4x100 km (aneb pohádka o výletech mladého turisty) - NVPP 4x100 km (aneb pohádka o výletech mladého turisty) - NVPP 4x100 km (aneb pohádka o výletech mladého turisty) - NVPP\n4 stovky za 4 víkendy-pro Maďara hrozně málo, pro rychlíky děsně moc, pro 16- cti leté děcko od Goralie tak akorát. Na úvod bych vám chtěl rovnou říct, že mě docela mrzí, že už mi chybí letos do kompletní sbírky jen 2 stovky. Neboť jak se dočtete dále, tyto 4 stovky byly asi nejúspěšnější v mé turistické kariéře a každá stovka znamenala větší chuť na stovku další.\nNezmar byl bezpochyby pro mě jedním z letošních vrcholů sezóny. Neboť byl pro mě tento závod vrcholem sezóny, chtěl jsem podat co nejlepší výkon, ale hlavně jsem se chtěl dostat pod 20 hodin, a po 100MKMK a Beskydské sedmičce už konečně dosáhnout v závodě běžeckého času.\nNestává se to sice moc často, ovšem už před závodem vše napovídalo tomu, že to prostě vyjde. Tak například příprava. Ta klapla na jedničku-se školou jsem jel na turistický kurz k moři, kde jsem si výborně odpočinul! To jsem mohl poznat hned na druhý den po kurzu, kdy jsem dal 2 Javorové (9 km/1000+-) za 1:22! Forma by tu byla, teď jen, jak s ní naložím v závodě.\nPáteční příprava před závodem probíhala, jako obvykle, také vesměs výborně-budíček ve 4:30, škola, taneční, dorost, v 19:15 konečně chvíli doma, v 21:15 odjezd na závod, ve 23:00 do hospody na jedno. Díky těmto událostem jsem vlastně tak nějak pomalu pozapomněl, že se v noci něco běží.\nNezmar startoval tradičně minutu po půlnoci. Což není zrovna ideální čas, každopádně startoval jsem už i ve 2:00, takže zas tak hrozné to nebylo.\nNa první kontrole jsem byl mezi posledními. Spíš mě všichni předbíhali, a já předběhl až ztraceného Béňu (Honza Beneš) někde nad Nýdkem, který mi však za chvíli utekl. Všichni přeběhlivší tedy byli předemnou, a já jsem od první kontroly až po 36. kilometr pokračoval prakticky pořád na stejné pozici (rozuměj někde vzdadu). Říkal jsem si, že moment, kdy začnu závodit, přesunu až na ráno, protože večer byl jak ze špatného snu-déšť, mlha a Polsko. Kdybych nepotkal Evu na 13. kilometru, tak pobíhání okolo Čantoryje by bylo asi směsí melancholie a tragického běhu. I když o běh se u mě často ani nejednalo, neboť seběh dolů na občerstvovačku k mému tátovi (21 km) a seběh z Velké Čantoryje (995 m. n. m) mohl běžet maximálně sebevrah, nebo Mára Causidis.\nOd 36. kilometru však závod nabral úplně jiných rozměrů. Na Kyčeře (989 m. n. m) totiž začalo svítat, díky čemuž mě přešel spánek. Takže jsme se do toho společně s Evou pořádně opřeli. Předběhli jsme nejprv Davida Szlauera, který už podle svých slov 10x blil. Říkal, že to zabalí v Bukovci. Zkrátka David je důkazem toho, že za přepálené kilometry na první stovce člověk zaplatí hodně. Dalšími borci, které jsme s Evou díky heroickému seběhu předběhli, se stali mí stájoví kolegové Palo a Bufo. Chlapci už vypadali, že jsou dosti unavení, takže jsme do toho s Evou před nimi ještě schválně šlápli, abychom je trošku demotivovali.\nOd chvíle, kdy jsem předběhl Pala, Bufa a Radima Zapletala, jsem začal najednou cítit víc formy a rozjel jsem se konečně do závodní teploty. Evě se mé tempo také zamlouvalo, takže v Mostech jsme měli na Pala už snad 10 minutový náskok.\nNa 60. kilometr v Mostech jsme dorazili asi za 9:50. Já jsem měl dokonce i to štěstí, že jako první „NVPPépák“. Takže motivace byla jasná- nikoho z týmu už před sebe nepustit. Tuhle motivaci ještě okořenil Táta od Makyho, který řekl, že pod 20 už to nedáme. Však my ti ještě ukážem. Díky tomuto „povzbuzujícímu“ výroku jsme vzali nohy na ramena a upalovali směrem ke Skalce.\nPo tom, co jsme v Mostech opustili občerstvovací stanici, jsme trošku zabloudili, díky čemuž jsme znova předbíhali Pala s Radimem. Naposledy. Na Skalku jsem totiž vyletěl, jako by se tu běžel nějaký Lysacup. Ani Eva nestíhala, takže mě dohnala až na vrcholu. V sestupu dolů však díky seběhům, které má zmáknuté naprosto výborně, udávala tempo ona.\nVůbec celý úsek mezi Mosty a Horní Lomnou (až na ten snad 5 kilometrový úsek pod sjezdovku na Severce) patřil asi k tomu nejlepšímu, co jsem v závodě zažil – byla to totiž směsice pravého podzimu, drsného horského počasí, krásných lesních cestiček, naprosté samoty a atmosféry goralie (například pobíhání kolem býků v ohradě pana Kawuloka nebo rozhovor u „štokuvky“ na úpatí kopce s místním podnapílým jinochem). Neskutečně jsem si tyto momenty užíval (jak jsem zjistil později, tak Eva až tak ne), díky čemuž jsem běžel ve velice soldním tempu a v Horní Lomné už bylo evidentní, že pod 20 hodin to prostě s Evou zvládneme.\nJenže po občerstvovací stanici, kde byl můj táta, se závod začínal ubírat tak trochu jiným směrem. Opět začal déšť, a k dešti jako bonus začly dlouhé, nekonečné kopce a pochmurná nálada. Dvě pozitivní věci by se však našly-už téměř jistota času pod 20 hodin a připojení Radima do naší party. Do konce závodu jsem už tedy pokračoval ve společnosti Evy a Radima. A kdyby tu ti dva nebyli, tak asi zemřu na pochmurnost, protože Kozubová a Slavíč patřily pro mě mezi dva nejhorší kopce závodu. I na Radimovi to bylo poznat, že tyto kopce mu moc nesedí do repertoáru, takže do kopce nás tahala Eva. Nicméně všecko jednou končí, i tyto dva kopce, díky čemuž jsme se po 96 kilometrech mohli konečně dostat na poslední občerstvení.\nNa posledním občerstvení nám bylo slíbeno už jen 10 kilometrů. Výstup na chatu Ostrý (954 m. n. m) nám tedy utíkal výrazně rychleji díky pocitu, že vyjdem poslední kopec, a dolů už jen 8 kilometrů. Jenže těch 8 kilometrů se proměnilo náhle v dobrých 12. To jsem ovšem nevěděl, dokonce ani Eva, ani Radim, takže až do Milíkova jsme běželi v tempu i pod 5 minut na kilometr s vidinou času pod 19 hodin. Nicméně čas stále přibýval, a do cíle to bylo ještě stále daleko. Bohužel v Hrádku bylo jasné, že to pod 19 nedáme, neboť kilometráž absolutně neseděla. Navíc na mně dolehla krize, díky čemuž jsem už skoro neběžel a bez Radima s Evou bych ten nudný závěr běžel snad ještě déle. A za to, že jsem to s nimi vydžel do konce, mě v Bystřici vyhecovali k závěrečnému běhu do cíle.\nV cíli jsem byl nesmírně rád, že už jsem to dal. Posledních 30 km bylo doopravdy pekelně nudných. Avšak atmosféra, která byla v cíli, by se dala krájet. Doopravdy jsem měl divný pocit z toho, že jsem vlastně doběhl do cíle. Kdyby tu totiž nebyli mí stájoví kolegové, kterým touto cestou moc děkuju, tak mi tu ani nikdo nepogratuluje. Zkrátka taková nálada jako na STRC. Dal jsi stovku, jdi do kouta. Dost mě to mrzelo, díky čemuž pravá euforie propukla až druhý den ráno.\nČas 19:16, 24. místo dělené Evou Zborníkovou a Radimem Zapletalem, 114 kilometrů/5700+, moje 12. stovka v životě, 10 hodin deště, 1 zmatený turista v Polsku.\nNa tuto stovku jsem se těšil snad nejvíc ze všech. Trať, kterou Tomáš zveřejnil, jasně naznačovala, že závod bude patřit mezi to nejhezčí, co jsem vůbec kdy šel.\nBežecké boty jsem nazul týden před timto závodem jen 2x. Celý týden mě totiž bolely nohy, takže trénování jsem klasicky tak trochu odsunul či odfláknul.\nI den před závodem opět probíhal klasicky. Budíček sice vcelku rozumně, ani do školy jsem nešel, zato mě však čekalo 1500 metrů na dráze za školu. Už když mě učitel vybral na těchto 1500 metrů, vzbuzovalo to ve mně spíše pobavení než nějakou radost. A taky že výsledek podle toho vypadal. Skončil jsem poslední, i když čas zas tak zlý nebyl (kolem 5:15). Dost mě ovšem překvapilo to, že jsem byl po závodě neskutečně zmordovaný. Já prostě věděl, že těch 1500 je vražda, ale že až taková? Ale nechme atletiku atletům. Po atletice a heroickém výkonu mě čekalo taneční, po tanečních pak cesta až na konec světa (v polských Glucholazech v noci jsem se cítil doopravdy jak na konci světa).\nAvšak pravá legrace začala až po dojezdu na místo. Vůbec to nevypadalo, že by se ráno něco běželo, takže někteří to dost odskákali, nicméně já se brzdil, a tak jsem odešel jen s dvěmi pivy v krvi a s docela slušným 5 hodinovým spánkem.\nKlasická zábava stovkařů v noci před závodem. Autor: Peter Cisar.\nMálem jsem sice nestihl start, který Tomáš naštěstí přesunul o chvíli později, hned na prvním kopci se mi sekly hůlky, díky čemuž jsem ztratil kontakt s prvními (což na druhé straně zlé nebylo, neboť jsem to alespoň nepřepálil), ale jinak byl začátek závodu pro mě, jako obvykle, v naprosté pohodě. I bundu jsem v závodě hodně využil (asi prvních 5 minut). Takže první hodina (běžel jsem s naším vtipálkem Slavem), nebo spíše prvních 30 kilometrů (od 10 kilometru už sám) bylo hodně turisticko-kochácích (tisícové vrcholy Rychlebských hor jsou prostě super). Trať byla totiž ještě hezčí, než jsem čekal.\nNa občerstvovačce, která byla na hranici Rychlebských hor a Jeseníků (Ramzová-v nohách nějakých 28 kilometrů) jsem potkal hodně běžců, což mě dost překvapilo. Sestup z nejvyššího vrcholu Rychlebských hor Smrku (1129 m. n. m) byl sice docela kvapný, avšak to, že mi udělá takovou paseku v mém kochacím modulu, jsem vskutku nečekal.\nCestou na chatu Šerák jsem dokonce začínal předbíhat běžce (Radek, Jirka Linhart), turisty, psy, zkrátka všechno, co zrovna šlo na skvostný hřeben. Co mě ovšem překvapilo ještě víc, byl fakt, že jsem předběhl Martina Hlaváče a Jirku Hellešího, kteří byli už dokonce hodinu přede mnou na Ramzové. Tyhle všechny skalpy, nádherná trať a krásné počasí měly na svědomí fakt, že jsem začal zvyšovat tempo a děsně jsem si závod začal užívat.\nU Vozky (1377 m. n. m) jsem dokonce předběhl i první holku a prvního cyklistu, dokonce i věčně neodpočívajícího Pavla Fexu. Ovšem toto tempo já, pomalé dítě, nemůžu zvládat věčně, a proto jsem si musel dát na chvíli pauzu, posedět, což mělo za důsledek to, že až na Červenohorské sedlo jsem běžel s Pavlem.\nNa Červenohorském sedle byla další skvělá občerstvovací stanice. Nicméně cítil jsem, že je čas na závodění, neboť se za chvíli mělo stmívat, a proto jsem občerstvovací stanici po chvíli opustil, narozdíl od mých kamarádů, kteří si ještě šli dát pivo.\nTakže až na Ovčárnu jsem pokračoval naprosto osamocen. Teda pokud nepočítám asi 50 běžců Zitového „Beertrekingu“. Tito borci na rozdíl ode mě fakt makali, nicméně je to rozhodně neomlová za to, že si běželi přes celou cestu, jak by jím to tu patřilo. Trošku mě spomalili (ostatně to každého), znervoznili, nicméně nádherný hřeben mě opět hodil do pohody. Avšak cesta ze Švýcárny přes Praděd (1492 m. n. m) až po Ovčárnu rozhodně nepatří mezi skvosty lidské tvorby v Jeseníkách. Možná by se krásná asfaltová cesta v tomto úseku hodila na naše parádní dálnice, ale tady rozhodně ne. Ale dalo se to přežít, i když jsem se asi nejspíš dost flákal, protože cestou z Pradědu jsem potkával hodně běžců, což mělo za důsledek to, že jsem opět musel „zrychlovat“.\nPo 60 kilomech mě tedy čekala občerstvovací stanice a na ní Honza Suchomel. Zdržel jsem se asi 10 minut, neboť Zikmund je mluvný, ale při příchodu prvních běžců jsem se už zvedal a kvapně pokračoval na Petrovy kameny.\nMladý turista na Ovčárně. Autor: Zikmund.\nNa Petrových kamenech začalo pravé Jesenické počasí. Bylo sice krásně, ovšem v mlze si hold panoramatickou fotku neuděláte. To mi ovšem nevadilo, protože úsek jsem už tu letos běžel v krásném počasí. Děsila mě ovšem představa blížící se noci. Mým hlavním přáním bylo to, abych na Skřítku byl ještě za světla. Pak už budou kopce pod 1000 metrů, tudíž pohoda, a hlavně mlze zdar.\nZa Skřítkem nás čekal jediný úsek, který nevedl po značce, ale po vlastním značení. Tedy abych byl upřímný, po zkušenostech z Oláfobojů (bojů o přežití) jsem čekal trochu zábavy. Nicméně vtípek místního „bůhvíčeho“ byl na můj vkus trošku drsnější. Značení bylo totiž postrhávané, takže jsem na chvíli čekal na Lukáše, se kterým jsem běžel úsek mezi Jelení studánkou-Ztracenými kameny a Skřítkem. Ten ale neměl GPS, ani nic podobného, takže nebyl o moc moudřejší než já. Takže jsme museli zavolat příteli na telefonu (tím se stal tentokráte Tomáš Zágorošek). Ten nám vysvětlil kudy tudy. Ovšem kdybych si nevšimnul značení dolů, které jsme s Lukášem málem proběhli, možná by z toho závodu byla ještě o moc větší legrace.\nNa Rabštejnu jsem se nechtěl moc zdržovat. Lukášovo tempo, i přes to, že bylo velice slušné, na čas pod 20 hodin prostě nebylo. Takže jsem mu odběhl za trojicí borců, se kterou jsem pokračoval až do cíle. Tento taktický tah se mi neskutečně oplatil, neboť Lukáš, který se v hospodě chvíli zdržel, vynechal kontrolu a úsek si zkrátil asi o 15 minut. I když jsme ho dohnali někde u Kamence (952 m. n. m), bylo jasné, že v pořadí musí skončit za námi.\nTak tedy od Rabštejna (803 m. n. m) jsem se připojil k této trojici. Závod už mě v noci tolik nebavil, takže jsem byl moc rád, že jsem pokračoval alespoň s někým. I když tempo, kterým jsme pokračovali až na Kamenec, mi přišlo děsně pomalé, takžee jsem chtěl borcům utéct. Což se mi, jak se ukázalo později naštěstí, nepovedlo. Cesta na Kamenec a následný sestup byl totiž dosti technický, tudíž to rozhodně nebylo na žádné divočení, i když já si bláhově myslel, že ano.\nNež jsme se dostali z Kamence dolů po modré značce, tak uběhlo minimálně 10 dní. Teda aspoň pocitově. Cesta se totiž neskutečně táhla, a já už se neuvěřitelně moc těšil do cíle. Nicméně žádný krok nebyl zadarmo, a cesta na poslední občerstvovačku byla doopravdy nekonečná.\nNa poslední občerstvovací stanici v Benkově jsme se prakticky nezdrželi, neboť „svérázný“ vedoucí naší tlupy Jirka řekl, že odpočívat budem až v cíli. Ovšem na vrtule jsme už jaksi šlápnout nemohli, takže posledních 11 kilometrů jsme jen kráčeli. Teda až na poslední seběh, neboť jsme za sebou viděli čelovku, která nás strašila už někde od Bílého Kamene. Takže závěr nějak utekl, i když ne zrovna nějak rychle.\nAtmosféru, která nás čekala v cíli, ani nebudu popisovat. Byla to prostě nádhera. Takže jsem byl až do příchodu první holky a prvního cyklisty vzhůru a bavil se reakcemi všech příchozích, kteří dorazili před Petrou a Adamem. Hold není nad to porazit cyklistu.\nKaždopádně atmosféra celé Pradědovky, značení, občerstvení a trať- všechno bylo úplně výborné. Byl to jednoznačně jeden z nejlepších závodů letos. Jasná 1*!\nČas 19:32, 13. místo dělené s Ladislavem Novotným, Jiřím Třískou a Petrem Pavlišem, 117 kilometrů/4600+, moje 13. stovka v životě, konečně jsem porazil 1. holku a dokonce i 1. cyklistu\nV tomto termínu jsem sice měl původně naplanovaných 5 Beskydských vrcholů, ovšem po odmítnutí některých parťáků, kteří se mi zamlouvali, jsem od tohoto závodu raději upustil a naplánoval si volný víkend.\nOvšem z volného víkendu sešlo hned po tom, když Rado Harach zveřejnil na facebooku, že se letos bude konat Javornická stovka na podzim. Volba byla tedy jasná-start blízko domova, nádherná trať, výborná organizace a pozitivní ohlasy po uplynulých ročnících.\nNicméně před startem se věci měly jinak. Dost jsem se rozhodoval, jestli kvůli žalostnému stavu v mé žákovské knížce někde vyrazím. Nicméně v pátek večer jsem se rozhodl, že se doma nebudu potápět v nervech, nic nevyřešíce, ale raději vyrázím na krásné proběhnutí do hor. Takže v sobotu v 5:30 budček, v 6:30 vlakem do Čadce, v 7:15 výstup v Čadci, 7:20 registrace, 7:25 přivítání se se Zikmundem, v 7:30 start. Tento předzávodní modul se ukázal jako nakonec to nejsložitější, co mě v závodě potká.\nZávod jsem chtěl jít spíš tak nějak na pohodu. Byla už to totiž 3. stovka v řadě, nepočítala se do CSUT a navíc mě čekalo za týden Podkrkonoší, které se do CSUT počítalo.\nStart v Čadci. Zdroj: Facebook Javornické stovky.\nJenže já na pohodu chodit neumím. Jsem přece na závodě. Nicméně na první občerstvovací stanici jsem zrovna okouzlující čas neměl, ani na druhé - nebylo se ovšem čemu divit. Počasí bylo totiž sychravé, kopce celé rozblácené a krajina zkrátka připomínala ty Kysuce, které jsem zažil na posledních 9 kilometrech místní Kysucké stovky.\nNa pohovoru s hlavním organizátorem. Zdroj: Facebook Javornické stovky.\nAle celkové pochmurné počasí mi rozhodně neubaralo na náladě! Po trase jsem totiž potkával skvělé lidi (Martin, Lůca), nebo jsem s nimi dokonce běžel (Juraj, Radek), takže když jsem s Radkem dobíhal asi po 7 a půl hodách na 50. kilometr, zjistil jsem, že už jsem vlastně v půlce.\nA když je člověk v půlce, tak by si taky jednu „pulku“ měl dát. Samozřejmě já jsem nabízenou pálenku od Adama Lisého neodmítl, díky čemuž jsem pak na půl hodiny měl menší krizi. Naštěstí ovšem první a poslední v závodě.\nOd Semeteše (51 km), tedy od té pomyslné poloviny závodu, začínala pravá, Javornická hřebenovka. Děsně jsem si to užíval, i když vidina běhu po Českém území a blížící se noc mě přiměla k tomu, abych se neloudal, ale také trošku běžel. Nicméně scenérie byly opět nádherné, takže když jsem se objevil na mnou probádaných Kasárnách a zjistil jsem, že už mám za sebou 71 kilometrů, dost mě to mrzelo, ale zároveň jsem byl i rád, že už mě čeká cíl za rohem.\nPo skvělém občerstvení na Kasárnách nás čekala sjezdovka z Kasáren na hřeben, vedoucí na Velký Javorník (1054 m. n. m), nejvyšší vrchol Javorníků a zároveň nejvyšší bod celého závodu. Na tuto hřebenovku jsem se moc těšil, neboť jsem ji procházel minulým rokem s tátou, takže jsem věděl úplně přesně, co mě až po další občerstvovací stanici čeká-jednoduše krásná, valašská atmosféra v horách. Takže ani mlha mě nerozrušila. Ovšem skutečnost, že se blíží tma, mě trochu znepokojovala. Zastihla mě ale až na jediné české tisísícovce Javorníků- Malém Javorníku (1019 m. n. m). Naštěstí mě ovšem potkávalo pořád hodně lidí, takže cesta na Kohůtku nakonec uběhla zase neskutečně rychle.\nNa Kohůtce mě čekala opět další skvělá občerstvovací stanice. Uvažoval jsem, že jí profičím, abych se chytnul borců, kteří už utíkali (kdybych doběhl s nimi, jsem na skvělém 10. místě). Nicméně byl tu Mário Martinec, můj skaut, kterému vděčím za starty na všech slovenských závodech, takže jsem se na chvíli zdržel-v konečném účtování se to ukázalo jako správná volba.\nKlasické závodění v mém podání. Zdroj: Facebook Javornické stovky.\nI když nevím do jaké míry to správná volba byla. Mário mě totiž při odchodu s dlouhého posezení nezapomněl upozornit, že na Makytě jsou medvědi. Přesně to jsem chtěl slyšet. Já, strašpytýlek z Beskyd, bojící se v noci i stromů. Dost dlouho jsem uvažoval, že počkám na někoho za mnou, jestli nepůjde, ale když jsem v dáli neviděl žádnou čelovku, rozhodl jsem se, že nejlpší je ten strach prostě překonat.\nStrach jsem překonal, díky čemuž jsem až na Papajské sedlo běžel stále zcela sám. Většina ultrařů říká, jak mají rádi noc, že se vůbec nebojí, nebo že je to úplně normální – to vůbec. Když příjde noc, já jsem automaticky posraný, a když nemusím běžet sám, je to pro mě výhra. Naštěstí jsem takto vyhrál na Makytě, takže až na další občerstvovací stanici jsem porkačoval s Peterem Gajdošem.\nNa již zmíněné další občerstvovací stanici, která byla už ovšem i poslední, jsem chtěl Petera opustit, protože už měl nevalné tempo, a já zjistil, že to dám pod 16. Nicméně Petera tato občerstvovací stanice záhadně nakopla, takže nám 4 kilometry trvaly asi 20 minut. Vzhledem k tomu, že jsem ani neběžel, tak dobrý. Po těchto heroických 4 kilometrech už jsem si byl téměř jistý, že to pod 16 dáme, takže jsem Petera trošku podporoval, neboť to byla jeho první stovka. Nakonec to ovšem zvládl bravůrně, a před 11 hodinou večerní jsme spolu dorazili do Lysé pod Makytou.\nCílová atmosféra byla skvělá, neboť nás tu čekal Braňo, Rado a Martin. Parádně jsme v cíli poklábosili, dokonce jsem za to své flákání byl odměnen diplomem, tatranským čajem a gratulací od všech přítomných. Zkrátka další krásný večer na Slovensku.\nAni jsem se nezapotil, což znamená, že jsem to opět flákal. Zdroj: Facebook Javornické stovky.\nS Peterem Gajdošem v cíli. Díky moc za společné dosáhnutí cíle! Zdroj: Facebook Javornické stovky\nCo se týče webových stránek, vybavení občerstvovacích stanic, ceny startovného, značení trati, nebo snad atmosféry v cíli, patří Radovi jasná 1*. Trať sice prvních 50 kilometrů vypadala jako pro závod nějakého „Spartan race“, ale druhá polovina byla nádherná, takže i za trať, která byla nádherná a běhavá, bych dal jedničku. Tento závod se mi doopravdy líbil, a nezbývá mi nic jiného, než ho všem vřele doporučit.\nČas 15:52, 11. místo dělené s Peterem Gajdošem, 108 kilometrů/4100+, moje 14. stovka v životě, 1 výborná domácí pálenka od Adama Lisého.\nStovku jsem už v květnu běžel s Tomášem Zaplatílkem, takže jsem tušil, co mě čeká. Plán zněl víceméně taky jasně, dát to jednoduše pod 15 nebo zemřít.\nNicméně věci se chtěly mít opět jinak. Nezmar se povedl, Pradědovka taktéž, dokonce i Javornická, takže bylo jasné, že los pro slabší čas padne právě na Stovku Podkrkonoším. A i věci mimo sport napovídaly, že „rychlostní“ osobák na 100 kilometrů budu muset překonat jindy. Až v pátek v 21:30 jsem se totiž dostal do přípravného režimu, což se mi nakonec moc nevyplatilo.\nAvšak start probíhal klasicky. Už od začátku jsem totiž neběhal rovinky, flákal se do kopce a v rámci možností sbíhával v „rychlosti“ z kopce. Tudíž žádné přepalování, krásné rovnoměrné tempo, takže na první občerstvovací stanici, která byla na hradu Pecka, jsem byl za 1:10. Čas to byl však na turistu solidní, neboť občerstvovací stanice mě čekala po 11 kilometrech, navíc jsem cestou k ní musel překonat asi nejtěžší kopec v závodě (Zvinčina-670 m. n. m), neuprosnou mlhu a hlavně lenost, která byla asi z této trojice nejhorší.\nStart stovky Podrkrkonoším. Opět čumím, jak mě všichni předbíhají. Zdroj: Facebook stovky Podkrkonoším.\nObčerstvení na hradu Pecka bylo geniální, takže já dostal nápad, že si dám tak trošku navíc. Ale naštěstí ne moc. Hlavní bloudění totiž přišlo až mezi Peckou a Bradlem. Hned asi po 5 kilometrech jsme v mlze odbočili špatně, takže jsme asbsolutně netušili, kde jsme, naštěstí jsme to však trefili, ale kdybych tu byl sám, tak mě tu najde maximálně nějaký myslivec někdy v období příštího léta. Bloudění je příjemná věc, ale o moc příjemnější byl pán, kterému jsme vlezli na pozemek. Jsem rád, že zůstalo u nadávek, byť Libor vypadal, že bude konat, dokonce i pán, takže jsme se s kamarády raději rychle ubrali správným směrem, avšak chudák Libor zůstal na pospas vlastnímu osudu. Naštěstí jsme se s Liborem setkali při výstupu na Bradlo, takže to dopadlo vše dočasně dobře, díky čemuž jsme na další občerstvovačku doběhli většinou bez větší ujmy, ovšem například já jsem měl z pána solidní bobky v gatích.\nNa další občerstvovací stanici mě čekal Mirek Vitvar, který je vždy velice příjemný, takže jsem si užil chvíle pohody a klidu někde kdovíkde, uprostřed ničeho v nějaké boudě, zvané místními jako „autobusová zastávka“. Byl jsem však rád za skvělé jídlo, které zde bylo, neboť prvních 28 kilometrů nebyla až taková pohoda, jakou jsme tu měli s Tomášem před půlrokem. Bláto, mlha, snad i zima, zkrátka nic, co by nezávanělo jako podnět pro hloupé výmluvy.\nBohužel, jak to tak bývá v ultrabězích, přišel nečekaný problém. Po 28 kilometrech, které jsem rozběhl jakžtakž rozumně, se začala projevovat jakási únava. Prvně jsem jí pocítil na mé rychlosti, která byla dokonce pomalejší, než obvykle, takže to už skoro nebyl ani běh, ale rychlejší chůze. Nicméně do Bohuslavic to stále šlo v relativní pohodě, i když trať v tomto asi 30 kilometrovém úseku nebyla bůhvíčím, takže si kromě divného pána hospodského ve Starých Bucích a posledního seběhu dolů do Bohuslavic, který byl ovšem moc šťavnatý, si moc věcí nepamatuju.\nV Bohuslavicích mi už bohužel došlo, že pod 15 to dnes nedám. Dal jsem si tedy trošku delší pauzu, díky čemuž mě zastihl východ Slunce, který je pro mě vždy velmi povzbuzující. A navíc i počasí začalo přát. Zkrátka ráno se zdálo takřka idylycké.\nNicméně s přicházejícícm ránem ve mně začaly propukávat čím dál tím větší krize. Stoupání na Žaltman (740 m.n.m) patřilo sice mezi to nejhezčí, co na trati vůbec bylo, nicméně já se děsně trápil, ba dokonce jsem se loudal a kochal ještě více, než obvykle. Dokonce jsem sedal snad u každého stromu a usínal. Neměl jsem šťavu. Žaltman jsem ale nakonec vyšel. Na a za odměnu mě na Žaltmanu čekala odměna (velice chytrá věta).\nTou odměnou bylo střetnutí se s Andy. Krátce jsme se pozdravili, nicméně když jsem jí spatřil, v mžiku jsem kopl do vrtulí. Buď jí dám, nebo smrt. Nic mezi tím. Měl jsem takovou motivaci, že v Malých Svatoňovicích jsem za sebou spatřil jen vítr, který vál za mnou. Dokonce mi při tomto seběhu přišlo, že jsem běžec, ale to mohl být jen subjektivní pohled, místní si totiž určitě mysleli, že jsem potrefený turista.\nZa Malými Svatoňovicemi se mi povedla menší kuriozita. Andy, která mi už takřka dýchala za zády, mě tak namotivovala, že jsem dokonce předběhl nějakého důchodce. To by nebylo až tak zajímavé, i když s mou rychlostí každý předběhnutý důchodce znamená úspěch, ale zajímavější bylo, že tento důchodce jel autem.\nJeště před Úpicí mě definitivně dohnala Andy. Její tempo mi vyhovovalo, takže jsem s ní pokračoval až na další skvělou občerstvovací stanici v již zmíněné Úpici. Andy ovšem dorazila do Úpice chvíli za mnou, nicméně já na ní počkal, neboť jsem věděl, že když poběžím s ní, tak do cíle doběhnu v relativně rozumném čase.\nTakže od Úpice jsem pokračoval s Andy. Nicméně její tempo se mi absolutně přestávalo líbit. Andy začínala přidávat, dokonce měla v tendenci běhat i rovinky, s čímž jsem těžce nesouhlasil. Avšak docela jsem se těšil do cíle, takže jsem se za ní zuby nehty držel. Pod Liščí horu jsem to vydržel, ale pak jsem odpadl. Dámy a pánové, závod se dá přepálit i na 80. kilometru.\nZase žeru, klasika. Oběd v Úpici. Zdroj: Facebookové stránky stovky Podrkonoším.\nPo tom, co mi definitivně utekla Andy, jsem si sedl pod Liščí horou u nějakého rybníka, vyjednávajíce s itinerářem, že prostě mu těch 30 kilometrů do cíle nedaruju. Možná mě ale neděsilo číslo 30, ale spíš Liščí hora (609 m. n. m). Je to sice moc krásný kopec, avšak při vzpomínce na to, jak jsem na něho stoupal, ale hlavně z něj sestupoval v létě s Tomášem, mi nebylo zrovna dvakrát hej.\nPo krátkém, sobotním rozjímání u rybníka jsem se nakonec vydal vstříc téhle Liščí hoře. Připravoval jsem se skoro celý závod na to, že to bude peklo, ale ono to bylo snad ještě horší. Samotný výstup by se ještě dal, snad až na to, že každý stromek jsem proměnil ve vlastní pohovku. Ale sestup! Prožíval jsem krizí za krizí, dokonce jsem místy jen šel, takže se mi to děsně táhlo, a když jsem uzřel školku v Kocběřích, měl jsem větší radost, než kdybych byl v cíli.\nZa Liščí horou nás minule s Tomášem čekal pěkný pajzl, kde neměli ani čepovanou kofolu. Ovšem teď mě tu čekal pravý opak! Geniální občerstvení, příjemní lidé, takže mi nezbylo nic jiného, než se chvíli zdržet. Ještě jsem si říkal, že se budu drřet Rafala, nicméně ten mi utekl, díky čemuž jsem si mohl v poklidu pojíst.\nNejlepší občerstvovací stanice ve školce v Kocbeřích. Zdroj: Facebookové stranky stovky Podkrkonoším.\nÚplně grogy. Někde odpoledne, kdovíkde. Zdroj: Facebookové stránky stovky Podkrkonoším.\nPo opuštění skvělé občerstvovací stanice jsem se vydal na posledních 18 kilometrů. Avšak bohužel, už na Liščí hoře mi bylo avizováno, že mě do běhu nepustí kotník, takže jsem už pouze mohl jít. Chůze mi nevadí, nicméně byl jsem tak vyčerpaný, že jsem usínal, posedával v příkopách, ba dokonce jsem se jednou objevil na místě a vůbec jsem nevěděl, jak jsem se na něj dostal. Cesta do Dvora se proměnila v melancholický koncert pomalého turisty.\nNakonec jsem se ovšem, dokonce i pomocí seběhu, do Dvora dostal. Avšak dostat se do Dvora není zdaleka takový kumšt, jako najít v něm správnou cestu pryč, nebo nejlépe cestu směrem k hotelu pod Zvinčinou. Ale podařilo se, ba dokonce mě během nekonečného pochodu přes Dvůr přešla krize. Tudíž konec pochodu přes Dvůr dobrý, všecko dobré.\nOd Dvora to začalo být skutečně parádní. Šel jsem sice nesmírně pomalu, nicméně věděl jsem, že se každým krokem přibližuju do cíle, díky čemuž jsem často chtěl chvíli klusat, avšak noha to nepovolila. Došel jsem však až do Bílé Třemešné, kde snad byla nějaká gey party nebo co, protože všichni na mě pokřikovali, že mám běžet, ale já jsem turista, žádný běžec, no ni? Když jsem jim to vysvětlil, oni něco zamumlali, ale mě to bylo vcelku jedno, protože už se blížil vysněný cíl. Díky vidině cíle jsem ani nevnímal poslední kilometry, takže mi přišlo, že jsem byl v cíli cobydup.\nTomáš se docela divil, že jsem šel tak pomalu, ale i přes to mi udělil diplom a pogratuloval. Byl jsem nesmírně rád, že to mám za sebou. Čas jsem sice plánoval minimálně o 4 hodiny kratší, ovšem to mi bylo srdečně ukradené. Byl jsem vskutku rád, že jsem to i přes veškerou únavu nakonec dokončil. Musím říct, že dokončení této stovky si velice vážím, protože když je člověk v pohodě a běží mu to, tak je to těžká pohoda, ale při takových podmínkách, které jsem si během závodu vytvořil, je to větší výkon, než když je člověk v pohodě.\nV cíli jsem se pořádně najedl, a počkal na tátu. Tatínek ovšem nedošel po svých, protože to zabalil na 92. Kilometru. A důvod zabalení? Už po 20 kilometrech ho začalo píchat v noze, ale šel přes bolest dalších 70 kilometrů. Do cíle přijel tak zničený, že ještě týden po akci dobře nechodil. Rozhodně obdivuhodný a statečný výkon, ale větší respekt mu patří za to, že to zabalil, i když to měl udělat už na tom 20. Zdraví je rozhodně přednější, než dokončení závodu, což by si měl uvědomit každý.\nCo se týče organizace, tak ta byla po všech stránkách skvělá. Možná značení nebylo v některých místech ideální, avšak to byla spíše příčina mlhy a příčina špatného označování Českých turistů. Nicméně bloudění patří ke každému závodu, takže mně to rozhodně nevadilo. Takže sečteno, podtrženo = 1. Tomě Díky za skvělý zážitek!\nČas 18:57, 40. místo dělené s Pavlem Příhodou, 107 kilometrů/2600+, moje 15. stovka v životě, 5 občerstvovacích stanic, na kterých po mé návštěve nezbylo nic.\nPoděkování za tyto 4 úžasné zážitky patří:\n-Hlavně rodině, avšak vyzdvihnout musím tátu, který se sám účastnil 3. stovek (Pradědova stovka za 27:34, Javornická za 24:58, stovka Podkrkonoším DNF po 92 kilometrech) a na Nezmaru byl dobrovolníkem.\n-Všem organizátorům (Rado Harach, Tomáš Zaplatílek, Tomáš Zágorošek, Maky Žuška) a dobrovolníkům na těchto čtyřech závodech.\n-Speciální díky putuje na Slovensko pro Maria Martince, který se o mě vždy stará na Slovensku jako o vlastního. Ale hlavně, bez něj bych na Slovensku nejspíš vůbec stovky běhat nemohl. Mário díky moc!\n-Spoluběžcům, kteří mi významně pomohli při cestě do cíle (Eva Zborníková-Nezmar, Ladislav Novotný, Jiří Tříska a Petr Pavliš- Praděvova stovka, Peter Gajdoš-Javornická stovka).\n-Týmu NVPP za to, že můžu za tento tým reprezentovat na závodech.\n-Všem kamarádům, známým, či jiným spřízněným duším, které mě podporují.\n-Hlavně ovšem Bohu. Každý den si uvědomuju, že bez něj by tohle vlastně bylo o ničem. Díky moc Bože!!\nVydáno: 20.11.2015 11:21


