Česko vyzvalo Rusko a Bělorusko k propuštění demonstrantů – Forum24\nAlexej NavalnyjBěloruskodemonstraceLubomír ZaorálekMoskvaprotestyRusko\nČeské ministerstvo zahraničí dnes vyzvalo ruské a běloruské úřady k propuštění lidí, kteří byli zadrženi při víkendových demonstracích v těchto zemích. Při nedělních protestech proti korupci vládních úředníků v Moskvě bylo zadrženo na sto demonstrantů včetně opozičního vůdce Alexeje Navalného. Běloruská policie v sobotu zadržela více než 400 protestujících proti hospodářské a sociální politice režimu.\nV Moskvě se podle ministerstva vnitra zapojilo do nedělního protestního pochodu 8000 lidí, novináři nestátních médií odhadli počet demonstrantů na několik desítek tisíc. Moskevský protest byl součástí koordinované vlny demonstrací, největší od přelomu let 2011−2012. Protesty se konaly v osmdesáti městech. K vlně demonstrací vyzval nedávno Navalnyj po zveřejnění videa obviňujícího premiéra Dmitrije Medveděva ze zneužití úřadu a obohacování na úkor státu.\nNa demonstracích v Moskvě bylo zadrženo o víkendu více než tisíc0 lidí\nPři masových protestech proti korupci vládních úředníků, které se konaly v Moskvě o víkendu, bylo zadrženo více než tisíc lidí. Informovala o tom dnes ruská nevládní organizace OVD-info, která monitoruje dodržování lidských práv v Rusku a zásahy státní moci proti opozici.\nPřípadem opozičního vůdce Alexeje Navalného, který je mezi zatčenými, se bude dnes zabývat moskevský soud. Podle Navalného advokátky Olgy Michajlovové ho policie viní z organizování masových akcí a narušování veřejného pořádku. Hrozí mu až patnáct dní ve vězení. Jedná se o Navalného druhý přestupek. Podle ruských zákonů přitom v případě třetího přestupku může dostat až pět let vězení.\nBěloruský disent žádá svobodu pro zatčené, demisi ministra vnitra\nBěloruská opozice žádá propuštění všech osob zadržených při víkendových demonstracích, demisi ministra vnitra a úplné zrušení kritizovaného zákona o zdanění nezaměstnaných. Na tiskové konferenci v Minsku to dnes prohlásil jeden z hlavních opozičních vůdců, šéf Sjednocené občanské strany Anatol Ljabedzka. Reagoval na zadržení zhruba 400 demonstrantů protestech proti sociální politice režimu prezidenta Alexandra Lukašenka.\nV Minsku a několika dalších běloruských městech se v sobotu sešly stovky lidí, aby protestovaly proti Lukašenkovu zákonu, který trestá zdaněním nezaměstnané neregistrované na pracovních úřadech. Už před zahájením demonstrací policie vtrhla do minského sídla organizace Vjasna, nejaktivnějšího místního sdružení obránců lidských práv. V Brestu na jihozápadě země byl zatčen jeden z opoziční vůdce Uladzimir Njakljajev.\n„Žádáme zastavení represí, osvobození desítek, ba stovek zatčených,“ řekl Ljabedzka. „Požadujeme rovněž demisi ministra vnitra Ihara Šuneviče, který nese přímou odpovědnost za to, co se stalo v Minsku a na venkově,“ zdůraznil. Vyzval západní státy k vyhlášení sankcí proti „zdiskreditovaným běloruským politikům“.\nOrganizátor demonstrací v Minsku Mikalaj Statkevič, jehož před víkendovými protesty policisté „preventivně“ zadrželi na tři dny, vyzval k pokračování odporu proti Lukašenkově režimu. „Bělorusové jsou hodni toho, aby se stali plnohodnotným evropským národem,“ řekl Statkevič novinářům.\nPodle serveru Charta 97 začaly dnes v Minsku a dalších městech procesy se zadrženými. Jde asi o padesát soudních stání, při nich budou podle očekávání zadržení demonstranti odsouzeni k několikadenním trestům vězení. Aktivisté Maxim Viňarski a Sjarhej Marcalev vyhlásili u soudu hladovku.


Válka pokračuje. Za prase v kvádru potrestala UEFA Legii uzavřením stadionu | Fotbal | Lidovky.cz\n26. srpna 2017 14:00 Lidovky.cz > Sport > Fotbal\nPrase v kvádru je reakce na pokutu od disciplinární komise UEFA. | foto: Reprofoto\nnyon Kdy se to zastaví? Vedení Legie Varšava musí platit další tvrdou pokutu za choreografii fanoušků. Před zápasem 4. předkola Evropské ligy se Šeriffem Tiraspol totiž vyvěsila transparent přes celou výšku tribuny, kde je sektor příznivců Legie. Vyobrazila na něm prase v saku symbolizující představitele UEFA, které se rochní v penězích Legie.\nDisciplinární komise UEFA za to a za použití pyrotechniky udělila klubu pokutu 50 tisíc eur (1,3 milionu korun) a uzavřela mu stadion na jeden zápas v evropských pohárech.\nCelý sport mezi UEFA a fanoušky Legie se rozhořel vloni. Za užití pyrotechniky v zápase Ligy mistrů s Dortmundem byl totiž fanouškům Legie zakázán vstup na domácí zápas s Realem Madrid, což fanoušky proti vedení UEFA popudilo.\nV letošním 3. předkole Ligy mistrů s FC Astana pak fanoušci Legie uctili památku obětí masakru během Varšavského povstání a připomněli jeho 73. výročí tím, že vyvěsili kontroverzní transparent s dítětem, kterému drží pistoli u hlavy nacistický důstojník.\nPolský odboj se totiž v roce 1944 pokusil vyhnat z metropole nacisty. To se mu však nepovedlo a německé jednotky zavraždily na 160 tisíc lidí, včetně dětí.\nPod transparent proto fanoušci zveřejnili nápis: Zemřely desetitisíce lidí a mnoho z nich byly malé děti. Nezapomeneme.\nDisciplinární komise UEFA, jak je jejím zvykem, se však bez sentimentu rozhodla vyvěšení transparentu s politickým podtextem tvrdě potrestat. Legii udělila trest 35 tisíc eur (910 tisíc korun) a udělila klubu podmínku uzavření stadionu.\nLegionáři, tedy fanoušci Legie, proto založili sbírku ve výši 2,5 milionů korun, jejíž účelem bylo vybrat peníze nejen na pokutu, ale také na další případnou reakci UEFA, protože se rozhodli učinit odvetný transparent, který vyobrazuje členy UEFA jako mafiány.\nPrase v saku UEFA potištěném znakem eura, které si hoví v bankovkách od Legie doplnil v duelu s Astanou příznačný nápis „A pokutu 35 tisíc eur dostává...“.\nKlub se za své fanoušky postavil a přispěl do sbírky s tím, že zbytek peněz vloží na charitu.\n„Rádi bychom oznámili, že klub se nebude proti pokutě odvolávat. Pro ty, kteří chtějí přispět, založíme účet. Peníze poté předáme organizacím, které pomáhají veteránům z Varšavského povstání. Totéž platí pro všechny peníze, které do našeho klubu v souvislosti s těmito událostmi v posledních dnech přitekly,“ vydal klub prohlášení.\nTeď se musí polský mistr vyrovnat vedle pokuty 50 tisíc eur i s uzavřením stadionu pro evropské poháry na jeden zápas. A jelikož Legia s Astanou vypadla, přenese se trest nejspíše do příští sezony.\nA. Reček Politika do sportu nepatří! 17:24 26.8.2017\nD. Block Ale uz tam dávno je...viz OH Moskva, OH Los Angeles, naposledy kolektivní vina... 17:50 26.8.2017\nD. Fajt Politiku do toho zatahli ti demokraticti eurohujeri. Jsou daleko horsi nez... 23:30 26.8.2017\nJ. Zima 869 To trochu přeháníte. Státem organizovaný doping pro politické cíle byl vynález... 10:43 27.8.2017\nP. Toman Uctění památky padlých z Varšavského povstání je politika??? Smekám před tou... 18:20 26.8.2017


Písničky a vzpomínky.\nČeský rozhlas Pohoda https://pohoda.rozhlas.cz/\nPísničky a vzpomínky. Nové digitální rádio nejen pro pamětníky. Život je plný příběhů a my vám je vyprávíme už celá léta. Projděte se s námi rozhlasovým archivem a vraťte se do časů, na které rádi vzpomínáte.


Experiment? Až tak moc ne • RESPEKT\nčeské století • Autor: Ilustrace - Pavel Reisenauer\nV Česku se v uplynulých týdnech objevilo množství textů o tom, že seriál České století udělal z Václava Havla jakéhosi svého druhu ňoumu, který si sice zachoval ráčkování, gesta a charakteristický smích, ale jinak z něj nezbylo vůbec nic: žádný jiskřivý esprit, žádná zdvořilost ani úzkostlivá zodpovědnost, žádný humor ani charisma.\nPoslední díl, který se věnoval privatizaci a reformám – tedy také velmi důležitým věcem –, je podobný. Z otců ekonomických reforem a autorů české privatizace udělal někdy zádumčivé a jindy zaťaté lidi, každopádně neživé a arogantní ideology. Jejich jediným autentickým projevem se pak zdá být jakási sveřepá přinaštvanost a vulgarita.\nZveřejnění zprávy o mučení Americe i CIA jen prospěje


Půdní prostory Nová Říše | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka půdní prostory Nová Říše denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si půdní prostory Nová Říše než Vás někdo předběhne.\nKategorie půdní prostory Nová Říše se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele půdní prostory Nová Říše neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je půdní prostory Nová Říše právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné půdní prostory Nová Říše\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii půdní prostory Nová Říše, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující půdní prostory Nová Říše, a to půdní prostory na prodej Nová Říše, pronájem půdního prostoru Nová Říše, dražby půdních prostorů Nová Říše.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii půdní prostory Nová Říše nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích půdní prostory Nová Říše, půdní prostory na prodej Nová Říše, pronájem půdního prostoru Nová Říše, dražby půdních prostorů Nová Říše.\nNehledáte půdní prostory Nová Říše ?\nPokud jste v této kategorii půdní prostory Nová Říše omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí půdní prostory Nová Říše\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii půdní prostory Nová Říše, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr půdní prostory Nová Říše. Určitě lépe naleznete půdní prostory Nová Říše, který hledáte.


Rodiče v Uherském Brodě si přejí jesle. Museli by na ně ale přispět\nRodiče v Uherském Brodě, kteří by potřebovali pomoci s hlídáním dětí, které ještě nemají věk na mateřskou školu, by se mohli dočkat pomoci od radnice. Její vedení totiž zvažuje, že od příštího školního roku otevře ve městě jesle. Záležet však bude na rodičích, jestli budou ochotni za jesle platit.\núvodem bych chtěla pouze říci, že se touto otázkou zabývám již třetím rokem.Letos jsem se společně s dalšími maminkami rozhodla právě v našem okrese nabídnout chybějící službu pro rodiče a potažmo jejich děti ve formě školky pro děti od 1,5roku. Jak je již napsáno i v článku samotném hlavní "problémem" je otázka financování nákladů na provoz takového zařízení. Jsme sice soukromým zařízením, ale ceny jsem se snažili přiblížit zdejším finančním podmínkám (celodenní péče 2.800,- a půldenní péče 2.100,-/bez stravy). Lidé by skutečně zájem měli, ale poplatky jsou pro mnohé stále vysoké. I přesto, že by jim byla nabídnuta nadstandartní péče pro jejich děti, včetně individuálního přistupu, kvalifikovaného personálu a dalších věcí. Vede mě to k zamyšlení, zda by i s podporou obcí byl o tuto službu skutečně zájem?! Pěkný den


