Kniha: Řízení projektů - Drahoslav Dvořák | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Řízení projektů - Drahoslav Dvořák\nKnihkupectví > Katalog předmětový > P > Projektový management > Řízení projektů\nJste vedoucí projektů, projektoví manažeři nebo jste zodpovědní za realizaci a organizaci pracovních a týmových aktivit ve vaší firmě? Pak jistě oceníte praktickou knihu odborníka ze ... (celý popis)\nRok vydání: 2008-06-30\nÚprava: 244 stran : ilustrace\nJste vedoucí projektů, projektoví manažeři nebo jste zodpovědní za realizaci a organizaci pracovních a týmových aktivit ve vaší firmě? Pak jistě oceníte praktickou knihu odborníka ze společnosti Microsoft, zkušeného v teorii i praxi projektového řízení.\nÚspěšné řízení projektů nespočívá jen v ovládání aplikace Microsoft Project, ale především ve znalosti principů, cílů a metod samotného řízení projektů. Tato mimořádně užitečná příručka se věnuje obojímu ve vzájemné provázanosti: výkladu obecných zásadprojektového řízení, včetně osvědčených zkušeností a příkladů z praxe, i jejich ukázkových aplikací v programu Microsoft Project, v řadě programů sady Office 2007 (Excel, Word, Outlook, Visio, InfoPath, OneNote, Groove) a v serverových produktech Project Server 2007 a ProjectPortfolio Server 2007.\n- Dokonale využívat nástroje projektového řízení\n-Plánovat náklady a zdroje projektu\nobjevil svět řízení projektů při studiu na vysoké škole. První možnost konfrontovatteorii s praxí dostal ve firmě Datron. Projektům se nyní věnuje naplno při práci se zákazníky společnosti Microsoft, výuce na Škoda Auto Vysoká škola i v osobním životě. Během své praxe načerpal bohaté zkušenosti, které se v knize snaží maximálně zohlednit. (nejlepší praktiky s ukázkami v Microsoft Office)\nČas hraje při plánování projektů klíčovou roli. Ať už vyvíjíte nový produkt, připravujete\nspuštění nového distribučního kanálu, či stavíte výrobní halu, jde primárně o čas. K čemu\nvám nakonec bude úspěšný projekt z pohledu nákladů, když svůj produkt uvedete na trh\nse zpožděním oproti konkurenci, k čemu levněji a kvalitněji připravená výrobní hala, když\npoptávka po vašich výrobcích je pryč? To jsou konkrétní příklady dominance času nad\nostatními rovinami trojimperativu – tedy nad náklady a výstupem projektu.\nZároveň se však jedná o velmi problematickou oblast, a to z důvodu vysoké mírynejisto\nty. Za drtivou většinou odchylek projektového plánu od skutečnosti totiž stojí právě čas.\nZatímco při definici nákladů a operací nezbytných pro naplnění cíle projektu se lze opřít\no znalosti a zkušenosti svého týmu, případně o podobné projekty realizované někým jiným,\nu času to možné buď není, nebo jen v omezené míře. Jak dlouho bude váš konkrétnípro\njekt trvat, totiž záleží na spoustě faktorů od schopností týmu přes míru zapojení externích\ndodavatelů až po faktory typu povětrnostních podmínek. Na následujícím příkladu jsou\nvýznam a komplikace spojené s časem dobře patrné.\nPŘÍKLAD: VÍTEJTE V PROJEKTU!\nPředstavte si, že vaše společnost připravuje projekt vývoje nového výrobku a byli jste\npožádáni, abyste vypracovali tržní analýzu oblasti, kde žijete. Vlastní práce by vám měla\nzabrat zhruba jeden pracovní týden, nicméně vzhledem ke svému vytížení se vám\npodaří vyjednat celý měsíc. Na otázku týkající se dokončení úkolu jste tedy manažerovi\nprojektu odpověděli: „Za 20 pracovních dnů.“ Znamená to však, že budete psát jednu\nstránku denně? Nebo se zachováte jinak? A kdy vlastně začnete na studii pracovat?\nA kdy celou práci odevzdáte? Čas běží...\nV kalendáři uteklo deset pracovních dnů. Podle matematické logiky by vaše zpráva\nměla mít v tomto bodě rozsah právě 10 stran. Shoduje se ale toto tvrzení seskuteč\nným stavem? Jistě se najde několik z vás, kteří budou mít i více, než polovinu, možná\ndokonce celou zprávu. Mnohem pravděpodobněji se ukáže, že mnozí budou mít\nsepsáno 8 a méně stran, někteří se dokonce rozhodnete celou práci odložit, protože\nvás takříkajíc zatím v botě netlačí. Druhý poločas tedy nutně musí proběhnout ve znamenístouající aktivity, má-li být splněn termín odevzdání. Že se s touto situací nesetkáváte poprvé? Pak\nse, prosím, seznamte se Studentským syndromem, svým „tichým společníkem“. Jeho princip se dá\npopsat zhruba následovně: Pokud je na úkol dostatek času, jen těžko lze najít vnitřní sílu, která by\nvás motivovala k jeho rovnoměrnému plnění.\nZnamená to však, že vaše jednání nebylo správné? Nikoliv, přece jste stále v časovém limitu, který\nvám byl přidělen manažerem projektu. Navíc počítáte s dokončením prací za dalších deset dnů,\na pokud odhadujete stejně jako manažer, že práce na zprávě zabere pouhých pět dnů – tedypolovinu, pak v tomto bodě v podstatě nejste nuceni cokoliv řešit. Tento projev přirozenéholidského chování popisuje Parkinsonův zákon. Pokud neexistují žádné tlaky na urychlení plnění úkolu,\nv drtivé většině případů nedochází k plnění s předstihem. Za těchto podmínek jsou úkolyzpravidla dokončeny přesně v okamžiku plánovaného konce činnosti.\nÚvaha však ještě nemá konec. Dojde totiž k dalšímu posunu v čase a uplyne další týden. Zbývá\nposledních 5 dnů do odevzdání. Nyní už si asi všichni uvědomujete nutnost začít na zadanézprávě pracovat, a proto se i poslední z vás pravděpodobně pustíte do díla. Někteří budou dokonce\npsát teprve úvodní stránky – ti budou mít plné ruce práce, aby termín uzávěrky vůbec stihli.Termín splnění se neúprosně blíží, a tak dochází též ke změně priorit tohoto úkolu ve vztahu kostatním aktivitám. Situace jako dělaná pro útok Murphyho zákonů, nemyslíte? Z fungování zákona\nschválnosti je možné vybrat třeba neodkladnou služební cestu, nebo naléhavý problém vevýrobě apod. A znovu je tu otázka: Bude vaše chování opravdu špatné, pokud se budete nyní věnovat\nřešení kolapsu výroby?\nAle co projekt vývoje nového výrobku? Ten stále čeká na zprávy od vás všech, jinak se neposune\nvpřed. Možná, že několik z vás dokončí zprávu s předstihem, možná, že se někomu povede odeslat\nzprávu přesně na čas, jisté je jedno: Vyskytne se alespoň 1 opožděná odpověď, která v tomtopříadě posune termín zahájení další etapy projektu, jehož včasné dokončení je přece tak důležité!\nVzhledem k faktu, že toto zpoždění bude mít navíc racionální důvod, dostává se projekt do slepé\nuličky – vždyť mohlo jít o záchranu podniku, nebo zachování pracovních míst!\nV uvedeném příkladu jste se setkali se dvěma rovinami časové dimenze: plánovanou dobou trvání\núkolu a časovým plánem projektu jako celku.\nPlánování doby trvání úkolu\nDoba trvání úkolu znamená čas, který bude třeba k jeho realizaci. Dobou trvání úkolu vyjadřujete\nčasový rozsah čerpání fyzické, či mentální činnosti lidí, spotřeby materiálů, kapacit zdrojů (stroje,\nzasedací místnosti) a přírodních procesů jako zrání, tvrdnutí, schnutí apod. Všechny tyto faktory se\npromítají do odhadu trvání úkolu.\nDůležité: Odhady jsou už ze své podstaty nepřesné. Práce vás, jako manažera projektu,takfakticky představuje neustálou honbu za minimalizací odchylek plánu a skutečnosti. Roli pomocné ruky představují v tomto procesu různé přístupy a metody odhadu, které se etablovaly v závislosti na odlišných podmínkách projektového prostředí (rozsah, priority, trvání projektu apod.) Konstrukce jednotlivých odhadů závisí především na metodice použité pro plánování projektu a dále\nKapitola 4 – Plánování projektu: Dimenze času\npak na zvolené metodě odhadování. S odlišnostmi v odhadech doby trvání stejného úkolu se tedy\nmůžete setkat v závislosti na skutečnosti, zda je projekt plánován podle metody Kritické cesty, nebo\npodle Kritického řetězce, či zda je odhad pořizován deterministicky, či stochasticky.\nA: Rozdíly způsobené metodikami\nV reálu se můžete setkat se 2 metodickými přístupy stojícími v pozadí řízených projektů:\nMetoda kritické cesty (Critical Path Method – CPM) Tento tradiční přístup k řízení projektů je založen\nna identifikaci sekvence úkolů v projektu, která ovlivňuje dobu trvání celého projektu – kritické cesty.\nKlíčem pro řízení projektu je podle tohoto přístupu jednoznačně čas. Z uvedené definice lze vyvodit\nnásledující závěry pro řízení projektu:\nDoba potřebná k realizaci kritické cesty = doba potřebná ke splnění všech úkolů v projektu.\nJakékoliv prodloužení (zpoždění) trvání kritické cesty = prodloužení trvání celého projektu. Metoda kritického řetězce (Critical Chain Project Management – CCPM) bývá prezentována jako alternativní přístup k CPM. Klíčem k řízení projektu podle tohoto přístupu je „kritický zdroj“ – úzké hrdlo celého projektu, podle jehož kapacity je třeba celý projekt naplánovat a řídit. Z pohledučasového plánování využívá teorie omezení nárazníků, tedy rezerv před aktivitami, na nichž se podílíkritický zdroj. Celý projekt je pak řízen podle míry poškození těchto nárazníků.\nPlánovaná doba trvání projektu se oproti případu CPM nemění.\nNárazníky vznikají krácením odhadů jednotlivých úkolů.\nKritický řetězec určuje pořadí všech úkolů v projektu. Podstatu rozdílů mezi metodikami vystihuje z pohledu plánování času otázka, kterou jako vedoucí projektu pokládáte členům svého týmu. Zatímco u metody Kritické cesty určuje dobu trvání otázka: „Kdy bude úkol dokončen?“ podle Kritického řetězce se trvání úkolu zjišťuje dotazem: „Jak dlouho obvykle úkol trvá?“. Možná se vám jeví uvedené otázky jako hra se slovíčky, nicméně ta má v praxi fatální dopady. Ty jste ostatně pocítili na vlastní kůži v předchozím příkladu. B: Rozdíly způsobené metodou konstrukce odhadu Konečně rozdíl způsobený použitými metodami odhadu je dán tím, zda se jako manažeři spolehnete na zkušenost svého týmu, anebo si pomůžete výpočtem. Deterministické přístupy odhadování času Deterministické přístupy jsou založené na minulé zkušenosti vedoucího projektu a členů týmu. Plně respektují jeden ze základních principů, a sice již zmíněné Zlaté pravidlo plánování. To eliminuje potenciální nepřesnost odhadu zapojením lidí, kteří budou úkol plnit, a již by měli mít dostatekzkušeností s plněním stejného, nebo podobného úkolu z minulosti. Na druhou stranu pozor na snahu lidí maximálně chránit své výkony, která může odhad výrazně natáhnout. Abyste svůj projekt ochránili, je lepší volit pro plánování času některý z derivátů obecného deterministického přístupu:\nAnalogie s minulostí. Nejjednodušším krokem pro eliminaci rezerv vkládaných do odhadu je se\nopřít o zdroje typu dokumentace obdobných projektů realizovaných v minulosti interně, nebo\nv jiných firmách, odvětvích apod.\nZavedení fixní rezervy do projektu. Podstata tohoto přístupu je triviální: základ pro plánovanou\ndobu trvání úkolu představuje optimistický odhad, ke kterému manažer projektu přidává rezervy\no stejném rozsahu. Tzn. každý odhad se „jistí“ fixním objemem rezervy např. 10 %.       \nPřidání vyrovnávacího úkolu. Přidání „prázdného“ úkolu sloužící jako „nárazník“ na konec každé\nfáze, případně na samotný konec projektu. Vyrovnávací úkol je v podstatě rezerva pro sekvenci\nvzájemně závislých úkolů v síťovém grafu. Podle čerpání vyrovnávacích úkolů je možno projekt\nkoordinovat tak, aby nedošlo k přečerpání, a tedy ke zpoždění. Stochastické metody odhadování času Ačkoliv stochastické metody rovněž využívají odhadů, využívají pro eliminaci rezerv statisticképostuy. S odhadem pracují jako s náhodnou veličinou a pro konstrukci odhadu využívají její rozdělení. Na základě zkoumání dob trvání činností lze rozdělení charakterizovat jako jednovrcholové, přibližně normální rozdělení. Popis rozdělení lze provést asi následovně:\nMinimální doba trvání – jedná se o nezbytnou dobu potřebnou pro splnění úkolu s vyloučením\nnegativních dopadů náhodných událostí.\nNejpravděpodobnější doba trvání je reprezentována vrcholem křivky. Jedná se o nejběžněji(nejčastěji) dosahovaný čas potřebný k realizaci úkolu.\nJak dlouho odpovědný pracovník garantuje splnění úkolu – někdy též nazývaný pesimistický odhad,\nkterý již obsahuje, že se pokazí více věcí. Bezpečný odhad odpovídá odhadu pořízenému nazákladě zlatého pravidla plánování, tedy ryzímu deterministickému odhadu.\nKonečný odhad – nepříznivých okolností se může teoreticky nakupit nekonečně mnoho, ovšem,\nže se tak stane, má malou pravděpodobnost. Z tohoto důvodu tedy nelze jednoznačně vymezit\nmaximální doba trvání 1 úkolu.      