Na jih Francie s Mírou - do Finale bez Míry\nV 5h nás začíná nakládat. Valíme přes Německo a v 18h jsme u Míry – Doktora v Autun. Zrovínka mu končí šichta a pašuje nás přes vrátnici nemocnice do svého apartmánu (bývalá porodnice). Klíšťatům je vlastní, že se rozlezou, zalezou, zakousnou, sají a tak se i stalo. Míra s námi mohl na jih až v sobotu, což nám zase tolik nevadilo, protože nikomu nic nechybělo. Co bylo horší, že oblačnost se nechtěla odsunout do pryč a měla se zahušťovat do vodních sloupců.\nLehy v zadní linii a mazancová krabička pro mazánky\nS Mírou v jeho hnízdě\nStavíme se na zadní a ozvěna rozsáhlých prostor u Míry nás trochu mate v orientaci. Jedeme se mrknout do blízké oblasti Mout Rome Chatey. Průvodce nemáme, nevadí. Na kopci je krásné skalní město – dům vedle domu. Jen zde postavený vysílač je každému ?. Cesty 15-20m, dobře zajištěno a nepršííí. Co chtít víc.\nHonza + Standa\nLezecké trio - Zdenda, Vašík, Romario\nKrkoun - nic ti nedám, sám mám málo\nOpidum pod skalním městem\nNa sud nebylo, ale na kanystřík z fondu PHM jo\nStačilo ukázat a teklo\nPředpověď počasí se zhoršuje a Míra nám poskytuje azyl třetí noci v porodnici. Rodí se tu návrhy co dál. Prší, leje, chcá. Volíme kulturu v Autun. Takže… lázeňské město, Katedrála sv. Lazara s kamennými plastikami, Z.Š. kterou navštěvoval Napoleon, Vojenská akademie, náměstí, park. Hle hle, že by se vypršelo? Stojí nám to za to a jedeme objevovat. Uááá, úžasný hradby Cormor Legrand, 30-40m stěny. Nakukujeme místňákům do průvodce a šup do cest. Sluníčko a větry byly s námi. Jenže ne dlouho a začalo zase .… Zastavujeme se u zámečku v Sully. Nekontrolovaně se rozeběhnem do terénu a po pár urvaných snímcích jsme osobně vypovězeni z pozemku hraběnkou s dvěma chrty (psy, ne muži) u nohou ji sedících. Jenže není vyhození jako vyhození. Tohle bylo na úrovni.\nJehličnaté něco (douglaska?) a jen plot mě zastavil před objetím\nKatedrála sv. Lazara\nKdo to slepil? Pšt...nebo spadnu\nVašík. Kout vlevo byl taky pěknej\nZámeček paní hraběnky\nChceme na jih. Kašlem na prognózy a jedem. Míra jede svým autem, aby se mohl ve čtvrtek škubnout zpět z důvodu PP. Máme najeto 600km a hledáme kemp v Chato Double. Je zrušen, je skoro tma a my nevíme kam se upíchnout. Diplomat Míra domlouvá s majitelem vinice povolení k postavení stanů. Povoleno s podmínkou - zítra musíme pryč. Čvachtáme se v jílovišti, ale stavíme a vaříme bez deště. Ten však v noci znova spustil.\nKlíšťata před bývalou porodnicí\nÚdajně pro nevěrnou manželku, hmm, je to k zamyšlení\nZavažte mi střevíček melouni\nKaždý si ve stanu říká: „No to budu balit pěknej hnůj“. Realita je ještě horší. Jsou čtyři stany, jeden má vlastnosti stanu, ostatní slouží jako průtokový ohřívač vody. Horal se diví, lezci ne. Nu co, je ráno a noc bude pak. Předpověď setrvalého deště se potvrzuje a pro Míru další cesta s námi k moři ztrácí význam. Je škoda, aby si na tenhle humus vyplácal dovolenou. Hnůj zabalen, na botách máme jílové bačkory a přesto stále věříme v lepší. Míro, díky za vše.\nProjíždíme Monaco a lana vody stále visí z oblohy. Máme směr do Finale Ligure, kde by měla být trhlinka pro slunce. Nikoho nenapadlo vzít průvodce pro celou Evropu. Nový pro tuto oblast by měl být už v prodeji i něco k snědku by se šiklo. Peter dostává na pumpě kontakt na ubytování v Orco Feglino (díky kvalitním stanům bylo nutné něco sehnat). Spolu jsme vytvořili jednoho komunikativního EURopana a šli jsme sondovat. Berem tóóó, nocleh 8EUR, teplá sprcháá. Manžel zemřelé Angioliny Gravano měl své kouzlo, skoro bych řekla, že nám byl seslán. Padáme do suchejch postelí, nad námi se otřásá dálniční viadukt a nám je to jedno.\nNo tohle mě přece nemůže rozhodit\nOkenice jsou zavřené. Má tu někdo odvahu je otevřít? Je, je, je to možný? Svítí slunce!! Rychle ven a loučíme se s naším zachráncem. Snídáme u auta na sluníčku a věříme, že už jsme si svý vybrali. V kempu u Antonia stavíme stany. Pak Falesia del Eco. Ustarané rolety na čele se nám vyhlazují blahem, konečně lezem\nNěkdo to vidí,někdo ne\nHonza před skokem\nIva - reakce na Peterovo: tak si to vyzkoušej sama\nRomário - má tóó\nNevinné vinné zátiší\nSLUNCE a díky novému průvodci nová velká oblast Toirano . Za závorou je neplacené parkoviště. Pak vzhůru podle značení. Cestou míjíme chráněnou krápníkovou jeskyni. Jsme pod naší stěnou. Lezení je po pevných lištičkách a všem se to líbí. Před 18h kolem nás probíhají lezci a ukazují nám na hodinky. Pochopit, VCD? Cvak! Tý jo, že ta brána, co jsme ji míjeli se zavírá a asi v 18h, že jo? Rychle aspoň někdo ať dostane auto za bránu. Meteleskubleskudolu, zbytek balí matroš a docházíme pěšmo před bránu.\nStěna uprostřed je naše\nKresby v lomu\nVašík + Peter\nSLUNCE a Monte Sordo\n60m spárové linie se nám moc líbily\nHonza usazen ve zkornatělé tepně\nJo, jo děti, tak tudy se lítá do světa\nTrhani u Antonia\nSLUNCE a Tempio del Vento. Za vysněnou Honzovo a Vašíkovo oblastí jsme bez průvodce kličkovali, prodírali, vstávali a padali než jsme ji objevili až do oběda. Tlupa pozbývala jednoty a byl nastolen černý humor. Byl to poslední lezo den a my chtěli lízt po skále ne po zemi. Honzu před vraždou zachránil skalní bůh, kterému i děkoval. Musím říct, že dlouhé hledání bylo odměněno krásnými cestami a ne každý dá kůži na trh.\nKde jsme, když to tu není? Měli jsme nafoceno pár listů průvodce.\nDěkuji, že jsem nalezl ono vysněné\nPeter pod křídly kamenného orla\nZatáčka do reality\nOdjezd domů díky spolehlivým řidičům (Romario+Peter)\nCelkem najeto 3000km za SLUNCEM\nVýkony: jen ke spokojenost všech i za cenu pytlů a letových drah\nFoto: Honza + Iva\nČlánek: Iva, co to jináč neumí