„Teď už můžu…“ Tomáš Mrázek, Montana 2 / 2013\nTomáš Roubal • 04.04.2013 • Montana 2/2013\nJe pořád stejný. I přes sádru na ruce a operovanou nohu měl dobrou náladu a o své sportovní kariéře mluvil bez velkého vychloubání, spíše ve stylu: „Vlastně to byla strašná náhoda, že to vyšlo…“ Lezení svým způsobem řeší pořád, i když jím už podle svých slov „tolik nežije“. Když jsme si objednali jídlo, dožadoval se ještě tatarské omáčky. S tím, že teď už může… Tomáš Mrázek\n„Teď už můžu…“\nNechceš začít rovnou o tom zranění? Byť jsme si rozhovor domlouvali dřív, než ses pomlátil, a jenom kvůli tomu tady teď nesedíme…\nStane se, no. Na stěně. Dodělávali jsme stěnu v Bratislavě a den před otevřením se to stalo. Jen tak jsem si blbnul a prolízal se bez lana a nečekaně jsem spadl.\nNo, nebylo to úplně nad zemí, ale nějak hodně vysoko taky ne. Dopadl jsem blbě na bok, na beton, nadvakrát si zlomil ruku a rozdrtil patu. Vlastně ani pořádně nevím proč. Mnohokrát jsem při lezení spadl podobně, ale teď jsem měl zkrátka smůlu. Ono je asi horší spadnout ze dvou metrů blbě než třeba ze sedmi dobře. Snad se z toho nějak dostanu. Vadí mi to, ještě bych potřeboval tak dva měsíce pracovat, abychom to v té Bratislavě pořádně rozjeli, a teď ani nemůžu řídit.\nTak něco veselejšího, co ta bratislavská stěna?\nSehnali jsme halu, vedle Avionu, Shopping Parku, u letiště, fakt velká hala… pronajali jsme si ji a postavili v ní stěnu. Velkou. Šestého února jsme otevírali. Ještě pořád to doděláváme, ale lidi už pomalu začínají chodit. Tak uvidíme.\nTo je ale tvá věta, že neznáš lezeckou stěnu, která by zkrachovala.\nTo pořád platí. Lidí leze pořád víc, ale to se může jednoho dne obrátit, zkrátka ten trend se zkoušením nových sportů může zase rychle přestat. Doufám ale, že ne. Že budou mít lidé pořád volný čas. Že se budou snažit vydělávat, ale zároveň mít volno. Ti, kteří jsou celý den na stavbě, potom už asi moc nesportují, co?\nCo tě vedlo zrovna ke stavbě stěny?\nNo, musel jsem se nějak zabezpečit. Člověk musí něco dělat, a když je sportovec, a je jedno, jestli leze nebo hraje hokej, a skončí, má buď někde našetřeno, což není zrovna případ lezení, nebo zkrátka musí začít něco dělat. Nemáš žádnou praxi, takže můžeš jít dělat v podstatě všechno, ale když se motáš kolem sportu, máš k němu logicky nejblíž. Tak jsem šel do stavění lezeckých stěn. Pro někoho je „byznys“ prodávání vajíček na rynku, pro někoho jiného až to, když máš firmu s padesáti zaměstnanci. Já si ale myslím, že se těmi stěnami uživit půjde.\nTy už jsi spolupodílníkem na druhé stěně, že?\nAno, ta první je ve Wrocławi. Začátek byl takový vlažný, ale teď, po roce a něco už je to dobré. Samozřejmě že návratnost je dlouhá, ale na druhou stranu dělá člověk při stavění stěny to, co je mu blízké a co umí.\nJak se díváš na dnešní lezení?\nLezců je mnohem víc, ale řekl bych, že na to, kolik lidí leze, je pořád hodně málo dobrých lezců. Přijde mi, že dřív ty nejlepší bavil pobyt v přírodě, skály, prostě to byl životní styl. Dneska lidi lezou a kromě toho často dělají i jiné sporty. Možná že kdyby bylo lezení olympijský sport, přišlo by víc peněz a členská základna by se postupně profesionalizovala.\nOtázka, kterou jsi určitě slyšel snad tisíckrát: Proč jsi vlastně přestal s vrcholovým lezením?\nBylo toho víc. Hlavně zdravotní problémy a vyprchání mých osobních cílů. Už jsem věděl, že ani když polezu déle, nic těžšího nevylezu. Teoreticky bych třeba dokázal nacvičit něco hodně těžkého, třeba 9b, ale věděl jsem, že to budu zkoušet měsíc, a ani pak to třeba nevylezu. Na závodech bylo cítit, že jsou tam mladí, zdraví, motivovaní, tak proč v tom zůstávat dál? Už bylo načase začít si to užívat zase jinak. Možná to bylo moc brzo, třeba jsem v tom závodním kolotoči mohl vydržet ještě dva tři roky, na druhou stranu, třeba to bylo úplně akorát. Zkrátka přišla jiná životní etapa. Už bylo načase zkusit něco nového.\nPrvní půlrok celkem jo. Pořád jsem to v hlavě řešil. Že někam nejedu, že míň lezu. Navíc, když jsem řešil další obživu, jednu dobu jsem nemohl lézt vůbec. Teď už je to zase časově lepší, jen nebýt toho nedávného zranění. Prostě jsem si řekl, že chci-li lézt ještě dlouho, nemůžu si tělo tak huntovat. Profesionální sport není zdravý a řekl bych, že devadesát procent sportovců skončilo právě kvůli zdraví. Ne že by je to úplně odrovnalo, ale často se střídalo období, kdy byli zdraví, s tím, kdy se museli dostávat do formy. Nakonec je to tak, že jsi v dobré formě, potom se něco stane, léčíš se, rehabilituješ, dostaneš se do optimální formy a zase je nějaký problém. To už je na nic. Pro mě to hlavně znamenalo, že můžu ještě chvíli dál, ale budu se zraňovat a bude to psychicky náročné. Stejně už asi nepřekonám, co jsem dokázal, a jestli tu byla ještě nějaká šance, tak po velkém trápení a jenom nepatrná… a to bude všechno. Hotovo, nazdar. Přestat je těžké a musí se to umět.\nA o co konkrétně zdravotně šlo? Prsty?\nTak u lezení jde samozřejmě vždycky hlavně o prsty. Já měl dlouhodobé drobné problémy, ale ten poslední už byl takový, že už to bylo vážné. Zánět všech šlach, který se rozleze do dlaní a do předloktí, a to už je pak těžké. I teď, když si jdu po nějaké pauze zalézt, to ještě cítím. Odrovnal jsem se sám a měl jsem strach, že se to začne vracet. Třeba by to tehdy ještě šlo na nějakou delší dobu přeléčit. Těžko říct.\nJak se ti daří skloubit tvé dnešní lezení s prací?\nMyslím, že než skákat mezi lezením a výjezdy je lepší se věnovat intenzivně práci a třeba za tři roky tu práci už jenom víc kontrolovat a mít čas jezdit ven. Na skály, do hor… návrat do časů, kdy pro mě lezení znamenalo i jisté omezování, už ale neplánuji. Mě u každé práce baví radši víc pracovat, ale přemýšlet u toho. Ne přijít někam na nějakou dobu a tam dělat přidělený úkol. A ještě horší by to bylo, kdybych si myslel, že takhle se ta práce dělat nemá. Takže stěny jsou pro mě z tohoto pohledu ideální.\nKdybychom se vrátili v čase do doby našeho prvního rozhovoru, trénoval bys jinak?\nUrčitě. Asi bych víc regeneroval.\nOno to opravování domu ti také asi nedodalo, co…\nTo rozhodně ne. Je spousta věcí, které jsou poznat až zpětně. Já tak vždycky fungoval. Navrhl jsem si plán a podle něj jsem šel. A potom jsem to nějak zhodnotil a případně změnil. Problém je, že když už jsi sám na konci, můžeš tak maximálně radit jiným.\nStěna K2, Bratislava\nA radíš jim?\nTak trochu ano, ale moc lidí za mnou pro radu nechodí. To spíš ze začátku byli lidé, kteří po mně chtěli informace. Faktem ale je, že poslední dva roky, kdy nelezu výkonnostně, jsem ani neměl moc času – hledal jsem něco pořádného čím se živit. Něco, co chci a co mě bude bavit. No a až jsem to našel, začal jsem se tomu naplno věnovat.\nA není to trochu škoda? Lezecká škola Tomáše Mrázka, dvojnásobného mistra světa, to by mělo celkem zvuk… Vidím to ovšem tak, že takový potenciál máš jen nějakou dobu. Pak nenávratně zmizí.\nJá toho svého jména zatím využívám hlavně na ty stěny. Lidé se docela chytnou a člověk může dělat věci, o nichž si myslí, že jsou správné pro další posun lezení.\nAsi bude potřeba se zmínit, že jste se rozešli s Helčou Lipenskou a ten dům, který jste opravili, jste prodali.\nNo jo, je to tak. Kupci měli děti, tak si dokonce nechali i půlku té naší stěny, kterou jsme tam v podkroví měli. Jo, byl to radikální řez, ale i takové je někdy potřeba udělat. Člověk nemá možnost volby. Nebo možná má, ale radši si zvolí tu tvrdší cestu. Peníze z toho domu jsem investoval.\nV jaké obtížnosti dnes „rekreačně“ lezeš?\nTak pořád to 8a na on sight dám. Samozřejmě, když jsme půl roku makali na stavbě, nebyla to s lezením žádná sláva. Teď, když už jsem doufal, že bude víc času na nějaké „popolézání“, jsem se takhle blbě zranil. Takže se to zase minimálně o půl roku posune.\nPamatujete? Adam tehdy ještě "existoval" jen v našich nejsmělejších myšlenkách. M1/2002, str. 21\nMně osobně se na lezení nejvíc líbí ta chvíle, kdy člověk nemyslí. Koncentruje se tak, že nemá čas myslet…\n… taky to tak mám.\nJá se s tebou vůbec nechci poměřovat, ale fakt je, že ten zážitek může přijít v jakékoliv obtížnosti. Nemyslíš, že tvůj úraz může trochu souviset i s tím, že trénované tělo, zvyklé dělat tisíckrát tu stejnou věc, na to najednou nemělo? Jako že hlava věděla, ale tělo ne? Vždyť jsi sám řekl, že nevíš, jak jsi spadl.\nAsi ano. Navíc když hodně lezeš a když už spadneš, málokdy se ti něco stane. To se spíš nějaký karambol přihodí lidem, kteří lezou občas.\nA jak tvé tělo snášelo, nebo snáší tu absenci tréninkové zátěže?\nHlavně jsem si doléčil některá zranění. To moje unavený tělo odpočinek zkrátka už nějak potřebovalo. Ano, ze začátku mu něco chybělo, ale já se vždycky tak nějak zdravě, všeobecně, hýbal, takže nemyslím, že by byl problém v tomhle. Spíš naopak, už jsem se nemusel tak omezovat, třeba v jídle a tak. Navíc některé mé odříkání, třeba v jídle, asi nebylo nutné kvůli samotnému výkonu, důležitý byl ten psychický rozměr, že jsem to tak chtěl a šel jsem si za tím. Prostě jsem se musel soustředit jen na lezení, což teď není.\nTak to bychom měli, co ti lezení vzalo. Co ti naopak dalo?\nZážitky, které jsou v životě nejvíc. Všechno ti můžou sebrat, ale zážitky ne. A vůbec, peníze je nejlépe investovat do zážitků. Hmotné věci ztrácí hodnotu. Takže k otázce: cestování, lezení a dobrodružství. Spoustu zážitků. A potom sebevědomí, rozhled a samostatnost. Ale to jen díky tomu, že se mi podařilo prorazit. Kdybych neprorazil, moc sebevědomí by mi to nedodalo. Ani samostatnosti. Pořád bych byl odkázán na nějaké rady od někoho. Měl jsem deset let svobodného života ve věku, kdy jiní už bývají svázáni prací. To byl život, o který bylo těžké přijít. Bylo to jako sen. Po škole mít dost peněz na život, nesedět v kanceláři na jednom místě a dělat, co člověka baví.\nA co lidé kolem tebe, kamarádi a tak? Když jsi nahoře, tak asi není problém mít spoustu známých, ale jsi-li dole, tedy myšleno výkonnostně, tak to protřídí všechny ty kolem, ne?\nJasně. Hlavně když se mezi těmi lidmi už nepohybuješ. Určitě to, jestli se lidé se mnou bavili víc, nebo míň, souviselo s tím, jak jsem lezl. Tak je to v životě ale asi vždy. Upřímně, úplně všeobecně je hodně těžké potkat v životě opravdové kamarády. Musím říct, že za ty dva roky, co nelezu výkonnostně, jsem našel lidi, o nichž si myslím, že jsou mí dobří kamarádi, ale nestojí to na tom, že lezu. Když nějak ve skupince lidí vyčníváš, je těžké mít mezi těmi ostatními opravdové kamarády. Dokonce mi přišlo, že ze začátku, když jsem začínal s lezením, jsem měl kamarádů, co jsme spolu jezdili lézt, mnohem víc než v době, kdy už jsem dobře lezl. Nic zkrátka není zadarmo.\nDělal jsem i jiné sporty, ale to je prostě nuda. Buď je to málo akční, nebo málo vysilující, ale hlavně tam není ten adrenalin. I když zkusím něco jiného, pořád mi přijde, že toho adrenalinu je tam zkrátka málo. Asi by to chtělo nějaký skydiving nebo něco podobného, ale to už je zase možná moc. U lezení sice můžeš spadnout, ale ne až na zem...\n… většinou. Podívej se na sebe.\nKdo leze bez lana, ten se jednou musí zjebat. Tak to prostě je.\nKontakty na stěny zmíněné v textu:\nBratislava - K2\nWrocław - Tarnogaj


Připravujete pravidelně v kanceláři kávu? - PenízeLidem.cz\nPřipravujete pravidelně v kanceláři kávu?\nBez ohledu na úroveň mletí vždy platí, že chcete-li si vychutnat opravdu kvalitní kávu, je potřeba namlít kávová zrna bezprostředně před její přípravou. Jedině to vám zaručí, že z ní dostanete maximální možnou intenzitu chuti a aroma. Káva po namletí rychle oxiduje a ztrácí se její aroma. K tomu, aby kvalitní káva degradovala, přitom stačí pouhých několik minut.\nJako zvolit hrubost mletí?\nAť již máte doma ruční mlýnek anebo si nastavujete hrubost mletí kávy na automatickém kávovaru, vždy je dobré vědět, jaká úroveň mletí je vhodná pro konkrétní typ nápoje. Velmi hrubě mletá káva je ideální pro přípravu ve french pressu, v němž se nápoj louhuje dlouhou dobu. Moka konvička pak vyžaduje také hrubější mletí, po kterém bude mít káva podobnou konzistenci jako krystalky cukru. Jemnější mletí je pak ideální na espresso a opravdu silně jemné mletí se hodí na přípravu kávy v džezvě, kde je doba louhování velmi krátká. V případě velmi jemného mletí se snadno může stát, že výsledná surovina zhořkne a stane se pro přípravu kávy prakticky nepoužitelnou.\nKávu melte bezprostředně před použitím\nChcete-li si pořídit opravdu kvalitní kávu, je potřeba se zaměřit na nabídku kávových zrn. Již umletá káva může obsahovat surovinu připravenou z nekvalitních zrn, která se mletím snadno zamaskují. Navíc platí, že čím delší doba od mletí uplyne, tím více káva pozbude své jedinečné aroma a chuť. Pobytem na vzduchu získá navíc vlhkost a postupně začne oxidovat, což jí na kvalitě také nepřidá. Někteří výrobci balí mletou kávu do vakuových obalů, v nichž má i tato konzistence možnost zachovat si své aroma po delší dobu. Po otevření je však nutno tuto kávu skladovat odpovídajícím způsobem, jinak o své aroma také velmi rychle přijde. Ideální jsou k tomuto účelu vakuové dózy, které aroma nepustí ven. Obecně však platí, že pro opravdu vynikající šálek kávy je potřeba umlít kávovou směs těsně před její přípravou. Výsledkem bude plné aroma a chuť v každém šálku.\nVěnujte přípravě domácí kávy dostatek pozornosti\nRozhodně si ji zaslouží. Kromě dokonale zvládnutého způsobu přípravy je ale pro finální požitek z kávy důležité také její servírování. K tomu jsou ideální skleničky na kávu z termoizolačního skla s dvojitými stěnami, které velice dobře uchová původní teplotu nápoje a zároveň odhalí jeho jedinečnou strukturu. Svůj nápoj si tak vychutnáte nejen chuťovými pohárky, ale i očima.\n« Jak vybrat studentský účet a na co si dát pozor?\tZodpovědnost v práci aneb pojištění připravené přesně na míru »