Obrázek 4.1 Srovnání deterministických metod pro odhadování času\nPERT Nejsnáze ze stochastických metod použijete metodu PERT (Program Evaluation and ReviewTech\nnique.) Principem této metody je evidence ne jednoho, ale celkem 3 odhadů pro každou činnost:nej\nkratší možné doby trvání úkolu (tzv. optimistický odhad), nejdelší přípustné doby trvání úkolu (tzv.\npesimistický odhad) a konečně „zlaté střední cesty“ (obvyklá doba trvání) někde uprostřed mezi\nprvními dvěma odhady. Z pohledu daného zdroje, člena týmu, který odhady poskytuje, se v podstatě\njedná o minimální, nejpravděpodobnější a bezpečný odhad.\nAnalýza PERT je dále rozšiřitelná a modifikovatelná. Můžete jí použít i v případech, kdy máte kdis\npozici více odhadů, např. 3x odhad člena týmu + 1x průmyslový standard + 1x osobní zkušenosti\nmanažera. Modifikovat lze pochopitelně i váhy.\nAby byla vaše práce jednodušší, je metoda PERT integrována do softwarových nástrojů jakoMicro\nsoft Office Project 2007.\nNastavení doby trvání\nDobu trvání každého úkolu definujete ve sloupci Doba trvání zobrazení Ganttův diagram. Kdis\npozici máte standardně 5 jednotek pro zadávání doby trvání úkolu: minuta, hodina, den, týden,\na měsíc. Převodní poměry mezi těmito jednotkami můžete upravit v Menu Nástroje → Možnosti\nna kartě Kalendář. Zde definujte relace typu: kolik hodin znamená jeden den, kolik dní znamená\njeden měsíc apod.\nDoby trvání jednotlivých úkolů zadávejte pomocí čísla vyjadřujícího počet jednotek času a zkratek\nsymbolizujících vámi zvolenou jednotku: m, h, d, t a měs. Pokud používáte anglickou verziaplika\nObrázek 4.2 Rozdělení náhodné veličiny doby trvání úkolu\nce Microsoft Office Project 2007, pak jsou zkratky adekvátní anglickým termínům m, h, d, w, mo.\nDobu trvání souhrnných úkolů zadávat nelze, ta se dopočítává. Konečně jako milník bude úkol\nzformátován, pokud nastavíte nulovou dobu trvání.\nPokud potřebujete zadat dobu trvání úkolu v režimu 24 hodin denně / 7 dní v týdnu, pak máte\nk dispozici i tzv. uplynulé časové jednotky (uplynulé minuty, hodiny, dny, týdny, měsíce).Zadá\nní doby trvání takových úkolů provedete přidáním písmene „u“ před zkratku zvolené jednotky\n– tedy um, uh, ud.\nPro zadávání optimistických, očekávaných a pesimistických odhadů existuje v aplikaci Microsoft\nOffice Project 2007 samostatný panel nástrojů Analýza PERT. Nový panel nástrojů přidáte pomocí\nMenu Zobrazit → Ovládací panely a výběrem odpovídajícího panelu. Rychlejší cestu představuje\nklepnutí pravým tlačítkem myši v oblasti, kde jsou zobrazeny panely nástrojů.\nNa panelu nástrojů Analýza PERT můžete provést jak nastavení vah pro kalkulaci doby trvání (ikona\nváhy), tak i vlastní zadání odhadů dob trvání. Po zadání 3 odhadů dob trvání do Listu zadávání\nanalýzy PERT, který si spustíte z právě přidaného panelu nástrojů, zvolíte ikonu kalkulačky(Vypo\nčítat analýzu PERT) a Sloupec Doba trvání se automaticky dopočte.\nZbylé ikony na panelu nástrojů Analýza PERT slouží k zobrazení Optimistického, Očekávaného\na Pesimistického průběhu projektu.\nObrázek 4.3 Metoda PERT v Microsoft Office Project 2007\nPlánování doby trvání projektu\nPlánování projektu představuje proces, na jehož konci získáte celkový harmonogram projektu. Aby\nse jednalo o plán, který bude maximálně odrážet realitu, bude třeba odhady dob trvání „usadit“ do\npracovního času projektu, poté je logicky propojit, zahrnout do projektu pevné termíny a nastavit\nA: Pracovní čas projektu\nPracovním časem projektu se rozumí kalendáře vymezující pracovní a nepracovní čas. AplikaceMicrosoft Office Project 2007 používá tři typy kalendářů, a sice:\nKalendář projektu, který vymezuje základní časový rámec, kdy projekt probíhá. Podle tohoto\nkalendáře se standardně řídí všechny úkoly, které do projektového plánu nadefinujete.\nKalendář úkolu slouží pro ty případy, kdy potřebujete zajistit, aby se některý z úkolů řídil jiným\npracovním rozvrhem, než je kalendář projektu. Tím, že nadefinujete kalendář úkolu, přebijete\nKalendář zdroje pak zohledňuje specifickou pracovní dobu lidí a zařízení. Je logické, že tento\nkalendář stojí v pomyslné hierarchii nejvýše, to znamená, že nastavení kalendáře zdroje přebíjí\njak kalendář daný projektem, tak i kalendář úkolu. Volbu kalendářů projektu, úkolu, či zdrojů provádíte v aplikaci Microsoft Office Project 2007 vždy z jediného seznamu kalendářů, nikoliv ze seznamů kalendářů projektu, úkolů a zdrojů. Díkyexistenci jednotného seznamu kalendářů máte možnost jejich snadnější správy. Definovat si však můžete i vlastní kalendáře. To v případech, kdy máte k tomuto kroku oprávnění od správce projektového serveru. Pokud používáte Microsoft Office Project 2007 lokálně, pak se vás oprávnění netýkají a kalendáře můžete upravovat bez omezení. Upravit kalendář lze ve smyslu změny pracovních dní na nepracovní a naopak, dále změny pracovní doby u vybraných dní, případně u celého kalendáře. B: Propojení úkolů do sítě Poté, co si vyjasníte, který z uvedených způsobů odhadu trvání úkolů použijete, přichází na řaduproojení úkolů do síťového diagramu, tedy vytvoření vzájemných závislostí. Prostřednictvím závislostí vytvoříte z úkolů síť a určíte tak pořadí jednotlivých úkolů. Nikoliv pozice úkolu v tabulce, alevzájemné závislosti tedy určují, kdy k realizaci daného úkolu dojde. V aplikaci Microsoft Office Project 2007 existují 4 základní typy závislostí mezi 2 a více úkoly:\nDokončení – Zahájení pro případy, kdy k zahájení následujícího úkolu může dojít teprve tehdy,\nskončí-li práce na předchůdci. V praxi se jedná o zdaleka nejpoužívanější typ závislosti.\nZahájení – Zahájení je typ vazby naznačující zahájení více úkolů v jeden okamžik.\nDokončení – Dokončení představuje opačný typ vazby k předchozímu typu.\nZahájení – Dokončení je atypickou závislostí opačnou k prvně jmenovanému typu.Dokončení předchůdce je zde iniciováno zahájením následníka (oproti typu Dokončení – Zahájení, kdy\nzahájení následníka je závislé na dokončení předchůdce).       \nNadto můžete každou z vazeb modifikovat prostřednictvím nastavení prodlevy – tedy pevné doby\nmezi dokončením předchůdce a zahájením následníka, případně předstihu – tedy doby, po kterou\nmohou úkoly běžet paralelně. Prodlevu nastavíte teprve poté, co určíte typ závislosti a zadat ji můžete\nV časových jednotkách zadáte prodlevu, nebo předstih, v případech, kdy máte k dispozici pevně\ndanou lhůtu, např. 30denní lhůta na posouzení žádosti úřadem, nebo 2denní zrání betonu.\nV procentech doby trvání předchůdce definujete prodlevu, nebo předstih, pokud potřebujetenaplánovat situaci, kdy např. po polovině malování haly (po 50 % doby trvání) začnete s úklidem. Vzájemné závislosti, prodlevy a předstihy můžete nastavit jak u dílčích, tak i u souhrnných úkolů. Pokud zamýšlíte propojit dvě fáze projektu, je rozhodně lepší spojovat souhrnné úkoly, které jereprezentují, než spojovat poslední dílčí úkol první fáze s prvním úkolem následné fáze. Nikde totiž není zaručeno, že poslední úkol zůstane navždy posledním a první prvním. Ačkoliv se vám to nemusí zdát podstatné, správné propojení úkolů vám může ušetřit v projektu nemálo času. Správné propojení znamená nastavení takových typů vazeb a prodlev, či předstihů, kteréodpovídají logice věci. Před nastavením každé závislosti se proto sami sebe ptejte: „Je to skutečně tennejlepší způsob, nemohou úkoly probíhat současně, nebo alespoň částečně?“ Tento kritický pohled se vám určitě vyplatí. Pomůže totiž odhalit rezervy. Důležité je zde slůvko „odhalit“, protože rezervy v projektu zůstanou i v případě chybného propojení úkolů. Ovšem s tím rozdílem, že vy, jako manažer projektu, o nich nevíte a nemůžete je tedy ani využít. Nastavení vzájemných závislostí v aplikaci Microsoft Office Project 2007 zajišťuje ještě jednudůležitou vlastnost časového plánu, a sice tzv. dynamiku plánování. U projektů se nezřídka stává, že je třeba   Obrázek 4.4 Vazby v projektu\ncelý projekt, nebo jeho část, posunout v čase vpřed, nebo vzad. Při těchto případech nemusítepřelánovávat každý úkol zvlášť. Vše zvládnete pouze nastavením nového data zahájení projektu (etapy)\na o zbytek se postarají správně nastavené závislosti.\nC: Fixovaná data a konečné termíny\nNěkdy je však přece jen třeba projekt trochu svázat, a to v případech, kdy se v projektu vyskytne nějaký\ndůležitý termín, ke kterému je třeba něco zahájit, nebo naopak ukončit. Tyto pevné termíny seterminologií Microsoft Office Project 2007nazývají časová omezení. Jejich prostřednictvím máte možnost\nnastavit data směrodatná pro začátek a konec jednotlivých úkolů.\nPodle typu lze rozlišit 2 druhy časových omezení:\nTvrdá (pevná) omezení, jejichž prostřednictvím fixujete přímo zahájení, či dokončení práce na úkolu. Musí začít – přesné datum, kdy musí nutně dojít k zahájení prací Musí skončit – přesné datum, kdy musí dojít k ukončení prací\nMěkká (pružná) omezení, která definují nejdříve možné a nejpozději přípustné konce práce na úkolu. Nezačne dříve, než – úkol nezačne před určitým datem, ale může být zahájen později Neskončí dříve, než – úkol neskončí před určitým datem, ale může skončit později Nezačne později, než – úkol nesmí být zahájen později, ale může být zahájen dříve Neskončí později, než – úkol nesmí skončit později, ale může skončit dříve Konečně poslední z možností časového plánování projektu představuje nastavení tzv. konečnéhotermínu. Jeho vytvoření nemá, na rozdíl od časových omezení, přímý vliv na zahájení/dokončení úkolu, spíš se jedná o jakéhosi hlídacího psa, který vás upozorní v okamžiku překročení zadaného termínu.\nNastavení základních projektových informací (datum zahájení, kalendář projektu)\nZákladní informace o projektu včetně kalendáře projektu nastavíte pomocí menu Projekt a nabídky\nInformace o projektu. Ve stejnojmenném dialogovém okně definujete jak datum zahájení, tak ivýchozí pracovní čas pro projekt. Dialogové okno můžete rozšířit i o vlastní pole organizace, která vytvoříte\npro entitu Projekt.\nObrázek 4.5 Nastavení\nInformací o projektu\nPokud máte dostatečná oprávnění od správce projektového serveru, pak kalendář vytvoříte zrozhraní Microsoft Office Project Web Access 2007. Přejděte do Nastavení serveru a v sekci Data organizace\nzvolte organizace. Poklepáním na tlačítko Nový Kalendář spustíte dialogové okno Změnit pracovní\nčas v aplikaci Microsoft Office Project 2007. Pokud používáte Microsoft Office Project 2007, 2003 nebo\n2002 Professional, pak přejděte pomocí menu Nástroje → Možnosti organizace a zvolte Otevřítglobální projekt organizace, a poté přejděte do menu Nástroje → Změnit pracovní čas. V edicích Standard\npak vytvoříte vlastní kalendář pomocí menu Nástroje → Změnit Pracovní čas.\nKalendář pojmenujte a definujte výjimky a pracovní dobu. Nepracovní dny typu svátků definujete\nna kartě Výjimky, kde nazvete danou událost a nadefinujete její rozsah zadáním dat. Pomocí tlačítka\nPodrobnosti pak nastavíte zvolený rozsah jako nepracovní čas, nebo jako jiný pracovní čas. Například\nsvátek sv. Cyrila a Metoděje a výročí upálení Jana Husa vypadají následovně:\nNově můžete nastavit i periodu, v jaké se nepracovní čas opakuje – v případě svátků tedy ročnífrekvenci. Tu nastavíte na kartě Podrobnosti, kam přejdete pomocí stejnojmenného tlačítka po označení\nZměnu pracovního času celého kalendáře provedete také poněkud odlišně oproti starším verzím, a sice\nna kartě Pracovní týdny. Nový pracovní čas celého kalendáře nastavíte pomocí tlačítka Podrobnosti,\nkteré použijete po označení Výchozího pracovního týdne. Z levého sloupce dní musíte nejprve vybrat\nty dny (pondělí–pátek), kterých se změna času týká, poté zvolte z trojice nabídek Nastavit pracovní čas\nObrázek 4.6 Nastavení\nsvátků v kalendáři\npro tento pracovní týden možnost Nastavení dnů na konkrétní pracovní časy a poté zadejte dotabulky pracovní čas pro jednotlivé dny.\nPoté, co kalendář nadefinujete, zavřete dialogové okno Změnit pracovní čas (pokud používáteprojektový server, pak bude třeba restartovat aplikaci Microsoft Office Project 2007 Professional) a přesvědčte\nse, že kalendář je přidán do seznamu. Nyní ho můžete používat jak jako kalendář projektu, tak i jako\nkalendář úkolu. Kalendář úkolu nastavíte na stejném místě jako konečný termín a časové omezení –\ntedy v dialogovém okně Informace o úkolu na kartě Upřesnit. Nejsnáze se na místo určení dostanete\ndvojím poklepáním na název úkolu.