Pandemie koronaviru změnila i fungování profesionálního sportu. Zasáhla chudší týmy a do naha svlékla evropské velkokluby. Ukazuje se, kdo dokáže udržitelně hospodařit.\nByl druhý na světě, teď by potřeboval maturitu. Život po kariéře\nPotlesk, sláva, peníze. Léta kvůli tomu dřeli. Jenže když s kariérou končí, skoro všichni profesionální sportovci o tohle přijdou. A skoro všichni se učí žít znovu. Mnohem skromněji a hlavně úplně jinak.


Vlastnosti a aplikace z borovice\nBorovice (Pinus sylvestris) - stálezelený monoecious strom s rudý-hnědé kůry, uspořádané v párech jehly a semen, které jsou v semenných kužely na váhy. Výška stromu může dosáhnout 40 m. Pine roste po celém Rusku, raději písčitou půdu a subpeschanыe. Používá se pro léčebné účely jehličí a mladé výhonky. To tronuvshyesya růstovým pupeny jsou již vytvořeny malé (2-3cm) výhonky. Jsou velmi lepkavé. Zagotavlivaya nich, nejsou lézt na stromy, odříznout stonky spíše z nižších větví. Ledviny bohatá borovice pryskyřice, třísloviny, silice, mnoho dalších biologicky aktivních látek. V borovice pryskyřice obsahuje až 35% vzduchu, v mladých jehlic spoustu vitamínů, zejména vitamínu C. pojďme mluvit o vlastnostech a využití borovice.\nV zalesněných oblastech v průběhu jara nedostatku vitaminu, lidé přišli takto: 25-30 g mladí jehly naplnil šálek vroucí vody a vaříme v těsně uzavřené nádobě na mírném ohni po dobu 30 minut, trvat 10 minut a filtruje. Přidáním cukru nebo medu, pili po celý den. Nejjednodušší způsob, jak používat borovice pupeny - odvar. Kdysi to bylo pozorováno, že vývar borovice pupeny mají antimikrobiální, vykašlávání, choleretic, močopudný a krev čistící efekt. Tyto vlastnosti umožňují efektivní využívání bujóny chronické bronchitidy a jiných respiračních onemocnění, stejně jako dně, revmatismu, vodnatelností. Při kožní onemocnění jako je krev čistícím prostředkem pro obnovu metabolických procesů v žádném případě lepší než vývar ledvin.\nVe vzácném údajů Referenční literatura o schopnosti ledvin borovice tenké tlusté hlenu. Doporučujeme použít více párů vývar ledvin, protože mají dezinfekční, protizánětlivé, otkashlyvayuschym reality schopnou tenké hlen, a že je nezbytné, pára přichází přímo do dýchacího systému. Pour v bujónu výhodná konvici, umístit v horké vodě a vdechovat páry hrdlem. Pine pupeny jsou součástí hrudních čajů. Tady je recept na jedné z nich, borovice pupeny. - 4 díly, sedmikráska-2H, sladké (oddenky) -. 3 h, léčivý marshmallow (root) - 2 hodiny Brew 2 polévkové lžíce. mix, vařit v uzavřené nádobě po dobu 15 minut, nechá se stát po dobu 10 minut, napětí. Vezměte poradit 2 lžíce 3 krát denně před jídlem.\nVyrobeno z borovicového terpentýnem, zevně se aplikuje při nachlazení, revmatismu, dně, neuralgie. S jehličí připravený terpynhidrat drogy, je široce používán jako expektorans v bronchopulmonálních nemocí.\nBorovice dehet se používá zevně při léčbě ekzémů, lupénky, že je přítomen v masti Vishnevsky. Široce používané terpentýn koupel s pryskyřicí léčbu kloubních onemocnění, ložiska soli. Velmi doporučuji slavný mistr lázně slavného ruského lékaře Zalmanov, zejména bílé terpentýn emulze. Pomáhají léčit hypotonii, neuritida, polyneuritida, polyartritida, intermitentní klaudikace. Koupele se žlutým terpentýnu emulze používá ke zlepšení mikrocirkulace, normalizace metabolismu vody, sůl, resorpce adhezí a jizvení. Terpentýn emulze - bílá a žlutá - lze zakoupit v lékárně.\nEsenciální olej z borovice pryskyřice části přípravy pynabyna že brát 5 kapek na kus cukru 2 krát denně po dobu nefrolitiáza, a ledvinové koliky. Získala velkou oblibu suchý borovice extrakt, se používá pro koupele v léčbě nervového a kardiovaskulárních chorob. Alkohol extrahovat esenciální olej, známý jako "vodní lesa". Můžete použít sprej bydlení, nemocnice, školy a další zařízení s cílem osvěžující, protože to má silné baktericidní vlastnosti.\n• 1 polévková lžíce borovice pupeny vařené v 1 šálek vody po dobu 20 minut, trvat 10 minut, kanalizace horký. Vezměte 2 lžíce 3-4 krát denně jako expektorans.\n• 2 polévkové lžíce borovice pupeny Vařte 500 ml mléko 20 minut, nechte 10 minut, kanalizace. Vezměte s bronchopulmonálních chorobami 50ml.\n• Terpentýn mast používá jako analgetikum v kloubních patologické stavy její hruď a záda rub pro nachlazení.\n• Vodní Terpentýn emulze (žluté a bílé), použít jako lázně. Technologie výroby léčebné koupele popsaných v abstraktní na etiketě láhve.


