Tekkies na Miltitzu 2012 | Tekkies.cz\nTekkies na Miltitzu 2012\nDatum : 15 Pro, 2012\nTak zase po roce, v mírně pozměněné sestavě vyrážíme v sobotu ráno 17. 11. 2012 v den státního svátku na potápění na lom Miltitz do milované NDR. Účastníci tohoto „Tauchen“ zájezdu ve složení: Vésa, Olda, David S, Kominík,Palič, Dlouhej, Šestka, Jikrnáč a Hobit.\nVšichni potápěči bez výjimek samozřejmě vyzbrojeni všemožnými pojištěními, licencemi a v poslední řadě mnohaletými zkušenostmi s tímto typem „easy“ ponorů. Kluci, kteří to zde již znali z dřívějška, anebo se důkladněji připravili v rámci před ponorové přípravy, tak bezezbytku dostáli svým plánům ponorů, tak jak si přece vzali.\nByly i tací, jako třeba já, kteří v rámci ponoru viděli mnohem více, než by si vůbec původně přáli. Z místních atrakcí, jsme v podstatě v různém zastoupení skupin viděli všechno podstatné, co tato krásná lokalita nabízí.\nParkoviště bylo v obou dnech, již tradičně absolutně plné a od manipulace vybavení nás také i tentokrát nikdo neušetřil. Velikou a jedinou odměnou za toto úsilí byla krásná, pro některé ale i studená křišťálově čistá voda, s kterou, aspoň já konkrétně jsem se setkal poprvé.\nVětšina z nás, až na určité výjimky, jako kluky které odvolala práce, nebo rodinné nákupy se zúčastnila dvou ponorů. Výjimkou byl snad pouze Petr V., který i přes to, že fyzicky vůbec nedorazil, tak se objevil na několika startovních listinách v obou dnech hned najednou. Tím ostatně překonal místní rekord v počtu po sobě uskutečněných ponorech, ale zároveň se asi už na Miltitz nikdy svobodně nepodívá. Koneckonců měl být tady s námi.\nDva dny utekli, pánské večerní sezení u hranatého stolu a hrátky na vodní posteli jsou za již minimálně na rok minulostí. Balíme se, chválíme se navzájem, propadáme obžerství a připravujeme se na úprk.\nOpět zbývá jen zoptimalizovat rozložení hmotností v našich dopravních prostředích, tak abychom srovnali možné hendikepy jednotlivých typů aut. Většině předchozích případů se to řešilo prostřednictvím mé osoby – nechápu proč,?\nA konečně, krátce po druhé vyrážíme směr Bohemia. Ještě poslední společná deko zastávka, večeře v již tradičním motorestu Velemín kde byly ukojeny naše poslední potřeby a vyrážíme hnízdit. Doma jsme byli uvítáni, jako hrdinové včetně všemožných poct a obdivů, ostatně asi tak jako pokaždé, když se taťkové vrátí z podobného výletu.\nNa závěr bych rád jménem všech zúčastněných poděkoval především našim organizátorům za mnohdy nelehkou práci s organizováním a vedením našeho týmu silných individualit s cílem uspořádat takto výjimečnou akci. A zároveň bych jim touto cestou popřál spoustu dalších sil a především pak trpělivost s výhledem do budoucna.\nZa Tekkies Team Pavel Guryča


BLURR THROWER – Les Avatars du Vide - FOBIAZINE metal/underground zine\nCD 2019, Les Acteurs de l\_'Ombre Productions / atmospheric black metal / Francie\nFrancouzské blackmetalové podzemí skrývá spoustu jmen. Řada jich na svých albech nese pečeť undergroundového labelu Les Acteurs De l'Ombre Productions, který se právě na domácí ne úplně profláklé kapely soustřeďuje. Často jde o projekty, za nimiž stojí jeden člověk, mnohdy zahalený rouškou tajemství, protože není zveřejněno jeho jméno, případně ostatní hudební aktivity. Dalším z řady podobných projektů je BLURR THROWER, o němž se lze na webu vydavatele dočíst pár kusých informací, z nichž považuji za nejdůležitější tu o inspiračních zdrojích – a mluví se tu o cascadian black metalu.\nA na těchto slovech je hodně pravdy. Byť jsou časy, kdy se o novém blackmetalovém proudu hojně psalo a diskutovalo, pryč, žánr jako takový samozřejmě nezmizel a stále se objevují kapely, které se upsali muzice inspirované WOLVES IN THE THRONE ROOM nebo ASH BORER. BLURR THROWER tomu svému black metalu říkají crepuscular, zobecnit by se to dalo jako atmosférický, pokud bychom si pojem soumračný či večerní černý kov nechtěli zapamatovat. Jen pozor na záměnu s dusk metalem… (úsměv) S CRADLE OF FILTH a spol. nemá hudba na „Les Avatars du Vide“ takřka nic společného.\nDebut BLURR THROWER obsahuje pouze dva songy, ale dohromady mají přes šestatřicet minut. Takže je nasnadě, že se nebude rachotit celou hrací dobu, ale že muzika nabídne různé polohy, protože jinak by po chvíli začala nudit. Po zasmušilém intru se první „Par-Delà les Aubes“ pomalu rozjíždí v takřka folkovém duchu, aby po i při kytarovém vybrnkávání nastoupily zpočátku umírněné bicí, po dvou minutách pak bzučící kytara a poté se přidal zastřený vokál. Pod ním se objevují typické atmosférické melodie a vše halí špinavý zvuk. Evidentně záměr, aby nahrávka zněla undergroundově a stylově. Stylově se přelévá i muzika, zprvu převládá rychlé tempo, ale nálada se mění, přichází zvolnění, zpočátku nenápadné, později zřejmé, to když se v polovině skladby odmlčí bicí a muzika se přelije do ambientních či neofolkových sfér, což je na jednu stranu dobře, protože špinavostí už bylo tak akorát, na druhou jde o věc, jež se dala čekat a jež ctí ducha žánru. Na třetí stranu je postupné gradování tohoto úseku uděláno šikovně, kytara dokáže vykouzlit vděčné melodie, výrazná baskytara ji v tom podporuje a že bicí jedou monotónně, je dané. Poslední třetina pak opět fičí v typickém „kaskádském“ duchu a vokalista předpisově řve (samozřejmě ve svém rodném jazyce, takže rozumím každé padesáté slovo – úsměv). Pro mě nejinteresantnější pasáž, ambientní / noise / „nevímjaký“ dojezd považuji za zbytečný.\nAčkoliv se druhá věc jmenuje „Silence“, začíná rovnou zostra. Zase mě celkem baví kytarová práce, ale lehce „bramboroidní“ bicí a průměrný vokál mi žádnou velkou radost nedělají. Přijde mi to jako mix old school bicích a moderních kytar, i když tohle vnímání je samozřejmě subjektivní a s tou moderností kytar to není nikterak žhavé. Ale oheň se postupně rozhořívá a skladba nabírá zajímavějších kontur, aby zase mírně pohasla a tak pořád dokola – nějaké postupy mě baví víc, nějaké méně. Obecně se BLURR THROWER ale nemají zač stydět, při úplňku je jejich muzika docela dobrým společníkem a v řadě momentů je to přesvědčivá práce, jež zřejmě ideově čerpá z okultismu, esoteriky a nevím jaké ještě tajné vědy... alespoň to naznačují symboly na obalu.\nCD vyšlo v pěkném digipacku, který obsahuje texty a nějaké ty malůvky; informace týkající se nahrávání i sestavy chybí, uveden je pouze autor grafiky, který si říká Came : Roy de Rat a který (stejně jako na obalech VCID či PENSÉES NOCTURNES) odvedl dobrou práci. Což je u francouzského labelu pravidlem.


Brněnská zahrada bude mít nový vstup a mořské akvárium - iDNES.cz\n5. února 2009 15:49, aktualizováno 15:49\nNejpozději do tří let by měl být zbudován nový vstup do brněnské zoo. Současný stav už totiž delší dobu nevyhovuje. "U zoologické zahrady není uspokojivý počet parkovacích míst. Další nástrahou pro návštěvníky je velmi frekventovaná silnice, kterou musí zdolat," popsal ředitel brněnské zoo Martin Hovorka.\nPrávě nový vstup by měl všechno změnit. Vítězný návrh brněnského ateliéru Arch design počítá se dvěma objekty, které jsou částečně zapuštěny do mírně svažitého terénu.\n"Objekty jsou nenásilně začleněny do krajiny. Z jižní strany jsou otevřeny k parku kolem řeky Svratky, severním směrem k rodinné zástavbě počítáme se zasypáním a osázením zelení," popsal Pavel Hrazdíra, mluvčí zoo.\nOba objekty jsou na úrovni střech spojeny pěší lávkou. Ta současně přemosťuje silnici směrem do areálu zoo. V nových objektech lidé najdou administrativní a technické provozy, restauraci, prodejnu suvenýrů a sociální zařízení.\n"Velkou novinkou a lákadlem bude obrovské mořské akvárium s tisícem kubíků slané vody," popsal Hovorka. V akváriu s korály by měl plavat žralok a další vodní živočichové.\nDo veřejné soutěže na projekt nového vstupu do zoo se přihlásilo celkem patnáct ateliérů.\nDo budoucna počítají představitelé brněnské zoo s celkem třemi vchody do areálu - s dvěma novými a tím současným. Další vchod by měl být v budoucnu zbudován v horní části areálu, kde by mohla vzniknout safari s kopytníky hrochy a nosorožci.\nNa projekt potřebuje zoo 200 milionů korun, tuto částku by měla pokrýt dotace z evropských fondů a také peníze od města Brna.\nTémata: peníze, zoologická zahrada, Fond, Svratka, Zoo, Zoo Brno\nJaponské vodní muzeum v Jokohamě se rozhodlo oslavit Vánoce trochu předčasně a uspořádalo velkolepou podívanou.... celý článek\nČtyři vzácní severní bílí nosorožci ze zoo ve Dvoře Králové mohou do Afriky. Zahrada totiž získala povolení CITES,... celý článek


MUDr. Šárka Garayová, gynekologie Poděbrady a Milovice\nO nás gynekologie MUDr. Šárka Garayová\nLiquid base cytologie\nUpozorňujeme na možnost využití Liquid base cytologie /odběr cytologie do tekutého media/. Tento odběr cytologie je přesnější a výsledky spolehlivější, než klasický nátěr cytologie na sklíčko. Cena 500 kč je za odběrovou soupravu, zpracování v laboratoři je hrazeno zdravotní pojišťovnou.\nTato cytologie je dlouhodobě v nabídce ordinace v rámci ceníku, ale uniká pozornosti pacientek. Je zejména vhodná pro pacientky, které mají špatnou cytologii nebo pacientky, které chtějí vyšší kvalitu odběru.\nProsím pacientky, aby se na své vyšetření či konzultaci objednávaly - tel. 603 530 056.\nProsíme objednané pacientky o časovou toleranci a trpělivost. V pracvní době ošetřujeme i akutní pacientky. Proto může docházet k časovému posunu Vaší objednané návštěvy. Každé z Vás věnujeme potřebný čas dle vážnosti onemocnění.\nV případě, že nemůžete dorazit na plánované vyšetření, žádáme o včasnou omluvu.\nProvozujeme dvě ordinace: v Poděbradech a v Milovicích.\nSpolupracujeme s gynekologicko-porodnickým oddělením nemocnice Nymburk, Kolín a Mladá Boleslav.\nSpolupracujeme též s gynekologicko-porodnickými klinikami v Praze.\nFoto: Ordinace Milovice\nNaše služby ordinace soukromého gynekologa\nPoskytujeme veškeré služby ambulantní gynekologie, včetně preventivních prohlídek, poradny pro antikoncepci a péče o ženy v přechodu.\nPoskytujeme standardní ambulantní péči o těhotné, včetně těhotenské poradny a ultrazvukových vyšetření.\nOrdinační hodiny platí od 1.ledna 2017\nPondělí 8:00 - 12:30 ---\nPondělí --- ---\nProsíme pacientky, aby se na svou konzultaci či vyšetření objednávaly.\nNáš tým lékařka a sestra\nMUDr. Šárka Garayová lékařka\nstudium 2.LF Univerzity Karlovy v Motole, promoce v roce 2001,\n2001 - 2006 gynekologicko- porodnické oddělení nemocnice v Brandýse nad Labem,\n2004 - atestace v gynekologii a porodnictví I . stupně,\n2007 - specializovaná způsobilost v oboru gynekologie - porodnictví,\n2008 - zařazení do oboru dětské gynekologie,\n2009 - 2017 gynekologická ambulance Gynrea Praha 9 - Horní Počernice\nHana Tomanová sestra\nKde nás najdete Kliknutím na značku v mapě zobrazíte detaily\nKontakt Základní kontaktní údaje\nnám. T. G. Masaryka 796/3, Poděbrady\n603 530 056\n(platí pro obě ordinace)\nMUDr. Garayová Šárka s.r.o.\nVšechna práva vyhrazena. Copyright © 2018-2022 MUDr. Šárka Garayová


