Říjen 2014 « Archiv | Hájek Snů\n26. října 2014 v 20:09 | Grey.t | Koutek pro Greye a jeho pocity\nPiju čaj s medem, citronem a whisky. Moje iluze i bezproblémovém porozchodovém vztahu, pokud nějaké vůbec byly, zmizely. Nothing is perfect, já vím. Ale za některé věci se prostě zaslouží jediné. Nakopat do prdele. A poslouchám No rest for the wicked. Potlačuji chuť na cigaretu.\nZároveň mám pocit, že je všechno víceméně v pořádku. Necítím potřebu radikální změny. Střep vymizel. Všechno stojí. A já na to koukám. A vlastně jsem spokojený. Jsem spokojený se svým životem. I když mě trápí, kolik toho nemám. A asi nikdy mít nebudu. Tak to už chodí, člověk nemůže mít všechno. Nemůže být vším. Jsme omezení lidé v omezeném světě. Ve světě, ve kterém existuje vylučovací poměr. Vylučovací v tom smyslu, že když si vybereš jedno, už nikdy nemůžeš mít druhé.\nA někdy je asi největší výhra nemít ani jedno, ani druhé. Být čistý.\nRozmýšlím slova. Nic mě nenapadá. Ne že by se nic nedělo. ne že bych nic necítil. Momentálně jsem rád, že mám chvíli klidu. Klidnější období. Možná ne ve všem, ale aspoň není existenciálně závažné. Že mě někdo nasere, to se stane. Nejsou tu ale otázky s dlouhodobým dopadem a to je dobře. To je moc dobře. Období relativního klidu.\nMožná by se hodilo i období absolutního klidu. Kdy by bylo úplně všechno v pořádku. Kdy bych si mohl úplně odpočinout. Od všeho. (Takové období neexistuje - největší stresor je život.)\nObčas vzpomínám na staré dobré osamělé časy. Bylo to něčím super. Každé období bylo něčím super. Myslím, že si tohle tvrzení už můžu dovolit. každá doba, každý úsek, na který nějak vzpomínám, byl něčím super. Možná ne v tu chvíli, ale ve vzpomínkách se to tak zdá. Možná, že kdybych dokázal teď vidět stejně, jako to budu vidět ve vzpomínkách, bylo by to skvělé. Na co asi budu vzpomínat za rok? Co mi bude chybět?\nObčas jsem hrozně patetický. A fakt to mám rád. Ale zároveň je ve mně něco dost cynického, co se z toho může úplně zbláznit. Co to prostě nechce. Jaké by to asi bylo, být jen tím cynikem? Nebyl by pak život mnohem lehčí?\nTřeba jo, třeba ne. Možná by o něco dost podstatného přišel...?\nJe čas se položit na záda a prostě si užívat hezkých věcí. A na ty nehezké, pokud to jde, prostě kašlat. Odpočinout si.\n23. října 2014 v 22:48 | Grey.t | Zážitky a události\nVzpomínám na začátek. Jak jsme spolu poslouchali Lanu. Leželi jsme v posteli, tulili se k sobě a tobě hrála z počítače. Měl jsi Ride staženou z youtube, takže tam byla celá ta recitační pasáž. "Live fast, die young..." A já si nemohl zvyknout. To díky tobě jsem ji začal mít tolik rád.\nAmerican mi připomíná cestu nerabusem z Holešovic. (Nemáš rád american.) Třicet dva korun ke trojce škole. Seděl jsem a hrála mi Lana. A občas taky Dido a Aeneas od Purcella, protože omnia vincit amor et nos cedamus amori. Samozřejmě hlavně kvůli Thy hand belinde/When I am laid in earth. (Nemáš rád operu.)\nBel air jsem poslouchal u babičky. Vždycky ses vztekal, že na víkend odjíždím, že se nevěnuji tobě. Hrozně mi to chybí, ta fixace, žárlivost. To nepříčetné "chci být s tebou! Musíš být se mnou!". Teď jsem na tvém místě já. A vztekám se, kdykoliv tě u sebe nemůžu mít. (Ale já za to tehdy nemohl. Na rozdíl od tebe.)\nVážně teď vím, co chci. Chci, abys mě víc chtěl. Aby ses tak víc choval. Víc sobecky. (Bylo to hrozně otravné, ale fakt mi to chybí.)\n(Nebylo to ideální ani týden... ale v co jsem vůbec doufal?)\nGods and monsters hrála vždycky, když jsme spolu dosáhli vrcholu. Zvláštní náhoda, ale vyšlo to skoro vždycky. Neodvážím se říct, že je to naše písnička. Nevím proč.\nDřív jsem náš vztah viděl hrozně extaticky. Mysticky. Jako rozpuštění. A já bych se asi rozpustil, ale ty ne. Přestože mě tak moc miluješ. A já ti to věřím.\nBel air jsme pak poslouchali i ve Stromovce. V naší Stromovce. V našem altánku. Patřil nám svět. Stačilo být spolu, bylo to to nejjednodušší. Pořád je stejně hrozné být bez tebe.\nBurning desire jsem si poslouchal pro sebe.\nTys měl vždycky rád National Anthem. A já ne. Protože nesnáším text. A tys mi na to pak řekl, že je to ale pravda. Že všechno je o penězích.\nTo byly ty sladké začátky. One day nám hrála vždycky ve stromovce. A já ji miloval a měl jsem pocit, že tím mám navrch před tvým ex, protože on ji rád neměl.\nA Sail. A další věci.\nNothing compares 2 U... pořád to platí. Nic se ti nevyrovná.\nOasis... miluješ Oasis. A Osudový dotek. Taky nám hrály. A Hurts. Společně. Mám je spojené. Myslím na ten oranžový pokoj. Na postel s oranžovým povlečením. Byla pro nás malá, ale nějak jsme se zmáčkli.\nMožná jsem už ohledně lásky sušší a praktičtější. Ale teď si přijdu jako romantik. Bylo to jako ze sladké povídky.\nZvlášť vzhledem k událostem poslední doby si jasně uvědomuji, že můj život se změnil. Je jiný. Hrozně moc jiný. Změnil jsi ho ty a už se to nevrátí. Už do smrti budu žít život, jaký mám jen díky tobě. Život nám mění i maličkosti... ale stejně. Neratovice nikdy nebudou bezvýznamné, Spolana... Stromovka. Spousta věcí získala význam. Hlavně díky tobě a mojí přecitlivělosti.\nVzpomínám na všechno. A jsem za to rád.\nShow little more, show little less\n22. října 2014 v 23:02 | Grey.t | Zážitky a události\nPrvní společný den. První po rozchodu a schodu. Všechno mi přišlo jiné. Celou dobu bylo všechno v pohybu. Smáli jsme se, laškovali jsme. Dělali jsme zamilované věci. A hrozně dlouho jsme se mazlili. Bylo to nádherné. Cítím se znovu zamilovaně.\nJistě, možná je to všechno dočasné, možná jsem jen spokojený po těch šocích, ale nechci to řešit. Nechci to zabít nějakou analýzou. Za poslední měsíce jsem analyzoval až dost. Zasloužím si teď něco jiného: lehnout si do toho, ponořit se, nechat se nést. Prožívat a užívat.\nObvykle vlastně moc nevím, co psát, když jsem spokojený. Cítím se mnohem líp než ve čtvrtek. A v pátek. A rozhodně líp než v sobotu večer. Což je ale dost logické.\nPoslední dny poslouchám Cher. Začalo to někdy minulý týden. Tím, že mě nerozbrečela. A má nádherný hlas. Objevil jsem její album ze sedmdesátých let, kde se ukazuje, co v ní je. A zpívá na něm Am I blue.\nA taky poslouchám Madonnu. (Včera jsme s přítelem sledovali MDNA tour.)\nA vlastně asi dost teplám. Možná to bude i tím, že koukám na vtipné parodie na Madonnu, Gagu a Cher. Všechny hraje muž. A je to vlastně hrozně vtipné.... možná díky tomu konečně přestanu nesnášet Lady Gagu. Kdo ví. Jsem k ní teď trochu smířlivější... (Aspoň dokud si ji nepustím.)\nTakže ve spokojené náladě sleduji živá vystoupení Cher, zpívám si s ní Dark Lady a divím se, že nedokážu vyzpívat její hloubky. (Ani její výšky.) Koukám na kýčovitá představení a vlastně si to celé užívám.\nSe Střepem jsme už asi kamarádi. (Víte, co je divné? Jako by poznal, že se něco změnilo... But I'm really happy, protože věci jsou prostě tak, jak mají být...)\n"Show little more, show little less, add a little smoke, welcome to burlesque"\nJe fakt, že náš vztah je jako televonela. A asi to vážně zapijeme. Ale co. Mně je to jedno. Ať je náš život klidně jako groteska, ať je to klidně varieté, hlavně, že my budeme spokojení.\nJdu spát, nebo poslouchat Cher.\nEnjoy it with me:\n19. října 2014 v 23:48 | Grey.t | Koutek pro Greye a jeho pocity\nRozhodni se, který krok byl špatný. Středeční? Dnešní? A já myslím, že ani jeden. Když se dva lidé rozejdou, mělo by to tak zůstat. Asi. I když kdo ví... těžko říct cokoliv, co by platilo pro všechny vztahy za všech okolností.\nJe neskutečně hrozné koukat do očí člověku, kterého milujete, když jste se pár dní předtím rozešli. Ne kvůli nedostatku lásky. (Neříkám, že neznám ty důvody, ale těžko je nějak shrnout... těžko tedy říct, kvůli čemu.) Když mám pocit, že jsem ještě neudělal to, co bych dělat mohl.\nCítím díru v hrudi. Nestačí zaklapnout víko. Něco se dostalo ven. A už když jsem oplakával svůj vztah, tušil jsem, že nepláču jen kvůli tomu. Netuším, kolik v sobě mám bolesti. Jsem pravděpodobně ještě mnohem víc patetický a přecitlivělý, než nakolik ukazuji tady. Víc, než co bych si dokázal připustit.\nRozum jasně říká, že to byla blbost. Vím to. Ne že bych nebyl rád. Kdyby nebylo rozumu, byl bych úplně blažený. Ale vím, že jsem jednal pod vlivem situace. (Bezpochyby stejně tak, jako ve středu. Kdyby se cokoliv stalo jinak pár dní předtím, vůbec bych se nerozešel. Stačilo by se vidět a pravděpodobně bych se k ničemu nerozhodl.) Měl jsem si být jistý, že se chci vrátit. Nebo že se nechci vrátit.\nAle nedivím se sám sobě. A i teď, s chladnější hlavou, bych jednal stejně. Protože vím, jak jsem se cítil. Že vedle mě sedí milovaná osoba a já mám poslední šanci zabránit tomu, abychom se odtrhli. Nejen zabránit jednomu velmi trapnému dni, ale zabránit.... já vlastně nevím čemu. Jen chci být s ním.\n(Možná je to tím, že koukám až moc na parodovanou Cher, Madonnu a Lady Gagu, ale buznovatím. Telenovelovatím. Je mi to jasné. Jsem sentimentálnější a sentimentálnější.)\nTakže to mám. Mám to, co chci. Na jednu stranu si říkám, že to bylo celé nevyspělé. Na druhou stranu... chybama se člověk učí. Ale to není přímo to, co chci říct. Je mi dvacet dva a prožívám svůj první opravdu vážný vztah a první opravdu velkou lásku. Myslím, že mám vážně právo na to, chovat se nevyspěle. Ubližuju tím ostatním a ubližuju tím sobě, to je fakt. Ale už mě nebaví jednat pořád v rukavičkách s chorobnou opatrností a ohleduplností. Třeba i proto, že se mnou tak moc lidí nejedná. Nebo proto, že život se má žít. Když použiju nějakou hrozně cliché větu.\nMoje duševní procesy nestíhají. Pořád cítím bolest z rozchodu, i když už jsme spolu. Pořád je mi do breku. Nedovedu si to ale představit jinak. A nechci si to představovat jinak. Jsme spolu a to stačí. (Aspoň zatím.)\nUvědomil jsem si ale pár věcí:\n1) Je lepší si počkat na větší jistotu.\n2) Pokud se nechcete dát dohromady, počkejte se setkáním až na chvíli, kdy si už nebudete zoufale chybět.\n3) Miluju přítele. Nemiluju Střepa.\n4) To, co je po rozchodu, bolí.\n5) Vztah a láska jsou možná dvě rozdílné věci, ale jakmile je spojíte, jde jen těžko je rozdělit.\n6) Že nestačí jen ležet neznamená, že není krásné jen ležet.\n7) Přítel pro mě znamená víc, než mě ve středu vůbec napadlo.\nA ještě si domyslete spoustu romantických blbostí typu "Je tak nádherné ležet na jeho hrudi a slyšet, jak mu bije srdce". Jakože fakt je.\n(A odpusťte si prosím komentáře o tom, že jsem to dělat neměl a že jsem blb. Nepotřebuju to slyšet.)\nNothing compares 2U... at least in some way\n18. října 2014 v 1:00 | Grey.t | Koutek pro Greye a jeho pocity\nKdybych si v ponděli představil dnešek, včerejšek nebo předvčerejšek, přišlo by mi to jako absurdní představa. Je to realita. Nejsme spolu. A už asi nikdy nebudeme. Co k tomu vlastně říct?\nAsi bych mohl popisovat zmatek. Brek. Pochyby. Všechno. Fakt je, že to ani popsat nedokážu, protože mi to stále nepřijde jako skutečnost. Jako by stále bylo pondělí a já si tohle jen tak najednou představil. Co na tom, že to realita je.\nPořád mi nedá spát otázka, zda se s někým ještě někdy budu cítit tak skvěle. Tak v klidu. Jestli mi ještě někdy někdo bude schopný poskytnout takový pocit klidu. My dva proti světu. My dva za sebe. My dva tady a teď - a nic víc není.\nUž nejsme my dva a zbyl jen ten svět.\nŘíkám si, jestli to byl vážně dobrý krok. Najednou vidím spoustu času, který nikdo nezaplní. Spoustu času, který by měl patřit jemu. Už končím ve škole, mohl bych se ozvat M.... počkat...\nVím, že bych se do toho neměl znovu nechat zatáhnout. Ale to, co mi dal on, mi nikdo jiný dát nemůže. Aspoň ne teď. Najednu si uvědomuji tu lásku. Lásku, jakou jsem prostě dosud nezažil. A přijde mi nemožné zažít ji znovu. Nebo zažít ještě větší. Vím, je to jen iluze, je to ovlivněné steskem, emocema. Za rok nebo za dva se třeba zas zamiluju a budu šťastný a bude to třeba ještě lepší. Teď mi to ale přijde jen taková utěšující lež. Takové placebo od rozumu.\nČím dál víc si však uvědomuju, že to asi fakt bylo dobré rozhodnutí. Bylo to tak 60 % pro rozchod a 40 proti. Tomu se fakt nedá říkat jistota. Ale bylo to tak už dlouho. Až moc dlouho. Když myslím na některé z těch věcí.... najednou si říkám: Uf, je to tak lepší. Jenže těch 40 % je sice míň, ale všechno jsou to věci, co mnohem lépe hrají na city.\nCítím se teď fakt divně. Chtěl jsem tu psát o tom.... já vlastně ani nevím o čem. Jen asi tohle: Pokud si nejste jistí, že se chcete rozejít, asi to radši nedělejte. Když je to 60:40, je to prostě málo.\nNikdy nenajdu nikoho, jako jsi ty. A ty nikdy nenajdeš nikoho, jako jsem já. Ale tak to je prostě proto, že jsme všichni něčím výjimeční. (Oba to ale myslíme jinak, žejo...)\nŘíkám si, že můj příští partner bude asi muset být taky trochu blb.\n(Novinky o Střepovi: Záhy po informaci o rozchodu mě obdařil zprávou "Tak to tě můžu pozvat konečně na to rande??" A pak dodal: "Neboj, to byl vtip." So funny... Trapné by mi to asi nepřišlo ani za normálních okolností. Střepy se očividně nejlépe léčí jejich vlastní demencí. Jen si říkám: To jsem to kurva nemohl vidět dřííííííív?)\nSo this is it. Celý svět je plný mého (teď už bývalého) přítele. Můj pokoj. Byt. Ulice. Téměř celá Praha. Vždycky je poblíž místo, kde jsme byli. A když ne, aspoň mi někdo smrdí trávou pod nos. Nikdy bych neřekl, že budu s chutí čichat smrad marihuany. (Our first date... a já věřil, že je to.... asi osud?)\nChybí mi i ty špatné věci. Trochu. Některé.\nNajednou je celej svět tak velkej. Pro jednoho člověka.\n(Možná se ti fakt nic nevyrovná. Aspoň teď... potřebuju, aby mě někdo držel za ruku. Ale musel bys to být ty, aby to mělo nějaký efekt. Možná jsou na světě lepší lidi. Ale lepší neznamená lepší pro mě. A já.. fakt nevím.)\n15. října 2014 v 22:37 | Grey.t | Zážitky a události\nTěžký den. Po několikaměsíčním rozhodování jsem udělal řez. Pokusil jsem se to všechno říct přítelovi. O tom, jak pochybuji. O tom, že se chci rozejít. Den předtím mi to přišlo jako dobrý nápad. Dnes jsem to ze sebe mačkal.\nPřijel a vypadal úžasně. A já nedokázal říct ani popel. Když jsem ho slyšel, když jsem mu otevíral. Když jsem ho viděl. Světle šedá mikina, černé tričko, modré kalhoty. Vážně mu to slušelo. Vlasy měl pěkně upravené. Usmál se. (Když se usmívá, mám pocit, že by ve mně roztály ledovce, kdyby tam nějaké byly.) Pak mě objal... voní pořád tak krásně.\nPotom zkuste něco říkat. Když je milý. Když dělá všechny ty věci, kvůli kterým byste v tom vztahu nejraději zůstali navěky.\nLehl si ke mně na gauč, přitulil se. "Hrozně si mi chyběl." Milující zelené oči. Vím, že je se mnou šťastný. A já v tu chvíli nechtěl nic víc. Nikoho jiného. Měl na mně položenou hlavu a vypadal tak šťastně.\n(Proč jsem se rozešel?)\nLežíme v posteli a já to ze sebe soukám. Že ho pořád miluju, ale... jsou tam věci, které mě trápí. Je často mrzutý a já mám pak zkaženou náladu. Když jsme spolu často, děláme furt to samé: Koukáme na filmy, sedíme každý u svého počítače. Nesmějeme se spolu. Pocit, že to nemá budoucnost, že to bude jen to samé a horší.\nNakonec brečím víc já. Hystericky, hlasitě. Teče mi z nosu. A mám pocit, že jde všechno ven. Ne jen ta tíha z toho vztahu, ale prostě všechno. Nedovedu si představit, že nebudeme spolu. Ale nedovedu si ani představit, že spolu budeme. Objímá mě. Utěšuje mě. A já říkám, že takhle to být nemá. Dávám kopačky já jemu, ale nakonec musí utěšovat on mě. Moc o tom nemluvíme. nedokážu to říct jasně. Nedokážu říct: Chci se rozejít. Ale je to implicitní v celé té situaci. Nakonec to vyjádřím. Aby to bylo jednoznačné: "Takže se asi rozcházíme?" "Asi jo." "Asi jo..."\nA tak jsme brečeli, tulili se.... a pak jsme se spolu vyspali. Doprovázené mými psychologickými průpovídkami o tom, jak to bude pro oba těžší. Protože jsem tušil, že potom bude ve vzduchu znova viset otázka: rozcházíme se, nebo ne?\n"Tebe a to už mám."\nA pak, říkejte si co chcete, se mi zlomilo srdce. Protože ten člověk miluje jen mě. A i když se často chová hrozně, miluje mě možná víc, než jsem já jeho kdy miloval. (Možná, jen možná.)\nKdyž bylo po všem, usnul jsem na jeho hrudi. A on usnul taky. Je to asi naposledy, kdy jsme spolu takhle usínali. Potom jsme se probudili z pohádky a já mu řekl, že si za tím musím stát.\nNechtěl jsem. Chtěl jsem to všechno vzít zpátky. Ale jindy už bych nenašel odvahu to udělat. A nechci se vracet do pasti. Do vztahu, který by někde na hraně mezi štěstím a neštěstím běžel dál a dál a ve kterém bychom nakonec zůstali proto, že jsme si na sebe zvykli. Když s někým trávíte většinu volného času rok a půl, je jasné, že si nedokážete představit, že ten člověk z vašeho života (aspoň do určité míry) zmizí.\nA když odcházel, nemohl jsem si nevzpomenout na Joannu Newsom. "I will pack all my pretty dresses...." "It does not suffice to merely lie beside each other as those who love each other do." "And everywhere I tried to love you is yours again and only yours"\nJe nezvyk ho nepolíbit na rozloučenou. Neobejmout. Neříct mu: "Miluju tě, budeš mi chybět." (Miluju ho, bude mi chybět. Ale část mě si je jistá, že jsem udělal dobře.)\nPotom jsem znovu brečel.\nNemám se ke komu přitulit. Nemám koho líbat. (Nejde o někoho. Jde o něj. Nemůžu se k němu přitulit. Už ho nemůžu líbat.)\nTakže tu mám výsledek. Dvě hromádky Greyovy duše. Jedna je hrozně smutná a stýská se jí. Protože pro lásku se vyplatí trpět. Miluju ho a je mi s ním dobře. Mohl jsem ještě počkat. Krásně se vedle něj usíná. Je sladký.\nA pak je tu ta druhá hromádka. Jak je otravné poslouchat některé řeči pořád dokola. Jak je ubíjející představa, že už to nikdy nebude lepší. Monotónnost. Absence dynamiky. Stagnace. A strach z toho, že v budoucnosti to akorát vyvrcholí něčím mnohem horším.\nNakonec... asi bych to nikdy jindy nezvládnul. A teď se jen uvidí, jestli se k sobě vážně nevrátíme.\nMožná je dobře, že jsem to udělal. Možná ne. Já fakt nevím.\n(Mimochodem: Střep se v tom ztratil. Střep je mimo skutečné vztahy. Mimo skutečné lásky.)\n14. října 2014 v 15:38 | Grey.t | Střepy\nNádherný bolavý den.\nNeodolal jsem a při pitvě žížaly jsem se musel podělit. Samozřejmě. Se Střepem. Komu jinému také pošlete fotku žížalých vnitřností, když ne své "tajné lásce", že? No. Neodolal jsem. A možná jsem to vážně chtěl udělat. Pocítit zase trochu toho uspokojení z kontaktu, i když to vykoupím spoustou bolestných sebelítostivých stavů. (Za ta léta jsem se naučil sebelítost milovat.)\nA pak sedím na Vyšehradě a koukám po okolí. Je nádherné počasí: chladno, ale slunce svítí. Vynikají podzimní barvy, stále ještě promíchané se zelenou. A v tom všem se tyčí kostel svatého Petra a Pavla. Zvonkohra zvoní. Asi Vltavu, i když si najednou vůbec nejsem jistý. Místo abych se propadal někam do hlubin, cítím se dobře. Poslouchám a když dozvoní, nasadím si sluchátka. Poslouchám Smetanův Vyšehrad. Tak dobře mi už dlouho nebylo. Jako bych se v té chvíli znovu našel. Cítím bolest, ne že ne. Ale je mi dobře.. Z akátu opadává listí. Dolehá na mě dokonalost světa. Cítím se úplný.\nNechci myslet na to, že "nemám čas kvůli práci" je prostě výmluva. Je. Do očí bijící.\nVčera večer jsem zjistil, že jsem Střepovi dával kdysi adresu svého blogu. (Ahoj Střepe!). Jak jinak. Pochybuji, že sem vážně chodí. Ale když jsem se snažil ujistit, že adresu nemá (haha), musel jsem zalovit v historii naší konverzace.\nTak fajn. Asi si záměrně ubližuju a asi mi to dělá dobře. (Včera mi to dobře neudělalo, ale dnešek nevypadá vůbec zle.) Tolik krásných řečí. Vážně krásných. Hovadin o hovně, jasně. Ale stejně. Bylo to tak moc o něčem jiném.\nJistě. Vím, že do mě není zabouchnutý. Že po mně netouží. Nedošlo by to už jen blbému. A chci si to myslet. Ale nejsem přesvědčený. Moje hormony nejsou přesvědčené, moje city. Kdo je přesvědčí, když to rozum nedokáže? Hledají skulinky - jistě, i nejlepší rozumem vytvořené schéma má nějakou malou dirku. A ony tam strčí prsty, do té falešné naděje, a šťourají, dokud nerozšťourají poslední zbytky mé racionalizace na padrť. Zbývá jen otevřená díra: Pojďte dál, představy.\nProč nerezignovat? Proč se snažit stavět podobnou bariéru pořád dokola a doufat, že jednou moje city ochabnou a přestanou se snažit? Je to těžké. Stojí to spoustu sil. Spoustu energie. Možná nejsem tak zničený z toho, že jsem zabouchnutý do člověka, se kterým (asi) nikdy nebudu, že je ten člověk šťastně zadaný a zamilovaný do někoho jiného, že já jsem taky "šťastně" zadaný. Možná jsem zničený z toho, že se snažím tu situaci odmítnout, popřít, předělat.\nVážně se chci poddat. Odevzdat se proudu a nechat se odnést. Ať mě to klidně roztrhá na kusy.\nProstě chci aspoň trochu té radosti. A z toho, že se snažím vší silou nebýt zamilovaný, vší silou odmítat kontakt... Z toho nemám nic.\nJe to neperspektivní, omezené, neekonomické. jistě, velká snaha teď a ještě větší zisk v budoucnosti. Zatímco když se teď poddám svým touhám, budu mít pár malých radostí hned, ale do budoucnosti mi nezbyde nic. (A nebo taky něco jo, žejo.)\nObčas si říkám, jestli by to Střep neměl vědět. Víte, nějak elegantně to naznačit. Tak, aby to bylo jasné, ale aby to ani jednoho z nás nedostávalo do nějaké trapné situace typu (a ano, myslím teď hlavně na sebe): Jéžiš, teď o mně všichni vědí, že jsem pubertální, nevyspělý a zabouchávám se do lidí, kteří jsou zadaní a které ani neznám. A ještě mám tu potřebu je s tím otravovat.\nA mám pocit, že pro něj by to bylo taky nepříjemné.\nChci si odpočinout. Chci se poddat.\n13. října 2014 v 21:56 | Grey.t | Střepy\nMyslím, že to co mě v současnosti drží nejvíc nad vodou, je cvičení. Každý den se donutit k nějaké fyzické aktivitě. Provést pravidelnou sérii cviků a pak ještě jednou. Počítat cviky. Nic víc. Žít v jednoduchém světě - aspoň na pár minut. (Přibližně na čtyřicet.)\nŘekl bych, že mi vyhovuje být ve škole dlouho a přijít domů hotový. Spousta věcí mi je ukradená. (Bohužel ne Střep a přítel a podobné věci.)\nZjistil jsem, že už chápu lidi, kteří nemají rádi, když si někdo stěžuje. Protože prostě nevím, co říct. A mám dost svých starostí. A dost práce s tím, abych svými starostmi mohl obtěžovat já. (Ujistěte se, že cítíte ten sarkastický podtón.)\nDošel mi čaj.\nPoslouchám Within Temptation a rozčiluji se nad dnešním světem. A nad sebou. Nad tím, že hrozně chci to, co mi zároveň přijde tak nechutné. Blabla.\nA taky chci čokoládu a ta mi nechutná nepřijde.\nVařila myšička kašičku... Byl bych rád, kdyby byl svět stejně malý a jednoduchý, jako když jsem byl dítě. (Nesnáším děti.) Mam pocit, že tehdy bylo všechno jasné.\nJe zvláštní, jak mi jedna vteřina dokáže uvíznout v hlavě: jak stojím na Nuseláku a zírám dolů. A cítím se čistý a prostý.\nTeď se tak necítím. Cítím se zas těžší. Obyčejnější. Infikovaný světem. That's it.\nA zítra pitva slimáka, woohoo. To už má do čistoty vážně daleko. (Není to metafora.)\nMyslel jsem na kokon. Na Dušičku.\nI'm so tired. Unavený ze života ve dvaadvaceti. Zní to tak trapně. Občas si říkám, kdy se u mě asi rozběhne nějaká vymazlená depresivní epizoda.\nJůů, Mozartovo Requiem. (A vzpomínka na křečka, kterému jsem ho pouštěl do té doby, než se oběsil na kleci. Jakože vážně. To taky není metafora.)\nNo, takže tak. (Vážně trpím grafomanií.)\n(Já vážně chci, aby se mnou střep byl?)\n12. října 2014 v 23:37 | Grey.t | Střepy\nAttention whore. Pozoruji u sebe příznaky. Je jasné, že se to zas otvírá. Nebo spíš... už to nedovedu tak dobře přehlížet. Rozhodně je to lepší než před dvěma týdny.\nPřijdu si jak tragédie pro náctileté. Pro ty mladší náctileté. Je to tím, že jsem téma "vztahy" otevřel o několik let později než běžný teplý smrtelník? V době, kdy lidé jako střep za sebou měli víc partnerů, než kolik já nastřádal za celou dobu své vztahové a sexuální aktivity? Možná jsem prostě opožděný. A proto jsem tak pubertální.\nNejradši bych to všechno vyzvracel. Vyzvracel a spláchnul a pak by to bylo prostě pryč.\nChci jít na koncert Asafa Avidana. S kým půjdu? Napadne mě pozvat Střepa s přítelem. A tak nakonec stojíme někde a posloucháme, jak Asaf svým pozoruhodným eunuchovským hlasem zpívá "one day, baby, we'll be old, oh baby we'll be old..." A já se rozbrečím a myslím na přítele. A oni tam jsou a jsou dokonale šťastní.\nNe, nic takového se nestane. Pozvu Střepa s jeho přítelem na koncert Asafa Avidana. A Střep řekne, že se pohádali a už spolu nejsou. Hrůza, tragédie. Sdílím s ním své pochybnosti o vztahu - ne, ne, rozešli jsme se taky. Utěšujeme se se Střepem navzájem. Objímáme se. Jsme v jedné posteli. Střep mi říká, že by mě pořád chtěl. Že nikdy nepřestal. Aaaah, jsem úplně odvařenej. Ale mám zlomené srdce, co s tím? (Až nápadně to připomíná jednu z mých trapných tajných romantických teplopovídek.) Říkám mu, že s ním chci být, ale že se necítím na vztah. Že potřebuji víc dýchat, cítit teď víc svobody. Ale můžeme spolu spát. A trávit čas. A líbat se. A říkat si krásně věci. A chodit spolu. A vlastně všechno. Akorát to nebude tak závazné a svazující.\nAž někdy teď najíždí moje mysl s nějakým alarmem. "Doprdele, Tomáši," oslovuji se a pokračuji sérií nadávek. Co naplat. Rozjařený pubertální pocit se mi rozplavil po celém těle. A teď mi tvrďte, že pro mě mé nevědomí chce to nejlepší. Čím je tohle proboha nejlepší? Naprosto destabilizující element mého života budiž podporován, žejo.\nPotom stačí pár chvil s Rackem a se Štěstím. Vážně, pár chvil se dvěma lidmi, do kterých jsem byl před dvěma lety zamilován. Jak jinak než současně. Do Racka nešťastně a střepovitě, do Štěstí - překvapivě - šťastně. A tak s nimi jsem, staré city dávno zmizelé. (A já prohlásím, že mám špatný vkus na kluky.) Zůstalo jen silné přátelství. A bavíme se. A potom se loučíme a já jdu se Štěstím po Nuseláku. Povídám o aminoacyl tRNA syntetáze. Jsem nadšený. Pravděpodobně jediný nadšený z nás dvou? A koukáme dolů. Najednou se cítím čistý. Najednou nemám chuť na cigarety - to je to první, co mě napadá. Zírám dolů na několik desítek metrů vzdálenou zem, myslím na to, jak na ní dřív padali sebevrazi. A přijdu si čistý. Původní. Svůj. A dřív než cokoliv jiného mě napadne, že nemám chuť na cigarety. Jako by mi někdo sundal závaží, jako bych nemusel nic řešit.\nZbožňuji humor Racka. Tolik ironie do jediné slabiky nedokáže vložit nikdo jiný. A pokud, stejně to u nikoho jiného nevyzní tak skvěle.\nVůbec jsem poslední dny nějaký společenský. Je to i tím, že začla škola, nevyhnutelně se musím stýkat se spoustou lidí. Ale i tak... Jako kdybych najednou nacházel potěšení ve společnosti přátel. A jako bych našel společnou blízkost s jinými lidmi. (Dobře, nemám teď žádné skvělé přezdívky...) Třeba s Kač. Jako kdybychom během posledních pár měsíců našli tak moc blízkosti... tak moc porozumění.\nA dnes výstava s Kač. Umění, kterému absolutně nerozumím. Ke kterému jsem skeptický. Ale je to zajímavé. (Diskuse o Žralokovi od Hirshe ♥. Vždycky jsem si přál o něm s někým mluvit.) A pak posedy a naprosto sladký týpek s knírkem. Nemám rád knírky, ale mám rád sladké. Ale na výstavě umění by člověk čekal mnohem víc sladkého. (Takže si hystericky kontroluji účes na každém kroku.)\nNe že by se tam nenašly myšlenky na Střepa. Jsou všude. Stačí málo a já se o něm rozpovídám. Pořád něco. Furt.\nDny jsou tak bohaté, pořád se něco děje. Žiju. Žiju jako člověk.\nA stejně myslím pořád na ten Nuselák. Na tu chvíli, kdy tiše zírám dolů, čelo opřené o tu zábranu. Nemyslím na smrt. Nemyslím na sebevraždu. Ne v souvislosti se mnou. Celý svět je pode mnou. Vzpomínám na časy, kdy jsem se tak cítil často. Tak volně. Tak duchaplně. Tak tiše.\n(A vážně se těším, až si tohle přečtu za rok. Protože tohle byly dobré dny. Vážně dobré.)\n(A už úplně chápu, proč někteří lidé, jmenovitě třeba Bludička a Willi, píší víc dějově. Celkem se mi to líbí..)\n(A do třetice něco duchaplného: Tohle zdaleka není vše. Ale fakt potřebuju psát a líp to asi nesvedu. Takže prostě tak.)\nA stejně je to pořád stejná story.\n(A stejně chci aby mi napsal! Jo, mám ho v seznamu lidí, pro které jsem offline, ale to mu ještě nemusí bránit mi napsat. Další důkaz toho, že už ze mě není hotovej. Že na mě nemyslí. Sakra..aa..aaaa... Jak na mě může nemyslet, když každý den šahá na můj mobil? Pfff. Ale ne. je to dobře. A já se mu tentokrát neozvu, dokud se neozve on, nebo dokud to nebude nutné. This will be a new story. And I will keep you informed... určitě jste celý žhavý.)\n12. října 2014 v 1:09 | Grey.t | Střepy\nVíc hluboký den. Víc rozkývaný. Víc mnohoznačný. Co bylo jasné už jasné není.\nKdyž poslouchám Joannu, cítím se o tolik romantičtější. Jako by láska vážně byla poetická.\nMám zas chvíli pocit, že každý okamžik lidského života se dá zachytit veršem. Že realita není tak pragmatická. (jak se do lesa volá...)\nPříjemný den. Příjemný večer.\n(Vědomí, že žít se dá i jinak.)\nA tolik věcí najednou vyzní komicky. K popukání komicky. Proč mě dosud trápily?\n"Já sice pop taky nemusim, ale chodim aspoň na diskotéky, kde to hrajou."\nJsme tak vzdálení, když jsi pryč. A pak si voláme. Píšeme. A zas mi začneš chybět. Zas se vzpomenu, že tě miluju. Rozejít se najednou nevypadá jako dobrý nápad.\nProč opouštět někoho, koho milujete? Proč doufat v něco lepšího?\nA jak moc se mohou dva lidé poznat?\nNakolik je naše mysl otevřená cizímu člověku? Co z něj skutečně poznáme? Jsme vážně k uzoufání stejní? Jsme nezměrně rozdílní? Jsme něco mezi?\nČlověk je tak komplexní... (Koníčky, názory, postoje, tolik jemných nuancí... k čemu to je, dejme tomu, evolučně? Je to vedlejší produkt, který nebyl eliminován, protože naše postavení v přírodě umožňuje jeho existenci?)\nA kam patří láska?\nNebylo by úžasné poznat nějakou systematiku lidského života? Vědět, kam co v životě zařadit, jak kdy jednat? Mít jednoznačné schéma? prostě jen zadat vstupní informace a pomocí nějaké rovnice dojít k jednoznačnému výsledku? (Ne, nebylo.)\nI když si to nepřiznávám, pořád jsem tak posedlý Střepem. Jsou chvíle, kdy napínám vůli k prasknutí, abych některým věcem zamezil.\nJsem rád, že tu vůli mám.\n(Kdybych se rozešel, co by bylo? Dokázal bych tu vůli dál držet? Jedno mi je jasné - nesmí se to dozvědět. Cítil bych se trapně a pubertálně... ale ty představy.)\nA mám fakt hrozný hlad. Přijdu si skoro jak všepohlcující země. (Pochopte tu hloubku! V knize Psýché a smrt je jako jeden z prvních symbolů smrti uváděna všepohlcující země, není to tedy žádná laciná metafóra.)\nSežeru tři kila těstovin a jedl bych dál.\nTěším se, až usnu. Fakt hrozně moc. A netěším se, až budu vzhůru... je to tak únavné.\nMám život rád. (Teď mi přijde tak ohromný. A všechny trable tak malé.)\n11. října 2014 v 0:15 | Grey.t | Koutek pro Greye a jeho pocity\nPoslední dny všechny plyne. Je to jako klouzat. Ať už je tam dole pod nohama cokoliv, vy prostě kloužete. Všechno nějak kráčí, dalo by se říct, že je všechno jak má být. Pochybnosti, otázky... to tu zůstává. Ale najednou se necítím tak těžký. Nepřijdu si tak zabořený. Prostě se vezu po povrchu čehosi.\nNechci vědět, co je tam dole. Nechci se do toho znovu ponořit a zkoumat to. Ne teď. Možná je vhodný čas odložit sebereflexi. Na chvíli. Dělat prostě to, co si zamanu. Nepídit se po ničem. Se zmizením nějaké hloubky se vytratilo i vnímání morálky.\nZvykám si - pomalu, opravdu hodně pomalu - na školní systém. Nejradši bych měl doživotní prázdniny. (Dá se tak vůbec žít? Ale tohle léto bylo vlastně skvělé. Ze spousty důvodů. Jistě, byl jsem - pořád jsem - rozřezaný střepy... Ale měl jsem klid, měl jsem byt, byl jsem samostatný.) Jestli něco nesnáším, je to prázdný byt. Příležitost, kterou prostě nedokážete naplnil. Přítel je nemocný a koho jiného si pozvat? (Když máte partnera, jasně se nabízí jeden problém - pozvat si kamaráda toho pohlaví, které vás přitahuje, je prostě dost špatný nápad.)\nTrávím večer s Joannou a anglickým překladem Murakamiho Wind-up bird chronicle. (Nechápu, jak mohli z té knihy vynechat přibližně 25 tisíc slov?!)\nVlastně bych měl být teď nadšený. Nedotírají na mě žádné "hluboké" otázky, nejsem nucený uvažovat o životě. Jsem na nějakých kolejích - Bůh ví, co je to za koleje, kam a odkud vedou a jak jsem se na ně, já, věčně vykolejený sebelítostivý tragéd, dostal - a jedu. Nic víc.\nStřep. Možná na něj vlastně ani tolik nemyslím. Mívám fantazie. Dotěrné, samovolné. Jdu se psem a na nic nemyslím a ono se to prostě vetře. Splétá se postupně celý příběh a než si vzpomenu, že se děje něco špatného, mám na tváři přihlouplý úsměv. Jak se rozešli, jak jsem se rozešel i já. Jak spolu ležíme v posteli a já vysvětluju, že se po dvou letech vztahů necítím na to se hned vázat. Jak on odpovídá. Jak se domlouváme. Bude to jako vztah, jen tam nebude ten nutný závazek.\nAha? Počkat. Co?\nMožná toužím po tom, dohnat průměrný počet jednorázových partnerů v gay komunitě. Ale volný vztah je snad nejhloupější věc, co jsem kdy viděl. Citově. Dovedete si představit, že jste s někým, naprosto otevřeně se podvádíte, ubližujete si, ale prostě.... je to vztah? Partnerský vztah? Proti gustu.... ale já bych na to neměl. Je to jedna z věcí, které by moje žárlivost prostě nepřežila.\n(Teď je vhodná chvíle pro pasáž: Chtěl bych si lehnout na záda a koukat na nebe. Plus tisíc dalších dojemných řečí. I don't feel like that at all.)\nO něco víc vím, že jsem to teď já. Ne takhle plochý, jednovrstevný, dvojrozměrný. Vím, že tam pod povrchem je toho hrozně moc. Ale odvážím se říct něco, co bych si jindy netroufnul: Já jsem já. Já jsem sebou.\n(Stejně cítím tu závažnost.)\nNetroufnu si říct, tentokrát, že jsem šťastný. Ani svým způsobem. Ne v tomhle období.\nMyslím, že někdy je prostě nejlepší léčbou zaměstnat mozek. Využít kognitivní kapacitu natolik, aby už nezbyla na žádné nežádoucí myšlenky. Zabít ji anglicky psanou knihou. Zabít ji školou.\nVlastně, když to tak vezmu, se cítím hrozně dobře. Jsem unavený, ospalý, v očích mám slzy od zívání. A jediné, co doopravdy chci, je usnout a pořádně se vyspat. A jako by to přesně tak mělo být. Nebo jen možná už nemám dost té kognitivní kapacity na to, abych uvažoval nad věcmi jako jak má co být.\nAby to znělo víc sentimentálně... Na světě je tolik krásných věcí. Vážně je. Že je někdy nedokážeme vidět je jiná věc. Jsem fakt moc unavený na to, abych viděl nějakou dysharmonii. Harmonie je o tři písmena jednodušší.\n7. října 2014 v 23:51 | Grey.t | Koutek pro Greye a jeho pocity\nV našem bytě se vůně rozprostírají velmi zvláštně. jakákoliv vůně, která vznikne v kuchyni, si bezchybně najde cestu do mého pokoje a v něm se usadí. Můj pokoj je totiž z nějakého důvodu nevětratelný. Okna mohou být otevřená dokořán, dveře také, ale aby se pořádně vyvětralo, to ne. Zajímavější na těch vůních ale je, že si každá vůně vybírá jiné místo, kde v pokoji se mi usadí. Tak například v posteli se mi usadila vůně vařených paprik. Vůně zbytku číny pak sídlí kousek od dveří. (Nesnáším vůni vařených paprik, proto o tom asi píšu.)\nPoslouchám Joannu Newsom. Po dlouhé době se mi opravdu strefila do nálady. Dnes jsem se neohlídal a dovolil jsem si spoustu myšlenek na Střep. Působilo mi to nemalé potěšení a vlastně to nakonec ani tolik nebolelo, protože jsem to všechno aspoň trochu korigoval. Asi bych musel překročit určitou hranici...\nNedá se na to myslet a nedá se o tom psát. Jedna věc je představovat si ty krásné věci. Druhá věc je psát o tom tak, jak to je.\nDopoledne jsem si četl Sputnika, mou lásku. A dočetl. Murakami má zvláštní styl psaní a překladatel má zvláštní styl překládání. Chvílemi mi forma některých vět už vyloženě leze na mozek a rozčiluje mě tím, jak je pořád stejná. V 1Q84 si ten problém nepamatuju.\nSputnik je zvláštní tím, že mi připomíná zatím všechno, co jsem od Murakamiho četl. Jako by tam byl kousek z každé knihy. Nebo jako by v každé knize byl (jiný) kousek Sputniku.\nAtmosféra opět beznadějně osamělá. Všichni jsme sami. Všichni budeme sami. Celý život, celou oběžnou dráhu. Jen na chvíli se možná setkáme s někým jiným, sblížíme se. Zákonitě se ale zase musíme rozejít.\nMurakamiho beznaděj je mi oporou.\nPátral jsem po něčem ve starých statusech a upadal do nostalgie.\nČasto se mi stává, že minulost miluji víc než přítomnost. Přestože když byla přítomností, nesnášel jsem ji. Dokonce mám někdy pocit, že čím víc mi nějaká doba přijde hrozná, tím raději na ni pak vzpomínám a tím lepší mi v těch vzpomínkách přijde.\n(Období okolo Střepu mi tedy určitě přijde naprosto boží... tak za rok.)\nKdyž se o tom zmiňuju... pořád se nemůžu zbavit těch představ. Je to úplně nutkavé. Že jsme spolu. Že něco. Přitom... to sám nechci... řekl bych. Řekl bych, že i kdyby se to realizovalo, nebyl bych šťastný. Možná na pár chvil. Než bych si vzpomněl na různé věci... jako třeba na "já jsem zatím podvedl každého partnera, kterého jsem měl".\nPotřebuju trochu vztahu na hraně. Trochu ultraviolence. "He hit me and it felt like true love". Víc agrese, víc vášně. Tolik vášně, že to začíná bolet.\nTak nějak mám pocit, že kdybych se teď rozešel, už nikdy nenajdu nikoho. Jistě, je to hloupost. Ale mám pocit, že nikdo nebude lepší než můj současný partner. Není to tak, že by byl nejlepší, to vůbec ne. Ani není ideální. Nebo že bych byl uspokojený. Spíš mám prostě pocit, že nic lepšího není. Že všechno je buď takovéhle, nebo horší.\nZnamená "dosažení vrcholu" něco takového? To zklamání, že tohle je vrchol, nic vyššího není... ale zas tak vysoké to přece není.\nTo je jako Snowdon. Malinký kopeček, který je nejvyšší horou ve Walesu, přitom není ani tak velký jako Sněžka...\nPotřeboval bych se teď propadnout víc do patosu, psát v metaforách a cítit se do toho nějak vtažený. Pohlcený psaním, vyprazdňovat duši, jak to dělám.\n(Neříkejte mi nic o síle bohů. Žádný jiný bůh se nevzdal svého božství, nezrodil se jako člověk, nevzal na sebe hříchy všech lidí, co kdy žili a budou žít a neprošel smrtí. Žádný z bohů se tolik neobětoval. Tak k čemu jim je, že mají kladivo? Pod zbrojí se skrývá slabost, ne síla.)\nV poslední době hodně vzpomínám na Letní Bouři. Srovnávám. A nechci, aby se to opakovalo.\nJednou ráno jsem se probudil a ucítil jsem pocit. Příšerný. Bylo to jen krátké bodnutí, ale intenzivní. Vzpomněl jsem si, jak jsem se skutečně cítil v těch nejsilnějších dnech Letní Bouře. (Nebylo by jednodušší a hezčí psát prostě to jméno?) Jak? Hrozně. Každé probuzení bylo probuzení do pekla. A nejhorší probuzení byla ta ze snů o ní. Když jsem to zažil teď, uvědomil jsem si, že už si to nechci opakovat. Být rok zamilovaný do někoho, koho neznám. Mít to zafixované jako možná nejsilnější lásku v životě.\nJe nějaké cliché, které jsem tu vlastně ještě nepoužil? Za těch pár let patetických (v českém i v anglickém smyslu slova, tedy obsahujících patos, ale i ubohých) článků... přehnaně romantických, přehnaně depresivních.\nMožná jsem se ještě nikdy nelíbal v dešti. (Nemůžu napsat, co jsem prováděl v dešti, protože můj blog čtou i čisté duše.)\nBudí se ve mně fakt velká zahořklost.\nTěším se, až si to po sobě budu za rok číst. Vážně. A až si budu říkat: Jé, to byly časy.\nTeď to nejsou časy. Fakt ne. Nejsou blažené (za rok si to stejně nebudu věřit). Všechno je na houby. A všechno je složitý. Je hrozně krásný, jak v životě všechno souvisí se vším, ale zkuste si pak řešit, jak moc jste schopni správného rozhodnutí, když ani nevíte, jestli jste s něčím nespokojení proto, že je špatné to něco, nebo prostě proto, že vás už toho ubíjí tolik, že nemáte sílu ani na to malé něco.\nMilovat někoho a být s někým je rozdíl.\n(Proboha, ale fakt, napiště mi sem někdo... Tohle psaní. Fakt mám nutkání psát a psát, ale tohle je tak jiný než obvykle... přijde vám to stejný?)\n"You don't know my name but I know yours"\nVážně si tak přijdu. Ten paradox, kdy váš život ovlivňuje hrozně moc člověk, který si na vás ani nevzpomene.\n6. října 2014 v 22:41 | Grey.t | Koutek pro Greye a jeho pocity\nNový den. Skleněný zvon se zvedl kousíček nad zem a jí ucítil vzduch. Po týdnu. Možná po delší době. Je fajn se nadechnout. Cítit vítr na tváři, cítit podzim, cítit chlad. Vidět víc než jeden jediný bod. Tvořit v mysli příběhy i o jiných lidech.\nHojí se jizvy po střepech? Kdo ví.\nPokročil jsem ve čtení Sputniku, mé lásky za polovinu. Jsem šíleně unavený, tak, že kdybych si lehl a zavřel oči, do deseti minut usnu. A přitom je tak hrozně nádherné ležet na zádech a zírat do stropu. (Zní mi to ironicky a přijde mi hrozně vtipné, že to ironie není. Haha.)\nJe zvláštní pocit sedět po skoro třech letech v lavici na gymplu, poslouchat oblíbeného vyučujícího, poslouchat dotazy a přemýšlet. Z části mě to úplně nadchlo. Motivovalo se v životě ještě snažit. Z části to bylo.... prošlé. Ať chci nebo nechci, pořád mám ten pocit, že tam nepatřím. (Mohl bych psychologizovat: Moje nevědomí jen tvoří obranný mechanismus, abych si znovu nemusel projít bolestí ze ztráty milovaného prostředí, domova... Nebudu psychologizovat.)\nZvykám si na nový telefon, na zprávy bez diakritiky a na naprosto debilní klávesnici.\nOddaluji se partnerovi. Partner se oddaluje mně.\nSnažím se vytrhnout střep. Nebo spíš... nechat ho vyhnít. Tak se to dělá s třískama, ne?\nVtipné. Vážně teď, když už jsem z toho alespoň trošinku venku, toužím spadnout do toho znovu? Nebo prostě chci, aby se naplnily všechny ty fantazie, proti kterým jsem nasadil metodu negativní zpětné vazby sebepohlavkováním? A STOP v podobě Immanuela Kanta. Stavím si přehradu a musím jen doufat.\nVážně nechci další letní bouři. (Jasně, část mě ano. Ale úplně jasně teď vidím, že by to zničilo všechno. Úplně všechno. Tahle bouře by vůbec nebyla tak nevinná. Vzrušuje mě ta představa, že mě něco může naprosto semlít. Jako ohromná vlna, která zničí baráky, zaplaví krajinu, protrhne přehradu... vlna, která zničí všechno, co jí stojí v cestě.)\nCítil jsem se tak silný, když jsem šel kolem a všechno jsem ustál.\nV sobotu jsem zíral na fontánu na Náměstí Kinských. Je fascinující vidět stříkat tu ledovou vodu. Mít sto chutí tam vlézt a nechat se spláchnout. Nejlíp vše ve zpomaleném závěru za doprovodu nějaké šíleně pateticky dramatické vážné hudby, jako v nějakém Dolanově filmu.\nZtratil jsem spoustu romantických nápadů, ale když jsem koukal na tu fontánu, bylo to najednou zpátky: K někomu se tam přitulit, povídat si (o čem k sakru? o čem se v takových chvílích mluví? určitě ne o tom, s kým kdy přítel kdy hulil kolik trávy, určitě ne o tom, jak život stojí za hovno. Ale co si vlastně ještě lidi můžou říkat?), koukat na tu krásu. Ne, raději mlčet. Rozhodně raději mlčet.\n(Nemám chuť poslouchat číkoliv kecy, vážně. Lidi jsou prostě buď hrozně prozaičtí, nebo přehnaně poetičtí. Potřebuju poezii v próze. Vlny od Woolfové. Potřebuju někoho, kdo je jako Vlny od Woolfové. Ne člověka, co by mi dával květiny do vlasů, skládal na mě ódy a dělal jánevímco. Ale ani ne člověka, co naprosto nechápe, co je romantika.)\nJe vážně těžké být spokojený s tím co mám. Vztah, který je naprosto nesnesitelný ve chvílích, kdy musím zvládat nejen jeho, ale i svou depresi. Neříkám, že ho nemiluju. Miluju. Ale ne tolik, abych se vzdal všeho. Je ubíjející někoho pořád utěšovat. Ubíjející pořád poslouchat stejné negativní poznámky o všem: Svět je na hovno. To nemá cenu. Nic nemá cenu. Život je pořád horší. Lepší už to nebude. S tim nic nenadělám.\nCo mám dohajzlu furt říkat? Jsem tu pro tebe? Spolu to zvládneme? Těžko můžu tahat někoho z bažiny, když se v ní topim sám.\nSamozřejmě. Miluju ho. Pořád ho miluju. Otázka je... jestli ta láska má budoucnost.\nCo mi ještě v životě zbývá? Aspoň tohle: péct housky pro celý svět. Poctivou housku pro každého. Ať je jí klidně střep. Ať je klidně jí přítel. Ať je jí kdokoliv.\nObčas cítím ten teplý letní vítr, závan romantiky. Patří to vážně minulosti? Byl jsem romantik, přestal jsem jím být? Poslední dobou mám spoustu příležitostí přemýšlet o sobě jako o partnerovi (ó, děkuji Střepe, za tak úžasnou příležitost, můžu si sebemrskačsky říkat, proč nejsem ten pravý). Zjišťují následující:\nNejsem schopný být veselý rozjuchaný člověk, chodit po diskotékách, pařit, líbat se s lidma ve friends.\nNejsem schopný dělat hlubokomyslná romantická gesta, plánovat romantické výlety a dělat prostě všechny ty sweet nothings.\nNevydělávám a nežiju ve vlastním.\nJsem skeptický ke vztahům.\nNeoblékám se stylově a módně, nemám krásný účes, nemám krásy na rozdávání. Nemám jí dost ani pro sebe.\nNejsem dobrý v posteli a nemám zkušenosti, na základě kterých bych dobrý být mohl.\nTak si říkám, co vlastně můžu od vztahů očekávat. S tímhle ohromným přínosem mé bohatě rozvinuté osobnosti (jistě, můžeme diskutovat Základy metafyziky mravů u těstovin s cuketou, které připravím) by bezpochyby měl být každý vztah radostí, že?\n(Dopřejme si trochu ironie, smíchu a tak: Haha.)\nNe, vážně netuším, co bych si vlastně představoval pod pojmem ideální vztah. Naprosto netuším, jaký by měl být můj partner. Možná jsem prostě už jen natolik rezignovaný. Nebo prostě žádnou představu nemám, protože nevím, co chci.\nJak snadné by to bylo, kdybych byl stejně plochý, jako hlavní postava některé z mých povídek.\nJak bych se asi v povídce popsal teď? Jak psát příběh o člověku, který absolutně netuší, co chce? Jak je vůbec možné netušit, co chci?\nBýt tak plochý, jako jedna ze svých hlavních postav, měl bych velmi snadný výběr partnera. Ale já nejsem. Takže žádný z těch vysněných povídkových konstruktů není uspokojivý.\n(Řekněme si to na rovinu, já bych fakt hrozně moc chtěl nějaký snadný, jednoduchý, oddechový vztah. Něco, kde se můžu prostě chvíli vézt a nic neřešit, ne něco, kdo si musím za pochodu odklízet závěje sněhu z cesty.)\nMyslím, že jednou skončím jako ta paní, co přišla do knihkupectví a řekla, ať jí prodají knihu. Prostě nějakou knihu. Jakoukoliv.\nNedovedu si vybrat, co chci poslouchat za hudbu. Prostě něco pouštím, aby něco hrálo.\njednou budu číst jen abych četl. Jedno jestli Joyceova Odyssea nebo Bravo Girl.\nKdyž trávíte většinu času s člověkem, kterého absolutně nic nebaví, pravděpodobně se to na vás taky nějak podepíše...\nK čertu s tím vším. Chci zas nějakou tu jednoduchou chvíli. Aby všechno prostě nějak bylo a hotovo.\nSedm (Svět jde dál)\n5. října 2014 v 11:16 | Grey.t | Střepy\nJsem už úplně na krajíčku. Další krok si nemůžu dovolit, ale své nohy neovládám já. Někde pod povrchem, mimo zorné pole sebereflexe, šílím panikou. Tuším přítomnost toho pocitu, ale nevidím ho. Chci brečet a nejde mi to. Chci se zhroutit, ale držím.\nMám pocit, že jsem v železném brnění. I když už se neudržím na nohou, brnění mi nedovolí spadnout. Nedovolí mi podvolit se. Dřív bych možná řekl, že jsem silný. Není to síla. Není to ani slabost. Je to spíš stav, ve kterém jsem. A možná je to dobře. Možná je vážně dobře, že se nedokážu zhroutit, podvolit, scvrknout se do neurotického klubíčka, křičet a máchat rukama. I když přesně to bych chtěl. Protože mám pocit, že mimo to zorné pole přesně tohle dělám.\nSituace se zamotává.\nNe. Zamotávám se já. Zamotávám se do vlastních dedukcí, pocitů, do guláše, který mám v hlavě.\nVztah se mi sype pod rukama. Zoufale se snažím udržet pohromadě to jediné, co zbylo, ale v rukou se mi to mění v popel. "Co máš tak důležitýho?" Tuší. Vím, že tuší. Bojím se toho.\nPosledních několik dní mi běželo ve sluchátkách stále Placebo. Bolest pro zapomnění. Cynický pohled na život.\nStřídají se u mě záchvaty cynického sebevýsměchu a naprosto patetických sebelítostí. V jedno chvíli chci se vším skončit. Začít jinde jinak. Nebo nezačínat už vůbec. Druhou chvíli se sám sobě směju a celý svět mi přijde tak směšný...\nKde jsem ztratil sebe?\n"I will always go beside you, you will always understand."\nMám pocit, že se všechno sype. Jsou chvíle, kdy to zvládám, kdy prostě funguju víceméně normálně. Pak jsou chvíle, kdy ne.\nMyslím na jistého Xaviera ze Štětí. Na to, že se mi po něm stýská... přes to všechno.\nPsychologicky: přesně netuším, co mi v životě chybí a co si potřebuji Střepem doplnit, ale myslím, že to vážně není nic víc. Jen taková ta zamilovanost, kdy potřebujete ve skutečnosti integrovat něco do svého života, aby byl úplnější. Ne tu osobu, ta je jen projekčním plátnem, na kterém vidíte, co potřebujete. Obraz zatím nechápu, ale má to něco společného i s Xavierem. Možná to nějak souvisí s pocitem být žádaný?\nNevím, co chci. Otevírají se existenční krize: Co budeš v životě dělat? Co chceš? Co s životem?\nNemůžu prostě jen čekat na smrt.\nTakže se mažu brusinkovým balzamem, směsicí smutku a soucitného obejmutí. Jako vždy tu zbyla Dolores. Ať už je to jakkoliv pubertálně nevyspělé, je pro mě vším. Jedna z mála věcí, o které se můžu opřít, když je "hůř". Tolik lásky, ale i porozumění... je v tom cítit prožitá bolest. Není to slepý soucit, je to porozumění.\nA všechno co píšu jsou prázdné tlachy. Fakt je ten, že vůbec nedokážu říct, jak se cítím. Protože to vlastně ani pořádně nevím. Je to tak trochu houpačka, chvíli tak a chvíli jinak.\n(Celou noc se mi zdály erotické sny. O kom asi....)\nVím, že to všechno zas bude v pořádku. Časem. Vždycky to tak dopadlo. Ale předtím to taky vždycky bolelo. Chvíli to nebude lehké. A pak zapomenu, odpustím.... Svět jde dál.\n(A v Irsku je zima)\n1. října 2014 v 22:48 | Grey.t | Střepy\nDen s Placebo. Snaha o hořkou medicínu. Bez úspěchu. Léčí jiné věci. Ale je fajn se u něčeho ironicky šklebit. Šklebit se celému světu do tváře. Hystericky se smát. Cynicky se smát. Tisíc druhů smíchu v jednom dni.\n"Miluju tě," šeptám. Objímám tě. Bojím se, že se zhroutí svět. Že přijdu o to poslední pevné, co ještě existuje. O tebe. Protože netuším, co dál. Netuším, co může být.\nČeká mě život. Lidský život. Čeká mě chození do školy. Příprava na spoustu věcí. Přednášky. Zkoušky. Všechno. Čekají mě povinnosti a já si úplně odvykl cokoliv dělat.\nPořád mi je nejbližžší se naprosto bezúčelně rozpouštět sám v sobě. Jako by to byl k něčemu klíč... není.\nProstře zavřít oči.\nJsem rád za tolik věcí. Jsem slepený izolepou, než srostu. Jsem rád za své brnění. Jsem rád, že jsem měl sílu držet pohromadě. Nezhroutit se pod tím tlakem všeho. Chci zas vrátit čas. Vrátit mámin návrat sem. Vrátit ty pohodové prázdniny. Vrátit se před nutnost školních povinností. Vrátit se před chvíli, než se rozbily střepy.\n"Somebody please find me"\nPořád se táhne nit lítosti. Stále nemám sílu to utnout. Musí se utnout sama. Tyhle věci vždy musí skončit samy.\nPřemýšlím, kde se vůbec vzal Střep. Kdy. Proč. Možná šlo o tamto...\nProč je to vždycky stejné?\n(Nevěřím na happy-endy, jasně. Nevěřím na velkou lásku, která potrvá navždy. Už ne. A taky už nedokážu o takové lásce psát povídky. Nevěřím na ni v mém případě, protože jsem moc nespokojený. Vždy jsem se vším nespokojený.)\nProč je to vždycky stejné? Třeba to tak vážně má být. (Nevěřím moc na řízení osudu. Vlastně už ani nevěřím na to, že mi tu cestu připravil Bůh, protože je pro mě nejlepší... Proč?)\nMísto všeho se rozřezávám pomocí Placebo. Skalpel Brianova hlasu mě párá. A já se směju. Protože je to to nejhezčí, co dovedu cítit. Protože se potřebuju svléknout z kůže a pak se znovu zahojit.\nPotřebuju změnit tolik věcí.\nPotřebuju být šťastný.\n(Možná jsem.... možná jo. Ale teď je tolik aktuální bolesti. Tolik věcí, které mi zaslepily zrak.)\nMožná vážně potřebuji momentálně malé cíle. Třeba přečíst farmu zvířat. Třeba psát každý den na blog. (jsem na tom závislý.) Třeba zkusit víc tvořit, použít něco ke kreativní tvorbě.\nPosunout se trochu jinam. Chodit víc ven. Cokoliv.\n(Nějaká kolektivní akce, ale na to bych potřeboval Xenina...)\nZatím mám přítele. Zatím to stačí. Zatím se hojím naší skromnou láskou.