\nObrázek 4.7 Nastavení vlastního pracovního času kalendáře\nObrázek 4.8Nastavení vlastního kalendáře\nNastavení vzájemných závislostí\nPropojení úkolů můžete provést v aplikaci Microsoft Office Project 2007 hned několika způsoby. Před\nvlastním nastavením je třeba označit 2, či více úkolů, které chcete spojovat. Tyto úkoly označítepomocí klávesy poklekáním s přidrženou klávesou Shift (souvislý vícenásobný výběr), případně s klávesou\nCtrl (nesouvislý vícenásobný výběr).\nDůležité: Pokud použijete nesouvislý vícenásobný výběr, pak budou úkoly propojeny přesně\nv pořadí, ve kterém je vyberete! Pro nastavení závislosti použijte například Průvodce projektem a nabídku Plánování úkolů. K dispozici máte i tradiční možnost, a sice tlačítko Nastavit závislost obsažené vestandardním panelu nástrojů. Pokud použijete tento postup, nastavíte pouze základní typzávislosti, tedy Dokončení – Zahájení. Změnu typu závislosti provedete buď dvojím poklekáním na šipku vazby v Ganttově diagramu, případně v dialogovém okně Informace o úkolu na kartě Předchůdci. Obrázek 4.9 Průvodce projektem a nastavení vazeb\nProdlevy a předstihy\nProdlevu nebo předstih nastavíte obdobně jako závislosti, a to na kartě Předchůdci v dialogovém okně\nInformace o úkolu, případně dvojím poklepáním na šipku již nastavené závislosti v Ganttově diagramu\na zadáním prodlevy do políčka Prodleva dialogového okna Závislost mezi úkoly. Zadání můžete provést\nv časových jednotkách (absolutně), případně v % doby trvání předchůdce (relativně). Předstih zadejte\ntamtéž, pouze přidejte záporné znaménko. Obě operace jsou vyznačeny na obrázku 4.10 Nastavení\nprodlevy v pevných jednotkách a předstihu v % v dialogovém okně Informace o úkolu.\nČasová omezení a konečné termíny\nČasová omezení se nastavují v dialogovém okně Informace o úkolu, které opět spustíte dvojím\npoklepáním na název úkolu. Poté přejděte na kartu Pokročilé, kde definujte typ omezení zroz\nbalovacího seznamu a zadejte datum omezení. Konečné termíny naleznete tamtéž a nastavují se\nobdobně jako časová omezení. Z obrázku 4.11 Informace o úkolu a časová omezení je patrné, že\ndíky nastavení omezení nedojde k zahájení úkolu ihned po skončení předchůdce, ale sezpoždě\nním (pozor – nejedná se o prodlevu!). Zelená šipka pak indikuje, dokdy bude třeba úkoly splnit\ntak, aby se projekt nedostal do potíží.\nObrázek 4.10 Nastavení prodlevy v pevných jednotkách a předstihu v % v dialogovém okně Informace o úkolu\nOdhadnutím dob trvání jednotlivých úkolů, jejich následným propojením do síťového diagramu,doplněním časových omezení a konečných termínů získáte celkový časový plán projektu – harmonogram.\nDůležité: Srdcem každého harmonogramu je kritická cesta. Zjednodušeně řečeno se jedná o\ntakovou sekvenci úkolů (úkol – vazba – úkol), která svým rozsahem vymezuje čas potřebný ke\nsplnění celého projektu, tedy všech úkolů. Znalost kritické cesty má pro vás klíčový význam. Jednoduše řečeno víte, co je v projektu z pohledu času důležité, protože prodloužení doby trvání nebo posun úkolu na kritické cestě znamená posun termínu dokončení celého projektu. Projekty mívají 1 kritickou cestu, nicméně ta se může v průběhu projektu měnit. Tuto skutečnostvnímejte spíš jako teoretickou. Jak bude dále vysvětleno v částech věnovaných řízení projektu, změna kritické cesty, zejména v průběhu vlastní realizace projektu, je krajně nevýhodná. Informaci o kritické cestě, stejně jako ostatní detaily projektového plánu, byste rozhodně neměli zůstat dlužni svému týmu. Čím dříve s ním začnete komunikovat, tím dříve ho začnete připravovat na to, co bude v projektu důležité. V neposlední řadě může na základě zpětné vazby týmu dojít i ke změně odhadů dob trvání jednotlivých úkolů, nebo nastavených vzájemných závislostí mezi úkoly, a tím třeba i ke změně kritické cesty. Proto se vám prezentace, byť rozpracovaného, harmonogramu vyplatí. Obrázek 4.11 Informace o úkolu a časová omezení\nV závislosti na verzi aplikace Microsoft Office Project máte k dispozici pro přípravu takovéprezentace hned několik možností:\nPrezentace přímo v aplikaci Microsoft Office Project 2007 představuje pro vás, jako manažeraprojektu, určitě nejpohodlnější cestu. Nicméně, ne každý člen týmu tímto programem disponuje. Abyste\nzajistili svému projektu pozitivní public relations, bude lepší se opřít o některý z těchto postupů:\nSestavy – tiskové výstupy Microsoft Office Project 2007\nSestavy jsou jednoduché tabulkové výstupy, které snadno vytvoříte přímo v aplikaci Microsoft Of fice\nProject. Jejich podobu sice můžete ovlivnit např. přidáním polí, nastavením časové osy apod., ovšem\nstále se jedná o tabulky. Uložení sestav ve formátu tabulky Microsoft Office Excel, nebo výkresu\nve formátu Microsoft Office Visio, nově výrazně usnadňuje funkce Vytvořit sestavu.\nExport projektových dat do dokumentů Microsoft Office\nUkládání projektu do Microsoft Office představuje další ze standardních vlastností Microsoft\nOffice Project. Nicméně její obsah se verze od verze liší. Ať už používáte jakoukoliv verzi, vždy\nmůžete projekt uložit přímo do podoby běžné, nebo kontingenční tabulky. Naproti tomu uložení\nplánu do Microsoft Office Word, nebo Microsoft Office PowerPoint najdete pouze ve verziMicrosoft Office Project 2003. Tyto exporty však používejte pouze na malé projekty, případně propřehledy do 30 řádek úkolů. Větší totiž nemají smysl, vzhledem k prostoru 1 stránky, nebo snímku.\nNavíc, stejného výstupu dosáhnete prostým vytvořením obrázku projektu.\nUložení projektu jako stránky WWW\nUkládání do formátu HTML je shodné s exportem dat a má po vizuální stránce nesrovnatelně\nvyšší úroveň. Náhled do projektu umožníte v podstatě komukoliv, kdo má nainstalovanýinternetový prohlížeč, např. Windows Internet Explorer. Výslednou tabulku, kterou si nadefinujete,\nmůžete rozšířit o pozadí, např. šablonu HTML s vašimi firemními barvami a výstup ještězdokonalit i obrázkem projektu. Vznikne tak skutečně profesionální prezentace projektu. Ovšem pozor,\nstále se jedná o statickou podobu, do které se nepromítají změny v projektu. V aplikaci Microsoft\nOffice Project 2007 však tato možnost zcela chybí, minulé verze jí podporují.\nNáhled na projekt pomocí Microsoft Office Project Web Access 2007\npřináší zejména možnost prezentace projektu v reálném čase. Navíc, jak už název tohoto nástrojenapovídá, oprávnění uživatelé mohou na projekt nahlížet pomocí Windows Internet Explorer. Microsoft\nOffice Project Web Access představuje součást uceleného řešení Enterprise Project Management.\nPrezentace projektu s využitím Windows SharePoint Services\nVytvořením webové stránky projektu – pracovního prostoru projektu – získáte kromě prostoru pro\nvlastní publikaci plánu také možnost připojit k projektu další informace – dokumentaci, rizika\noznámení apod. Viz obrázek 2.3 Ukázka pracovního prostoru projektu na str. 25.\nZjištění kritické cesty\nKritickou cestu nejsnáze zjistíte v aplikaci Microsoft Office Project 2007 změnou zobrazení naSledovací Ganttův diagram. Tuto operaci provedete buď v Panelu zobrazení, nebo pomocí menuZobrazit → Sledovací Ganttův diagram. Kritické úkoly jsou vyznačeny červenou barvou.\nSestavy vygenerujete pomocí stejnojmenné nabídky, která ovšem změnila svou pozici. Namísto\nmenu Zobrazit a nabídky Sestavy naleznete v aplikaci Microsoft Office Project 2007 tuto nabídku\nv samostatném menu Sestavy, které obsahuje stejnojmennou nabídku. Chcete-li zobrazitkritic\nkou cestu pomocí sestavy, pak z kategorie Přehled zvolte sestavu Kritické úkoly.\nObrázek 4.12 Kritická cesta v zobrazení Sledovací Ganttův diagram\nObrázek 4.13 Tisková sestava Kritické úkoly\nUkládání projektu do souborů Microsoft Office systém 2007\nUložení do tabulkového formátu provedete pomocí menu Soubor → Uložit jako. Z nabízených\nformátů vyberete buď sešit aplikace Microsoft Office Excel, nebo kontingenční tabulku Microsoft\nOffice Excel. Poté se spustí Průvodce exportem (obdoba Průvodce importem viz částMyšlenko\nvá mapa, str. 32).\nVe druhém kroku si můžete práci usnadnit výběrem šablony Project Excel a rychle tak exportovat\ntabulku se seznamem úkolů, přehledem zdrojů a nastavená přiřazení zdrojů k úkolům. Export podle\ntéto šablony je ekvivalentní tabulkám Zadávání ze zobrazení Ganttův diagram (úkoly), Zadávání\nze zobrazení Seznam zdrojů (zdroje) a Použití ze zobrazení Použití úkolů (přiřazení). Tutopomůc\nku máte k dispozici pouze ve verzích Microsoft Office Project 2007 a 2003.\nPokud chcete exportovat jinak, nebo ve starších verzích, musíte tzv. mapu pro export vytvořit sami.\nAbyste nezůstali zcela na holičkách, jsou vám k dispozici předdefinované šablony, k nimžpřistoupí\nte výběrem nabídky Použij existující šablony ve 3. kroku průvodce exportem. Tu můžete v dalších\nkrocích upravit podle svých představ a určit tak, zda chcete exportovat údaje pouze o úkolech, nebo\ni o zdrojích a přiřazeních, a případně doplnit do exportu konkrétní pole aplikace Microsoft OfficePro\nject, které potřebujete. Zajímavou možnost představuje i založení exportu na tabulce. Tu si můžete\npředem definovat v Microsoft Office Project (více o tabulkách viz příloha Microsoft Office Project\n2007 – pokročilé techniky oddíl D. Vlastní tabulky), a tím celý proces ukládání zjednodušit.\nVizualizace projektu v ostatních aplikacích Microsoft Office\nAsi nejsnáze docílíte distribuci dat do ostatních aplikací kopírováním obrázku. Tuto funkcispus\ntíte poklepáním na ikonu Kamera zcela vpravo na standardním panelu nástrojů. V aplikaciMicro\nsoft Office Project 2007 naleznete nabídku kopírování obrázku i v menu Sestavy. Obrázek můžete\nbuď vytisknout, nebo uložit do souboru. Ten poté můžete zkopírovat do kteréhokolivdokumen\ntu Microsoft Office.\nObrázek 4.14 Ukázka šablony pro Export projektu do aplikace Microsoft Office Excel 2007\nProtože se standardně ukládá jako obrázek to, co je vidět na obrazovce, bude třeba pro ukládání\nvětších projektů malá pomůcka. Před ukládáním obrázku vyberte všechny buňky v projektupomo\ncí Ctrl+A. Poté v nabídce Kopírovat obrázek přepněte z nabídky Řádky na obrazovce na Vybrané\nřádky. Vyexportujete tak všechny řádky, ve kterých jsou data, prázdné řádky budou automaticky\noříznuty. Jak bylo řečeno, ukládání do Microsoft Office Word a Microsoft Office PowerPoint jste\nsi mohli usnadnit i pomocí průvodce exportem, kterým disponoval Microsoft Office Project 2003\nna panelu nástrojů Analýza.\nUkládání jako WWW stránky\nUkládání do formátu HTML je shodné s ukládáním do formátu Microsoft Office Excel 2007, které je\nvysvětleno výše. Také zde se setkáte se stejným průvodcem exportem dat s výjimkou absentující\nšablony Project Excel. Po výběru některé ze šablon, na nichž chcete založit export, můžetepomo\ncí tlačítka Upravit připojit jednak podkladovou grafickou šablonu (např. s logem vaší společnosti)\na jednak i obrázek (třeba ten, který jste si vytvořili podle návodu v předchozím bodu). Tatomož\nnost bohužel není nadále součástí Microsoft Office Project 2007.\nObrázek 4.15 Kopírování obrázku\nPřístup k projektům přes rozhraní Microsoft Office Project Web Access 2007 je realizováno přespřipo\njení k Microsoft Office Project Server 2007. Je tedy třeba, abyste znali adresu tohoto serveru, kterou\npoté zadáte do internetového prohlížeče. K náhledu přistoupíte pomocí nabídky Centrum projektů\na poklepáním na název projektu, který chcete zobrazit. Oproti předchozím metodám má přístuppro\nstřednictvím Microsoft Office Project Web Access 2007 dvě základní výhody: je zabezpečený a projekt\nje prezentován v reálném čase. K dispozici máte navíc i spoustu zobrazení – na kritickou cestunapří\nklad nahlédnete prostřednictvím zobrazení Sledování úkolů, které vyberete z rozevíracího seznamu\nvpravo vedle panelu nástrojů (viz obrázek 4.17 Sledování kritické cesty projektu v rozhraní Microsoft\nOffice Project Web Access 2007).