CellularLine Book Essential pouzdro typu kniha pro Microsoft Lumi | Mironet.cz\nTypu kniha / Funkce: Prostor pro kreditní kartu / Kompatibilní s Microsoft Lumia 640 XL / Černá\nPraktické pouzdro typu kniha určené pro Microsoft Lumia 640 XL. Pouzdro zhotovené z kůže ochrání vložený telefon před nepříjemnostmi v podobě škrábanců a jiného mechanického poškození. Tvrzená přední část zároveň chrání displej před poškozením. Pouzdro umožňuje pohodlné ovládání telefonu aniž byste ho museli z pouzdra vyjímat.\n- pouzdro pro Microsoft Lumia 640 XL zhotovené z kůže\nText vašeho příspěvku/dotazu pro produkt CellularLine Book Essential pouzdro typu kniha pro Microsoft Lumia 640 XL :\nTechnické specifikace pro produkt CellularLine Book Essential pouzdro typu kniha pro Microsoft Lumia 640 XL se mohou změnit bez výslovného upozornění. Obrázky pro produkt CellularLine Book Essential pouzdro typu kniha pro Microsoft Lumia 640 XL mají pouze informativní charakter.\nNalezli jste chybu v informaci o CellularLine Book Essential pouzdro typu kniha pro Microsoft Lumia 640 XL ?