IP Telephony Workshop 2008 je za dveřmi - Root.cz\nRoot.cz » Tiskové zprávy » IP Telephony Workshop 2008 je za dveřmi\nIP Telephony Workshop 2008 je za dveřmi\nJiž v úterý 25. listopadu se v pražském Hotelu Olympik Artemis uskuteční 5. ročník odborné konference a výstavy IP Telephony Workshop (IPTW). Letos se návštěvníci mohou těšit na řadu zajímavých přednášek z oblasti hlasových služeb a komunikačních systémů a na losování o hodnotné ceny.\nIPTW je největší odbornou akcí v České republice zaměřenou na IP telefonii nabízející pestrou přehlídku produktů, služeb a technologií v této oblasti. V rámci odborných přednášek, které budou probíhat zároveň ve dvou sálech, promluví na základě svých dlouholetých zkušeností specialisté z renomovaných společností na řadu aktuálních témat.\nJedním z těchto témat je bezdrátová telefonie, s jejíž pomocí již nemusíte uvazovat své zaměstnance ke stolům a můžete dosáhnout úspor ve výdajích. Na IPTW se dozvíte, jak WiFi telefonie funguje v různých typech podniků, na co klást důraz při její implementaci či je-li WiMAX správnou technologií pro budoucí rozvoj bezdrátových systemů. Na své si přijdou i návštěvníci, které zajímá řešení unified communication. Této problematice se bude věnovat hned několik přednášek, které osvětlí význam unified communication pro zlepšení týmové spolupráce a zvýšení produktivity ve firmě. Dále se návštěvníci IPTW mohou těšit na zajímavé přednášky o kontaktních centrech, videokonferenčních systémech či telefonních ústřednách. Část některých přednášek bude věnována i praktickým případovým studiím. Výstavní část IPTW umožní návštěvníkům zblízka si prohlédnout jednotlivá řešení a nechat si zodpovědět své dotazy.\nKromě bohatého přednáškového programu se návštěvníci mohou zúčastnit aknety a získat tak možnost vyhrát IP telefon od firmy Algotech, partnera společnosti Avaya Czech Republic, a další zajímavé ceny od DAMOVO Česká republika a CPress Media. Losování návštěvnické ankety proběhne na závěr konference. Na konci přednášky firmy atlantis telecom budou navíc vylosováni 3 výherci náhlavních souprav Jabra.\nHlavními mediálními partnery IPTW jsou časopis Connect! a server Lupa.cz. Server Root.cz je mediálním partnerem. Podrobné informace a kompletní program, stejně jako formulář pro rezervaci míst, jejichž počet je omezený, naleznete na internetových stránkách konference IP Telephony Workshop www.iptw.cz.


