Deset nejočekávanějších her, které vycházejí v říjnu - iDNES.cz\n30. září 2015 0:01, aktualizováno 0:01\nPro fanoušky téměř povinnost, pro nováčky ideální způsob, jak se seznámit se slavnou postapokalyptickou sérii Fallout. Fallout Anthology je kolekce všech dosud vydaných Fallout her na PC, uložená ve stylovém obalu: malé atomové bombě. Vejde se do ní i připravovaný Fallout 4, Bethesda zkrátka myslí na všechno.\nPokračování nádherně vypadající adventury ve stylu Indiana Jonese se přesouvá z období 2. světové války do války studené. Hra pokládá otázku, jak daleko jsme schopni zajít, abychom zachránili vlastní rodinu. Hlavním hrdinou je opět britský voják Fenton Paddock. A na co autoři lákají tentokrát? Zmiňují nový typ hádanek a vedle klasického ovládání (myš nebo klávesnice) přidávají podporu ovladače. Pokud máte rádi adventury, není co řešit.\nDalší kolekce ukáže dobrodružství novodobého Indiana Jonese z PlayStation 3 v novém světle. Uncharted: The Nathan Drake Collection zahrnuje díly Uncharted: Drake’s Fortune, Uncharted 2: Among Thieves a Uncharted 3: Drake’s Deception.\nUpravené verze pro PlayStation 4 poběží v 1080p při 60fps, s vylepšenými texturami, stínováním a modely postav. Přibude fotografický režim a nové trofeje. Všechny tři díly budou opatřeny českými titulky. Pokud máte PlayStation 4 a série Uncharted vás prozatím minula, neváhejte.\nThe Witcher 3: Hearts of Stone (PC, Xbox One, PlayStation 4)\nPrvní velký nášup pro Zaklínače 3: Divoký hon se jmenuje Hearts of Stone a vývojáři slibují více než deset hodin nového obsahu. Geralt, hlavní hrdina hry, se pokusí dokončit zakázku pro tajemného muže. Dobrodružství se odehrává v divočině i uličkách a zákoutích města Oxenfurt. Těšit se máme na nová monstra, další gwent karty, ale i herní mechanismus nazvaný „runewords“, který umožní více experimentovat s bitevními taktikami. Nové dobrodružství je navrženo pro dobrodruhy minimálně na 30. úrovni.\nWRC 5 (PC, Xbox One, PlayStation 4, PS Vita, PlayStation 3 a Xbox 360)\nNa co láká další ročník rallye závodů WRC? Kromě oficiální licence se vývojáři chlubí, že letos poprvé jízdní model zohledňuje povrch, tedy to, jestli jedete v blátě, na sněhu či v dešti. Dále slibují překopaný režim kariéry, přičemž hru pohání nová generace interně vyvíjeného enginu. Díky asistentům by mělo závodění uspokojit jak nováčky, tak ty, kteří si chtějí nastavovat jednotlivé parametry vozu. V porovnání s konkurencí však jízdní model působí arkádově.\nVIDEO: WRC 5 trailer\nAssassin’s Creed: Syndicate (Xbox One, PlayStation 4, na PC 19. listopadu)\nPůvodně jsem nechtěl nového „asasína“ do výběru vůbec zařazovat, protože popravdě řečeno, čím více gameplay videí jsem viděl, tím více klesal můj zájem. Nakonec zvítězila zvědavost. Syndicate se totiž odehrává ve viktoriánském Londýně roku 1868 a ukáže, jak průmyslová revoluce a válka gangů proměnily město k nepoznání. Což je nejenom lákavá historická epocha, ale i téma. Uvidíme.\nWarhammer: End Times - Vermintide (PC, konzole až příští rok)\nDalší hra ze světa Warhammer Fantasy je kooperativní akce, v níž až čtyři hráči bojují proti přesile. Na výběr bude pětice hrdinů, přičemž rozmístění nepřátel se generuje dynamicky. Ačkoliv se ve hře objeví i palné zbraně, hra akcentuje zejména boj na blízko, tedy různá obří kladiva či meče. O odměně za pokoření úrovně rozhodne hod kostkou na konci, šance na lepší odměnu zvýší plnění vedlejších úkolů. Ani po grafické stránce to nevypadá špatně.\nVIDEO: Warhammer: End Times - Vermintide gameplay\nThe Legend of Zelda: Tri Force Heroes je kooperativní akce, která klade důraz nejenom na bitky s nepřáteli, ale také hádanky. Ústřední herní mechanismus spočívá v tom, že trojice hrdinů vytvoří z vlastních těl totem, díky čemuž se dostanou na nedostupná místa. Hrdinové přitom sdílejí životy. Hrát sice půjde i sólo, ale asi to nebude taková zábava.\nDatadisk pro fantasy on-line hru Guild Wars 2 přináší nový obsah, ale snaží se nalákat i nové hráče. Čím? Stačí koupit datadisk a můžete hrát. V Heart of Thorns se objeví nové povolání (Revenant), elitní specializace pak zpřístupní dosud zapovězené zbraně. V herním módu Stronghold bojují hráči o zdroje, pomocí nichž pak najímají vojáky. S nimi se pak snaží zabít lorda v nepřátelské pevnosti.\nKoncem října vychází jedna z nejočekávanějších her na konzoli Xbox One od Microsoftu. Pátý díl sci-fi ságy zpochybňuje vše. Neočekávaný útok mimozemské rasy na kolonie ukázal, že mír byla jen iluze. Master Chief, největší hrdina v dějinách lidstva, se nejenom pohřešuje, ale UNSC (United Nations Space Command) dokonce zpochybňuje jeho dosavadní skutky a označuje ho za zrádce. Poslala proti němu svého nejlepšího lovce hlav, Spartana Lockeho.\nKterá hra vás z říjnového výběru nejvíce zaujala?\nFallout Anthology 714\nThe Witcher 3: Hearts of Stone 572\n- nezaujala mne žádná hra - 468\nUncharted: The Nathan Drake Collection 201\nAssassin’s Creed: Syndicate 135\nWRC 5 105\nLost Horizon 2 91\nHalo 5: Guardians 90\nWarhammer: End Times - Vermintide 83\nGuild Wars 2: Heart of Thorns 76\nThe Legend of Zelda: Tri Force Heroes 34


Spirits in the Forest na ČT Art 9.10 a 12.10 - Depeche Mode Cz\nV sobotu, 9.10. o 20:00 odvysílá stanice ČT Art film Antona Corbijna "Spirits in the Forest - život s Depeche Mode", který jak víme, vypráví příběhy fanoušků kapely. Proto pokud chcete vidět film v českém znění se skrytými titulky, nepromeškejte toto vysílání. Repríza si pak na vás počká 12.10. po půlnoci, o 1:30.\nPopis stanice: Hudba Provaz fanoušky celým životem. Nejinak je tomu u tvorby britské legendární kapely Depeche Mode. Režisér Anton Corbijn v dokumentu propoj příběhy hudby a fanoušků. Šest příznivce kapely - Indra Amarjagal z Mongolska, Daniel Cassús, Brazilec žijící v Berlíně, Liz Dwyerová z USA, Christian Flueraru z Rumunska, Carine Puzenatová z francouzského Perpignanu a Dicken Schrader z Kolumbie - svým silnými příběhy a vztahem ke skupině ukazují význam hudby pro jejich život. Pojícím prvkem dokumentu jsou mimo písní Depeche Mode i záběry ze dvou závěrečných koncertů Global Spirit Tour, které se konaly v Berlíně v červenci roku 2018.\nPremiéra * HD * Skryté titulky\nProgram ČT Art: http://www.ceskatelevize.\nPopis stanice: Hudba Provazí fanoušky celým životem. Nejinak je tomu u tvorby britské legendární kapely Depeche Mode. Režisér Anton Corbijn v dokumentu propojil příběhy hudby a fanoušků. Šest příznivců kapely - Indra Amarjagal z Mongolska, Daniel Cassús, Brazilec žijící v Berlíně, Liz Dwyerová z USA, Christian Flueraru z Rumunska, Carine Puzenatová z francouzského Perpignanu a Dicken Schrader z Kolumbie - svým silnými příběhy a vztahem ke skupině ukazují význam hudby pro jejich život. Pojícím prvkem dokumentu jsou mimo písní Depeche Mode i záběry ze dvou závěrečných koncertů Global Spirit Tour, které se konaly v Berlíně v červenci roku 2018.\nProgram ČT Art: www.ceskatelevize.cz\n3. říjen 2021 o 1:38 • dmf • Aktuality •


SVOL: Vlastník lesa se nemůže při zvládání kůrovcové kalamity zadlužit – Les aktuálně\nSVOL: Vlastník lesa se nemůže při zvládání kůrovcové kalamity zadlužit\n26.7.2018 Aktuality, Lesnictví\nSoučasná kůrovcová kalamita zasáhla lesy na velké rozloze naší republiky. Velké problémy s kůrovcem řeší nestátní vlastníci, kteří v souhrnu hospodaří na 1,1 mil. ha lesů. Pro některé to může být otázka přežití či zničení jejich majetku. Ministerstvo zemědělství zřídilo stálou pracovní skupinu složenou ze zástupců širokého spektra institucí, jejímž úkolem je hledat řešení nejpalčivějších problémů vyvolaných kůrovcovou kalamitou. Na jejím třetím jednání dne 23. 7. 2018 vystoupil místopředseda SVOL Ing. Richard Podstatzký Thonsern s těmito návrhy:\nZa prvé by to mohly být „daňové prázdniny“ pro vlastníky nestátních lesů u daně z příjmu. Navrhujeme příjem z prodeje kůrovcové dřevní hmoty nezahrnovat do příjmů ovlivňujících základ daně. Proč toto opatření? Firmy, které obdrží příjem z prodané kůrovcové dřevní hmoty, budou v následujících letech potřebovat peníze na zalesnění kalamitních holin, na zřízení oplocenek a na pěstební práce. Dotace na zalesnění, které nestátní vlastník obdrží,\npřijdou na účet vždy až po provedené práci. Nicméně v lese tyto finance potřebujeme již na samotný nákup sazenic a jejich výsadbu. Firmy musí udržovat své cash flow v kladných hodnotách. Navrhujeme proto zmíněný příjem nedanit a peníze využít na zalesnění a jiné práce. Bez složité tvorby účetních rezerv.\nPelhřimov dne 26. 7. 2018\nIng. Richard Podstatzký Thonsern, předseda Komory soukromých lesů, místopředseda SVOL, tel.: +420 603 267 625, e-mail: info (at) svol.cz)\nIlustrační foto: 123 RF, autorské právo https://cz.123rf.com/profile_paulgrecaud\nasanace dříví, kůrovcová kalamita 2018, SVOL


Když je jinde sucho… aneb na kajaku po Baťáku « Blog, Články « Lightservis\nBaťův kanál byl vybudován v letech 1935 – 38 a hlavním účelem byla levná doprava lignitu z dolů v Ratíškovicích do elektrárny v Otrokovicích. Vodní cesta v některých úsecích využívá vlastní koryto Moravy ale většinou vede uměle vybudovaným kanálem. Ten odbočuje z řeky na ř. km 169,6 pod Napajedly u Spytihněvi a končí přístavem Skalica na Česko – Slovenských hranicích. Voda přepadávající přes stavidlo přístavu odtéká strouhou a ústí do Moravy nedaleko přístaviště v Rohatci. Propojení s řekou v tomto úseku se plánuje a bude vyžadovat vybudování další plavební komory.\nKanál byl budován pro účely plavby i zavlažování a umožňoval plavbu nákladních člunů do výtlaku 150tun. Celkem vodní cesta překonává výškový rozdíl 18,2m s pomocí 13 plavebních komor a představuje v našich podmínkách unikátní technickou památku. Plavební komory jsou v provozu zdarma od června do srpna denně mimo pondělka a v květnu a září o víkendech, vždy od 10.00 do 18.00.\nPro vodáky pohybující se vlastní silou kanál nabízí v některých úsecích zajímavou možnost plavbu zokruhovat, tedy jet dolů po proudu říčním korytem a k autu se vrátit kanálem. Trasa navíc vede převážně vinařským krajem, což při dobrém plánování umožňuje dodat sportovnímu výkonu i výrazný národopisný přesah (např. v době burčáku).\nPlavbu je možno zahájit téměř kdekoliv. Každá vesnice má své přístaviště, a to konec konců stejně potřebují pouze motorizovaní vodáci (teď myslím motorovou loď a nikoliv prostředek na přepravu bezmotorových lodí k vodě). Jako nejlepší „ochutnávku“ na víkend navrhuji pro pádlery kolečko v jižní části úseku: z Veselí nad Moravou nebo Vnorov po řece do Rohatce a zpátky k autu po kanálu přes Petrov a Strážnici. Protože řeka teče líně až velmi líně a v kanálu je olej tak nějak z principu, je potřeba zvolit pokud možno svižnou loď, ideálně seakayak. Základní okruh od křížení „Baťáku“ s Moravou pod Vnorovami má necelých 30 kilometrů ale pro rychlíky se dá natáhnout nasednutím ve Veselí nebo zajížďkou do Hodonína.\nNa říčním kilometru 136 kříží kanál Moravu a je od ní oddělen na obou stranách plavebními komorami (Vnorovy I a II) a vzápětí následuje nesjízdný jez. Přenášení přes těleso jezu (lépe vlevo) je pro lodě delší než cca 5m nesnadné až nemožné ale dá se usnadnit přetažením (postrčením) lodí přes strouhu, která od jezu odchází do kanálu (samozřejmě plavebního), nebo využít zdymadla Vnorovy II (vlevo) a za ním odbočit z kanálu doprava a právě zmíněnou strouhou dojet k jezu a zde vysednout (opět vlevo). Nepříjemnému nasedání pod jezem ze břehu tvořeného velkým lomovým šutrem se tak jako tak nevyhnete. Pod jezem za nízkého stavu pozor na mělčinu. Za silničním mostem (vpravo je nedaleko železniční stanice Bzenec – Přívoz) se jako mávnutím kouzelného proutku mění krajina a následuje poslední zachovaný přírodní říční úsek na dolním toku – meandry Moravy. Řeka meandruje „moravskou saharou“ mezi vysokými písečnými břehy borovým nebo lužním lesem a v korytě je spousta padlých stromů (které ale s ohledem na šířku řeky nepředstavují překážku). K vidění jsou ledňáčci, volavky, bobří nory a také pláže se zlatým pískem lákající na piknik a koupačku, prostě pohodička.\nPrvním náznakem civilizace je až přístaviště Rohatec – kolonie. Pokud se chcete vracet Baťovým kanálem, je potřeba kousek za silničním mostem začít zlehka mžourat na levý břeh. Ústí strouhy (Radějovky), která vede k přístavu Skalica, není nijak extra nápadné. Pokud vás ale netlačí čas, zajeďte si ještě na pivo nebo burčák a utopence asi 500m do příjemného bufítku v přístavišti Rohatec.\nPádlování poněkud zanedbanou strouhou proti postupně sílícímu proudu je asi nejdobrodružnější úsek celé plavby. Po 800 metrech se vám do cesty postaví stavidlo a vpravo přenesete už do laguny přístaviště Skalica (bistro). Nocleh je nejlépe naplánovat do přístaviště Výklopník, což už je jen cca 1,5 kilometru. Výklopník (technická památka) sloužil k přesypávání lignitu z vagónů přímo do nákladních člunů. Na ostrovech v areálu je možno stanovat za více než lidový peníz a rovněž využít místní občerstvovnu. Na ostrově je ohniště i přístřešek se sezením pro případ deště a dřevěná mola jsou přátelská k sendvičovým krasavicím, co víc může kanál(sea)kajakář potřebovat?\nKdyž budete mít štěstí, možná i potkáte místní raritu – ozajstný parník. Když proplouval v houstnoucím šeru kolem ostrova domů do Skalice za tichého šustění parního stroje, připadal jsem si skoro jako bych na záhumenku potkal triceratopse. Po chvíli už jen charakteristický pach spáleného hnědého uhlí dokládal, že to nebyla vidina z přemíry vypitého burčáku.\nRáno to není pořeba se vstáváním přehánět. K plavební komoře Petrov jsou to asi 4 kilometry a otevírá se v 10.00. Ale když vás poprvé na malé vachrlaté loďce schramstnou vrata zdymadla, je to rozhodně zážitek.\nZa Petrovem se kanál z otevřené krajiny ponoří do husté zeleně a na březích se čas od času objeví řezbářské dílo. První ukázkou je bobr v nadživotní velikosti. Nejlepší možnost kulturní vložky na trase nabízí Strážnice (památková zóna, zámek, skanzen). Odtud směrem na sever houstne motorový provoz ale při omezení rychlosti na 8 kilometrů za hodinu je to spíš zpestření plavby a všichni účastníci na nás brali vždycky dojemný ohled. Za Strážnicí kanál kříží Veličku ale obě plavební komory jsou za normálního stavu otevřené a průplavné (u křížení občerstvovna). Neustále míjíme stavidla systému zavlažovacích kanálů. Některé by možná stály příležitostně i za vodácký průzkum. Ale to už se nám čas na vodě krátí. Komora Vnorovy II nás spustí na hladinu Moravy čímž jsme dokončili okruh. Podle chuti a místa parkování se můžeme rozhodnout jestli se vydáme proti velmi mírnému proudu Moravy nebo ji jen překřížíme, použijeme zdymadlo Vnorovy I a po Baťáku se vydáme až do Veselí (cca 4,5km).\nNasednout na vodu se dá samozřejmě i leckde jinde (Bzenec – Přívoz, Rohatec, Hodonín, Skalica, Petrov nebo Strážnice) a příslušně upravit itinerář a místo noclehu. Navržený výlet není pro ortodoxní „divočáky“ ale spíš pro romantiky a případně technické nadšence. Nicméně nabízí docela pestré zážitky a umožňuje smočit pádlo i za sucha, takže může být příjemným zpestřením letní nebo časně podzimní vodácké sezóny v domácích podmínkách.\nOsvětlení Dolního náměstí v Olomouci »