Jste zde: Domů1 / Podpořte nás\nPřispět můžete do veřejné sbírky – složenkou, převodem nebo osobně. Pokud nám sdělíte své jméno a adresu, pošleme Vám potvrzení o daru pro uplatnění daňového odpočtu.\nNefinanční způsob podpory\nlůžkoviny do postýlky, povlečení a prostěradla do dětské postýlky, deky\ndětská hygiena – krémy proti opruzeninám, šampóny, olej, tělová mléka, vlhčené ubrousky, pleny, přebalovací podložky (neotevřené, neprošlé balení)\noblečení (pyžama, tepláky, mikiny atp.) pro děti ve věku 3-12 let\nboty (tenisky, přezůvky atp.) pro děti ve věku 3-12 let\ndětská hygiena – kartáčky na zuby, zubní pasty, sprchové gely\nhygienické potřeby do porodnice (vložky do podprsenky, jednorázové kalhotky, vložky)\ndámské boty vel. 37- 43 (botasky, přezůvky atp.)\ndámské oblečení (např. trička, tílka, halenky, mikiny, tepláky, kalhoty, ponožky)\nDary můžete přivézt do Poradny Na počátku v Brně na ulici Příkop 6. Ideální je předem zavolat a domluvit se na času předání. Jsme zde v pondělí 9-14, středa 9-17, pátek od 9 do 14 hodin, po domluvě i v jiný čas.\nKontakt: Jana Krkošková, tel.: 725 167 598, e-mail: jana.krkoskova@napocatku.cz\nPřijímáme stravenky a poukázky těchto řetězců a značek:\nLidl, Albert, Penny Market, Tesco, Kaufland, Billa\nlékárny: Magistra, Dr. Max, Benu\nProstřednictvím poukázek můžeme řešit individuální potřeby našich klientek a podpořit je v jejich samostatnosti.\nPoukázky můžete poslat nebo přivézt do Poradny Na počátku v Brně na ulici Příkop 6, 602 00. Ideální je předem zavolat a domluvit se na času předání. Jsme zde v pondělí 9-14, středa 9-17, pátek od 9 do 14 hodin, po domluvě i v jiný čas.\nZa rok 2020 a 2021 si mohou dárci (jednotlivci i firmy) snížit díky darům základ daně až o 30 %.\nDárcům, u kterých známe adresu, automaticky zasíláme potvrzení v lednu za celý předcházející rok.\nPokud zjistíte, že organizace Na počátku, o. p. s., provádí zpracování Vašich údajů v rozporu s požadavky na ochranu Vašeho soukromého a osobního života nebo v rozporu s platnými právními předpisy, zejména jsou-li Vaše osobní údaje nepřesné nebo neúplné nebo v rozporu s účelem jejich zpracování uvedeným výše, neváhejte nás prosím kontaktovat a požádat o vysvětlení či odstranění závadného stavu (např. provedením opravy, doplněním či výmazem Vašich osobních údajů). Taktéž můžete uplatňovat právo na přístup k Vašim osobním údajům, na omezení zpracování, na přenositelnost údajů, právo být zapomenut či vznést námitku proti zpracování. Nebude-li Vašim požadavkům z naší strany vyhověno, je Vaším právem obrátit se na Úřad pro ochranu osobních údajů, příp. uplatnit právo na soudní ochranu.\ntel: 725 427 350, email: jana.lokajova@napocatku.cz\nMgr. Jana LokajováFundraising & PR\ntel.: 725 167 598, email: jana.krkoskova@napocatku.cz\nJana KrkoškováFundraising, koordinace materiálních darů


Sportovci a kulturisté v Zlínský kraj Česká drogu kvůli jeho termogenní a antikatabolickými účinky. To je na jeho schopnost mírně zvýšení tělesné teploty jádra, tím zvýšit kalorie (energie) výdajů.\nChcete-li koupit Clenbuterol v Zlínský kraj Česká\nVedlejší účinky jsou závislé na dávce, ačkoli většina uživatelů v Zlínský kraj Česká se zjistí, že většina tendenci ustupovat se trvalé užívání. Doporučuje opatrnost při použití používání klenbuterolu ve spojení s jinými adrenoceptor sympatomimetik jako vedlejší účinky budou pravděpodobně kumulativní.\nJeden kužel dávkování se doporučuje ve snaze omezit drsné vedlejší účinky. Nejčastěji uživatel v Zlínský kraj Česká začne tím, že jednu tabletu 20mcg den 1, následuje nárůst o jednu tabletu po sobě následujících dnů. Podle úrovně osobní tolerance, dávkování 140mcg (sedm karet) bude používán za den 7, a tato úroveň se uchovávají pro celý druhý týden. Bylo by marné přesáhnout sedm nebo osm tablety denně kvůli nadměrné sytosti receptorů. Neexistuje žádný požadavek na kužel se.\nPro další 'cyklu' člen (tj týdny 5 a 6), neexistuje žádný požadavek na kužel se z jednoho tabletu jako úroveň tolerance by měl být nyní známý. Jako příklad Pokud uživatel v Zlínský kraj Česká dokončil první cyklus člen na 7 karet, oni by opětovně na mírně nižší dávce 4 nebo 5, a kužel z této úrovně. Opět, uživatel by měl opět omezit jejich příjem na 7 nebo 8 karet denně.\nNeexistuje žádný zvláštní požadavek na rozdělení dávkování po celý den kvůli dlouhé půl života. Většina uživatelů v Zlínský kraj Česká bude mít plnou denní dávku ráno, ačkoli někteří raději vzít jejich dávku těsně před spaním ve snaze vyhnout se většina vedlejších účinků, jak spí.\nNěkteré uživatelské účty v Zlínský kraj Česká naznačují, že rozdělení dávky může zmírnit vedlejší účinky mírně. Je to proces pokusů a omylů v podstatě zjistit, jakou metodu vám osobně vyhovuje.\nKulturisté v Zlínský kraj Česká jsou však zájem o lék jak se ukázalo k potlačení dolů regulaci beta receptory, včetně beta 2s tento člen stimuluje. Jak dlouho berete ketotifen, bude i nadále čistit tyto receptory, nedovolit jim dolů regulovat i na těžký člen cyklu. To znamená, že můžete nadále brát člen neomezeně bez nutnosti cyklu z regenerovat na receptory. Dávka 2-3mg denně může upregulate i vypnout receptory do jednoho týdne.