Na sušenky bez másla recepty - myTaste\nkorpus sušenky máslo\nmáslové sušenky maslo mouka cukr\nNa sušenky bez másla recepty\nZe vzniklé hmoty uděláme kuličky velikosti vlašského ořechu a přendáme je na plech s pečícím papírem\nPřidáme mouku a skořici, zpracujeme těsto a tvoříme z něj kuličky o velikosti vlašského ořechu, které dáváme na plech a lehce zmáčkneme vidličkou\nLze přidat také koření, které sušenky ještě více provoní - například špetku skořice. Přidat na nákupní lístek\nTřeba teď to jsou děsně nenáročné (surovinově i postupově) sušenky z burákového másla, které jsou navícbez mouky a bez mléčných výrobků\n) Tak proč tyhle dvě věci nezkombinovat do úžasně křupavých sušenek,které chutnají díky burákovému máslu božsky\nV míse vyšlehejte obě másla, cukr a žloutek. 120g arašídového másla. 50g změklého másla. Troubu předehřejeme na 180 °C. 120g arašídového másla. 50g změklého másla\ncukor,vymiesame mixerom aby sa nam vsetko spojilo. Po odlezani si z cesta odzdibujeme kusky a tvarujeme gulky ktore roztlacime na placku a ukladame na plech\nNasušenky s burákovým máslem si připravíme. Nejprve si ve větší misce našleháme máslo s cukrem, vajíčkem, špetkou soli a vanilkovým extraktem, dokud se nevytvoří hladký krém\nVločky rozmixujeme v mixéru na mouku. Sušenky zezlátnou, ale budou stále měkké. Banán nastrouhámena hrubém struhadle\nZ těsta vytvořte kuličky o velikosti vlašského ořechu a rozložte je na vymazaný plech tak, aby mezi nimi byly alespoň pěticentimetrové mezery\nDoporučuji troubu pečlivě hlídat, protože sušenky se pořád tváří jakoby nic a najednou jsou hotové. Jsou skvělé na malou svačinku nebo společně s jogurtem a kouskem ovoce k snídani\nSušenky jsou vlhčí a na druhý den chutnají lépe, než čerstvé. ½ hrnku nasekaných mandlí. Chcete li mít opravdu křupavé sušenky, pak je recept stejný, pouze vynechte banán a chia semínka zalijte třemi lžícemi vody\nNedávno jsem vám přinesla recept na levandulové sušenky. -) A protože sušenek není nikdy dost - kor v létě, kdy se hodně cestuje a tohle je celkem fajn sladká varianta na cesty, rozhodla jsem se, že se s vámi podělím o další recept ze "šuplíku"\nTakže momentálně stojím před volbou - buď krom léku na špatnou náladu a podzimní smrkáňofrkání najdu lék taky naobezitu, nebo budeme muset nechat děti utratit, aby se stále tak netrápily kašlíky a rýmičkami, protože sušenky se u nás péct nebudou


Kazachstán: Al-Attiyah dal šanci soupeřům, Przygoński útočí | DAKARMANIA.cz\nČvc 3, 2020 1390 0 komentářůBy: Zdeněk Zelenka\nČvc 2, 2020 887 0 komentářůBy: tisková zpráva\nČvc 2, 2020 2607 0 komentářůBy: Zdeněk Zelenka\nKazachstán: Al-Attiyah dal šanci soupeřům, Przygoński útočí\nRubrika: Auto, FIA SP rally, Rally Kazakhstan Kvě 30, 2019\nI třetí čas dne stačil ve čtvrté etapě Rally Kazakhstan 2019 Kubovi Przygońskému s Mini k posunu na druhou příčku absolutně. Náskok vedoucího Nassera Al-Attiyaha s Toyotou se o čtvrtinu ztenčil.\nČtvrteční etapa zavedla účastníky Rally Kazakhstan z přímořského letoviska Kenderli zpět do centra soutěže v Aktau. Na posádky čekala druhá nejdelší rychlostní zkouška letošního ročníků, jejíž trať vedla písečnou plání, horami i dunami a měřila 399 kilometrů.\nYazeed Al-Rajhi s Dirkem von Zitzewitzem včera se svou Toyotou havarovali a ztratili osmdesát minut a klesli ze třetího na sedmé místo. Saudsko-německá posádka následně inkasovala ještě čtyřhodinovou penalizaci za porušení sportovních pravidel, což ji v průběžné klasifikaci srazilo ještě hlouběji. Přesto loňský vítěz kazašské rally neztratil motivaci, využil pozdějšího startu za největšími favority a radoval se alespoň z triumfu v dnešní etapě.\n„Po včerejší havárii šlo dnes vše z našeho pohledu dobře a bez problémů,“ pochvaloval si v cíli Yazeed Al-Rajhi. „Startovali jsme jako šestí, nejprve jsme předjeli Zapletala a pak jsme až do cíle jeli za Peterhanselem.“\nStéphane Peterhansel/Andrea Peterhansel, Mini JCW Buggy, X-raid. Rally Kazakhstan 2019. © Red Bull Content Pool\nVzestupnou formu potvrdili druhým časem (+3:00 min) manželé Stéphane a Andrea Peterhanselovi, kteří v Kazachstánu jedou s buggy Mini. Při svém prvním startu na kazašské soutěži se dostali hned v úvodu rally do problémů a průběžně zůstávají čtvrtí s 25minutovým odstupem od medailových pozic.