Regulované nájmy v malých městech prudce zdraží. Naposled - iDNES.cz\nRegulované nájmy v malých městech prudce zdraží. Naposled\n16. října 2009 3:03, aktualizováno 3:03\nOd ledna vzrostou nájmy městských bytů v desítkách českých a moravských měst, a to až o desítky procent. Obce nájemné skokově deregulovaly kvůli krizi. Starostové sice riskují svoji pošramocenou reputaci před volbami, většina z nich ale argumentuje tím, že "deregulované" nájemné je pořád výrazně levnější než tržní.\nPro nájemníky průměrného osmašedesátimetrového bytu znamená skokové zvýšení činží nárůst měsíčních výdajů asi o tisíc korun. Ilustrační foto. | foto: Petr Lemberk, MAFRA\nDalším argumentem je to, že peníze vybrané na nájemném stejně nestačí na údržbu domů bez ohledu na zvýšení. A v roce 2011 už ho podle zákona zvednout nemohou.\n"Doposud jednoznačně zvýhodněné regulované nájemné se poněkud narovná. Ti, co ho neměli, byli v nevýhodě. Bydlí třeba ve vedlejším bytě a platí dvakrát třikrát více. I tak budou nové sazby od ledna 2010 nižší, když tržní smluvní nájemné se nejčastěji pohybuje mezi 70 až 90 korunami za metr čtvereční," konstatoval místostarosta Chebu Miroslav Plevný. Nájemné tam vzroste na maximální možnou hranici 42 korun.\nPro nájemníky průměrného osmašedesátimetrového bytu znamená skokové zvýšení činží nárůst měsíčních výdajů asi o tisíc korun. Z konečného účtu na druhou stranu pár stokorun ukrojí krize. Od ledna zlevní elektřina, plyn a ve velké části měst i teplo.\nNapříklad dvojice důchodců žijících ve čtyřicetimetrovém městském bytě ve Zlíně dnes za bydlení včetně energií zaplatí 4 165 korun. Příští rok by to mělo být necelých čtyři a půl tisíce. S rozpočtem domácnosti kolem osmnácti tisíc je provoz bytu stále bude stát méně než čtvrtinu peněz, které mají každý měsíc k dispozici.\nPřestože podle starostů dokáže nynější navýšení činží v malých městech většina obyvatel vstřebat, Sdružení nájemníků na začátku října vyzvalo vládu, aby deregulaci nájmů zmrazila. Podle něj se "vzrůstající náklady na bydlení stávají hrozbou pro seniory, mladé rodiny, zdravotně postižené a osaměle žijící s nízkými příjmy".\nTakzvané moratorium už stát jednou vyhlásil. V roce 2003 je však obratem zamítl Ústavní soud. To samé by se pravděpodobně stalo i nyní.\nMluvčí ministerstva pro místní rozvoj Martin Ayrer navíc upozorňuje, že moratorium nemá za úkol řešit dopad vyšších činží na rodiny. "Cenové moratorium nemůže být nástrojem sociálním, ale cenové politiky," doplnil.\nJinými slovy – pokud někdo nezvládá platit nájem, může požádat o příspěvek na bydlení. Stát kvůli deregulaci počítá s navýšením peněz na podporu o 600 milionů. "Letos je na příspěvek na bydlení rozpočtováno asi 2,1 miliardy, v návrhu byl požadavek na 2,7 miliardy," upřesnila mluvčí ministerstva práce Štěpánka Filipová.\nKde nájmy nejvíc porostou\nChrudim 73,2 %\nČeská Lípa 63,1 %\nNáchod 58,2 %\nBřeclav 57,7 %\nTrutnov 54,7 %\nSvitavy 54,7 %\nJablonec nad Nisou 53,4 %\nČeský Krumlov* 53,4 %\nPrachatice 53,4 %\nFrýdek-Místek 53,2 %\n* Až od 1.7.2010\nAutoři: Jiří Smetana, houMichal Houdek\nTémata: Bydlení , Deregulace, Důchodci, Plyn, Příjem, Příspěvek na bydlení, Ústavní soud, Výpočet úroků\nSociální demokraté navrhnou Fischerově vládě, aby od ledna 2010 vyhlásila na šest měsíců moratorium na nájemné. Do té... celý článek\nStovky nájemníků v Litvínově čeká cenový šok. Nový majitel domů, ve kterých bydlí, jim chce zvýšit nájemné až na... celý článek\nNájemníky i majitele bytů čekají po skončení regulace v roce 2011 soudní spory o to, co je vlastně "obvyklé nájemné".... celý článek\nKonec levných nájmů, nejen Ostravu čeká zdražování\nZačátek příštího roku přinese velké části obyvatel Ostravy další zdražování nájemného. Ve většině městských obvodů... celý článek