Drama u Antisany | Los Checos en Ecuador\nDrama u Antisany\n14. listopadu 2005 v 20:38\nDRAMA U ANTISANY BEZ ANTISANY\nNejlepším způsobem, jak prožít dobrodružství v národním parku pod Antisanou (5753m) je zajít v Quitu de Geografického institutu, koupit si černobílou mapu z roku 1983 - kde souřadnice splývají s řekami, jezera se tváří jako kopce a cesty, které si do mapy zanesete dle mapy v místním hotelu, poté v realitě neexistují - a vyrazit si na jednodenní výlet. Oblečení si vezmete standardní, je přece hezký den a navíc všude píší, že počasí kolem Antisany je v této době nejsušší. K tomu si na místě přidáte realitu průměrné nadmořské výšky 4000 metrů a deštivou předchozí noc.\nS nadějí, že se nám Antisana se svými čtyřmi zasněženými vrcholy konečně zblízka odhalí, natěšení na její neuvěřitelně modré vrcholové ledovce (jak popisuje průvodce), plni optimismu a radosti z pohybu po otevřené krajině národního parku bez civilizace, jsme z hotelu v Papallactě vyrazili pick-upem do cca 3600 mnm. Tam nás u brány odchytil muž v holinách a chtěl za vstup na jeho pozemek 5 USD. Poté, co jsme nahodili otočku, tak na nás zavolal, že cenu může i snížit. Po chvíli jsme klesli až na 1 USD na osobu, což nás později přivedlo na hojně užívaný slogan: "co bys taky chtěl - za dolar".\nRelativně zpevněná cesta skončila asi padesát metrů za branou. Poté jsme začali být odkázaní na již výše zmíněnou černobílou mapu z roku 1983. Pěšinek v krajině bylo asi tak 20, vše od dobytka a koní, tudíž se porůznu klikatily a vedly nejčastěji k potokům. Pohybovali jsme se v páramu - vysokohorský typ krajiny, který naleznete pouze v jižní Americe, je typický pro vysokou nadmořskou výšku. Na první pohled má poněkud jednotvárný ráz, pokud se jím procházíte, zjistíte, že zde lze spatřit spoustu jedinečných rostlin a nejspíš i zvířat. Převážně se jedná o koberce vysokých travnatých trsů, které byly po dešti předcházející noci poněkud vlhčí, takže to znamenalo mokré oblečení a vyhrnuté kalhoty hned od začátku. Po zmizení zpevněné cesty se za chvíli vytratila i zpevněná půda pod nohama a začaly se praktikovat disciplíny jako přeskakování potoků, přecházení mokřin a bažin, rozpoznávání drnu pevného a měkkého, skánání z drnu na drn. První příhodu měl Martin, když mu při jedné z disciplín zmizela levá noha až po koleno pod zem - goretex negoretex. Poté si Kamča skočila přes potok a Martin, který se jí snažil pomoci, byl nemilosrdně nahozen až po pás bahnem vystříknutým po jejím dopadu. Po lehčí slovní potyčce si následně Kamča naplnila levou botu vodou při chybné identifikaci zpevněného drnu. Tři čeští kamarádi, kteří tu tráví dovolenou a s nimiž jsme se zkontaktovali přes internet, si nevedli o moc lépe.\nPři pauzičce na svačinku (pauziček bylo zejména ze začátku poměrně hodně, než jsme si zvykli na nadmořskou výšku) jsme se posadili na travnaté drny, které se na omak zdály býti suché, v cestě jsme pak pokračovali s mokrými koly na zadcích. Na tvářích nám ale zářily úsměvy, bylo slunečné počasí, páramo nabízelo krásné scenérie, dalekohledem jsme pozorovali dravce kroužící nad kopci, fotili malé kytičky schované mezi travnatými drny a těšili se, až se nám ukáže Antisana v celé své kráse a zblízka.\nPo dvou hodinách kochání se, vyhýbání se mokřinám, zdolávání brodů, občasných zakopnutí ve vysoké vegetaci a humorných pádů do travin a údolíček (3 z 5 členů výpravy byli již v tuto chvíli lehce zkrvaveni na nohou a rukou) jsme dorazili pod vysněnou Antisanu, a sice na kopec (4400mnm) nad lagunou Santa Lucía. Antisana se nám vysmála stoprocentně schovaná za mraky, avšak laguna pózovala našim objektivům. Klukům po chvíli výhled nepostačoval a vydali se k laguně zkusit stěstí s udicí. Před jejich odchodem proběhla klíčová debata o cestě zpátky. Rozumný názor vrátit se stejnou a ověřenou cestou zpět - vzhledem k tomu, že obě zbývající možnosti byly do údolí a to napovídalo velkou podmáčenost terénu - byl potlačen touhou po poznání a také převahou mužů ve skupině.\nZpět od laguny jsme se po krátké rybářské pauze vydali kolem jejích břehů a dále podél 6 km dlouhého lávového proudu z roku 1773 do spárů divočejší přírody. Náročnost cesty se stupňovala již při obcházení laguny, protože pod lávovým proudem je nutno si představit obrovské množství kamenů pokrytých vysokou trávou, kam se noha buď lehce propadne nebo sklouzne po vlhké trávě. Kameny byly navíc poměrně veliké, bylo tedy nutno protáhnout končetiny a sem tam i skákat. Jeden z kamarádů sklouznutí neustál a s obutím otestoval teplotu vody v laguně.\nStupeň náročnosti se zvyšuje. Cesta se chvilkami objevuje a zase vytrácí. K mokřinám v tuto chvíli přibyla o trochu hustší vegetace, prudší kopečky s kluzkým bahnem. Kamča se svezla po bahnité kaši a ve snaze udržet se na svahu jí nezbylo, než zarýt se rukama a nohama do bahna po okrajích. Aby náročnost terénu nepoklesla, přišel déšť. Cesty (pokud se jim tak dá říkat) byly ještě mokřejší a bahnitější. Proplétali jsme se nekončícím a notně podmáčeným pralesem, když v tom jsme narazili na potok. Mapa hovořila jasně, podél potoka je cesta. Po Martinově optimistickém zvolání: "mám pro vás dobré zprávy, cesta vede vedle potoka, teď už to bude na pohodu" prales zhoustl tak, že se dal krájet a nám nezbylo než vylézt na lávový proud a opakovat cvičení kámen - díra - noha v díře - uvolněný kámen - seskok. Při nalézání na lávový proud jsme ještě museli překlenout hranici mezi pralesem a lávou, kterou tvořily shnilé kmeny pokryté trávou a keři s velkými mezerami mezi kameny. Lávu jsme zdatně překonali, jen Martin si udělal malé bebino na prstě. Kamča na tuto část cesty vzpomíná jako na jednu z lepších.\nZcela v rozporu s našimi očekáváními a v rozporu s mapou se pod kopcem lávy objevila malá laguna. Jediná cesta, která se nabízela, vedla opět pralesní vegetací. Déšť mezitím zesílil. Následovala etapa výpravou familierně přezdívaná "Vietnam". Z bahna a vody začala vyletovat hejna mušek a kolem rostly bambusy. Jestli předtím jsme pociťovali jako problém zabořit se do bahna víc než půlkou boty, teď se to stávalo každých 10 metrů a vzrušovat se tím nemělo smysl. Déšť houstl a cesta se začala zvedat, zasvitla nám naděje, že na druhé straně pod kopcem uvidíme civilizaci, nebo snad dokonce Papallactu. Jaké však bylo naše rozčarování, když v údolí byla pouze veliká laguna, opět v rozporu s mapou. Dostavila se psychická krize členů výpravy v kombinaci se dvěma náročnými a nepříliš vydařenými brody přítoků laguny. Někteří přeskoky třímetrového a poměrně vodnatého toku vzdali rovnou, zuli boty a potáceli se po kamení v mrazivém proudu na druhý břeh, druzí chvíli házeli do proudu kmeny stromů a kameny a nakonec se vrhali do vody ve své - kdysi voděvzdorné - obuvi.\nNásledoval další brod a pekelná, totálně podmáčená loučka, kterou za silného deště postupně probíháme, s mizivou šancí na úspěch, se silně rozkročenýma nohama a s ambicemi vodoměrky. Kamča si s tichým vztekem a v čirém zoufalství zaplňuje levou botu bahnem. Následuje nová disciplína - sprint v bahně v kombinaci s opakovaným podlézáním ostnatých drátů (zábrany dobytku). Mapě již nikdo nevěří, nejprve padají sprostá slova, později se rozhostí úplné ticho. Myšlenky, že nevíme, kde jsme a zhruba za hodinu a půl padne tma, ubíjejí i poslední optimisty ve skupině. Setrvačnost nás žene dopředu, nevnímáme už ani bahno, ani silný déšť, nekocháme se lávovým proudem a jeho vegetací. Martin v duchu plánuje, jak s naším lehkým vybavením přespat v jediné chatičce, kterou cestou potkáváme. Kamča se snaží uklidnit tím, že lidé, co utíkali za války z koncetračních táborů přes Krkonoše do Čech, to měli minimálně 1000x těžší a navíc si to dobrovolně nevybrali.\nTeprve po další hodině chůze popsaným terénem se nám zázrakem podařilo napojit na kamennou cestu vedoucí lehce porostlým lávovým proudem, občas dokonce značenou nápisy na kamenech. Když se otáčíme zpět, na jednom takovém kameni je napsáno "Zákaz vstupu". Do Papallacty přicházíme po dalších třech kilometrech, úplně nepochopitelně třetí a poslední možnou cestou od laguny. Jestli ona ta chyba byla jen v mapě… Za půl hodiny po našem příchodu se stmívá, ale to už totálně zabahnění a mokří sedíme - naštěstí na igelitem potažených sedadlech - v autobuse do Quita. Jak jindy fotky napoví a dokreslí, tentokrát vypadají příliš idylicky a nezachycují ani 20% reality naší cesty pod Antisanu, která neměla ani tolik soucitu, aby se na minutu ukázala. Ekvádorci mají rčení, že v jejich zemi se vystřídají všechna roční období v jednom dni, my jsme kromě ročních období vystřídali a na vlastní kůži okusili i několik vegetačních pásů.\nPočet členů výpravy: 5\nProfil převýšení: 3600 - 4400 - 3000 mnm (Tambo - Laguna - Papallacta)\nDoba: 8,5 hod\nVegetace: páramo, polosuchý a mlžný prales, vegetace lávového proudu\n1 ivča | E-mail | 21. listopadu 2005 v 8:54 | Reagovat\ntýmto vám udeľujem tituly železný muž a železná žena (alebo blatový/á?:-)). stali ste sa v mojich očiach geroji a uz nimi aj nafurt zostanete. vzhuru k ďalším zážitkom\n2 Phildos | 3. prosince 2005 v 18:31 | Reagovat\nCo dodat...právě jsme si s Ifčou toto vaše drama se šťastným koncem přečetli v klidu, teple a suchu vyhřátého pokojíku a rozhodli se vyrazit směr nákupní centrum Globus...pláštěnky a gore-texový boty samozřejmě s sebou...:)a možná to vezmem i přes Vietnam v Krpecu:)


