ vás bunda dokonale zahřeje. Termo-reflexní bodový systém odráží vámi vyprodukované tělesné teplo a zaizoluje jej uvnitř. Povrch bundy je voděvzdorný, což jistě oceníte ve zhoršeném počasí. Vnitřní bezpečnostní kapsa a zipem uzavíratelné kapsy na ruce jsou samozřejmostí.\nBunda McKinley M-Tec Tamaki - modrá


Ve veřejně vlastněném časopise "Fórum sociální politiky" číslo 3, z roku 2016 (ročník 10) vyšel článek na téma "Sociální situace v Česku pohledem zprávy Caritas Cares". Mimo jiné se zde píše, že výzkum názorů sociálních pracovníků, přinesl i tuto zprávu: "50 % sociálních pracovníků, kteří se podíleli na výše zmíněném průzkumu Charity ČR, označilo chudobu pracujících jako jeden z nejobávanějších problémů týkajících se chudoby a sociálního vyloučení v České republice. Podle jejich názoru český pracovní trh postrádá dostatek kvalitních pracovních příležitostí. To se odráží na platech, které nedokáží pokrýt základní potřeby (např. ubytování), i v nespravedlivých pracovních podmínkách, které nutí lidi k neplacené práci přesčas. Běžně se finančně podhodnocené pracovní pozice vyskytují např. v sociálních službách a školství. Ve výrobním sektoru drží zaměstnavatelé nízké mzdy pod tlakem vyhrůžek, že přesunou výrobu do zemí s nižšími výrobními náklady." . Zdá se, jakoby za problém relativní chudoby pracujících mohli zaměstnavatelé, kteří nenabízí dostatek kvalitních pracovních příležitostí a nabízejí podhodnocené pracovní pozice. Ale věc tak jednoduchá není.\nJe zajímavé, že v tomto směru nezazní názor na to, že je to stát, který odčerpává značnou část toho, co si chudí pracující vydělají. Přičemž jde o poměrně známou skutečnost, jejíž znalost by se dala u sociálních pracovníků předpokládat. Pravdou je, že sociální pracovníci (někdy to platí i o nestátních a neobecních sociálních pracovnících) jsou sami často závislí na výši daní a není tedy v jejich zájmu o tomto moc mluvit. Pojďme se však na tuto skutečnost podívat. Pokud vyděláváte 10 tisíc korun hrubého měsíčně. Je výše vaší čisté mzdy 8 900 Kč (počítáno za situace, kdy máte manželku/manžela) s ročním příjmem do 68 tisíc Kč. Zaměstnavatel však za vás zaplatí 13 400 Kč (bez bezpečnosti práce, výkaznictví, školení atd.). Státu tak z toho, co za vás utratí zaměstnavatel, odvádíte 4 500 Kč měsíčně. Formálně odvádí zaměstnavatel 3 400 Kč na sociální a zdravotní pojištění a zaměstnanec dalších 1 100 Kč na totéž. Ve skutečnosti je jasné, že zaměstnavateli na tyto odvody musí zaměstnanec vydělat (plus zaměstnavatel musí dosáhnout nějakého zisku), jinak by zaměstnání zaměstnance bylo charitativním aktem, protože by pro zaměstnavatele znamenalo finanční ztrátu . Pracujícímu tak v tomto případě zbude 66.4 % toho, co za něj zaměstnavatel utratí (bez bezpečnosti práce, výkaznictví, školení atd.). A to se pak zaměstnanec musí ještě potýkat s nemalými dopady spotřebních daní a DPH (sazby 10, 15 a 21 %). V případě platu 12 tisíc Kč hrubého, zbyde zaměstnanci bez dětí a manželky s ročním příjmem do 68 tisíc Kč, nějakých 10 335 Kč měsíčně. Zaměstnavatel však za něj zaplatí celkem 16 080 Kč (bez bezpečnosti práce, výkaznictví atd.). Státu tak jde 5 745 Kč měsíčně (z toho je 345 korun vlastní daň, zbytek je daň v podobě povinných odvodů na pojistné). Má-li zaměstnanec jedno dítko, je výše čisté mzdy 11 452 Kč měsíčně. Zaměstnavatel však za něj zaplatí 16 080Kč (bez bezpečnosti práce, výkaznictví atd.). Státu tak jde 4 628 Kč měsíčně . Pracujícímu tak zbude 64 % respektive 71 % toho, co za něj zaměstnavatel utratí (bez bezpečnosti práce, výkaznictví, školení atd.). A opět se pak zaměstnanec musí ještě potýkat s nemalými dopady spotřebních daní a DPH (sazby 10, 15 a 21 %).