gruzie kutaisi - diskuze - Cestolino.cz\nDobrý den. S přáteli pojedeme do gruzie - konkrétně naše cesta povede do kutaisi. Chtěli bychom se zeptat, jestli jste tam už někdo byl? Pokud ano, jaké to bylo? Co bychom měli určitě navštívit? Viděla jsem akorát na fotkách katedrálu bagrati, ta by měla být snad z 11. století a vypadala moc pěkně 🙂) Díky všem za tipy.\nanonym ~ Dobrý den, ano, jednou z hlavních dominant města jsou určitě kláštery a katedrály, jednou z nich je vaše zmíněná katedrála Bagrati, dále pak také můžete navštívit nedaleko ležící starobylý klášter Gelati zapsaný v UNESCU, který vás ohromí svými freskami a výhledem na okolní krajinu nebo navštivte klášter Motsameta. Zajděte si na místní tržiště Kutaisi market, kde můžete nakoupit různé druhy ovoce a zeleniny, maso, čerstvé sýry, bylinky či místní cukrovinky. Za zmínku stojí také budova parlamentu, která vás nadchne pro svou moderní architekturu. Dále se v centru nachází krásná fontána Colchis a historické muzeum. Jak dlouho se chystáte v Kutaisi pobýt? Mimo tyto zajímavosti si myslím, že Kutaisi nemá moc co nabídnout, a spíš bych návštěvu města zvolila jako jednodenní výlet.\nPrávě jsem se odtamtud vrátila. Kutaisi je podle mě nejhezčí město v Gruzii, hezčí než Tbilisi. Na Gelati můžete jet na otočku, jezdí tam z centra města maršrůtky tak, že na klášter máte půl hodiny, stačí to, navíc je klášter teď pod lešením. Na město včetně Gelati stačí jeden den. Záleží na tom, kolik budete mít času, chcete jet ještě do okolí? Ve městě u lanovky je cestovka, která prodává jednodenní výlety do soutěsek v okolí města. Město Chiatura známé lanovkami je také pěkné, zelené, udržované, jako Kutaisi, ale lanovky jsou až na jednu mimo provoz.\nDobry den. V září letime do Kutaisi a chteli by jsme k mori a pak nejaky trek. Co by jste doporucil.\n@Bea ~ V Gruzii jsem byla dvakrát, před deseti lety, kdy jsem navštívila Batumi, tehdy ještě dost rozestavěné. Nyní to je prý přímořská perla Gruzie. Letos jsme jely na mnohá doporučení do Abcházie, která byla v dobách SSSR nejprestižnějším přímořským letoviskem v zemi. Je sice trochu poničená ale skutečnost, že to byla přímořská perla tam je všude vidět, stále je to země žijící z turismu, především toho plážového, neboť co tu je opravdu vyjímečné, to je čistota mořské vody. Obojí dobře dostupné z Kutaisi. To nízkonákladové letiště bylo pro město velkou výzvou, město je na gruzínské poměry v dobrém stavu a hlavně tu vzniká mnoho služeb prot turisty, včetně těch dopravních, celkem bez problémů se veřejnou dopravou dostanete do všech turisticky zajímavých míst v regionu.\nAle Abcházie ? To je přece separatistický region! Gruzínci tě tam normálně pustili ?\n@Arne1 ~ bez problémů, Gruzie považuje Abcházii za své území a běžne poušti lidi tam a zase zpátky. Jen my potřebujeme vízum, všechno lze vyGooglit. Lidi tam chodilo hodně.\nGruzie: Wroclaw - Kutaisi v lednu za 1 371 Kč/zpáteční…


Zamilovali jsme si indické jídlo - One loving girl\nZamilovali jsme si indické jídlo\nBy Markéta Koutová - 5:57\nUž nás pomalu, ale jistě přestávalo bavit dávat si pořád ta samá jídla a chtěli jsme zkusit něco nového. Na Číně už jsme oba dva alespoň párkrát byli, sushi můj milý nejí, kebab a gyros je na každém rohu, takže to nakonec dopadlo tak, že jsme se dohodli, že vyzkoušíme Indickou kuchyni. Zkusila jsem najít nějakou restauraci, ve které nenecháme zybtečně moc peněz, ale nebude zase tak daleko od centra Prahy a nakonec jsme skončili v Indicko-Nepálské restauraci Lumbini, která je na pražském Žižkově. Z venku vypadá jako naprosto normální hospoda, ale uvnitř je hezky tradičně vyzdobená.\nPoprvé jsme tam byli někdy v květnu a překvapilo nás, že tam kromě mě a mojí drahé polovičky téměř nikdo nebyl. Naprosto jsme si to tam zamilovali. Obsluha byla neskutečně příjemná a jídlo bylo výborné a za skvělou cenu (cca 500 kč za dva lidi).\nVčera jsme byli v naší oblíbené restauraci zase a už tam bylo o dost více lidí. Já jsem si dala kuřecí curry a přítel kuřecí s houbami a k tomu ještě indické placky plněné sýrem. Připadalo nám, že to bylo o něco ostřejší, než minule, ale stejně to bylo výborné.\nTakže jestli máte rádi ostřejší jídla a chcete zkusit něco jiného, tak vřele doporučujeme!\nAires´s world of books 10. srpna 2018 15:02\nIndické jídlo jsem taky náhodou vyzkoušela a bylo výborné :) Jen ostré moc nemusím, tak jsem s výběrem trochu opatrná :)\nMarkéta Koutová 13. srpna 2018 4:36\nTo chápu, já naopak ostré miluji, ale třeba Vindaloo je moc i na mě :D\nV3ronika♥ 11. srpna 2018 2:06\nIndické jídlo jsem ještě nezkoušela, já mám hrozně ráda italskou kuchyni\nTak určitě doporučuji, jinak Italskou kuchyni taky miluju :)\nAnna Venkrbcová 11. srpna 2018 8:27\nPamatuju si, jak jsme s přítelem chodili také po restauracích, protože jsme zrovna nemohli k nikomu domů :D Utráceli jsme tolik peněz, až jsme se konečně mohli sestěhovat, teď tvořím skvosty u nás v kuchyni :D Každopádně já vždycky měla ráda Corleone v Praze na Andělu :)\nMarkéta Koutová 13. srpna 2018 4:38\nJsme na tom podobně :D akorát teda když už se dostaneme k někomu do kuchyně, tak u nás vytváří skvosty spíše přítel, je skvělej kuchař :) a díky za tip, třeba tam jednou zajdeme :)\nMichaela Šislerová 12. srpna 2018 12:20\nMě to indické jídlo hrozně přitahuje, bohužel nemám moc ráda pálivé :D Ale třeba se to časem naučím :) Vypadá to na fotce moc hezky! A vždycky je super, když je restaurace nějak hezky vyzdobená :)\nUrčitě se tam dají vybrat i jídla, která nejsou nějak extra pálivá a dají se jíst :)\nErika Seol 12. srpna 2018 21:36\nGreat Post! And, that foods look delicious ^^\nAdela 13. srpna 2018 6:00\nJá ještě v žádné takhle přímo indické/nepálské restauraci nebyla, ale musím to napravit! Jako milovník jídla to musím zkusit :) A Žižkov mám blízko, takže díky za tip..\nMarkéta Koutová 17. srpna 2018 2:25\nElle About Everything 13. srpna 2018 9:04\nNěkolikrát jsme s přítelem v Lumbini byli a taky jsme byli v spokojeni. Bydlela jsem kousek od restaurace, takže proč chodit někam daleko :)\nMarkéta Koutová 17. srpna 2018 2:26\nVidíš, tak nejsem sama :)\nLinda Pazderová 15. srpna 2018 5:45\nIndickou kuchyni miluji! Už jsem jí jedla v hodně restauracích a dokonce jsem jí ochutnala na dovolené na Mauriciu. Je to fakt pecka a děkuji za tip. Určitě si tam s přítelem zajdeme, protože na ní ulítáváme oba :D\nTak to je boží, já to jídlo taky úplně miluju :) určitě zajděte :)\nDžejní 19. srpna 2018 2:28\nja som bola naposledy v indickej restauracii v Edinburghu, lebo sa nachadzala hned vedla miesta, kde som byvala :D celkovo mam indicke chute velmi rada, akurat mam pocit, ze poriadna indicka restauracia sa v Bratislave akosi nenachadza. a ak ano, tak som ju zatial nenasla.\nked raz pojdem na vylet do Prahy, tak sa po tejto poobzeram, to jedlo vyzera naozaj velmi lakavo :)