Colours, den první. Čtyřdenní barevný rej začal. Sledovali jsme on-line - Deník.cz\nColours, den první. Čtyřdenní barevný rej začal. Sledovali jsme on-line\nOstrava /FOTOGALERIE/ – Brány industriálního areálu ostravských Dolních Vítkovic se otevřely už ve dvě hodiny. Na místě byli i redaktoři Deníku a přinášeli své postřehy přímo z festivalového dění.\nColours of Ostrava 2013. | Foto: Deník/Lukáš Kaboň\n1:25 / Česká spořitelna stage - Irie Révoltés\nIrie Révoltés jezdí do České republiky často a rádi, i proto bylo jejich zpívané "děkujem" v jedné z posledních písní snad nejlepším pokusem o češtinu mezi cizokrajnými zpěváky. Jejich koncert byl rozvernou tečkou za dnešním dnem na Colours of Ostrava. (Michael)\n0:17 / ArcelorMittal stage - Tata Bojs\nTata Bojs opět nadchli Colours of Ostrava. Po kolikáté už? Během své hodinové show zahráli větší množství písniček z alba Ležatá osmička proložené dalšími peckami z předchozích alb. (Martin M.)\n23.38 / ArcelorMittal stage - Tata Bojs\nTata Bojs jako obvykle čile komunikují s publikem. Představují své vlastnoručně vyrobené nástroje a hrají na ně píseň Pěšáci (recykled). Jsou mezi nimi například láhve naplněné vodou, nebo struna natažená na dřevěnou desku. (Michael)\n23.05 / Česká spořitelna stage - Sigur Rós\nOstrava má zhruba tolik obyvatel, co Island. A jestli je pravda, co se povídá, že jejich hudba je jako islandská příroda, tak se naše město na hodinu a čtvrt v tento jistě krásný ostrov proměnilo. Očividně potěšená kapela vyšla na konci svého vystoupení až na kraj pódia a dlouze děkovala divákům. Tohle se bude těžko překonávat! (Michael)\n22.06 / Česká spořitelna stage - Sigur Rós\nÚžasné. Sigur Rós předvádějí nejatmosférnější show dnešního dne Colours of Ostrava. Málokdy vidíte frontmana hrát s míčem na kytaru. (Jakub)\n21.39 / Česká spořitelna stage - Sigur Rós\nDav je v obrovském očekávání hlavní hvězdy večera Sigur Rós. Uvidíme, jestli její vystoupení bude stát za to. (Michael)\n21.18 / Radegast Czech stage - The Plastic People of the Universe\nUndergrundová legenda The Plastic People of the Universe hraje na Radegast Czech stage. Psychedeli, Půlnoční myši, či Mouchy v ranním pivě umocňuje tovární prostředí. (Martin M.)\n21.10 / Agrofert Fresh stage - Kumbia Queers\nJestli byla předcházející balkánská kapela divoká, pak pro tuto šestici bláznivých Jihoameričanek by se jen těžko hledala slova. Výborně rozproudily publikum, mimo jiné předělávkou hitu zpěvačky Madonny La Isla Bonita, kterou jejich koncert vyvrcholil. Báječné! Skóre ČR vs. Svět se vyrovnává na 1:1. (Michael)\n20.31 - Postřeh od Michalea k vystoupení Fanfara Tirana meets Transglobal Underground (-:\nUž od shlédnutí prvního filmu od Emira Kusturici mi přijde všechna balkánská hudba skoro stejná. Přesto, že mě baví, tato byla krapet rozpačitá. Zatím to vidím ČR : Svět - 1 : 0. (Michael)\n20.29 / Česká spořitelna stage - Fanfara Tirana meets Transglobal Underground\nSlibný začátek letošních Colours - Fanfara Tirana meets Transglobal Underground. Pomalejší rozjezd této balkánské dechovky dokázal pozvednout až příchod albánského zpěváka.\nČtyřdenní svátek hudby tak bude zřejmě v ostrém tempu pokračovat až do nedělní půlnoci.\nKrátce před osmou hodinou kousek od pódia zřejmě zkolaboval nějaký muž. Do péče si ho museli převzít záchranáři. (Michael, Martin P.)\n19.10 / Česká spořitelna stage: oficiální zahájení\nMísto Fanfara Tirana meets Transglobal Underground se na hlavním pódiu Česká spořitelna stage objevuje ředitelka festivalu Colours of Ostrava Zlata Holušová a primátor Ostravy Petr Kajnar. Oba vítají návštěvníky a přejí všem, aby se následující dny vydařily. Zejména první dáma ostravského fenoménu sklízí bouřlivý potlesk. Čtyřdenní barevný rej v Ostravě byl oficiálně zahájen. (Michael)\n18.51 / ArcelorMittal stage - Mama Marjas\nPrvní dáma italského reggae se zakouřeným hlasem a temperamentem na rozdávání Mama Marjas roztančila i návštěvníky Colours of Ostrava (snímek najdete ve fotogalerii). (Martin P.)\n18.38 / Agrofert Fresh stage - Emil & Jakub - výborný rozjezd!\nDva kluci skvěle hrající na hrnce, kastroly a kbelíky od barvy. Jejich "bicí" zní lépe než většina bubnů, co jsem kdy slyšel.\nV půlce si přizvali klávesistu a rapera. Výborný začátek! Jen je trochu brzdí, že hrají venku, v uzavřeném prosturu by to bylo jistě mnohem lepší. Přesto výborná show a skvělý rozjezd. (Michael)\nKrátce před šestou hodinou se areál pomalu plní návštěvníky. V šest hodin začíná vyprodané představení Divadla Husa na provázku v sále Gongu speciální verze představení Balada pro banditu.\nOd výdeje lístku z e-shopu vede velká fronta. Kuriozní pohled se naskytl návštěvníkům v hlubinském podchodu, kde postávala slečna s cedulí, že koupí lístek. O tři metry metry dál stál kluk, který měl naopak na ceduli napsáno, že lístek prodá. Bohužel oni dva se zjevně na ceně nedohodli. (Martin P. a Michael)\nStanové městečko se začalo plnit už kolem poledne\nDvanáct hodin. Tak dlouho jel z Polska až od Baltského moře mladý pár Ewa a Krzysiek, kteří se letos poprvé přijeli podívat na Colours of Ostrava.\n„Cesta proběhla bez komplikací a potkali jsme spoustu lidí, se kterými jsme se spřátelili, a teď máme stany vedle sebe," přiblížil pár ze sousedního státu s tím, že v krajské metropoli jsou poprvé a zatím se tady nestihli ani porozhlédnout.\n„Navštívili jsme jenom Kaufland a hned jsme šli postavit stan. Doufáme ale, že nám zbude nějaký čas, abychom si Ostravu pořádně prohlédli," dodává Ewa s tím, že nejvíce se těší na Sigur Rós, Damiena Rice, Jamieho Culluma a The XX. Její přítel Krzysiek v zápětí dodává své hudební favority.\n„Já jsem přijel speciálně na Tomahawk a Bandaband," dodává mladý muž.\nStanové městečko se začalo plnit už v dopoledních hodinách. Zhruba kolem půl jedné se od hlavního vchodu v Hlubinské ulici ve Vítkovicích štosovala stometrová řada lidí, kteří do Ostravy přijeli na největší festival v republice ze zahraničí nebo vzdálenějších koutů země. (Jakub)\nPostřehy z festivalu pro vás připravují Michael Cron, Jakub Malchárek, Martin Pleva, Martin Maceček a Břetislav Uhlář.\nLiteratura na Colours: přijďte na čtení do Kavárny Deníku\nSoutěže o piva, literární vystoupení i malování pro děti. Festivalový program si pro návštěvníky Colours of Ostrava připravila také Kavárna Deníku, která bude celé čtyři dny umístěna na dohled tomu nejdůležitějšímu dění – stojí totiž poblíž spojovací uličky mezi hlavní a druhou festivalovou scénou.\nVe stanu bje k dispozici nejen káva a noviny plné informací o Colours of Ostrava, ale i doprovodný program. Na své si přijdou zejména děti, pro které budou připraveny omalovánky či malování na obličej. A POZOR!\nV Kavárně bude několikrát denně probíhat i losování soutěže, kterou uspořádal Deník ve spolupráci s pivovarem Radegast. Kdo se jí chce zúčastnit, musí získat na speciální hrací kartu tři razítka za koupi různých piv ve stanech Radegastu. Druhou podmínkou je dopsat na kartičku nějakou věc, která by neměla chybět v Krabičce poslední záchrany pravého chlapa.\nOrazítkované a vyplněné hrací karty je poté nutné odevzdat v kavárně Deníku. Z nich budeme ve čtvrtek, v pátek a v sobotu vždy v 16, 17, 18, 19 a 20 hodin losovat výherce poukázek na pivo. Více se dočtete v dnešní příloze Deníku ke Colours of Ostrava nebo se můžete poradit v naší festivalové kavárně.\nLetní hudební festivaly pod širým nebem, Ostrava, Colours of Ostrava, Česká spořitelna, Vítkovice, ArcelorMittal, hudba, pivo, festival, Tirana, soutěž, noviny, Česko


Jak vyléčit rýmu pomocí lidových prostředků - Magazín pro ženy\nPublished on 5 listopadu, 2016 25 června, 2021 / Redakce\nVýtok z nosu – je nejen příznakem blížící se neočekávaného nachlazení nebo chřipky, rýma je navíc zdraví škodlivá a nepůsobí ani vzhledně. Jak vyléčit rhinitidu – zánět nosní sliznice pomocí lidových prostředků? Komplikované dýchání, v důsledku čehož je tělo špatně zásobovány kyslíkem, může mít vliv na srdce. Ucpaný nos nevypadá ani atraktivně. Kromě charakteristického otoku a zarudnutí, může přinést jeho majiteli i jiné potíže.\nMezi způsoby boje s výtokem z nosu (rýma), lékárny nabízí spoustu prostředků. Jejich účinnost je nesporná, avšak nejsou vhodné pro každého pacienta a stupeň účinnosti je třeba zjistit experimentálně. Navíc, velmi často mnoho z nich mohou způsobit návyk, a pak se bez „oblíbeného“ spreje nebo kapek pořádně ani nenadechnete. Použitím časem prověřených lidových prostředků vám toto nehrozí.\nTak, jak vyléčit rhinitidu lidovými prostředky?\nPokud často trpíte zánětem nosní sliznice, doporučujeme začít s pěstováním Kalanchoe. Čerstvě vymačkanou šťávu z rostlin listů kapeme do nosu 2 nebo 3 krát denně, do ústupu rýmy.\nMed vytahuje z bakteriálních buněk tekutinu, dehydruje je a zabíjí. Med dokáže zlikvidovat skoro každý typ bakterie. Fantastický pomáhá i červená řepa, používá se čerstvě vymačkaná šťáva, použití 5 až 6 kapek. Nebo do řepné šťávy vložte vatový tampon a umístíte jej do nosní dírky na krátkou dobu.\nKumulativní efekt na tělo má spojení medu a řepy – jedna čajová lžička medu a 3 lžíce řepné šťávy. Používá se 3 až 5krát denně, několik kapek dávkování.\nNebo si nachystejte stejný díl rostlinného oleje a mrkvové šťávy s přídavkem několika kapek česnekové šťávy, kloktejte 3 krát denně.\nTip redakce: Vyzkoušet můžete také Virostop.\nKdyž se rýma teprve začíná, ráno a večer si nakapejte do nosu citrónovou šťávu. Pokud vám již rýma propukla naplno, zalijte vroucí vodou nakrájenou cibuli a inhalujte.\nStejný díl slézu, majoránky, řebříčku, plicník, podběl, prvosenku zalijte horkou vodou a intenzivně vdechujte jejich éterické oleje nebo si z nich můžete připravit čaj.\nOlej z kustovnice se používá k natírání hrudníku nebo na inhalování.\nVelmi efektivní jsou zábaly noh. K tomu stačí navlhčit gázu v alkoholovém roztoku kajenského pepře, zabalit nohy, nazout vlněné a šup do postele.\nKdykoliv cítíte, že na vás něco jde, přiložte si láhev s horkou vodou na hrudník. Vysokou teplotu sníží octový zábal nohou. Vypoťte ze sebe rýmu v sauně (jen ti, kteří mají zdravé srdce). Na kašel a průdušky pomůže cibulový med.\nMalý školkař přináší sebou nemalé výzvy. Být připraveni s předstihem se vyplácí