\nPrezentace projektu prostřednictvím Windows SharePoint Services 3.0\nTato poslední možnost představuje rozšíření funkcionality řešení Enterprise Project management\no portálovou nadstavbu. Při publikaci projektu na server můžete vygenerovat webovou stránku\n(pokud jste tak neučinili prostřednictvím např. formuláře Iniciace projektu), která vám poslouží\npro ukládání dalších informací o projektu. K této stránce můžete přistoupit přímo, pokud znáte\njejí adresu, nebo nepřímo, např. z Microsoft Office Project Web Access 2007, jak je znázorněno na\nobrázku 4.18 Přístup k pracovnímu prostoru projektu na domovské stránce rozhraní Microsoft\nOffice Project Web Access 2007.\nPro starší verze je bohužel tabulka s přehledem webů schována v administraci služby Windows\nSharePoint Services a tak její zobrazení vyžaduje nastavení oprávnění.\nObrázek 4.16 Náhled na projekt uložený ve formátu HTML (Microsoft Office Project 2003)\nObrázek 4.17 Sledování kritické cesty projektu v rozhraní Microsoft Office Project Web Access 2007\nObrázek 4.18 Přístup k pracovnímu prostoru projektu na domovské stránce rozhraní\nProjekt vybudování komerčního centra se opět posunul. V této části se zaměříme na zopakování\nnastavení dob trvání úkolů, poté bude zrekapitulováno i propojení úkolů prostřednictvím vzájemných\nzávislostí, vymezení časových omezení a konečných termínů. Výsledkem tohoto úsilí bude zjištění jak\ndlouho bude projekt celkem trvat.\nNastavení doby trvání úkolů provedete v zobrazení Ganttův diagram, kde do sloupce Doba trvání\nzadáte dobu trvání pomocí kódů jednotek k jednotlivým úkolům patřícím pod souhrnný úkolVšeobecné podmínky.\nDoba trvání se „usazuje“ do nastaveného kalendáře projektu a výsledkem tohoto procesu jezobrazený pruh v Ganttově diagramu.\nNásleduje přehled dob trvání a kódů, které je třeba zadat do sloupce Doba trvání pro úkoly patřící\npod souhrnný úkol Všeobecné podmínky.\nObdržet výzvu k zahájení práce a podepsat smlouvu 45 m\nPředložit dokumenty o záruce a pojištění 3 h\nPřipravit a předložit časový plán projektu 2 d\nPřipravit a předložit časový rozvrh splátek 3,5 d\nZískat stavební povolení 1 ut\nPředložit předběžné prováděcí výkresy 1 t\nPředložit požadavky na měsíční platby 0,25 měs. Obrázek 4.19 Doby trvání úkolů v projektu Komerční centrum\nV projektu je též i ilustrován speciální typ časové jednotky – uplynulý týden – tedy čas bez ohledu na\nkalendář (nonstop aktivity). Stejným způsobem projdete i ostatní úkoly projektu.\nNásledně vytvořte vazby – nejprve mezi úkoly dílčími a poté mezi úkoly souhrnnými. K nastavení\nvazeb použijte pomocníka projektu, kde přejděte na odkaz Plánování úkolů. Onačením názvů úkolů\nnastavíte vzájemné závislosti podle následujících skutečností:\nJakmile bude podepsaná smlouva, zažádáte o stavební povolení.\n– Označíte úkol č. 7 +klávesa Ctrl + klepnutí na úkol č. 3 a klepnete na vazbu Dokončení –Zahájení.\nÚkoly Předložení dokumentů, časového plánu a rozvrhu splátek musí být jeden po druhém.\n– Označíte úkol č. 4 + klávesa Shift + označte úkoly č. 5 a 6 + nastavte vazbu Dokončení –Zahájení.\nÚkoly Obdržet výzvu k zahájení práce a podepsat smlouvu mohou začít současně.\n– Označte úkol č. 3 + klávesa Shift + označte úkol č. 4 a nastavte vazbu Zahájení – Zahájení.\nPoté, co získáte stavební povolení, je třeba počkat 15 pracovních dní a poté lze začít připravovat\núkol Předložit požadavky na měsíční platby.\n– Označte úkol č. 7 + klávesa Ctrl + označte úkol č. 9 a nastavte vazbu Dokončení – Zahájení.\nPoté dvakrát poklepejte na název úkolu č. 9 a spusťte dialogové okno Informace o úkolu a na\nkartě předchůdci nastavte prodlevu + 15 d.\nÚkoly Připravit a předložit časový rozvrh splátek a Předložit předběžné prováděcí výkresy musí\n– Označte úkol č. 6 + klávesa Ctrl + označte úkol č. 8 a nastavte vazbu Dokončení – Dokončení.\nZískání stavebního povolení vám umožní též zahájit zprovozňování kanceláře stavby.\n– Označte úkol č. 7 + klávesa Ctrl + označte úkol č. 22 a nastavte vazbu Dokončení – Zahájení.\nKonečně nastavte vazbu mezi souhrnný úkol Všeobecné podmínky, milník Kontrola asouhrnného úkolu Pořízení Rozsáhlých celků tak, aby šly postupně.\n– Označte úkol č. 2 + klávesa Ctrl + označte úkol č. 10 a 11 + nastavte vazbu Dokončení –Zahájení.\nPoté, co jste pospojovali všechny úkoly, jste zjistili celkovou dobu trvání – viz doba trváníSouhrnného úkolu projektu. Celkem nyní realizace vychází na cca 115 dní.\nAby byl harmonogram projektu kompletní, zbývá doplnit časová omezení a konečné termíny. V případě\ntohoto projektu nastavíte pouze Konečný termín k úkolu Kontrola. Se zadavatelem jste se dohodli, že\nsplnění souhrnného úkolu Všeobecné podmínky nesmí překročit 12. 2. 2008. Podle aktuálního plánu\nto vypadá, že to bez problémů stihnete – Kontrola by měla proběhnout už o 5 pracovních dní dříve, ale\nnezapomeňte, že během projektu se může stát cokoliv. Milník se zobrazí v podobě zelené šipky vpravo od\npruhu úkolu v Ganttově diagramu – viz obrázek 4.20 Harmonogram projektu Komerční centrum.\nKonečný termín nastavte v dialogovém okně Informace o úkolu na kartě Upřesnit.\nManažerské desatero pro práci s časovým\nSečteno a podtrženo, neměli byste při plánování projektu z pohledu času opomenout následující„desatero“, které vás odrazí k úspěšnému řízení časové dimenze projektů:\n1. Neobcházejte Zlaté pravidlo plánování a nesnažte se projekt plánovat od stolu. Projekt je založen\nna týmové spolupráci. Jedná se o ne vždy známou a probádanou cestu, kde je určitě lepší se\nopřít o své kolegy. O úspěchu projektu navíc nerozhoduje plán, ale skutečnost. A při realizaci\nmusíte mít tým nutně na své straně.\n2. Nesnažte se jevům jako Studentský syndrom, či Parkinsonův zákon bránit. Tyto prvky jsou\ntotiž součástí přirozeného lidského chování a úsilí o jejich eliminaci pro vás znamená pořádnou\nporci manažerské práce. Spíše se s jejich existencí smiřte a pokuste se na ně projekt z pohledu\nčasového plánu dobře připravit.\n3. Dimenzujte dobu trvání úkolů na dobu trvání projektu. Při odhadování doby trvání každé\nčinnosti si položte otázku: „Jak dlouho trvá celý projekt?“ Pokud dovolíte, aby např. vprojektu, který trvá 10 dní, byl úkol delší, než 5 dní, vystavujete se zvýšenému riziku nedokončení\nprojektu podle plánu. Pokud se totiž takový úkol zpozdí, zpravidla nemáte moc šancí projekt\nzachránit. S výjimkou přírodních, nebo technologických procesů se vám rozhodně vyplatí\nrozpracovat takové úkoly do menších částí. Obrázek 4.20 Harmonogram projektu Komerční centrum\nManažerské desatero pro práci s časovým harmonogramem projektu\n4. Věnujte nastavení vzájemných závislostí dostatek pozornosti. Zodpovědnost manažeraprojektu velí vědět o možných rezervách a pracovat s nimi. Pokud vzájemné propojování úkolů\nzanedbáte, sami si svazujete ruce pro řízení projektu. 5. Jednoduchost se nevyplácí. Nebojte se poskládat úkoly do husté sítě. Každý úkol, který sepodaří dostat z kritické cesty, se stává jednodušeji řiditelným. Projekty, které mají většinu úkolů na\nkritické cestě, paradoxně kladou větší nároky na schopnosti manažera projekt uřídit. 6. Nespěchejte s časovými omezeními a konečnými termíny. Jejich nastavení můžete klidně nechat\naž na úplný konec přípravy plánu. Často zjistíte, že mnohá omezení nejsou vůbec potřeba.\nObzvlášť po přiřazení zdrojů a vyřešení jejich kapacitních přetížení. 7. S časovými omezeními zacházejte opatrně. Každé nastavené omezení má negativní vliv na\ndynamiku plánování. Každý posun v projektu pak může plán svázaný omezeními znehodnotit. Zejména tvrdá omezení používejte jen výjimečně a pouze u věcí, které nemůžete ani\nv nejmenším ovlivnit, jako např. odjezd vlaku, podání daňového přiznání apod. 8. Využívejte konečných termínů. Naopak konečné termíny představují výborného pomocníka.Nastavujte je zejména na dokončení důležitých celků nebo za konec nekritických cest. Správně nastavený\nkonečný termín vás může s předstihem upozornit na problém a poskytnout vám čas na reakci. 9. Harmonogram konzultujte s týmem a prezentujte celek, nebo jeho části, tak často, jak jen to bude\nmožné. Kromě pozitivního dopadu na motivaci týmu se vyvarujete nutnosti přeplánovávat fáze\nnebo dokonce celý projekt. Prezentací kritické cesty připravíte tým na to, co bude důležité.\nA důležitá rada na závěr:\n10. Plánujte s ohledem na řízení projektu. Plány se nedělají proto, aby se projekt naplánoval, ale\nproto, abyste projekt uřídili!\nV poslední kapitole věnované plánování projektu bude řeč o nákladech a potažmo i ozdro\njích. Ty mají pochopitelně na peněžní toky v projektu zásadní vliv, konkrétně na variabilní\nsložku nákladů. Vedle variabilních existují v projektu pochopitelně i náklady fixní.\nBližší seznámení s poslední dimenzí trojimperativu umožní též věnovat pozornostvzájem\nným relacím jednotlivých podmínek. Logickou vazbu mezi kvalitou provedení a náklady\nasi netřeba dlouze rozebírat. Mnohem zajímavější však bude vazba mezi náklady a časem,\na to z toho prostého důvodu, že s ní budete jako manažer projektu moci pracovatmno\nDůležité: Zkrácení projektu vyvolá zpravidla dodatečné náklady.\nObrázek 5.1 Zkrácení času a nárůst nákladů\nKonečně poslední téma, které bude otevřeno, se bude týkat práci s projektovými výnosy a Cash flow.\nPŘÍKLAD: ODSTÁVKA VÝROBNÍHO ZAŘÍZENÍ\nOdstávky výrobního zařízení představují noční můru nejednoho manažera. Na jednu stranu je\npotřeba udržet kvalitu výroby, a tedy udržovat technologické vybavení v provozuschopném stavu,\nna druhou stranu každý den věnovaný opravám stojí peníze, a to zejména na ušlém zisku, který je\nztracen z důvodu omezení, nebo přerušení výroby.\nJe tedy zřejmé, že na odstávky je pohlíženo jako na nutné zlo a existují obrovské tlaky především nazkrácení doby s omezenou, nebo zastavenou výrobou. Na druhou stranu každá ušetřená hodina něco stojí.\nToto dilema nákladů a příjmů se promítá do všech fází projektu, především do plánování a řízení.\nV zásadě existují dva přístupy k plánování nákladů projektu:\nShora dolů: od zákazníka k úkolům\nTento postup bývá používán zejména u projektů realizovaných pro externího zadavatele, kdy\nse celková cena vyplývající z uzavřené smlouvy „porcuje“ na jednotlivé úkoly.\nZdola nahoru: od úkolů k rozpočtu projektu\nV tomto případě jsou východiskem náklady na jednotlivé úkoly, které posléze sčítáte, a tímdostáváte celkový rozpočet projektu. Tento případ je častější u interních, nebo vývojových projektů,\nkdy nemusí být předem jasné, kolik projekt bude stát. V případě, že tato cesta povede k částce,\nkterou nebude např. vedení společnosti akceptovat, pak můžete provést revizi nákladů třeba\ni směrem odshora. Fixní náklady Plánování fixních nákladů na projekt znamená definici a přiřazení na čase nezávislých položek k úkolům. Pozor, pro pevné náklady existuje ve všech verzích Microsoft Office Project podstatná výjimka. Týká semožnosti definovat pevné náklady také pro souhrnné úkoly. Ostatní ze standardních polí aplikace Microsoft Office Project 2007 obsahující číselné (např. doba trvání) informace fungují tak, že hodnoty souhrnných úkolů jsou automaticky dopočítávány podle hodnot dílčích úkolů. Pevné náklady tedy můžete definovat pro každý úkol, tedy i pro souhrnný úkol projektu. O součet nákladových položek, který byste asi čekali, nepřijdete. Pro tyto účely však slouží jiné ze standardních polí obsažených v Microsoft Office Project 2007, a sice pole Náklady. Jako pevné náklady zadejte veškeré jednorázové platby, které budou vynaloženy na daný úkol (např. platba za vystavení stavebního povolení apod.). Takto evidujte také náklady na úkoly, které zadáteexterním subjektům a jejichž realizaci pokryjete smlouvou. Z pohledu časového rozlišení můžetenabíhání těchto nákladů rozložit buď rovnoměrně po celou dobu trvání úkolu, k němuž jsou vztaženy, nebo můžete nechat pevné náklady vstoupit do projektu v okamžiku zahájení/dokončení daného úkolu. Toto nastavení je velmi důležité zejména u rozsáhlých a nákladných projektů. Vynaložit 1 000 000 Kč okamžitě totiž rozhodně není totéž, jako splácet stejnou částku po dobu několika měsíců, či let.\nPro zadávání pevných nákladů budete v aplikaci Microsoft Office Project 2007 potřebovat změnit\ntabulku, která je součástí zobrazení Ganttův diagram. Standardně je nastavená tabulka s názvem\nZadávání. Její změnu provedete nejjednodušeji pomocí klepnutí pravým tlačítkem myši dolevého rohu tabulky, a tím otevřete nabídku Tabulka, která obsahuje přehled dalších tabulek, jež máte\nk dispozici. Poté zvolíte tabulku Náklady.