zimni damska cepice - Nejlepší nákupy\nHome/Produkty se štítkem “zimni damska cepice”\nzimni damska cepice\nVyberte si zimni damska cepice. A co takhle si dopřát opravdové teplo v zimní kukle? Zimni damska cepice Ve všech velikostech. Zimni damska cepice Ve všech velikostech. Zimni damska cepice Zimni damska cepice Za skvělé ceny. Dámské zimní čepice slouží jako dokonalá ochrana před mrazem. Vyberte si z nabídky zimni damska cepice. Dámské zimní čepice, kterých existuje nepřeberné množství, dodávají celkovému vzhledu eleganci, vkus a styl, ale nepřipraví vás o pohodu a určitou nedbalost, pokud ji chcete ve svém šatníku zachovat. Zimni damska cepice je perfektní dárek. Zimní čepice, stejně jako například šály patří mezi důležitou součást dámského šatníku. Hodit se vám bude určitě zimni damska cepice. Kdo říká, že zima se musí jen tak přečkat? Nejlevnější zimni damska cepice. Moderní zimni damska cepice. V pozadí nezůstávají ani čepice bez kulicha, jsou stále IN.


INFO.CZ | EU potopila brexitový návrh Mayové. Přišla o auru nepostradatelné, lepší plán ale není, říká expert\n21. 09. 2018 • 19:00\nTakový scénář britská premiérka Theresa Mayová nečekala, o to je ale její rozhořčení silnější. Její takzvaný plán z Chequers ohledně nastavení postbrexitových obchodních vztahů mezi Londýnem a EU, pro který Mayová už tři měsíce shání podporu, byl evropskými lídry ve čtvrtek v Salcburku doslova rozcupován. Zatímco britská média píší o jejím hlubokém ponížení, premiérka si láme hlavu, co dál, a její už tak křehká pozice v čele Konzervativců i celé vlády se znovu otřásá. „Mayová se svým způsobem udržela v čele Konzervativní strany zdáním, že ona má plán, který bude Evropskou unií nakonec akceptovaný, protože je v kontaktu s evropskými státníky a má to předjednané. To jí dávalo jakousi auru nepostradatelnosti. Ale to, co se stalo v Salcburku, ji tuto gloriolu hrozně pošramotilo, až téměř vymazalo,“ říká pro INFO.CZ expert Kryštof Kruliš.\nMayová doufala, že její plán evropští lídři na neformálním summitu v Salcburku podpoří. Namísto toho ji ale čekala ledová sprcha – zatímco předseda Evropské rady Donald Tusk prohlásil, že takzvaný plán z Chequers „nebude fungovat“, francouzský prezident Emmanuel Macron ho označil za „nepřijatelný“. Rozčilená Mayová pak postoje evropských lídrů označila za „vyjednávací taktiku“, která ji má hodit přes palubu.\nShození plánu Mayové považuje za nečekané i expert na vztahy Evropské unie s anglofonními zeměmi Kryštof Kruliš z Asociace pro mezinárodní otázky (AMO). Vrací se přitom do doby, kdy se o plánu začalo jednat – tedy na začátek letošního léta. Mayová se tehdy sešla s ministry v sídle premiérů v Chequers, kde je „dotlačila“ k tomu, že její návrh je pro Británii jediná možná varianta, jak zachovat úzké obchodní vazby s Evropskou unií a nebýt přitom součástí celní unie. Premiérka tak navrhla zachovat zónu volného obchodu s EU, avšak jen pro průmyslové a zemědělské výrobky.


Podívej, letí letadlo do Prahy, hlásí dítě na billboardu v Londýně | Týden.cz\nPodívej, letí letadlo do Prahy, hlásí dítě na billboardu v Londýně\nI takto může vypadat reklama využívající data v reálném čase. Digitální obrazovka na londýnském náměstí Piccadilly Circus ukazuje malého chlapce, který mává letadlům na obloze. Musí být ale od British Airways, protože to je ostatně jejich reklama.\nTato reklama na britské aerolinky vystihla zážitek mnoha lidí. "Všichni to známe. Žasneme, když nad námi letí letadlo. Ptáme se, kam asi letí a sníme o slunné dovolené," přibližuje kampaň Abigail Comber, šéfka marketingu British Airways. Kampaň reaguje na informace z letiště a na digitálním billboardu se zobrazí vždy jak destinace, tak číslo letu ve chvíli, kdy letadlo a horizontu prolétá. "Kluk z plakátu" vždy nadšeně proběhne přes bílou plochu, kdykoliv kolem letí letadlo. Kampaň je dílem agentury Ogilvy.\nFestival outdoorových filmů uvede snímek o dívce z Madagaskaru\nMezinárodní festival outdoorových filmů, který v pátek začne v Ostravě a potrvá do 9. prosince, nabídne v soutěžních kategoriích 129 snímků. Promítat se budou... více\nReklama na vozech MHD má vlastní data, firma Mobilboard představí nový výzkum\nSpolečnost Mobilboard, která zajišťuje reklamu na vozech hromadné dopravy, zadala výzkum, který měří účinnost těchto nosičů. Představí jej příští týden. více


Člověk OnLine : Finská pokuta\nHome » Finská pokuta\nUž to není co to bývalo, ale Finové mají i nadále pověst čestných lidí. Spolehlivost, pravdomluvnost a gentlemanské smlouvy byly vždy základem mezilidských i obchodních vztahů, a proto se není co divit, že na čestnost občanů spoléhala i finská dopravní policie. Pokud vás přistihla při dopravním přestupku, slušně se vás zeptala na výši vašich ročních příjmů, a podle nich vám pokutu vyměřila. Finové ctí zákony a nařízení své země. Je to vidět i na silnicích, kde se auta plouží způsobem pro mnohého energického středoevropana až neúnosným. Nejvyšší povolená rychlost je na dálnici 120 km za hodinu, v zimě ovšem jenom 100, v obcích potom třicet až šedesát.\nOvšem nová doba a globalizace přinesla do Finska nejenom zrychlení životního rytmu, ale také nepoctivost. Přestupků na silnicích přibývá a výpovědím řidičů už také nelze věřit. Proto policie už dva roky nekontroluje jenom dech přistiženého, ale také skutečnou výši jeho příjmů podle údajů daňového úřadu. Daňové údaje jsou ve Finsku veřejné a policisté mají z auta spoj na daňovou databázi.\nVážnost přestupku určuje, kolik vám může policie vyměřit takzvaných denních pokut.. Denní pokuta se vypočítá následovně: odečtěte ze svého čistého měsíčního příjmu 255 eur a výsledek vydělte šedesáti. Výsledná suma je jedna denní pokuta, a těch vám policie může vyměřit maximálně 120. Za každé dítě jakož i za nevýdělečně činnou manželku se odečítají tři eura, ovšem ty se zase přičtou, pokud je váš zdanitelný majetek větší než 85 000 eur. Při majetku větším než 170 000 eur dostanete k denní pokutě navíc 6 eur. Maximální celková výše pokuty není stanovena na rozdíl třeba od Švédska, kde je maximální denní pokuta tisíc tamních korun, čili přibližně pouhých sto eur – zřejmě nemají na víc.\nNěkteré neobyčejně vysoké, až astronomické pokuty vzbudili v poslední době velkou pozornost, ovšem především v zahraničních mediích. Podle Finů je to celkem v pořádku a nic zvláštního se neděje. Kdo má víc, ať také platí víc. Vždyť i daňový systém je progresivní. Vysoké pokuty zajímají veřejnost hlavně když postižený je celebrita, jako v případě hokejisty Teemu Selänneho nebo internetového milionáře Jaakka Rytsöly, který, pravda, udělal s 80.000 eury pěkný rekord.\nNaposledy se s novým rekordem dostal na stránky světového tisku ředitel Nokia Mobile Phones Anssi Vanjoki se svým Harley-Davidsonem. Vanjoki si vysloužil za překročení dovolené rychlosti o 25 kilometrů za hodinu čtrnáct denních pokut, což při jeho příjmech představovalo rekordních 116.000 eur. Výše příjmu a hodnota majetku byly ovšem uvažovány podle údajů z daňového roku 1999, protože novější údaje v době výpočtu pokuty ještě nebyly k dispozici. V následujícím roce ovšem byly jeho příjmy desetkrát menší. Vanjoki se odvolal a jeho případ se bude projednávat na soudě v Helsinkách v květnu.\nPodle ministra spravedlnosti Johannese Koskinena se pokutový systém dobře osvědčil, zákon není třeba měnit a bohatí slevy nepotřebují. Kromě toho: ještě před třemi lety se pokuta vyměřovala podle příjmu hrubého.\nDavid Vaverka – Helsinky\n06. 09. 2007 Rubrika: Cesty & Poznání & Dobrodružství\nAntoníček 22. 03. 13.00\nu nás by to nefungovalo,protože přestupek by vždy udělala osoba blízká.Takže potrestaní by byli většinou ti méně movití,kteří si nemohou pořídit advokáta