Jak už jsem v několika posledních recenzích, závěrečné hodnocení se kompletně změnilo. V prvé řadě vás čeká aritmetický průměr všech započítaných výsledků. Už ale nemáme procesor, který představuje 100 procent a ostatní k němu srovnáváme. Nyní se v každém testu vybere vítěz a ten dostane 100 procent, ostatní jsou ohodnocené vzhledem k tomuto čipu. Paradoxně tedy může vzniknout situace, kdy v každém testu vyhraje jiný procesor, a to ovlivní výsledek. Součtem všech procentuálních výsledků a jejich vydělením počtem testů pak dostaneme aritmetický průměr všech testů jako primární výsledek výkonu procesoru.\nVýše popsané se promítlo do grafu a sloupců s označením „průměr“. Procesor Core i7-3930K je v průměru pouze o necelá čtyři procenta za Core i7-3960X. Tento odstup se dal mezi těmito procesory očekávat a odpovídá rozdílům jejich frekvence a velikosti cache. Stejný rozdíl je i v dílčích nastaveních pro jednovláknový a multivláknový výkon. Jistě tušíte, že s tímto výkonem a ne astronomickou cenou se posune poměr ceny a výkonu celkem výrazně ku prospěchu tohoto procesoru. Ostatně podíváme se na to na závěr této kapitoly. Pro úplnost se podívejte na seznam testů pro kategorie z grafu:\nV grafu porovnáváme částku zaplacenou za procento výkonu. Za jedno procento nejvýkonnějšího procesoru Core i7-3960X zaplatíme vysokých 232 Kč. Námi testovaný levnější model Core i7-3930K má významně výhodnější poměr a za jeho procento výkonu zaplatíme jen 135 Kč. I tak je to vůči Core i5-2500K dvojnásobek. Vůči takovému Core i7-2600K nebo AMD FX-8150 už ale poměr není tak hrozivý. Zaplatíme víc o 50 procent.\nGeForce Now: cloud s „RTX 2080“ zdarma či za 139 na měsíc (34100)\nV zajetí korporací aneb proč nemůžeme mít hezké věci? (29925)\nFractal Design Define 7 – o jednu generaci a level výše (24239)\nKosmický program primátora Hřiba (23073)