\nSpokojenost panuje v táboře Orlen Teamu. Kuba Przygoński s Timem Gottschalkem (Mini JCW Rally) byli na speciálce třetí nejrychlejší. Dnes čtvrtého Bernharda ten Brinkeho navigovaného Tomem Colsoulem porazili o minutu a 27 sekund a díky tomu připravili posádku továrního týmu Toyota Gazoo Racing SA o druhou příčku průběžné klasifikace. Obě dvojice nyní dělí rovná minuta.\n„Chtěli jsme dohnat ten Brinkeho a to se podařilo.Najeli jsme na něj minutu a půl a celkově máme k dobru minutu. Jsem si jistý, že tento souboj potrvá až do konce rally,“ míní Kuba Przygoński.\n„Dnešní speciálka byla náročná. Na mnoha místech jsme projížděli velkými loužemi, v nichž auto ztrácí trakci. V takových situacích musíte být ostražití. Jinde zase mokro znamenalo výhodu. Ve vlhkém písku se jelo lépe. Na mokrých dunách jsme si mockrát i pěkně skočili. Horkou chvilku jsme prožili 70 kilometrů před cílem. Narazili jsme do hromady písku a z jedné pneumatiky unikl vzduch. Ale měli jsme i trochu štěstí, protože navzdory nízkému tlaku vydržela až do konce,“ popsal loňský vítěz světového poháru.\n„Dnes jsme startovali jako druzí, po dvou stech kilometrech jsme předjeli Nassera a tím pádem jsme pak otevírali trať. Pokud jedete jako první, vždycky trochu ztratíte, zvlášť v dunách. Se čtvrtým místem v etapě jsem skutečně spokojený. Tom dnes odvedl velmi dobrou práci,“ chválil Bernhard ten Brinke svého spolujezdce.\nPrzygoński navíc umazal tři a půl minuty z náskoku vedoucího Al-Attiyaha. Před dvěma závěrečnými dny soutěže a 339 kilometry rychlostních zkoušek dělí vítěze loňského světového poháru od první příčky osm a tři čtvrtě minuty.\nDosavadní suveréni Nasser Al-Attiyah a Mathieu Baumel s Toyotou dnes dojeli do cíle jako pátí s více než osmiminutovou ztrátou. Nejednalo se však o žádný problém, ale spíše o taktické rozhodnutí.\n„Byli jsme prvním vozem na trati, proto jsme se rozhodli jet opatrněji,“ vysvětlil Nasser Al-Attiyah. „Bernhard nás v jednu chvíli předjel, ale pak jsme ho v dunách opět dostihli. S naším dnešním výkonem jsem nakonec spokojený. V páté etapě budeme mít na trati výhodnější pozici.“\nMiroslav Zapletal/Marek Sýkora, Hummer H3 Evo, Offroadsport. Rally Kazakhstan 2019. © Rally Kazakhstan Media\nMiroslav Zapletal a Marek Sýkora s Hummerem týmu Offroadsport uhájili pátou příčku celkově navzdory menším problémům s motorem v závěru měřeného úseku. Přestože Denis Krotov a Dmitrij Cyro (Mini) zvládli speciálku o minutu a padesát sekund rychleji, v celkovém součtu zaostávají šestí Rusové za česko-slovenskou dvojicí o pět a půl minuty.\nVe třídě T3 (SxS) zdramatizoval vývoj závodu Fjodor Vorobjov (Can-Am). Rus byl o půl hodiny rychlejší než Reinaldo Varela (Can-Am) a v průběžné klasifikaci snížil náskok vedoucího Brazilce na méně než dvacet minut.\nV pátek má Rally Kazakhstan na programu okružní etapu se startem a cílem v Aktau. Předposlední rychlostní zkouška soutěže měří 290 kilometrů.\n1. Al-Attiyah / Baumel Toyota Hilux 13:09:33\n2. Przygoński / Colsoul Mini JCW Rally +8:43\n3. Ten Brinke / Colsoul Toyota Hilux +9:43\n4. Peterhansel / Peterhansel Mini JCW Buggy +34:46\n5. Zapletal / Sýkora Hummer H3 Evo 8 +1:30:51\n6. Krotov / Cyro Mini JCW Rally +1:36:24\n7. Čerednikov / Falkov Ford F-150 Evo +2:52:15\n8. Sotnikov / Achmadějev / Achmetzjanov Kamaz 43509 +3:23:50\n9. Varela / Gugelmin Can-Am Maverick X3 +4:59:38\n10. Vorobjov / Šubin Can-Am Maverick X3 +5:19:05\nTopics: 2019 Andrea Mayer Andrea Peterhansel Bernhard ten Brinke Can-Am Denis Krotov Dirk von Zitzewitz Dmitrij Cyro Fjodor Vorobjov Hummer Kuba Przygoński Marek Sýkora Mathieu Baumel Mini Miroslav Zapletal Nasser Al-Attiyah Offroadsport Orlen Team Overdrive Racing Rally Kazakhstan Rally Kazakhstan 2019 Reinaldo Varela SP FIA rally SP FIA rally 2019 Stéphane Peterhansel Timo Gottschalk Tom Colsoul Toyota Toyota Gazoo Racing Toyota Gazoo Racing SA X-raid Yazeed Al-Rajhi\nPředchozí článek Kam se poděl Počůvaj?\nNásledující článek Zostra do Tuniska!