\nKapitola 5 – Plánování projektu: Dimenze nákladů\nDo sloupce Pevné náklady pak zadáváte pevné platby související s úkolem. Všimněte si, žesou\nčet nákladů se počítá ve sloupci Náklady, který je též součástí tabulky. Časové rozlišení pro určení\ntypu nabíhání nákladů nastavíte ve sloupci Nabíhání pevných nákladů, kde zvolíte způsobnabí\nhání, který odpovídá skutečnosti.\nVariabilní náklady a zdroje projektu\nVariabilní náklady jsou tedy náklady, které mají vazbu na čas, tedy dobu trvání úkolů. Nejčastěji bývají\nv projektech zastoupeny ve formě platby za materiál, či práci. V nové verzi Microsoft Office Project\n2007 přibyla i kategorie nákladových zdrojů, tedy plateb vázaných na úkoly (např. pronájemzaříze\nní, platba faktury apod.).\nKaždý zdroj má svou cenu, ať už se jedná o vašeho kolegu, nebo o externího dodavatele. Stejně tak\ni materiál, který na realizaci projektu hodláte spotřebovat, má svou cenu. Pečlivou evidencí nákladů\nna práci a na spotřebu položíte základ pro úspěch i v poslední z dimenzí trojimperativu.\nA: Materiálové zdroje\nJak již bylo řečeno, materiálové zdroje reprezentují především zdroje, které budou během projektu\nspotřebovány. V závislosti na vašem rozhodnutí může být jejich spotřeba jednorázová, nebo vztažená\nObrázek 5.2 Pevné náklady a celkové náklady projektu\nOvšem materiálovými zdroji nemusí být pouze materiál. Microsoft Office Project 2007 pracuje se zdroji\nmateriálovými jako kapacitně neomezenými. Jako materiálový typ zdroje můžete nastavit například\npracovníky externích firem apod., u kterých nechcete sledovat, vyhodnocovat a řídit vytížení.\nZ pohledu nákladového můžete u materiálových zdrojů definovat jak standardní sazbu – tedy peněžní\nvyjádření spotřeby jednotky daného materiálu (kus, litr apod.), tak i jednorázové náklady na použití,\nkteré naběhnou v okamžiku použití materiálového zdroje, tedy v okamžiku zahájení úkolu, k němuž\ntakový zdroj přidáte. Aplikace Microsoft Office Project 2007 nabízí širokou škálu polí pro popis azatřídění daného zdroje.\nV této souvislosti si dejte pozor na definici jednotky, kterou budete označovat jako jednici materiálu.\nNikdy nezačínejte popisek číslem – po přiřazení k úkolu může být tato jednotka matoucí zejména pro\nzdroje, které budou zodpovídat za realizaci projektu. Ilustrací uvedeného problému je úkol nákupu\nluxusního vozu do spotřebitelské soutěže.\nPřiřazovat zdroje můžete obecně jak k souhrnným, tak i k dílčím úkolům. Nezapomeňte však, že\njak definice, tak i přiřazení jakýchkoliv zdrojů musí být především jasné a srozumitelné pro ostatní\núčastníky projektu, nikoliv pouze pro vás. V tomto světle se nemusí přiřazení zdrojů k souhrnným\núkolům (tedy nasazení daného zdroje na všechny dílčí úkoly – resp. na celou dobu trvánísouhrnného úkolu) vyplatit. Proto přiřazujte raději pouze k úkolům dílčím – vždy bude jasné, kdo odpovídá\nza daný úkol (práci) a jaký materiál k tomu má použít. Z obrázku 5.4 Přiřazení materiálového zdroje\nk souhrnnému úkolu jsou patrné.\n1. Přiřazený zdroj není indikován v Ganttově diagramu .\n2. Použití zdroje je vztaženo na celou dobu trvání souhrnného úkolu, včetně prodlev apod. Obrázek 5.3 Jedno, nebo jedenáct aut?\nSpotřebu materiálového zdroje můžete vyjádřit pro každý úkol dvojím způsobem: a to nastavením\ncelkového počtu spotřebovaných jednotek, nebo počtu jednotek za danou časovou jednotku(hodi\nna, den, týden apod.).\nDefinice materiálových zdrojů\nNa rozdíl od fixních nákladů, kdy stačilo změnit tabulku v zobrazení Ganttův diagram, bude nyní\ntřeba změnit celé zobrazení. Veškeré zdroje – tedy i materiálové – totiž definujete a spravujetestan\ndardně v aplikaci Microsoft Office Project 2007 v zobrazení Seznam zdrojů. Změnu zobrazenípro\nvedete buď v panelu zobrazení, případně pomocí menu Zobrazit, kde vyberete Seznam zdrojů.\nMateriálový zdroj poté nazvěte a nezapomeňte změnit typ zdroje ze standardně nastaveného typu\nPracovní na Materiálový. Do ostatních sloupců doplňte identifikační údaje usnadňující zatřídění\nzdroje – např. kód, skupina. U jednotek pozor na číselná označení. Místo 1 ks volte ks, místo 250 ml\nraději použijte ml 250 apod. Ve sloupci standardní sazba definujte náklady na jednotku, konečně\nnáklady na použití daného zdroje nadefinujete ve stejnojmenném sloupci.\nPřiřazení materiálových zdrojů\nPřiřazení všech typů zdrojů docílíte pomocí dialogového okna Přiřadit zdroje, které spustíte vzobra\nzení Ganttův diagram. Do zobrazení se přepněte opět pomocí Panelu zobrazení, případně pomocí\nObrázek 5.4 Přiřazení materiálového zdroje k souhrnnému úkolu\nmenu Zobrazit → Ga\nRektořík Jaroslav, Pirožek Petr, Nová Jana


Kudy z nudy - #světovéČesko a západočeské lázně: města lázeňského trojúhelníku na seznamu UNESCO\nÚvod > Aktuality > #světovéČesko a západočeské lázně: města lázeňského trojúhelníku na seznamu UNESCO\n#světovéČesko a západočeské lázně: města lázeňského trojúhelníku na seznamu UNESCO\nVydáno24. července 2021\nlázně Karlovy Vary trojúhelník památka UNESCO projekt dovolená Evropa Mariánské Lázně Františkovy Lázně UNESCO výlet termální pramen architektura víno palác\nJedenáct lázeňských měst, sedm evropských zemí a společné úsilí o zápis na Seznam UNESCO: to je mezinárodní projekt Slavné lázně Evropy / Great Spas of Europe. Objeví se slavné lázně včetně těch ze západočeského lázeňského trojúhelníku na prestižním seznamu už letos v létě? To byla otázka, kolem níž se v posledních měsících točil celý lázeňský svět. A jak to dopadlo? Stručně řečeno: Jsou tam!\n4,3/5 (6 hodnocení)\nTypická architektura evropských lázní: Františkovy Lázně a rakouské lázně Baden bei Wien\nMezinárodní projekt Slavné lázně Evropy je výjimečným dokladem fenoménu evropského lázeňství, které vzkvétalo především od 18. do počátku 20. století. Lázeňství v té době přineslo nejenom řadu inovativních myšlenek v oblasti balneologie i medicíny, ale za pozornost stojí i samotná lázeňská města. Setkávali se v nich lidé z celého světa a lázně tak měly obrovský význam pro demokratizaci evropské společnosti. Svou roli hraje i jejich výjimečná architektura s kolonádami a promenádami, vilami, parky a zahradami, a také stovkami minerálních pramenů. Příběhy velkých osobností, počátky cestování jako nového způsobu trávení volného času, kulturní dědictví i filozofická podstata: to všechno spojuje jedenáct nejkrásnějších lázeňských měst Evropy. Našim Mariánským Lázním, Karlovým Varům a Františkovým Lázním v projektu Slavné lázně Evropy dělají společnost německá města Baden-Baden, Bad Ems a Bad Kissingen, belgické město Spa, francouzské Vichy, italské Montecatini Terme, rakouské město Baden bei Wien a anglický Bath.\nČeský lázeňský trojúhelník\nNejvětší lázeňské město v České republice s přírodními termálními prameny, hluboké údolí říčky Teplé, skály a zalesněné kopce: to jsou Karlovy Vary. Jméno připomíná, že je podle pověsti založil už ve 14. století král a císař Karel IV., ovšem malebné lázeňské město vznikalo hlavně od konce 19. a počátku 20. století ve stylu historismu a secese. Dnešní Karlovy Vary jsou kosmopolitní a stylové město s neopakovatelnou atmosférou, jedině tady také spatříte gejzír horké minerální vody zvaný Vřídlo, tryskající až do výšky 12 metrů.\nPodobně jako Karlovy Vary i Mariánské Lázně patřily a patří a patří k oblíbeným cílům evropských panovníků, šlechticů, státníků a politiků, slavných spisovatelů, skladatelů a vědců. Město plné krásných parků je dokonalým příkladem lázeňských měst: jeho architekturu nenarušily pozdější přestavby, a tak tu můžete mít pocit, že jste se vrátili do časů klasicismu na počátek 19. století. Centrem lázeňského života je novobarokně secesní litinová kolonáda s bohatou dekorativní výzdobou a několika prameny. Před ní objevíte zpívající fontánu, kde hudbu každý večer doplňuje velkolepé osvětlení.\nČeský lázeňský trojlístek doplňují Františkovy Lázně, založené v roce 1793 na počest budoucího rakouského císaře Františka I. V úpravném městě s šachovnicovým půdorysem a řadou klasicistních a empírových budov, si pro štěstí sáhněte na sochu chlapečka s rybou a užijte si pobyt v aquaparku Aquaforum.\nLístek do UNESCO\nJaká vlastně je historie projektu Slavné lázně Evropy? V roce 2006 nechal Karlovarský kraj zpracovat odborné posouzení historických lázní a předložil jej Ministerstvu kultury spolu s žádostí na zařazení na indikativní seznam UNESCO. V roce 2010 Národní památkový ústav připravil srovnávací analýzu světového lázeňského dědictví, a protože větší šanci na zápis do UNESCO mají společné nominace lokalit ve více zemích, k našemu západočeskému lázeňskému trojúhelníku se vytipovala další významná evropská lázeňská města. V následujících letech byly zpracovány odborné podklady a nominační dokumentace, která pak byla v lednu 2019 předložena Centru světového dědictví v Paříži. Rozhodnutí o zápisu na Seznam světového dědictví UNESCO se očekávalo už na přelomu června a července 2020, ale vše posunula světová pandemie covid-19. Čekání na konečné rozhodnutí se proto o rok posunulo.\nIkona francouzského lázeňství: Vichy\nNejprestižnější a nejznámější francouzské lázně se jmenují Vichy. Lázeňské město sloužilo za vzor ostatním ve Francii i v koloniích, přezdívalo se mu Královna lázní a stalo se prvními lékařsky předepisovanými lázněmi v Evropě v roce 1861. Císař Napoleon II., který trpěl revmatismem, dokonce nechal zdejší prameny prohlásit místem veřejného zájmu. Zdejší voda v lahvích, „reine des villes d´eaux“, se stala základem pro výrobu značkové kosmetiky a produktů péče o pokožku celého těla v laboratořích Vichy.\nVelká Británie a římský přepych v lázních Bath\nMěsto Bath v jihozápadní Anglii patří k deseti nejnavštěvovanějším místům v zemi. Z historických románů je známe jako ideální místo pro setkávání, flirtování a domlouvání obchodů i sňatků, proslavilo se ale zejména jako město vybudované kolem přírodních horkých pramenů. Už v římské době tu vznikly lázně, později pak elegantní domy s jednotným průčelím, které připomínají paláce, budované z místního kamene zlatavé barvy.\nBelgické lázně Spa\nSláva belgického města Spa dosáhla dokonce takové úrovně, že se jeho název stal v 18. století termínem pro odpočinek a relaxaci. Jejich pověst prý odstartoval císař Petr Veliký: když se tu v roce 1717 podrobil lázeňské kúře, staly se lázně Spa módním místem pro setkávání evropské aristokracie. Odpočinek si tu užívali císař Josef II., Casanova nebo Victor Hugo, čtenáři detektivek pak Spa znají jako rodiště detektiva Hercula Poirota.\nItálie a Montecatini Terme\nNejslavnější italské lázně Montecatini Terme objevíte v Toskánsku. Založil je arcivévoda Leopold I. Toskánský, když začal koncem 18. století využívat prameny bohaté na síru. To vedlo k rozvoji městečka jako nové lázeňské destinace. Největší prosperity lázně dosáhly na počátku 20. století; z té doby také pochází většina lázeňských hotelů a vil včetně kasina, divadla, kostelů a soukromých domů. Typické jsou pro Montecatini Terme elegantní kolonády, díky nimž se městu přezdívá „italské Karlovy Vary“.\nNěmecko: Baden-Baden, Bad Ems a Bad Kissingen\nPodobně jako u nás i v Německu se o zápis ucházejí tři lázeňská města, ale na rozdíl od Mariánských Lázní, Karlových Varů a Františkových Lázní se nedá mluvit o trojlístku či trojúhelníku: města totiž dělí dvě až tři stovky kilometrů. Věhlasné lázeňské letovisko Baden-Baden je známé jako malé německé Monako, cíl domácí smetánky i zahraničních návštěvníků. Najdete tu přepychové hotely, největší evropské kasino i dostihové závodiště, o jeho skvělou pověst se v minulosti postarali mezinárodně uznávaní skladatelé včetně Hectora Berlioze, Jacquese Offenbacha, Johannese Brahmse a Clary Schumannové. Také kouzelné lázeňské město Bad Kissingen, ležící na řece Fränkische Saale na samém severu Bavorska, mělo slavné hosty. Sílu léčivých pramenů slané minerální vody si tu vychutnávali bavorští králové Ludvík I. a Ludvík II., rakouský císař František Josef I. se svou chotí císařovnou Sissi, anebo říšský kancléř Otto von Bismarck. Pobyt v lázních ho málem stál život, právě tady na něj byl totiž spáchán neúspěšný atentát. Posledním německým lázeňským městem je Bad Ems u řeky Lahn, místo, objevené již Římany. Pompézní lázeňské domy a vily doplňuje například zámek Balmoral, Villa Monrepos či technická památka Malbergbahn, lanovka, která sloužila pro trávení volného času a rekreaci již na konci 19. století.