Pioneer N-50AE - stříbrná\nSíťový audio přehrávač audiofilské kategorie s asynchronním USB D/A převodníkem 192 kHz/32 bitů, dvojitým D/A převodníkem SABRE32 Ultra a 3,5" barevným LCD displejem, pevná konstrukce a dva transformátory, zpracování audio signálu s vysokým rozlišením Hi-bit 32 s převzorkováním na 192 kHz, širokopásmové přehrávání zvuku s vysokým rozlišením (Hi-Res) včetně 5,6 MHz DSD a 192 kHz PCM, AirPlay, DLNA, možnost ovládání pomocí aplikace Pioneer ControlApp.\nSíťový přehrávač Pioneer N-50AE obsahuje špičkové funkce: vysoce kvalitní konverzní obvody (ESS SABRE 9016), plně vyvážené zpracování signálu, proprietární PQA (potlačení jitteru), HiBit32 (převzorkování) a funkci Lock Range Adjust, které pracují kongeniálně. Díky své obrovské flexibilitě síťový přehrávač N-50AE nejen zlepšuje zvuk, ale také zvyšuje možnosti výběru hudby. Na výběr máte desítky miliónů titulů, které lze díky integraci hudebních služeb procházet velice snadno, můžete volit servery streamingových služeb, jako jsou Spotify, Deezer a Tidal, zvolit nepřeberný výběr za nízké předplatné, či streamovat tisíce stanic zdarma, nebo streamovat místní hudební knihovny – v jakékoli kvalitě zvuku, až po DSD a HiRes Audio.\nN-50AE je dokonale připraven i tehdy, pokud je zdrojem vaší oblíbené hudby tablet či smartphon. Integrovaná technologie AirPlay, Chromecast a PlayFi vám vždy nabídnou optimální možnosti přehrávání pro jakýkoliv mobilní zdroj hudby. Díky optickému, koaxiálnímu a USB digitálnímu vstupu mohou externí zdroje, jako jsou PC, satelitní přijímač nebo klasický CD přehrávač, využívat vynikající technologii konverze. N-50AE vám nabízí elegantní a jednoduchý způsob přehrávání všech hudebních zdrojů, na které jste zvyklí – pokud je tedy, s ohledem na široké možnosti streamingu, budete vůbec kdy potřebovat.\nV okamžiku, kdy AV Center detekuje příchozí signál, automaticky připojí bezdrátové reproduktory, a po ukončení přehrávání je opět automaticky vypne. Pro výběr zdrojů a změnu AV nastavení můžete pomocí navigace v jednoduchém grafickém rozhraní použít dálkový ovladač, stejně jako aplikaci Pioneer Remote App.\nSíťový přehrávač N-50AE / N-50AE obsahuje vestavěný Chromecast, takže pro streamování vaší oblíbené hudby, rádia nebo podcastů do přehrávače můžete používat mobilní zařízení. Zvuk můžete ovládat odkudkoliv v domě pomocí nainstalovaných aplikací podporujících Chromecast – z vašeho osobního zařízení, jako je iPhone, iPad, z Android telefonu či tabletu, notebooku Mac a Windows či Chromebooku™. Objevte aplikace podporující Chromecast na: google.com/cast/apps.\nPlug and Play připojení externího disku\nPomocí USB jednoduše připojte USB paměť nebo externí pevný disk a můžete poslouchat celou vaši hudební knihovnu bez použití počítače. Zatímco je k přehrávači N-50AE / N-50AE připojen HDD, prostřednictvím domácí sítě na něj můžete dokonce přesouvat soubory z počítače.\n3,5" barevný LCD display\nSíťový přehrávač N-50AE / N-50AE je vybaven 3,5" barevným LCD displejem a uživatelsky příjemným grafickým rozhraním. Užijte si prohlížení přebalu alba během poslechu!\nPřehrává přes síť / USB:\nMP3, WMA, WAV, AAC, FLAC, ALAC Apple Lossless, AIFF, LPCM a DSD (*) audio\npřes USB DAC: LPCM a DSD (*), audio soubory\n• Internet Radio s vTuner\n(*) Není prostřednictvím bezdrátové sítě\nFrekvenční rozsah 4 - 90000 Hz\nOdstup signálu od šumu > 112 dB\nDynamický rozsah 117 dB\nHarmonické zkreslení < 0.0012 %\nSeparace kanálů 110 dB\nVstupy / Výstupy 1 x digitální optický vstup\n1 x digitální koaxiální vstup (Pozlacený)\n1 x USB B In (pro USB DAC)\n2 x USB A V\n1 x LAN v\n1 x digitální optický výstup\n1 x digitální koaxiální výstup (pozlacený)\n1 x analogový výstup (RCA pozlacený)\nSpotřeba / pohotovostní režim 38 W / 0,3W\nRozměry (Š x V x H) 435 x 99 x 340 mm


Výkup tvrdokovu Litoměřice, výkup slinutého karbidu Litoměřice\nVýkup tvrdokovu Litoměřice - výkup slinutého karbidu\nVykupujeme tvrdokov v celé České Republice. Výkup tvrdokovu probíhá například v lokalitě Litoměřice. Díky dlouhodobému působení naší firmy v mnoha oborech nabízíme nejčastěji výkup tvrdokovu do 24 hodin od kontaktu.\nVýkup tvrdokovu v lokalitě Litoměřice: Výkup tohoto materiálu probíhá všude možně po území ČR. Je nám jedno zda se nacházíte poblíž měst Litoměřice, Praha, Brno... Nabízíme nejvyšší možné ceny za tvrdokovy pro všechny naše klienty.\nVýkup tvrdokovu v lokalitě Litoměřice, ale i po celém území České Republiky.\nPalivov� d?evo Lhotka u Litultovic ,...0 Kč


Zloději ukradli trezor z benzinky v Bánově - Slovácký deník\nZloději ukradli trezor z benzinky v Bánově\nBánov - Pro trezorek s více než třiceti tisíci korunami si přišli zatím neznámí zloději v sobotu brzy ráno na benzinovou čerpací stanici v Bánově.\nVloupání provedli kolem páté hodiny ráno, kdy byla čerpací stanice ještě zavřená, což místní dobře vědí. Věděli to nejspíš i zloději, kteří se dovnitř dostali násilím přes vstupní dveře. Poté pokračovali do kanceláře pro peníze. „Ty byly schovány v jednoduchém trezorku přišroubovaném na zeď. Zloději jej ze zdi strhli a ukradli. Po uprchlých zlodějích, kterým po dopadení hrozí za krádež vloupáním až tři roky vězení, začali pátrat uherskohradišťští kriminalisté,“ uvedl mluvčí městské policie v Uherském Hradišti Aleš Mergental.


MAJITELÉ KOUPALIŠŤ OPĚT ŽEHRAJÍ NA ŠPATNOU SEZÓNU - Prostějovský Večerník\nMAJITELÉ KOUPALIŠŤ OPĚT ŽEHRAJÍ NA ŠPATNOU SEZÓNU\nFOTOGALERI+VIDEO Tohle léto, slovy klasika, se zdá být poněkud nešťastné. Především tedy pro provozovatele koupališť. Že jsou venku tropy? Nenechte se zmást, ani aktuální počasí nemůže správcům a majitelům těchto zařízení vyhladit vrásky na čele. Ti totiž do jednoho už nyní vypočítávají finanční ztráty, za které může nepřejícné počasí během června i července.\n„Jestliže během prvního prázdninového měsíce bylo pouze sedm nebo osm teplých dní, tak si lehce spočítáte, že ani návštěvnost nebyla bůhvíjaká,“ krčí rameny Vladimír Průša, jednatel Domovní správy v Prostějově, která provozuje aquapark v Krasické ulici. Podobně vypočítávají ztráty i v ostatních zařízeních...\nZ aquaparku je slyšet hlavně dětský smích\nPři víkendové exkurzi koupališť nemohl Večerník pochopitelně vynechat to největší, prostějovský aquapark. Minulou sobotu po poledni se sem hrnuly davy koupání chtivých lidí, často i celé rodiny. Po pátečních odpoledních deštích se tak provozovatelé mohli těšit na slušnou návštěvu. „Je pravda, že každý z rodiny nadáváme, že v aquaparku se nedá pořádně plavat, není zde vhodný bazén. Ale kam jinam se chcete jít svlažit? Vrahovice jsou daleko, takže chodíme sem i s dětmi,“ svěřila se Večerníku Alena Zapletalová, která si vystála kratší frontu u pokladen.\nUvnitř aquaparku bylo zhruba půl hodiny po poledni asi tisícovka lidí. Přesto jednatel Domovní správy, která aquapark provozuje, není s letošní sezónou zatím spokojen. „Popravdě řečeno, žádná sláva to není... Poslední dny sice trošku vylepšily celkovou návštěvnost, ovšem do konce července to skutečně nebyla žádná hitparáda. Nemáme to ještě přesně spočítáno, ale prozatím navštívilo aquapark devětadvacet tisíc lidí, což je ještě horší stav než v roce 2016. A to jsme loňský rok považovali za katastrofální z hlediska návštěvnosti,“ netají zklamání Vladimír Průša. Naproti tomu jsou ale hosté spokojeni. „Mně to vůbec nevadí, že je tady míň lidí. Alespoň není v bazénech hlava na hlavě,“ pochvaloval si například Miroslav Reiter.\nJenomže čím méně návštěvníků, tím více starostí s financováním celého zařízení... „Bohužel, letos jsme si povšimli, že lidé mají během léta i jiné zábavy než koupání. Vykoupat se přijde každý jen v případě, že jsou dlouho dopředu hlášeny více než třicetistupňová horka. Pokud je sedmadvacet, koupaliště zejí prázdnotou. Uvidíme, počkáme si na konec sezóny a zřejmě budeme počítat finanční ztráty. Abychom si vydělali alespoň na provozní náklady, muselo by náš aquapark navštívit zhruba šedesát tisíc lidí. Jistě, čekají nás podle předpovědí ještě srpnové horké dny, ale osobně jsem pesimista. Ztrátu z června a července asi těžko doženeme,“ rmoutí se jednatel Domovní správy.\nJak Večerník zjistil přímo v aquaparku, především děti se na nejrozmanitějších atrakcích vyřádí dosytosti. „S manželem plavat nemusíme, to si vždycky v létě jednou za týden zajedeme na přehradu. Ale naše dvě malé vnučky nás pořád tahají sem do aquaparku, pro ně je tady ráj,“ usmívala se uplynulou sobotu Božena Procházková.


Společnost Kopného práva 2 | Boukovice\nSpolečnost kopného práva 2\nChtěl bych navázat na předchozí článek a porovnat s politikou dnešních obcí.\nTak především je jasné, že dnešní politika zaručuje neustále honění se v kruhu. Jedinci jsou zvoleni, pak vznikne protistrana, které se samozřejmě něco nelíbí na zvolené straně, má námitky a nakonec se síly rozbijí do protichůdných skupin, které se jen překřikují. Dochází k uplácení, pokud to jde tak vetování rozhodnutí a konec konců i rušení předchozích přijatých návrhů.\nPak máme akorát rozdělené jedince na základě svých vnitřních přesvědčení, kde ne vždy se dá dosledovat účelnost k celku.\nVážení čtenáři a tomu se říká demokracie. Jedinec je stavěn na piedestal vždy v rámci jeho vnitřní pohnutky. Tyto pohnutky jsou generovány jeho představou nenahraditelnosti a jakoby jedinečností svého rozhodnutí ve formě ,,já to vím nejlépe“.\nVe společnosti Kopného práva je toto jednání odbourané v samotném hlasování ve věcech správy jednotlivých úseků. Není zde klasická služba lidu – politik, a není zde úplná vláda lidu, celá věc je o odpovědných zástupcích – Kopní zástupci.\nNikdy a nikde ve zvolených funkcích nejde o prosazování si své vůle na úkor druhých jedinců.\nKaždý jedinec v Kopné společnosti má možnost podávat návrhy, není to výsada jen zvolených jedinců řídících Kopu.\nZvolení jedinci řídící Kopu mají pouze funkce, které dohlíží na přijetí návrhů, jednání o návrhu a v konečné fázi na samotném hlasování o návrhu a zapracování do života společnosti.\nSamotní jedinci řídící Kopu však nemají možnost hlasovat o návrzích. To je ten nejzásadnější rozdíl od současné demokracie.\nHlasovat mohou pouze Kopní zástupci.\nPodívejme se na věc trochu blíže, aby bylo jasno jak to ve skutečnosti funguje.\nPřipomenu z předchozího článku, že nejvíce třenicí je řešeno na základních Kopách. Abych to upřesnil, znamená to, že i když jsou v rodinách nastavené nějaké pravidla, jsou vždy navíc formovány i na základě ovlivňování okolními rodinami.\nNejvíce střetů se řeší v rámci společenství obcí – občin. Zde jsou zavedeny řídící orgány Kopy a to je starosta, náměstci, zapisovatelé, strážci práva. Tito funkcináři odpovídají za svolání Kopy a regulérní průběch v rámci přednesených návrhů.\nNa zvolané Kopě se tedy formulují návrhy a udávají do podoby k jednohlasnému přijetí kopnými zástupci. Opravdu tedy Kopný výbor řídí pouze proces od podání návrhu do zapracování do společnosti.\nNikdy členové výboru Kopy nehlasují, hlasují jen Kopní zástupci.\nJedině tak lze věci projednat v základním článku bez možných urážek, povyšování a jiných neřestí spojených s dnešní demokracií. Jedině tak lze docílit změny v rámci soužití v dané obci – občině.\nPanečku to je změna od bezpráví voličů a ponechání pravomocí dnešním řídícím orgánům.\nDnes se snaží v demokracii zavést odpovědnost voleného zásputce, snaží se zavést odvolatelnost a já nevím co vše.\nVše je však omyl. Demokratický systém sám o sobě je špatný. Zde nejdou nastavit parametry směrem k vytvoření neustáleho růstu celé společnosti, které ma na svědomí právě jednohlasné schvalování.\nV demokracii je vždy něco jakoby zvýhodňováno na úkor druhého. Takže něco roste jiné klesá.\nA to je nemyslitelné!\nJiž tedy víme, že nejdůležitejší jsou Kopní zástupci.\nKdo jsou Kopní zástupci?\nKopný zástupce je vždy zvolen z rodiny, z pracovní skupiny, studujícího kolektivu, cechu, či jiné skupiny zaměřené na stejnou činnost.\nKopný zástupce je vyslanec té dané skupiny, které je následně odpovědný.\nKopný zástupce přijímá rozhodnutí v hlasování o předloženém bodě za svou skupinu.\nKopní zástupci jednohlasně přijímají rozhodnutí o projednávaném bodě. Nedojdou-li k jednohlasnému schválení, jednání je přerušeno a s navrhovatelem sporné části je sestavena pracovní skupina k jejímu odstranění.\nKopní zástupci jsou volení na nejnižší úrovni a do vyšší úrovně jsou navrženi opět jen z kopných zástupců. Vždy tak jak je popsáno v prvním článku. Třeba kopní zástupci – setníci z jedné obce, jdou na kopu setníku s druhými obcemi.\nPokud bychom chtěli začít stavět tuto společnost, nejjednodušší by bylo změnou obecního zastupitelstva na členy výboru a následně aktivováním občanů, aby vytvořili své Kopné zástupce, kteří by začali opravdově spravovat svou obec.\nVe správě obcí by byly veškeré pravomoci.\nTo znamená, že jen obec by měla svou ,,členskou základnu“. Jen obec by vykonávala na svém území veškerou výkonnou moc. Jen obec by rozhodovala o svém území. Jen obec by spravovala své zájmy a majetek. Nezapomeňme, že díky Kopným zástupcům všech existujících skupin, je vždy zastoupen i ten nejmenší celek ve věcech rozhodování o společném osudu. To znamená, že ve společnosti nenajdete jedince, který by nebyl nějakým způsobem svázám s rozhodnutími o životě v obcích, či občinách.\nDoufám, že jsem vám podal v celku vykreslující obraz funkčnosti moderního celku společnosti, kde je vždy jedinec na prvním místě.\nV rámci pokračování článku bychom si mohli říci něco o majetkovém provázání a financích.\nPro zajímavost vám zde přilepím odkaz na Zelenou knihu část 1, část 2, část 3, Muammara Al-Kaddáfího, který v celku přesně popsal společnost Kopného práva. Je docela možné, že právě za to zaplatil životem. Byl příliš nadčasový.