Předčasná zima (revírník) | Písmák.cz\ndatum / id 22.01.2020 / 502529 Vytisknout |\nNa sklonku října trvalo sychravé období mlh. Neproniknutelnou noční tmu mnohokrát vystřídala denní polotma, už jsme málem ztráceli naději, že někdy uvidíme oblohu.\nPotom se večer vyjasnilo a vyšel veliký měsíc. Oslepenou Vysočinu nečekaně zalila záplava bílého světla.\nV noci přišel mrazík. Většině listů, jež doposud lpěly na stromech, pomohl dozrát k pádu.\nRáno leží pod stromy na zahradě kyprý koberec zeleného listí a holými korunami prosvítá neomezený prostor plný slunce. V modrém jasu nebe visí na západě žlutý měsíc. Visí tam na tom rozsvíceném mrazivém nebi opuštěný, nepotřebný, jako by tam jen zapomněli zhasnout.\nZměna ještě nenastala, byla to jen předzvěst. Znovu přišla mlha. Trvala noc, den a noc.\nTřetího dne se od severozápadu nízko nad zemí přihnala studená fronta. Mlhu zvedla a roztrhala do mraků.\nTo byla teprve skutečná změna.\nVysvitlo slunce a my jsme s ulehčením vdechli svěží vzduch. Mraky rychle odlétaly.\nAle ty nové, jimž fronta dávala vznikat, měly hrozivý tvar vysokých, šikmo protáhlých, oble zkadeřených kup se šedými základnami a růžově svítícími vrcholy. Fičelo z nich zimou. Bylo jich stále víc.\nČas od času z nich vypadly veliké sněhové vločky, těžké vodou. Z jednoho mračna začalo hustě sněžit. Sníh nestačil tát, a když chumelenice přešla, ležela na provlhlé zemi vrstva sněhu. Pole najednou vypadala jinak než před chvílí. Lesy na vzdálených kopcích zmodraly a v temné zeleni těch blízkých svítily vodorovné bílé proužky obtěžkaných větví.\nVítr sílil a nesl mráz. Přeháňky se měnily ve vánici. Sníh, rozběhnutý z polí, před lesem vířil a za okrajové stromy pěchoval základy budoucích závějí.\nDěti výskaly radostí, dospělí mluvili o pekle a konci světa, jako by zapomněli, kolik takových vánic už zažili, jako by zapomněli, že na každé z nich je dnes podstatné jen to, že se vybouřila a skončila.\nNo vida! Je po chumelenici. S přestávkami trvala den a noc. Teď svítí slunce.\nMrzne, až praští. Humna jsou plná smíchu. Je neděle, mládež se do večera jaksepatří vyřádí.\nMě spíš zajímá, co náhlý vpád zimy natropil tam venku, proto se odpoledne vypravím do lesa.\nSypký sníh na poli září pod paprsky nízkého slunce milióny lesklých zrcátek a hlasitě vrže pod nohama. Nebe je modré. Bílá stopa po letadle stojí už několik hodin na jednom místě. Káně hlídkují na stromech podél silnice. Tu a tam některá slétne pod strom, z prašanu pařátem vyloví překvapeného hraboše a vrátí se na svůj posed. Tam sousto v mžiku spořádá.\nZ koruny jabloně jako opeřený šíp vyrazil jestřáb a někam se žene těsně nad bílou plání, div letkami neometá sníh. Sto metrů před ním se bíle zaprášilo. Bažantí slepice v panice vzlétla a míří k remízku. Je to daleko – dvě stě, snad tři sta metrů. Vydává ze sebe všechno, jde o život. Jestřáb ostře zabírá a rychle ji dohání. Slepice však ještě včas vklouzla do trní. Dravec trnky obletěl a usadil se na starý hloh.\nRemízek se hemží bažanty. Jeden z nich možná dnešní den nepřežije.\nKoroptví hejnko jako chumáč tmavých hrudek se choulí zahrabáno do sněhu. Když jdu kolem, kohoutek vyskočí, pobíhá, natahuje krk, zlobí se na mě a čiřiká, až jím vztek lomcuje. Potom se na jeho povel koroptve zvednou, přeletí dál do polí, popoběhnou a znovu se přikrčí. Na místě, kde předtím seděly, zůstaly v mělkém, větrem odvátém sněhu zelené důlky.\nOhlédnu se za jestřábem. Ten sedí na svém hlohu a ze záhadného důvodu o koroptve nedbá. Podle mě by zde měl snadnou kořist. Možná jen potřebuje po vyčerpávajícím útoku nabrat sil. A má dost trpělivosti. Slunce svítí, den ještě trvá.\nLouka zabíhá jako dlouhý úzký poloostrov do lesa. Vítr sem smetl snad všechen sníh z polí, kyprý a lehký jako peří. Brodím se až nad kotníky. Podél odvodňovací strouhy rostou dvě řady mladých olší. Objevily se zde po nedávném vyhloubení příkopu, jako by je někdo nasel. Ale nasela je voda. Roznesla jejich semínka na plovacích měchýřcích po celé délce vodoteče. Budou zpevňovat spádné, nepřirozeně přímé břehy.\nOlše po náhlém odlistění jsou štíhlé a průhledné. Větve mají jako pocukrované. Ale není to od sněhu, ten se na nich po takovém větru nemohl udržet. Jdu blíž a hned to vidím. Jsou ojíněné párou, stoupající z teplého proudu. Jíní se usazuje odspodu, shora mají proutky dál svou výraznou nafialovělou barvu. Opatrně sestoupím do struhy, svléknu rukavici a sáhnu do zurčící vody. V silném mrazu je skutečně neuvěřitelně teplá.\nZavátý trs ve svahu je jako jeskyňka. Osamělé stéblo v otvoru jeskyňky porostlo dlouhými ledovými jehličkami. Sehnu se v naději, že zjistím, které zvířátko stéblo zadýchalo. Kdepak, v takové jeskyňce se ani myš neotočí. To dýchá pod sněhem teplá země a její dech na stéble zvolna, vytrvale namrzá.\nJaképak peklo, říkám si, jakýpak konec světa! Dýchá voda, která nezamrzla – prozradily to na ni olše, dýchá země pod ochrannou přikrývkou – můžu se o tom přesvědčit na malém stéble. Také krtek vyzvedl svůj kopeček nad sníh a ten černý kopeček ve chvíli zmrzl na kámen. Když ho chci botou vyzkoušet, celý se odvalí a odkryje teplou podzemní sluj.\nKam se podívám, všude nacházím známky nevyhaslého podzimu. Ani modříny se nestačily připravit. Žlutě plápolají mezi smrky a pod každým z těch plamenů leží na čistém sněhu žlutý stín. Tak na sebe modříny zdaleka upozorňují jehličím, které se z nich v těchto hodinách mrazu sype skoro bez přestání.\nZe špiček větví, skloněných pod sněhem na jižní stěně smrkové mlaziny, vyrostly rampouchy. Ke dvojí změně skupenství došlo dnes v poledne. Nízké slunce se opíralo kolmo do skloněných sněhových polštářků. Sníh pod tím náporem poslušně tál. Voda z povrchového tání prosakovala až k jehličí a po jehličí, chráněna před přímým působením mrazu, stékala na větvičku a po ní dál, až dospěla na poslední pupen. Tam ovšem, právě když měla odkapávat, přimrzala, neboť ji přestala chránit sněhová izolace. Každá kapka vody, jež během poledního tání dospěla za desetistupňového mrazu až na konec větve, ztuhla. Proto teď na jižní stěně mlaziny visí překrásné průhledné rampouchy.\nOvšemže ta voda, co v kratičkém výseku svého věčného putování mířila k zemi, k ní docela jistě dorazí. Jen to bude o něco později.\nŽloutnoucí slunce slábne. Brzy zapadne. Nebe v jeho okolí růžoví. Vpravo od slunce se rozsvítil kousek tříbarevné duhy. Červená, žlutá, zelená.\nLesní porosty jsou temné jako přicházející noc, ale jejich západní stěny, stejně jako duha v červáncích, zrcadlí růžový odlesk oblohy.\nZnova přituhuje. Sníh, před pěti minutami ještě bílý, polilo na mnoha místech nazlátlé světlo. Stíny jsou modré. Mráz sílí, a jak teď jdu lesem, vrzající sníh pod mými kroky až zpívá.\nJako obvykle vidím na každém kroku hlavně to, co je třeba zařídit, opravit, dokončit.\nVšude samé starosti, sama práce.\nUchlácholit mě může jen tato dobře prořezaná mlazina. Kdysi potlačené a skomírající stromky vtroušených listnáčů jsou teď, po prořezávce, snad již natrvalo zachráněny před odumřením ve smrkovém objetí.\nA co tady, o kousek dál, ten dozrávající porost? Je plný příslibů. Bílé kmeny jedlí se mezi šedohnědými smrkovými nápadně vyjímají. Jak rovné, hladké, pravidelné jsou ty jejich bílé válce! A buky, jak ty tam vprostřed na dálku září zlatem a mědí! Pro tuto dokonalou krásu bylo v minulých letech téměř všechno vykonáno. Teď už není co zlepšovat. Přichází nová etapa, zralostní těžba. Čím pomaleji a ohleduplněji budu porost těžbou obnovovat, s tím trvalejší jistotou mi to bude splácet zvýšeným přírůstem dřeva. A budu-li dost pozorný, možná se mi podaří opravit poměr směsi příští generace ve prospěch buku a jedle.\nJen jsem si to připomněl, už se nemůžu dočkat vyznačování.\nNěkolik smrkových šišek ve vrcholcích září odleskem večerního slunce. Není to žádná sláva, ale špetku semínek ty šišky na jaře pustí.\nTaké na horních větvích vysoké jedle vidím stát jako tenké svíčky na vánočním stromku řady vřeten po letošních rozpadlých šiškách. Jejich semena už na zemi přikrývá sníh. Ten je na jarní klíčení dobře připraví.\nS těžbou začnu hned po Novém roce. Přibližováním dřeva trochu narušíme půdu. V rýhách se semenáčky snadněji uchytí. A kdyby i nějaká náhodná bukvice vyklíčila, mohlo by tu být veselo. Nepůjde to ovšem bez trvalého oplocení, nejlíp celého porostu, aby z přirozeně obnovované směsi všech dřevin zas nezbyly nakonec jen ty smrčky.\nJe to věčný, vyčerpávající boj s porušenou rovnováhou! Toho se nikdy nezbavíme.\nHluboké stopy, jež ve vrzajícím a zpívajícím sněhu zanechávám, napůl vyplňuje růžové světlo, napůl modré stíny.\nV lese jako by hořelo.\nZašumělo to a přiletěl bažantí kohout. Jeho peří na vteřinu bronzově zaplálo. Přistál na cestě a vběhl do mlází. V neporušeném sněhu poctivě obtiskl dlouhý klín. V ohnivé stopě přečtu každé peříčko zvlášť. Nejdelší středová pera klínu se při styku se sněhem ladně zvlnila a vlastní stopou vyběhla do ztracena. Na sněhu zůstal jen biblický plamenný meč.\nPotom sestoupilo rudé slunce až do lesních korun a sníh znovu zbělel. Růžový odlesk červánků zůstává jenom na špičkách smrků tam na kopci.\nV příštím okamžiku slunce zapadne a je tu soumrak. Temně modrá obloha na východě ostrými cípky přesně zapadá do černajících vrcholků lesa.\nZpívající sníh umlkl. Stojím a sleduji unikající čas. Modrá hlubina za ozubením černého lesa pospíchá do hvězdné noci, ale dřív než se hvězdy rozzáří, všimnu si, že jehličí starých smrků je zas o poznání řidší.\nCo bys mohl čekat, v tomto našem nelaskavém ovzduší!\nČas od času mě uprostřed krásy taková chvíle potká. Tato dnešní navíc dráždí palčivou otázkou, co nastane v jehličnatých korunách po tak náhlém teplotním zvratu. Po tomto mrazivém dni, po této hvězdné noci.\nCo s tím, když všechno, co se dá pro nápravu dělat, je tak zdlouhavé?!\nStmívá se. Přichází noc. Bude třeskutě mrazivá.\nZvednu kožešinový límec a zabořím do něho uši a polovinu obličeje. Dech v nose zamrzá.\nVykročím k domovu a pode mnou se zas rozezpívá sníh. Vnořím se do mrazivých tónů. Za chvíli uklidněn už se vidím, jak beru svoje vyznačovací nádobíčko a jdu znovu sem. Přijdu brzy, jen co tento předčasný mráz poleví.\nZdlouhavé to je, ale můžu já, tady v těch svých kopcích, vykonat pro zdraví lesa víc? Kdo mi poradí?\nZa zpěvu mrazivého prašanu pod kroky dorazím do vsi.\nHumna jsou tichá, mládež se vydováděla. Neděle skončila, zítra začnou všední povinnosti, ve své rozmanitosti stále stejné: hledání, pokusy a nové hledání. Zdlouhavé až k zoufání. A zázraky čekat nemůžeš.\n28.01.2020 13:57:23 dát kritice tip revírník\nSmutná? Lesníku na kontrolní pochůzce lesem to většinou tak nepřijde, má stále o čem přemýšlet, což ho dostatečně zaměstná a smutno mu rozhodně není. Ale přiznám, že nelesníka v tom docela chápu. Tož dík za názor.\n28.01.2020 11:56:58 dát kritice tip lastgasp\nPíšeš tak věrně, že je mi při čtení zima. Krásné, rád čtu tvé pocity a vjemy o lese a zvěři žijící kolem. Příběh je sice starý, dnešní zimy již takové nejsou, ale i do starého příběhu by se hodil jeden, dva lidé. Ta samota je taková smutná.\n23.01.2020 22:14:15 dát kritice tip revírník\nAha, použil jsem běžný lesnický výraz, aniž jsem si to uvědomil. Jistě máš pravdu, děkuju.\n23.01.2020 21:21:44 dát kritice tip Gora\nPoezie v próze, téměř:-)\nVyklizováním dřeva trochu narušíme půdu. - Vyklízením... tvé je hodně neobvyklé, ale jen můj náhled ...\n23.01.2020 16:19:38 dát kritice tip revírník\nTo je krásné. Jestli to nebude těma stejnýma bundama.\n23.01.2020 12:16:52 dát kritice tip Philogyny\nAsi máme stejné bundy a podobné oči... dělám to samé a fotím pořád dokola ty barvy...\nUž je to pomalu na knihu... :)\n23.01.2020 10:18:25 dát kritice tip revírník\nDěkuji, to rád slyším.\n23.01.2020 10:06:15 dát kritice tip blacksabbath\nHezky se mi četlo.....*/***\n23.01.2020 09:52:43 dát kritice tip revírník\nTo jsem rád, že se líbí. I mně se tam líbilo.\n23.01.2020 08:47:22 dát kritice tip Diana\nTo je spíš báseň v próze, než povídka. Moc krásně napsáno i vymalováno.\n22.01.2020 21:41:15 dát kritice tip revírník\nKdepak! Toto je obrázek aspoň padesát let starý.\n22.01.2020 20:13:47 dát kritice tip K3\nRád jsem si přečetl tuhle část. Kdoví jaká bude zima letos. Koroptve už ani u vás asi nejsou, nebo ano?\n22.01.2020 18:07:38 dát kritice tip revírník\nTo taky, Luboši.\n22.01.2020 18:04:26 dát kritice tip revírník\n22.01.2020 17:59:26 dát kritice tip Kočkodan\nPřichází můj komentář. Nebude třeskutě mrazivý.\n22.01.2020 16:36:59 dát kritice tip bixley\nKrásné. Ráda Tě čtu. :-)