Timex Intelligent Quartz TW2P72700 Doprava ZDARMA | Vivantis.cz - Být sám sebou\nTimexIntelligent Quartz TW2P727005990.00000out_of_stock\nPánské hodinky z dílny značky Timex si na první pohled zamilují všichni pánové se zálibou ve stylových, a zároveň funkčních doplňcích. Zajímavá je funkce Yacht timer, která je původně určená ke startům v jachtařských závodech. Odpočítávání můžete nastavit od jedné do deseti minut. Každou uplynulou minutu hodinky vydají signál, posledních deset sekund pak každou sekundu. Efektivní je také funkce Perfect Date, která vás stisknutím jediného tlačítka informuje o správném datu - a to až do roku 2060. Milovníci vody ocení také 100 m vodotěsnost, díky které se můžete s hodinkami i potápět.\nCo se týče vzhledu, sázejí hodinky na tmavé modré provedení. Touto barvou se pyšní ciferník i řemínek z pravé kůže. Pouzdro z ušlechtilé oceli zdobí luneta pozlacená růžovým zlatem. Vyražte vstříc novým dobrodružstvím s nepřehlédnutelným doplňkem na zápěstí.


Salvia Paradise Phyto Coffee Basic 100 g | picnicsro\nÚvodní stránka Výrobci Salviaparadise Salvia Paradise Phyto Coffee Basic 100 g\nSalvia Paradise Phyto Coffee Basic 100 g\nSalvia Paradise Phyto Coffee Basic 100 g,Pražená čekanka neboli cikorka je chutnou alternativou kávy bez kofeinu. Nápoj je vhodný pro těhotné a kojící ženy i děti.Čekanka podporuje správnou činnost trávicího traktu a jater. Má pozitivní\nKód: salviaparadise 450\nPražená čekanka neboli cikorka je chutnou alternativou kávy bez kofeinu. Nápoj je vhodný pro těhotné a kojící ženy i děti.\nSložení: pražená čekanka, instantní čekanka\nDoporučené dávkování a způsob přípravy: Vrchovatou čajovou lžičku směsi zalijeme 250 ml vroucí vody a necháme zchladnout na teplotu vhodnou k pití. Užíváme dle potřeby. Nápoj je vhodné dochutit cukrem a mlékem.


Jaké jsou možnosti bezpečného uložení peněz? | Články | Půjčky online\nStavební spoření bylo do loňského roku doslova hitem a to zejména v souvislosti se státní podporou, která dosahovala výše až 3 000 Kč. Snížení státní podpory na 2 000 Kč a chystaná změna (od roku 2013) nutnosti prokazování účelového využití státní podpory však zřejmě budou hřebíčky do rakve tohoto produktu. Neustále měnící se legislativní situace a snižující se míra státní podpory stavebnímu spoření na atraktivitě nepřidávají a Češti tak začínají v čím dál tím větší míře využívat jiné spořící produkty.\nPenzijní připojištění také zažívá „nejistou sezónu“ a to zejména s ohledem na probíhající důchodovou reformu, v rámci které je možné si uzavřít „staré“ penzijní připojištění pouze do listopadu tohoto roku. Poté již bude možné vstoupit pouze do „nového“ penzijního připojištění, které poprvé v historii třetího pilíře českého důchodového systému umožňuje penzijnímu fondu vykázat ztrátu. Stejně jako u stavebního spoření, i u penzijního připojištění se může majitel tohoto produktu těšit na státní příspěvek. Otázkou ovšem zůstává, na jak dlouhou dobu zůstanou penzijní fondy pod ochrannou rukou českých politiků (ke znárodnění dobrovolných penzijních fondů došlo již v několika zemích).\nJsou to právě spořicí účty, které zažívají doslova renesanci. A to zejména s ohledem na poměrně vysokou úrokovou sazbu, dostupnost peněz v nich uložených a faktu, že jsou úspory na spořicích účtech pojištěny. Spořicí účty představují velmi likvidní (možnost rychlého výběru peněz) formu spoření, která Vám umožňuje velmi rychle a snadno reagovat na aktuální situaci na trhu. Jsou to pak právě spořicí účty, kde v čím dál tom větší míře končí peníze nashromážděné na smlouvách o stavebním spoření.\nTermínované vklady se nikdy netěšily opravdově oblibě a tak to zřejmě zůstane i do budoucna. Úrokové sazby termínovaných vkladů nepřevyšují výrazně úrokové sazby spořicích účtů, navíc se kvůli výpovědní lhůtě jedná o méně likvidní formu spoření, která majitelům zde uložených peněz znesnadňuje možnost reakce na aktuální situace.\nZajímají Vás tipy týkající se jednotlivých druhů spoření a aktuální a objektivní informace o možnostech spoření v České republice? V tom případě určitě navštivte sekci Spoření odborného portálu PenizeNAVIC.cz, kterou najdete pod tímto odkazem: http://www.penizenavic.cz/sporeni\nVydělání peněz Vám zabere spoustu času a úsilí, stejně tak důležité jako jejich vydělávání je však i správné nakládání s nimi. Právě inspiraci k tomu jak nakládat se Vašimi penězi najdete na portálu PenizeNAVIC.cz