Prezident Zeman jmenoval novým guvernérem ČNB člena bankovní rady Aleše Michla – Roklen24.cz\nPrezident Zeman jmenoval novým guvernérem ČNB člena bankovní rady Aleše Michla\n11:16 11. května 2022\nAleš Michl, zdroj: ČNB\nPrezident Zeman jmenoval novým guvernérem České národní banky člena bankovní rady Aleše Michla. Ten nahradí současného guvernéra Jiřího Rusnoka, kterému končí mandát v polovině roku.\nAleš Michl na jmenování uvedl, že v červenci, kdy nastoupí do funkce guvernéra, bude inflace stále vysoká dosahující 15 %. Zdůraznil, že inflačního cíle na 2 % nebude podle něj dosaženo po dobu dvou let. Opětovně zmínil, že inflace je primárně nabídkového charakteru, proto na prvním zasedání v úřadu guvernéra bude hlasovat pro stabilitu sazeb. Po určité době bude rozhodnuto o dalším postupu, doplnil Michl.\nKoruna v návaznosti na Michlovo jmenování oslabuje nad 25,20 za euro. Krátké korunové tržní sazby jsou téměř bez reakce. Ty delší, například na devítiměsíčním horizontu, lehce klesly. Nadále však zaceňují scénář, kdy se úroky budou držet nad hranicí šesti procent.\nAleš Michl se narodil 18. října 1977 v Praze. Doktorský titul Ph.D. v oboru finance získal na Vysoké škole ekonomické v Praze (VŠE) v roce 2020. Inženýrský titul Ing. získal na VŠE v roce 2002. V roce 2005 absolvoval vzdělávací program Teorie her a psychologie rozhodování na letní univerzitě London School of Economics and Political Science. V roce 2009 absolvoval kurs řízení investičního portfolia na Wharton ve Filadelfii. Svou profesní kariéru začal již během studií jako ekonomický novinář a později jako ekonomický poradce místopředsedy vlády pro ekonomiku Martina Jahna.\nOd roku 2006 do 2015 byl ekonomem a investičním stratégem Raiffeisenbank. V letech 2014–2018 byl externím ekonomickým poradcem Ministerstva financí ČR a později i předsedy vlády České republiky Andreje Babiše se specializací na makroekonomickou analýzu a stabilizaci státního dluhu. V roce 2016 založil Michl Fund Management s.r.o., která se následně stala spoluzakladatelem společnosti Robot Asset Management SICAV a.s. vykonávající činnost investičního fondu kvalifikovaných investorů s podfondem Quant. Ke dni vzniku funkce v bankovní radě ČNB tyto své aktivity ukončil. Aleš Michl je autorem mnoha sloupků a článků publikovaných v denících a časopisech, jak odborných, tak i populárních. Je také autorem knih MICHLiq – průvodce ekonomií a investicemi a Jestřábi a holubice. Nebyl a není členem žádné politické strany.\nČlenem bankovní rady České národní banky je od 1. prosince 2018.\nViktor Orbán se postaral o zábavu na jinak klidných trzích\nPodnikatelský drive a programátorské podhoubí. CEE je stále zajímavý region, časům nejistoty navzdory\nRůst: Citius, Altius, Fortius aneb Od singularity k averzi vůči riziku\nInvestory čeká další utrpení. Potrvá déle, než většina očekává\nCo bude dál s japonskou měnou? Odpověď hledejme v největší ekonomice světa\nPorostou úroky i ceny. Konec roku bude pocitově nejhorší


Horoměřice B : SK Roztoky 1:2 (1:0) | Sportovní klub Roztoky u Prahy\nBranky: P.Kořínek, Hartmann\nV dalším utkání soutěže nás čekal „B“tým Horoměřic. Soupeř nás na podzim jako jediný porazil, takže jsme měli co oplácet. Od prvních minut jsme se snažili hrát dopředu a již v páté minutě jsme měli první gólovou šanci, kterou neproměnil M. Kořínek. Tento moment odstartoval koncert neproměněných brankových příležitostí. Jako spalovači se představili Drbal, Čížek, Šrámek, Hartmann, Doležal. A jak říká staré fotbalové přísloví „nedáš dostaneš“ se opět potvrdilo. Při přímém kopu z hranice pokutového území domácí hráč nastřelil ruku našeho hráče stojícího ve zdi a následovala penalta. Tento moment pro nás ještě dopadl dobře, jelikož spolehlivě chytající brankář Snopek penaltu zneškodnil. O několik minut později se situace opakovala, kdy rozhodčí zapískal druhou penaltu po faulu našeho brankáře. Tentokrát to již domácí hráč zvládnul a poslal svůj tým do vedení 1:0. Tento stav vydržel až do konce prvního poločasu.\nDruhý poločas měl obdobný charakter jako první poločas. Náš tým velice dobře kombinoval a tím si vypracovával další gólové příležitosti, které ovšem likvidoval skvělými zákroky domácí brankář. Až patnáct minut před koncem se nám podařilo překonat brankáře domácích. Jarda Doležal našel krásným centrem hlavu útočníka P.Kořínka, který srovnal na 1:1. I po gólu jsme se snažili, někdy bezhlavě tlačit dopředu. To se nám mohlo vymstít, kdy po jednom z protiútoku se řítil domácí útočník sám na brankáře Snopka, ale ten nás skvělým zákrokem podržel. V hektickém závěru se na naší stranu přiklonilo i kousek štěstí. V 94. minutě Rostislav Hartmann chladnokrevně proměnil svou šanci a otočil výsledek na konečných 1:2.\nTento gól nakonec znamenal postup zpět do III třídy, jelikož náš pronásledovatel z Turska v nedělním utkání prohrál 1:5 a již nás nemůže sesadit z prvního místa.


Chrudim chce po mnoha letech zvýšit nájemné v městských bytech - Seznam Zprávy\nZprávyRegionyPardubický krajChrudim chce po mnoha letech zvýšit nájemné v městských bytech\nMěstu chybí peníze na údržbu bytového fondu a podle místostarosty Petra Lichtenberga (Chrudimáci) byla cena nájemného naposledy zvýšena 1. lednu 2010. Po zdražení budou nájemníci platit za metr čtvereční 62,34 koruny, ve všech bytech stejně. To je stále výrazně méně, než činí tržní nájemné. „My také víme, že někdo má pronajatý byt od nás a pak ho dále podnajímá za tržní cenu,“ řekl starosta František Pilný (ANO).\nCeny nájmů se budou zvyšovat postupně. Nejdříve se zdraží od 1. července byty pronajaté na dobu určitou, od října byty se smlouvou na dobu neurčitou. Z navýšení byly zatím vyjmuty byty, na které město získalo dotace.\n„Takto nízké nájemné nedokázalo vygenerovat dostatek finančních prostředků, abychom mohli byty udržovat v adekvátním stavu,“ uvedl místostarosta Aleš Nunvář (Piráti). V budoucnu by měl být bytový fond města rozdělen do několika skupin s rozdílnou výší nájemného. Zohlednila by byty pro sociálně potřebné obyvatele nebo pro profese, které jsou pro město nezbytné, například zdravotníky. V některých bytech by měl být nájem komerční.\nChrudim nyní vlastní 466 městských bytů včetně bytů v domech pro seniory nebo s pečovatelskou službou. Další zvýšení nájmů o 20 procent by mohlo přijít na řadu za tři roky.\nKe zdražení nájmů v městských bytech v posledních letech přistoupily i jiné radnice v Pardubickém kraji. V Ústí nad Orlicí do konce roku 2022 postupně vzroste nájemné až na více než dvojnásobek. Původní činilo v průměru 46 korun za metr čtvereční, po zvýšení se bude v průměru pohybovat okolo 102 korun za metr čtvereční. Česká Třebová zvýšila nájmy o 20 procent, byty má zařazené do dvou cenových kategoriích. Nájemné v bytech v základní kvalitě vzrostlo z 51,95 na 62 korun za metr čtvereční měsíčně, u bytů ve snížené kvalitě ze 45 korun za metr čtvereční na 54 korun. Ceny se neměnily od roku 2010.


Obujte se do toho! S Puma AW16 — LUXURYMAG\nObujte se do toho! S Puma AW16\n15. října 2016, Puma, obuv, tenisky, boty, sportovní obuv, sportovní oblečení, Braze of Glory, Puma AW 16\nPodzim je tu, a s ním přichází i ta nejlepší doba na nošení tenisek. Pokud si přejete svou sbírku rozšířit o nové kousky, určitě neopomeňte nejnovější kolekce bot sportovní značky Puma. Limitované kolekce pro podzim a zimu 2016 nabízí dokonalé kousky, ve kterých bude vaše procházka podzimem zkrátka perfektní. Jaký pár si vyberete vy?\nIkonická Braze of Glory\nJestliže patříte do četných řad fanoušků ikonické řady bot Braze of Glory, jistě vás potěší zpráva, že se pro tuto sezónu dočká nového vzhledu. Hlavní roli budou tentokrát hrát tenisky B.O.G. Sock Tech z rodiny bot Trinomic, které přinášejí oblíbené plástve. U těchto bot se dočkáte naprostého pohodlí, které zajišťuje měkoučká pěna. Horní část boty je tvořena elastickým materiálem, díky němuž boty získávají elegantní vzhled a budou tak vaším perfektním společníkem pro každý den. Dokonalý vzhled pak dotváří výrazné logo na jazyku, s nímž kontrastně působí minimalistická přední část. Aby byla kolekce kompletní, doplňuje ji souprava PUMA Evo Core Pants a Longsleeve.\nVintage úlovky z archivu Puma\nMóda se v letošní sezóně vracela do minulosti často a malý výlet do archivu tak podnikla i značka Puma. Zabrouslila do 90. let, odkud vylovila běžecké boty Duplex Evo. Tato obuv se dočkala úprav pro pohyb ve městě, takže je flexibilní, vypolstrovaná a také pevnější. Stále však vychází ze svého předchůdce, kterým je sportovní bota, a těšit se můžete i na neuvěřitelnou dávku pohodlí a měkoučký došlap. Tato kolekce pak opět přináší i oblečení, tentokrát se jedná o kalhoty Speed Front woven pant a Speed Front crew.\nZahrajte si s PUMA Play\nDalší z kolekcí Puma pro novou sezónu se zase nechala inspirovat sportem, konkrétně světem basketbalu. Puma Play je laděna do černobílé kombinace, kterou oživují tóny červené. Předlohou pro nové modely se stal model PUMA Clyde, který si přesně na míru nechal u této značky vytvořit basketbalista Walt „Clyde“ Frazier. Na své si přijdou milovníci prošívaných detailů, ale také zastánci širší a lehčí obuvi. Tenisky či oblečení Puma podle vašeho gusta si můžete pořídit v prodejně Puma Concept Store nebo na www.puma.com.


Tereza Rajnincová: Mikrofon je můj nástroj | frontman.cz\nHarman Loučka - Po, 21.04.2014 - 00:01\nTereza Rajnincová: Mikrofon je můj nástroj\nKdyž jsem poprvé potkal Terezu Rajnincovou, zpěvačku projektu Tomislava Zvardoně, bylo jasné, že nejen umí zpívat, ale že si dává záležet jako profesionál na každém detailu. Během chystání se mile zeptala, jestli může zpívat na svůj mikrofon. Přinesla si Sennheiser e945 a v ten moment už se rýsovala krása onoho večera. Nenastal ani pouhý náznak zpětné vazby. Mimo jiné doprovází Kamila Střihavku a učí zpěv. Po koncertě jsem se optal, proč zrovna tento mikrofon. Rozpovídala se o něm s nespoutanou vášní, jakou mnohdy nevidíte ani u kytaristů rozjímajících o svých krabičkách.\nJak vůbec začala tvoje cesta s výběrem mikrofonu? Vlastně se docela divím, že jsi nešla po typickým jazzovém doporučení a la Neumann nebo Beta 87...\nUž docela brzy jsem si řekla, že když zpívám, měla bych mít svůj vlastní mikrofon, stejně jako mají muzikanti svůj nástroj. A hlavně mi to přišlo prostě hygienické... No a tak jsem se o to začala zajímat, kdo na co zpívá a proč. Samozřejmě u většiny jsem přišla akorát k výsledku, že bud' žádný mikrofon nemají, nebo když už ano, tak je to SM58, nebo v lepším případě Beta 58. A to proto, že jim ho někdo doporučil.\nPak jsem se začala zajímat o to, jak vlastně takový mikrofon funguje. Vybrala jsem si podle parametrů pár mikrofonů a ty jsem si šla vyzkoušet, jak mi sednou. Vybrala jsem si v obchodě mix a bedny, které mi zapojili, nechala jsem si donést mikrofony, asi hodinu je porovnávala na nulových korekcích a pak jsem je upravovala a zjišťovala, jaký mikrofon mi nejvíc sedí a taky aby se hodil podle stylu, kterému se nejvíc věnuji. Tak zvítězil Sennheiser, protože mi nejvěrohodněji přenesl můj hlas, bez zkreslení, či nabasování...\nJací byli další kandidáti?\nZkoušela jsem Beta 58, AKG D5, D7 a ještě nějaké dva, ale ty si už nepamatuji.\nNějaký kondenzátorový handky? D5 jsou na ženské vokály super, ale spíš na vedlejší.\nNene, rozdíl mezi kondíkem a dynamikou je velký, takže jsem to nemíchala. Když chci kondík, tak vybírám z kondíku a naopak.\nMáš i kondenzátor? Na jaké příležitosti?\nJo, ale ten už je starý a musím ho vyměnit. Teď ho nepoužívám, ale měla jsem ho na takové klidnější hraní, na bigbeat samozřejmě ne.\nByl pro tebe nějaký výraznější rozdíl v kardiodě (e935) a superkardiodě (e945)? Užší směrová charakterisitka, přeslechy na podiu, jiná frekvenční odezva "mimo osu"?\nSamozřejmě, je pro mne důležité, aby měl mikrofon dobře odhlučněné tělo a co nejmenší náchylnost k zpětné vazbě. E945 mi přišla jasnější a ostřejší. Ale hlouběji jsem to neměla možnost zkoumat, protože na takovéto větší poznání mikrofonu je ideální mít ho na podiu s kapelou a srovnat ho v akci...\nČistě komparativně - mělas pocit, že se u superkardiody musíš nějak víc hlídat?\nNe, hlídat určitě ne.\nKolik si tak dáváš sebe do odposlechů? Co potřebuješ jiného slyšet?\nTo je výborná otázka! No, kupodivu, zjistila jsem, že se dávám do odposlechu většinou o hodně míň, než jiné zpěvačky. Ale vyhovuje mi to. Nemám ráda, když to na mě řve. Asi mám nějaké citlivé uši. A co ostatního si dávám do odposlechu? No, to záleží na prostoru a tím pádem, koho v kapele neslyším. Většinou to je tak, že čím větší podium, tím míň je slyšet nástroje, tak do odposlechu si dávám piano. Když je potřeba, tak kytaru, ale ostatní všechno slyším. A poměrově? Tak nějak, aby to bylo kompaktní a slyšela jsem všechno zřetelně. Obecně jsem spíš zastánce "čím menší bordel na podiu, tím líp".\nJaký na to má vliv role v kapele (lead/back vox)?\nU obou se dávám asi míň, ale největší rozdíl je v tom, že na back voc je většinou míň času a to o hodně, takže si nemůžu upravit poměry podle mých představ.\nU Kamila stojíš vedle bicích, nervou ti ty činely uši?\nObčas jo, ale tak to prostě je a je potřeba pokora. A hlavně, snažím se moc nezatězovat věcmi, které nemůžu změnit. Taky záleží na daném bubeníkovi, jestli po prosbě vyjde vstříc a bere ohled, nebo ne...\nCo proximity efekt, ovlivnil nějak tvůj výběr mikrofonu? Třeba bluesáci právě kvůli proximity spíš šáhnou po SM58, jakožto součásti kreativního prvku vůči hlasu.\nMyslím si, že tady jde hodně o vkus a styl hudby, který člověk dělá. Třeba do bigbeatu je to super, ale do hudby, kterou dělám já, mi to přijde zbytečné.\nZ jaké vzdálenosti do mikrofonu zpíváš? Reguluješ si nějak dynamiku pozicí vůči mikrofonu?\nTak to je přece jasné, to by se zvukař mohl pak zbláznit. Většinou jsem na piano dost kontaktní a pak, čím víc do toho jdu, tak se snažím ho oddalovat, aby to nekreslilo. A taky v těch tišších pasážích, čím je mikrofon blíž, bere hlas víc barevně.\nNa to máme dynamické kompresory...\nNo jo, ale je dobré, když nad zpěvem má kontrolu hlavně zpěvák, ví co dělá a jak to zní! Samozřejmě pak si dopomáhat je v pořádku, ale hlavní kontrola by měla jít od zpěváka.\nJak tě to ovlivňuje, když je zpěv v odposlechu, třeba jenom lehce, zakomprimovaný?\nHe, tak mám míň práce. Ale v podstatě jsem dost přizpůsobivý člověk, tak se pohybem micu snažím přizpůsobit zvuku, jak je potřeba.\nMáš na závěr ještě nějaký tip pro zpěváky?\nTak hlavně bych doporučila, aby si vyzkoušeli víc mikrofonů a naučili se poslouchat i jemné nuance a rozdíly. To je dost důležité, protože spousta zpěváků vlastně ani neslyší rozdíl, a to je ten problém...\nTagy Tereza Rajnincová zpěv