Omlouvám se všem návštěvníkům, za cca 2denní výpadek stránek, který byl způsoben chybou na straně hostingu, doufám, že se podobné komplikace už nebudou opakovat...\nHoj, konečně nějaké stránky, kde se dají získat nahrávky ze staré dobré Extravaganzy. Měl bych mít doma posledních cca 20 kazet s nahrávkama z těchto let, kdy to za éry Řeřichy bylo vždy do 3 do rána a kdy jsem to nahrával docela hojně a kdy tam nebylo ještě tolik komerce. Sám bych si to převedl do MP3, ale kupovat si jen kvuli tomu přehrávač se mě nechce. Měl bych mít: Fatboy Slim z Brighton beach, Westbam + Mr. X Mr. Y :) , Layo and Bushvacka , Ladida, Kassandra, Airswing , Dan Cooley, Tomáš Hawerlík, Rai, Dany Rampling, Skipwolker, Skipoworker, atd., atd... Otázkou je, jestli to vše ještě přežilo, dlouho jsem to nekontroloval. Pro případné info co s tím pište na: nervana@seznam.cz, zdarec...\nOd teč budu házet všechny 3 díly v jeden odkaz. Může být? :) AlexPL\nUrčitě, může být;-) Identifikoval jsem Ti jeden track z těch kazet, bohužel tento remix se snažím taky sehnat hodně dlouho ale marně(je to v tracklistu u záznamu), na zbytek se podívám, až bude víc času. Jen Ti asi Ty krátké Záznamy s žádostí o identifikaci přehodím sem do diskuze, snad to nebude vadit? Předpokládám totiž, že těch záznamů s neurčitých datem, pro které je sekce "????" určena bude časem více, tak aby v tom pak nebyl nepořádek.\nOK:) díky za identifikaci:) jak znajde jeszcze jakie starsze to napisze.\nDnes(4.3.2011) od 22:00 proběhne fyzický přesun serverů hostingu stránek DE. Předpokládaná doba nedostupnosti stránek je cca 2hod.\nsuper stránka...přesně tohle jsem hledal...určitě je více lidí..kteří by chteli podporit tuhle stránku....ale asi se o ni moc neví.. dance extrawaganza uz skončila ve vysílání Evropy 2?...ahoj\nAhoj, DE měla "pauzu" od léta 2006 do podzimu 2008. Můj osobní názor na současnou taneční muziku je, že vlivu electra už bylo dost. Když to přicházelo, bylo to osvěžující, teč je to všude a ten sound se dost oposlouchal, proto návrat ke starší muzice a proto databáze záznamů DE ;-)


Mazání fotek a black list - 3 | FotoAparát.cz\n90 985 fotografií Krajina\nKveta Zavadova | Diskuse ke článkům | včera 09:50\nReaguje na tencosiudělilban 22.05.2019 19:15:\n"To je jen lenost. Před vložením máš možnost si fotku prohlédnout. A to..." - zobrazit celý komentář\nTohle není o lenosti spíše nepozornosti...,,zkontrolovat,, něco takového existuje? :D\nReaguje na tencosiudělilban 22.05.2019 19:19:\n"Je to prostě hodně zneužitelná vlastnost. A tak na většině serverů jdou..." - zobrazit celý komentář\nProto je to právo volby případně fotku smazat.\nA neser nebo půjdeš na Black list :D : D\nReaguje na kristllev 22.05.2019 19:21:\n"Tohle není o lenosti spíše nepozornosti...,,zkontrolovat,, něco takového..." - zobrazit celý komentář\nAno...existuje. Evidentně jsi další, co si ani nepřečte stránku, na které vkládá fotky. Fotka se před uložením do tvé galerie odešle na server, ty si ji v klidu a velkou prohlídneš, rozhodneš se, jestli je v pořádku a pak teprve dokončíš vkládání. Je to stejný, jako lidi nečtou upozornění na podmínky vkladu do soutěže, které vyskakuje před vložením fotky. Prostě lenost a ignorace. Mimochodem: Jestli myslíš, že mě nějak zabolí umístění na black list, do toho :-)\nNevidim v tom prilis velky rozdil. Kdyz z nepozornosti porazis autem chodce, take budes celit nasledkum (dohnano ad absurdum samozrejme, ale je to tak). To, ze jednim kliknutim muze uzivatel zneplatnit dobrovolnou, zadarmo odvedenou praci ostatnich uzivatelu povazuji za vetsi problem, nez ze nepozorny uzivatel (byt to budu ja) nahraje spatnou verzi fotky.\nV takovem pripade jde vzdy napsat “omlouvam se, poslal jsem spatnou fotku, prosim nekomentujte, nahraji jeste jednu verzi a tuto smazu, az to pujde”. Ja v tom zas takovy problem nevidim.\nReaguje na kristllev 22.05.2019 19:22:\n"Proto je to právo volby případně fotku smazat. A neser nebo půjdeš na Black..." - zobrazit celý komentář\nTo tvoje právo volby je stejný, jako právo "měnit slova jednou vyřčená". Právo vybírat si, kdo může a nemůže psát pod tvou fotkou .... v zásadě pořád cenzura. Na veřejnosti nemáš prostě druhou možnost. Co jednou řekneš, uděšláš, napíšeš, vložíš, to je daný\nNevím, jestli zrovna já jsem ta pravá, kdo by měl k tématu co říct, protože od té doby, co jsme se rozhodli stavět, mi na focení moc času nezbývá (mimo TD, to si ujít nenechám:-) takže moje "zlepšování" jde teď rychlostí šneka...\nKaždopádně díky za všechna hodnocení od E.B.E. i MeddliGa (a najde se i pár dalších), nemusíme s nimi vždycky souhlasit, nejsme přes kopírák - každý má své priority vnímání fotek, ale jejich hodnocení je objektivní, padni komu padni! A to uznávám, na to se tu moc nehraje, což je pro tuto galerii škoda.\nJsme tu přeci proto, abychom se naučili fotit líp, abychom měli zpětnou vazbu, jak naše fotky vidí ostatní. Každý, kdo není "sběrač bodů" by proto měl mít radost, když se u jeho fotky objeví konkrétní slovní komentář, co hodnotící vidí technicky dobře, co špatně, jak na něj fotka působila … a může o ní diskutovat. V tom já vidím smysl FA - čím více konstruktivní kritiky, tím lépe. Přátelské bodíky nás vedou jen k uspokojení, ale ne k lepším fotkám.\n"Palba proti zdi" tu myslím není na místě, stejně jako black list není argument! Já jsem ho nikdy nepoužila, mám na něj stále stejný názor - zrušila bych ho. Musíme přeci neustále všichni vycházet z toho, že dáváme své fotky do veřejného prostoru, kde by měl mít každý z této galerie právo se k nim vyjádřit.\nReaguje na tencosiudělilban 22.05.2019 19:09:\n"Protože to v poště nejde a nějak nejde bez povšimnutí přejít "článek",..." - zobrazit celý komentář\nA safra. chvilku tu nejsem, a jak se nám to tu u obou pánů promazalo...\nJak mám odpovídat na otázky, když se to tu mění minutu od minuty.\nAle jo, já to taky umím. Člověk někdy napíše blbost, tak to musí opravit.\nAle vidím, že útoků na mne přibylo...\nKlídek, na tom co umím nebo neumím, svět nestojí.\nSice je pravda, že technicky fotku nerozeberu, ale zas FA nezneužívám, poctivě vkládám.\nJinak, já se hlavně učím z dobrých fotek. A tak si přeju, aby jich tu bylo hodně, víc, a ještě víc.\nReaguje na tencosiudělilban 22.05.2019 19:30:\n"Ano...existuje. Evidentně jsi další, co si ani nepřečte stránku, na které..." - zobrazit celý komentář\nTak pravdu máš, že nečtu ... Jinak s tím Black listem byl vtip, tak se nečil... a neprožívej to tolik :D\nReaguje na MeddlinG 22.05.2019 19:31:\n"Nevidim v tom prilis velky rozdil. Kdyz z nepozornosti porazis autem chodce..." - zobrazit celý komentář\nAno dá se upozornit .. ale zase jsme u toho najde se někdo kdo nečte a hodí koment. Tak to raději smažu a nahraju tak jak si to představuji a tím předejdu zbytečným komentum a ušetřila tak lidem čas.\nJá bych to zase tak nežrala a nedramatizovala, když nejde o život jde o hovno.\nReaguje na KIV 22.05.2019 19:44:\n"A safra. chvilku tu nejsem, a jak se nám to tu u obou pánů promazalo... Jak..." - zobrazit celý komentář\nCo se, prosim, u “obou panu promazalo”? Ja jsem nesmazal nikde nic + u jednoho z komentaru jsem opravil preklep (a to si ani nejsem jisty, jestli tady, nebo u nejake fotky).\nChapu, ze je potreba strilet za kazdou cenu, ale nesud podle sebe.


Aktuality | MMR chystá pro obce a kraje miliardu Kč na obnovu po záplavách | Praha 5 Online\n26. 07 2013 | Ministerstvo pro místní rozvoj plánuje obcím a krajům na obnovu majetku zničeného povodněmi poskytnout 950 milionů korun. Většinu peněz by měly získat obce. Navýšení však musí ještě schválit vláda. Program včetně podmínek pro získání dotace chce MMR vyhlásit v srpnu v rámci Strategie obnovy území. Novinářům to včera řekl ministr pro místní rozvoj František Lukl.\nObce, které dostávají až 90 procent nákladů na obnovu majetku, by podle navrhované strategie obnovy území mohly získat 866 milionů korun. Zbytek by připadl na kraje, které by nově od MMR získaly 85 procent potřebné částky na obnovu, zatímco dosud dostávaly 50 procent. "S Asociací krajů jsme se dohodli, že by toto pravidlo mělo být narovnáno, aby i ony dostávaly 85 procent," řekl Lukl. Dodal, že pro MMR by navýšení znamenalo zhruba 35 milionů korun na 84 milionů Kč.\nDotace na obnovu území budou moci samosprávy využít na opravy svých školských, sociálních, sportovních, zdravotnických a kulturních zařízen. MMR je pošle též na obnovu vodohospodářských staveb.\nKromě toho resort vyčlenil další miliony na okamžitou pomoc s poničeným bydlením už v červnu. Obce mohou žádat o podporu pořízení a vybudování bytové jednotky sloužící k dočasnému náhradnímu bydlení pro lidi, kteří kvůli povodním přišli o bydlení, či na odstranění nenávratně poškozených staveb. Lidé pak mohou získat až 30 tisíc korun na úhradu části nákladů na opravu bytu. I o tuto dotaci musí žádat obce, po obdržení peněz je předají konkrétním příjemcům.\n"V tuto chvíli máme žádosti za dva miliony do toho prvního programu náhrada ubytování. Na odstranění stavby zatím nemáme žádost a co se týká příspěvku 30 tisíc korun, tak tam jsou žádosti za sedm milionů korun," informoval ministr Lukl. MMR odhaduje, že povodňové škody na bytech dosahují zhruba 150 milionů korun, vládu proto bude prostřednictvím Strategie obnovy území žádat o navýšení rozpočtu.\nV rámci této strategie se také chystají 150tisícové příspěvky domácnostem, kterým byl kompletně zničen celý byt. Obcím strategie navrhuje za zničený byt dotaci 600 tisíc korun, respektive jeden milion korun. Podmínky pro získání těchto peněz chce MMR vyhlásit na přelomu srpna a září. Zvýhodněné úvěry na opravy bytů poskytuje také Státní fond rozvoje bydlení, který na to má připraveno 20 milionů korun.\nMinisterstvo pro místní rozvoj k 17. červenci evidovalo povodňové škody za 11,5 miliardy korun z šesti krajů. Mezi nimi však chybí Praha. "Pokud bychom započítali i ji, tak se povodňové škody vyšplhají až na 15 miliard korun," upřesnil Lukl.