Nyskel 27.6.2015, 23:32:40\nNervózně se zachichotám. To spojení zní děsivě...... děsivě a neuvěřitelně........... ale něco na tom je. Sakra!\nUsměju se. "Já vím, že bys to nedovolil. Ale dovolíš mi, abych ti s tím já pomohla, ano?" dodám vážně.\nA pak se vrátí k Heidrun. "Proč to sakra pořád řeším?!?!?!" začínám mít vztek sama na sebe. Tohle téma rozhodně není bezpečné!\nV ten moment si vzpomenu na svůj sen. Já už jsem jednou za Terryho provdaná byla. A nebyli jsme sami. Byl tam ještě malý, křičící uzlíček s kaštanově hnědýma očima...\nPolknu a nesmírně vážně se na Terryho podívám. Tohle už má k žertování daleko...\nKdyž se konečně donutím sklopit oči, uvědomuju si, že tohle byl příliš dlouhý pohled. Rozpačitě si začnu zmoulat šněrování.\n"Ale ty ses ženit nechtěl, vzpomínáš? Když ses nepodvolil tehdy Soterovi, přece tě jeho tetička nedostane tak snadno..." pokusím se znovu zachichotat, ale je to tak nějak křečovité.\nJo, panikařím. Tahle debata... Terryho původ, moje dětské představy o svatbě, ten sen....... "Zatraceně!"\nGunter 27.6.2015, 23:24:45\n"Pokud se ožením, budu hrabě a ty tudíž hraběnka. Hraběnka Nyskel Igrit z Tronje.\nZní to krásně."Zasním a se a znovu to maličko zabolí.\nOvšem ti vlkodlaci odvedou moje myšlenky jiným směrem. Zvláště, když ona zesmutní.\n"Nys, já nedovolím, aby ti kterýkoliv z nich ublížil. Museli by mě nejdřív zabít a zabít mě, není tak jednoduché." Ujistím ji vážně.\n"Ovšem Heidrun...to máš pravdu. Ta vydá za celou smečku!\nJe příšerná, zlomyslná a tvrdohlavá jako stádo čertů. Jestli si vezme do palice, že se my dva vezme, nedá pokoj, dokud to neuděláme. Jestli se budeš chtít od sňatku zachránit, budeme muset hanebně prchnout." Zašklebím se.\n"Nebo se podrobíš a opravdu si mě vezmeš. A pak ji jako hraběnka z Tronje vytřeš zrak!" Dodám triumfálně a i když žertuji, srdce mi buší jako ptáče uvízlé v keři.\nKurva, to je ale téma!\nNyskel 27.6.2015, 23:19:32\nZasměju se. Upřímně...\n"Tím bych Adelaidu určitě trumfla!" zachichotám se. "Takže ze mě bude vikomtka? Nebo jak se tomu říká?" zamyslím se na oko vážně.\n"Nikdy jsem si ale nepředstavovala, že budu mít za svědky čtyři vlkodlaky..." dodám a do hlasu se mi přeci jen vkrade slabá pachuť smutku.\nNení pravda ani ta svatba, ani hrad. Kdo ví, co bude...\n"Ze Sotera bych takový strach neměla, ale ta jeho teta vypadá příšerně umanutě..." a teď už to říkám vcelku vážně. My tu o tom vtipkujeme, ale kdo ví, co má ta stará čarodějnice za lubem.\nGunter 27.6.2015, 23:14:17\nZasněně se usměji.\nMoje sestry byly stejné a tohle mi připomíná domov. Bolestně.\n"Moje sestry to dělaly také." Vyhrknu nakonec.\n"Pamatuji si, že Adelheid si vždycky chtěla vzít mého přítele, Dagobertova syna Sverreho.\nA nakonec si vzala kováře Toreho. A je s ním šťastná. A to velmi." Zasměji se.\n"Vidíš! A ty si teď vezmeš vikomta z Tronje, staneš se hraběnkou a když budeš chtít, budeš mít vlastní hrad!\nA na svoji svatbu můžeš pozvat klidně celou vesnici.\nSoter ti to jistě dovolí." Culím se na ni.\nNyskel 27.6.2015, 23:09:39\nOdkrývat víc a víc z jeho minulosti je jako otevřít oblíbenou knížku a číst dál. Navázat na příběh, který už se odehrál...\nJenže to už jsme zpět u mé svatby. Mé!\nNaštěstí si, zda se, mého přebreptu nevšimnul. A vrátit se k hovorům s Adelaidou je bezpečné. V podstatě.\nRoztěkaně se usměju, stále ještě trochu rozhozená ze své neopatrnosti.\n"Pokaždé jinak." přiznám rozpačitě.\n"My jsme ani tak neřešily ženichy, když o tom teď tak přemýšlím. Spíš jaké budeme mít šaty, koho pozveme a koho ne, to bylo možná ještě důležitější. Nedokážeš si představit ty žabomyší války mezi malými holkami!"\nPokrčím rameny. "A pak jsme si představovaly, kde budeme bydlet, jak úžasné a spořádané budou naše domácnosti. A jak se budeme navštěvovat....." Připadám si teď trochu pošetile. Ale tehdy nám to připadalo tolik důležité!\nGunter 27.6.2015, 23:03:41\nZavrtím rázně hlavu.\n"Ne, tak docela. On....jeho dědeček, hrabě Gertt z Tronje chtěl, aby se oženil. Otec dlouho odolával. Bál se jak bude přeměny zvládat, protože...\nVíš....Dar do naší rodiny donesla moje babička Berrie. Pocházela z rodu Viernů. Měnila se v bílou vlčici, jako můj otec. Ona svoji schopnost zvládala špatně. Byla velmi impulzivní a byla na to sama.\nV návalu hněvu a žárlivosti svého muže Gislhera zabila. Nikdy se znovu neprovdala a vina ji sužovala po celý zbytek jejího krátkého života.\nMůj otec se velmi bál, aby se mu nestalo něco podobného. Proto se nechtěl oženit.\nKdyž můj pradědeček Gertt nedal jinak, našel si nakonec v Eagleglenu klidnou hodnou dívku a vzal si ji i když mu vyhrožoval, že ho vydědí."\nNys se vrátí k tématu naší fingované svatby a mě přejede mráz po páteři.\nZvláště, když řekne, že se vždycky chtěla vdávat.\n"Ty jsi snila o své svatbě? Představovala sis, koho si jednou vezmeš?" Zeptám se zvědavě.\nTahle představa malé Nyskel, vzrušeně špitající s kamarádkou o své budoucnosti a o dívčích snech, je okouzlující.\n"Jak vypadal tvůj vysněný ženich?"\nNyskel 27.6.2015, 22:53:53\nNajednou se mi poskládá dálších pár střípků z Terryho života. A ty střípky dávají dosavadnímu obrazu úplně jiný nádech. "Hraběcí... Hmmm..."\n"A otec se titulu vzdal kvůli tomu, že je Vlk?" ujišťuju se.\nJenže pak Gunter uhodí na daleko citlivější strunu...\n"Nechtěl se ženit... nikdy..." polknu a v hrudi se mi rozlije zvláštní smutek. Zklamání...\nNervózně se usměju a uhnu pohledem. "No jo, Soter se té svatby chytil viď. I ta jeho povedená tetička....." nechám to viset ve vzduchu. Je fakt, že tohle překvapilo i mně. A jak.\n"Já se chtěla vdávat vždycky. S Adelaidou jsme si o tom dokázaly hodiny vyprávět. Než..." mluvím spíš sama pro sebe. Ale v jeden moment vyplašeně zvednu oči. Málem jsem se podřekla!!!!!!\n"Než se ze mě stala Vlčice." vyhrknu rychle. "Všechno se tím změnilo..."\nGunter 27.6.2015, 22:43:16\n"Můj otec. Já jsem nejspíš vikomt, tedy dokud otec žije. Pak bych teoreticky měl nárok na titul hraběte, kdybych o něj totiž stál. Což nestojím.\nNa nic tituly nepotřebuji.\nMůj domov je na Eagleglenu a na našem rodovém hradě jsem byl všehovšudy dvakrát navštívit strýčka Marcuse. Je to bodrý chlapík.\nJen nemá ani potuchy, co je jeho bratr zač. Tronje je hezký hrad, na krásném místě, ale nikdy jsem neměl ambice, abych se tam usadil. I když mi to strýc nabízel."\nZeptá se na uroeznné dívky a já překvapeně zamrkám.\nProč ji to zajímá?\n"Ano, pár jsem jich potkal, ale ujištuji tě, že není o co stát.\nNikdy jsem netoužil, oženit se s urozenou ženou. Po pravdě řečeno, nikdy jsem neuvažoval o tom, že bych se vůbec oženil....a vidíš, najednou jsem šťastně zasnoubený a mám před svatbou!" Zašklebím se vesele, ale moje oči jsou vážné. Bolestně vážné.\nNyskel 27.6.2015, 22:35:32\n"Hraběcí titul?!" nechápavě na něj zírám. Já čekala možná nějaké zemana, nanejvýš rytíře. Ale hrabě?!\nPolknu a najednou jsem jako na trní. "Ty jsi vážně hrabě?!" znovu vydechnu.\nVlastně ani přesně nevím, co to znamená... co to znamená pro nás dva, ale... "To jsi musel potkat spoustu urozených dívek... šlechtičen." napadne mě úplně nesmyslně. Asi to není důležité, myslím, ale přesto jsem to vypustila nahlas. Proč?\n"Otec si vzal obyčejnou ženu. Nebyla to šlechtična..." další informace, která mi přijde důležitá. Z mně neznámých důvodů...\nZamrkám, abych se donutila odvrátit od svých myšlenek. "Já... no... víš, ona babička se v něčem tak trochu podobala Soterově tetičce."usměju se skoro provinile.\nNe, své prostřední jméno jsem nikdy neměla moc ráda. Ale prý ji tím tatínek chtěl prokázat čest. Nu, kdyby babička Igrit věděla, co se ze mě stalo, ke cti by jí to asi nebylo...\nGunter 27.6.2015, 22:29:22\nVáhavě si ji prohlížím.\n"Ano. Dá se to tak říci. Můj otec je Hagen z Tronje. On a jeho bratr Marcus mají hraběcí titul, ale otec ho neužívá. Máme ve znaku orla ve střemhlavém letu. Stříbrného na modrém poli. Proto ho mám na tom pohárku." Vysvětlím zkroušeně.\n"Rodové panství, hrad Tronje, nechal otec Marcusovi, svému mladšímu bratrovi, aby ho spravoval.\nSám si vzal Ilinor, obyčejnou ženu a odešel s ní do její rodné vesnice Eagleglen, kde měla dům po rodičích. Tam jsem vyrostl.\nDlouho sloužil pánovi Dagobertovi z Merrionu"\nMůj pohled je najednou nejistý. Nevím, jak na to zareaguje a jen velmi nerad bych, aby to mezi námi cokoliv změnilo.\nZa odměnu se ale dozvím její jméno a nadšeně vypísknu.\n"Igrit? Tvoje druhé jméno je Igrit? Jejku, můžu ti tak říkat? To se mi hrozně líbí!"\nNyskel 27.6.2015, 22:16:55\nCítím zmatek, který najednou vtrhnul do pohody zalité slunečními paprsky.\nPřestanu se šťuřit do sluníčka a vážně se na něj podívám. "Je to pro něj vážně tolik citlivé?! Proč? Vždyť já jeho rodinu zaručeně neznám. To bych ho... je... našla už dřív."\nZnejistím a nevrózně si poposednu.\n"Promiň, nechtěla jsem v tobě budit staré vzpomínky. Já jen........." "Co jen? Jsem zvědavá až na půdu?! Proč to potřebuju vědět?! Vždyť ta svatba je jen na oko!"\nNedokážu si odpovědět, ale znát ho prostě musím!\nNapětí v jeho tváři povolí. Jakoby se něco v něm zlomilo. A snad k lepšímu. Vypadá najednou ohromně uvolněně. Upřímný a otevřený. Až to ve mně vyvolá zvláštní pocit... čehosi. Nevím. Ale je to obrovské. A nádhreně se mi v tom dýchá...\n"Z Tronje?" zopakuju to jméno zamyšleně. "Nikdy jsem tohle jméno neslyšela. Ale když jsi Z... Takže ty jsi šlechtic?!" Ne, nejsem naštvaná, že mi to tajil. Nebo podrážděná. Je to vlastně jen úlevné konstatování. Věděla jsem to! A se mnou asi všichni ostatní, kdo se kdy s Terrym potkal. Má to v sobě.\n"A to má tvá rodina nějaký hrad nebo tak něco?!" znejistím. Jedna věc je si to představovat, ale druhá zjišťovat pravdu.\n"Ehm... promiň... já... celým jménem jsem Nyskel Igrit Aspelund. Igrit byla babička z otcovy strany." upřesním rychle.\nGunter 27.6.2015, 22:05:46\nPosadí se proti mě a já spokojeně nasaju její vůní. Nic nemůže být krásnějšího než mít ji takhle blízko a jen pro sebe.\nSpokojeně zapředu a naslouchám melodii jejího hlasu.\nNepřekvapuje mě, že jí vyšívání nebaví, vůbec mi k ní nejde.\n"Jednou mi musíš zahrát na loutnu! Deine jistě nějakou má. Je to dokonalá hraběcí dcera, tedy v jistých ohledech.\nSednu si tu, budu se vyhřívat v paprscích slunce, zavřu oči a budu ti naslouchat.\nA bude to krásné." Zasním se.\nA pak tě vynesu po těch stupních na postel a....\nMoje veskrze krásné představy hrubě přeruší její otázka.\n"Co prosím?" Vyjeknu a jen hodně pomalu mi dochází, na co se to vlastně ptá.\nU Hagarta, ona chce znát moje jméno....celé.....\nBolestně se mi zkřiví tvář, jak se mi před očima mihnou v rychlém sledu tváře.\nAno, to je moje rodina, rodina, které jsem se dobrovolně zřekl, protože jsem nedokázal unést bolest Herlanovi smrti.\nA hlavně Hagena.\nHagena, který mi zabránil v pomstě.\nAlfa samce Hagena.....\nPolknu a vyděšeně se na ní podívám.\nOd svého odchodu z Eagleglenu jsem své jméno nikomu neřekl. Nikomu, kromě Ruth.\nMoje zdivočelé oči náhle zněžní a mihne se v nich dojetí.\nNikdo mi nikdy nebyl tak blízký jako Ruth Egret. Nikdo.\nAž na Nyskel....\nA pokud se na to podívám opravdu poctivě, tak je mi ještě bližší...\nA najednou mi dojde, že před ní nemám co skrývat. Důvěřuji ji.\nPlně a naprosto.\nPomalu se usměji.\n"Chceš znát celé mé jméno? Dobře, povím ti ho, když mi ty povíš své." Mrknu na ni.\n"Jsem Gunter z Tronje."\nNyskel 27.6.2015, 21:26:56\n"Konečně sami..." vydechnu si.\nPomalu přejdu k výklenku a posadím se naproti Terrymu. Nastavím tvář sluníčku a přimhouřím oči.\nJsme jak dvě velké kočky na slunci. Vtipné...\n"Vyšívání mi nikdy moc nešlo, Adelaida v tom byla lepší. Já na to nikdy neměla tu správnou trpělivost. Ale s loutnou to umím. Trochu..." zamumlám, tvář stále nastavenou hřejivým paprskům.\n"Mimochodem... k té diskuzi dole, v jídelně... Jaké je vlastně tvé celé jméno? Abych věděla, jak se budu jmenovat..." dodám s lišáckým úsměvem, ale dál mhouřím oči do sluníčka.\nGunter 27.6.2015, 21:18:27\nS úsměvem sleduji Nyskel, která si svoji novou roli hostitelky neskutečně užívá a nemůžu než souhlasit s Nyskel.\n"Ano, odjakživa to byla jeho jediná slabost. Sice se k ní chová někdy zbytečně přísně a popuzeně, ale bezmezně ji miluje. To už tak mezi sourozenci bývá."\nI já překvapeně zamrkám, když vidím, kterou komnatu nám vyhradili. Býval to hostitelský pokoj pro vznešené páry a nám by určitě stačil i předpokojík, který Deine nachystala pro Mela, ale koneckonců proč ne. Ať si Nyskel užije trochu přepychu, zaslouží si to.\nPočkám až ostatní odejdou a rozloučím se obřadně s Deine. Teprve pak se sesunu na sedátko u okna a vyhlédnu ven.\n"Je to nádhera, viď?" Výklenek je utopený ve slunci a mému línému vlčímu já to dělá dobře. Rozkošnicky se zavrtím a na okamžik zavřu oči a jen se nahřívám.\n"Není to tak hrozné, není-liž pravda...Víš, že v těchto výklencích sedávají urozenné panny s loutnou nebo vyšíváním?" Zeptám se a mrknu na ni jedním okem, abych viděl, jak se tváří.\nMelwin 27.6.2015, 20:50:14\nU koní je mi ještě hej, ale jakmile zamíříme s bednama do patra, začne to na mě všechno dejchat. Cejtim, jak moc sem nepatřim. Nervózně se rozhlížím a bezděčně tlumím hlas pokaždý, když chci Torgemu něco říct.\n"Tohle je vážně můj pokoj?" vyjeknu překvapeně a sleduju ten luxus. V něčem tak honosným sem nikdy nespal. Vlastně... možná u Heleniny tety, ale tam sem byl tak nervózní...... teda.. ne že by to tady bylo zase o tolik lepší. Na to sklepení u jezera jen tak nezapomenu. A mají to na svědomí stejný lidi!\nTorge zavelí, že je čas na jídlo. Rozzářim se jak pochodeň. "Už mám strašnej hlad!"\nNestora zavedu ke krbu ve vedlejší místnosti a bezděky vyhlídnu z okna. Je to jak v pohádce. "Lehni a čekej! Přijde pan Gunter!"\nVyrazíme dolů a na schodech potkáme celý procesí. Postavim se stranou a sklopim voči, tak nějak instinktivně. "Kdybyste něco potřeboval, hned přiběhnu. Jen dole něco zhltneme." šeptnu, když mě pan Gunter míjí ruku v ruce s Nyskel. Zatraceně jim to sluší! A skoro bych řekl, že se mezi nima něco změnilo. Aspoň myslim, že k lepšímu pro pana Guntera...\nNyskel 27.6.2015, 20:44:11\n"Soter má pro Deine vážně slabost. To není hrané." podotknu Gunterovi v hlavě.\nPoložím ruku na nabízené rámě a vykročím po boku Guntera. V tenhle moment si připadám vážně jako snoubenka, jak tak procházíme všemi těmi komnatami. A když dojdeme do té naší, rozzářím se.\n"Deine, tohle je vážně nádherný pokoj." hlesnu. Není to možná tak útulné a komorní jako v Masce a náš srub je úplně někde jinde. Ne výš nebo níž, ale jidne. Ovšem tohle...\nZ každého kusu nábytku dýchá historie a tradice. "Kdo ví, kdo všechno spal v téhle posteli." napadne mě. "I když dva Vlci v ní budou asi poprvé."\nBezděky mi bleskne hlavou, že je to jako trůn. Jen naležato. Okázalé, ale má to něco do sebe. "A když si představím večer na tom trůnu sebe a Terryho......." Polknu a překvapí mě nepatrné mravenčení po celém těle. "Sakra!"\nPohledem se přivítám s Nestorem. Zůstává mezi námi přinejmenším respekt. A někdy i to stačí k přátelství.\nZastavím se u okna a vyhlédnu ven. Tohle je jako sen. Slunce už se naklání na svou odpolední pouť, která je teď, na podzim, už o něco kratší. Zlatavé odlesky na každé vlnce a širá dálka. Jen moře. Nádhera...\nVlk 27.6.2015, 20:34:56\nMelwinův malý předpokoj je daleko prostší než místnost určená pro Guntera, ale plně dostačující jeho potřebám a možná víc než pohodlný. Je tu postel, truhlice, stolek s umyvadlem a pohodlná sesle.\nVlk 27.6.2015, 20:30:48\nOpustíte hodovní síň a zanecháte tam Sotera, kterého je vám snad pro tu chvíli i líto, protože pohledy tetičky Heidrun nevěští nic dobrého.\nPo cestě do vyšších pater hradu potkáte Melwina, který spolu s Torgeirem konečně skončili s ukládáním věcí a teď mířili dolů, aby něco pojedli.\nDeine vás zavede do patra, kde vás ubytovali. Hned první dveře, skrývaly malý pokojík u schodů, který nechala připravit pro Coru a Tinu.\nHned ty sousední pro Minnie a Tiangu a poslední místnost pro Guntera a Nyskel. Podle Gunterova přání dali do malého předpokojíku lůžko pro Melwina. Torgeir byl zřejmě ubytován v předpokoji u Minnie.\nHrabě z Varnavy dostal se svým doprovodem dvě místnosti naproti pokojům Mina Guntera.\nKdyž Gunter s Nyskel vešli do pokoje, který byl pro ně nachystaný, překvapeně shledali, že je poměrně prostorný a plný světla.\nSlunce tam svítilo nezvykle širokým oknem se dvěma kamennými sedátky s výhledem na moře.\nPostel byla uprostřed místnosti a vedly k ní z každé strany tři schůdky. Jinak byl v pokoji mohutný kamenný krb, několik pohodlných lenošek, dřevěných sedátek a truhlic. Stály tu cestovní bedny, které sem přinesli oba muži a u krbu se na obrovské medvědí kožešině válel Nestor, který vás přivítal tupými údery ocasu o zem.\nVlk 27.6.2015, 20:30:04\nDeinera Elien sice doslova hltá očima hraběte z Varnavy, ale když Soter zmíní její jméno, prudce vzhlédne a rozsvítí se jako svíce.\n"Ano, já vám všechno ukážu. Zavedu vás do vašich komnat, které jsem se Zuleikou připravila. Myslím, že se vám budou líbit. Můžeme hned vyrazit, Sote? Moc se na to těším?" Vyhrkne a vyskočí ze svého místa.\nSoter na ni přívětivě kývne a Heidrun se zamračí.\n"Milosrdná Ennit, ovládej se trochu, Deinero Elien! Chováš se jako děvečka od krav! Není nutné, abys tu samým nadšením poskakovala jako koza."\nSoter ji sjede káravým pohledem a natáhne se k Deine a pohladí ji po ruce.\n"Jen klidně běž, naši hosté si stejně potřebuji odpočinout a trochu se zabydlet. Určitě budou rádi, když je doprovodíš, není-liž pravda, Jasminne?"\nMinnie vznešeně kývne a pomalu se postaví. Podá ruku Coře a pomáhá ji vstát, ale z druhé strany přiskočí Půlkrysa a dvorně ji podepře.\n"Deine, budeš tak laskavá a povedeš nás?" Obrátí se Min laskavě k dívce a natáhne k ní paži. Než se ale stačí do Deine zavěsit, předběhne ji hrabě z Varnavy a nabídne Soterově sestře rámě.\nNyskel 27.6.2015, 15:52:15\nHodinka klidu. To zní jako sladká píseň. Poočku se podívám na Terryho a oči mi zasvítí. Ani vlastně přesně nevím proč, ale ta naše zkratka, kdy jsme zmizeli ostatním z dohledu, mi dneska dopoledne zvedla náladu.\nMile se usměju na Deine. "To je od vás tak laskavé, Deine." prohodím. Pak se omluvně podívám na Minnie. Nejsem si jistá, jestli by tyhle konverzační věci neměla říkat ona. Snad mi odpustí...\n"Takže odpolední káva a pak procházka venku. To zní naprosto úžasně!" My jsme bydleli od moře dobrý den cesty a jezdila jsem k němu čas od času jen se strýcem. A i tak, on měl raději hory. Takže pohled na moře je pro mě stále ještě něco neokoukaného.\nUsměju se zdvořile i na Sotera. Pořád si musím připomínat, co je zač on, co ostatní a kde to vlastně jsme. Jinak to totiž sklouzává do velmi příjemné kratochvíle, která uspává mou ostražitost. A to není dobré! Rozhodně ne!\nOhlédnu se na Terryho, zvednu ruku z jeho dlaně a urovám nádobí a ubrousek před sebou. Jsem připravena vyrazit.\nVlk 27.6.2015, 14:31:28\nMinnie přeruší hovor, který vede se Soterem a s úsměvem se na Guntera podívá.\n"Ne, hned po přijetí jsme se vydali sem a pustili se do jídla."\nZnvou se otočí k Soterovi a počastuje ho vlídným úsměvem.\n"Které pokoje jste pro nás vyhradil, drahý příteli?" Zeptá se a trochu zdůrazní slovo přítel. Nepochybně kvůli Heidrun, která ji propaluje pohoršenýma očima.\nMinnie pevně snáší její pohled a usmívá se dál.\n"Začínáme být trochu přesycení a děvčata by si po cestě ráda trochu odpočinula. Jsou zvyklá po obědě hodinku spát. Obvzláště Cora by si měla lehnout. Je celá bledá." Dodá starostlivě.\nSoter vytrhne ruku zpod pevného sevření Heidrun, která mu tak trochu drtí stiskem zápěstí a společensky se rozzáří.\n"Chystala je Deine. Ona vás tam zavede. Hrozně se na to těší. Dopřejte ji tedy, prosím, to potěšení, aby si mohla zahrát na hostitelku a provést vás tady. Pokud už tedy nemáte místo na moučník. Ovšem klidně si ho můžeme nechat k odpolední kávě. Času máme dost.\nAž si dívky odpočinou, chtěl bych vám ukázat pobřeží a svoji vyhlídku na moře, kterou jsem nechal zbudovat."\nGunter 27.6.2015, 14:23:16\nPůlkrysovo tvrzení, že jsem kámoš mi připadá značně přehnané, ale do diskuzí se s ním pouštět nehodlám.\nNavíc to nevypadá, že by o to kdo stál.\nNyskel je zcela zaujatá okolím a Půlkrysa je zcela zaujatý Nyskel. Což se koneckonců nedá divit.\nChlap, kterého by nezaujala by buď musel být mrtvý nebo zaměřený na muže.\nCukne mi kolem úst, když si mladý Vlk stěžuje, že se s ním Varnavy nechtěl bratříčkovat, protože jak znám hraběte, mohl by si pogratulovat, kdyby si vůbec všiml, že existuje.\nPo očku si změřím svého souseda a on na chvíli upustí od neustálého švitoření s Deine a pustí se se mnou do hovoru. Zdá se, že mě zas až tak nepřehlíží.\nSnažím se s ním vlídně konverzovat a u toho se cpu jídlem. Apetýt si nehodlám nechat zkazit.\nChvíli mi trvá, než si uvědomím, že poslední otázka Nyskel byla zamířena na mě. Pokrčím rameny a pohlédnu přes stůl na Min.\n"Vy už jste se zabydleli."\nNyskel 27.6.2015, 12:56:54\nNa Byrra se zrovna netěším. A už vůbec se netěším, až bude celá smečka pohromadě. Aspoň že nás Gunter zbavil Ardeta!\nRychle zavrtím hlavou, aby si mě s ním Půlkrysa snad nespojoval.\n"Ne, včera jsem ho viděla na slavnosti poprvé. Ale zdá se, že Deine se nějak zalíbil." vzdychnu. A tohle není hrané ani trochu.\nUzobávám už jen příležitostně. Jsem úplně plná. Což u mě není tak časté.\nOtočím se na Terryho. "Možná bychom se měli jít zabydlet." poznamenám polohlasně. Asi jsem se mohla zeptat i po vlčím, ale jsem zvědavá, jestli se toho chytne Minnie a dívky kolem ní.\nVlk 27.6.2015, 12:51:31\n"Jasně, že jo. Terry je kámoš, známe se dlouho. Sice jsme se kapku nepohodli, ale to se vstřebá. Teď, když se vrátil.\nMyslím si, že budem dobře vycházet...\nPravda Tyf je trochu divnej patron, ale Byrr je fajn chlap, bude se ti líbit. Už jsi viděla Byrra? Měl by se za chvilku ukázat, ještě pomáhal dole u šelem, jeden z tygrů si poranil tlapu a jedinej, kdo si k němu troufl, je Byrr. On to s šelmama umí." Vysvětlí Půlkrysa horlivě a nezdá se, že by vnímal, že Nyskel zaujalo něco jiného. Nakonec si ale přece jen všimne, že její pozornost upřená jinam a hlavně kam a zakroutí očima.\n"Hroznej panák tenhle Vrnavy. Dojel už ráno a skoro nepozdravil. Teda nikoho kromě Sota a Deine. Je namyšlenej až hrůza. Moc nechápu, proč ho Soter zval. Znáš se s ním?" Zajímá se se značně znechuceným pohledem.\nNyskel 27.6.2015, 12:20:25\nNepatrně zvednu obočí, když mi tak rychle nabídne tykání. Tedy... před příchodem do Masky a tím i do zdejší vyšší společnosti by mi to přišlo naprosto samozřejmé. A kdysi u nás doma už vůbec. Ale od toho momentu, co na mě Minnie navlékla ty krásné šaty, něco se ve mně změnilo...\nMožná je to i tím, jak mi pořád všichni předhazují, že vypadám jak dívka z lepší společnosti. Terry s tím začal ve srubu a ostatní jen navazovali - Anne, svým způsobem i Minnie...\nBlahosklonně se usměju na Sotera, jako kdybych odpouštěla dítěti jeho pošetilý nápad, a pak se otočím na Půlkrysu. "Myslím, že by to šlo. Když si tykáš i s Terrym..." odtuším.\nZkoumavě si ho prohlížím. "Vymýšlí si, nebo je z toho Soter opravdu nesvůj? Konec konců, dokázala bych si představit, že v jeho zmizení má sám prsty. Komu pak spadne do klína celé panství?!"\nDám si do pusy pěknou řádku dalších soust a začínám být plná. A padá na mě únava z přemíry jídla. Potřebovala bych se protáhnout. A vybalování by možná nebyla špatná rozvička. Jestli ty šaty budou pomačkané, bude potřeba víc času s tím něco do večera udělat.\nMou pozornost přitáhne hrabě z Varnavy. Sedí od Deine docela daleko a přesto na ni v jednom kuse vrhá zamilované pohledy. Je to spíš... trapné než roztomilé. Nějak mu je nemůžu uvěřit. Deine ale, zdá se, věří každému jeho náznaku. A ráda.\n"Minnie si také musí promluvit s Deine. Aby nebylo pozdě..." poznamenám do myšlenek Gutnerovi.