Jágr odmítá, že by prodával předražené zboží | E15.cz\nJágr odmítá, že by prodával předražené zboží\n23. září 2015 • 06:34\nZjištění kontrolní skupiny kladenského zastupitelstva o nesrovnalostech v hospodaření společnosti Hokej Kladno jsou nepravdivá. To je v kostce reakce Jaromíra Jágra mladšího, který má ve společnosti sedmdesátiprocentní podíl. Zbytek patří městu.\nPodle kladenského primátora Milana Volfa (Volba pro Kladno) společnost porušila dotační smlouvu, protože obchodovala s firmou Jágr team. „Smlouva zakazuje společníkům, aby obchodovali sami se sebou,“ řekl deníku E15 Volf.\nKontrola navíc zjistila, že firma Jágr team si měla na úkor Hokeje Kladno vytvářet neúměrný zisk, jen v roce 2014 zhruba 10 milionů korun. Jágrův sportovní velkoobchod podle Volfa požadoval vyšší než maloobchodní ceny.\n„Zboží bylo dodáváno naopak za výhodnějších podmínek. Za tím si stojím,“ uvedl Jágr. Včera dále napsal, že se rozhodně na úkor Hokeje Kladno neobohacuje, spíše naopak, neboť honoráře za reklamy s ním spojené investuje do rozpočtu společnosti.\nKladno posílá hloubkový audit na Jágrův klub


Myslivost - UDĚLÍME černé a jelení zvěři právo na život?\nÚvod > Časopis > MYSLIVOST / Stráž myslivosti > 2006 > Listopad / 2006 > UDĚLÍME černé a jelení zvěři právo na život?\nPřiznávám, že mě nikdy nebavilo zabývat se hrou čísel s normovanými stavy, plánovaným přírůstkem a sestavování plánů lovu. Později jsem tato opatření začal vnímat jako nutné zlo proti lovecké chamtivosti některých jednotlivců či mysliveckých spolků. Počínaje rokem 1994 jsem přivítal iniciativu některých členů OMS a státní správy myslivosti okresu Příbram, která se týkala zavedení „Koncepce chovu černé zvěře.“ Doufal jsem, že opatření nás myslivce naučí více si vážit černé zvěře. Účelem byl postupný přechod od zcela živelného lovu k řádnému chovu přiměřených stavů černé zvěře, stabilizace populací v lesních částech smíšených honiteb, zřízení klidových zón, zavedení odváděcího přikrmování i vypracování zásad lovu černé zvěře.\nV rámci "Koncepce" byly stanoveny N.K.S. pro černou zvěř v 68 honitbách okresu Příbram. Celkový počet honiteb na okrese byl v té době 100. Po reformě státní správy a rozdělení okresu Příbram na tři pověřené obce s rozšířenou působností je na Dobříšsku černá zvěř normována jen ve čtyřech honitbách z celkového počtu 27. Dříve byla černá zvěř normována ve 20 honitbách spadající nyní pod státní správu myslivosti Dobříš. Výrazné snížení počtu honiteb s normovanými stavy lze vnímat jako negativní signál, protože zužuje "plánovaný" životní prostor, kde je výskyt divočáků deklarován coby žádoucí. Pochopitelně, zvěř se nás (naštěstí) neptá, zda má žít v honitbě s normovaným stavem nebo bez něho, zvláště jde-li o stejné nebo podobné životní prostředí.\nKomu tedy můžeme poděkovat za to, že černá zvěř v našich smíšených honitbách s 30 - 50 % lesů získala statut "chovatelsky nežádoucí?"\nHlavní zásluhu mají tvůrci vyhlášky\tč. 491/2002 Sb. O stanovení normovaných a minimálních stavů a zařazování honiteb do jakostních tříd. To, že ji vydalo Ministerstvo zemědělství víme všichni. Již tento fakt je sám o sobě zarážející, protože Ministerstvo zemědělství by mělo být odborným garantem i zastáncem chovu zvěře, je přece nejvyšším orgánem státní správy myslivosti. Rouškou tajemství jsou pro mysliveckou veřejnost zahaleni odborníci, kteří pro Ministerstvo zemědělství sbírali podklady k této vyhlášce. Jedním z modelových okresů byl také náš okres Příbram.\nZmiňovaný právní předpis totiž umožňuje normovat jelení zvěř od 500 ha lesa, černou zvěř od 1000 ha lesa v honitbě. Procento lesnatosti nerozhoduje.\nPodle mého názoru, za naprosto pochybné kritérium, považuji fakt, že o existenci (stanovení N.K.S.) černé a jelení zvěře rozhoduje organizační struktura honiteb. Lidově řečeno: Představme si tři smíšené honitby ve středním Povltaví o výměře 80 ha s 50% podílem lesa, celkově tedy 1200 ha zemědělské půdy + 1200 ha lesa. Verdikt zní: nelze normovat černou ani jelení zvěř. Pokud se administrativně spojí dvě honitby už lze normovat jelení zvěř a v případě sloučení všech tří honiteb v jeden celek 2400 ha lze již stanovit N.K.S. i pro černou zvěř.\nSamozřejmě, že za dnešních majetkových a legislativních poměrů je nereálné slučování dvou či více honebních společenstev jen z důvodu stanovení normovaných stavů, o administrativní náročnosti ani nemluvím. Zavání to diskriminací menších honiteb ve prospěch honiteb s větší výměrou, třebaže mohou mít pro existenci zvěře i horší podmínky.