Hrad Arthurův hrad, Sychrov\nNedaleko zámku Sychrov se nalézá tzv. Arthurův hrad, který ukončuje jeho severovýchodní parkovou osu. Arthurův hrad je umělou zříceninu. Kdy byla tato stavba postavena je sporné, neboť objekt tohoto půdorysu se objevuje již na katastrálních mapách z roku 1843 i z roku 1868. Dnešní podoba této stavby byla vytvořena podle projektu Josefa Pruvota z roku 1876. Dříve se ovšem tato stavba nazývala "Alte Burg" (starý hrad). Dnešní Arthurův hrad se skládá ze dvou válcových veží, které jsou spojené zdí s branou ve tvaru tudorského oblouku. Severovýchodní vež je širší a nižší než její protejšek. Spodní cást zpevňuje sokl s okrajem z kamenných kvádru. Telo veží člení úzké lizény na svislá pole, která jsou střdavě užší a širší. Vstupy do věží jsou ve tvaru lomených oblouku, vnitřní schodiště však již chybí.\nHana Kubikova, 21.4. 2007\nID místa: 5166


archiweb.cz - Z EU jdou na české památky stovky milionů, čekají se miliardy\nZ EU jdou na české památky stovky milionů, čekají se miliardy\nPraha - Čeští vlastníci památek získali již stovky milionů korun ze zdrojů Evropské unie. V příštím období by podle ministerstva kultury mohlo být takových peněz ještě více, celkem až 250 milionů eur (asi 6,7 miliardy korun). Unijní peníze budou v oblasti památek pomáhat především velkým projektům, které se často týkají objektů ve správě státu.\nI zmíněné miliardy jsou však jen zlomkem toho, co by české památky potřebovaly - ministerstvo odhaduje "nasčítanou zanedbanost" památek v zemi na 60 miliard korun. Velká část těchto památek jsou drobnější stavby v krajině, vesnické usedlosti či malé kostelíky, které lze jen obtížně zařadit do projektů s širokým využitím, jak to často poskytovatelé peněz žádají.\nVelká část dosud získaných peněz z EU je z norských fondů. Finanční mechanismy Norska a Evropského hospodářského prostoru (EHP) vznikly v roce 2004 po přijetí nových zemí do unie. Prostřednictvím fondů Island, Lichtenštejnsko a Norsko přispívají zemím přistupujícím do EHP na projekty v rozšířeném vnitřním trhu. Celkem šlo do letošního roku o více než miliardu euro.\nPro ČR bylo určeno 111 milionů eur, a země je tak po Polsku a Maďarsku třetím největším příjemcem peněz z těchto grantů. Do kultury šla více než polovina, tedy přes 55 milionů eur.\n"Komise ministerstva, na kterých se podílejí zástupci krajů a odborná veřejnost, doporučily k realizaci v rámci tří výzev 60 projektů. Po postupném schvalování projektů ze strany zemí EHP/Norska by mělo do roku 2011 vzniknout dílo v celkové hodnotě jedné miliardy korun," řekl ČTK mluvčí ministerstva Jan Cieslar.\nMezi žadateli o peníze z norských fondů byly obce, kraje i stát, žadatelé přispívají různou výší. Ministerstvo podporuje minimálně 15 procenty z celkových nákladů 12 projektů svých příspěvkových organizací a pravděpodobně podpoří i část projektů týkajících se církevních památek, uvedl mluvčí. Vybírají se spíše projekty, které přinášejí jistou přidanou hodnotu a památky oživují a zpřístupňují kulturní hodnoty laické i odborné veřejnosti.\nZ příspěvkových organizací MK byla úspěšná Národní knihovna, která dostala asi milion eur (tehdy asi 27,5 milionu korun) na záchranu časopisů z 19. století, či Valašské muzeum v přírodě. Přes 2,6 milionu eur (tehdy asi 74 miliony korun) tam jde na nové expozice, doplnění staveb a nové formy prezentace sbírek.\nKraj Vysočina bude mít z norských fondů na obnovu osmi památek asi 166 milionů korun. Přes 19 milionů získal kraj na opravu šesti nemovitostí, Univerzitní centrum Masarykovy univerzity Brno obdrželo na obnovu bývalé jezuitské koleje v Telči přes 140 milionů a Jihlava na adaptaci kostela Povýšení sv. Kříže na kulturní centrum přes sedm milionů korun.\nZa peníze z fondů se v Českém Krumlově buduje Hradní muzeum, na sychrovském zámku se opravuje oranžérie. Peníze jdou i na sakrální památky, opravuje se olomoucká katedrála sv. Václava, na Tachovsku, v regionu s údajně největším výskytem zanedbaných památek, by měly být do dvou let opraveny Santiniho kaple v Ostrově u Stříbra, klášter ve Stříbře nebo varhany z kostela v Úterý. Ruinou byla synagoga v Turnově, kterou také pomohly obnovit norské fondy. Dnes slouží jako muzeum či pro koncerty.\nVe strukturálních fondech dosud kultura neměla samostatný program, peníze na opravu památek jdou například prostřednictvím podpory cestovního ruchu či pracovních míst. V období 2007 až 2013, na které se nyní připravují projekty, ale je stanoven program Národní podpora využití potenciálu kulturního dědictví. Právě od něj si ministerstvo slibuje čerpání zmíněných miliard.\nVýzva k podávání projektů však požaduje nejnižší náklady na projekt 100 milionů korun. Ministerstvo samo připravilo seznam 19 projektů, vesměs národní kulturní památky a objekty zapsané na seznam UNESCO. Úřad za to sklízí kritiku, původně byla hranice nastavena na 50 milionů. Zvýšená suma v podstatě znemožňuje vstup jiných než státních subjektů do soutěže.


Staromák jste přepálili, sděluje pozorovatel. A o Hermanovi říká něco, co dosud nepadlo | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Politologové » Staromák jste přepálili, sděluje pozorovatel. A o Hermanovi říká něco, co dosud nepadlo\nV nejnovějším průzkumu STEM dost propadla ČSSD. Podle něj má 14,4 procent voličských sympatií a je až třetí, když ji těsně přeskočili komunisté s 14,6 procenty. Jasně vede ANO s 29,7 procenty. Čemu přičíst tento sociálnědemokratický útlum? Dá se říci, že voliči ČSSD prchají k hnutí ANO?\nPrvotním problémem pro ČSSD je, že mnohá témata a hlavně slovník – kterému sociálnědemokratický volič rozumí – převzal Andrej Babiš. Začal se věnovat tématům migrace, některým otázkám vymahatelnosti práva. Vystupuje autoritativně, rázně, což se sociálnědemokratickým voličům líbí. Odprezentoval i spoustu opatření, o kterých můžeme diskutovat, jestli jsou reálná a přinesou efekt, ale pro sociálnědemokratického voliče jsou důležitá. Například vymezení se proti šedé ekonomice, proti případným daňovým únikům. Mám na mysli EET, kde nakonec výsledek bude, že nula od nuly pojde, řada lidí bude zklamaných a skončí podnikání. Ale sociálnědemokratický volič bude většinou spokojen. Do toho sociálnědemokratický premiér, který vystupuje jako technolog moci, nejvyšší úředník. Člověk, který programově vybírá slova spíše salonního charakteru, řeší řadu věcí s ohledem na sousedy, na Evropskou unii. Řadu témat záměrně vynechává. To se sociálnědemokratickému voliči nelíbí. Tento trend korunují krajské volby. Nedopadly pro sociální demokracii zase tak špatně, ale sama je interpretovala jako prohru. Navíc koalice vznikaly složitým způsobem, což některé voliče také možná zklamalo. Mnozí, kteří měli pocit, že jde ČSSD pod vedením Bohuslava Sobotky špatným směrem, se tímto faktem utvrdili a přešli buď k hnutí ANO, nebo mentálně zůstávají doma.\nAndrej Babiš se chytře minulý týden při těch bouřlivých událostech držel stranou. Nicméně spíše podpořil ministra kultury Hermana, nikoli prezidenta. Což nebývalo zvykem. Co to znamená?\nAndrej Babiš taktizuje. Počkal si, jak se situace vyvine, jak bude reagovat Hrad, jestli bude vršit dál komunikační chyby. Když zjistil, že za kratší konec táhne Miloš Zeman a zejména jeho okolí z Kanceláře prezidenta republiky situaci nezvládá a prohlubuje, tak se mírně – ale přesto – postavil aktuálně na stranu ministra kultury Hermana. Říkám aktuálně, protože počítám, že příště bude zase licitovat. O taktickou pozici, aby netratil, ale naopak svůj koaliční potenciál násobil a zmnožoval. Tento spor bude vykládat jako taktické vítězství i před Milošem Zemanem. Příliš na Miloše Zemana neútočil, oslabil Bohuslava Sobotku. Je vidět, že Andrej Babiš logicky primárně myslí na sebe. Usiluje o pozici premiéra budoucí vlády, o volební vítězství. To je pro něj klíčově. Pokud bude silný, tak bude pro Miloše Zemana důležitý a potřebný. Jeho cena bude zkrátka vysoká. Byl to tedy od něj taktický manévr a také částečná revanš za to, že ho Miloš Zeman nepodržel při policejní reorganizaci.\nEuroposlanec Jan Zahradil přišel s tvrzením, že pod ministrem Hermanem se kymácela jeho ministerská židle, a proto se setkal s dalajlámou oficiálně na ministerstvu, aby vznikla aféra a on se zachránil. A zároveň tvrdí, že se Herman (a Jurečka) přimkl k Babišovi. Co si o tomto myslíte?\nPravda je, že se pan Herman dlouhodobě přimyká k Andreji Babišovi. Jednak potřebuje peníze pro Ministerstvo kultury. Za druhé patří do křídla pana Jurečky, který dlouhodobě pomáhá Andreji Babišovi v reálpolitice. Dělá to také proto, že chce být příště zvolen v Praze. Potřebuje být takový lidskoprávní politik. Nedokážu odhadnout, jestli mu hrozilo odvolání. Je to ale politik, který neměl moc výsledků. Tak to pojal jinak. Demonstrativně. Chce se stát určitým symbolem, protestním bojovníkem proti Miloši Zemanovi. Protože si to sečetl. Uvědomuje si, že ve středních Čechách by měl problém, ve vzdálenějších krajích by zvolení neměl jisté, Morava by na něj pohlížela kriticky. Ale v Praze čím bude větším zemanobijcem, tím bude více milován. A bude mít šanci i za lidovce opětovně uspět. Bere to prizmatem toho, že za rok jsou sněmovní volby. Cokoliv teď udělá proti Miloši Zemanovi, mu bude z pohledu pražského voliče přičteno k dobru. Premiér Sobotka proti němu nebude moci vystoupit. A lidovcům – pokud boduje v Praze a má šanci uspět – přináší preference, tím pádem mandáty a státní dotace za ně. Čili pragmatická hra. Takže bude tolerován a má jistotu dovládnutí na Ministerstvu kultury.\nUmělci, vy nejste nic víc. Naši lidé jsou rozumní. Primář oddělení psychologie účtuje s minulými dny\nLidové noviny uvádějí, že Petr Gazdík už přemýšlí o ministrech v nové vládě. Spekuluje se o koalici lidovců a STAN. Vytváří se tu spolu s ANO blok středových stran, které by spolu mohly vytvořit příští vládu?\nVyloučeno to není. Jsou tu ale dvě zásadní obavy ohledně strany Starostů. Je tu zkušenost Unie svobody a čtyřkoalice. Lidovečtí voliči mají tendenci kroužkovat svoje kandidáty. Takže se Starostové bojí, že výjma Prahy budou všude vykroužkováni ve prospěch lidoveckých kandidátů. Pro lidovce je tam zase jistá obava, aby nebyla rozmělněna lidovecká značka. Řada lidovců nahlíží podle mě analyticky špatně na krajské a senátní volby. Mají pocit, že značka KDU-ČSL roste a je sama o sobě hodnotou. Zapomínají, že prvním silným pomocníkem pro jejich volební výsledek byla nízká účast voličů. Dalším byly silné místní osobnosti, často starostové. Začínají se obávat, aby společná kandidátka nebyla výhodnější pro Starosty. Protože obecně když se řekne starosta – má to důvěryhodný zvuk. Takže někteří lidovci se bojí, aby to nebyla labutí píseň KDU-ČSL. Pokud se touto cestou vydají, čeká je ještě dlouhé vyjednávání a vzájemné vyvažování, kdo bude na jakém místě kandidátky. A pak to nejkruciálnější – vybrat výraznou a atraktivní čelnou tvář celého projektu, volební kandidátky. Aby měla švunk jako Dana Drábová ve středních Čechách. Což bude těžké. Jde se proti Andreji Babišovi, který je ve formě, má velmi dobré logistické i finanční zázemí a velmi stojí o to, aby byl premiérem.\nTo jste vysvětlil úskalí případné předvolební koalice STAN a KDU-ČSL. Spíše jsem však myslel povolební vládní koalici ANO, STAN, KDU-ČSL, ať už by Starostové a lidovci šli do voleb samostatně, anebo v koalici...\nCož by pro Andreje Babiše bylo výhodné. Protože kdyby Starostové a lidovci kandidovali společně, mohl by využívat dvojhlavosti koaličního partnera. Nabízela by se mu tím možnost, že by nešel do nějaké menšinové vlády s tichou podporou komunistů. Naopak by mohl využívat toho, že by tu byli oslabení sociální demokraté, dvojhlavá koalice lidovců a Starostů a vedle toho pragmatičtí a po moci lačnící komunisté. Svým způsobem by mohl pro některé zákony využívat koaličního partnera, pro některé sociální demokraty, pro další i případnou širší koalici dojednanou v Poslanecké sněmovně. Takže bezesporu tato varianta by pro něj byla atraktivní. Že by neriskoval i z pohledu k zahraničí, že má slabou menšinovou vládu, nebo vládu tolerovanou komunisty. Což Andreji Babišovi pragmaticky nevadí, ale ví, že by to byla piha na kráse z pohledu zahraničních partnerů v Evropské unii.\nUváděný průzkum STEM se uskutečnil ještě před událostmi z minulého týdne. Jak tahle aféra Brady a věci kolem ní zahýbou průzkumy, komu to pomůže a komu ne?\nČím déle se bude protahovat situace pana Hermana a protizemanovské opozice, tak si myslím, že to bude padesát na padesát. Miloš Zeman neoslabí tak, jako kdyby šlo o kritiku jeho určitého stylu chování. Což se sice stalo, ale očekávám, že se to bude prohlubovat k 17. listopadu. Takže se mnozí Zemanovi podporovatelé znovu vrátí k jeho podpoře. A naopak ti, co na něm neviděli nic pozitivního a hledali pověstné klacky, aby mohli psa biti, se ještě více utvrdí proti němu. Miloš Zeman mírně ztratí, ale nedojde k jeho zásadnímu propadu. Je to tím, že Zemanovi kritici to přepalují a začíná to mít zemanobijský charakter. Což je špatně. Povede to k tomu, že se oba nesmiřitelné tábory ještě více utvrdí proti sobě ve stylu Sparty a Slavie. A bude se čekat, co přijde dál. Největší obětí této akce bude kuriózně podle mě pan Horáček, který bude zařazen mezi ty, kteří mají problém s Milošem Zemanem jako s Milošem Zemanem a neřeší žádnou jinou podstatu. Pan Herman se bude ještě snažit udržet toto téma, ale dlouhodobě ho neudrží.\nBabiš , Doporučujeme , Gazdík , Herman , Horáček , KDU-ČSL , Kubáček , prezident , Zeman