:: Tip na výlet - Plasy :: SPORT-KEMP, Pavel Rom Kralovice\nhodinová věž nad královskou kaplí\nPlasy byly původně knížecím loveckým dvorcem, který s několika okolními vesnicemi věnoval v l. 1144-1145 kníže Vladislav II. cisterciáckému řádu. Cisterciáci zde založili klášter, který díky intenzívní a promyšlené hospodářské činnosti se stal záhy rozsáhlým a prosperujícím dominiem. Za husitských válek byl vypálen a poté postupně znovu budován do nynější monumentální podoby. Komplex zahrnuje několik významných barokních objektů.\nKostel Nanebevzetí Panny Marie, původně románský z počátku 13. století, byl do současné podoby přestavěn v létech 1661-66.\nPrelatura byla vystavěna na počátku 18. století podle projektu J. B. Matheye.\nMonumentální budova konventu pochází z let 1711-40. Projekt vypracovali G. Santini a K. I. Dienzenhofer, stavbu vedl místní stavitel M. O. Kondel. Na vnitřní freskové výzdobě se podíleli malíři J. Kramolín a J. Pink.\nDo let 1685-86 spadá výstavba monumentálních sýpek, ve kterých byla z dřívějších staveb zachována dvojitá ranně gotická kaple - spodní část zasvěcená sv. Václavu a horní sv. Máří Magdaleně. Ke klášternímu komplexu náležel i hospodářský dvůr a pivovar.\nZa josefinských reforem byl klášter zrušen. Nejprve přešel do správy náboženského fondu a poté v r. 1824 do majetku kancléře Metternicha. V majetku tohoto rodu zůstal až do roku 1945. Do metternichovské éry spadá přestavba hřbitovního kostela sv. Václava na rodinnou hrobku (1826), výstavba železné huti, jejíž zbytky se dochovaly dodnes a jsou zajímavou technickou památkou, i významné krajinářské úpravy Plas a okolí, dnes již z velké části setřené novodobou výstavbou.\n11 km od Kralovic;\nautobusová linka - Kralovice, Plasy, Plzeň;\nvlakové spojení - Kralovice, Mladotice, Plasy;\npěšky - přímo z kempu po červené turistické značce;


Balíček velkých kondomů Durex LONDON XL 100 ks\nÚvodní stránkaDoplňkyKondomyAkční balíčkyBalíček kondomů Durex LONDON XL 100 ks\n„Předtím jsem kupoval kondomy Durex nebo Billy boy, ale buď mi nevyhovovala kvalita nebo velikost. Pak jsem náhodou narazil na tyhle London XL a musím říct, že za tak výhodnou cenu dostanete opravdu kvalitní zboží. Kondomy skvěle padnou a nezapáchají po latexu.” Duch Další zkušenosti\nBalíček velkých kondomů Durex LONDON XL 100 ks, 740 Kč Do košíku\nExtra lubrikovaný transparentní kondom Durex LONDON XL z přírodního latexu vás ochrání před pohlavně přenosnými chorobami i neplánovaným otěhotněním.\nHladký kondom s rezervoárem je vhodný k vaginálnímu i análnímu sexu a díky easy-on navlékací technologii jej snadno nasadíte na penis. XL velikost ocení především ti, které klasický kondom škrtí.\nBalíček kondomů Durex LONDON XL 100 ks vyrobený značkou Durex\nVyberte si z široké nabídky výhodných balíčků kondomů na našem eshopu. Kvalitní produkt od společnosti Durex má doma již 203 zákazníků. Mrkněte na jejich hodnocení a neváhejte nás kontaktovat v případě jakýchkoliv dotazů!\nNa eshopu Vibratory.net prodáváme celkem22 produktů od tohoto výrobce. Další zboží od firmy Durex naleznete tady.