Samsung možná představí Galaxy S5 s prohnutým displejem – Mobinfo.cz\nSamsung možná představí Galaxy S5 s prohnutým displejem\nAutor Tomáš Doseděl vložil 27.9.2013\nKorejské noviny přišly s dohady, že Samsung v průběhu října představí nový model s prohnutým displejem, který ale ještě nebude plně ohebný. Další pak přidávají, že se nejspíš bude jednat o pokračovatele úspěšné řady, tentokrát s označením Galaxy S5.\nna veletrhu IFA představil Samsung televize s prohnutou obrazovkou (která má diváka více vtáhnout do děje), nyní se nejspíš pokouší stejný koncept přenést i do chytrých telefonů. Přístroj, o němž některé zdroje hovoří jako o pravděpodobném Samsungu Galaxy S5, bude mít prohnutý, byť ne ohebný displej. Potenciální Samsung Galaxy S5 by měl mít 5,5″ nebo alespoň 4,5″ OLED displej, k tomu 4 GB paměti RAM a osmijádrový 64bitový procesor. Představení by se mělo stihnout ještě před Vánoci, hovoří se o „čtvrtém čtvrtletí“. Zatím je ale vše pouze ve stádiu dohadů a „zaručených“ informací.


Všiváci už to mají spočítaný — ČT24 — Česká televize\nVšiváci už to mají spočítaný\nPraha – Během natáčení prý filmaři zapálili novinový stánek, obarvili králíka na modro, přepadli banku a umožnili Ondřeji Vetchému létat vzduchem. Všechny tyto činnosti se celkem dobře hodí k názvu snímku – Všiváci. Poslední klapka debutu režiséra Romana Kašparovského padla 17. července.\n„Všechny kaskadérské akce před kamerou byly na bedrech herců, ukázali nejen vynikající herecké výkony, ale i odvahu. Nejenže padali z velkých výšek, ale občas jsme je i vyhazovali pro změnu zase vzhůru k nebi. Kaskadéři nám dávali zkušené rady, abychom to všichni ve zdraví přežili,“ prozradil o natáčení režisér.\n„Rady odborníků jsme potřebovali i při natáčení scény operace mozku, kterou bezchybně prováděl Jiří Langmajer za asistence odborníků z vojenské nemocnice. I tyto scény všichni přežili a do filmu se dostane i scéna s nemocničním vrtulníkem,“ doplnila producentka Karla Stojáková.\nVšiváky tvůrci označují jako vztahové drama s prvky komedie. Špičkový neurochirurg Miki se utápí v bludném kruhu milostných dobrodružství, avantýr a alkoholu. Jeho horkokrevný bratr Ricky (Ondřej Vetchý), veterán z české mise v Afghánistánu, prohrává svůj boj s dluhy. Tím dostává do složité situace nejen sebe, ale i svou rodinu.\nNatáčení filmu Všiváci\n„Film vypráví o vztahu dvou bratrů Rohanů, jejichž cesty se kdesi v mládí rozešly a v jejich zralém věku se k sobě přibližují a nakonec i protnou. Jeden z bratrů je sám, druhý se snaží udržet pohromadě svou rodinu. A protože oba své potíže řeší až za hranu možného, vzniká zde prostor pro komedii i drama,“ domnívá se Kašparovský.\nDěj se odehrává ve třech časových rovinách – jednu postavu tak ztvárnili dva až tři herci. Mikiho Rohana hraje Jiří Langmajer, Radúz Mácha a jako šestiletého Filip Kubíček; jeho bratra Rickyho Rohana Ondřej Vetchý, Michal Hruška a jako kluka Matěj Převrátil. Jejich maminku ztvárnila Iva Janžurová, v mladším vydání ji představuje její dcera - Sabina Remundová. V dalších rolích se objeví Tereza Voříšková (Rickyho dcera), Ondřej Malý (Richardův spolubojovník z Afghánistánu), Jiří Mádl či Kryštof Hádek.\nVšiváci / Aneta Krejčíková, Jiří Langmajer\nVšiváci se natáčeli mezi Havlíčkovým Brodem a Prahou. Téměř poslední klapka zazněla ve vojenské nemocnici v pražských Střešovicích. „Ještě nás čekají dotáčky v srpnu, ve kterých nám odborný dohled poskytne Armáda ČR, respektive vojáci, kteří působili přímo v Afghánistánu,“ prozradila další filmovací plány producentka Karla Stojáková. Premiéra je plánována na konec ledna 2013.


Uprchlické hotspoty. Mají šanci na úspěch? | Týden.cz\nUprchlické hotspoty. Mají šanci na úspěch?\nDokumenty Evropské komise i závěry unijních summitů už měsíce zmiňují jako důležitou součást zvládnutí nynější migrační krize přístup označovaný anglickým termínem hotspot. Trvající nejasnosti okolo konceptu a fakt, že je zatím k vidění jen v jednom případě, jsou tak především výpovědí o malé schopnosti EU reagovat na krizové situace s odpovídající rychlostí. Odborníci připouštějí, že nápad má logiku, ale jeho úspěch bude záviset především na okolnostech realizace.\nPoprvé se o věci jako o rychlé a potřebné reakci na neodkladný problém, kterému čelí členské země "v přední linii", zmiňuje už v květnu zveřejněný Evropský program pro migraci. Naposledy minulý týden se premiéři a prezidenti osmadvacítky shodli, že koncept musí začít plně fungovat nejpozději na konci listopadu.\nPokud tedy bude do té doby všem jasné, co to vlastně ony hotspoty jsou. "Nejsou to centra, jsou to podpůrné týmy," vysvětluje Daniel Rosario, jeden z mluvčích Evropské komise. Pomáhat budou na evropském území, ačkoliv někteří politici dosud jejich práci umísťují například do severní Afriky či do Turecka nebo jinam na Blízký východ. Základem "ohniskového přístupu", jak zní český překlad termínu "hotspot", jsou totiž mezinárodní skupiny expertů, kteří mají přetíženým úřadům v Itálii a Řecku pomáhat s rychlou identifikací, vzetím otisků prstů a registrací tisíců přicházejících migrantů.\nUrychlit by se tak mělo také rozhodování o tom, koho vrátit zpět tam, odkud do unie přišel. Prvním místem, kde věc začala v červnu zkušebně fungovat, je sicilská Catania. Koncept má umožnit i nedávno prosazené přerozdělení 160 tisíc uprchlíků z Itálie a Řecka. Bude namístě také ve chvíli případného spuštění trvalého mechanismu na přerozdělování uprchlíků, navrhovaného Evropskou komisí a odmítaného například Českem. Právě lidé z hotspotů tak nyní budou v první řadě odpovědni za nalezení příslušného počtu Syřanů, Eritrejců a Iráčanů, kteří jako jediní mohou být předáni do jiné unijní země. Ta pak bude řešit jejich žádost o azyl, v českém případě má jít o přibližně tři tisíce lidí za dva roky.\nPráci týmů, které budou spadat pod řecké a italské vedení, mají na operační úrovni podporovat evropské agentury jako Frontex, Europol či Evropský podpůrný azylový úřad (EASO). Agentury mají slíbenou příslušnou finanční injekci, která jim už letos umožní posílení o několik desítek osob.\n"Zatím nevíme, kolik personálu bude k dispozici a zda skutečně zaplní díry v řecké a italské administrativě," upozornila v rozhovoru Suzan Fratzkeová z Institutu migrační politiky (MPI), která věc intenzivně sleduje. Připomněla také, že expertům z ostatních států unie bude při nejlepší vůli určitou dobu trvat, než zvládnou procedury, které v této oblasti uplatňují řecké a italské úřady, a vytvoří si s nimi hladký pracovní vztah. "To je slabina celého přístupu - a Italové s Řeky na ni neustále upozorňují," podotkla Fratzkeová.\nHotspoty jsou v první řadě řešením problému nefungující řecké a italské byrokracie. Koncept se jen okrajově zabývá otázkou, kde budou uprchlíci či migranti žít do doby, než bude jejich registrace vyřízena. Právě na tento nedostatek upozorňují nevládní organizace jako Lékaři bez hranic či Amnesty International (AI). "Asi jsou ke zlepšení azylových procedur nutné. Ale ten systém může vést k porušování lidských práv," myslí si Louise Ortonová z AI. Varovala například před možným používáním síly při identifikacích, neodůvodněným zadržováním migrantů či jejich hromadným vyhošťováním.\nPodle Úřadu vysokého komisaře pro uprchlíky OSN (UNHCR) je v první řadě důležité, aby lidé po cestě přes moře do Řecka či Itálie dostali lékařskou pomoc ve středisku vybaveném odpovídajícím způsobem. Jejich identifikace a registrace, ačkoliv určitě potřebná a nutná, by se měla dít až následně. A klidně na jiném místě než tato první "záchytná" centra. "Počty přicházejících jsou každopádně pro jednu jedinou zemi příliš vysoké, je třeba spolupracovat," řekl William Spindler z UNHCR. Organizace nyní čeká na podrobné informace o tom, jak budou hotspoty v praxi vypadat. Následnou relokaci žadatelů o azyl úřad OSN podporuje, ale zdůrazňuje, že zdaleka ne každý příchozí je skutečný uprchlík s právem na ochranu.\nSoučástí evropské odpovědi by proto podle Spindlera měl být snazší legální způsob cesty do Evropy pro ty, kteří do unie míří za prací. Pak by tito lidé nemuseli riskantně přicházet spolu se skutečnými uprchlíky. Unie by také měla najít efektivní, ale humánní způsob, jak ekonomické migranty po nelegálním příchodu vracet do zemí původu, dodal Spindler.\nAni poté, co schůzka šéfů států a vlád osmadvacítky minulý týden posunula hotspoty mezi klíčové body evropské agendy místo dosud probíraných kvót na uprchlíky, však není jisté, že koncipovaný mechanismus bude dostatečný. Podklady pro summit totiž v souvislosti s hotspoty například zmiňují, že na řeckém ostrově Lesbos by mělo vzniknout přijímací středisko s kapacitou 480 osob, další na ostrově Samos má mít kapacitu 393 osob. Jen v srpnu na řecké ostrovy připlulo okolo 88 tisíc lidí.\nFoto: archiv , Darko Bandic, Gregorio Borgia, Petros Giannakouris


Při střetu dvou osobních vozidel u Mostiště se zranili čtyři lidé, na místě zasahoval i vrtulník | Zaostřeno VM\nPři střetu dvou osobních vozidel u Mostiště se zranili čtyři lidé, na místě zasahoval i vrtulník\n28.7.2015, 10:28 // Rubrika: Krimi\nPři nehodě se zranili čtyři lidé. Hasiči pomohli zdravotníkům s ošetřením zraněných osob. Na místě kromě sanitních vozů zasahoval také vrtulník letecké záchranné služby.\nNa havarovaných vozidlech hasiči provedli protipožární opatření a uniklé provozní kapaliny zlikvidovali speciálním sorbentem. Po nehodě zůstala komunikace v místě zcela neprůjezdná. Po zadokumentování dopravní nehody policisty naložili hasiči havarovaná vozidla na odtah.\nPlně obnovit provoz na komunikaci se hasičů podařilo až po čtvrté hodině odpoledne.


Ital je nejlepším mladým řidičem kamionu v Evropě | Autoperiskop.cz – Výjimečný pohled na auta\nItal je nejlepším mladým řidičem kamionu v Evropě\nČeský reprezentant Tomáš Loskot se mezi evropskou konkurencí umístil na výborném devátém místě.\nDne 20. září 2003 se ve švédském Södertälje konalo evropské finále soutěže o nejlepšího mladého řidiče kamionu. Do Švédska přijelo soutěžit dvacet finalistů z 15 zemí Evropské unie, Norska, Švýcarska, Polska, České a Slovenské republiky.\nPo náročném soutěžním dni oznámil pořadatel soutěže – společnost Scania – výsledky evropského finále. Na prvním místě se umístil Michele Sandri z Itálie, druhým nejlepším řidičem se stal Laurens D´Huyvetter z Belgie a třetí příčku vybojoval Mika Venäläinen z Finska.\nSoutěžní disciplíny se od národních kol lišily především svojí náročností. V prvním kole se soutěžilo jak v jízdě zručnosti, která zahrnovala devět různých stanovišť, tak v ekonomické jízdě. Do nejužšího finále postoupilo šest nejlepších řidičů, kteří před zraky 4 000 diváků předvedli svůj dokonalý odhad, postřeh a rychlost při manévrování s kamionem. Napínavou podívanou bylo zbrždění kamiónu ze 40 km rychlosti na vzdálenost dvou metrů od daného bodu a následné hašení hořící kabiny.\nSlavnostního večera, kde prezident firmy Scania Leif Östling předal ceny vítězům, se zúčastnil také český reprezentant Tomáš Loskot. Ten se umístil mezi evropskou konkurencí na vynikajícím deváté místě, byl nejmladším účastníkem soutěže a vůz značky Scania řídil poprvé v jednom z regionálních kol letos v létě a o to byl jeho úspěch překvapivější. Svým výkonem předčil i zkušenější závodníky například z Německa nebo ze skandinávských zemí.\n„Ze svého devátého místa mám velkou radost. Organizátoři, závodníci i diváci se postarali o skvělou atmosféru a pro nás všechny to byla jedinečná možnost porovnat své řidičské dovednosti v evropském měřítku. Určitě mám dlouho o čem vyprávět,“ hodnotí celou akci Tomáš Loskot.\nVšichni finalisté mají možnost využít nabídky pořadatelů, a to zúčastnit se přímo národních finále druhého ročníku soutěže bez předchozí kvalifikace. Samozřejmě i Tomáš Loskot rád tuto nabídku přijal a pokusí se zopakovat svůj úspěch v soutěži v roce 2005. Celkový vítěz YETD 2003 má garantovanou účast v evropském finále.\nZástupci české pobočky Scania pomáhali Tomáši Loskotovi připravit se na evropské finále, firma mu také zapůjčila na několik dní vůz Scania. Zároveň sledovali jeho úspěšnou reprezentaci během soutěže ve Švédsku.\n„S výkonem Tomáše Loskota v evropském finále jsme opravdu spokojeni. Jezdil velice dobře a jeho silnou stránkou byla především ekonomická jízda, po které byl v celkovém hodnocení na čtvrtém místě. Bohužel ho na devátou příčku posunula ztráta bodů za časové ohodnocení jízd. Nicméně obstál v náročné soutěži na výbornou a v žádném případě neudělal mladým českým truckerům ostudu,“ hodnotí výkon českého řidiče Martina Jirásková, manažerka projektu YETD v České republice.\nČeská republika by jednou z dvaceti evropských zemí, kde v letošním roce probíhala soutěž „Mladý evropský řidič“ (Young European Truck Driver – YETD). Soutěž byla určena všem řidičům nákladních vozů do 30 let. Jejím cílem bylo zvýšit povědomí mladých řidičů o bezpečnosti a přispět tak k bezpečnějšímu provozu na evropských silnicích. Vítěz musel prokázat nejen výborné teoretické znalosti v oblasti nákladní dopravy, bezpečnosti, pravidel silničního provozu, ale skvělé praktické dovednosti při přesném ovládání vozidla a defenzivní ekonomické jízdě.\nDo soutěže YETD se v České republice přihlásilo celkem 210 zájemců. Všichni obdrželi od firmy Scania CZ kvalifikační písemné testy z pravidel silničního provozu, zásad bezpečné jízdy, první pomoci a technických znalostí vozidel. Nejlepších 60 řešitelů testu postoupilo do dvou regionálních kol, kde je čekaly kromě teoretického testu, také jízdy zručnosti.\n14. června se konalo regionální kolo na letišti v Dlouhé Lhotě u Příbrami. Na prvních třech místech se umístili Jan Černohorský (C&S, s.r.o.), Jan Žiezio (Autodoprava Jan Žiezio), Miroslav Černý (Mega Trucking Bohemia, s.r.o.). O týden později, v sobotu 21. června, se soutěžilo ve Vyškově, kde první tři místa obsadili Robert Dušek (Foltýn autodoprava, s.r.o), Marcel Tovaly (Bothe-Schnitzius CZ, s.r.o.) a Radek Jedlička (Omniport, s.r.o.).\nZ každého regionálního kola postoupilo 10 resp. 11 nejlepších, kteří se utkali 23. srpna na autodromu Vysokém Mýtě. Vítězem soutěže YETD v České republice se stal Tomáš Loskot z rodinné firmy Jiří Loskot.\nPatronát nad soutěží převzala v České republice organizace BESIP, která se jako odborný garant podílela na přípravě teoretických testů a dohlížela i na regulérnost průběhu jednotlivých částí soutěže.