Partnerský horoskop na druhý březnový týden: Raky...\nPublikováno: 7. března 2022, 11:00\nNehrňte se do žádných velkých akcí, co se týče lásky. Partnerskou komunikaci udržujte v harmonii a neotvírejte citlivá témata. Tento týden se můžete cítit trochu uzavření, to je v pořádku, jste tak chráněni před zbytečnými partnerskými konflikty.\nPorozumění a náklonnost porostou, pokud si s partnerem věnujete dostatek času. Snažte se obklopit příjemnými věcmi a nenechte se strhnout obavami a strachem. Dávejte si pozor na vysoká očekávání, která vám druzí nemohou splnit.\nNajděte rovnováhu mezi osobním a pracovním životem. Může vás překvapit návrh vaší drahé polovičky. Nemusí to být zrovna zásnuby, ale nabídka vás příjemně zasáhne. Tento týden je vhodnou dobou k vyjádření lásky osobitým způsobem.\nNa začátku týdne u sebe můžete vnímat nespokojenost. Pravděpodobně budete muset překonat ve vztahu nějaké překážky. Neztrácejte trpělivost a naději, že se zase vše zlepší. Rada na tento týden zní: “Dvakrát měř a jednou řež.”\nTento týden vám přinese harmonii i radost. Budete se dobře bavit ve společnosti svých blízkých. Pokud se vyskytne nějaké nedorozumění, snadno je vyřešíte. Můžete se zapojit do aktivit, které vás dva ještě více sblíží.\nV tomto týdnu na sebe budete pravděpodobně tvrdší než je běžné. Zkuste najít možnost, jak být na sebe i ostatní vlídnější. Můžete začít tak, že si každé ráno poskytnete více času při společné snídani. Předcházejte konfliktům dobrou komunikací.\nUpřímnost bude ve vašem vztahu na prvním místě. Nikam nepospíchejte a dejte si záležet na tom, aby vás partner vždy pochopil. Počítejte s tím, že může dojít k nedorozumění. Budete-li však dostatečně trpěliví, můžete z něj vyjít moudřejší a silnější.\nTento týden je výborný pro partnerskou komunikaci. Můžete si mnohé vyjasnit a lépe pochopit své odlišnosti a zvláštnosti. Důležité však je, abyste se vzájemně dobře vyslechli a dali si dostatek času a pozornosti.\nVyhněte se konfrontaci a partnerským hádkám, které by vás mohly zbytečně zranit. Pozornost raději zaměřte na odpočinek a činnosti, které vás dva propojí v radosti a lásce.\nDávejte si pozor na negativní vlivy během celého týdne, Kozorozi. Ujistěte se, že dáváte ostatním prostor k tomu, aby vyjádřili své obavy a frustrace. Máte dar diplomacie, který budete zajisté potřebovat. Ke konci týden se vše uklidní.\nMáte potřebu sdílet své nejniternější pocity. Buďte svědomití ve všem, co děláte, obzvlášť dojde-li mezi vámi ke konfliktu. Pokud zaměříte svou energii na fakta, komunikace se bude ubírat správným směrem.\nToužíte po náklonnosti a intimitě, proto je důležité, abyste partnerovi sdělili všechny své touhy a přání. Vyjádřete se jasně a stručně, tentokrát musí jít poetika stranou, milé Ryby. Váš partner vás nejsnáze pochopí, když nebudete zbytečně chodit kolem horké kaše.