\nRakouské lázně Baden bei Wien\nMěstečko Baden bei Wien bylo oblíbenou letní rezidencí císařů, králů a celé vybrané společnosti. Řadu let tu strávil Ludwig van Beethoven a složil zde řadu svých děl včetně Symfonie č. 9, zatímco v paláci Attems (dnešní Café Central) Clemens Lothar Wenzel princ Metternich naplánoval spolu s císařem Františkem I. Vídeňský kongres. Hosty okouzluje také vůní růží: zdejší rozárium pečuje o jednu z největších sbírek růží v Evropě. Lázně si oblíbili milovníci vína: gurmánský zážitek poskytnou především vína typická pro oblast Thermenregion, jako je Rotgipfler a Zierfandler, a samozřejmě také typická nabídka místních vinných lokálů Heurige.\nKempování v Česku: 10 tipů, kam do kempu v Západočeských lázních\nChystáte se na dovolenou do kraje lázeňských měst, léčivých pramenů a hlubokých lesů? Jestliže navíc dáváte předost ubytování v kempu než v drahém hotelu, budou se vám hodit naše tipy. Na výběr máme útulné chatky, stellplatzy pro karavanisty i místa pro rodinné stanování u vody. Letošní léto v Západočeských lázních bude nezapomenutelné!\n12 tipů, kam jít k vodě v Západočeském lázeňském trojúhelníku\nTuristický region Západočeské lázně skýtá mnoho příležitostí k vodním radovánkám. Najdete zde nejen množství minerálních pramenů, ale také řadu možností k příjemnému letnímu osvěžení v zatopených kaolinových lomech s průzračnou vodou, v přehradních nádržích anebo rybnících. Komu by se nechtělo do přírodní vody, může si vybrat z lázeňských bazénů.\nČesko-bavorský geopark Egeria – vydejte se na cestu časem do dávné minulosti Země\nPoznejte již druhý geopark v České republice. Geopark se rozkládá na bavorském území v okresech Bayreuth, Neustadt – Waldnaab, Tirschenreuth Wunsiedel a na české straně v Karlovarském a Plzeňském kraji.\nPřestože Karlovy Vary založil král a císař Karel IV. již roku 1350, zprávy o blahodárných účincích zdejších termálních i minerálních pramenů se rozletěly do světa až v 18. a 19. století. Nicméně od té doby se příliv hostů nezastavil a dnes Karlovy Vary právem patří mezi nejznámější lázně v Evropě.\nDopřejte si na Valentýna lázeňskou romantiku ve dvou\n20 tipů, kam za kouzlem zimy v Krušných horách\n20 tipů, kam za zdravím do lázní


Kapitola XXIII. - Hrajeme, hrajeme a zase hrajeme! | Divadlo Jana Kašky - Zbraslav\nÚvodní strana / Program děti / 25 let loutkářského souboru (F.... / Kapitola XXIII. - Hrajeme, hrajeme a zase hrajeme!\nKapitola XXIII. - Hrajeme, hrajeme a zase hrajeme!\nBývávaly doby, kdy se některé soboty nehrálo, třeba o jarních prázdninách nebo o Velikonocích... Na takové úlevy musíme chtě-nechtě zapomenout! Také bývávala jalová údobí, kdy návštěvnost v divadélku poklesla, třeba začátkem roku, nebo když se na jaře vylepšilo počasí. I tohle pravidlo z ničeho nic přestalo platit! Inu, z ničeho nic... Zbraslav se rozrostla, do nově postavených domů ve Slunečním městě a ve čtvrti pod Baněmi se nastěhovalo množství mladých rodin s malými dětmi. Také nám na sobotní představení začala chodit spousta dospělých, takže se stane, že jednoho dvouletého caparta doprovází maminka, tatínek a ještě babička. A všichni se vyloženě těší na "profláknutou" pohádku "Sůl nad zlato", (nebo nějakou jinou), a když náhodou dítě zlobí, (třeba právě "Sůl nad zlato" není vhodná pro batolata), je zpacifikováno a musí vydržet. Smutné je, že ceduli "Dnes vyprodáno!" věšíme na vchodové dveře čím dál tím častěji a čím dál tím dřív. A vysvětlovat dítěti, že se do hlediště už nevejde, je těžké, přetěžké...\nKdyž si František Kadleček při oslavách 10. výročí Rolničky pochvaloval, jakou máme výtečnou návštěvnost, že nám chodí na představení průměrně skoro 40 diváků, (viz kapitola XV.), netušil, jak takové číslo bude za pár let vyhlížet směšně, ba přímo absurdně. Dneska když prodáme pouhých 70 lístků, vrtíme hlavami a divíme se, proč přišlo tak málo lidí!\nAle z jiného soudku! (Óda na výtečnou návštěvnost se mi vleče, a nejspíš vyznívá trochu jako samochvála.) Musím konstatovat, že soubor Rolnička se stabilizoval. Zůstali i Ivan a Eva Kočovi, kteří přestali být manžely, (rozvedli se, což byl pro všechny ve spolku šok). A členstvo se rozmnožilo o nové akvizice. Přišla paní učitelka Martina Košatková (Váchová), majitelka silného a nosného hlasu, která převzala v "Pejskovi a kočičce" i v "Červené Karkulce" role vypravěček, tedy role, na které se všechny případné adeptky tvářily vyloženě kysele. Ono zvládnout armádu dětí v přeplněném hledišti není jednoduché - a Martina to dokáže!\nRozvedení Kočovi přivedli do divadla Jitku Jirákovou. Okamžitě zapadla do party (činoherní i loutkářské) a s velkou bravúrou dělá vše, co je právě potřebné. Kristýnu Fiedlerovou nám doporučila paní Líba Vedralová. Kristýnka má vysoké ambice, začala drobnostmi u loutkářů, ale zakrátko zvládla i nejsložitější interpretační úkoly. Honzu Solperu zase mezi nás přivedly sestry Warausovy. Ohromným způsobem se učí, sotva se u nás otočil, už působí v nejrůznějších oblastech loutkářské "profese". Jitka, Krystýna i Honza inklinují ke všem divadelním formám, které může Zbraslavská kulturní společnost nabídnout. Jejich zapojení do naší pestré činnosti je maximální, a to ani jeden z nich není ze Zbraslavi. Jitka dojíždí z Butovic, Kristýna z Písnice a Honza dokonce z Černého Mostu. Vůbec je v současnosti v ZKS dost velký počet "přespolních" členů. O čem to asi svědčí...?\nAle nováčci se rekrutují i, tak říkajíc, z "domácí provenience". Ze skupiny Tomáše Vacka při Základní umělecké škole pochází Petr Olša. On a jeho mladí spolužáci přešli pod křídla ZKS, když pro školní škamny poněkud zestárli (a následně byl literárně-dramatický obor při ZUŠ zrušen). Ale většinou se věnují ochotnické činohře. Ovšem Petr má výjimečný talent pro jevištní techniku. Osvětlení a ozvučení inscenací není pro něho pouhým koníčkem, ale i zaměstnáním, (pochopitelně ne u nás, profesním technikem je v pražském Švandově divadle). Karel Čeleda zajásal, když našel v Péťovi pomocníka a spolupracovníka, který ho může ve všech směrech zastoupit. Navíc se Petr velice svědomitě stará o naše internetové stránky.\nKdyž mezi nás zavítal mladičký David Hanuš, napadlo mě: Jeho příchod symbolizuje kontinuitu! Loutkové divadlo s námi začal hrát vnuk Ivanky a Petra Hamplových! Ne že bych nějak přeceňoval rodinné klany, (o Warausových už byla řeč), spíš Davidův příchod v mém povědomí převážil pomyslnou misku vah jednoznačně směrem k optimismu. Ještě poměrně před nedávnem jsme si říkali: Rolnička stárne! Za čas vyhyneme po meči i po přeslici! Ale dneska jsou podobné obavy ty tam. Rolnička mládne (a to přesto, že čas nelze zastavit)! Vždyť třeba v "Pohádce o zlém vlku a nezbedných prasátkách" je mezi vodiči absolutně nejstarší včerejší dorostenka Blanka Velemínská!\nDo této kapitoly patří ještě několik čísel: Od velké vody jsme navýšili svůj repertoár na 16 her. Z toho je 7 maňáskových (dvě z nich se hrají jako společné představení - "Budulínek" + "Karkulka"), 7 marionetových ("Kašpárkova strašidla" jsme přenesli z malé scény na velkou, premiéra 3. února 2007, v ostatních případech jde o obnovené inscenace, které se hrály už v minulém tisíciletí), pak hra javajková ("Rusalka") a přímo voděné marionety se sjednocenou interpretací, (tak se provozuje "Pohádka o princezně Zubejdě solimánské").\n"Princezna solimánská" měla obnovenou premiéru v prosinci roku 2008, a sice už ve třetím obsazení. Z toho prapůvodního vypadla nejdřív Lída Rytrmocová, krátce nato Sváťa Mahelka a já. Po Lídě převzala roli Šarkána Lenka Kulhánková, dosavadní princezna. Tu po ní hrála (a hraje) Blanka Velemínská. Místo mne se ujal vypravěče, Lustiga a drvoštěpa Tomáš Vacek, Sváťova vezíra převzal Jirka Kohout. Ale ani tato verze dlouho nevydržela, takže v současné době nastoupil místo Tomáše Petr Olša a místo Jirky Honza Solpera. Jen sultána hraje stále jeden a tentýž herec - Vláďa Lindner! Na příkladu téhle inscenace je vidět, jaké variabilní možnosti máme, že "lidský potenciál" Rolničky je skutečně obdivuhodný! Nepamatuji, že by se někdy odvolávalo nějaké představení třeba pro nemoc v souboru. Když někdo chybí, vždycky se najde adekvátní záskok.


Zastupitelé přislíbili ohrožené mládeži stovky tisíc korun - Českobudějovický deník\nZastupitelé přislíbili ohrožené mládeži stovky tisíc korun\nBlatná – Pestrá nabídka aktivit místo bezcílného vysedávání v hospodě, namísto zneužívání návykových látek odborná terapeutická pomoc. Ohrožená mládež ze Strakonicka o své útočiště nepřijde.\nStolní fotbálek je jednou z aktivit, kterou svým klientům nabízí nízkoprahové zařízení pro děti a mládež v Blatné. | Foto: Foto: Sdružení Prevent\nBlatenští zastupitelé prodloužili smlouvu se sdružením Prevent o zachování provozu zdejšího nízkoprahového zařízení pro děti a mládež Station 17. Součástí dohody je také příslib finanční podpory 200 tisíc korun pro příští rok.\nStarosta Bohuslav Navrátil vysvětlil, že tyto peníze sdružení dostane v případě, že se mu nepodaří získat ministerské granty. Po třech letech činnosti už je totiž jasné, že zařízení dobře plní svůj původní účel. Za tu dobu jím prošlo zhruba 350 až 400 lidí, ze slabší poloviny se pak stali stálí klienti. „Jsme velmi rádi, že Prevent toto nízkoprahové zařízení provozuje. Pozitivní dopady určitě registrujeme a neradi bychom o tuto službu přišli," řekl starosta Navrátil s tím, že tento model vzájemné spolupráce chce radnice zachovat i v příštích letech.\nAktivity i terapie\nVedoucí centra Martin Klajn vysvětlil, že nízkoprahové zařízení ve Spálené ulici je určeno mladým lidem mezi 15 a 26 lety. Jedná se o registrovanou sociální službu, kterou lze rozdělit do dvou aspektů. Tím prvním jsou volnočasové aktivity. „Klienti tráví čas v bezpečném a podnětném prostředí, kde se nekouří. Není to hospoda. Mohou si zde zahrát třeba fotbálek, kulečník nebo jiné hry, které pro ně vymýšlíme. Za tím naši klienti většinou přicházejí jako první," popisuje Martin Klajn.\nDruhou rovinou je individuální odborné poradenství, které nabízí pomoc například při odvykání kouření nebo potížích s alkoholem či drogami. „Zrovna ve věku našich klientů se problémů kumuluje docela dost. Pracovníci zařízení jsou vždy připraveni návštěvníkům poradit s jejich aktuálními problémy, mohou včas odhadnout rizikové chování," dodává vedoucí centra. A jak vypadá taková pomoc v praxi?\nMartin Klajn zmiňuje třeba případ 19leté Martiny, která začala zařízení navštěvovat před dvěma lety. V té době prý vedla bouřlivý a nevázaný sexuální život a se slušnou mluvou si mnoho starostí nedělala. Terapeuti zjistili, že za těmito siláckými projevy se zřejmě skrývá nízké sebevědomí. Díky dalšímu klientovi se Martina brzy naučila hrát na bicí a její život se postupně začal měnit. „Když měla ve škole skládat závěrečné zkoušky, rozhodla se k nim nejít a raději odejít z domova a začít pracovat. Byla přesvědčená, že to nemůže zvládnout. Přesvědčili jsme klientku, že je možné, aby zkoušky udělala. Vypracovali jsme plán, kdy k nám pravidelně chodila na doučování včetně přípravy na praktickou zkoušku. Bylo to náročné, ale Martina nakonec zkoušku udělala. Nyní chodí na nástavbu a našla si stálého přítele," popisuje vedoucí Martin Klajn.\nVýkonný ředitel a předseda sdružení Prevent Michal Němec doplnil, že výše finanční spoluúčasti Blatné je dostatečným oceněním užitečnosti služby ve městě. A to i v rámci celého kraje. „Vnímám to jako projev zájmu o sociální úroveň obyvatelstva, za který patří zastupitelům města velká poklona," dodal Michal Němec.


Mlýnek na pepř a sůl VIRGO 2 v 1, 22 cm | www.tescoma-praha.cz\nÚvodní stránka Tescoma Praha Mlýnek na pepř a sůl VIRGO 2 v 1, 22 cm\nV čem mlýnek na pepř a sůl VIRGO 2 v 1 vyniká?\nMlýnek na pepř a sůl VIRGO má 2 samostatné keramické mlecí mechanismy s nastavitelnou hrubostí mletí a 2 oddělené zásobníky pro celý pepř a hrubozrnnou sůl.\nPouživání mlýnku je snadné, otáčením horní části mlýnku po směru hodinových ručiček pokrm opepříte, otáčením opačným směrem jej osolíte.\nJaké má mlýnek na pepř a sůl VIRGO další výhody?\noba zásobníky jsou dostatečně prostorné, celý pepř a hrubozrnnou sůl není třeba často doplňovat.\nMateriál: Nerezavějící ocel, odolný plast, speciální tvrzená keramika.