Lego představilo stavebnici Mini Cooperu - Autozine\nStavebnice Lego je známá po celém světě a ve své nabídce má dokonce i pár kousků pro petrolheady. Vše začalo před několika lety limitovanou sérií klasického Volkswagenu Brouk. Předloni přišel na trh Volkswagen T1 Camper a letos v srpnu přijede zmenšená replika původního Mini Cooperu Mk VII!\nAuto se bude skládat z 1077 dílků a má přes 25 cm na délku, 11 cm na výšku a 14 cm na šířku. Většina dílků, ze kterých bude vyrobena karosérie, bude mít zelenou barvu, kterou doplní bílá střecha (ta je navíc odnímatelná), pruhy na kapotě nebo zrcátka. Chybět nebudou ani originální kola nebo kulaté přední mlhovky. Interiér se chlubí kostičkovaným čalouněním, imitací původního volantu nebo sklopnými sedadly.\nModel bude mít rovněž funkční detaily jako otevírací kapotu, pod kterou se ukrývá motor, dveře nebo víko kufru, za kterým pro změnu najdete piknikový koš. Jak již bylo řečeno, na trh se tento fantastický model dostane v srpnu letošního roku. Základní cena pro Německo byla stanovena na 89,99 euro (cca 2500 Kč), podobně jako u VW Beetle (který se v době vzniku prodával za asi 5000 Kč a dnes ho jako nový seženete minimálně za v přepočtu asi 16 000 Kč) však jeho cena půjde rychle nahoru.\nZdroj: Lego, The Brothers Brick\nPředchozí článek Render sériové podoby Škody VisionC\nDalší článek Opel připravuje ambiciózní plán


Půjčovna nářadí a strojů: Provzdušňovač SOLO 518\nVertikutátor k provzdušňování větších travnatých ploch. Stroj je poháněný benzínovým motorem Honda. Hřídel je osazený patnácti dvojitými ocelovými noži, které se svými břity zařezávají do terénu a nekompromisně vyřezávají odumřelá travní stébla, mech a travní plsť.\n1-3 dni 690 Kč bez DPH\n4-14 dní 607 Kč bez DPH\n15 a více dní 538 Kč bez DPH\nMotorová pila 372 XP® X-TORQ 18” Husqvarna\nBenzinový kultivátor T/380 M záběr 33/61/81 (179cm3)\nTravní provzdušňovač YM 3516 VO s benz.motorem MTD Thorx 35H (123 cm3)\nProřezání ztvrdlého povrchu země pak umožňuje lepší vstřebávání vláhy a živin kořínky porostu. Optimální pracovní hloubka je 3-5 mm a je snadné ji přesně nastavit nastavovacím šroubem u madla. Rovněž nastavení pracovní nebo klidové polohy hřídele nožů se ovládá pohodlně z madla. Nože se mohou po opotřebení měnit i jednotlivě. K vertikutátoru je v ceně sběrný vak.\nTyč: sklopné držadlo\nVýkon kW: 3,6\nHladina akustického hluku: 98\nOtáčky za minutu: 3 200\nPracovní hloubka: 0-25 mm\nNožová hřídel: 15 ocelových čepelí


Rozhledy: Evropské peníze pro venkov.\nEvropské peníze pro venkov.\nProgram rozvoje venkova a využití evropských fondů, aktuální problémy místního rozvoje, financování územních rozpočtů v roce 2009 – taková byla náplň jubilejních 30. Dnů malých obcí, na které se do Prahy sjeli starostové menších měst a vesnic z celé České republiky.\nDen malých obcí je tradičním setkáním starostů obcí s představiteli jednotlivých ministerstev, poslanci parlamentu a dalšími odborníky nad aktuálními problémy malých obcí zejména z oblasti financování, dopravní obslužnosti, dotační politiky a dalších. Akce probíhá dvakrát ročně, na jaře a na podzim, a to vždy v Praze a ve Vyškově.(Zdroj: MZe,9.10.2008)


Téma: Elektrostatický náboj | 3 pól - Magazín plný pozitivní energie\nPřipomeňme, že látky kolem nás se skládají z atomů zpravidla spojených do větších útvarů – molekul. Jádro každého atomu se skládá z protonů p+ nesoucích kladný náboj a neutrálních neutronů n – kromě toho nejchudšího, vodíku H, který ani neutron v jádře nemá. (Protony se proto v jádře elektricky odpuzují a neutrony to elektricky nezajímá, ale jádro drží přesto pohromadě díky tzv. silné jaderné interakci p-p, p-n a n-n.) Atom jako celek je neutrální, protože kolem jádra obíhají po drahách – orbitech, tvořících dohromady jednotlivé slupky, elektrony e- nesoucí každý záporný náboj stejně velký, jako je kladný náboj protonu. Kvantová fyzika však také popisuje, že orbity mají svá „magická“ čísla udávající „oblíbený počet“ elektronů (odborněji řešeno, jsou to stavy nejvýhodnější z energetického hlediska). Pro některé atomy (třeba vodíku H) je docela výhodné se „přebytečného“ elektronu z nejvnějšnější oblasti (valenční) zbavit, nejlépe předat ho takovému atomu (třeba chlor Cl), kterému naopak do „magického počtu“ elektrony chybějí. Takto vzniklé útvary nazýváme ionty (kladný aniont H+, záporný kationt Cl-) a ty už nejsou elektricky neutrální, a proto, mají-li opačné náboje, se přitahují – a tzv. polární neboli iontová vazba je na světě. Vzniklá sloučenina HCl je jako celek neutrální, ale je polární – na straně H převládá kladný náboj, na straně Cl záporný. Jindy, třeba jde-li o dva stejné atomy Cl, je pro ně i tak z hlediska energie nejvýhodnější dohodnout se, a každý půjčuje jeden elektron i druhému atomu; taková dvojice elektronů dvou sousedních atomů (sluhové dvou pánů) pak tvoří to, čemu se říká nepolární chemická vazba. Jako celek molekula zůstává neutrální, a ani navenek na žádné straně náboje nepřebývají. A všichni jsou spokojeni. Uvnitř molekuly mezi atomy je tolik elektrické lásky, že tak trošku přebývá i na sousedy (tzv. Van der Waalsovy síly mezi molekulami). Anebo je té elektrické lásky tolik, že se půjčují elektrony i na další směry, a vznikají krystalová zrna, třeba kovů, tvořící jakoby obrovské molekuly.\nNení ovšem divu, že když vnějšími silami krystal rozlomíme, na obou stranách lomu můžou zbývat nevyrovnané elektrony, takže se pak kousky navenek náhle jeví jako nabité. Když si elektrony vzpomenou na dobré vychování a přeskočí zpátky domů, nastává tím elektrický výboj, navrácená energie se může přeměnit na světlo a mluvíme o triboluminiscenci. A nemusí jít právě o zlomeninu: stačí o sebe dva kousky vhodných látek třít, a makroskopická síla soustředěná na mikroskopické plošky styku udělá své: jedna strana se nabíjí elektrony záporně, druhé straně ty elektrony chybějí, protony ale zůstávají a látka se nabíjí kladně. (Znáte to při česání suchých vlasů nebo svlékání svetru z umělých vláken – někdy jsou ty jiskřičky „způsobných“ elektronů vidět.) Chce to ovšem co nejhůř vodivé okolí, aby odtržené valenční elektrony měly znesnadněný návrat jednoduchým přesunem v elektricky vodivém prostředí – elektrickým proudem.\nVznik elektrostatického náboje\nJak je zřejmé, tak náboj vlastně nevzniká – jen se přerozdělí. Ale makroskopicky se nám to jeví, jako že na straně, kam uprchly elektrony, vznikl záporný náboj a na druhé straně vznikl náboj kladný. Protože tento přesun není způsoben obvyklejší cestou přesunu náboje, totiž elektrickým proudem ve vodiči, mluvíme o elektrostatickém náboji. Velikost a polarita nábojů závisí na všem možném: tlaku, rychlosti dotyku a oddělování nebo tření, relativní vlhkosti, typu ploch i druhu materiálu. Při zvyšování tlaku nebo rychlosti dotyku a oddělování nebo tření dvou materiálů se množství přeneseného náboje zvyšuje a tím je pak i vzniklé napětí mezi oběma stranami vyšší.\nPro velikost a polaritu náboje vytvořeného při dotyku a tření dvou materiálů byly empiricky sestaveny tzv. triboelektrické řady materiálů. Platí, že každá látka uvedená v řadě, je-li třena látkou, která je v řadě umístěna za ní, se nabíjí kladně. Čím větší je vzdálenost materiálů v řadě, tím snadněji se přenáší náboj. Nejkladnější je vzduch, pak lidská kůže, zvířecí srst, sklo, slída, vlna, olovo, hedvábí, hliník, papír, bavlna, ocel, dřevo, pečetní vosk, ebonit, měď, mosaz, stříbro, síra, zlato, platina, acetát (umělé hedvábí), polystyren, polyester, polyuretan, polyetylen, polypropylen, PVC (vinyl), silikon, až teflon který se nabíjí záporně.\nPříklad triboelektrické řady: + (kladný náboj), vzduch, lidská kůže, zvířecí srst, sklo, slída, vlna, olovo, hedvábí, hliník, papír, bavlna, ocel, dřevo, pečetní vosk, ebonit, měď, mosaz, stříbro, síra, zlato, platina, acetát (umělé hedvábí), polystyren, polyester, polyuretan, polyetylen, polypropylen, PVC (vinyl), silikon, teflon, – (záporný náboj).\nNemohou-li se elektrony „přeplížit“ někde stranou vodivým prostředím z místa, kde je jich přílišmnoho, tam, kde chybějí (tj. vznikne-li mezi těmito místy příliš vysoké napětí), přeskočí prostě elektrony nejkratší cestou nevodivým prostředím – vzduchem, vakuem, sklem, čímkoli, co mají v cestě a co jim neumožní „mírumilovnou“ cestu, jakou by měly vodičem. V přírodě je příkladem elektrostatického výboje blesk; že to není až tak jednoduché, si uvědomíme třeba z toho, že blesk je obvykle klikatý a nejde přímou, nejkratší dráhou. (Ale to by bylo téma pro samostatný článek.) Elektrostatický výboj může způsobit problém v technice u elektronických součástek, a to hlavně v integrovaných obvodech s vysokým vnitřním odporem (třeba MOSFET), kde takový výboj dokáže snadno obvod zničit. Nezapomeňte, že prohrábnout si suché vlasy suchou rukou (neřkuli hřebenem) nebo šoupnout botou o koberec vás může nabít i na několik tisíc voltů. Třebaže náboj sám je malý; bohužel ale MOSFET zničí okamžitě a spolehlivě. S elektrostatickým výbojem se můžeme setkat všude, kde se třou o sebe nevodivé součásti (např. u pásových dopravníků).\nZávady způsobené statickou elektřinou v elektrotechnice\nVady vzniklé elektrostatickým výbojem závisí na velikosti náboje a na oblasti nebo cestě na výrobku, kterým náboj prochází. Velikost náboje můžeme spočítat z rovnice\nI = q / t\nkde I je vybíjecí proud, q velikost elektrostatického náboje a t je vybíjecí doba.\nSkutečný výboj může trvat 1 nanosekundu, takže proud může být dosti velký i při poměrně malém náboji. Ještě nebezpečnější je ovšem průraz v součástce s velmi vysokým odporem a velmi malou kapacitou C (dioda, tranzistor, integrovaný obvod MOSFET), na níž vyvolá i poměrně malý náboj q tak vysoké napětí (U = q / C), že překročí závěrné napětí součástky a dojde k průrazu, který zničí obvod. Výboj pracoval jen jako spoušť. Záludné jsou latentní vady způsobené lokálním elektrostatickým výbojem. Poškození vlivem statické elektřiny nemusí způsobit bezprostřední nebo katastrofální zničení součástky, ale může „jen trošku“ poškodit součástku tak, že způsobí skrytou vadu, a ta se může projevit později. Latentní vady vlivem elektrostatického výboje mohou vzniknout dokonce i tam, kde není žádný kontakt osob s citlivými součástkami během výroby, zkoušek nebo použití. Existuje i kumulativní degradace, kterou vyvolávají dlouhodobé nízké expozice elektrostatickému náboji např. vlivem kontaktu osob. Zatím nevíme, jak zjistit možné latentní vady; pravděpodobně ani nejsou běžnými metodami analýz vad identifikovatelné.\nJak zrušit elektrostatický náboj v prostředí výrobních a průmyslových objektů\nStatická elektřina se vyskytuje všude tam, kde se věci o sebe třou, oddělují se, řežou, přesýpají, rolují. Elektrický výboj může také ohrozit zdraví lidí či způsobit výbuch hořlavých par či plynů. Na obranu proti jeho vzniku se do linek pro výrobu textilií, papíru či plastových folií zařazují zvlhčovače, ionizátory a vybíjecí tyče. Využívají se přitom uzemnění s elektrostatickým svodem. Kinofilmy a fotografické filmy jsou pokryty antistatickou (elektricky vodivou) vrstvou. Lakovací pistole a boxy se uzemňují a na operačních sálech a v zubních ordinacích se pokládá antistatická (vodivá) podlaha. Avivážní prostředky pro textilie mají antistatické, zvlhčující přísady.\nPro ochranu elektronických přístrojů před elektrostatickým výbojem existují různá antistatická opatření, která mají zajistit bezpečné uzemnění a odvedení elektrostatického náboje. Pracovníci u výrobních linek na elektronická zařízení musejí mít po celou dobu práce uzemňovací antistatické náramky, protože pro většinu elektronických zařízení je největším nebezpečím elektrostatický náboj vzniklý na osobách při chůzi třením o podlahu nebo třením částí oděvu.\nElektrostatický výboj je v podstatě všudypřítomný a může nastat nejen v průmyslové oblasti, ale i v domácnosti. K elektrostatickým výbojům dochází zejména při současné kumulaci podmínek:\n• Nízká relativní vlhkost vzduchu v místnosti, zejména v zimě.\n• Přírodní materiály oděvů (např. bavlna, len) nebezpečí elektrostatického výboje snižují. Při 25 % až 30 % relativní vlhkosti vzduchu se však bavlna nabíjí víc než plastické hmoty! Její elektrostatický náboj dosahuje maxima při 35 % a snižuje se teprve při vyšší vlhkosti. Naproti tomu nylon si udržuje náboj i při relativní vlhkosti 60 %, při které se už bavlna vůbec nenabíjí.\nPři dlouhodobém působení na živý organizmus nastávají v reaktivitě orgánových systémů člověka některé nepříznivé funkční změny. Pokud ve zhoršeném pracovním prostředí na některých pracovištích pobývá člověk několik hodin denně, může se vliv statické elektřiny projevit zvýšenou únavou a nesoustředěností pracovníků, ale i jejich zvýšenou nemocností.\nNebezpečí a pomocník\nVýboj o napětí 10 kV dokáže zapálit většinu výbušných směsí průmyslových látek a vzduchu!\nNa druhou stranu umíme statickou elektřinu i využít – např. při nanášení barev v elektrostatickém poli, u některých balicích technologií pro dočasné vzájemné spojení materiálů, v počítačových inkoustových tiskárnách, kopírkách či faxech.\nKdo si chce s elektrostatikou pohrát, ať se podívá sem: www.fyzikahrou.cz/fyzika/jednoduche-pokusy/elektrostatika-s-plechovkami-i-jinak je tam mnoho zábavných pokusů!\nExistují dva druhy elektrického náboje – kladný a záporný. Kladně se nabíjí např. skleněná tyč třená kůží nebo vinidurová tyč třená flanelem. Souhlasné náboje se odpuzují, opačné se přitahují. Nabité těleso vyvolá (indukuje) na bližší části nenabitého tělesa opačný náboj a proto ho rovněž přitahuje. Těleso lze nabít třením nebo dotykem (přenesením náboje). Elektrický náboj se značí Q, jednotkou je coulomb, C.\nElektrostatické napětí při různých průmyslových pochodech – tabulka uvádí napětí statické elektřiny ve voltech generované při různých průmyslových pochodech\nProudění čistého benzenu skleněným potrubím 800 V\nChůze osoby s gumovými podrážkami 1 000 V\nMletí cukru ve válcovém mlýnu 1 700 V\nPrůtok benzínu přes bavlněnou látku 2 600 V\nJízda vozidla s gumovými plášti po betonu 3 000 V\nProudění čistého benzenu ocelovým potrubím 3 600 V\nVyjímání vlněného šatstva z benzínu (v čistírnách) 5 000 V\nZvíření uhelného prachu smíchaného se smirkem 5 400 V\nVypouštění dusíku zvlhčeného acetonem z tlakové láhve 9 000 V\nStříkání barev 10 000 V\nChůze osoby po vlněném koberci 14 000 V\nTření celuloidu 40 000 V\nBěh gumového transportního pásu s pšenicí (4 m/s) 45 000 V\nBěh koženého hnacího řemenu (15 m/s) 70 000 V\nHedvábím filtrovaná směs asfaltu a benzinu 335 000 V