Albina Grstka-Zaytseva Praha IČO 72087943 kontakty (29.11.2020) | Finance.cz\nAlbina Grstka-Zaytseva Praha IČO: 72087943\nTato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Albina Grstka-Zaytseva, která sídlí v obci Praha a bylo jí přiděleno IČO 72087943.\nAlbina Grstka-Zaytseva je Fyzická osoba podnikající dle živnostenského zákona nezapsaná v obchodním rejstříku se sídlem v obci Praha. Podniká od roku 2011 v oboru Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona .\nZákladní údaje o Albina Grstka-Zaytseva IČO: 72087943\nKontakty na Albina Grstka-Zaytseva IČO: 72087943\nObory činností Albina Grstka-Zaytseva IČO: 72087943\nVedení firmy Albina Grstka-Zaytseva IČO: 72087943\nHodnocení Albina Grstka-Zaytseva\nVýpis dat pro firmu Albina Grstka-Zaytseva obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.\nvýpis firmy Albina Grstka-Zaytseva, 72087943 na živnostenském rejstříku


Není zákonné vzít spravedlnost do svých rukou.\nPokud však pachatel věděl své a věděl to jistě, tak chápu jeho konání. Podle prozatimních informací se taky opravdu dokonale připravil\nRe: Není zákonné vzít spravedlnost do svých rukou.\nBoj se systémem, politicky nezávislých vyšetřovatelů a soudní kumpanií jedno zmůže.....\nSmutné důsledky české demokracie.\nškoda té ředitelky :-(\nkteri napisi svuj prispevek, ktery asi pokladaji za nejdulezitejsi psany text na internetu a pak jej kopiruju do diskuze hned nekolikrat\nmiluju lidi, kteří něco komentují, dají k tomu svůj názor a předmět komentáře zamlčí.\nuz asi nerozumim cesky? .. muj komentar ma naprosto jasny predmet .. nebo fakt uz cesky neumim?\nNo tak polopaticky: KDO tady CO kopíruje víte asi jen vy... Přitom by vás jistě každý rád pochopil, kdybyste se podělil...\nlovec veverek a taygr...asi hulí houby\n-nechápu proč jaksi mluví o jeho propuštění...\nTady nikoho nepropouštěli- možná jste asi na jiném fóru... a to očem píšete se stalo někdy v minulosti...cca1-2y\nTady nešlo o pracovněprávní vztahy , ale ...\nzmrzačení bráchy, mosteckou uhelnou, pandury atd. .... ale to bude dobrý kluci\nNevim proc spachal sebevrazdu, klidne mohl byt na duchod venku. Mozna aby usetril okoli. Pokud by soudy a policie uz drive prosetrily pricinu ochrnuti jeho bratra, nemuselo k te strelbe vubec dojit.\nJo jo je to smutný v týhle zemi se poctivé a důkladné práce policie a soudů člověk nedočká\nkdyž dám výpověď já, tak jsem dobrovolně propuštěná ?\nJak už napsal A.H. v mém boji:\nPodobní straníci mi dělají starosti. To už nemohl picnout nějakého důležitějšího odkloňovatele.\nMožná chtěl tímto zoufalým činem\npřimět PČR k obnovení vyšetřování "neštastné" události vedoucí k trvalému zmrzačení jeho bratra Pavla.. Mrtví již nemohou nikoho ovlivnovat a třeba se nyní najdou doposud skrývané či utajované skutečnosti\nRe: Možná chtěl tímto zoufalým činem\nHodně konspirační teorie.\nTak to sotva. Jeho bratr měl štěstí, že jej nechali naživu i když zmrzačeného nadosmrti. Těžko může policie něco vyšetřit, když se událost stane v lese a bez náhodných svědků. A stopy byť jsou hodně podivné lze většinou vykládat více způsoby.\nPodle mně byl vrah z Kunovic magor. Pravděpodobně i duševně nemocný. Vyfabuloval si něco co ani nemusela být pravda a šel se mstít. Teď už se nedozvíme, zda to bylo za bratra nebo za jeho propuštění z práce.\nUpřímnou soustrast rodinám dvou zavražděných manažerů. A vraha by měli pohřbít někde u hřbitovní zdi.\nVáš názor je ojedinělý proto tady budete za m. vy.... myslím, že moc dobře věděl co dělá...\nsouhlasim s vami ve vsem\nTakové zmrzačení s trvalými následky je horší než pouhá vražda.\nTakže když spadnete z posedu, úplně normální trajektorie vás vynese 6 metrů daleko, ano? A to čistě náhodou poté, co se začne proslýchat, že byste mohl odhalit jednu z největších korupčních kauz.\nOukej, jasná konspirace. Nikomu nevadil a prostě spadl z posedu.\nNa Zlínsku už přišli na to jak napravit nehodné podnikatele\npřed 2 roky tam ve Zlíně , také propuštěný srovnal střelbou 2 managery-majitele.\nTo bude průsvih až se to rozšíří.\nAsi budeme muset propuštěné preventivně na dva roky zavřít do basy, aby místo vnucované metly nevzali do ruky zbraň zbraň\nRe: Na Zlínsku už přišli na to jak napravit nehodné podnikatele\ncopak, bojíš se?\nna každou svini se vaří voda a to je dobře\nDobrý den. Vy si vážně myslíte, že majitel firmy nesmí propouštět zaměstnance a měl by za to být potrestán? Víte, že nejvyšší pracovně-právní ochranu mají ve Španělsku a Itálii a nejnižší v Evropě v severských zemích?\nA vy si vážně myslíte, že střílel proto, že ho propustili ?\n- běž chytat ty veverky přestaň hulit houby a ověř si na co reaguješ- taygr je mimo asi...to hulíte spolu\ndle mého názoru: Vám trošku uniklo téma.... nešlo o vztah zaměstnanec-zaměstnavatel, ale o vyřizování účtu v rámci mafie....... smradu okolo pandurů, mostecké uhelné, zbraní, podílů na vedení společnosti, pomsta za zmrzačení bratra v rámci toho boje.... možná i rozdělení igelitek a skříní plné peněz po dědečkovi...nebo byli odkloněné nějaké peníze a došli jinam...tak to jen pro upřesnění.... VŘSR teprve bude....a tamtu jste už zase prošvih...teď nevím jestli byla v říjnu a nebo listopadu...\ndopis na rozloučenou už je u mrázkova deníku..... další díl expozitury bude....\nRe: hodný pán....\nten malíř nebyl mafián\n-jasně on to jen vedl s bráchou a nic o tom vlastně nevěděl, ale koho měl sejmout věděl až moc dobře...svatá prostoto\nale máš pravdu malíř to prej byl taky\nco kecáte o tom že něco vedl , dělal v investičním oddělení o 2 úrovně od vrcholového managmentu\nno a proto policie zkoumá jak se dostal do toho arealu,, proto se asi vymluvil údajně, že jde k lékaři ... hele nepřispíváš náhoudou na tu diskuzi co tady byla před cca rokem.... už to nehul..., ale pokud v tom článku lžou uved tvůj příběh na pravou míru...\nmohl ty střely také odklonit, jenže se zdá, že to byl spravedlivý a poctivý chlap.\nDoufám, že si někteři uvědomili,\nže nejsou nedotknutelní, ani nesmrtelní. A doufám, že mají v místech, kde končí záda pocit cvakajícíh kleští. I to může přispět ke zlepšení stavu naší společnosti.\nRe: Doufám, že si někteři uvědomili,\nNěkteří si to uvědomili,ti dva to již nestihli.\nHmm, ten pán, který střílel, je náš soused, tedy byl. Nevím, o někom, kdo by na něj řekl špatné slovo. Holt to takhle dopadá, když je mafie v CR takhle rozšířená a ten, kdo chce aspon trochu spravedlnosti, tak musí zajít takhle daleko. Je to smutné!\nByl hodnej, děti sousedů vozil v panduru?\nSpousta lidí, ze kterých se stanou vrazi jsou před tím hodní, ale prostě je to tak, že ten kdo vezme život druhému takovýmto způsobem je vrahem a to i pokud jedná z pohnutek jako zde diskutovaný pán.\nJá jen napsala, jak jsme ho znali my a naše ulice, jak se choval k druhým. To je vše.\nOk, já také netvrdím, že ten pán byl špatný, jenom to, že u většiny veřejnosti odešel na onen svět jako vrah, protože ten kdo sáhne druhému na život je prostě vrah.\na co Kubiš a Gabčík, taky "sáhli druhému na život" ! Podle tebe vrazi ?\ntedy Kubiš s Gabčíkem byli dle vás taky pro většinu veřejnosti vrazi ?\nna to už naivečka tlamička odpověď NEMÁ ŽÁDNOU ...\nno je otázka morální je-li toto vrah zabije-li vraha nebo jen křesťanským desaterem řídící se člověk, oko za oko, zub za zub :O)\na mě za stejný názor smazali.....\nBráchu mohl pomstít kdykoliv,\nmyslím, že byl obrán o velké peníze a sprosté chování osob, mající na svědomí jeho bratra,vůči němu, byl asi hlavní důvod.\nRe: Bráchu mohl pomstít kdykoliv,\nked bol obrany, tak len o to co redtym oni obrali dakoho..toto su spinave prachy...strielal, lebo vedel ze je s nim koniec a krisik mu uz asi poslali dopredu, tak si chcel vziat sebou daco..ci dakoho....zda sa mi cudne ak ho tu dakto lutuje....nebudte naivnky..toto zbrojarska mafia a tam su prachy a sila a spina o akej sa nam ani nesnivalo...nech sa vzabijaju. cim skor , tym lepsie..\nproboha to bylo psane v jake reci?\nJo, chtěli jsme kapitalismus,\ntak si musíme zvyknout na to co je na západě běžné...\nRe: Jo, chtěli jsme kapitalismus,\nTak kapitalismus, ten ja chci porad . Ale to co je tady u nas za system, tak to ma do kapitalismu hooodne daleko .\nkapitalismus je vždycky jenom kapitalismus.\nA chleba je chleba.