\nNěkdo by mohl namítnout, že přece za odvedené peníze dostávají zaměstnanci od státu služby. Ano, jenže tak jednoduché to není. Jednak odvody ze mzdy jsou činěny nedobrovolně, což ukazuje na to, že zaměstnanci by nebyli sami ochotni tolik peněz na tyto služby vynaložit, proto musí daně odvádět povinně. Za druhé tyto služby nejsou předmětem žádné konkurence, ale zaměstnanci je musí povinně platit jednomu privilegovanému monopolnímu poskytovateli, který pak nemá motivaci své služby vylepšovat a zlevňovat. Peníze má totiž jisté, nač se tedy snažit. Za třetí, tyto služby jsou zaměstnancům poskytovány lidmi (úředníky a politiky), kteří tyto zaměstnance neznají a nemají o nich informace a mohou jejich zájmy jen hrubě odhadovat, přičemž do těchto odhadů promítají své subjektivní soudy. Pokud by měli státu odvedené peníze zaměstnanci k dispozici, tak by si o nich rozhodli sami nebo po poradě se svými blízkými, protože své zájmy znají oni sami a jejich blízcí lépe. Za čtvrté jsou tyto služby díky tomu příliš univerzální. Suma sumárum tyto veřejné služby tak jsou zbytečně drahé, nekvalitní a moc neodpovídají tomu, co je požadováno. Což je dobrý důvod proč je nechtít platit v rozsahu v jakém je požadováno. Právě proto jsou předmětem daní, po staru příznančně zvaných berní.\nKonečně ne veškeré odvody jdou zpátky na služby chudým pracujícím a jejich blízkým. Některé ze služeb využívají chudí pracující poměrně málo. Jde třeba o veřejně financovaná musea, galerie, divadla a sportovní aktivity (je nutné za ně něco zaplatit na vstupném). Dále vysokoškolské vzdělání (které i když je zdarma, tak nějaké peníze stojí, navíc pro děti chudších rodičů je lákavé si vydělávat vlastní peníze, co nejdříve), dotace významným podnikatelům a podnikům (navíc dotace podporují neefektivní podnikatele a deformují výrobu, což ve finále zhoršuje pozici chudých pracujících), někdy jde i o lékařskou péči či nemocenskou (chudí pracující si nemohou dovolit tolik stonat). A tak dále. K tomu je nutné připočíst, že prohnání finančních prostředků skrze stát něco stojí (platy úředníků, politiků, provoz a vybavení kanceláří, korupce, klientelismus atd.). Pro USA uvádí B. Caplan, že programy pro chudé v USA představují jen asi 10 % fedrálních výdajů, a to je to přitom pojímáno široce . Co naopak třeba většina chudých pracujících obdrží, je příspěvek na bydlení, případně i dětské přídavky. Tím se jim část přímými a nepřímými daněmi odebraných peněz vrátí.\nStát zhoršuje možnosti chudých pracujících, jak si polepšit i jinak. Například omezuje jejich vstup do podnikání pomocí různých překážek - nutnost dalšího vzdělání, zkoušky, licence, zálohy, normy atd. . Ani to ovšem ve zmíněném článku není uvedeno. Naopak je zde zmíněno, že: "Minimální mzda je navíc často nižší než sociální dávky, což vede k demotivaci těch, kteří hledají práci." . Hádejte jaké doporučení má z toho plynout? "Zvýšit úroveň minimální mzdy na 12 000 Kč a zavést přísnější kontroly dodržování pracovního práva zaměstnavateli (např. bezpečnostních norem, kompenzace přesčasů a nehlášené práce)." . Zaměstnavatelé by tak zaplatili za práci zaměstnance 16 080 Kč. Bez bezpečnosti práce, výkaznictví a nově tedy i přesčasů a pokut. Současná minimální mzda je 9 900 Kč, čili náklady zaměstnavatele jsou při této mzdě bez bezpečnosti práce, výkaznictví, školení a podobně 13 266 Kč. Rozdíl by tedy činil 2 814 Kč, ve skutečnosti by činil více (bezpečnostní normy, kompenzace přesčasů a nehlášené práce). Práce těch, co pobírají minimální mzdu, by tak zdražila o 21 %. Na toto zdražení samozřejmě musí zaměstnanec zaměstnavateli vydělat, jinak bude jeho zaměstnávání pro zaměstnavatele ztrátové a zaměstnavatel ho propustí. Jistě část zaměstnanců je dnes se zaměstnavateli domluvena a bere vedle minimální mzdy na ruku ještě další peníze, snaží se tak zachránit alespoň část svých skromných příjmů. Stěží jim to lze zazlívat.\n Benešová L. a Kuchyňková, I. Sociální situace v Česku pohledem zprávy Caritas Cares. In.: Fórum sociální politiky číslo 3, z roku 2016, ročník 10, s. 22.\n Výpočty viz zde [online]. Dostupný z (přístup VIII/2016): http://www.penize.cz/kalkulacky/mzdova-kalkulacka a https://www.vypocet.cz/cista-mzda.\n Caplan, B. D. Mýtus racionálního voliče: proč v demokracii vítězí špatná politika. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny 2010, s. 96.\n Podnikání v ČR je právem jen pro vybrané? [online, 2016]. Dostupný z (přístup VIII/2016): www.bawerk.eu/clanky/ekonomie/podnikani-v-cr-je-pravem-jen-pro-vybrane---i-ii-.html.\n Benešová L. a Kuchyňková, I. Sociální situace v Česku pohledem zprávy Caritas Cares. In.: Fórum sociální politiky číslo 3, z roku 2016, ročník 10, s. 23.