PÁNSKÉ SVETRY NA KAŽDOU PŘÍLEŽITOST | Zahradní altány levně\nPÁNSKÉ SVETRY NA KAŽDOU PŘÍLEŽITOST\nPánské svetry se staly nenahraditelným kouskem v šatníku muže. Nosí se téměř kamkoliv, stačí jen vybrat ten správný typ. Jestliže si totiž obléknete svetr s veselým vzorem na pracovní schůzku, nejspíše moc neuspějete. Je potřeba tedy opravdu přemýšlet nad tím, jaký svetr si kam vzít. Nejsnazší varianta je samozřejmě pořídit si jednoduchý svetr, kterým nikdy nic nezkazíte. Od toho tu jsou například pánské pulovry. Sice je v obchodech najdeme skoro ve všech barvách, ale ty klasické neutrální jsou nejvíce elegantní. Hodí se například i na košili a pod kabát. Proto třeba ze začátku zvolte tento typ, který unosíte nejvíce.\nMluvit bychom měli také o typu výstřihu. Kromě obloukového jsou tu totiž také pánské svetry do véčka. Určitě je všichni znáte, jelikož jich jsou plné obchody a muži je stále nosí. Tyto svetry se ale možná nehodí úplně všude, jelikož pokud je véčko poněkud hlubší, není to příliš formální.\nChcete-li svetr na zapínání, máme tu dvě varianty. První z nich jsou pánské svetry se zipem. Velké usnadnění představuje právě ten zip. Jeho jedinou nevýhodou je, že ne vždy působí dost elegantně, a proto ho raději vytáhněte na běžné nošení či soukromé příležitosti. Druhým typem jsou pánské svetry na knoflíky. Ty jsou asi známější, jelikož knoflíky jsou prostě v módě. Pokud chcete dosáhnout spíše ležérního vzhledu, nechte knoflíky rozepnuté a svetr tak bude vypadat volně. Nehodí se to ale na formální příležitosti, od toho tu jsou právě pulovry.\nPříspěvek byl publikován 24.7.2015 | Rubrika: Nezařazené | Autor: sefredaktorZAL.\n← Nešťastná kombinace oblečení snadno udělá z manažera šaška Zahradní altán bílý 3 x 3 m – nejlevnější altán →


Úvod > Všechny články >Pozvánky >Marketing Mix nabízí zajímavá témata konferencí\nPRAHA • 13. září • Konferenční centrum CITY, přímo u stanice metra Pankrác • 9-17 hod.\nNávštěva veletrhu je chytrou volbou pro každého marketingového manažera – za půl dne zde získá přehled o novinkách, inspiraci, nápady, odnese si řadu kontaktů a usnadní si přípravu marketingových plánů a rozpočtů pro rok 2019.Marketing Mix je jediným podzimním veletrhem reklamy a marketingu v Česku. Klade větší důraz na digitální formu marketingu a souběžné konferenční programy. Osvědčilo se konat ho na dvou místech s malým odstupem - v Praze s regionálním zacílením pro oblast Čech a v Brně pro Moravu, Vysočinu a částečně i Slovensko.\nNáš tip: Odevzdejte u vstupu svoji vizitku a budete mít na veletrh vstup zdarma!


1 Chromatografie Zroj:  Diaktický záměr: Vysvětlení pojmu chromatografie. Popis: Žáci si vyzkouší velmi jenouché ělení látek pomocí papírové chromatografie. Připraví si proužek filtračního papíru, na který nanesou barvy pole jejich uvážení. Po ukončení vyvíjení a uschnutí chromatogramu z něj vyčtou honotu vzálenosti čela o startu a střey jenotlivých analytů o startu. Ze získaných honot vypočítají retarační faktory. Výhoy: Levné, jenouché a rychlé. Nevýhoy: Nejelší je vyvíjení v Alpě. Nevznikají velké skvrny, ale louhé protáhlé skvrny, proto se velmi těžko určuje jejich stře. Zkušenosti při realizaci: Z ůvou přilepení filtračního papírku k víčku, je obré nejprve zjistit, jak louhý musí být filtrační papír (ohanout le velikosti sklenice, v niž se bue chromatogram vyvíjet). Nesmí být příliš louhý, aby se start nepotopil, ani příliš krátký, protože by se filtrační papír v rozpouštěle vůbec neponořil. Místo potravinářských barviv lze použít lentilky, fixy, ále také Tang nebo alší přípravky, které obsahují barviva. Bylo by vhoné také přeem vysvětlit, k čemu se chromatogramy a retarační faktory využívají. Možná moifikace: Úlohu lze provést tak, že nejprve se provee stanovení retaračních faktorů pro známá barviva (žlutá - E102, E104 a E110; morá - E132 a E133; červená - E120, E122, E124, E127 a E129). Poté se provee rozělení směsi barviv, např. zelené barvivo je směsí žlutého a morého barviva. Porovnáním retaračních faktorů se posléze ientifikují konkrétní barviva. Typ experimentu: laboratorní, emonstrační Zaspalová Jana\n2 Název: Dělení barviv pomocí papírové chromatografie Doba experimentu: cca 40 minut Zaání: Rozělte potravinářská barviva pomocí Alpy a voy a vypočítejte jejich retarační faktory Chemikálie a pomůcky: voa, Alpa, potravinářská barviva, 2 vyšší sklenice s víčky, lepenka a filtrační papír Nákres aparatury: proužek filtračního papíru s vyznačeným startem (chromatogram) rozpouštělo Princip: Chromatografie je analytická metoa, při které ochází k separaci (neboli ělení) látek ve směsi. V zásaě poskytuje kvalitativní, ale něky i kvantitativní informace o vzorku. Jinými slovy nám může zopověět, jaká látka, popřípaě jaké množství, je ve vzorku obsaženo. Chromatografie využívá rozělení látek mezi pohyblivou (mobilní) a nepohyblivou (stacionární) fází. Pohyblivou fází bývá kapalina nebo plyn a nepohyblivou fází bývá kapalina nebo pevná látka. Některá látka více interaguje s pohyblivou fází a jiná látka interaguje zase lépe s fází nepohyblivou. Poku necháme procházet pohyblivou fázi přes nepohyblivou, látka, která lépe interaguje s fází pohyblivou je unášena rychleji, než látka, která interaguje lépe s fází nepohyblivou. V našem přípaě se jená o tzv. papírovou chromatografii (PC). Nepohyblivou fází je papír nasycený za aných pomínek kapalinou, voou. (Na kažém papíru je za aných pomínek částečně asorbována voa z okolí). Pohyblivou fází je kapalina, v našem přípaě voa nebo Alpa. Zaspalová Jana\n3 Při vlastní papírové chromatografii pohyblivá fáze vzlíná póry papíru, nepohyblivé fáze, a unáší látky ze vzorku, které interagují různě, jak již bylo řečeno, s pohyblivou a nepohyblivou fází. Rychlost pohybu jenotlivých látek je pak v soustavě různá, a tím ochází k jejich separaci. Jak již bylo uveeno, chromatografie je analytickou metoou. Jenotlivé separované analyty se často charakterizují tzv. retaračním faktorem (R F ). V ané soustavě efinované pohyblivou a nepohyblivou fází je tento faktor pro anou látku charakteristický. Pro ané látky jej lze stanovit a tabelovat. Poku se posléze prováí analýza neznámé směsi pomocí stejné pohyblivé a nepohyblivé fáze, mohou se výslené retarační faktory jenotlivých složek neznámé směsi porovnat s tabelovanými honotami. V přípaě, že se některé honoty shoují nebo se pohybují ve velmi malém rozsahu o ané honoty, s největší pravěpoobností se jená o tutéž látku, které přísluší retarační faktor. Příklaem může být analýza benzínu, která se prováí pomocí plynové chromatografie. Postupně se zjistí retarační faktory stanarů jenotlivých uhlovoíků, jejichž přítomnost v benzínu očekáváme, a pak se provee analýza benzínu. U jenotlivých analytů se provee výpočet retaračního faktoru a poté se pole honot přiřaí k jenotlivým analytům příslušný uhlovoík. Stanovení retaračních faktorů v papírové nebo tenkovrstvé chromatografii probíhá násleovně. Změří se vzálenosti čela o startu, m, (kam až oputuje pohyblivá fáze) a ále střeu skvrny o startu, i, kterou vytváří ělené látky, i viz obrázek. Retarační faktory se vypočítají pole vztahu R F,i. čelo pohyblivé fáze m m R F,i i m m vzálenost čela pohyblivé fáze o startu i i vzálenost střeu skvrny i-tého analytu o startu start Zaspalová Jana\n4 Postup: 1) Připravte si va proužky filtračního papíru, rozměry upravte tak, aby se filtrační papír al snano přichytit na víčko sklenice (je potřeba, aby filtrační papír nebyl příliš krátký nebo zase příliš louhý). 2) Do jené sklenice nalijte Alpu a o ruhé vou tak, aby jejich hlaina sahala asi o výšky 1 cm. Poté obě sklenice uzavřete asi na 10 minut, aby se prostor nasytil parami pohyblivé fáze. 3) Na připravený proužek filtračního papíru nakreslete velmi jemně obyčejnou tužkou čáru ve vzálenosti 1,5 cm o okraje. Tato čára reprezentuje start chromatografie. Na start si nakreslete tečky o sebe vzálené přibližně 1 cm. Na tyto tečky poté naneste jenotlivá potravinářská barviva ve formě malé kapky. Chvilku počkejte, až kapky uschnou. 4) Filtrační papír přilepte na víčko sklenky tak, aby byl filtrační papír mírně ponořen o voy a Alpy. Start NESMÍ být ponořen o rozpouštěla. 5) Pozorujte změny i čas při ělení barviv. 6) Až bue čelo 2 až 3 cm o víka, ukončete chromatografii. Vynejte proužek papíru ze sklenice, tužkou si poznamenejte na papír čelo pohyblivé fáze a nechte uschnout. Úkoly: 1) Pozorujte rychlost chromatografie ve voě a v Alpě. Jaký je rozíl? 2) Na záklaě čeho se rozělují jenotlivé složky? 3) Vypočtěte retarační faktory R F jenotlivých barviv. Př. Alpa Barvivo i m R F Zaspalová Jana\n5 Barvivo i m R F Př. Voa Barvivo i m R F 4) Porovnejte honoty retaračních faktorů ve voě a v alpě. Závěr: Zaspalová Jana