Divadelní spolek Pod lampú - Divadelní blog - V Bánově ožije ochotnické divadlo\nÚvod › Divadelní blog › V Bánově ožije ochotnické divadlo\nV Bánově ožije ochotnické divadlo\nOchotnické divadlo má v Bánově více než stoletou historii. Jeho základy byly položeny už v roce 1900 se založením vzdělávacího kroužku „Palacký“ a první bánovské knihovny. Po první světové válce a založení Sokola v Bánově v roce 1922 byla nazkoušena Vojnarka. Dvacátá léta vůbec byla pro bánovské divadlo zlatými časy. S menšími či většími přestávkami se udrželo až do let osmdesátých, v roce 1986 se hrála poslední hra – Matka od Karla Čapka. Mezi významné ochotníky se zařadili Oldřich Bardonek, Zora Junášková, Josef Tylich, Jaroslav Valášek, Josef Kočica, František Švehlík, Ludmila Kopuncová, Oldřich Kopunec, Josef Guryča, Bohumil Mandík a mnoho dalších občanů. S bánovskými ochotníky si zahráli i herci z jiných divadel, jako třeba Mirka Kolářová nebo Jiřina Švorcová. (Zdoj: článek Josefa Jurného Ohlédnutí za ochotnickým divadlem v Bánově, BZ 2009, č.IV)\nJak pan Jurný ve zmiňovaném článku uvedl, kdyby se našlo pár nadšenců, bylo by velice zajímavé navázat na mnohaletou tradici bánovského ochotnického divadla. Při jednom ze sokolských pochodů K sedmi bratrům před dvěma lety jsme se, napůl žertem, domluvili na znovuzaložení bánovského ochotnického spolku, tentokráte nazvaného „Pod lampú“, s ohledem na během let několikrát opakované nastudování Jiráskovy Lucerny. Myšlenka na obnovení divadelního spolku však v několika z nás zůstala, s mlhavými představami, nápady a stále rostoucím odhodláním. Na začátku letošního roku jsme se tedy sešli, tentokrát na vážno. Podařilo se nám dát dohromady několik nápadů na hru, kterou by se mohlo začít s obnovením divadla v Bánově. Co se týče divadelní „práce“, režie a dramaturgie se ujmou Petra Vašíčková a Magdalena Janků, organizační složkou souboru bude Jitka Vranková, o technické záležitosti a kulisy se postará Libor Píška, za kulturní komisi obce se zapojí Hana Zálešáková. S úpravou scénáře přislíbil pomoc přespolní Pavel Beníček, který má s tvorbou textů a písní mnohaleté zkušenosti.\nA nyní bychom se rádi obrátili na vás, kteří máte divadlo rádi a chtěli byste se zapojit do ochotnického dění v naší obci. Hledáme herce a herečky, pomocníky do zákulisí, nápovědu, kostymérky či kulisáky. Prostě všechny, kteří se chtějí podílet na obnově bánovské divadelní tradice.\nInformační schůzka Divadla Pod lampú bude v pondělí 19. září 2016 od 18:00 hodin v sále ZŠ (vstup přes halu). Rádi bychom už teď napsali, jakou hru začneme zkoušet, vše však záleží na tom, kolik ochotníků se k nám připojí. Proto se nestyďte a přijďte! Případné dotazy můžete směřovat na petkab@gmail.com, na facebookovou skupinu Ochotnické divadlo v Bánově nebo na některého z uvedených členů.\nZa ochotnický divadelní spolek Petra Vašíčková


Dobříš ožije oslavami svatého Václava - Příbramský deník\nDobříš ožije oslavami svatého Václava\nDobříš - V sobotu 16. září se na zámku Dobříš odehraje tradiční Svatováclavská slavnost, kterou již po sedmnácté vyvrcholí letní turistická sezona. Od deseti hodin se návštěvníci mohou těšit na bohatý program v celém areálu zámku i ve francouzském parku.\nV zámeckých komnatách budou po celý den probíhat kostýmované prohlídky, při kterých návštěvníci zhlédnou v hostinské části zámku výstavu historických kol. V celé expozici se jim představí žáci ZUŠ Dobříš s rozličnými hudebními vystoupeními a v polovině prohlídky se všichni podívají do půdních prostor na strašidelné Dobříšské přízraky, kde se dozvědí zajímavosti o místních legendách. Na závěr prohlídky dostanou děti sladkou pozornost a dospělí se osvěží třetinkou piva.\n„Program bude probíhat také na nádvoří zámku, které zaplní pekaři, cukráři, šperkaři, skláři či kovář se svými výrobky.K dispozici bude také stánek s vínem z jižní Moravy či s rybími pochoutkami ze sádek Colloredo-Mannsfeld Dobříš a také malování na obličej pro děti,“ říká Tereza Vyhlasová ze zámku Dobříš.\nHlavní program slavnosti se uskuteční od 10 do 16 hodin. Plné vstupné na slavnost je 180 Kč, snížené 100 Kč a rodiny s dětmi zaplatí 420 Kč. Zájemci o vstup pouze do francouzského parku zaplatí 120 Kč, snížené vstupné činí 80 Kč a rodinné vstupné 290 Kč.


Vítej roku 2018. Bude pokračovat obrození českého boxu a dojde na velké bitvy? - Komentáře - Profiring - Profiboxing.cz\nV roce 2017 se v Praze objevil i Floyd MayweatherPRAHA – Rok 2017 je minulostí, ten s letopočtem 2018 právě startuje. Na našem webu jej otevíráme sloupkem šéfredaktora Antonína Vavrdy.\nVÍCE O ČESKÉ SCÉNĚ:\nSluneta bouřila a české talenty zářily! Šálek, Bytyqi a Sedláčková stále na vítězné vlně\nUplynulých dvanáct měsíců přinesl ve světě profesionálního i amatérského boxu mnohé. Nelze si nevšimnout, že na českém území přibývá galavečerů, které se věnují čistě jen tomuto sportu.\nDo srdce Evropy na jaře přicestoval fenomenální Američan Floyd Mayweather a přestože byla jeho návštěva podobně nepovedená jako srpnová cirkusová vložka s hvězdou UFC Conorem McGregorem z Irska, minimálně dostala Česko na světovou mapu.\nPromotérům z Qwert Boxing otevřela některé další dveře, Macha Muradova – Uzbeka žijícího v Praze – pak dostala nejspíše do UFC či Bellatoru.\nByli jsme svědky parádních bitev v čele se soubojem Joshua vs. Kličko či Golovkin vs. Alvarez, povedeného rozjezdu boxerské Ligy mistrů pod názvem World Boxing Super Series (WBSS).\nNuda nebyla ani v amatérském ringu. Prezident AIBA Dr. Wu Cching-Kuo nakonec přece jen neustál tlak na něj vyvíjený a odstoupil, v Praze se 22. listopadu představili hvězdní Kubánci. Česká asociace pak představila ambiciózní projekt, který by měl podpořit reprezentační boxery směrem za mezinárodními úspěchy.\nPrávě od těchto bodů se dá odrazit do dalších měsíců. Amatérský (olympijský) box má ideální příležitost se nastartovat. Nejen díky zmíněnému projektu, ale také proto, že muže letos nečeká žádný velký světový turnaj. Ženy pak mohou na konci roku v listopadu v Indii dokázat, že za poslední měsíce udělaly zajímavý výkonností progres.\nPodobné je to také s profesionálním boxem. Chystají se další galavečery, na scéně bude opět Box Live, restart tuzemské scéně by se neměl zastavit.\nTa světová se těší na odvetu Golovkina s Alvarezem, další parádní bitvy v rámci WBSS a stále více fanoušků sleduje se zatajeným dechem dění v těžké váze, kde na sebe strhávají největší pozornost nejen šampioni Anthony Joshua, Deontay Wilder a Joseph Parker, ale také zástup jejich vyzývatelů.\nNe vše je ale pozitivní.\nV posledních měsících se zvýšil počet smrtelných úrazů v ringu po celém světě. Nebo závažných zranění hlavy, často kvůli laxnosti samotných bojovníků, kteří často podléhají pocitu „nesmrtelnosti“. Mnohdy jde ale také o podceňování ze stran federací. Není třeba si nic namlouvat, lékařská potvrzení o způsobilosti bojovníků často „smrdí“ podvody.\nZatímco světový box se pomalu, ale jistě snaží bojovat s dopingem, který se v tomto sportu rozšířil do nechutných rozměrů, u nás to často vypadá, že se tuto Pandořinu skřínku bojí kdokoliv otevřít. Náznaky jsou, ale pevný směr tady ještě není.\nJak profesionální, tak amatérské scéně poté chybí jasný lídr. Osobnost, která by na svých bedrech nesla tíhu svého sportu se vším všudy. Máme tu kvalitní boxery, o tom žádná, někteří dokáží okouzlit i v zahraničí, silná osobnost tady ale chybí. A přitom nemusí jít automaticky o toho nejlepšího z nejlepších, stačí jen vybudovat „kult osobnosti“. Což je pochopitelně také práce pro nás novináře.\nAť se to jeho kritikům líbí, nebo ne, nástupce Lukáše Konečného tu stále není. Jak ale již bylo zmíněno, potenciál v českých luzích a hájích určitě je. A dvanáct měsíců je dost dlouhá doba na to, aby se jej případně povedlo vytěžit.\nTakže, vítej roku 2018! A pojďme všichni udělat maximum, abychom si za 365 dní mohli říct, že jsme si ho opravdu užili na maximum!


Pro luxusní Kering je Alibaba tržištěm s padělky - Patria.cz\nNejvětší čínská online obchodní platforma Alibaba Group Holding čelí žalobě ze strany luxusního holdingu Kering. Podle něj se Alibaba podílela na prodeji padělků známých luxusních značek, jako je Gucci nebo Yves Saint Laurent, které skupina Kering zastřešuje. Alibaba veškerá nařčení v žalobě podané v pátek v New Yorku rezolutně odmítá s tím, že se nezakládají na pravdě a hodlá proti nim bojovat. Tato žaloba přitom přichází měsíc poté, co sama Alibaba oznámila, že se bude zabývat problémem prodeje neautentického zboží na svých stránkách.\nJedná se o již druhé obvinění ze strany skupiny Kering v posledních dvou měsících. Loňskou stížnost nakonec Kering stáhl potom, co se s Alibabou dohodli na společném boji proti padělanému značkovému zboží. V dnešním prohlášení Alibaba uvádí, že pokračuje ve spolupráci s mnoha značkami tak, aby jim pomohla ochránit jejich duševní vlastnictví. Skupina Kering si podle tiskové mluvčí Alibaby však zvolila cestu zbytečných soudních sporů namísto konstruktivní spolupráce.\nKering přesně v poslední žalobě Alibabu obviňuje z toho, že vědomě podporovala, napomáhala a těžila z prodeje padělků. Právníci Keringu se domnívají, že Alibaba prostřednictvím svého vlastního ekosystému, který zprostředkovává prodej obrovského množství padělaného zboží, tak zároveň poskytuje výrobcům, prodejcům a zákazníkům na trhu padělků tržiště včetně online marketingu, plateb kreditními kartami i dopravy. Kabelky se značkou Gucci se na prodejní platformě Alibaba prodávaly za neuvěřitelné 2 dolary za kus. Stejná „pravá“ kabelka však stojí podle Keringu 795 dolarů. Podle obvinění dokonce po zadání slova replika do vyhledavače na Alibaba.com údajně algoritmus přidá automaticky termín „hodinky“ a nasměruje zákazníka na obchodníky s padělky. Jak uvedla společnost Alibaba již v srpnu, odstranění produktu ze stránek zabere až 5 pracovních dní.\nČínská "traidce" padělků\nPadělané luxusní zboží není žádnou novinkou a v Číně existuje dokonce několik trhů s padělky. Orgány úřední moci v roce 2013 zabavili více než 9000 tun padělaného a nekvalitního zboží v hodnotě až 28 miliard amerických dolarů, v této souvislosti bylo zatčeno 59000 lidí. Americká vláda si již od roku 2006 vede seznam takzvaně „notoricky známých“ trhů, který upozorňuje na internetový i fyzický obchod podporující padělky a pirátství. Alibaba byla z tohoto seznamu vyjmuta v roce 2012.\nČínský gigant od června do září minulého roku pracoval se čtyřiceti značkami včetně oblíbených cílů padělatelů jako jsou Adidas a Nike na tom, aby ze své největší maloobchodní platformy – tržiště Taobao Marketplace odstranil falešné tenisky, hodinky a tašky. V této souvislosti bylo podle Alibaby pokutováno 40000 prodejců.\nAlibabu pro nedostatečný pokrok v oblasti boje proti prodeji padělků na platformě Taobao kritizovala i Americká asociace pro oblečení a obuv AAFA. Podle této asociace je právě Taobao známá jako největší platforma padělaného zboží na světě. Alibaba se nevyhnula ani kritice čínské státní správy a to nejen za padělky, ale i tolerování úplatků a falšování žebříčků prodejů.\nAkcie Alibaby spadly letos o 15 % potom, co čínský orgán pro ochranu spotřebitelů upozornil právě na padělky na jejích stránkách a investoři podali v USA žalobu, která společnost obviňuje ze zavádějících prohlášení v rámci primární emise akcií v loňském roce. Soudní spory kolem Alibaby jsou tak znepokojivou záležitostí a je otázkou do jaké míry ovlivní finance čínského prodejního giganta. Akcie Alibaby zavíraly v pátek v New Yorku na úrovni 88,46 USD. Od svého vrcholu vloni v listopadu ztratily 75 miliard dolarů tržní hodnoty a to nejen kvůli obavám ze slabšího růstu prodejů ale i tvrzením, že společnost nebrání prodejům padělaného zboží.\nZdroj: FT, BBG, BI


Státní tajemník Stašek na návštěvě Hondurasu | Ministerstvo zahraničních věcí České republiky\nStátní tajemník Ministerstva zahraničních věcí ČR Miloslav Stašek uskutečnil ve dnech 30. a 31. května 2018 pracovní návštěvu Hondurasu. Jednal zde se zástupci prezidentského úřadu a také ministerstev zahraničních věcí a obrany Hondurasu. Hlavním tématem jednání bylo posílení vzájemných vztahů v oblastech obchodu, školství a investic včetně příležitostí pro české firmy. Státní tajemník rovněž v Hondurasu zahájil druhou část projektu ekonomické diplomacie MZV ČR.\nStátní tajemník Stašek navštívil Honduras na pozvání ministryně zahraničních věcí Maríe Agüero. S tou jednal o tématech bezpečnosti, migrace a také školství. Za tímto účelem předal jejímu náměstkovi Josému Barahonovi nabídky dvou českých univerzit, které by rády využily příležitost zapojit se do prezidentského programu stipendií v rámci národního plánu Honduras 20/20. Náměstek přislíbil větší zapojení českého školství do programu. „Shodli jsme se, že v návaznosti na české ekonomické a investiční aktivity v Hondurasu je třeba podepsat memorandum s cílem dále rozvíjet politické konzultace a další oblasti našeho společného zájmu,“ uvedl státní tajemník Stašek. Následného jednání s ministrem obrany Fredym Díazem a velitelem vzdušných sil René Poncem se rovněž účastnily české firmy z oblasti obranného průmyslu, které prezentovaly své produkty a technologická řešení. Miloslav Stašek navrhl vyslat expertní tým Ministerstva obrany Hondurasu do ČR a dále vyzval honduraského ministra obrany k návštěvě ČR a brněnského veletrhu IDET 2019.\nČeská delegace byla v prezidentském paláci přijata viceprezidentkou Hondurasu Marií Riverou, která akcentovala potřebu přilákat do Hondurasu větší počet zahraničních investic. Státní tajemník Stašek zdůraznil, že ČR v tomto směru disponuje bohatými zkušenostmi a je ochotna se o ně s Hondurasem podělit. „S mými partnery na ministerstvu zahraničních věcí a ministerstvu obrany jsme se shodli na realizaci konkrétních akcí v příštích 2 letech. Předmětná ‚roadmap‘ zahrnuje intenzifikaci kontaktů na politické úrovni, ale rovněž konání proexportních akcí včetně případné participace honduraských partnerů na zásadních veletrzích v ČR. Mezi honduraskou podnikatelskou reprezentací silně rezonoval Mezinárodní strojírenský veletrh MSV 2018 a SALIMA 2020,“ dodal.\nDne 31. května státní tajemník Stašek, náměstek Barahona a ministryně hospodářství Luz Rodríguez slavnostně zahájili druhou část projektu ekonomické diplomacie organizovaného českým velvyslanectvím v Mexiku. „Jsem přesvědčen, že zástupci 15 českých firem uvítali možnost setkat se s téměř třemi desítkami místních partnerů, přičemž s některými z nich již došlo v rámci B2B jednání k uzavření konkrétních dohod v oblasti obranného průmyslu, stavebnictví, potravinářství a zdravotnické techniky,“ uvedl při této příležitosti státní tajemník.