Týdeník SPIRIT - Ukázka z knihy Magie zvířat: KOUZELNÝ VEPŘÍK\nUkázka z knihy Magie zvířat: KOUZELNÝ VEPŘÍK\nAktualizováno: 26. květen 2017 | Napsal Se_Mis | E-mail\t| Zobrazení: 1097\nNikdo nevěděl přesně, jak a kdy se to stalo, ale nejmenší sele z jarního vrhu vietnamské prasnice si prostě našlo cestu z ohrady na louku před domem. Tam objevilo syna majitele chovu, pětiletého Petříka, který si nejraději hrál na\npískovišti v těsném sousedství ohrady. Chvíli se navzájem zvědavě zkoumali, ale velmi rychle se jejich oťukávání změnilo ve společnou hru. Když Petrova matka dovařila oběd a šla zavolat syna, zůstala překvapeně stát. Kluk a malé strakaté prase svorně hloubili jamku v pískovišti.\n„Neposílej ho zpátky, maminko. Nebo mi pořiď velkého psa a nebo brášku,“ žádal Petřík.\nMatka mu vysvětlila, že i prasátko musí ke své mamince na oběd, ale slíbila, že si ho může půjčit na hraní i zítra.\nTak nějak vypadal první den neuvěřitelného přátelství kluka a prasete Punti. Za nějaký čas nedali jeden bez druhého ani ránu a celá obec se bavila jejich pravidelnými vycházkami do nedaleké pekárny. Zpět chodil Petřík s chlebem v tašce a vepřík s rohlíkem v tlamě.\nDo roka byl z Punti šedesátikilový prasečí chlapík a jeho kamarád Petřík se za pár měsíců chystal poprvé do školy. Na jejich velkém přátelství se nic nezměnilo. A Petříkovi kamarádi brali Punťu jako člena party, který nezkazí žádnou legraci…\nTento měsíc 2026


štěstí nabídka obývací pokoj nástěnné dekor - TenStickers\nštěstí citace text nálepka\n90 cm x 90 cm 879Kč\n110 cm x 110 cm 1109Kč\nZ naší kolekce textových nástěnných citátů samolepek, srdce oteplování design se slovy o štěstí v dekorativní písmo, kompletní s obrazem malý ornament obtisk. Pokud chcete ve svém domě vytvořit teplou a přívětivou atmosféru, která je zaměřena na důležitost rodiny a štěstí, pak je tento nástěnný štítek ideální pro vás. Ideální pro zdobení každé místnosti, ať už je to vaše ložnice nebo obývací pokoj. Přizpůsobte si velikost a barvu tak, aby vám co nejlépe vyhovovala a prostoru, který chcete ozdobit. Snadno se aplikuje na jakýkoliv plochý povrch.\nInformace o štěstí citace text nálepka


Quad Magazine - V horkém křesle - Polaris RZR 1000 XP\nNové RZR má design, který se po dlouhých letech tak trochu odklání od klasiky, na kterou jsme byli zvyklí. Můžou za to hlavně trojúhelníková světla, která hodně změnila kukuč téhle potvory. Celkově RZR působí hodně kompaktně a na rozdíl třeba od Can-amu celkem subtilně. Vypadá celkem vysoké a krátké. Ale nenechte se zmást, tahle věc je pořád stejně ostrá, jako jsme byli zvyklí.\nK pohonu slouží řadový dvouválec přeplňovaný turbem, který svůj výkon přenáší přes inovovaný variátor, takže ho neztratíte v převodech tolik, jako dřív. Pohon 4x4 je On Demand, takže pokud zapnete čtyřkolku, už se nemusíte starat o uzávěrky, RZR si to vyřeší samo. Ale ruku na srdce, tahle věc projede většinu myslitelného jen se zadokolkou. Zajímavostí je rozhodně elektronický plyn. Pokyny klapce už tedy nedáváte pomocí lanka od pedálu, ale "po drátech".\nPodvozek má vpředu dvojitá A ramena a vzadu vlečná ramena se stabilizátory, která do značné míry zamezují smykům zadní nápravy při tvrdé akceleraci. Přední odpružení má zdvih 43 cm, zadní pak půl metru. To je v kombinaci s třicetipalcovými pneumatikami hodně zajímavé a hlavně funkční. Světlá výška je 37cm, no a rozvor 244cm. Poslední číslo, které by vás mělo zajímat je suchá hmotnost798 kg...\nKdyž jsem se nasoukal za volant, tak jsem rozhodně neměl pocit, že tohle je nástupce té prastaré osmistovky s jedním budíkem a kulatým volantem. Usedám do perfektně ergonomicky řešeného interiéru a koukám na volant s mnoha tlačítky, pomocí kterých mohu nastavovat auto, nebo ovládat rádio - ano, Polaris už montuje do RZR audio, které můžete ovládat z volantu.\nNo a pak je tu velký barevný displej, za který by se nemusel stydět ani Skový Mercedes. Ukazuje pár zajímavých údajů, jako je třeba výkon, který přenáší auto na kola. No a světe div se, je tu i couvací kamera. Nejdřív jsem se nad tím trochu pousmál, ale když jsem si zapnul čtyřbodové pásy a nasadil přilbu, musel jsem uznat, že to zase tak zbytečná fičura není. Vzhledem k tomu, že jezdec je opravdu dost "utopený" uvnitř bugyny, není rozhled po okolí zrovna ideální.\nVšechno řeš plynem!\nVětšinu novinářů na akci pouze vozil řidič Polarisu na sedačce spolujezdce. No a asi vědí proč. Tohle už není takové to jak máte plyn pořád na podlaze a čekáte, jestli se ta věc pořádně rozjede. Díky turbu musíte plyn dávkovat opravdu opatrně a na úzkých cestách milovického tankodromu to může znamenat náraz do stromu, než řeknete RZR.\nJízda s RZR je především neuvěřitelný zážitek. Z fleku se z vás stane jezdec Dakaru a letíte po cestách hlava nehlava. Podvozek to všechno zvládá naprosto bravurně, ale platí, že musíte mít rychlost a hlavně auto pod plynem. Pak se dá ovládat naprosto lehce a jede přesně tam, kam chcete. Zajímavá je funkce nastavení podvozku. Tu ovládáte samozřejmě tlačítky a výsledek nastavení vidíte na displeji. No a opravdu to funguje. Kamlie tlumiče přitvrdíte, můžete jet daleko razantněji. Pokud se chcete spíš "kochat", je lepší ubrat, abyste nespočítali všechny rýhy na cestě..\nTaky se nesmíte leknout nějakého toho smyku, protože zejména v kolejích, nebo na bahně prostě zadek sem tam ujede. V takovém případě je lepší se držet rad jezdců od Polarisu a řešit všechno plynem. Auto se srovná samo a vy si jen vykouzlíte další rohlík na tváři. Slabší stránkou side-by-side bývají brzdy. I ty ale Polaris odladil výborně. Nečekejte nějaký jedovatý záběr, ale dobře dávkovatelný účinek.\nMusím říct, že tohle není svezení pro úplné začátečníky. Musíte počítat s výkonem a váhou mašiny, která umí letět terénem zatraceně rychle. Musíte dobře dávkovat plyn, protože třeba ve výjezdech vás nakopne hrana a najednou se ocitnete úplně jinde, než jste chtěli. Pokud ale máte věci v hlavě srovnané a máte s jízdou v terénu zkušenosti, je tohle stroj, který vás jen tak neomrzí!


Tato trať je dlouhá 1 069 kilometrů a rychlovlaky jí projedou za tři hodiny, zatímco dosud to běžným rychlíkům trvalo deset hodin. Vysokorychlostní trať se budovala s pomocí zahraničních technologií čtyři roky (od roku 2005). Jedná se o úsek tratě, která by měla v blízké budoucnosti spojit Guangzhou s hlavním městem země Beijingem.\nRychlovlak může jet rychlostí až 394,2 kilometrů za hodinu. Je tedy nyní nejrychlejším na světě, protože rychlovlaky v Japonsku jezdí průměrnou rychlostí 243 kilometrů za hodinu, v Německu 232 kilometrů a ve Francii 277 kilometrů za hodinu.\nČína naplňuje ambiciózní program rozvoje železniční dopravy ve spolupráci s firmami Siemens, Alstom a Bombardier s cílem rozšířit současnou železniční síť v délce 86 000 na 120 000 kilometrů, z toho 12 000 má být vysokorychlostních. Již nyní je čínská železniční síť druhá nejdelší na světě po Spojených státech amerických.