Vagonáři v číslech\nŠance přežít těžké popáleniny způsobené dráty vysokého napětí není příliš vysoká. Přežít v tomto případě znamená jediné – nepředstavitelnou bolest, pro kterou škála výrazů slovníku nestačí. Když bolest na těle utěší profesionální péče lékařů, začíná ta druhá a delší část. Lítost, smutek a sociální smrt obětí. Cílem preventivní kampaně Jedna blbá fotka, je odradit budoucí vagonáře. Ti se shodují na tom, že kdyby o nebezpečí věděli, nikdy by na vagony nevylezli.\n„Ani nás nenapadlo, jaké nebezpečí nám hrozí. Chtěly jsme si jen dát cigáro, posedět a pořídit pár fotek. Vždy jsem byla zvědavá, tak jsem se chtěla podívat, jestli je poklop na vagónu otevřený. a potom…“\nSimona Riedlová (27 let, přežila těžké popáleniny způsobené dráty vysokého napětí na odlehlém nádraží v Sokolově)\n„Vagonáři“ v číslech\nPodle údajů Centra dětské úrazové prevence se ročně v Česku popálí necelé dvě tisícovky dětí. U nejmenších převažuje horká tekutina, u starších tvoří největší podíl experimenty s ohněm a zásahy elektrickým proudem. Častým způsobem je u nás popálení elektrickým obloukem při přelézání vagónů s nejvyšším počtem nehod ve věkové kategorii 13–18 let. Dle Kliniky popáleninové medicíny Fakultní nemocnice Královské Vinohrady je těchto vážně popálených „vagonářů“ ročně v průměru devět. V měřítku všech případů se číslo může zdát zanedbatelné, ale proud z trolejí většinou způsobuje rozsáhlé popáleniny, s jejichž následky se pacienti potýkají celý život. Hojení ran je totiž obecně velmi pomalé, léčbu často komplikuje infekce a tvoří se při nich snadno zranitelné jizvy znetvořující na celý život.\n„Skalpovaná hlava, takže už žádné vlasy, přišla jsem i o ucho a celé mé tělo je pokryto hlubokými jizvami. Chtěla jsem to vzdát. „Copak takhle můžu žít? Jsem ošklivá. Zničila jsem si život.“\nZe vzpomínek Simony\nÚrazy elektrickým proudem roku 2016\nJak zaujmout mladé, jak je upozornit na číhající rizika, a jak je především odradit? Oříšek, který se snaží rozlousknout stovky marketingových specialistů, psychologů a snad všechny matky na světě. Modely chování z období mentálního dozrávání v období puberty jsou mnohdy těžko předvídatelné. Video se proto obrací přímo k teenagerům, kteří tráví svůj čas v partách na sídlišti, sledují známé ikony ze světa showbyznysu nebo hiphopové scény na internetu. Tyto děti dle českých psychologů fascinuje drsný svět ulice a rády se cítí jako důležitá součást své smečky, článek komunity. Dospělí řeč klipu možná odmítají, ale je to proto, že doma už jsou jejich děti hodné?\n„Neoslavujeme ani neobhajujeme tento násilný, vulgární a často nezákonný způsob života sídlištních teenagerů. Syrově a bez příkras přenášíme realitu ulice do spotu, abychom dokázali děti emocionálně zasáhnout. Obrazově i jazykově se přizpůsobujeme jejich přirozenému prostředí. Ať už si to totiž chceme či nechceme připustit, naše děti (ne)vychovává velkou měrou internet a sociální prostředí, v němž se pohybují.“\n„V našem týmu pracujeme s experty na sociální sítě a vzhledem k náročnosti tématu koncept diskutujeme s psychology, abychom eliminovali nebezpečí motivace. Při hloubkových rozhovorech s obětmi pro nás bylo zajímavé zjištění, že riziková skupina mnohdy ani netuší, že v železničních drátech koluje tak obrovské napětí.“\nJarmila Štuková o projektu\nVe videu, které spíše připomíná rapový klip, uslyšíte pravý zvuk ulice, (na níž v určitém roku života tráví čas naše děti nehledě na sociální postavení). Je z dílny agentury Creative Embassy v čele s mladým režisérem Lubošem Vackem.\n„Video hovoří přímo k mladým. Používá jejich obrazový i výrazový jazyk, kterému většinová dospělá společnost nerozumí. Vycházím z premisy, že video dokonce výrazně odmítne s argumentem typu: „To nejsou ty naše vychované děti, to jsou děti z okraje společnosti.“ Vypovídajícím příkladem je nedávná kauza šikanování učitelky na střední škole. Nešlo o žádné deprivanty z nízkých sociálních poměrů. Studenti měli drahé mobilní telefony, kterými si celou otřesnou situaci natáčeli, a dobrý prospěch. Podobně tomu bylo u kauzy šikany spolužáků. Opět se jednalo o děti z dobrých rodinných zázemí.\nLuboš Vacke o klipu Jedna blbá fotka


> Příslušenství>Paměťové karty>Kingston microSDHC 16GB + adaptér\nReferenční kód: 95\nSoučástí balení je též adaptér na SD kartu. Záruka 24 měsíců.\nSandisk microSDXC 128GB Ultra UHS-I...\nExtrémně rychlá paměťová karta od známého výrobce Sandisk, čtení až 80MB/s. Vhodná na záznam vysoce kvalitního 4K videa, ať už jej pořídíte Xiaomi Yi 4K kamerou nebo třeba Mi Dronem 4K. Kapacita 128GB\nOchranný obal Lenuo pro Redmi Note 3 SE


Ohlédnutí za kuželkářskou sezonou 2007-2008 v Kutné Hoře - Kutnohorský deník\nOhlédnutí za kuželkářskou sezonou 2007-2008 v Kutné Hoře\nKutná Hora - V Kutné Hoře se organizovaně kuželky hrají více než šedesát let. Novodobá historie oddílu se datuje od roku 1972, kdy byla ustanovena Tělovýchovná jednota Baník Kutná Hora.\nZleva: Rozhodčí Vítězslav Vyhlídal, stříbrní dorostenci Miroslav Rajdl, Leoš Vobořil a Petr Tomáš, trenér Petr Dus | Foto: Archiv Jiřího Halfara\nV akci „Z“ byla na podzim roku 1975 zahájena výstavba kuželny v Kutné hoře, v prosinci 1981 byla kuželna slavnostně otevřena. Od této doby se začínají datovat úspěchy kutnohorských kuželkářů, kteří se postupně z krajských soutěží probojovali až do II.kuželkářské ligy.\nVe druhé kuželkářské lize v sezoně 2007-08 se naše kutnohorské „Áčko“ umístilo v polovině ligové tabulky na 6.místě se ziskem 24 bodů. Z celkového počtu 70 hodnocených jednotlivců druhé ligy se na 33. místě umístil Jiří Barbora, na 35.místě František Tesař a na 53.místě Zdeněk Rajchman. V soutěži produktivity ze 115 hodnocených hráčů se umístil Jiří Barbora na 17.místě a František Tesař na místě osmnáctém. Na kutnohorské kuželně nejlepší výkon na 6x120hs zaznamenalo naše „Áčko“ výkonem 3338 poražených kuželek, v soutěži nejlepších výkonů jednotlivců František Tesař a jeho 589 poražených kuželek na 120hs stačilo jen na 5.místo.\nKutnohorské ženy v druhé kuželkářské lize žen obsadily ziskem 24 bodů 4.příčku. V soutěži úspěšnosti ze 105 hodnocených hráček se na 7.místě umístila Jitka Bulíčková, na 16.místě Lenka Kollárová, na 18.místě Marie Adamcová, na 27.místě Hana Barborová a na 29.místě Kamila Barborová. Nejlepší výkon na kutnohorské kuželně v disciplině 6x100hs v sezoně 2007-08 ve 2.KLŽ dosáhly naše ženy výkonem 2679 poražených kuželek, v jednotlivcích v disciplině 100hs pak u nás byla nejlepší Kamila Barborová výkonem 482 poražených kuželek.\nKutnohorská mužstva „B“ a „C“ bojovala v divizi a obsadila se ziskem 23 bodů 8. a 9.místo. V pořadí jednotlivců ze 77 hodnocených hráčů se na 25.místě umístil Leoš Vobořil a na 27.místě Václav Pufler ml. (oba z KHC), na 28.místě Václav Stryhal a na 30.místě Bohumír Kopecký (oba z KHB). V soutěži produktivity ze 150 hodnocených hráčů se na prvním místě umístil Bohumír Kopecký z KHB, na druhém místě Leoš Vobořil a na 15.místě Jiří Halfar oba z KHC. V soutěži TOP 10 jednotlivců na kutnohorské kuželně obsadil Jaroslav Čermák z KHC výkonem 500 poražených kuželek druhé místo, v soutěži družstev pak bylo nejlepší naše „Céčko“ a to na kutnohorské kuželně výkonem 2724 poražených kuželek a na benešovské kuželně ještě vyšším výkonem 2772 poražených kuželek (v disciplíně 100hs).\nNejúspěšnějším družstvem našeho oddílu v uplynulé sezoně byli dorostenci, kteří vybojovali v nejvyšší dorostenecké lize stříbrné medaile. V posledním důležitém utkání s KK Zábřeh v boji o druhou příčku k tomuto utkání přistoupili velmi zodpovědně. V první dvojici Mirek Rajdl se svým soupeřem Romanem Weinlichem předváděli pěkný souboj, který se určitě musel líbit, nakonec byl úspěšnější domácí hráč. Ve druhé dvojici domácí Petr Tomáš povolil pouze na druhé dráze zisk dílčího bodu a získal tak další bod pro domácí. V poslední dvojici potvrdil domácí Leoš Vobořil vítězství domácího celku nejlepším výkonem v tomto utkání. Naši dorostenci předvedli nejlepší výkon v Kutné Hoře 1679 poražených kuželek, což je i v disciplině 3x120hs nejlepší dorostenecký republikový výkon. V jednotlivcích v disciplíně 120hs v sezoně 2007-08 byl na kutnohorské kuželně nejlepší Miroslav Rajdl výkonem 599 poražených kuželek.\nVyvrcholením kuželkářské sezony je mistrovství jednotlivců, kde jsme měli i svá želízka v ohni. V Mistrovství Středočeského kraje se na 4. místě umístily v kategorii dorostenek naše Hana Vobořilová a v kategorii žen Lenka Kollárová. V kategorii seniorů obsadil František Tesař také 4.místo a v kategorii mužů pak ještě 11.příčku. Přeborníky středočeského kraje se stali v kategorii juniorek Kamila Barborová a v kategorii dorostenců Petr Tomáš. V naší nejúspěšnější dorostenecké kategorii ještě Dušan Hrčkulák obsadil 3.místo a vybojoval si spolu s krajskými přeborníky postup na MČR.\nNa Mistrovství ČR v kategorii juniorek, které se konalo v Karlových Varech, obsadila naše Kamila Barborová 9.příčku, v Rokycanech na Mistrovství ČR v kategorii dorostenců se Petr Tomáš umístil na 10 místě a Dušan Hrčkulák na 25 místě.\nV loňském roce jsme na naší kuželně z pověření České kuželkářské asociace uspořádali Mistrovství ČR v kuželkách v kategorii seniorek. Úroveň tohoto MČR byla všemi účastníky i výkonným výborem ČKA hodnocena jako velice úspěšná. Výkonný výbor České kuželkářské asociace pověřil náš klub, kuželkářský oddíl TJ Sparta Kutná Hora, uspořádat Mistrovství ČR 2008 v kategorii mužů.\nToto mistrovství mužů je nejvyšší soutěží v kuželkářském sportu v ČR a uskutečnilo se na naší kuželně v Kutné Hoře ve dnech 3.- 4.května 2008 za účasti celkem 48 soutěžících z celé České republiky.\nPřípravu tohoto Mistrovství si vzal náš oddíl jako prestižní úkol a udělal vše pro to, aby představil sebe i naše město v tom nejlepším světle a aby byli všichni účastníci této mistrovské soutěže spokojeni. Kuželkářský svátek v Kutné Hoře podpořili opět laskaví sponzoři a příznivci tohoto sportu. Jejich zásluhou pak kromě věcných cen pro vítěze měli závodníci k dispozici po celou dobu mistrovství občerstvení ve formě švédského stolu, v sobotu oběd a v neděli snídani. Pro všechny hráče a jejich doprovody bylo zajištěno ubytování.\nDíky finanční pomoci Města Kutné Hory byly pro toto mistrovství zakoupeny nové kuželky značky Vollmer Tornádo Plus a nové hrací koule Vollmer.\nRád bych poděkoval všem sponzorům, kteří nám pomohli, jejich jména najdete na našich internetových stránkách www.kuzelkykh.wz.cz. Oslovili jsme i větší firmy a společnosti podnikající v našem městě, bankovní a finanční instituce, bohužel bez úspěchu. Mnohem vstřícnější byli drobní podnikatelé, živnostníci a tradičně i DRINKS UNION a.s. – Pivovar Dačický Kutná Hora.\nZ pohledu pořadatele mistrovství bych děkuji všem hráčům za férový a sportovní přístup k soutěži, rozhodčím Vítězslavu Vyhlídalovi, Bohumilu Šaníkovi a hlavnímu rozhodčímu Liboru Novákovi za perfektní řízení soutěže. Pro diváky bylo jistě nedělní finále atraktivní také tím, že hlavní rozhodčí při představování jednotlivých hráčů měl o každém připraveno několik faktických dat a perliček z jejich sportovního života a samotní hráči se pak přítomným divákům představili svými zdařilými sportovními výkony. Mistrovský titul si na naší kuželně vybojoval Igor Búrik z KK Slavoj Praha výkonem 1248 poražených kuželek, na druhém místě se ztrátou pouhých dvou kuželek skončil úřadující mistr Michal Jirouš z SKK Primátor Náchod. Fotodokumentace z tohoto mistrovství je k nahlédnutí na stránkách www.kuzelkykh.wz.cz\nKromě ligových utkání na naší kuželně probíhají další soutěže, memoriály a přebory, členové našeho oddílu organizačně zajišťují pořádání sportovních her pro společnosti Česká pošta, s.p. a Telefonica O2.\nSportovní akce na naší kuželně navštěvují nejen kutnohorští diváci, ale můžeme říci, že se zde setkávají příznivci kuželkářského sportu z celé republiky. Kuželkářský oddíl TJ Sparta Kutná Hora nabízí firmám i společnostem možnost uspořádání sportovních her pro zaměstnance, nebo jen zorganizování turnajů s možností prezentace a umístění firemních poutačů na našem sportovišti.\nRádi bychom na naši kuželně uvítali kutnohorskou mládež, žáky a žákyně ze ZŠ, pro které chceme na podzim uspořádat soutěž kutnohorských škol, seznámit je se základy kuželkářského sportu a nabídnout jim možnost hrát v našich dorosteneckých oddílech.\nTěšíme se na sportovní setkání v Kutné Hoře.\nZdroj: Jiří Halfar, předseda oddílu kuželek TJ Sparta Kutná Hora


V Česku přibylo 672 případů nákazy, nejvíc od 24. května | EuroZprávy.cz\nAktualizováno 28.9.2021, 10:28 28. září 2021, 08:50 — Autor: EuroZprávy.cz / ČTK\nLaboratoře v pondělí otestovaly přes 68.000 vzorků na přítomnost viru SARS-CoV-2, přibližně o 9000 méně než před týdnem.\nZájem lidí o očkování proti covidu podle dostupných údajů dál klesá. Zdravotníci v pondělí aplikovali 8962 dávek, před týdnem to bylo asi o 2300 víc. Celkový počet podaných dávek od začátku vakcinace koncem loňského prosince se blíží 11,79 milionu. Plně naočkovaných eviduje ministerstvo zdravotnictví 5,944.618.