Regionalist: Z policejního deníku: vloupání do domu, recidivista při krádeži přistižen, nález munice či opilý cyklista\nDnes je pondělí 25. leden\nPři krádeži v obchodě byl recidivista přistižen\nZe spáchání trestného činu je podezřelý sedmačtyřicetiletý muž z Třebíčska, který byl přistižen při krádeži v obchodním domě. "Jedná se o opakovaně soudně trestaného recidivistu, trest za majetkovou trestnou činnost si odpykal i ve věznici a v současné době je ve zkušební době podmíněného trestu, který mu končí až na konci tohoto roku. Přesto ve čtvrtek 26. listopadu přišel muž před šestou hodinou večer do obchodu v Třebíči na ulici Znojemská a odcizil různé zboží v hodnotě necelý jeden tisíc korun. Prostorem pokladen poté prošel, aniž by za zboží zaplatil, a následně ho zastavil pracovník ostrahy. Muž odcizené zboží vydal", informovala mluvčí Jana Kroutilová s tím, že přivolaní policisté ho odvezli na oddělení policie k provedení nezbytných úkonů. Muž je podezřelý ze spáchání trestného činu krádeže. Případ policisté dále prověřují.\nNález munice na stavbě v Jihlavě\nV sobotu 28. listopadu přijali policisté oznámení o nálezu podezřelého předmětu připomínajícího munici v Jihlavě v ulici Kosovská. "Předmět byl nalezen kolem druhé hodiny odpoledne na pozemku novostavby při provádění prací. Na místo vyjeli policisté, kteří lokalitu nálezu zajistili, přivolán byl také policejní pyrotechnik. Jednalo se o starý ruční granát bez zapalovače, který pyrotechnik zajistil a odvezl k odborné likvidaci", informovala policejní mluvčí J. Kroutilová.\nPo Třebíči se projížděl opilý cyklista\nV pátek 27. listopadu jel před šestou hodinou ráno v Třebíči po silnici ve směru od ulice Sucheniova na ulici Jihlavská Brána na jízdním kole čtyřiačtyřicetiletý muž. "Při jízdě se dopustil přestupků na úseku dopravy, neboť pro jízdu použil i chodník a křižovatku projel na červenou. Policisté provedli u cyklisty dechovou zkoušku, při které mu naměřili hodnotu 0,7 promile alkoholu. Obdobnou hodnotu u muže ukázala také opakovaná zkouška", uvedla J. Kroutilová s tím, že v další jízdě muž již nesměl pokračovat. Je podezřelý ze spáchání dopravních přestupků, které policisté šetří.\nPodnapilý muž řídil, i když řidičské oprávnění nevlastní\nV sobotu 28. listopadu zastavili policisté v Chválkově na Pelhřimovsku po druhé hodině v noci vozidlo Peugeot a provedli kontrolu. "Zjistili, že řidičem je devatenáctiletý muž, který není držitelem řidičského oprávnění. Při dechové zkoušce mu policisté naměřili hodnotu 0,63 promile alkoholu. Obdobné hodnoty u něho ukázaly také opakované zkoušky. Policisté mu další jízdu zakázali. Dále zjistili, že majitel automobilu o tom, že vozidlo užívá, neví. Policisté zahájili úkony trestního řízení pro podezření ze spáchání přečinu neoprávněného užívání cizí věci, okolnosti, za kterých se muž k řízení vozidla dostal, policisté prověřují", popsala celou událost policejní mluvčí Jana Kroutilová s tím, že devatenáctiletý muž je dále podezřelý ze spáchání přestupků na úseku dopravy, které policisté šetří.\nPolicisté odhalili řidiče, u kterého zjistili pozitivní hodnotu na drogy. Osmatřicetiletý muž jel v pátek 27. listopadu s vozidlem Audi po silnici u obce Koníkov na Žďársku, kde ho před čtvrtou hodinou odpoledne zastavila hlídka. "Policisté provedli u řidiče test na zjištění ovlivnění návykovou látkou, který byl pozitivní na marihuanu. Dechová zkouška u něho byla negativní. Policisté muži zakázali pokračovat v další jízdě. Dále se podrobil lékařskému vyšetření, při kterém mu byl odebrán biologický materiál", informovala mluvčí J. Kroutilová s tím, že řidič je podezřelý ze spáchání přestupku na úseku dopravy, který policisté šetří.\nŘidič náklaďáku měl přes jedno promile alkoholu\nPolicisté zastavili v pátek 27. listopadu kolem půl desáté dopoledne v Nové Vsi u Chotěboře na Havlíčkobrodsku nákladní auto Mercedes a provedli kontrolu, jehož pětapadesátiletý řidič se podrobil dechové zkoušce. "Naměřená hodnota u něho činila 1,06 promile alkoholu. Také opakované měření bylo pozitivní. Policisté muži na místě zakázali další jízdu a zadrželi mu řidičský průkaz", uvedla J. Kroutilová. Vše zadokumentovali a zahájili úkony trestního řízení pro podezření ze spáchání trestného činu ohrožení pod vlivem návykové látky, případ policisté prověřují.


Bedáňová a Hrdličková mají volnou kartu - iDNES.cz\nP r a h a - Pár Květoslava Hrdličková, Daniela Bedáňová dostal od Mezinárodní tenisové federace (ITF) volnou kartu do čtyřhry tenistek pro olympijské hry v Sydney. Česká tenisová výprava se tak rozroste o sedmnáctiletou Bedáňovou, loňskou mistryni světa juniorek ve čtyřhře. Českou tenisovou školu pojede do Austrálie reprezentovat sedm členů. Před Bedáňovou si účast zajistili Jiří Novák, Ctislav Doseděl a Jiří Vaněk ve dvouhře a David Rikl, který bude hrát s Novákem čtyřhru. Hrdličková se rovněž představí ve dvouhře stejně jako Adriana Gerši. Denisa Chládková nominaci odmítla.\nBedáňová loni vyhrála čtyřhru juniorek ve Wimbledonu a na US Open. Společně s Hrdličkovou hrály letos v dubnu Fed Cup a pomohly českému týmu k postupu do listopadového finále.\nTeoretickou šanci dostat se na olympiádu má ještě Bohdan Ulihrach. Český hráč se nevešel mezi 14 mužů, kteří získali místo ve dvouhře od ITF. Stále existuje možnost, že mu bude udělena jedna ze dvou volných karet, které bude přidělovat speciální komise. Konečné složení turnaje bude známo 15. srpna.\nTémata: Denisa Chládková, Mezinárodní tenisová federace, Fed Cup, Jiří Novák, Jiří Vaněk, Sydney, Tenisová škola, US Open


archiweb.cz - V Havířově otevřeli zrekonstruovaný kulturní dům z 50. let\nV Havířově otevřeli zrekonstruovaný kulturní dům z 50. let\nHavířov (Karvinsko) - Havířovský Kulturní dům Radost je opět přístupný veřejnosti. Rekonstrukce kulturní památky postavené v duchu socialistického realismu trvala rok a město za ni zaplatilo 130 milionů korun, řekla ČTK mluvčí Havířova Jana Pondělíčková. V Radosti vznikla galerie a multifunkční sál pro 300 lidí, obnovena byla kavárna s tanečním parketem.\nKulturní dům Radost byl postaven v 50. letech minulého století v budovatelském stylu přezdívaném zkráceně sorela a je součástí chráněného památkového území. Při jeho rekonstrukci proto musely být dodržené požadavky památkářů. "Zrestaurována byla původní vitrážová okna, dveře, zábradlí i sgrafitová fasáda," řekla mluvčí.\nV prvním patře Radosti vznikl víceúčelový sál, ve kterém se mohou konat společenské a kulturní akce. Jednat v něm budou i havířovští zastupitelé. "Ve foyer zůstala zachována původní nástěnná malba, v sále jsou nově umístěny varhany. Sál pro 300 lidí je možné posuvnou stěnou rozdělit na menší části s komornější atmosférou," řekla Pondělíčková.\nSuterénní obrazovou galerii propojí se sálem, bufetem a kuřárnou v prvním patře výtah, takže dům mohou navštívit i tělesně postižení lidé. Ve druhém patře se nacházejí kanceláře a technické zázemí.\n"Opravená Radost by se měla stát kulturním centrem Havířova, které městu doposud chybělo. Rekonstrukci by si zasloužily i další domy, které ale patří společnosti RPG. Zahájili jsme s ní jednání o rekonstrukci celé hlavní třídy, která je architektonickým unikátem," řekl ČTK primátor František Chobot (ČSSD).\nS kulturním domem je spojena historie města Havířov. V roce 1955 zde byly předány místním politikům městské insignie a zakládající listina nejmladšího českého města. Budova tehdy sloužila jako kino a prvním promítaným filmem byla budovatelská klasika Rudá záře nad Kladnem. V roce 1993 usedli diváci před plátno naposledy. Název posledního filmu byl také symbolický - Přichází Satan, uvedla mluvčí.\nNa další tři roky se kino změnilo v místní kasino, jehož provozovatelé městu neplatili nájem. O vyklizení objektu jednal soud několik let, až v roce 2000 se podařilo neplatiče vystěhovat. Mezitím dům na hlavní třídě chátral.\nV opraveném domě se hned v pátek koná první akce - odborná konference k socialistickému realismu v architektuře. Konference se zúčastní představitelé Národního památkového ústavu, renomovaní architekti i představitelé vysokých škol. Veřejnost si může kulturní dům prohlédnout v sobotu a neděli od 13:00 do 18:00.