stavebnictví – Blog cz.mfirma.eu\nUkázková webová stránka stavební firmy – Číko Josef\nV našem servisu vznikla další webová stránka stavební společnosti. Firma Josefa Číko se zabývá komplexní úpravou a renovací, a také dělá dokončovací práce vně budov. Provádí práce ve výšce. Na její www stránce najděte několik galerií s fotkami staveb, na kterých firma provedla různé práce. Díky tomu zákazníci můžou uvidět výsledky prací této společnosti.\nmfirma 2014/04/28 2014/04/29\nUkázková webová stránka stavební společnosti\nDnes chceme Vám ukázat webové stránky společnosti POLCR, která nabízí služby v oblasti dokončovacích prací, kompletních rekonstrukcí, a také malířské a lakýrnické práce. Tato společnost má 12 let zkušenosti v práci ve stavebnictví a se sádrokartonem. Na www stránce najdete fotografie vybraných domů, ve kterých jejich společnost provedla opravy. Tady najdete webové šablony, které doporučujeme stavebním firmám.\nPříklad webové stránky pro stavební a truhlářskou firmu\nDnes představujeme webovou stránku firmy Virte stav s.r.o., která se specializuje na komplexní dodávky elektroinstalace a na stavební a truhlářské práce. Na jejich www stránce se nacházejí přesné informace o službách, které nabízejí. Tady můžete si vytvořit webovou stránku vlastní společnosti.\nmfirma 2014/02/10 2014/02/10\nŘíjen 2014 (21)\nÚnor 2014 (19)\n13. výročí útoku na World Trade Center (1)\nagentura pro práci v zahraničí (1)\nautomobilová firma (1)\nčištění bazénů (1)\ncukrárna a kavárna (1)\ndarkové zboží (1)\ndekorační dílna (1)\nDen bez aut (1)\nDen boje za svobodu a demokracii (1)\nDen leváků (1)\nden mužů (1)\nDen vzniku Československa (1)\ndipování vozů (1)\ndřevěné obklady (1)\nfanpage na Facebooku (1)\nfinanční služby (4)\nGoogle Mapy (2)\nhudební skupina (1)\nInternet a e-byznys (1)\nInternet v firmě (1)\ninternetové domény (1)\ninternetový obchod (6)\njazyk HTML (1)\njazykové verze (3)\nlikvidace odpadů (1)\nmalování stěn (2)\nMezinárodní den dětí (1)\nMezinárodní den mírových jednotek OSN (1)\nMezinárodní den nevidomých (1)\nMezinárodní den ochrany ozónové vrstvy a evropský týden mobility (1)\nMezinárodní den překladatelů (1)\nMezinárodní den prevence ničení životního prostředí (1)\nMezinárodní den za omezení přírodních katastrof (1)\nMezinárodní nekuřácký den (1)\nokna a dveře (1)\nozvučovací firma (1)\nPátek třináctého (1)\npodlahové krtiny (1)\npříklad webové stránky (71)\npřipravené webové stránky (8)\nProblémy s internetovou adresu (1)\npůjčky a úvěry (2)\nrekonstrukce karavanů (1)\nrenovační služby (3)\nSvátek všech svatých (1)\nSvětový den cyklistiky (1)\nSvětový den dětí (1)\nSvětový den životního prostředí (1)\ntabákové listy (1)\ntrička s potisky (1)\ntvorba webových stránek (133)\núklidový servis (1)\nvlasové studio (1)\nvolby do Evropského parlamentu (1)\nVýznamné dny související s Mahátmou Gándhím (1)\nWebové stránky pro děti (2)\nzemědělské a komunální techniky (1)


Neúspěch Merkelové v Meklenbursku, její CDU předstihla Alternativa pro Německo - Novinky.cz\nNovinky.czZahraničníEvropaNeúspěch Merkelové v Meklenbursku, její CDU předstihla Alternativa pro Německo\nČlenové a příznivci AfD oslavují. Foto: ČTK/AP\n4. 9. 2016, 21:21 • Aktualizováno 5. 9. 2016, 7:38\nV nedělních zemských voleb v Meklenbursku-Předním Pomořansku zvítězila sociální demokracie (SPD), která podle konečných výsledků obdržela 30,6 procenta hlasů. Druhá skončila Alternativa pro Německo (AfD) s 20,8 procenta hlasů, a předběhla tak o téměř dvě procenta Křesťanskodemokratickou unii (CDU) kancléřky Angely Merkelové. Regionální parlament budou muset opustit Zelení. Informovala o tom agentura DPA.\nCDU zaznamenala v neděli v Meklenbursku-Předním Pomořansku, které je domovským politickým regionem kancléřky Merkelové, nejhorší výsledek v historii. Dostala ještě o čtyři procenta méně než před pěti lety.\nTaké sociální demokracie si v nynějších volbách oproti roku 2011 pohoršila, když jí voliči dali o pět procent méně hlasů. Opět ale volby vyhrála, takže v čele tamní zemské vlády by měl zůstat Erwin Sellering. To potvrzuje ve svém komentáři například magazín Der Spiegel. Otázkou také zůstává, s kým půjde do koalice. Podle DPA se očekává, že si za partnera znovu zvolí CDU. To se domnívá také Spiegel.\nPoprvé v parlamentu\nAlternativa pro Německo (AfD), která v poslední době boduje zejména svojí protimigrační rétorikou, se v Meklenbursku-Předním Pomořansku do parlamentu dostala poprvé. Celkem tak bude zastoupena v devíti zemských sněmech.\nDo sněmu Meklenburska-Předního Pomořanska, které je s 1,6 miliónu obyvatel třetí nejmenší spolkovou zemí, se dostala ještě Levice s 13,2 procenta hlasů. I tato strana oproti předchozím volbám z roku 2011 utrpěla výraznou ztrátu (o 5,2 procenta).\nZ regionálního sněmu vypadli Zelení, jimž voliči dali jen 4,8 procenta hlasů, a krajněpravicová Národnědemokratická strana (NPD), která dostala tři procenta hlasů. Voliči NDP podle pozorovatelů totiž zčásti přešli k Alternativě pro Německo.\nLetošní předvolební kampaň se v Meklenbursku-Předním Pomořansku věnovala zejména migraci, i když se v této spolkové zemi nachází jen asi 22 000 uprchlíků. I tak ale zřejmě považovala velká část voličů téma běženců, jichž loni do Německa přišlo 1,1 miliónu, za velmi aktuální a svým hlasováním pro AfD dala podle expertů jasně najevo, co si myslí o migrační politice spolkové koalice CDU a SPD.\nNěmecká kancléřka Angela Merkelová na kongresu CDU v Berlíně v květnu 2014\nAfD uvedla, že nynější prohra je možná začátkem konce Merkelové. Komentáře se shodují, že už zemské volby v Berlíně za pár dnů by mohly naznačit, jestli jde o vážnější trend.\nEvropa potřebuje téměř revoluci, burcoval Klaus na shromáždění v Německu\nEvropa potřebuje zásadní změnu, téměř revoluci, jinak jí kvůli masové migraci hrozí zničení, je přesvědčen bývalý český prezident Václav Klaus. Na předvolební...\nUprchlíci v Německu mají názory jako protiimigrační Alternativa pro Německo\nVětšina uprchlíků v Německu schvaluje sekulární demokracii, důležité je pro ně ale zachování pořádku. Ten by migranti klidně vynutili silou, například pod...\nKlaus je pro vznik kontinentální Alternativy pro Evropu\nV Evropě by podle bývalého českého prezidenta Václava Klause měla vzniknout kontinentální organizace, která by zastřešovala snahy Alternativy pro Německo (AfD)...