100 let vlajky | PETATŘICÁTNÍCI\n100 let vlajky\nDovoluji si Vám dnes nabídnout text z webu ČsOL vytvořený bratrem Petrem Tolarem.\nVlajka je nejviditelnějším státním symbolem, kterým naši zemi reprezentují státní činitelé, sportovci, či ozbrojené složky. Slušní a spořádaní občané uchovávají vlajku ve veliké úctě, chrání ji a udržují v pořádku. Vlajka sklízí zasloužený vděk a lásku vlastenců, za to dodává sílu a pozvedá mysl národa v dobách zlých. Vlaje na budovách, na žerdích, na vozidlech. Bez státní vlajky se neobejdou akce na nejvyšší úrovni protokolu, stejně jako vzpomínkové nebo sportovní akce na vesnicích.\nČeská vlajka vlajkou československou\nV den vzniku samostatného československého státu, 28. října 1918, vlály v Praze a dalších českých městech vlajky dvoubarevné. Tvořily je dva vodorovné pruhy, horní bílý a spodní červený. Od 13. století to byly barvy Českého království, barvy vycházející z českého znaku bílého (stříbrného) lva na červeném poli a z moravského znaku šachované bílo (stříbro) červené orlice. Jakkoliv měli své barvy také Moravané, Slezané a Slováci, pod červeno-bílou zástavou bojovali za samostatný stát všichni českoslovenští legionáři v Rusku, ve Francii i v Itálii. Touto vlajkou se prezentovali čeští krajané v zahraničí, a pod touto vlajkou vystupoval také Tomáš G. Masaryk a další činitelé Československé Národní rady. Neoficiálně ji nosili i čeští vojáci rakousko-uherské armády během první světové války.\nČeskoslovenská Národní rada se sídlem v Paříži, která se fakticky stala exilovou vládou dosud neexistujícího státu, vydala v září 1918 dokument, kterým bílo-červenou vlajku označila jako „československou vlajku“ budoucího státu.\nMladá Československá republika začala přirozeně používat vlajku bílo-červenou, byť jako provizorium. Nevyjadřovala však novou územní celistvost Československa. A co více, ve střední Evropě se nacházely dva sousední státy s identickou vlajkou – Československo a Polsko – a třetí ze sousedů – Rakousko – s vlajkou snadno zaměnitelnou. Bylo potřeba najít novou podobu, která by byla akceptovatelná pro všechny obyvatele a zároveň by jasně identifikovala nový stát na mezinárodním poli. Hledání začalo již krátce po ustanovení republiky. Znaková komise zřízená při ministerstvu vnitra byla složená z odborníků z řad vexilologů a dalších pomocných věd historických, jednala dlouho a bez pochyby pečlivě. Nelze si představovat, že proces vzniku československé státní vlaky byl jednoduchý. O tom ostatně svědčí i fakt, že byla podoba vlajky přijata až rok a půl po vzniku republiky.\nMezi členy komise patřili: univerzitní profesor dr. Gustav Friedrich, ředitel Zemského archivu dr. Jan B. Novák, ředitel archivu ministerstva vnitra dr. Ladislav Klicman, profesor František Kysela z Umělecko-průmyslové školy, dr. Václav Vojtíšek z pražského městského archivu, nebo historik umění a tajemník ministerstva školství dr. Václav V. Štěch. A v neposlední řadě také zaměstnanec archivu ministerstva vnitra a heraldik Jaroslav Kursa. Komise nejdříve řešila podobu malého a velkého státního znaku, až od dubna 1919 se začala naplno zabývat státní vlajkou.\nBylo jasné, že nová československá vlajka bude muset obsahovat třetí barvu. Během zasedání Národního shromáždění československého dne 30. října 1919 byl podán vládní návrh zákona, kterým měla být stanovena podoba státních barev a vlajky. Tento vládní návrh jasně deklaroval, že státními barvami jsou bílá, červená a modrá. Šlo o tzv. slovanskou trikolóru, která vzešla z Všeslovanského sjezdu konaného roku 1848 v Praze. Zvolenou trojici barev historicky využívaly jak slovanské země (Rusko, Srbsko), tak západní spojenci z válečných let (Francie, Velká Británie, Spojené státy americké).\nModrá barva bývá nejčastěji vykládána jako symbol Slovenska. Ovšem je třeba připomenout, že se modrá vyskytovala také ve znacích Moravy, některých slezských oblastí (Těšínsko, Ratibořsko) a Podkarpatské Rusi. Zvolená trojice barev tedy spojovala všech pět zemí, které společně tvořily meziválečné Československo.\nVýběr státních barev byl přirozený a logický. Daleko složitější byla otázka jejich umístění na nové vlajce. Původní bílo-červené vodorovné pruhy měly být zachovány jako odkaz boje za samostatnost a nabyté svobody, které bylo dosaženo právě pod touto vlajkou. Jak a kam tedy ideálně umístit novou modrou? Nabízelo se přidat třetí vodorovný pruh, čímž by se ovšem vlajka příliš podobala již existujícím státním vlajkám Království Srbů, Chorvatů a Slovinců, Lucemburské velkovévodství, či Nizozemského království. Tato možnost byla brzy vyloučena. Bylo jasné, že je třeba hledat originální podobu, která by novou republiku dělala jedinečnou.\nJiž zmíněný Jaroslav Kursa, rodák z Blovic na Plzeňsku, bývalý učitel, nadšený heraldik a zaměstnanec archivu ministerstva vnitra, odborně zpracovával většinu návrhů doručených komisi k posuzování. A s prací na tvorbě státní vlajky zašel ještě dál, když komisi předložil i své vlastní návrhy. Ty zpracoval pravděpodobně na jaře roku 1919. Otázku využití modré barvy, se rozhodl vyřešit použitím klínu vsazeného mezi bílý a červený pruh. Klín vycházel z žerďové strany a sahal do 1/3 délky vlajky. (Mezi Kursovými návrhy byla také varianta modrého klínu o délce ¼ délky vlajky, nebo vlajky bez použití klínu).\nK práci na tvorbě nové státní vlajky byli přizváni také zástupci Uměleckého sboru Památníku odboje. Jednalo se například o sochaře a medailéra Otakara Španiela, malíře a grafika Františka Kupku, architekta Josefa Gočára a další. Své návrhy (celkově 32) odevzdali umělci Památníku odboje komisi dne 14. července 1919. Mezi nimi byly i návrhy malíře a sochaře Jaroslava Jareše, obsahující klín v levé (žerďové) části vlajky. Ve svých nápadech navrhoval Jareš klín černý, se znakem červeného husitského kalicha, v některých případech i modrý. Ani poměrem, ani celkovým provedením však Jarešovi odevzdané návrhy nepřipomínaly později přijatou podobu vlajky. Přesto byl Jaroslav Jareš po dlouhá léta spojován s autorstvím československé státní vlajky.\nPouhých deset dní předtím, 4. července 1919, předložil Josef Kursa své návrhy obsahující vlajku s bílým a červeným pruhem a modrým klínem sahajícím do 1/3 délky vlajky znakové komisi. Na rozdíl od uměleckých návrhů dodaných Památníkem odboje, byly Kursovy návrhy dokonale graficky zpracované, včetně stanovených poměrů.\nUplatnit klín doporučoval i jeden ze členů komise, inženýr Antonín Valšík. Ten byl po vyhlášení samostatného státu přidělen k námořnímu odboru Ministerstva národní obrany. Jeho zkušenosti ze služby u rakousko-uherského námořnictva se projevily i během práce pro komisi. U Pražské paroplavební společnosti domluvil zkoušky vlajky na dvou parnících plavících se po Vltavě. Sám k tomu uvedl: "Vyhotovena byla vlajka, jezdily pod ní dva parníčky asi 4 dny na Vltavě a pozorovali jsme tu vlajku jak v přírodě, tak ve městě za svitu slunce i za večerního šera a shledali jsme, že svým seskupením i tvarem co vlajka vyhovuje, poněvadž je zdaleka rozeznatelná, působí určitým vážným dojmem a liší se od všeho toho, co již stává, nebo co by jí mohlo dáti výraz jakési malichernosti…"\nJednou z navrhovaných vlajek, která se sice nestala státní ani národní, ale dočkala se alespoň částečně podobného využití, byla vlajka navržená čelním členem Československé Národní rady a pozdějším ministrem vojenství Milanem R. Štefánikem. Do modrého pole byly vodorovně umístěny tradiční bílý a červený pruh, které byly na straně odvrácené od žerďové zakončeny do podoby trojúhelníku. Uprostřed bílo-červených pruhů se nacházely žluté (zlaté) iniciály "ČS". Tato, nejčastěji označovaná jako "Štefánikova vlajka", se stala vlajkou Československé Národní rady v Paříži a byla využívána i československými legionáři na Sibiři.\nMezi nejznámější návrhy na státní vlajku Československa patří práce slavného malíře a účastníka protihabsburského (později i protinacistického) odboje Vojtěcha Preissiga. Ve spolupráci s Milanem R. Štefánikem navrhl vlajku tvořenou dvěma červenými, dvěma bílými a jedním modrým pruhem, ve kterém se nacházely čtyři pěticípé hvězdy. Hvězdy symbolizovaly čtyři země – Čechy, Moravu, Slezsko a Slovensko – které společně tvořily Československou republiku. V době tvorby této vlajky ještě nebyla připojena Podkarpatská Rus. Vlajka se objevovala na Preissigových propagačních plakátech a pro své rozšíření mezi krajanskou komunitou ve Spojených státech amerických bývá nazývána jako "vlajka amerických Čechoslováků".\nI další návrhy státní vlajky obsahovaly symboly pěticípých hvězd a zcela jasně odrážely inspiraci vlajkou hvězd a pruhů Spojených států amerických, které měly zásadní význam pro uznání československé samostatnosti. Neméně silný byl vliv husitské tradice. Symbol husitského kalicha ve svých návrzích uplatňoval Jaroslav Jareš.\nPřijetí Kursova návrhu\nNávrh, který znaková komise doporučila jako nejlepší – tedy Kursova vlajka s bílo-červenými pruhy a třetinovým modrým klínem – nebyl přijat automaticky. Klín vzbuzoval nedůvěru a působil exoticky. Od ledna do března 1920 tak probíhala jednání zástupců komise a ústavního výboru. Testování v praxi (na parnících) prokázalo, že vlajka bude vypadat originálně a zároveň vkusně v nejrůznějším prostředí i denní době. Na svých jednáních dospěla komise k poslední úpravě Kursova vítězného návrhu. Žerďový modrý klín byl z estetických důvodů prodloužen do poloviny délky celé vlajky. Tím bylo také dosaženo vyváženého zastoupení všech tří barev.\nJeště během posledních jednání 16. března 1920 musel inženýr Antonín Valšík použití klínu obhajovat před ústavním výborem. Mimo jiného k tomu dodal: "Co se týče klínu, pamatuji se na dojem, který ve mně vyvolaly prapory čínské v Tien-tsinu a Pekingu, kde každý oddíl vojska má svůj prapor ve tvaru klínu, a sice většinou ve tvaru trojúhelníka ostroúhlého. Tvary těchto čínských praporů vznikly z pouhého pozorování přírody a z velkého smyslu Orientálců pro pohyb vlnitý v přírodě. Když voják nese prapor na vysoké žerdi, je přirozeno, že jeho konec při nejmenším pohybu vlaje a nabývá tím prapor živosti, který je jaksi důkazem síly. Kdyby si byli udělali praporec tvaru obdélníka jako je vlajka, co by to mělo za následek? Následek by byl ten, že při této velké délce tíhou by vlajka klesla a byla by mrtvá, neživá a bylo by k tomu potřebí velice silného větru, aby vlála a činila dojem živosti. Tomu všemu se vyhoví tím, že my zde nedáváme formu trojúhelníka pravoúhlého, nýbrž formu heraldického klínu a tím, že dáváme vlajce přesné rozměry, které jsme vzali z vlajky holandské a anglické, tedy dvou nejstarších námořních národů, kteří mají v tomto ohledu největší zkušenosti. Tím se docílí, že vlajka bude vždy živá."\nK přijetí již zmiňovaného zákona č. 252/1920 Sb. z. a n., který definoval konečnou podobu symbolů Československé republiky, nemohlo dojít dříve, než byla přijata nová ústava. Ústavní listina Československé republiky byla přijata až 29. února 1920 s účinností zákona od 6. března 1920. Do té doby byla stále v platnosti tzv. Prozatímní ústava z listopadu 1918, která sama otázku podoby státních symbolů neřešila a užívání historické bílo-červené vlajky tak vycházelo ještě ze zvyklosti Československé Národní rady z posledního roku první světové války. Zákonem č. 252 se tak zrodil nový symbol československé státnosti.\nJakkoliv bylo autorství československé státní vlajky v průběhu desítek let zapomenuto a následně připisováno jiným lidem – Jaroslav Jareš – nebo se o ně jiní hlásili – americký Čech Josef Knedlhans – faktem uznávaným všemi českými vexilology zůstává, že pravým autorem byl archivář Jaroslav Kursa. Jeho památku od roku 2005 v rodných Blovicích připomíná pamětní deska, ve které je znázorněna podoba původního Kursova návrhu státní vlajky (s klínem sahajícím do 1/3 délky vlajky).\nKromě období nacistické okupace, kdy od 19. září 1939 do 5. května 1945 používal Protektorát Čechy a Morava vlajku o třech vodorovných pruzích (shora dolů: bílá, červená, modrá) a klerofašistická Slovenská republika také (shora dolů: bílá, modrá, červená), nedošlo k žádným změnám podoby československé státní vlajky. Nutno podotknout, že ani za války nebyla kontinuita použití československé vlajky přetržena díky exilové vládě prezidenta dr. Edvarda Beneše a jednotkám zahraničního odboje. I domácí odbojové hnutí uznávalo jako jedinou vlajku Československé republiky; její motiv se objevoval v ilegálních tiskovinách a někteří odbojoví pracovníci na ni skládali přísahu.\nJak začátek později potlačeného Slovenského národního povstání, tak i celonárodního povstání proti nacistickým okupantům v květnu 1945 měl ve všech městech a obcích vždy stejný projev – vyvěšení vlajek Československé republiky. Vyvěšovaly se vlajky ukrývané po dobu okupace, ale i narychlo sešité z kusů látek. Oddíly českých povstalců malovaly vlajky na své rukávové pásky, na přílby, přezky i techniku ukořistěné německým vojákům. Vděčné obyvatelstvo vlajkami vítalo armády osvoboditelů po šesti letech útlaku a představitele zahraniční vlády a odboje po jejich návratu do svobodné vlasti.\nVlajkou České republiky\nNa rozdíl od státních znaků nedoznala československá státní vlajka úprav ani během změn režimů. Jak v roce 1948, tak v roce 1989, kdy se stala jedním ze symbolů Sametové revoluce. Česká a Slovenská federativní republika měla jak společnou původní československou vlajku, tak každá z federativních republik vlastní. V případě České federativní republiky se jednalo o historickou vlajku složenou z bílého a červeného pruhu. Její používání se však nevžilo.\nPo rozdělení československé federace si nová Česká republika, i přes protest Slovenska, ponechala původní podobu státní vlajky z roku 1920. Tedy vlajku o poměrech stran 2:3, s horním vodorovným bílým pruhem, spodním vodorovným pruhem červeným a modrým klínem vycházejícím z žerďové strany a sahajícím přesně do poloviny celkové délky vlajky. Slovenská republika se vrátila ke své trikolórové vlajce, s bílým, modrým a červeným vodorovným pruhem, který doplnila o bíle lemovaný malý státní znak. Slovenský protest byl oprávněný, neboť se jednalo o porušení druhého odstavce článku 3 ústavního zákona č. 542/1992 Sb. z. a n. o zániku České a Slovenské federativní republiky, který oběma zemím zamezoval používání původních symbolů. Po nabytí platnosti zmíněného zákona však tato podoba vlajky nepatřila žádnému státu na světe a byla tedy volná pro použití samostatnou Českou republikou. Na to reagoval zákon č. 3/1993 Sb. z. a n. o státních symbolech České republiky, který je platný dodnes.\nO kvalitách Kursou navržené státní vlajky asi nejvíce svědčí fakt, že ji hrdě používáme již sto let.