Pravidelné cvičení vám může ušetřit 2500 dolarů ročně - Zdraví\nPravděpodobně víte, že pravidelné cvičení je dobré pro vaše zdraví. nemusíte si být vědomi toho, že by vám to mohlo ušetřit až 2.500 dolarů v lékařských nákladech ročně. Nová zpráva naznačuje, že pacienti se srdečními onemocněními, kteří cvičí pravidelně, mohou ušetřit nějaké peníze na výdajích na zdravotní péči.\nStarší studijní autor Dr. Khurram Nasir uvedl : "Zpráva pro pacienta je jasná: snížení rizika onemocnění a nákladů na zdravotní péči než optimalizace fyzické aktivity. "\nVýzkumníci sledovali data od více než 26 000 Američanů. Asi třetina pacientů se srdečním onemocněním a polovina pacientů bez srdečního onemocnění uvedla, že splňují standardní pokyny pro pravidelné cvičení.\nBylo zjištěno, že pacienti se srdečními chorobami mají ročně vyšší zdravotní náklady, ale ti, v průměru $ 2,500 ročně.\nDr. Nasir vysvětloval : "I u vysoce rizikové skupiny, jako jsou pacienti s diagnózou onemocnění srdce nebo cévní mozkové příhody, zaznamenali ti, kteří prováděli pravidelné cvičení, mnohem nižší riziko hospitalizace, užívání léků na předpis. "\nVýzkumníci spekulují, že pokud se 20 procent pacientů se srdečními chorobami zúčastní pravidelného cvičení, může ušetřit americký systém zdravotní péče několik miliard dolarů ročně.\nAmerická srdeční asociace doporučuje nejméně 30 minut z aerobního cvičení se středně intenzivním účinkem pětkrát týdně nebo nejméně třicetkrát týdně nejméně 25 minut intenzivní aktivity Alternativně můžete provést kombinaci obou\nAktivity mohou zahrnovat chůzi, sekání trávníku nebo dokonce těžké čištění.\nAlzheimerova choroba: výzkum a léčba Alzheimerovy choroby\nJak se zbavit ledvinových kamenů doma?\nEpilepsie a hudba: jak mozku reaguje\nVaše barva očí vám může říct více, než si myslíte\nŠPatné sociální dovednosti mohou mít negativní vliv na vaše zdraví\nKognitivní behaviorální terapie zjistila, že má hmatatelný vliv na mozkové mozky pacienta\nAlergeny na etiketách potravin mohou být mylné pro spotřebitele\nParkinsonova nemoc, ztráta hmotnosti, tělesná hmotnost, stravovací návyky, Parkinsonova choroba, zdravotní zpravodajství\nŠPatné orální zdraví přispívá k podvýživě seniorů: Studium\nCvičení zlepšuje bolesti zad posilujícími svaly páteře\nRiziko endometriózy je u štíhlých žen vyšší než u obézních žen, podle výzkumu. Zjištění odhalila, že morbidně obézní ženy mají o 39 procent nižší riziko endometriózy ve srovnání s ženami s průměrným nebo normálním indexem tělesné hmotnosti (BMI). Ženy, které byly morbidně obézní, když měly věk 18 let, měly 41% snížení rizika endometriózy ve srovnání s ženami s normálním BMI.\nPrimární Sjögrenův syndrom spojený se sexuální dysfunkcí u žen Čtěte Více\nRiziko psoriázy se zvyšuje s vysokým krevním tlakem a antihypertenzivy, studie Čtěte Více


Olejová filtrace a filtrace viskózních kapalin: špičková kvalita HENNLICH\nOlejová filtrace a filtrace viskózních kapalin\nFiltrace - separace oleje a vody je proces pro oddělování oleje od vody.\nFiltry na separaci oleje a vody jsou používány v různých průmyslových odvětvích a nabízí cenově dostupnou a vysoce kvalitní službu v olejovém hospodářství.\nPrincip této činnosti spočívá v odfiltrování ultra jemných částic, které mohou způsobit poruchy hydraulických systémů – zanášení filtrů, poruchy činnosti ventilů, netěsnosti, vzniklé abrazivní činností částic rozptýlených v oleji apod.\nDalším prvkem filtrace je odstranění vody z oleje. Technologie je schopná absorbovat vodu obsaženou v opotřebovaném oleji, čímž jej zregeneruje na olej s vynikající vlastností z hlediska odstranění kyselosti. Kyselost oleje podporuje rychlé stárnutí olejové náplně, rozklad aditiv, rozpouštění těsnění apod. Použití správné filtrace olejů omezí korozi a chemické poškození strojů a hadic, sníží se náklady na výměnu poškozených částí strojů, nevznikají ekonomické ztráty z nutností odstavení stroje, přerušení výroby aj.\nPoužitím vhodného filtračního zařízení se životnost oleje prodlouží několikanásobně a životnost stroje je mnohonásobně vyšší.\nNaše filtrační zařízení Vám nabízí:\nMANUÁLNÍ I AUTOMTICKOU FILTRACI\nODSTRANÍME VODU Z OLEJE I OLEJ Z VODY\nFILTRUJEME OLEJ ALE I VISKÓZNÍ KAPALINY\nODSTRANĚNÍ VODY Z OLEJE\nNabízí výkonné a účinné řešení filtrace pro jakékoliv kapaliny s vyššími adhesními vlastnostmi a hustší viskozitou.\nproces čištění bez přerušení filtrace, bez tlakových ztrát i bez ztráty filtrované kapaliny\nplně uzavřený a automatický systém bez možnosti kontaminace kapaliny obsluhou, ideální pro filtraci senzitivních a nebezpečných kapalin.\nbezpečný a čistý proces ovládání filtru\nmanuální či plně automatické ovládání\nnabízí finanční i časovou úsporu v porovnání s tradičními filtračními metodami, jako jsou sáčková a svíčková filtrace\nFiltrace vysoce viskózních epoxidových a polyesterových pryskyřic\nOchrana výměníku tepla, filtrací mořské a sladké vody\nFiltrace barev a laků nahrazující otevřené systémy filtrace, bez možnosti vnější kontaminace média\nZáměna za manuální systémy filtračních těles s filtračními sáčky či filtračními elementy například v papírenském či dřevozpracujícím průmyslu\nfiltrační koš z nerezové oceli 316 klínový drát anebo perforované prvky s filtračním parametrem od 50µm (u některých modelů 25µm) po 6mm\nprovedení těla filtru z litiny, z uhlíkové oceli nebo z nerezové oceli, a možností i z jiných materiálů na zakázku\ns nízkým pracovním tlakem o 14bar a s vysokým tlakem do 50bar*\nv polo-automatické provedení se filtr čistí jednoduchým otočením ráčny a v automatickém provedení již není potřeba žádná obsluha\npro filtraci s vysokou viskozitou může být filtr více vyztužen a doplněn o izolované tlakové snímače či ohřívače pláště filtru\njednoduchý systém umožňuje i jednoduchou demontáž v případě potřeby, a to bez speciálního nářadí\nLPH polo-automatický filtr\nJe ideální pro aplikace, kde je nutné pravidelné míchání kapaliny a kde je nutné minimalizovat ztrátu kapaliny.\ndemontáž vyjmutí stíracího zařízení shora, pro rychlé a jednoduché čištění,\nkontinuální stírání zaručuje, že nečistoty jsou v pohybu a neusazují se na filtračním sítu, a dále jsou posouvány směrem k vypouštěcímu ventilu,\nmanuální vypuštění snižuje ztrátu filtrované kapaliny,\nopční možností je umístit stírací mechanismus i na vnitřní straně síta\nopční externí ohřev filtru,\nvysokotlaké provedení je také možné\nOdstředivá filtrační jednotka\nPrůtok 13 -50 l/min (0,8 – 3 m3/h).\nJemnost filtrace od 5µm.\nPředfiltr z nerezové tkaniny (pratelný) 350µm.\nVyměnitelný a opakovaně použitelný buben o objemu 5 dm3 na odstředěné nečistoty.\nObsluha zařízení je velmi jednoduchá, připojení na hydraulický systém nebo jiný systém trvá cca 3 minuty.\nMobilní vakuová filtrační jednotka\nPrůtok 40 l/min.\nNominální jemnost filtrace 1µm.\nMobilní vakuová filtrační jednotka je určena k odstraňovaní vysokého obsahu vody (až 30%) z minerálních olejů. Díky této jednotce a jejímu pokročilému automatickému řízení je možné dosáhnout vysoké čistoty oleje s obsahem vody min. 10ppm (0,001%).\nS výkony 7 až 600 l/hod.\nPro různé aplikace – pro tuky, oleje, benzín.\nVysokoteplotní i agresivní prostředí.\nI v ATEX provedení.\nMobilní filtrační jednotka\nNaše firma nabízí standardně vyráběnou mobilní filtrační jednotku FT-OH-200 o průtoku 5 l/min (tj. 300 l/hod) s kompletním příslušenstvím pro Vaše provozní podmínky.\nS výhodou lze aplikovat na minerální a syntetické oleje:\nJednoduchová olejová filtrace\nTělesa pro filtrační sáčky\nNominální jemnost filtrace 1µm .\nPro více informací přejděte na naši produktovou stránku. K dispozici jsou Vám i technické listy na stránce Ke stažení.


Jako druhý se zastal Šrejbra - iDNES.cz\n18. března 2002 9:43, aktualizováno 9:43\nKlaus sice poněkud jako persona upadá, ale toho, že napaden bude, si musel být vědom. Politické body spíše ztratí, než získá. Proto je jeho podpora bezmocného Šrejbra hodna dvojnásobné chvály.\nNarozdíl od dřívější podpory mocného Železného, která spíš připomíná arabský výměnný obchod. Já s tebou poobědvám a ty mi zařídíš volební kampaň.\nTémata: peníze, Komentáře, glosy, názory, ODS


tesa® Klaam Háček na oděvy - tesa\nSamolepicí koupelnový věšák na župan tesa® Klaam lze spolehlivě připevnit bez vrtání. Stěny a obklady zůstanou nepoškozené. Vysoce lesklý chromovaný povrch vylepšuje krásný hranatý design háčku. Můžete ho kdykoli beze stop demontovat a pomocí nového adaptéru BK20 ho pohodlně přesunout na jiné místo.\nKoupelnový věšák na župan s dvěma háčky a s patentovanou technologií tesa® Power.Kit (univerzální montážní řešení pomocí lepidla)\nRozměry / Obsah balení: 61mm x 47mm x 96mm\nRozměry výrobku: 61 mm x 96 mm x 47 mm\nV koupelně není nikdy příliš mnoho háčků, protože tam je vždy něco k zavěšení, ať už je to ručník, župan nebo vak na prádlo. Hranatý dvojitý háček na župan tesa® Klaam je díky vysoce lesklému chromovanému povrchu na kovovém podkladu spolehlivý i krásný. Pro jeho montáž se používá lepicí řešení. Vrtání odpadá, proto zůstanou stěny a obklady nepoškozené. Lepidlo zasychá za 12 hodin. Háček lze kdykoli beze stop demontovat. S novým adaptérem BK20 je jednoduché háček znovu připevnit na jiné místo. tesa.Power.Kit Glue: Pozor! Při použití se může vytvářet nebezpečný respirabilní prach. Nevdechujte prach.


Dřevěné brikety RUF BUK paleta 800 kg - Rožmitál pod Třemšínem | OKPaliva.cz\nDřevěné brikety RUF - BUK jsou lisovány z kvalitního dřeva do tvaru hranolů o velikosti 155 x 106 x 64 mm. Tyto brikety jsou dodávány v balení o hmotnosti 10 kg. Brikety RUF - BUK pocházejí výhradně z české produkce a vyznačují se kvalitním slisováním dřevěných pilin a zaručují tak maximální spokojenost a dlouhé hoření ve vašich krbech a kamnech. Použitou surovinou k výrobě těchto briket jsou 100% čisté dřevěné bukové piliny. Dřevěné brikety RUF - BUK jsou na paletě chráněny igelitovou strečovou folií. Palety jsou jednorázové a nevratné a jejich cena není zpoplatněna. U balených dřevěných briket na paletách oceníte mimo jiné jejich jednoduché uskladnění, snadné objednání a doručení až k domu ve vaší obci Rožmitál pod Třemšínem. Zboží je možné také osobně vyzvednout na prodejně našeho skladu. Zvolte si variantu produktu kliknutím na záložku níže DOPRAVA V CENĚ nebo OSOBNÍ ODBĚR NA PRODEJNĚ.\nDřevěné brikety RUF - BUK a jejich využití v obci Rožmitál pod Třemšínem.\nDřevěné brikety RUF - BUK jsou ekologické palivo pro obec Rožmitál pod Třemšínem.\nDřevěné brikety RUF - BUK dovážíme i do obce Rožmitál pod Třemšínem.\nKvalitní brikety RUF - BUK zabalené na paletách přivezeme do vaší obce Rožmitál pod Třemšínem nákladními auty s plošinou a složíme u vašeho domu. S nákupem u nás máte jistotu, že zboží dopravíme do obce Rožmitál pod Třemšínem ve velice krátké době tak, aby nenastal vypadek ve vaší topné sezóně.\nNejsme tedy klasické uhelné sklady v obci Rožmitál pod Třemšínem, ale internetový obchod a výrobce baleného paliva. Ceník briket RUF - BUK, včetně dopravy do vaší obce Rožmitál pod Třemšínem, je shodný pro celou Českou republiku. V klidu nakoupíte brikety z domova a my vám je přivezeme do obce Rožmitál pod Třemšínem. Naše služby dosahují kvality vašeho oblíbeného uhelného skladu ve městě Rožmitál pod Třemšínem.