Když bylo Emince půl roku, udělal se jí malý ekzém na ručičkách. Šly jsme zrovna na kontrolu k pediatrovi a ten mi řekl, že to nemusím řešit. „Takový ekzém má skoro každé malé dítě“. „A kromě toho to skoro ani ekzém není.“\nNebyl to velký ekzém, ale přece jenom. Pomalu se zvětšoval. Doma mi jeho odpověď přišla ještě divnější než v ordinaci. Vyrážka není normální stav kůže.\nVěřím, že každá věc, a to i nenápadný ekzém, má svůj důvod\nZačala jsem pátrat u příkrmů. Nezhoršuje se vyrážka po jednotlivých jídlech? Chvíli jsem měla pocit, že za to může jedna potravina, chvíli jiná, ale něco mi říkalo, že jídlem to není. Na to se ekzém choval naprosto náhodně.\nPřibrala jsem do zkoumání další vlivy. Co okolí, ve kterém se pohybujeme? Oblečení, do kterého se oblékáme? Ložní prádlo, ve kterém spíme? Voda, kterou pijeme? Vzduch, který dýcháme? Co třeba elektrosmog? Co psychické příčiny? Nebo stres? Myslím, že toho opravdu moc nezbylo, co bych nevzala do úvahy. 🙂\nHodně jsem přemýšlela nad tím, jestli vyrážka nemůže být způsobená psychicky. Psychickou příčinou dětských ekzémů je podle relevantních zdrojů totiž snaha dítěte získat pro sebe více pozornosti nebo naopak – potřeba matky k sobě dítě připoutat.\nTeď v roce a půl Emí vyrážku už delší dobu nemá a já věřím, že jsme zvítězily. Jsem ráda, že jsem se do hledání pustila. Možná jsem zabránila vzniku závažnější nemoci naší dcery, která by se trvalým vystavením těmto vlivům mohla rozvinout.\nStačilo odstranit tyto dva faktory:\n1. Plíseň schovaná na stěně\nJestli někdo bydlíte v novostavbě, tak jste se pravděpodobně s podobným problémem setkali. Dům první roky vysychá a je v něm extrémní vlhkost. A tu se nám první zimu zjevně nepodařilo dostatečně odvětrat.\nKdyž jsme plíseň po jejím nalezení zlikvidovali, ekzém prakticky zmizel. Tedy to je velmi jednoduše řečeno, likvidace tak jednoduchá nebyla, ale vyhráli jsme. 🙂\nMoje osobní domněnka je, že plíseň je jednou z nejvíce podceňovaných příčin vzniku chorob všeho druhu. Nejen plísňových onemocnění, alergií, astmatu, ale i rakoviny, protože plísně a jejich výtrusy, které nevědomky vdechujeme, jsou mimo jiné karcinogenní. Ano, dnešní stres a tlak na psychiku mají jednoznačně podíl na vzniku civilizačních chorob, ale všudypřítomné plísně jim určitě sekundují.\n2. Prací prostředky\nPlíseň byla pryč a přesto Emí občas měla suchou kůži. Pátrala jsem dál, až jsem na to konečně přišla. Ekzém definitivně zmizel, když jsem přestala používat standardní prací prostředky. Přešla jsem na ekologické prostředky a od nich na podomácku vyrobený prací přípravek.\nTakzvaný „prací sliz“ je tak levný, úžasně přírodní a jednoduše vyrobitelný domácí pomocník, že mi není jasné, proč se neučíme jeho přípravu už ve škole. Jenže kdo by pak kupoval normální prací prostředky, že? 🙂\nChcete si také vyrobit levný a zdravý prací prostředek?\nPojďme na to. 🙂 Budete potřebovat:\njedno jádrové mýdlo (Jelen nebo Milene)\nkrystalickou sodu (půl pytlíku, to je 0,5 kg)\n10 litrů horké vody\nvelký kbelík s víkem (aspoň desetilitrový), vařečku (nebo cokoliv jiného na míchání) a jemné struhadlo\nasi 10 minut vašeho času\nNastrouhejte jádrové mýdlo na struhadle, dejte nastrouhané mýdlo do kbelíku a zalijte horkou vodou (nemusí se vařit, stačí z kohoutku, ale musí být horká). Míchejte, než se mýdlo rozpustí. Potom do směsi nasypte 0,5 kg krystalické sody a zase míchejte, než se krystalky sody rozpustí. Pak kbelík zavřete víkem (kdybyste to neudělali, vznikla by vám nahoře nežádoucí krusta) a po pár hodinách máte hotový prací přípravek.\nDo plné pračky se dávkuje na jedno praní 250 ml. To znamená, že těchto vyrobených 10 litrů „slizu“ vám vystačí na 40 praček. Prostředek se dává přímo do bubnu pračky a používám ho na všechno prádlo kromě extra jemného jako třeba záclony (zatím 🙂 ).\nKolik to celé stojí? Počítám tak 40 Kč včetně vody.\nJe v tom nějaká nebezpečná chemikálie? Absolutně žádná.\nPere to? Naprosto skvěle. 🙂\nJestli taky nevěříte, když vám nějaký doktor řekne, že tuhle nemoc máte jen tak a že se s tím nedá nic dělat, pusťte se do hledání.\nMožná objevíte nevídané… a uzdravíte se, i pokud tomu vaši doktoři příliš nevěří. 🙂


Využití tepla z BPS – jedna z posledních šancí | Česká bioplynová asociace\nVyužití tepla z BPS – jedna z posledních šancí\nJeště stále nemáte využité všechno teplo z vaší BPS? Aktuálně probíhá poslední výzva s možností dotace až 50%. Nabízíme Vám, využijte našich zkušeností s přípravou a budováním teplovodů a rozvodů z bioplynových stanic.\nOd roku 2010 máme za sebou více než 150 projektů vyvedení tepla. Máme k dispozici všechny potřebné nástroje a know-how a také i spolehlivé partnery, se kterými umíme zajistit celý proces přípravy projektu. BPS a nápad máte vy.\nMy Vám tuto myšlenku umíme pomoci zhmotnit přípravou studie a výpočtem návratnosti. Naši projektanti připraví potřebnou dokumentaci, kterou následně můžete podat v žádosti na dotace (aktuální dotační titul pro využití tepla z BPS je OPPIK OZE5). S generálním dodavatelem zrealizujeme dílo na klíč, tak aby odpovídalo všem Vašim představám a požadavkům.\nVelmi rádi se s Vámi opět setkáme v Třeboni. Tady kromě jiného představíme 3 zajímavé projekty realizované tento rok.\nRealizaci těchto projektů jako generální dodavatel zastřešil AgriKomp Bohemia:\nzasíťování nových pozemků u BPS Žehuň/Choťovice\naktuálně probíhá zkušební provoz napojení 30 RD v Bílově/Potvorově\nv době konání konference se realizuje velký projekt u BPS Chabičovice u Českého Krumlova.\nV tomto projektu se jedná o připojení BPS a napojení golfového areálu s hotelem Svachova Lhotka. Zde se bude na části trasy pokládat současně i elektro kabel\nPavel Hejtmánek, Robert Štefanec


Křídla | Reflex.cz\nPetr Blahuš11. června 2003 • 10:23\nSny o létání jsou staré jako samo lidstvo. Vnímání prostoru z ptačí perspektivy není s ničím srovnatelné. Proto v posledních letech tak stoupá zájem o "ultralighty", malá lehká letadla pro amatérské letce. Veřejnost je ale zná většinou jen z televizního zpravodajství, kde se stále častěji objevují záběry leteckých havárií. Jsou opravdu tak nebezpečná?