\nZ mysliveckého i ekologického hlediska je naprosto absurdní, aby o živé přírodě, o existenci zvěře v naší krajině rozhodovalo zda čtyři vesnice vytvoří čtyři samostatné honitby, nebo jednu velkou! Přitom prostředí, v němž zvěř žije, zůstává pořád stejné. Vyhláška vůbec nebere v úvahu řadu důležitějších měřítek pro tak odpovědné a citlivé rozhodnutí, zda v určité krajině má žít ten či onen druh zvěře.\nDomnívám se, že tento problém se zdaleka netýká jen honiteb středního Povltaví, ale je aktuální v řadě regionů, kde existují běžné společenstevní honitby v katastru jedné nebo několika obcí. Řadě myslivců ve smíšených honitbách není lhostejný osud černé, jelení, případně daňčí zvěře, byť hlavním druhem zde je zvěř srnčí. Podobný názor mají i představitelé obecní samosprávy i běžní občané. Zajímalo by mě, jak se na uvedené dívají myslivci např. z prostředí Vysočiny i odjinud, kteří mají podobné podmínky? Za svoji osobu si dovoluji vyzvat širokou mysliveckou veřejnost k diskuzi na popsané téma na jejímž konci bude, jak doufám, zrušení tohoto zvěři nepřejícího právního předpisu.\nUznávám zásadu, že kritika je oprávněná za předpokladu předložení jiné alternativy řešení. Dovoluji si připsat několik myšlenek. Posoudíme-li celou věc podle zásad zdravého rozumu, dojdeme k následujícím závěrům: mezi mysliveckou veřejností jsou dlouhodobě zakořeněny některé mýty, nevyhýbají se ani názorům na černou a jelení zvěř. Jeden z nich se snaží vyvolávat dojem, že jediným vhodným biotopem pro černou a jelení zvěř jsou velké lesní komplexy. Nejsem zastáncem úřednických řešení, proto se domnívám, že je lepší vzít si příklad z přírody. Jelení a černá zvěř prospívá ve smíšených honitbách často lépe než v souvislých monokulturách některých velkých lesních celků. Není se co divit, vždyť zemědělské plodiny pěstované na polích skýtají vynikající pastvu pro zvěř. Klidové a krytové zázemí není rozhodně horší než v lesních honitbách.\nProto navrhuji hledat cesty, jak legální cestou umožnit existenci černé a jelení (případně ostatní tlupní spárkaté) zvěře ve smíšených honitbách s podílem lesa od 30 % společně s chovem srnčí zvěře. I když hlavní zvěří zde bude srnčí, je černá a jelení zvěř přínosem, jak z hlediska biodiverzity, tak myslivosti. Samozřejmostí musí být přiměřené stavy obou druhů s ohledem na působené škody v lesnictví a zemědělství. Se škodami si totiž nevybereme! Těžko rozsuzovat, zda je únosnější, aby jelen způsobil škodu v lese na listnaté kultuře, nebo se napásl na kvalitní jetelotrávě či kukuřici. Otázka škod je velmi komplikovaný kompromis, kde hrají roli stavy zvěře, úživnost prostředí, péče o zvěř a v neposlední řadě i vůle zemědělců a lesníků akceptovat určitou výši škod v zájmu zachování zvěře v kulturní krajině.\nPokud bude i nadále zachován koncept normovaných (i minimálních?) stavů, přimlouval bych se, aby tlupní spárkatá zvěř byla ve smíšených honitbách normována na celou honební plochu, podobně jako srnčí zvěř a ne jako dosud jen podle výměry lesa. Zdá se mi to logičtější a blíže realitě, neboť zvěř využívá potravně a prostorově lesní i zemědělské kultury.\nZávěrem bych si dovolil podotknout, že názory na existenci různých druhů zvěře v krajině se odvíjejí zejména od typu honitby a prostředí v němž konkrétní myslivec vykonává právo myslivosti a rovněž se vyvíjejí i postupem času. Stačí prolistovat některé předválečné knihy a myslivecká periodika. V nich se dočteme, že pro mnohé společenství honitby byla akceptovatelná jen koroptev a zajíc, díky osvětě se začal měnit názor na bažanta, později i na srnčí zvěř atd. V řadě honiteb prověřilo několik desetiletí udržitelnost výskytu černé i jelení zvěře slučitelného se zemědělským a lesnickým obhospodařováním krajiny.\nProto nedopusťme, jen z důvodu momentálního legislativního vrtochu úředníků, hazardování s našimi populacemi tlupní spárkaté zvěře!\nmyslivecké sdružení Libice\nSnímky Jaroslav Vogeltanz