Namaluj nahotu (a pak si za to nes následky!) :: Latexval\nÚvodní stránka > Namaluj nahotu (a pak si za to nes následky!)\nNamaluj nahotu (a pak si za to nes následky!)\nTěžko říct, kdo byl první – a dohledat to už nejde. Ale jednou určitě poprvé na nějakém místě došlo k tomu, že kdosi s dobrým úmyslem vytvořil nějaké dílo, s rozzářenýma očima ho šel ukázat ostatním a oni mu řekli – fuj! Že by ses nestyděl! Nevíme ani (a nedá se to odhadnout), kdo a jestli vůbec někdo bude tím posledním nepochopeným. Každopádně podle dostupných pramenů se sex (a to dokonce za účelem sexuální stimulace neboli navození vzrušení) začal popisovat už ve 2. století a o dalších dvě stě let později vznikla z pera jistého Vátsjájany vědecká práce, která překonala všechny kritiky - Kámasútra... V té době to vypadalo, že nahota bude po vzoru starého Říma něčím normálním, přirozeným (ostatně, co je přirozenější, než nahé lidské tělo?). Jenže... To by asi bylo moc jednoduché.\nPár set let trvající chvíli to pak šlo tak nějak "samospádem", tu si do toho rýpl nějaký duchovní, tu se jako propagátor hříchu ukázal některý ze šlechticů - až přišel rok 1215... Tři roky po Zlaté bule sicilské spatřil světlo světa další dokument. Papež Innocentius III. spáchal Pravidla inkvizičního postupu. A bylo po všem. No, po všem... Dekameron (bude o něm řeč později) nebo nám všem asi známé Kladivo na čarodějnice jsou důkazem toho, že papežem vydaná Pravidla byla sice hezká (asi), ale i tak se našli ti, kteří byli toho názoru, že pravidla (nebo v tomhle případě Pravidla) jsou od toho, aby se porušovala. Pokud čistě náhodou nevíte - Kladivo na čarodějnice (tenhle román vyšel poprvé v roce 1487) popisuje inkvizitory jako sadisty a v jejich počínání hledá skrytý sexuální podtext. Církev se snažila i dál, neuplynulo století, aby se tehdejší obyvatelstvo nedozvědělo, co že vlastně nemá číst (že z drtivé většiny číst neumělo je věcí druhou). A tak v roce 1542 vydala Římskokatolická církev Index zakázaných knih, které papež považoval za škodlivé. Asi ho totiž rok předtím pořádně naštval jistý M. Buonarotti...\nV roce 1541 se právě Michelangelo dozvěděl, že jeho freska Poslední soud, kterou v tom roce odhalili v Sixtinské kapli, byla označena za nemravnou. Na jednu stranu super, pane Buonarotti, ty vobrázky jsou technicky fajn, ale na druhou stranu… kdo to kdy viděl? Lidi vstávají z hrobů a míří do pekla úplně nazí! Role katolické církve v rozpoutání téhle kauzy je zřejmá už jenom z pohledu na letopočet. Nebyla by to ani církev té doby, aby si nepřisadila nějakou tu výhrůžku. Papežův tajemník Biagio de Cesena to aspoň na první pohled zdůvodnil – přeci není normální, aby tolik naháčů bylo k vidění na tak váženém místě! Dobrá, kdyby si pan malíř tohle nakreslil u sebe ve špajzu, tak ještě snad, ale v kapli? Když si uvědomíme, v jaké době Michelangelo žil, pak byl de Cesenův přístup jakž takž pochopitelný. Papež Pavel III. měl víc rozumu (nebo nadhledu) a k honu na Michelangela se nepřipojil, takže naháči v Sixtinské kapli ještě nějakou dobu vydrželi. Až když v roce 1564 (ano, opravdu, fresku dokázala církev intenzivně řešit třiadvacet let) vydal koncil v Trentu nařízení, že to, co na malbě odporuje dobrým mravům, musí pryč. A tady už musel i Michelangelo ustoupit – genitálie dodatečně zakryl pruhy namalovaných látek.\nAle pozor – pornografie (porné, řecky děvka, grafein, zapisování nebo kresba) se objevovala dokonce v kostelích za přispění církve. A občas i s prvky drsného BDSM. Svatá Agáta byla znázorněna ve všech fázích jejího mučení – nejprve na skřipci, pak jí odřízli ňadra (ty jí sice Sv. Petr bleskově zahojil, ale bylo to takovým fofrem, že to na freskách v mnoha kostelích nestihli zachytit), a nakonec byla usmýkána na žhavých uhlících. Dodnes se tomu historici podivují, ale zkrátka – tohle prošlo. A procházelo běžně.\nV době renesance, ve které si svoje malé peklo zažíval už zmíněný Michelangelo, měli potíže i další. Tizianovu „Venuši“ označil spisovatel Mark Twain za příšernost ještě v 19. století, kdy se upřímně pohoršil nad tím, že něco tak strašlivě obscénního někdo vůbec vystaví v galerii. Když Guttenberg vynalezl knihtisk, bylo šíření a potírání „necudností“ zároveň ještě intenzivnější. Třeba takový Dekameron. Boccaccio ho napsal v polovině 14. století, s psaním skončil v roce 1353. Dlouho se o tomhle souboru povídek moc nevědělo, ale pak přišel Guttenberg, začal tisknout a pár desítek let mrtvý autor se asi nestíhal otáčet v hrobě. Převor florentského kláštera Savonarola si udělal z Dekameronu táborák, na kterém si místo buřtů opekl i pár necudných tapisérií. Nevyhrál.\nJak nemám moc rád Francii a Francouze, je třeba jim přiznat i určitá pozitiva. Právě ve Francii totiž vzniklo tzv. Libertianství, jehož cílem bylo znovuzavedení určité sexuální svobody. Aby nedošlo k mýlce - ani libertianisté nepropagovali žádné velké orgie, ale spíš rozumný přístup k danému "problému". To všechno v době, kdy se už o kus dál - za Kanálem - řešil Shakespeare a jeho pohoršující Romeo a Julie. Láska mezi mladistvými, budiž. Ale to okolo! Jenže protože to Shakespeare napsal fakt hezky a na tehdejší dobu čtivě, začaly se i v Anglii ozývat hlasy, že by se snad aspoň trošičku... maličko... a pro jednou... mohlo oko přimnhouřit. Posuňme se do 17. století, kdy neznámý autor (je neznámý dnes, ale podle všeho byl v pudu sebezáchovy neznámý hned poté, co svoje dílo uvedl do oběhu) napsal Dívčí školu. Ta je považována za vůbec první pornografickou literaturu od dob starověku nebo možná první porno vůbec. A Donatien-Alphonse-François neboli Markýz de Sade... O tom snad někdy aspoň slyšel každý. Zavřeli ho, udělili trest smrti, který později přehodnotili a napařili mu za onen původně smrtelný delikt pokutu 50 liber... Znovu ho chtěli zavřít, zase jim utekl, chytli ho a šoupli do Bastilly. A tam začal tvořit. Vida - zase jsme u toho. Kdyby ho nechali běhat po lesích a tu a tam někoho zbičovat, nikdy by ty ohavnosti nenapsal. On to asi byl blázen (koneckonců, taky v blázinci skončil poté, co povykoval z okna své cely, aby Pařížani vzali Bastillu útokem), ale nejhorší je bláznům odporovat. Tedy, prý. Osobní zkušenost nemám.\nPokud jde o přístup k nahotě, bylo zajímavé sledovat, jak se lišil církevní přístup k ní pro „obyčejné lidi“ od přístupu pro ty povolané. Na stěnách Saly di Constantino byly v srdci samotného Vatikánu malby Giulia Romana, žáka Rafaela Santiho. Jeden kopulující pár vedle druhého. Mohli je ovšem vidět jen papežovi hosté, případně papež sám. Markus Antonio Raimondi se zřejmě objevil mezi oněmi hosty, protože se nechal inspirovat a vydal v roce 1524 soubor rytin s názvem Šestnáct poloh. Sex ve své nahotě se na rytinách rychle ujal a podle dobových pramenů bylo možno „obrázky najít i na místech, kde by to člověk očekával ze všeho nejméně, tedy i u papežského dvora“. No, nejméně… Mě to tedy osobně moc nepřekvapuje. Až když se začalo šuškat o tom, co všechno si duchovní dopřávají, zakročil kardinál Geiberti, v té době ve funkci papežského cenzora. Všechno zničit – obrázky i štočky, Raimondiho zavřít a každému, kdo by zkoušel dotisk, pohrozit smrtí. Skvělé řešení… Jen zase jaksi nedotažené do konce, protože Romano, který vlastně všechno původně namaloval na zdi kaple, do vězení jaksi nemusel. A to nejen proto, že ho chránil vévoda di Gonzaga z Mantovy. Spíš proto, že by papež neměl co ukazovat návštěvám - historické prameny uvádějí, že původní malby vydržely ještě čtyři desítky let po radikálním zákazu jejich reprodukcí.\nProšlo i pár století, kdy byla nahota v malbě jako taková přijímána zase relativně normálně. Botticelliho Zrození Venuše (viz obrázek) nebo Corregiova Danaé (1531) už nebyly nijak nepatřičné. Prase aby se v tom vyznalo…\nVelký průšvih přišel ovšem s vynálezem fotografie. Vyrobit obrázek nahoty nebo nedejbože sexuálního aktu už netrvalo měsíce, ale stačilo udělat „cvak“, pak chvíli máchat desku v kaluži chemikálie a prasárna byla na světě. A tak vznikaly organizace, které sdružovaly ctěné otce od rodin, matky, obchodníky, učitele, kováře, pekaře… zkrátka všechny normální lidi… a které měly za cíl tohle odmítat. A pak film. Juj, tady už ani písmenka nestačí, co všechno se spustilo s vynálezem filmu. Jenže to už je zase na jiný článek...\nZvláštní. Když si uvědomíme, jaký byl vztah k nahotě v antice a ve starém Římě, pak je posun v některých fázích lidské existence opravdu pochopitelný jen těžko. Kdo ví, kam by se ale civilizace ubírala, kdyby tenhle prudérní a hodně konzervativní směr neměl navrch. Třeba by došlo k totální devastaci všech hodnot, kdo ví… Ono ale asi i v téhle oblasti platí – všeho s mírou. Svatý Augustin, který v roce 368 přijal křesťanskou víru, pak hlásal, že sex je součástí božího trestu za prvotní hřích a že je lepší se vyhýbat ženám vůbec. Co k tomu dodat… Když si člověk přečte, že v 7. století byly pro obvyatelstvo vydávány tzv. Knihy pokání, které obsahovaly nařízení ohledně sexu (nikdy ne ve středu, v pátek nebo v neděli, nikdy ne nazí, vždy jen v misionářské pozici a za účelem plození dětí), tak vás nemůže nenapadnout nic jiného, než otázka – proč se energie, věnovaná na usměrnění takových věcí, nevěnovala na smysluplnější činnosti? To samozřejmě nešlo o knihy tištěné, jen jejich napsání a opsání muselo stát takového času a energie… Lidé v té době věřili všemu možnému. Třeba tomu, že Slunce obíhá kolem Země, že se spousta chorob nedá léčit nebo tomu, že veškeré sexuální nepřístojnosti organizuje Satan v koalici s různými démony. A to bylo potřeba léčit, třeba i ohněm… Znova si pak uvědomíte, jaké štěstí jste měli, když jste se narodili ve 20. století a ve střední Evropě… A na druhou stranu, utekli jsme tomu jen o fous (Za pornografickou literaturu dle Seznamu nepřátelské, závadné, zastaralé a nežádoucí literatury v lidových knihovnách v ČSSR byla považována literatura mravně zvrhlá, kdež líčení přesahuje v míře nemorálnosti naturalismus) a někteří z nás ani o ten fous ne... O to víc ci to užíváme teď... a třeba se i hrdě hlásíme k tomu, že nám sex opravdu něco říká...


Vyloučeni z literatury (1997) | DOKINA.CZ\nZdeněk Rotrekl, Václav Renč, Josef Kostohryz, Jan Zahradníček a Václav Prokůpek - básníci a spisovatelé, kteří byli jako jedni z prvních odsouzeni v politických procesech padesátých let. Ohromující podobnost všech totalitních režimů je v programovém ničení svobodného ducha. Italský fašismus, německý nacionalismus a komunismus především, používal svou represivní moc proti všem, kteří svým myšlením a tvorbou vzdorovali pokleslé ideologii svých vůdců.\nNevzdělaní, leniví a závistiví lidé rozsévali fanaticky rozsudky smrti, doživotí a desítky let nejtvrdších věznic i mezi ty, jejichž jedinou vinou bylo to, že psali básně. Rotrekl, Renč, Kostohryz, Prokůpek, Zahradníček a mnozí další. Jejich zmařené životy nelze ničím zaplatit. Jedině snad stálým připomínáním těchto zlých let. Dokumentární film o ztracené a zatracené generaci básníků připravili Hana Jemelíková, Kristian Hynek a Helena Třeštíková.