Umění druhé ruky | | A2 – neklid na kulturní frontě\nMožnosti práce s cizím materiálem\nNové použití dříve vytvořených filmů, hudby, slov, textů, obrazů, ale také forem a kulturních vzorců je stará metoda. Slouží k znovuobjevení smyslu, významu nebo estetické hodnoty anebo prostě ke hře, zpochybňování původního a manifestaci jiného. Rozpouští se tak hranice mezi produkcí a recepcí, mezi tvorbou a kopírováním, mezi readymade a dílem. Uvádíme několik příkladů světové umělecké recyklace.\nNa festivalu Ars Electronica v rakouském Linci byl letos vystaven Paralelní obraz (Gebhard Sengmüller, Franz Büchinger, 2008): dvě desky s pravidelně uspořádanými malými žárovičkami a obraz (který byl stínovým odrazem toho, co se dělo za ním) se bod po bodu přenášel z jedné desky na druhou. Instalace byla inspirována francouzským inženýrem Mauricem Leblankem, který v roce 1880 definoval princip elektronického přenosu obrazů, jenž je dodnes platný. Pokud by se zde něco dalo nazvat dílem, byla by to celá herní situace, včetně člověka, který do ní vstupuje, gest, která dělá, mechanismu k přenosu impulsů, výsledného světelného obrazu a také vědomí, že manipulace pouze s jedním drátkem, který obě desky spojuje (a jsou na dosah ruky), by paralelní obraz velmi jednoduše změnila. Podobně je to v případě expanded cinema, rozšířeného filmu, který přirozeně pracuje s celou situací projekce, divácké pozice a interakce s prostředím.\nKaždé dílo je materiál\nKdyž ruská střihačka Esfir Šubová ve dvacátých letech minulého století vytvářela střihové filmy (například Pád dynastie Romanovců, 1927), v nichž pracovala s materiálem ze starších filmů anebo záznamů vytvořených na carském dvoře, neexistovala ještě žádná pravidla práce s archivem. Záběry, které potřebovala, vystřihovala fyzicky často z jediné dostupné kopie filmu anebo dokonce přímo z negativů a použila je do své kompilace. Od dob této průkopnice vytváření nových sdělení používáním starých obrazů se změnila pravidla a rozšířily metody, jak spojováním starého najít nové významy.\nVe výtvarném umění, v hudbě i ve filmu je v současnosti metoda recyklace už nadužívána, divácký pocit déjà vu, dojem už spatřeného, vysloveného a slyšeného je velmi častou diváckou pozicí. V této nadprodukci místy zasvítí procesy anebo díla, které se svou novou integritou pozvedají nad spleť neustálých opakování s mechanickými obměnami. I na metodu recyklace, která skýtá nekonečně možností, je možné – a v záplavě tisíců děl vznikajících každý rok dokonce nutné – klást požadavek překvapivosti, nepředvídatelnosti, objevnosti.\nSofistikovanost koláží amerického filmaře Bruce Connera nebo živelnost nenarativních koláží Kanaďana Arthura Lipsetta byly v šedesátých letech minulého století mezníkem v osvobození se od tíhy původního zdroje materiálu a zároveň vysoce nastavenou laťkou svobodného spojování materiálů z filmů starších i nedávných, fikčních, dokumentárních, zpravodajských, populárně-vědeckých, instruktážních atd. Agresivní poezie setkávání lidí navzájem a lidí se světem i pozvolný výsměch strukturám, do nichž je pohyb těchto setkání zavřen, se děje ve volném sledu obrazů, jež Lipsett natočil, našel a sestříhal. V téměř pravidelném rytmu se střídá frenetický střih většinou statických záběrů se zastavenými obrazy a s fotografiemi. Ve statičnosti je kromě zvýraznění i kus ironie: chlapec, který běží a křičí, překvapená žena, tělo ležící na louce, stařec v parku, cirkusové variace – žádná hladká krása, spíš úpornost, napjatost nebo nemohoucnost. Již ve svém prvním filmu Very Nice, Very Nice (Kanada 1961) zobrazoval Lipsett mnoho detailů tváří, ve Volném pádu (Free Fall, Kanada 1964) se naopak na jednotlivého člověka nesoustředí a detaily lidí nenechá vyniknout, zahrne je do nepřehledné smršti rychle se střídajících obrazů. Jeho filmy si pohrávají s divákovou pozorností i trpělivostí.\nAmerická režisérka Vivian Ostrovsky vyměnila 8mm filmový materiál za mobilní telefon („je to ještě intimnější“) a natáčí záběry z pařížského prostředí, kde momentálně žije. Pro film Nezvonit (Ne pas sonner, Francie 2008) je kombinuje se záběry klasických filmů z šedesátých a sedmdesátých let, které na mobilní telefon přetáčí s otázkou, zda si i v malém rozlišení a „špinavých“ obrazech zachovají svou sílu. „Je toto budoucnost kinematografie?“ „Ano, jistě.“ Snímky přetáčí mechanicky, analyzuje technologii. Jak se obraz chová při jiném rozlišení. U narativního filmu se jedná stejně především o postavy, jejich svět a situace, a ty rozeznatelné jsou. Nejde však ani tak o to, co tento technologický postup udělá s kinematografickou klasikou, podstatnější otázkou je, co dělá s obrazem jako takovým, s jeho plochou, barvami a pohyby na plátně a jaké choreografie barev se v nových paralelních obrazech objevují. A její film tyto odpovědi přináší při pozorování na velkém plátně.\nUmění střihu a dramaturgie\nWilliam Wees, americký filmový teoretik, který se ve svém badatelském díle zaměřuje na found footage filmy, definoval tři základní kategorie. První, kompilace, spojuje dohromady útržky, které ilustrují téma či tezi; v podstatě jde o střihové filmy, zpravidla používající komentář jako průvodce materiálem. Ve spojení zvuku a obrazu však zdaleka nemusí jít o pouhou popisnost. Například kompilace Michaila Romma Obyčejný fašismus (Obvyknovennyj fašizm, Sovětský svaz 1965) je na první pohled klasický střihový film, ironickým komentářem však poukazuje na absurdity nacistické společnosti a jejího fungování. Jednoduchý posun oproti klasickému střihovému filmu upoutává pozornost na jiné detaily obrazů, než by byly čitelné při mechanicko-ilustračním použití – třeba jak postavy chodí, jaká mají gesta, mimiku, zda se v nich zračí sebevědomí nebo nejistota.\nDruhý postup, koláž, spojuje úryvky filmů do metaforických celků a vyžaduje kritické čtení původního materiálu. Často si pohrává s napětím mezi znalostí a neznalostí zdroje původního materiálu. Třetí kategorií je pak přisvojení – znovuužití materiálu, který předtím prošel manipulací. Wees upozorňuje, že se tento postup soustřeďuje spíš na to, jak zobrazené objekty vypadají, než na vytváření dalších významů, a záběry se tak zcela odpoutávají od původního kontextu.\nKoláže a přisvojení v práci s nalezeným materiálem jsou příznačné také například\npro třetí rakouskou avantgardu od osmdesátých let minulého století (viz A2 č. 15/2009). Peter Tscherkassky je básník a pokušitel žánrů, Gustav Deutsch racionální archivář, Martin Arnold vytrvalý kritik a analyzátor a Dietmar Brehm mistr přisvojování – posledně přepracoval starý (prý hodně slabý) pornofilm, který se natáčel na pobřeží oceánu. Překopírováváním, osvětlováním a obarvováním mu zůstaly v každém políčku pouze šmouhy vlnících se těl, které se mění v modré vlny. Oceán (2009) je jemná hra s plochami obrazu a tvarovými asociacemi.\nVhodnou ilustrací různých podob recyklace je nakládání s cizími rodinnými filmy. Český dokumentarista Jan Šikl (cyklus Soukromé století) původní materiál sleduje s pamětníky a z jejich vzpomínek vytváří komentář, kterým scelí víceméně chronologicky seřazené scény, přičemž důraz klade nejen na příběh, ale i na vizuální kvality vybíraného materiálu – spolu se střihačem Janem Daňhelem hledá detaily, neobvyklé záběry, krásné kompozice. Maďarský režisér a videoumělec Péter Forgács, který Jana Šikla inspiroval, stavěl svůj dokumentární cyklus Soukromé Maďarsko zcela jinak – narace byla podřízena situacím a obecnějším tématům, komentář zpravidla chybí nebo není rámován příběhem.\nMartin Ježek vytvořil audiovizuálním pásmem Pan Román (2009) z nalezeného rodinného filmu jakéhosi pana Romana svéráznou projekční událost, kdy role rozstříhal na základě matematického klíče pro levý a pravý projektor (zpravidla každý lichý metr pro levou promítačku a každý sudý pro pravou), vybraná políčka nazvětšoval pro diaprojektory a v živelném happeningu v domácím prostředí v jedné z jihlavských domácností během festivalu dokumentárních filmů se tyto obrazy setkají na projekční ploše stěny bytu (viz s. 24–25). V představení Janovského 37 (2009) Alex Moralesová a Anna Ouřadová zpracovaly skutečně nalezené (vyhozené v kontejneru) fotografie a dopisy. Fotografie jsou živě snímány kamerou a přenášeny na plátno a doprovází je textová koláž z dopisů reflektujících přelom šedesátých a sedmdesátých let. Ukazují každodennost tohoto zásadního bodu československých dějin a obrázky usmívající se rodiny u vánočního stromku v kombinaci s textem podtrhují mrazivost idyly.\nPoužívat znamená interpretovat\nDělníci vycházející z továrny bratří Lumièrů jsou často považováni za vůbec první dokument, který byl na světě natočen. Německý videoumělec Harun Farocki ve svém filmu Odchod dělníků z továrny (1995) a pak i v instalaci, kde jednotlivé úryvky předvádí paralelně na několika obrazovkách, ukazuje různé scény odchodů z továren napříč kinematografií, aby tak navrhl jiné čtení dějin filmu – přes recyklující se motivy, jejichž každá další verze může být dokladem aktuální doby, kinematografického stylu či autorského rukopisu. Jedním z dalších recyklátorů tohoto motivu je Ben Russell, který ve filmu Dělníci vycházející z továrny (Dubaj) (Workers Leaving the Factory – Dubai, 2008) vytvořil variaci aktualizací: zachycuje dělníky v Dubaji, kde se mrakodrapy stavějí s rychlostí montážní linky a tisíce dělníků z jižní Asie zde nachází svůj výdělek i nový dočasný domov.\nRecyklovat materiál a přisvojit si ho lze i pomocí fyzických zásahů do filmového pásu, aplikováním klasických technik chemických úprav nebo škrábáním či malováním. Studie pohybu v krátkém filmu Akce:studie (Richard Kerr, 2008), v níž filmový materiál reaguje na pohyb postavy v záběru, se soustředí na plochy mimo pohybující se tělo, jež jsou vyškrábány, takže je projekční světlo prosvěcuje v čmouhách, které jsou důkazem procesu ručního zásahu, a tento boj postavy a materiálu postupně vyústí v abstraktní přetlačování černé a bílé ve filmovém políčku. Freejazzové variace na pozorování cesty ve veselém filmu Pori – Helsinki (Miia Rinne, 2008) se zase odehrávají v obrazech, které vznikly ručním přemalováváním dokumentárního záběru – šílená barevná cesta evokuje materialistické postupy používané dříve avantgardním filmařem Stanem Brackhagem.\nTvorba kanadského experimentálního filmaře a spisovatele Mikea Hoolbooma používá metodu stolen footage, tedy ne nalezeného, ale přiznaně ukradeného materiálu. Mnoho jeho filmů vzniká tak, že si k tématu půjčí DVD z půjčovny a hledá obrazy (na rozdíl třeba od Gustava Deutsche, který každý záběr, jejž nalezne v archivu, pro použití ve svém novém filmu zakoupí, Hoolboom neuznává copyright na filmové obrazy – i své vlastní filmy zakončuje přeškrtnutým ©. Kombinuje velké divácké trháky, hrané filmy béčkové, populárně-vědecké, televizní show, ale zároveň si pohrává se slovy a slogany. „Televize vytvořila nukleární rodinu.“ Autor je mistr jazyka a má smysl pro hravou radikálnost: kromě předpokladu, že televize zacílením svých programů oslovuje celou rodinu a stává se místem, kde se rodina setkává, agendou jejich společného hovoru, náplní jejich volného času, ve filmu Fascinace (Kanada 2007) odvážně říká, že televize vytvořila společenství „politiky“ jaderné síly („Kamufláž skrze obrazy začala v Hirošimě.“) právě tím, že v jednom čase na různé lidi chrlila krásné a fascinující obrazy jaderných pokusů. Možná tyto obrazy, natáčené zástupy užaslých kameramanů, byly pádnější než verbální přesvědčování o potřebě nukleárního programu na obranu státu.\nVýznam je určován způsobem použití\nProces recyklace může být obousměrný. Lze pracovat s již vyhotoveným a kdysi dříve použitým materiálem anebo znovuužívat zavedené formy, stylistické, kulturní anebo společenské vzorce a naplňovat je subverzivním významem. Druhý případ s krutou ironií používá například americká aktivistická skupina The Yes Men. Převlékají se za politiky, kongresmany či ředitele korporací a vystupují v televizi, na konferencích i v ulicích. „Opravují“ jejich rozhodnutí, vystupování a chování – princip vnějšího chameleonství jim umožňuje politickou nekorektnost a podvratnost.\nNapříklad na konferenci o obchodě v Africe, která proběhla v listopadu 2006 na ekonomické škole ve Filadelfii, vytvořil představitel World Trade Organization Hanniford Schmidt (jeden z Yes Menů) iniciativu pro „plné soukromé správcovství“ nad obyvateli těch částí Afriky, které byly nejvíce zasaženy pěti sty lety volného obchodu Afriky se Západem. Řeč samozřejmě měla všechny parametry potřebného příspěvku, včetně argumentů. Fungování tohoto „správcovství“ Schmidt dokazoval na příkladu s velrybami: když někteří lidé nesouhlasí s lovením velryb, tak si jich několik koupí, aby pak nemohly být uloveny. Tak by obchod s lidmi z třetího světa umožnil obyvatelům prvního světa, aby jim mohli být lépe nápomocni. „Na tom je přece založen volný trh,“ řekl ve svém příspěvku Schmidt, „na svobodě kupovat a prodávat všechno, dokonce i lidi.“\nV převleku za novináře se pak Yes Meni ptají, proč jsme trhu dali větší sílu než jakékoliv jiné instituci, aby předurčovala směřování naší společnosti. Svými činy působí velkým společnostem a korporacím i finanční újmy, protože jejich vystoupení má často za následek pokles ceny akcií.\nNejznámější projekt Matthieu Lauretteho Vrátíme vám vaše peníze (Francie, 1993–2001) prozkoumával reklamní strategie založené na principu vracení peněz v případě nespokojenosti zákazníka (zpravidla nabízené velkými korporacemi) tím, že tuto strategii zkoušel uplatňovat na všechny produkty, které si kupoval, a tedy žil téměř zadarmo. Ve svém projektu Občanství (Citizenship, od 1998 dosud) se zase pokoušel získat co nejvíc občanství v různých státech a tam žádal o podpory a právní pomoc. Nicolas Bourriaud o něm píše ve své knize Postprodukce (Tranzit 2004), že si „hraje s ekonomickými formami jako s čarami či barvami při malování obrazu“.\nRirkrit Tiravanija vystavil na Bienále v Lyonu 2007 automobil, kterým přijel až k muzeu. Ve svých raných instalacích zase vařil jídlo pro návštěvníky galerie. O cosi podobného se pokusil dokumentarista Janek Palát na klauzurách Katedry dokumentární tvorby pražské FAMU, kde jednou pustil video, které natočil cestou na klauzury a jež končilo vkročením do místnosti, kde projekce probíhaly.\nVýběr jedné z možností konkrétního užívání předmětu, prostoru nebo události, rozvedení, předělání či zdůraznění této možnosti je formou průzkumu. Zpochybňování vede k aktualizaci. Vaření jídla v galerii může být třeba ironickou poznámkou k tomu, že se vernisáže v galeriích staly více chlebíčkářskou a společenskou než umělecko-kritickou akcí, ale především je to kousavá poznámka k proměně umění ve spotřební produkt a diváka v konzumenta. Projekty jako Lauretteho Občanství však už přímo ukazují na právní slabiny vybraného sociálního systému. Autoři jsou jako hackeři, kteří hledají skulinky nefunkčnosti a dokazují je tím, že je použijí. Upozorňují na mezery jejich zaplněním.\nPohrávání si se světem znamená vystavit ho drobnohledu, kritickému použití a neustálosti hledání. Tento proces nemusí vyústit v žádný artefakt; dílem je událost anebo nápad – snížení cen akcií či vůně kari masa v galerii. S tímto dobrodružstvím recyklování forem a materiálů se však také mění divácká pozice a její možné polohy. Jedna z důležitých diváckých kompetencí, která předurčuje podobu jeho zážitku, je ne/znalost původního zdroje recyklovaného materiálu. Další je ochota k interaktivitě a ke hře. Tím se pak zásadně mění i divácký zážitek či lépe prožitek toho procesu, který můžeme nazvat dílem.\nAutorka je dokumentaristka a dramaturgyně MFDF Jihlava.\nNa letošním MFDF Jihlava (27. 10. – 1. 11. 2009) lze zhlédnout tyto v textu zmíněné snímky: Nezvonit (2008, režie Vivian Ostrovsky), Oceán (2009, režie Dietmar Brehm), Pan Román (2009, Martin Ježek a Handa Gote), Janovského 37 (2009, režie Alex Moralesová a Anna Ouřadová), Dělníci vycházející z továrny (Dubaj) (2008, režie Ben Russell), Akce: studie (2008, režie Richard Kerr), Pori – Helsinki (2008, režie Miia Rinne).