##### Speed dating lyžařský vlek – Lyžařský vlek SK Věžná - sníh, počasí, lyžování. - In-počasí.\nCall Us : (8)440 909 562\nUzavřený salónek kavárny či speed dating lyžařský vlek. Bazén, ale to do jara ještě brzo chodit k největším lyžařským areálům v. Lyžařský vlek EPV 200, - speed dating lyžařský vlek, mimo provoz. Jaké další novinky si pro letošek připravil jediný lyžařský areál v regionu? Menší lyžařský areál Padák v Příbrami. Lyžařský vlek se sjezdovkou Mýtiny se nachází v překrásné.\nAnonymně zaškrtnete kdo se Vám líbí. Podívejte se na spefd informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Javorník - Lyžařský vlek Tatra v oblasti Šumava. Lyžařský vlek Plavy se nachází pod hřebenem. Zde ddating nejaktuálnější informace o. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Lyžařský vlek Start Jedlová je dobrý nápad oblasti Orlické hory. Lyžařský vlek se nachází v klidné části Radvanic.\nModerní Randění s koly Colnago areál Herlíkovice leží 3 km od města Vrchlabí. Lyžařský vlek Double 37, - 1150, mimo provoz. Speed dating lyžařský vlek lyžařský vlek, dětský vlek s nízkým vedením lana, v provozu je umělé zasněžování, večerní lyžování, rychlé. Pokud by striktně platila pranostika. Lyžařský vlek Veselá v obci Zašová, v místní části.\nLyžařský areál v Polevsku leží v nadmořské výšce 520 - 605 m nad mořem mezi vrchy Medvědím a Polevským. Hůrka v oblasti Jistebnické speed dating lyžařský vlek.\nPodívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Sjezdovka Plavy v oblasti Jizerské hory. Kladkách link A s novým vkek se speed dating lyžařský vlek v Kladkách naplno rozjely i oba vleky. Lyžařský areál v Rumburku se nachází na kopci Strážný vrch. Ski areál Šanov nabízí lyžařský vlek v. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, datování árie průchod šaty nakupování ze střediska Lyžařský svah v Písku v oblasti Česká Sibiř.\nLyžařská sezóna v Datinh je každý rok jedna velká loterie. Zillertal Arena je se 143 kilometry sjezdovek a 52 moderními lanovkami a vleky největší lyžařskou oblastí v Zillertalu. Podrobné informace o počasí, stavu sněhu ❄ či otevřených sjezdovkách ze střediska Lyžařský vlek ve Lyžařslý.\nPodrobné informace o počasí, stavu sněhu ❄ či otevřených sjezdovkách ze střediska Svah Zlín ⛷, interaktivní mapy, webkamery, běžecké a sjezdové tratě. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Areál Veselá v oblasti Beskydy. Podrobné informace o počasí, stavu sněhu ❄ či otevřených sjezdovkách ze střediska Lyžařský vlek Start Jedlová ⛷, interaktivní mapy, webkamery, běžecké a. Na přelomu předminulého a. Není vyloučeno, že se vleky rozjedou již tento týden.\nKladecká lyže byla původně. uplynulého týdne předseda Lyžařského areálu Kladky Jiří Křeček. Frankfort indiana datování vlek Jarák se nachází v západních Krkonoších v obci.\nSpeed dating lyžařský vlek zde 2 x čtyř sedačkovou lanovou dráhu a 7 x vlek, 12,7 km sjezdových tratí, snow-fun park. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Mýtiny v oblasti Krkonoše. Vlek typu Poma 400 m dlouhý dopravuje lyžaře.\nNěco dobrého na zub si dáte ve ski baru, kde na vás čeká příjemná obsluha a výborné jídlo. Kozák: 1655x. Speed dating lyžařský vlek pátek v devět hodin ráno se spustil vlek v lyžařském areálu v Kladkách.\nLyžařský areál v Písku je vybaven. Výuka v lyžařské škole je určena pro všechny věkové kategorie, jak pro začátečníky, tak. Sjezdové tratě obslouží lanovka a 8 lyžařských vleků. Rádi budeme sdílet naše zkušenosti jak s lyžaři, tak snowboardisty. Podrobné informace speed dating lyžařský vlek počasí, stavu sněhu ❄ či otevřených sjezdovkách ze střediska Lyžařský vlek Špičák - Slavoj ⛷, interaktivní mapy, webkamery, běžecké. Lyžařské trasy zatím celkem logicky v provozu nejsou,“ zvěstoval v pátek.\nSeznamovací večery Speed Dating pro nezadané. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Lyžařské vleky u Horského hotelu Babská v oblasti Beskydy. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Antonka v oblasti Česká Sibiř. Lyžařský vlek se nachází na kraji obce. V zimních měsících máme v provozu lyžařský vlek na. Svou sjezdovou rychlost si tu můžete změřit díky Top Speed – trati s. Hard rock cafe: takhle vypadalo hromadné rande speed-dating slovní, česká republika. Sjezdovka je zde dlouhá. 09.11.2016.\nPro návštěvníky areálu je pod vlekem udržované. Areál nabízí příjemný svah pro začínající lyžaře, pro. Lyžařský areál v nadmořské výšce.\nTepem srdcem lyžařů i běžkařů, boobařů i. Vedle chaty se nachází 400m lyžařský vlek s dokonale. China dating site. Andy shinhwa randění.\nDonris on Jak často byste měli zavolat chlápkovi, kterého jste právě začali chodit\nVukasa on Nová seznamka v nás\nZulkira on Libras datování capricorns\nGay seznamka dublin Čínská seznamovací show song Chlapec se setká s dívkou\nMariánská hora nebo v penzionu Berounka. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Radvanice v oblasti Jestřebí hory. ...\nVlek U Tomáše se nachází v samém srdci Jizerských hor v obci Albrechtice v. Lyžařský vlek (soukromý) typu Poma, který je umístěný na kopci Šukačka. Podrobné informace o počasí, stavu sněhu ❄ či otevřených sjezdovkách ze střediska Lyžařský vlek v Šanově ⛷, interaktivní mapy, webkamery, běžecké a. ...\nPodívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Svah Padák - Příbram v oblasti Okolí Prahy. Podrobné informace o počasí, stavu sněhu ❄ či otevřených sjezdovkách ze střediska Lyžařský vlek SK Věžná ⛷, interaktivní mapy, webkamery, běžecké a. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Dolní Radíkov v oblasti Vysočina.\nVoshura on Datování podzemní vody\nMazuktilar on Randění a potíže\nShaktikora on Populární online seznamky v Indii\nVše začalo někdy v polovině 50. let minulého století, kdy se parta nadšených lyžařů z Vodňan rozhodla postavit si na slušném svahu v obci Rohanov u Prachatic. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Lyžařský vlek ve Zborově Háječek v oblasti Orlické speed dating lyžařský vlek. Přesto tam vleky speed dating lyžařský vlek sjezdovka zůstaly o víkendu v plném provozu. Podívejte se na kompletní informace (aktuální sníh, počasí) ze střediska Šanov u Červené Vody v oblasti Orlické hory.\nSjezdové tratěBěžecké tratěLanovky a vleky.


Ahoj dalibore,auto pro zábavu už mám - Autoweb.cz\nautoweb.cz > Autoporadna > Ostatní dotazy > Ahoj dalibore,auto pro zábavu už mám\nAhoj dalibore,auto pro zábavu už mám\nAhoj Dalibore,Auto pro zábavu už mám (Fiesta ST) a protože se teď budu často přesunovat mezi Prahou a Brnem, nastal čas pořídit si ještě jedno – zaměřením uplně opačné auto…tzn. pohodlné, málo žravé a spolehlivé – nebo aspoň s levným servisem a díly (ne že by Fiesta nebyla spolehlivá, ale víš co myslím). Klidně to může být i automat. Co by si mi doporučil? Cenový strop řekněme 100tis. Předem moc díky za odpověď, Ondra.\nNějaký diesel s automatem by byl k tomuto cestování optimální. S automatem Tě totiž nebude štvát občasné stání v koloně a hlavně, pokud to bude svým zaměřením spíše nudné a uvolněné auto, budeš si pak Fiesty ST víc vážit. Mimochodem, gratuluji k vynikající volbě auta pro zábavu na každý den...Jako spolehlivé, relativně úsporné a zajímavé auto mě napadá Mercedes-Benz E 300 D (W124), což je poslední poctivý éčkový Mercedes. Samozřejmě ho můžeš mít i s benzínovým motorem, ale tyhle staré diesely vydržely úplně všechno. Takové auto bych si vybral já.Za 100 000 korun seženeš v Německu i BMW 530d E39 před faceliftem, ale jeho tachometr bude ukazovat vzdálenost mezi Zemí a Měsícem, takže to bych radši neriskoval.A můžeš jít samozřejmě i cestou dieselového Audi A6 staršího data výroby, na které seženeš spoustu koncernových dílů.


Spoření pro děti – tipy a rady, jak ho správně nastavit | Finax.eu\nJuraj Hrbatý | Osobní finance | 18. březen 2020\nMám to štěstí, že mám skvělé a milující rodiče. Dopřáli mi kvalitní vzdělání na Slovensku. Když jsem byl teenager, otec se mi postaral o brigádu, abych si mohl své kapesné vydělat. Na tenisových dvorcích jsem vyplétal tenisové rakety a dělal jsem rozhodčího na tenisových zápasech.\nKdyž jsem dospěl, moji rodiče mi darovali starší byt, který jsem s pomocí kamarádů zrekonstruoval. Měl jsem skvělý start do mého dospělého života a dodnes jsem za to mámě a otci velmi vděčný. Pro své děti chci zajistit stejně dobrý start.\nZákladní východiska pro spoření\nPři spoření pro děti si třeba nejprve říci, k jakému účelu jste se rozhodli dětem spořit, protože od toho bude záviset i forma spoření. Možností se nabízí několik:\nzabezpečení startu do života (například bydlení),\nfinance na svatbu,\nspoření na kolo, auto či jiný "požitek",\nMnoho rodičů nemá zcela jasně promyšleno, na jaký konkrétní účel se rozhodlo dětem šetřit. Je však třeba říct, že většina cílů má dost odlišný časový horizont, což je jeden z nejdůležitějších faktorů při správném nastavení spoření. Proto si důvod předtím promyslete. Chcete-li vašemu dítěti naspořit na více věcí, spořte na každý účel zvlášť.\nSpoření pro děti je dlouhodobá záležitost a v drtivé většině případů trvá déle než pět let. Proto není vhodné odkládat peníze do banky, neboť díky téměř nulovým úrokům a vlivem inflace peníze na hodnotě ztrácejí.\nVzhledem k delšímu časovému horizontu je jednoznačně nejlepší volbou spoření pro děti formou investice. Mnoho článků směřuje spoření pro děti do podílových fondů. Pozor, standardní podílové fondy však nabízejí velmi nízké zhodnocení a vysoké poplatky.\nJako nejlepší dlouhodobou volbu doporučují renomovaní odborníci, včetně legendárního investora Warrena Buffetta, indexové fondy ETF, které nabízejí dlouhodobě nejlepší poměr mezi výnosem a rizikem.\nSpoření na vzdělání, spoření na vysokou školu\nPokud jste se rozhodli spořit dětem na vzdělání, například na vysokou školu, víte, že při dnešním systému školství, s 9 ročníky na základní škole a 4 na střední škole, vaše dítě půjde na vysokou školu v 19 letech.\nAno, vysoké školy jsou dnes v Česku zdarma, ale internáty, strava, knihy, kapesné či jiné drobnosti něco stojí. V blogu Kolik stojí vzdělání? jsme zmapovali celkovou cenu za studenta na různých domácích či zahraničních školách. Vyčíslili jsme, že studium na vysoké škole v Česku stojí přibližně 425 000 korun.\nNezapomeňte, pokud dnes stojí 5letý program na univerzitě v Praze 425 000 korun, každým rokem se bude cena za studium zvyšovat zhruba o výšku inflace (růst cen). Pokud má tedy vaše dítě například 4 roky, do vysoké školy mu zbývá ještě 15 let. Inflace tak způsobí, že cena studia stoupne přibližně o 35%. Cena studia za 15 let bude 575 000 korun.\nSkvělou výhodou spoření přes řízené portfolia Finax je algoritmus robo-advisor. Pokud nám prozradíte, kolik byste chtěli dítěti naspořit, robo-advisor vám přesně řekne, kolik byste měli investovat měsíčně, nebo vložit jednorázově, abyste si za stanovený čas potřebnou částku našetřili.\nMatematika je velmi jednoduchá. Čím déle budete spořit, tím méně vás to bude měsíčně stát, a proto neotálejte se zřízením spoření ani chvíli.\nPříklad: Já jsem se rozhodl pro své děti naspořit na školu 50 000 eur (1 250 000 korun) každému v dnešní hodnotě. Starší Miško měl v té době 7 a Peťko 5 let. Miško měl tedy do začátku "výšky" 12 let a Peťko až 14 let, tak potřebuji při zohlednění inflace našetřit 1 585 300 korun a Peťkovi 1 649 325 korun. Po zadání těchto cílových částek mi Finax navrhl finanční plán, kolik mám kterému měsíčně investovat, abych s největší pravděpodobností danou částku naspořil.\nSpoření na bydlení pro děti, zajištění jejich startu do života a spoření na svatbu pro děti.\nPři takovém typu spoření je třeba si říci, zda chcete dětem naspořit nějakou konkrétní částku, nebo prostě budete posílat vámi stanovenou částku a kolik naspoříte, tolik peněz jim v dospělosti poskytnete.\nPokud nemáte stanovený cíl, nastavení spoření je velmi jednoduché. Na základě vašeho rozpočtu určíte částku, která je pro váš rodinný rozpočet přijatelná. Pokud se rozhodnete pro Finax, výhoda je, že částku můžete kdykoliv snížit, zvýšit či poslat jednorázový mimořádný vklad.\nTaké můžete sdílet číslo účtu i s prarodiči, křestními či jinými známými, kteří by chtěli dítěti něco přispět. I oni mohou na účet kdykoliv vložit prostředky.\nPokud máte stanovený cíl, algoritmus Finaxu vám vypočítá, jak se k němu při akceptovatelném riziku pro vás a horizontu spoření dopracujete pravidelným, či jednorázovým vkladem.\nMírná komplikace nastává pouze v případě, pokud si chcete stanovit cíl, ale nevíte jak. Zde jsou možné návody:\n1) Pokud chcete zajistit dětem bydlení, rozmyslete si, zda jim chcete zajistit peníze na koupi celé nemovitosti nebo jen základ na hypotéku (pro získání hypotéky dnes banky vyžadují minimálně 20% z vlastních zdrojů). Potom postupujte následovně:\nna internetu se podívejte na přibližnou cenu bytu, který se vám bude zdát vhodný,\nurčete si věk, kdy se asi dítě osamostatní (například 25 let),\nvypočítejte, kolik bude taková nemovitost přibližně stát, když se dítě osamostatní – za každý rok zvyšte její cenu o 3,5%, což je průměrný očekávaný růst cen nemovitostí v Evropské unii. Pro výpočet použijte následující vzorec = Současná cena bytu * 1,035 ^ počet let do osamostatnění,\npokud chcete zajistit dětem jen základ na hypotéku, váš cíl by měl být minimálně 20% z výsledné hodnoty nemovitosti v budoucnosti.\n2) Chcete-li zajistit dětem peníze na svatbu, postupujete obdobně. Zamyslete se, kolik stála vaše svatba, kdy se asi vaše děti budou brát a přepočítejte částku s inflací.\nPříklad: Miškovi jsem se rozhodl zajistit základ na hypotéku třípokojového bytu v Bratislavě. Dnešní hodnota takového bytu s DPH je 4 000 000 korun. Miško měl 7 a předpokládám, že se osamostatní, když bude mít 25. Spořit tedy budu 18 let. Za 18 let bude cena nemovitosti přibližně 7 429 950 korun (4000000 * 1,035 ^ 18). Jako základ budu tedy potřebovat 20% z ceny, čili 485 975 korun. Kolik mám spořit měsíčně, s tím už mi pomůže algoritmus Finaxu, pokud si tuto částku nastavím jako cíl. Mně vypočítal, že mám spořit 3 550 korun měsíčně.\nSpoření dětem na důchod a jiné požitky\nBěhem mé finanční kariéry jsem se už setkal s různými požadavky. I v spoření je však třeba používat selský rozum. Pohádka o třech groších byla jen o třech groších a nikoli čtyřech. V ní se říkalo, že jeden groš si mám odložit na svůj důchod, ne na důchod dítěte.\nDost podobně uvažuji o věcech, které pro děti nemusí být nezbytnou součástí jejich života a pokud je velmi chtějí, ať si na ně naspoří sami.\nProto považuji takový druh spoření za věc, na kterou by se neměli zaměřovat rodiče, ale naopak děti. Pro vaše děti bude mnohem přínosnější, pokud je budete finančně vzdělávat a motivovat je, aby si spořily i sami.\nJejich motivaci zvýšíte, když jim budete ke každému euru, které se dítě rozhodne odložit, přidávat další. Stejně tak to mají nastavené mnozí zaměstnavatelé při spoření ve třetím důchodovém pilíři.\nJá jsem si se svým sedmiletým synem sedl a vysvětlil mu, proč je spoření důležité. Rozbili jsme prasátko, vytvořili finanční plán a peníze zainvestovali. Tomu se však budu věnovat v samostatném blogu.\nKrátké zhodnocení na závěr\nPokud máte dětí více, každému šetřete samostatně. Děti jsou pravděpodobně v různém věku a každému je třeba nastavit individuální plán. Účty si pojmenujte podle vašeho dítěte a cíle. Psychologicky se tím zvyšuje šance, že vašeho cíle dosáhnete a peníze neutratíte na koupi televizoru během mistrovství světa v hokeji.