Korporátní řešení – UNICODE SYSTEMS\nCentrální řešení pro korporátní zákazníky\nEuroShop HOS slouží ke vzdálenému přenosu dat z čerpacích stanic a jejich následnému zpracování. Systém je možno propojit s ekonomickými systémy jako např. SAP, Oil&GAS, SAP Retail. Kompletní řešení zahrnuje také použití internetu a firemního intranetu.\nTento komplexní centrální řídicí systém je určený ke kontrole a řízení sítě čerpacích stanic a umožňuje přístup ke všem informacím z celé sítě, a to bez ohledu na jejich počet. S HOS je možné řídit všechny části provozu a obchodu na čerpacích stanicích.\nSystém dále umožňuje:\nCentrální zálohy dat, které jsou poskytovány jako druh služby\nMožnost propojit čerpací stanice jednotlivých partnerů do jednotné sítě\nMožnost připojit franšízové čerpací stanice\nVzdálená údržba a update softwaru\nSpráva suchého zboží / skupiny zboží – zde se nastavuje rozsah sortimentu a prodejní podmínky produktů v rámci celé společnosti. Zboží může být povoleno pro všechny nebo vybrané čerpací stanice. Dále je zde možné spravovat požadavky na rozšíření sortimentu ze strany jednotlivých stanic. Rozdělení zboží do jednotlivých kategorií zjednodušuje jejich řízení. Jedná se o základní část řízení prodeje suchého zboží.\nCenotvorba suchého zboží – tento modul umožňuje řízení cen suchého zboží napříč celou sítí čerpacích stanic. Za tímto účelem je možno rozdělit stanice do jednotlivých skupin a nastavit ceny skupin dle lokálních potřeb. Přecenění může být povedeno ručně, automaticky dle nastavených pravidel. Pro nastavení je možno použít monitoring konkurenčních cen.\nVyúčtování čerpacích stanic (vyúčtování dne, měsíce, roku) – zde jsou monitorována prodejní data všech čerpacích stanic, která jsou následně zpracována do vyúčtování mezi čerpací stanicí a centrálou.\nLogistika PHM – slouží ke sledování dodávek a ostatních manipulací s PHM na čerpacích stanicích. Veškeré pohyby PHM v rámci sítě jsou sledovány a schvalovány zodpovědným oddělením. Jedná se o silný nástroj pro prevenci ztrát PHM na čerpacích stanicích.\nCenotvorba PHM – je spojena s logistikou PHM a slouží k nastavení cen a marží v celé síti čerpacích stanic.\nReporty – poskytují reporty všech získaných dat a jejich export do ostatních formátů jako např. PDF, XLS, CSV.\nStaniční zákazníci – v rámci tohoto modulu je možné řídit jednotlivé fakturační zákazníky, vydané karty, nastavení slevových a restrikčních profilů sortimentu.\nMarketing – Zde se nastavují veškerá pravidla a podmínky zákaznických promoakcí provozovaných v síti čerpacích stanic. Je možné nastavit délku trvání, zahrnuté produkty a oblast platnosti.


Mají planety vliv na náš život?\nMožná to zní neuvěřitelně, ale mají. Každý z nás nese, díky období, ve kterém se narodil, nějaké znamení. Někdo se narodil ve znamení ryb, jiný ve znamení blíženců, další je typický střelec. Znamení ovlivňují charakter, chování i další život člověka. Ne každý den se může dařit, a jestli máte zrovna skvělé období, či vám hrozí něco nečekaného, můžete zjistit v horoskopech na zítra .\nPoraďte se s vesmírem, i vy\nProč nezjistit v horoskopech na zítra, jaký vás čeká den? Vesmír je nekonečný a pro každého je připravené něco jiného. Období problémů může skončit, šťastné období může vystřídat období překážek, či nečekaných životních zkoušek. Vy však budete na všechno předem připravení a zvládnete i těžký den bez problémů.