Saturn 2010/2011 - Stránky 14 - Astronomické fórum\nPříspěvek #196 od Lukemon » 12. 03. 2011, 09:28\nDnes, hned po půlnoci jsem pozoroval Saturn. Nebyl jsem si jist jestli bouři vidím nebo ne, ale v 1:30 SEČ už byla vidět pěkně, seeing se zlepšil, dalo se použít zv. 200x, bouři jsem viděl jako dvě drobné bílé skvrnky kousek od sebe, ale i tak to nebylo vidět tak pěkně jako minule, že bouře byla vidět na první pohled. Bouře asi tak jasně už nezáří nebo za to může zase seeing, zv. 275x bylo nepoužitelné, minule to krásně šlo.\nNemám ted moc času, takže nevím kdy bude kresba.\nPříspěvek #197 od Lukemon » 13. 03. 2011, 13:33\nViditelnost bouře na Saturnu v 11. týdnu 2011 v SEČ pro CM 3 120°.\nPříspěvek #198 od MaG » 13. 03. 2011, 16:23\nSkvěle díky, jsem rád, že to sem dáváš tak, že to hned mohu dávat i do článku na astro.cz ;)\nPříspěvek #199 od capcar » 15. 03. 2011, 07:12\nPo vcerajsom prvom pozorovani Saturnu som bol trosku sklamany. Niesol som 300ku dobsom asi 500m hore po luke na kopec a dokym sme tam dosli (inac sme sa vosli do stareho nie-kombi favoritu: 300 dobson plnotubus, podstavec, sofer, ja a este jeden kamos a dajake haraburdie:) ) tak sa uplne zatiahlo, prisli mraky tak sa skoro vobec nedal pozorovat ani mesiac. Ked sa pri saturne vytvorila v mrakoch diera a po prvykrat som ho uvidel, zdal sa mi byt niejako velmi malicky, ocakaval som ze bude trosku vacsi...bol uplne maly asi o polovicku mensi ako Jupiter. Pozoroval som ho s 24 panoptic a parracor, nemam nic ine len tie dva setove plossly 10,25 a ten 10 je dajaky nemotorny taky neprijemny....skoda.....myslite ze by pri dobrom seeingu pomohol powermate?? ak ano aky?? Do buducna este planujem ethos 13 a 8.\nPříspěvek #200 od bara » 15. 03. 2011, 16:55\nJak to tu čtu těšim se až budu zdravá a budu moc jít se sama kouknout na Saturn. Ještě jsem neměla to štěstí vidět ho tak snad se mi ti vydaří. Jen aby bylo pěkné počasí. Chtěla bych se zeptat kde ho na obloze přesně naleznu a zda mám šanci vidět něco se s dalekohledem co mám?\nMám SIRIUS 70/900.\nPříspěvek #201 od seminko3 » 15. 03. 2011, 18:10\nAhoj Báro.Až se teda uzdravíš a bude jasno,koukni řekněme ve 22hod.na jihovýchod.Kousek nad obzorem uvidíš jasnější hvězdu Spicu,která patří do souhvězdí Panny a nad ní přibližně stejně jasný objekt což už je Saturn. ;)\nPokud máš alespoň otočnou mapku,tak tam tu Spicu najdi a dál je to brnkačka. ;D\nPokud ještě nemáš nějaké planetárium v PC tak si stáhni volně Stellarium a nebo Cartes du Ciel.Hodně ti to pomůže v orientaci na obloze.\nKdysi jsem měl dalekohled podobných rozměrů s okuláry,které dávaly zvětšení 40x a 80x což už na prstence stačilo. :D\nDržím ti palce při lovu.\nPříspěvek #202 od bara » 15. 03. 2011, 18:23\nděkuju moc. Otočnou mapku mám. Planetária jsem v PC měla než se počítač rozbil a ještě jsem si tam nic nestáhla znova. Ale koukám že je to naprosto ideální pro pozorování promě. Jihovýchodní oblahe je přímo za domem a tam nejraději pozoruju. A myslíš že uvidim i prstence. Když koukám na Jupiter tak je to jen oranžová skvrna. Takže se bojim abych něco viděla :)\nPříspěvek #203 od Artaban » 15. 03. 2011, 18:58\nBáro záleží jaké máš zvětšení. Jestli máš 10mm okulár, tak zvětšení 90x bude na prstenec a kotouček planety stačit. Jen počítej s tím, že to bude dost malé,ale vidět to bude. Tvůj dalekohled by možná šel až na 140x (2D)\nale už to je max. hranice a bude i trochu chybět světlo. Jinak Saturn je při zvětšení asi 160x už pěknej. Průměr objektivu by to chtělo asi 10cm. Dej vědět co jsi viděla.\nPříspěvek #204 od denis.marc » 15. 03. 2011, 20:25\nNebude si sice nic extra, ale prstenec bude vidět i při menším zvětšení než 90x.\nPříspěvek #205 od Lukemon » 15. 03. 2011, 21:22\nPozdě, ale přece, kresba Saturnu z 12.3. 2011:\nTy odstíny na Saturnu se snad asi rychle mění. Rovníkové pásmo bylo nejtmavší hned po NEB, minule to byl severní pol. Jindy zas Artaban viděl zářící okraje prstenů a já zas naopak, nyní byly celé stejné, kromě vnitřního nevýrazného prstence.\nBouře je zvýrazněná tečkami, oválný tvar bouře nebyl tak výrazný jako bouře ve tvaru kruhu, která pěkně svítila. Stín na prstenci se během cca jednoho měsíce viditelně zmenšil.\nJinak tentokrát bouře nebyla tak výrazná a nepřehlédnutelná.\nPříspěvek #206 od Jasnovidec » 16. 03. 2011, 00:28\nBudu mít asi hloupou otázku, ale při jakém minimálním zvětšení mám šanci zahlédnout prstenec?\nPříspěvek #207 od Konihlav » 16. 03. 2011, 00:45\nhele ja jsem totalni vizualni "lama", ale tipuji 48x, pac s tim jsem na to kdysi koukal (pred 2ma lety).\nPříspěvek #208 od Jasnovidec » 16. 03. 2011, 01:58\nOK, díky. Letos si ho utéct nenechám.\nPříspěvek #209 od denis.marc » 16. 03. 2011, 02:30\npři jakém minimálním zvětšení mám šanci zahlédnout prstenec?\nPři zvětšení 35x v R70/700 pohodlně. Ověřeno to mám mnohokrát, naposledy právě před chvílí. ;)\nMěl jsem k dispozici jen zv. 35x, prstenec určitě k poznání, měsíc Titan taky a 58x, tam už chvílemi k vidění i Rhea. :)\nPříspěvek #210 od Regulus » 16. 03. 2011, 08:50\nZaleží co myslíš tím "zahlédnout prstenec" Ono trochu bumbrlatější kotouček (což v podstatě znamená že prstenec už jde vidět) je i při zvětšení menším, ale ne že by to bylo na nějaké pozorování... Ale jestli máš kolem 50x tak už to jde, kolem 100x už jde vidět Saturnek pěkně, na detaily to chce tak 150x a víc.\nLukemon - pěkná kresba, zvlášť při tom seeingu.


Zázraky se dějí. Chlapec přežil několikahodinový let v podvozku — ČT24 — Česká televize\nZázraky se dějí. Chlapec přežil několikahodinový let v podvozku\nSan José - Šestnáctiletý chlapec zázračně přežil více než pětihodinovou cestu z Kalifornie na Havaj. Celou dobu se skrýval v podvozku. Mluvčí Hawaiian Airlines uvedl, že letecký personál si ho všiml až poté, co stroj přistál v cílové destinaci. Chlapce se poté ujali lékaři a vyslýchala ho FBI. Údajně utekl z domova, přeskočil plot na letišti v San José a schoval se v podvozkové šachtě. Mladík prý nebude čelit žádným obviněním. Jeho případu se ujme úřad sociální péče.\nPodle vyšetřovatelů i aerolinek jde o zázrak. Lékaři označili chlapcův stav za „stabilní“. Záznamy od roku 1947 přitom hovoří jasně: podobným způsobem se snažilo letět načerno asi 100 osob - tři čtvrtiny z nich to nepřežily.\n„Měl neuvěřitelné štěstí, že přežil,“ uvedla havajská letecká společnost Hawaiian Airlines, v jejímž stroji mladík v neděli letěl. Ve vysoké nadmořské výšce lidé nemají dostatek kyslíku a musí čelit silným mrazům. Cestovní výška stroje byla podle Reuters 11,5 kilometru.\nMladík upadl do bezvědomí\nO mimořádném štěstí hovořil také Federální úřad pro vyšetřování (FBI), který se případem zabývá. Mluvčí FBI Tom Simon řekl, že větší část letu, který na Havaj trvá asi pět a půl hodiny, byl mladík v bezvědomí. „Je úžasné, že přežil,“ dodal Simon s tím, že vyvázl bez zranění.\nPodle Simona si mladík na let nepamatuje. Při výslechu řekl, že se po hádce s rodinou rozhodl utéct. Ze záznamu bezpečnostní kamery na kalifornském letišti v San José je patrné, že v neděli ráno přeskočil plot. Jeho černý let se prozradil až po přistání na havajském ostrově Maui, kde si chlapce na ranveji všimli zaměstnanci letiště.


Poděbrady s Drahotovou i obhájcem - Atletika\nHomepage › Aktuality › Poděbrady s Drahotovou i obhájcem\n31. března 2018, 13:59\nAnežka Drahotová byla třetí v Luganu a časem 1:34:37 potvrdila "limit" pro MS v Dauhá.\nKubánec Juan Miguel Echevarria skočil v Havaně s přílišným větrem (+3,3 m/s) 892 cm, nejdál od 1995.\nČíňanka Liou Chung jako první žena ušla 50 km pod 4 hodiny, za 3:59:15, stalo se v Chuang-šanu.\nPortugalská Leiria dostala od Rady EAA přidělený vrhačský EP na roky 2020, 2021 a 2022.\nMistrovství Evropy do 22 let bude hostit v roce 2021 norský Bergen, potvrdila Rada Evropské atletiky.\nZemřel Vlastimil Brlica\nDokumenty k Valné hromadě ČAS 2019\nBrožura Pražské atletické soutěže 2019 - II. část\nSoutěžní poplatky v soutěžích družstev 2019\nBrožura Moravskoslezské atletické soutěže 2019\nPozvánka na školení trenérů žactva v Turnově\nLetní světová univerziáda (Neapol) - informace pro zájemce\nPozvánka na školení trenérů žactva v Holešově


FOTOGALERIE: Fotbalisté Klatov divizi zachránili - Klatovský deník\nKlatovy – Damoklův meč v podobě sestupu z divize visel nad fotbalisty SK Klatovy 1898 před posledním kolem, ve kterém přivítali doma druhý tým tabulky – Aritmu Praha.\nDivize 2017/2018: Klatovy (červené dresy) - Aritma Praha 2:0 | Foto: Deník / Tomáš Kanta\nJistotu záchrany jim dávala pouze výhra, kterou nakonec po nejlepším výkonu v sezoně oslavili.\nDomácí hráči věděli, o co hrají, a hned od začátku si svou aktivitou vytvářeli šance. První příležitost měl Krejčí, ale jeho střelu brankář vyrazil na roh. Diváci si zakřičeli gól v 11. minutě po hlavičce Pavloviče, který poslal míč do brány po centru Krejčího. Šance na zvýšení náskoku poté spálili Krásný a Diviš, ale Pavlovič se ve 31. minutě už mýlit nemohl, když mu míč před prázdnou bránu připravil Krejčí.\nVe 36. minutě už to mohlo být 3:0, ale Krejčí těsně minul zblízka bránu. Ve 43. minutě potřetí skóroval Pavlovič, ale radost z hattricku mu zkazil odpískaný offside. Hosté v prvním poločase zahrozili třikrát. Dvakrát nebezpečně hlavičkoval Vávra a střela Glasnoviče, před kterým už byl pouze gólman Rojík, šla těsně vedle.\nAtraktivní fotbal byl k vidění i ve druhé půli. Další šanci měl v 55. minutě Krejčí, ale branku přestřelil. Klatovským zatrnulo v 76. minutě, kdy po chybě Rojíka zívala na Petráka prázdná brána, ale Rojík stačil svým skokem naslepo míč směřující do brány na poslední chvíli zachytit.\n„Jarda předvedl něco pro lidi, vždyť fotbal se hraje pro ně,“ okomentoval v nadsázce po zápase Rojíkovu chybu klatovský trenér Michal Čadek. Dvě gólové šance měl poté ještě domácí Tříska, ale neproměnil je, a tak utkání skončilo 2:0. Klatovští si tak mohli oddechnout a naplno si mohou příští víkend užít oslavy 120 let od založení klubu.\n„Jsem plný emocí. Uvidíme, až si v klidu sedneme a rozebereme si, co se nám povedlo. Zachráněni už jsme měli být před čtyřmi koly, ale bohužel se to natáhlo na nejdelší možný scénář. Jsem rád za kluky, že to mají za sebou, protože ten týden po Přešticích byl hodně náročný. Kluci dnes hráli to, co jsme si řekli. Hráli zodpovědně a poctivě pracovali celých 90 minut, i když pár zaváhání, po kterých jsme mohli inkasovat, tam bylo. Ale zvládli jsme to a už se těším na příští ročník,“ byl spokojený Čadek.\nOddechnout si po zápase mohl i Milan Mészáros. „Soustředili jsme se celý týden, abychom to zvládli. Už jsme mohli být v klidu minulý týden, ale bohužel to dopadlo, jak to dopadlo. Jsem šťastný za všechny hráče, za celé vedení, za fanoušky, že jsme to zvládli. Myslím, že jsme předvedli dobrý výkon. Kdybychom takhle hráli vždycky, tak jsme nemuseli být tam, kde jsme. Spíš to bylo o našich hlavách, než že bychom na to neměli,“ řekl klatovský kapitán.


Pokud například chytrý telefon selhal, určitá funkce nefunguje, ve většině případů je nejjednodušším řešením tohoto problému restartování zařízení.V tomto článku vám ukážeme, jak restartovat chytrý telefon Android, a to i v případě neobvyklých situací.\nObvyklý restart je následující: stiskněte tlačítko zapnuto /vypnuto a přidržte jednu nebo dvě sekundy.\nJakmile se na obrazovce objeví nabídka, tlačítko uvolněte.Z této nabídky vyberte „Restartovat“ nebo „Restartovat“.\nAle je to úplně jiná záležitost.\nChytré telefony se systémem Android mohou zamrznout a počet zamrznutí závisí na mnoha faktorech: modelu smartphonu, jeho firmwaru, nainstalovaných aplikacích atd.To je důvod, proč někteří majitelé chytrých telefonů vůbec nevědí, že chytré telefony mohou zamrznout, zatímco jiní se s tímto problémem pravidelně setkávají.Co by se tedy mělo udělat, pokud Android smartphone stále zamrzne?\nBudete překvapeni, ale na některých velmi starých zařízeních najdete samostatné tlačítko Reset!V budoucnu to výrobci odmítli - ve prospěch levnější výroby: proč potřebujeme samostatné tlačítko Reset, pokud můžete použít stávající mechanické klíče?\nPrvní metoda je nejjednodušší.Vše, co uživatel potřebuje, je stisknutí a podržení tlačítka zapnutí /vypnutí smartphonu po dobu asi 10–20 sekund, dokudobrazovka zhasne.V některých případech musíte držet klíč déle - až minutu, ale je to výjimka.\nRovněž je třeba poznamenat, že ve výše uvedeném případě se smartphone nemusí sám restartovat, pokud se vypne, dojde k takovým situacím.Chcete-li zařízení zapnout, stiskněte a podržte tlačítko zapnutí /vypnutí.\nDruhou metodou je stisknutí a podržení tlačítek redukce zvuku + zapnuto /vypnuto, dokud se počítač restartuje.\nBuď - tlačítka pro zvýšení /zapnutí /vypnutí zvuku.\nObracíme se na jeden z nejneobvyklejších případů, s nímž se uživatelé mohou setkat - restartování smartphonu, pokud tlačítko zapnutí /vypnutí nefunguje.\nPomůže zde všemocný trh Plya.Spusťte aplikaci pomocí ikony na ploše.\nVyberte aplikaci ze seznamu podle svých představ.Existují aplikace, které vyžadují práva root, jsou bez.\nPříklad takové aplikace.\nKdyž začínáte, okamžitě uvidíte zprávu o čase před restartem.\nV tomto příkladu jsou požadována práva root, bez jejich restartování nefunguje.\n2018 chytrých telefonů Qualcomm Snapdragon 835\nSamsung píše: Stahování.Nevypínejte cíl!Co dělat