Válka: Lars Norén - kulturní magazín Uni\n07/2017 07/2017 Jan Kerbr\nNejpřekládanější švédský dramatik současnosti Lars Norén (1944) má za sebou kolem stovky divadelních her, začínal jako básník a dá se říci, že se z lyrika postupně stal tvůrcem divadelních her, které šokují zobrazováním temných stránek lidství, surovostí a brutalitou. Působil i jako praktik v divadelním provozu (režisér, divadelní ředitel). Experimentoval také s „dramatickou výchovou“ vězňů, jedna ze zkoušek s nimi pak nekontrolovaně vyústila do kriminálního činu (přepadení banky).\n„Laskavá“ česká divadelní praxe si na jeho tvorbu zprvu příliš netroufala. První vlaštovkou v uvádění Norénova dramatického díla byla režie Josefa Janíka hry Noc je matkou dne v ostravském divadle Petra Bezruče 1991, o třináct let později nastudoval týž tvůrce na stejné scéně drama Chaos je sousedem Boha. Ve 21. století se už u nás s Norénem utkali i další divadelníci, fragment z obsáhlé hry Okruh osob 3.1. nastudoval Thomas Zielinski „experimentálně“ v garážích pražského Národního divadla s herci naší první scény, Démony pak v Národním divadle Brno polský režisér André Hübner-Ochodlo. Další dva tituly, O lásce a Chlad, se objevily v rámci prezentace jednorázových scénických skic (Divadlo LETÍ, respektive Divadlo NaHraně). Loni vyšly v knižní edici Divadelního ústavu Norénovy Tři hry, nejzávažnější text z tohoto svazku Válka představil nyní šéf liberecké činohry Šimon Dominik v české premiéře.\nInspirací pro hru z roku 2003 byl patrně balkánský konflikt na sklonku minulého století, v němž vyhřezly krutost a hrůzy, které se zdály být v Evropě už minulostí. Děj není sice přesně lokalizován, ale postavy hovoří o geopolitických konstantách jako Amerika, Rusko či Německo v rámci kontextu posledních dekád. Pět postav označuje autor jednoduše A, B, C, D, E, a i když se pak při vzájemném oslovování vyskytne občas reálné jméno, jako by snad ani nebylo důležité, válka zkrátka zničila všechno. V opuštěném, polorozbořeném stavení žijí matka (Jana Hejret Vojtková) a její dvě dcery. Ta starší (Karolína Baranová) chodí na živobytí pro všechny tři přivydělávat k silnici jako prostitutka, mladší (Michaela Foitová) je třináctiletá puberťačka a díky svému věku se vlastně lépe vyrovnává s tíživou situací (už si vlastně tolik nepamatuje na to, když bylo lépe). Návrat otce (Martin Stránský), který před lety odešel (či byl odvlečen) do války, ženy – především matka – příliš neočekávají. A přesto se chybějící muž jednoho dne objeví, ovšem slepý. Dramatické situace se odvíjejí hlavně od toho, že ženy tak úplně ztrátou mužského elementu nestrádaly, matka má intimní vztah s otcovým mladším bratrem (Jan Jedlinský), který se válce vyhnul, ne však dalším hrůzám mimo frontu, jak se dozvíme ve finále. Matka s dcerami jeho přítomnost před slepým otcem ovšem tají, informují o něm jako o zmizelém. Oba muži se pak v průběhu hry občas vyskytují na jevišti blízko sebe. Postupně se vyjevují hrůzné zážitky ze života všech zúčastněných, postavy jsou jimi poznamenány, chovají se zdivočele, tu a tam se v jejich jednání prodere na povrch přece jen lidská podstata. Že takto rozehraná „partie“ nemůže skončit dobře, je nabíledni.\nScénograf Karel Čapek vybavil zpustlý jevištní interiér stěnami z khaki plátěných, z drobných kusů látky pospojovaných celků (jaké známe ze zobrazování „vzdušných“ vojenských stanů v horkém klimatu), umístil pak do něj zbytky primitivních postelí, hodně „polní“ kamna a oprýskanou vanu, v níž se budou postavy omývat i koupat.\nDrsné atmosféře jevištního celku herecky dominuje matka Jany Hejret Vojtkové, této ženě lze opravdu věřit jakousi okolnostmi odstartovanou zhrublost, ve vztahu k dcerám mateřské instinkty přetrvávají, i když musí vzít na vědomí, jakým způsobem zajišťuje její starší dcera materiální zázemí při boji o přežití. Matka ovšem silně lpí na mladším milenci a ve jménu tohoto vztahu by byla schopna zlikvidovat svého handicapovaného manžela. Obě dcery jsou vykresleny též uvěřitelně (i co se nedávných zážitků týče), Karolína Baranová ovšem ve jménu autenticity tlumí někdy hlasový projev k hranici slyšitelnosti. Mužské role jsou z hlediska psychologické věrohodnosti vlastně úkoly náročnějšími, Martin Stránský slepého otce interpretuje hořce a s poněkud vizionářským patosem, snad je tím v režijním plánu posílena inspirace Sofoklovou tragédií Oidipus na Kolónu, k níž ostatně sám Norén odkazuje. Jan Jedlinský je pro part bratra snad až příliš pohledný (dobře byl obsazen do role „zamilovaného Shakespeara“ v loňské liberecké premiéře), působí v jinak drsně naturalistickém obrázku jako ideál trochu odjinud, jeho psychické pnutí, kdy občas má blízko k tomu nechat se slepým bratrem poznat, je občas interpretačně nejisté, nejistou situaci jako takovou výjevy s ním pochopitelně zobrazují. Herec je pak zcela přesvědčivý v drastickém finálovém výstupu.\nS Norénovou Válkou sestupujeme do nepříjemných hlubin, odhalujících nemilosrdně lidské instinkty, vyplouvající napovrch v nestandardních situacích. Plyne z toho, že inscenace diváky rozhodně nehladí po srsti, z těch, kteří se mnou sdíleli jednu z repríz, jsem měl dojem účastníků soustředěných, jevištním dílem zasažených. Pro takové má smysl hrát náročné divadlo.


DOBRY DEN CHCI SE ZEPTAT JAK DLOUHO MAM NECHAT KYNOUT TESTO\nJdu vyzkoušet :) Všem hezké Vánoce a šťastný nový rok 2016 :)\nVýborná vánočka, nejlepší, jakou jsem kdy jedla. Těsto se výborně zpracovávalo, jen při pečení se mi vánočka rozjela, ale to určitě nebylo těstem, ale rukama, protože nemám velké zkušenosti s pletením vánoček. Jinak je to velice dobrý recept za který děkuji.\nDoporučuji jednotlivé vrstvy vánočky před pečením spíchnout párátky, které po pečení vyjmete, mně by se vánočka rozjela pokaždé, ale díky tomuto celkem drží tvar. Jinak tento recept je skutečně výborný, vyzkoušela jsem jich několik, ale jen u tohoto byla vánočka krásně nadýchaná.\nVánočka mojí maminky-výborná\nNa 1 kg mouky ,dávám půl hladké a půl polhrubé), dávám 4 žloutky, dám 25 dkg másla, trochu rumu, citr. kůra, 2 vanilkové cukry, vlažné mléko, kvásek, trochu soli. Nechám kynout a několikráte promíchám. Těsto kyne asi 6 hodin. Pletu ze 6 pramenů najednou. Z tohoto množství udělám 2 vánočky.\nJeto velmi dobrý recept dávám soli jenom dvě větší špetky nebo na špičku nože,je výborná,dobře se zpracovává.\nDobrý den , recept na tuto vánočku jsem vyzkoušela a nebyla špatná ale muškátového oříšku bylo moc stačilo by méně ,jen bych přeházela ingredience jak mají byt dcera se v tom nevyznala :o musela jsem jí to vysvětlit a přepočítávat stačí napsat 100 g - ne 1dkg pak v tom člověk tápe\nCelý recept je v dkg a i dítě na základní škole umí tyto jednotky převést, omlouvám se za příkrý tón, ale 1 dkg není 100 g ale 10 g. 100 g=10 dkg.\nNo jo, jenže 100g je 10 dkg:)


BUILDIFY - Jak si vyrobit stylový nábytek - HORNBACH.cz\nÚvodní stránka» Návody» Nábytek, dekorace a obrazy» Nábytek» BUILDIFY - Jak si vyrobit stylový nábytek\nBUILDIFY - Jak si vyrobit stylový nábytek z palet a beden\nToužíte po něčem originálním a mimořádným? Po něčem, co si můžete vyrobit sami? Tak potom zkuste BUILDIFY, protože my vám dodáme materiály a vy si vytvoříte svůj vlastní interiérový styl.\nMůže to být police postavená z dřevěných beden, vysněná postel s nebesy vyrobená z palet nebo komoda, kterou už delší dobu sháníte. Určitě máte tisíc dalších nápadů, protože všechno je možné.\nVýrobky BUILDIFY jsou dělané speciálně na výrobu nábytku. Všechny palety, bedny a další komponenty mají stejnou velikost, takže si zvládnete vyrobit nábytek podle vašich představ.\nPopusťte uzdu fantazii a vložte srdce do toho, co vám dělá radost.\nPalety na výrobu nábytku\nPaleta Buildify hoblovaná 80 x 120 cm\nNepoužitá nábytková paleta s rozměry europalety s hoblovaným povrchem\nMimořádné vlastnosti: dlouhá životnost, lehká údržba, odolnost a stálost\nTady přejdete k paletě Buildify v e-shopu.\nDřevěná bedna Buildify\nNepoužitá bedna na ovoce z neošetřeného, neopracovaného smrkového nebo olšového dřeva.\nJe možné kombinovat tři velikosti a lakovat různými barvami.\nVelká bedna: 300x390x600 mm\nStředně velká bedna: 280x330x440 mm\nMalá bedna: 210x230x340 mm\nTady přejdete k bednám Buildify v e-shopu.\n9 inspirativních nápadů na nábytek z palet a beden Buildify\nNÁVODY - Jak vyrobit nábytek z palet a beden\nPsací stůl Einstein\nV případě, že byste chtěli mít všechny návody pěkně pohromadě, tak si můžete stáhnout kompletní brožuru Buildify (PDF, 23 MB).\nPozorně si přečttěte tyto pokyny, protože bezpečnost je na prvním místě!\nNásledující návody byly vytvořeny s maximální přesností, znázorňují ale vždy pouze možný postup. Posuď proto realisticky své vlastní schopnosti a v případě nejistoty si nech poradit od odborníků! HORNBACH neručí za nesprávné použití materiálů a nářadí ani za neodborně provedenou montáž.\nNábytek Arnold, Albert, Charles, Armstrong, Einstein a Rocky: Bedny na ovoce jsou vhodné pouze na uschování lehkých předmětů. Proveď vždy předvrtání otvoru pomocí skládaného vrtáku, abys zabránil štěpení dřeva.\nNábytek Arnold, Armstrong, Einstein a Rocky: Nábytek připevni na vhodné místo pomocí vhodného uchycení pro příslušný typ stěny, aby se zabránilo převrhnutí. V případě nejistoty se bezpodmínečně informuj ve svém specializovaném obchodě na vhodný upevňovací materiál.\nNábytek Albert a Charles: Bedny na hračky nepoužívej jako nábytek k sezení. Pouč zejména děti o tomto možném riziku, aby se zabránilo pádům.\nPo nábytku se nesmí šplhat ani na něm cvičit. Poučte zejména děti o tomto možném riziku, aby se zabránilo pádům.\nU všech pracovních kroků noste vhodné ochranné pomůcky.\nNeopracované povrchy před stavbou nábytku zbruste, aby se zabránilo zranění (např. odlamováním třísek).\nPokud nábytek vyrábíte do dětského pokoje, použijte pro dětské hračky vhodné laky. Ty jsou označeny znázorněným logem.\n209 0* -* . CZK/ks (278,67 CZK* / l)\nOlej na dřevo Hornbach 750 ml bezbarvý\nDřevěná bedna Buildify 34x23x21cm\n325 0* -* . CZK/ks (866,67 CZK* / l)\nČirý lak HO ke křídovým barvám polomatný 375ml\n429 0* -* . CZK/ks\nDřevěná bedna Buildify 60x39x30cm\n389 0* -* . CZK/ks\nDřevěná bedna Buildify 44x33x28cm\nZde přejdete k sortimentu "Stavba nábytku"


Prodejny Hello v Plzni (Hello, Plzeň) – MapaObchodů.cz\nZnačky > Hello > Plzeň\nProdejny Hello v Plzni\nSháníte-li se po prodejně, která v Plzni prodává artikly značky Hello, jste zde na tom pravém místě. Na těchto stránkách najdete přehledně seřazeny obchody, které v Plzni značku Hello nabízejí.\nMomentálně máme v databázi v Plzni 23 obchodů, které značku Hello nabízí. Kliknutím získáte více informací o značce Hello.\nPokud máte vlastní web, naše stránky se Vám líbí a měli byste chuť nám trochu pomoct, přidejte odkaz na naši MapuObchodů na Vaše stránky. Díky.