Ti "druzí" Palestinci :: Gatestone Institute\nTi "druzí" Palestinci\nPřeklad původního textu: The "Other" Palestinians\nOd roku 2011 bylo v Sýrii zabito téměř 3500 Palestinců. Ovšem protože tito Palestinci byli zabiti Araby a ne Izraelci, běžná média o této skutečnosti neinformují a fóra pro "lidská práva" se o ni také nezajímají.\nKolik západních novinářů se namáhalo zajímat o žízní trpící Palestince v uprchlickém táboře Yarmouk v Sýrii? Ví snad někdo, že tento tábor už více jak 720 dní nemá dodávky vody a že poslední tři roky funguje bez elektřiny? V červnu 2002 žilo v táboře Yarmouk na 112 tisíc Palestinců. Do konce roku 2014 jejich počet klesl na méně jak 20 tisíc.\nNikdo také nebije na poplach kvůli více jak 12 tisícům Palestinců trpících v syrských vězeních, a to včetně 765 dětí a 543 žen. Palestinské zdroje uvádějí, že za poslední roky zemřelo mučením kolem 503 palestinských vězňů a že ženy jsou ve vězení znásilňovány vyšetřovateli a dozorci.\nKdyž západní novináři nešetří čas informováním o Palestincích zdržených na izraelských kontrolních stanovištích, ale ignorují bomby, které syrská armáda shazuje na obytné zóny, člověk se začíná ptát, oč jim ve skutečnosti jde.\nZdá se, jakoby mezinárodní komunita zapomněla, že Palestince lze najít daleko za hranicemi Západního břehu Jordánu a Pásma Gazy. Tito "druzí" Palestinci žijí v arabských zemích jako Sýrie, Jordánsko a Libanon a mnohá bezpráví, která jsou na nich páchaná, mezinárodní komunitu očividně vůbec nezajímají. Pouze Palestinci bydlící na Západním břehu Jordánu nebo v Pásmu Gazy získávají mezinárodní pozornost. Proč? Protože právě tyto lidi mezinárodní komunita používá jako zbraň proti Izraeli.\nTéměř 3500 Palestinců bylo v Sýrii zabito od začátku občanské války v roce 2011. Protože však tito Palestinci byli zabiti Araby a nikoli Izraelci, běžná média o této skutečnosti neinformují. Toto číslo bylo zveřejněno minulý týden organizací AGPS (Action Group For Palestinians of Syria - Skupina jednající za Palestince v Sýrii) založenou v roce 2012 s cílem dokumentovat utrpení Palestinců v této zemi a připravovat seznamy obětí, vězňů a nezvěstných lidí, aby tyto seznamy mohly být zveřejněny na databázích fór pro lidská práva.\nTato fóra pro "lidská práva" však těmto zjištěním věnují pramalou pozornost. Mají vskutku příliš práce, aby si jich všimli, jsou zcela zaměstnána situací v Izraeli.\nTato fóra pro "lidská práva" svou pozornost soustředí pouze na Palestince na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy a neustále hledají způsoby, jak prokázat provinění Izraele, a zároveň ignorují zločiny, které na svých palestinských bratřích páchají Arabové. Tato obsese Izraelem, která občas dosahuje absurdních rozměrů, výrazně poškozuje palestinské oběti arabských zločinů.\nPodíváme-li se na pár čísel, podle AGPS bylo v Sýrii v prvním roce občanské války roku 2011 zabito 85 Palestinců. Následujícího roku se toto číslo vyšplhalo na 776. Roku 2013 bylo číslo palestinských obětí nejvyšší: 1015. V roce 2014 byl počet Palestinců zabitých v Sýrii 724. Následující rok bylo zabito 502 Palestinců. A od začátku tohoto roku (do července) bylo v Sýrii zabito na 200 Palestinců.\nJak byli tito Palestinci zabiti? Zmíněná organizace tvrdí, že byli zabiti v důsledku přímého ostřelování, ozbrojených konfliktů, mučení ve vězení, bombardování a v důsledku obléhání jejich uprchlických táborů v Sýrii.\nPro Palestinskou autonomii (PA) v Ramallahu se však tato tíživá situace jejího lidu v Sýrii přesto nezdá být prioritou. Hrdé místo na vrcholu seznamu jejich priorit zaujímá obviňování Izraele ze všeho, co PA sama způsobila. Pro prezidenta PA Mahmouda Abbase a její vedoucí představitele na Západním břehu Jordánu zkrátka Palestinci v Sýrii nemají žádnou hodnotu. PA naopak učinila krok, nad nímž zůstává rozum stát, a v současnosti se pokouší zlepšit vztahy s režimem prezidenta Asada v Sýrii - s tím samým režimem, který denně zabíjí, vězní a mučí bezpočet Palestinců.\nMnoho Palestinců v Sýrii nedávno rozzuřilo opatření, v jehož rámci Palestinská autonomie oslavila otevření nové palestinské ambasády v Damašku. "Tím (vedení PA) zaprodalo Palestince v Sýrii a udobřilo se se syrským režimem," poznamenal Palestinec ze Sýrie.\nJiný Palestinec situaci okomentoval takto: "Teď už víme, proč několik PLO delegací (Organizace pro osvobození Palestiny) nedávno navštívilo Sýrii; jejich účelem bylo obnovit vazby na místní režim a nikoli zajistit bezpečnost našich uprchlických táborů nebo se pokusit o propuštění Palestinců zadržovaných v (syrských) vězeních."\nJiní vedení Palestinské autonomie obvinili z "obětování krve Palestinců." Poukazovali na to, že povolením nové ambasády syrský režim odměnil PA za to, že zavřela oči před těžkostmi Palestinců v Sýrii. Tito Palestinci si stěžují, že diplomati a zastupitelé PA v Damašku, na něž se v minulosti obraceli o pomoc, jejich žádosti ignorují.\nMezinárodní média často informují o "vodní krizi " v palestinských městech a vesnicích obzvláště na Západním břehu Jordánu. Tento příběh se opakuje skoro každé léto, když se pár zahraničních novinářů vydá hledat příběh, který by Izrael vykresloval ve špatném světle. A není nic vhodnějšího, než Izrael obviňovat z "vodní krize" na Západním břehu Jordánu.\nKolik západních novinářů se však namáhalo zajímat o žízní trpící Palestince v uprchlickém táboře Yarmouk v Sýrii? Ví snad někdo na mezinárodní scéně, že tento tábor už více jak 720 dní nemá dodávky vody? Nebo že tento tábor už je tři roky bez elektřiny?\nYarmouk, který se nachází pouhých osm kilometrů od centra Damašku, je největším palestinským uprchlickým táborem v Sýrii. Lépe řečeno, býval tím největším táborem. V červnu 2002 žilo v táboře Yarmouk na 112 tisíc Palestinců. Do konce roku 2014 byla tato populace zdecimována na méně jak 20 tisíc. Lékařské zprávy uvádějí, že mnoho obyvatel tohoto tábora trpí velkým množstvím nemocí.\nPalestinci prchají z uprchlického tábora Yarmouk poblíž Damašku po tvrdých bojích v září 2015. (Zdroj fotografie: RT video screenshot)\nTato čísla jsou alarmující, ale ne pro vedení Palestinské autonomie nebo mezinárodní média či organizace pro "lidská práva" na Západě. Nikdo také nebije na poplach kvůli více jak 12 tisícům Palestinců trpícím v syrských vězeních, kteří nemají právo setkat se s právníkem nebo svou rodinou. Tito vězni zahrnují 765 dětí a 543 žen. Palestinské zdroje uvádějí, že za poslední roky zemřelo mučením kolem 503 palestinských vězňů.\nZdroje uvádějí, že některé z palestinských vězeňkyň jsou znásilňovány vyšetřovateli a dozorci. Huda, 19letá dívka z tábora Yarmouk, uvedla, že otěhotněla poté, co byla opakovaně hromadně znásilněna během svého 15 denního zadržení v syrském vězení. "Někdy mě znásilňovali více jak desetkrát za den," vzpomíná Huda a dodává, že v důsledku tohoto zacházení trpěla silným krvácením a utrpěla ztrátu vědomí. Huda také během hodinového vyprávění popsala, že byla tři týdny držena v cele s těly ostatních vězňů, kteří byli umučeni k smrti.\nTakovéto příběhy se jen zřídkakdy dostanou na stránky významných novin na Západě. O těchto příbězích se také nemluví na konferencích organizovaných nejrůznějšími mezinárodními organizacemi pro lidská práva ani v Organizaci spojených národů. Ti jediní palestinští vězni, o nichž se ve světě mluví, jsou ti, kteří jsou vězněni Izraelem. Vedení Palestinské autonomie si nikdy nenechá ujít příležitost vyžadovat propuštění Palestinců zadržovaných Izraelem, přičemž většina z nich je podezřelá nebo usvědčená z terorismu. Co se však týče tisíců lidí, kteří jsou mučeni v Sýrii, vedení PA v Ramallahu zarytě mlčí. Pro přesnost se sluší zmínit, že palestinské frakce Fatah a Hamas v minulosti kontaktovaly syrské představitele ohledně vězňů - ukazuje se ale, že tyto dvě skupiny usilovaly pouze o propuštění svých vlastních členů.\nZprávy ze Sýrie uvádějí, že tři palestinské uprchlické tábory jsou nadále obléhány syrskou armádou a jí nastrčenými palestinskými skupinami. Například Yarmouk je obléhán již více jak 970 dní, zatímco uprchlický tábor Al-Sabinah je obléhán přes 820 dní. Tábor Handarat stejnému osudu čelí již více jak 1000 dní. Většina obyvatel těchto táborů byla nucena uprchnout ze svých domovů. V táboře Yarmouk v důsledku hladovění nebo nedostatku lékařské péče zemřelo 186 Palestinců. Přes 70 % tábora Daraa bylo zcela zničeno kvůli opakovanému ostřelování ze strany syrské armády a dalších vojsk.\nPalestinci ze Sýrie by se měli lépe, pokud by žili na Západním břehu Jordánu nebo v Pásmu Gazy. Pak by si jich mezinárodní komunita a média bezpochyby všimly. Když však západní novináři nešetří čas informováním o Palestincích zdržených na izraelských kontrolních stanovištích na Západním břehu Jordánu a ignorují sudy výbušnin, které syrská armáda shazuje na obytné zóny v uprchlických táborech v Sýrii, člověk se začíná ptát, oč jim ve skutečnosti jde.


Napomáhejte vlastní výrobě elektřiny. Evropská komise představila novou Směrnici o podpoře obnovitelných zdrojů | Outsider Media\nNapomáhejte vlastní výrobě elektřiny. Evropská komise představila novou Směrnici o podpoře obnovitelných zdrojů\nHnutí Duha • 1. prosince 2016 • přečtení\nEvropská komise dnes představila návrh novelizované Směrnice o podpoře využití energie z obnovitelných zdrojů jako součást energetického balíčku . Ve srovnání s dosavadní směrnicí návrh neurčuje, jak se mají členské státy podílet na naplnění závazného celoevropského cíle určeného v energetické strategii: dosáhnout 27 % podílu obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie do roku 2030 . Členské státy mají své cíle navrhnout samy v rámci národních klimaticko-energetických plánů, směrnice obsahuje řadu pravidel a doporučení.\nZ pohledu spotřebitele je velmi zajímavý důraz, který Evropská komise klade na význam vlastní výroby v decentralizovaných obnovitelných zdrojích. Cílem podpory má být vyšší podíl střešních fotovoltaických elektráren na plnění evropského cíle pro obnovitelné zdroje. Konkrétně směrnice říká, že provozovatelé obnovitelných zdrojů pro vlastní spotřebu nemají být zatíženi žádným poplatkem, který nesouvisí s odůvodněnými náklady jiného účastníka trhu .\nHnutí DUHA společně s partnery představilo v listopadu návrh podmínek pro vlastní výrobce elektřiny: podle něj by provozovatelé střešních fotovoltaických systémů uhradili pouze vícenáklady, které distribučním společnostem vzniknou v souvislosti s jejich připojením . Návrh Hnutí DUHA je s novelizovanou směrnicí plně v souladu. Naopak letošní návrh tzv. Nové tarifní struktury, který mj. zásadně zvyšoval paušální měsíční platby pro malé výrobce a jenž skončil po velkém negativním ohlasu a zásahu premiéra letos na jaře v koši, by byl se Směrnicí v přímém rozporu.\nVýznamnou změnu v návrhu Směrnice představuje ustanovení, že o provozní podporu typu zeleného bonusu budou jednotlivé projekty soutěžit v aukcích. Výjimkou jsou pouze zdroje o nízkém výkonu: do 3 MW pro větrné elektrárny a do 500 kW pro ostatní obnovitelné zdroje. Zůstává tak prostor pro podporu malých zdrojů vlastněných obcemi a občany mimo aukce.\n„Vítáme podporu střešních fotovoltaických elektráren ze strany Evropské komise. Penalizovat spotřebitele za to, že si pořídí vlastní zdroj, nedává smysl a novelizovaná Směrnice to potvrzuje. Věřím, že Směrnice nasměruje Energetický regulační úřad k tomu, aby si pozval experty na střešní fotovoltaické systémy i zástupce distribučních společností a společně vymysleli podmínky pro samovýrobce: takové, které budou k vlastní výrobě motivovat, nikoli ji zadupávat do země. Autoři Směrnice došli k závěru, že není třeba stanovovat pro členské státy závazné cíle. Patrně očekávají, že státy již dávno pochopily, že je pro ně výhodné rozvíjet obnovitelné zdroje. Nezbývá než Evropské komisi popřát, aby ji Česká republika nevyvedla z omylu.“\n článek 21: Renewable self-consumers\nPřejít do diskuze k článku 1 komentář\nP. C. Roberts: Putin mi slíbil ruský pas\nRoberts na svém webu píše: Poté, co mě nejkanálovější americký deník Washington Post spolu s dvěma stovkami dalších Američanů označil za „ruského agenta“, napadlo mě, že bych tuto absurditu mohl roztočit do vyšších obrátek tím, že coby ruský agent požádám...\nLubomir Man\t• 1. prosince 2016\n*Margaret Thatcherová - Jak jsme rozvrátili SSSR: „Sovětský svaz byl zemí, která představovala pro západní svět vážné nebezpečí. Nemluvím o nebezpečí vojenském. To nám ve skutečnosti nehrozilo. Společenství našich států je dostatečně vyzbrojeno, a to včetně zbraní jaderných. Mám na...\nJan Kadubec\t• 1. prosince 2016\nRetro: Topolánkův projev na sjezdu ODS\n23. listopadu 2009 Vážení přátelé, milé delegátky, milí delegáti a Pavle Béme. Je tomu přesně 20 let od pádu komunismu a myslím, že nebudu hodně přehánět, když řeknu, že i ODS rozhodnou silou přispěla k jeho pádu. Následující kongres budeme řešit ale hlavně otázku...\nPetr Tomšů\t• 30. listopadu 2016


Canon: multifunkce PIXMA TS3450 | RMOL.CZ - Web denní potřeby ICT resellera\nSpolečnost Canon představila svůj nejnovější přírůstek do své řady inkoustových tiskáren základní třídy PIXMA TS. Model PIXMA TS3450 je multifunkční zařízení 3 v 1 pro každodenní použití, které se vyznačuje jednoduchou obsluhou. K maximální produktivitě přispívají mimo jiné snadno vyměnitelné čtyřbarevné inkoustové náplně FINE, jednoduché nastavení a bezdrátové připojení.\nPro mnohé z nás se práce na dálku nebo distanční výuka staly součástí každodenního života. Studenti i ti, kdo pracují z domova, uvítají jednoduché ovládání a rychlé nastavení tiskárny. Vylepšený webový průvodce instalací nabízí snadno pochopitelná instruktážní videa a nákresy, jak tiskárnu zprovoznit krok za krokem. Tlačítko Wireless Connect zase jedním stiskem připojí tiskárnu přes Wi-Fi k chytrému zařízení, PC nebo notebooku.\nPo instalaci je každodenní používání zcela jednoduché, ještě více jej usnadňuje přehledná navigace na monochromatickém LCD displeji s úhlopříčkou 1,5". Uživatelé na něm mají přístup k hlavním funkcím tiskárny a její údržbě včetně kontroly stavu a formátu papíru. Energii pomáhá šetřit režim Auto Power, který automaticky zahájí tisk z vypnutého stavu a je dostupný na tiskárně i vzdáleně.\nTiskárna Canon PIXMA TS3450 Series je ideální pro studenty i zaměstnance pracující z domova. Tiskárna je kompatibilní s inkoustovými náplněmi FINE a FINE XL s vyšší výnosností. Kazety není tedy nutné měnit tak často, čímž se minimalizuje odpad a dodatečné výdaje. Hybridní inkoustový systém využívající současně inkousty na bázi barviv a inkousty na bázi pigmentu umožňuje dosáhnout živého podání barev a ostrého písma, tedy ideální kvality například pro tisk výukových materiálů. Zařízení dokáže také tisknout fotografie bez rámečků až do formátu 13 × 18 cm, přičemž fotografie formátu 10 × 15 cm se na vysoce jakostní lesklý fotografický papír vytiskne za pouhých 65 sekund.\nPři práci na cestách nebo z různých zařízení, např. chytrého telefonu nebo notebooku, je potřeba mít snadný přístup ke všem důležitým dokumentům. Ať již uživatel potřebuje odevzdat splněné zadání nebo před schůzkou nahlédnout do poznámek k prezentaci, tiskárna PIXMA TS3450 díky vylepšenému propojení s řadou aplikací a webů a zajišťuje, že soubory budou vždy dostupné bez nutnosti otevírat každý samostatně.\nK tomu slouží nástroj PIXMA Cloud Link, který je k dispozici jako součást aplikace Canon Print a umožňuje tisknout přes Wi-Fi přímo z Disku Google, Dropboxu a Evernote. Těm, kdo studují nebo vyučují distančně, přijde vhod kompatibilita s aplikací Google Classroom. Aplikace Canon Print je k dispozici ve verzi pro systémy iOS a Android a umožňuje uživatelům přímo z mobilního zařízení tisknout dokumenty a fotografie a kontrolovat stav tiskárny a připojení. Zároveň je tiskárna PIXMA TS3450 kompatibilní se službami hlasového ovládání jako Amazon Alexa a Google Assistant, takže ji lze ovládat i bezdotykově – bez hnutí prstem můžete tisknout, kontrolovat hladiny inkoustů nebo tiskárnu zapnout a vypnout.\nTiskárna je vybavená funkcí PIXMA Chat Print, která umožňuje tisknout fotografie a dokumenty přímo z aplikace Facebook.\nVolný průchod kreativních nápadů\nZadní zásobník tiskárny PIXMA TS3450 umožňuje tisknout na mnoho různých typů papíru, včetně magnetického nebo samolepicího, a vyrábět tak vlastní obrázkové magnety nebo opakovaně použitelné nálepky pro výzdobu domácnosti.\nTiskárna poskytuje přístup k řadě nástrojů včetně Wi-Fi PictBridge, který umožňuje přímé propojení s fotoaparátem. Tuto funkci umožňující tisk i bez připojeného počítače.\nTiskárna podporuje také aplikaci Canon Easy-PhotoPrint Editor (iOS/Android), v níž mohou uživatelé upravovat a tisknout snímky přímo z chytrého telefonu nebo tvořit originální předměty jako kalendáře, plakáty nebo koláže. Inspiraci pro různé výtvory je možné nalézt v bezplatné mobilní aplikaci Canon Creative Park nebo přes internetový prohlížeč. K dispozici je velké množství šablon pro 3D tvorbu z papíru na mnoho hodin zábavy pro celou rodinu.