Kniha: Rozhovory o interview | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Rozhovory o interview\n> Rozhovory o interview\nKnížka Rozhovory o interview navazuje na tituly O fejetonu, s fejetonem (Karolinum, 2007) a Pokusy a dobrodružství: poznámky k eseji (Karolinum, 2008). Cílem publikace je poskytnout různé osobní ... (celý popis)\nMonografie poskytuje osobní pohledy řady autorů na žánr rozhovoru, vymezuje jeho postavení v historickém vývoji žánru až po současnou pozici v médiích. Uvedená práce navazuje na díla: O fejetonu a Pokusy a dobrodružství: poznámky k eseji. Monografie vychází z vědeckého záměru Žurnalistika v informační společnosti. Jedná se třetí práci, která se zabývá jedním z publicistických žánrů. Praktický i teoretický pohled na rozhovor (interview) poskytli významní autoři - Alena Blažejová, Marek Eben, Oleg Kopáč, Ondřej Neff, Barbora Osvadová, Olga Sommerová, Jan Suk a řada dalších. Každý z oslovených autorů napsal stať o vlastním způsobu vedení rozhovoru, vyznal se ze zkušeností, zauvažoval o tom, čím by tento žánr měl být, co by měl či neměl představovat. Zastoupen je tradiční rozhovor z tištěných periodik, rozhlasové a televizní interview a také jeho modifikovaná internetová podoba. Lze se dovědět, jak dělat rozhovory na politická a kulturní témata i interview s různými osobnostmi. Popsán je postup, kdy rozhovor není denní záležitostí, ale předpokládá se jeho publikování, na zřeteli je i otázka autorizace. - "... rozhovor by měl být ušlechtilým, odvážným, nikoli jenom čas získávajícím taktizujícím soubojem". Bibliografie literatury k tématu a medailony autorů.\nKnížka Rozhovory o interview navazuje na tituly O fejetonu, s fejetonem (Karolinum, 2007) a Pokusy a dobrodružství: poznámky k eseji (Karolinum, 2008). Cílem publikace je poskytnout různé osobní pohledy na žánr rozhovoru, od vymezování jeho pozice přes nástin dějinného vývoje k jeho současnému místu v médiích včetně internetu. Editoři Barbora Osvaldová a Radim Kopáč vyzvali ke spolupráci zajímavé autory, mezi jinými Marka Ebena, Ivo Fencla, Karla Hvížďalu, Naďu Klevisovou, Janu Klusákovou, Rudolfa Křesťana, Václava Moravce, Ondřeje Neffa, Olgu Sommerovou, Jindřicha Šídla, Martu Švagrovou, Petra Volfa a další. Ti všichni přispěli svými zkušenostmi s rozhovorem, ať už jako tázající se, nebo dotazovaní. Texty zahrnují jak informace z denní žurnalistické práce, tak praktické rady k přípravě knižních interview.\nKe knize "Rozhovory o interview" doporučujeme také:


Petice za utýraného Marečka koluje i v Jihlavě - Třebíčský deník\nPetice za utýraného Marečka koluje i v Jihlavě\nJihlava – Ten tragický příběh dvouletého Marečka z Loun, kterého v únoru nejspíše utýral k smrti přítel jeho matky, zasáhl mnoho lidí v celé republice. Zvedla se velká vlna emocí a solidarity s nevinným dítětem a v místě, kde k brutálnímu činu došlo, začali velmi rychle také jednat.\nPIETA ZA MAREČKA. Stovky lidí dorazily v neděli 24. února po poledni na lounské Mírové náměstí rozloučit se s tříletým Marečkem, který na následky týrání zemřel 16. února. Lidé zapalovali svíčky, přinášeli plyšáky, pietní místo vznilo u morového sloupu. Z | Foto: Deník / Redakce\nPetiční výbor Louny a spolek lidí, kteří chtějí alespoň trochu zabojovat, totiž s pomocí právníka vytvořil tištěnou formu petice za řádné vyšetření tohoto případu a za přísnější tresty za hrůzné činy páchané na dětech. Petici můžete podepsat také v Jihlavě, k dispozici je v Café Tuzex na Masarykově náměstí. Domlouvají se i další místa, kde se petice objeví.\nPolná rozdělila peníze z hazardu\n„Tragický osud malého kloučka mě opravdu moc zasáhl, chtěla bych tedy přispět alespoň posbíráním podpisů, i kdyby jich bylo jen pár. Případ sleduji již od samého začátku, zajímají mě všechny nové informace. Lidé u článků, které se objevily na sociálních sítích, nejdříve vyjadřovali hněv vůči matce a jejím příteli, bylo tam plno nenávistných komentářů, po několika dnech se to změnilo ve smutek a soucit s malým dítětem. Vznikla speciální facebooková skupina věnovaná Marečkovi, dále petice a navíc několik pochodů ve městech napříč republikou,“ vysvětlila iniciátorka petice v Jihlavě Michaela Rychtecká.\nPočet nehod letos na Vysočině prudce vzrostl\nSvůj podpis můžete v Jihlavě připojit do konce března. “Hned 1. dubna pak budu petice s podpisy posílat hlavní organizátorce, která je pak zašle na patřičné místo,“ doplnila k tomu Rychtecká. Více informací je k dispozici na facebookové události Petice za Marečka – Jihlava.


Servis strojů DOOSAN | Doosan\nDaniel Jindra - vedoucí servisu\nU nás péče o zákazníka prodejem stavební techniky nekončí, ale začíná. Odborná péče profesionálů, kvalitní originální náhradní díly a servis do 24 hod. po celé ČR - stačí zavolat naši servisní infolinku: +420 723 568 698\nA proč právě náš servis? Nepřetržité technické poradenství i výjezdy servisních vozidel s certifikovanými servisními techniky do dvaceti čtyř hodin po ohlášení závady. Průběžné vzdělávání servisních techniků přímo u výrobců a vybudování komplexní knihovny informací pro všechny servisované značky významně přispívá ke zpřesnění diagnostiky a zvýšení rychlosti a efektivity oprav.\nSpecializovaná technická podpora na špičkové úrovni je nedílnou součástí servisních služeb společnosti. Po celé České republice pomáhá náš tým řešit nestandardní problémy a závady. I díky přímému napojení na výrobce jsme proto schopni vyřešit i ten nejsložitější problém, který by mohl nastat. Ovšem i nejlepší a nejproškolenější mechanik potřebuje čas od času poradit. Proto má naše společnost ve svých službách specializovaného odborníka, který pomáhá našim mechanikům po celé České republice řešit náročné technické problémy. Tento odborník nejen že perfektně zná stroje DOOSAN do posledního šroubku, ale zároveň je přímo napojený na technické a vývojové oddělení výrobce. Díky tomu je schopen vyřešit i velice nestandardní problémy. S našimi mechaniky je v neustálém kontaktu a je jim kdykoliv k dispozici při řešení nejrůznějších technických záležitostí.\nTel: +420 723 568 698\nTel: +420 723 029 309 / +420 723 568 698\nTel: +420 725 120 564\nTel: +420 722 961 892\nSERVISNÍ STŘEDISKO MILOVICE\nAreál společnosti Pesonida s.r.o.\nTel: +420 722 972 238\nTel: +420 722 993 863


V Tampě za poslední léta vyrostla hokejová oáza | NHL.com\nV Tampě za poslední léta vyrostla hokejová oáza\nTep NHL: Majitel Jeffrey Vinik a generální manažer Steve Yzerman stojí za proměnou Lightning\nV tomto vydání se zaměříme na rozkvět hokeje v Tampě, která o víkendu hostila 63. All-Star Game.\nKdyž se před necelými šestadvaceti lety Tampa Bay Lightning stali součástí NHL, připomínali Mickey Mouse v psychologickém filmu Ingmara Bergmana. Hokej na Floridě? Vážně? Nezbláznil se tady náhodou někdo?\nPoslední roky jsou však důkazem masivního hokejového rozvoje na dříve přehlížením teritoriu NHL. Zájem o tradiční Utkání hvězd teď už ale vůbec nikoho nepřekvapil.\n"Vypadá to, že tu zavládlo opravdu velké nadšení. Jsme na správném místě, kde hokej přitahuje spoustu pozornosti. Lidi tu milují Lightning a jsou určitě součástí jejich úspěchu," mínil Patrick Kane z Chicago Blackhawks.\nVideo: Smith stihl i signalizovat\n"Stalo se z nás hokejové město. Bylo moc pěkné vidět, kolik lidí čekalo na příjezd hráčů, aby se s nimi mohlo potkat. Je příjemné pochlubit se tím, co se v Tampě za posledních osm let, událo," řekl kapitán Lightning Steven Stamkos.\nPrvní léta v lize, to ale byly hlavně porážky. Ani tehdejší majitelé moc nevěděli, co si vlastně s hokejisty mezi palmami počít. Lightning odehráli premiérovou sezonu 1992-93 v Expo Hall, načež se přesunuli do Tropicana Field a za další dva roky přišlo stěhování do haly Ice Palace, která se později přejmenovala na Amalie Arenu.\n"Když Chris Kontos vstřelil v zápase s Chicagem hattrick, objevila se na ledě jediná čepice a ochranka chtěla toho chlápka, co ji tam hodil, vyvést z haly," zopakoval charakteristickou historku bývalý kouč Lightning Terry Crisp.\nJaký rozdíl proti současnému stavu, kdy je Tampa jedním z hokejových center NHL. V posledních třech letech se průměrný počet diváků ustálil na cifře 19 092. Ano, mají tu neustále vyprodáno.\nAll-Star Game byl dokladem to, jak velký kus cesty Tampa za uplynulé čtvrtstoletí urazila.\nPřed startem sezony pochodují městem zástupy fanoušků v modrých tričkách, hokej je celý rok na prvních stránkách novin a nejlepší hráči Lightning se stávají podobnými celebritami jako hvězdy Tampa Bay Buccaneers z NFL, nebo baseballisté Tampa Bay Rays.\nV Tampě se už Utkání hvězd jednou hrálo, ale za mnohem nepříznivější konstelace pro floridský klub. V roce 1999 se z místních Lightning představil publiku pouze veterán Wendel Clark, který přitom v klubu strávil právě jen jednu sezonu.\n[Více k tématu: Smetánka NHL si chce v Tampě užít skvělý víkend]\nLetos bylo domácí osazenstvo mnohem širší. Gólman Andrei Vasilevskiy, útočníci Steven Stamkos, Nikita Kucherov a za zraněného Victora Hedmana zaskakující Brayden Point. A k tomu ještě kouč Jon Cooper na lavičce Atlantické divize. Všichni neodmyslitelně spjatí s Tampou.\nNa první roky v lize se dnes vzpomíná s nostalgií, i když příjemné rozhodně nebyly. Z úvodních deseti sezon se Lightning jen jednou podívali do play off, ale v roce 1996 vyhučeli hned v prvním kole.\nJejich přímí konkurenti Florida Panthers, kteří vstoupili do NHL v roce 1993, přitom ve stejné době proniknuli až do finále Stanley Cupu, což tehdejší hráče i management Lightning mrzelo o dost víc, než léta 1997-2000, kdy v základní části nevyhráli ani dvacet zápasů.\nAž s příchodem Palace Sports & Entertainment a vlastníka Williama Davidsona, který byl v NBA majitelem Detroit Pistons, se z outsiderů stal na přelomu tisíciletí konkurenceschopný klub.\nUž v roce 1998 Lightning měli možnost první volby a vybrali si dobře, o šest let později byla jednička draftu Vincent Lecavalier společně s Bradem Richardsem a Martinem St. Louisem největší hnací silou vítězů Stanley Cupu.\nPo velkém výbuchu energie ale nastalo roční prázdno v podobě výluky a na předchozí úspěch se týmu, který vedl John Tortorella, nepodařilo navázat.\nDo Prahy k prvním zápasům sezony 2008-09 odcestovali Lightning s novým koučem Barrym Melrosem, který ale v křesle moc dlouho nevydržel. Ostatně ani nový vlastník klubu hollywoodský producent Oren Koules si Lightning příliš dlouho nehýčkal.\nK jeho zásluhám ale patří, že Tampa si v draftu 2008 vybrala z prvního místa Stevena Stamkose a o rok později z druhé pozice švédského beka Victora Hedmana a kolem nich se začalo vytvářet jádro nových Lightning.\nTo vše za dozoru majitele Jeffreyho Vinika, jenž získal klub v roce 2010 za 170 milionů dolarů a vytyčil si úkol vrátit Tampě Stanley Cup. Mistrovským tahem, kterým chtěl stříbrný pohár Lightning přiblížit, bylo angažování Stevea Yzermana na pozici generálního manažera. Vinik to provedl tři měsíce po svém nástupu do klubu.\nRespektovaný kapitán Detroit Red Wings se okamžitě etabloval i v roli GM a rafinovanými tahy utužuje sílu týmu. Ze sedmého kola draftu si vzal Čecha Ondřeje Paláta, z WHL přivedl centra Tylera Johnsona.\nKdyž si naopak St. Louis vymohl trejd do New York Rangers, dostala za něj Tampa Ryana Callahana a ještě tři volby v draftu. Tak obchoduje Yzerman. I když slavní veteráni odcházejí, na síle mužstva se to nepozná.\nGenerální manažer Lightning se také zasloužil o nevšední propojení hráčů s fanoušky. Přispěl k tomu i fakt, že klub mezi děti v oblasti distribuoval v posledních letech 100 tisíc hokejek a míčků, aby mohly hrát přes léto jen tak na ulici, nebo za domem.\n"Kamkoliv přijdeme, na každém kroku cítíme tu lásku, jakou nám naši příznivci projevují," řekl Stamkos.\nVinik má pro změnu důvěru hráčů. Do klubu vstoupil, když na tom Lightning byli vcelku mizerně, v době, kdy se řada majitelů snažila od hokeje spíš odstřihnout. Nyní osmapadesátiletý vlastník však viděl v celém regionu Tampy netušené možnosti.\nI díky němu jsou teď Lightning nejvíce opěvovaným klubem z hlediska managementu a hráčského kádru. Za tím vším je několikaletá práce, která ale pro hlavní aktéry ještě rozhodně není u konce.