Titulka > Modul články > Předškolní vzdělávání > Předškolní výchova a vzdělávání a její další...\nV roce 1999 byla Česká republika zařazena do mezinárodního projektu OECD věnovaného předškolní výchově a vzdělávání v zemích OECD. Výsledkem srovnávacího projektu byla závěrečná studie (v r. 2000), která jako první podává ucelený přehled o předškolním vzdělávání, výchově a péči o děti od 0 do 6 let v mezinárodním kontextu.\nObsahuje data a informace ze všech oblastí, které se děti ve věku 0-6 let dotýká - školství, zdravotnictví, sociální péče, včetně předpokládaných dalších kroků, které hodláme učinit a které nám byly odbornými komisemi OECD schváleny a doporučeny.\nV tomto smyslu byly zformulovány základní výzvy\n1. Předškolní vzdělávání v České republice trvale zakotvit ve vzdělávacím systému jako jeho přirozeně nezbytnou součást, resp. jako počáteční vzdělávací stupeň s jasně specifikovaným posláním (v souladu s mezinárodní standardní klasifikací označovaný 0 - preprimární úroveň vzdělávání).\n2. Zajistit maximální otevřenost a dostupnost předškolního vzdělávání všem dětem předškolního věku (tří až šestiletým). Zajistit každému dítěti zákonný nárok na předškolní vzdělávání a reálnou možnost jej naplnit bez ohledu na zaměstnanost rodičů, a na to, z jakého prostředí či podmínek dítě pochází, jakého je původu, rasy či pohlaví.\n3. Využít pokles předškolní populace ke zkvalitnění podmínek předškolního vzdělávání i k zajištění všeobecné dostupnosti (ponechat současnou síť mateřských škol, dále ji neredukovat, využít ji k integraci dětí sociálně, kulturně či zdravotně handicapovaných, k aplikaci programu přípravných tříd, zařazovat všechny děti bez jakýchkoli omezování).\n4. Ponechat únosnou finanční spoluúčast rodičů na předškolním vzdělávání, zároveň však propracovat systém sociálních úlev, které budou přiznávané podle ekonomických možností rodičů, a stanovit způsob jejich kompenzace mateřským školám.\n5. Vypracovat rámcový program předškolního vzdělávání a jeho prostřednictvím nově formulovat rámcové cíle, obsah, předpokládané výsledky (očekávané kompetence dítěte) a zároveň i psychohygienické, psychosociální, pedagogické, organizační, materiální, a personální podmínky, za nichž může (musí) být předškolní vzdělávání uskutečňováno. Univerzální platnost rámcového vzdělávacího programu stanovit zákonem. Vytvářet podmínky a prostor pro to, aby školy - při zachování nezbytných (legislativně stanovených) podmínek - mohly reagovat na konkrétní možnosti a potřeby dětí, na zájmy rodičů, na místní situaci i okamžitou životní realitu a aby si na základě své autonomie vytvářely programy vlastní, které těmto požadavkům lépe vyhoví.\n6. Ve spolupráci s odbornými partnery vytvářet podmínky pro předškolní vzdělávání dětí, u nichž lze předpokládat problémy v sociální integraci i ve vzdělávání. Aplikovat v předškolním vzdělávání programy pro děti ze sociokulturního či jazykově odlišného či málo podnětného prostředí, pro děti se zdravotním postižením, vývojově nezralé, s nerovnoměrným vývojem, s logopedickými, komunikativními, osobnostními či jinými problémy) a snížit tak riziko jejich možných vzdělávacích obtíží a následného vylučování ze vzdělávání a společnosti.\n7. Pro předškolní vzdělávání zajistit vyhovující profesionální zázemí, které by dostatečně reagovalo na novou situaci (nutnost pracovat jiným, více profesionálnějším a náročnějším způsobem, vyrovnat se s vyšší autonomií a odpovědností, zvládat širší spektrum odborných i osobnostních kompetencí) a uplatnit požadavky na práci pedagogů jak v odborné přípravě (pregraduální) - zavedením terciárního vzdělávání poskytovaného pro tento vzdělávací stupeň na úrovni vyšších odborných škol nebo úrovni vysokoškolské, tak v oblasti dalšího vzdělávání. V této souvislosti zajistit, aby učitelství pro mateřské školy bylo zařazeno mezi koncesované profese.\n8. Vytvářet prostor a podmínky pro nový vztah rodiny a předškolních institucí. Podporovat maximálně otevřenou vzájemnou komunikaci, neformální kooperaci a spoluúčast. Aplikovat programy, které podporují aktivní postavení rodičů ve spolupráci s mateřskou školou. Podporovat všechny aktivity, které otevírají mateřskou školu rodičům i veřejnosti.\n9. Podporovat výzkumné i realizační projekty výchovy a vzdělávání dětí předškolního věku. Vytvářet podmínky pro vznik a rozvoj vzdělávacích projektů a programů, které mohou stávající nabídku zkvalitnit, oživit a zpestřit a které mohou být pro děti, rodiče i odborné partnery nové, zajímavé a přitažlivé.\n10. Rozvíjet flexibilnější a otevřenější systém výchovy a vzdělávání a nabízet možnost výběru různých alternativ pomoci rodině v péči o dítě mladší tří let; vytvářet možnosti pro pomoc neúplným rodinám, resp. osamělým matkám, vytvářet příležitosti k parciální návštěvě předškolních zařízení jako obohacení programu dítěte, které je v péči rodiny; podporoval institucionální péči jako prostor pro práci s rodinou, pro prevenci a včasnou diagnostiku vývojových poruch, pro prevenci ústavní výchovy, jako psychoterapeutické prostředí pro dítě.\nDnes, s odstupem několika let, je možno říci, že některé z kroků, které jsme si stanovili, a které nám byly schváleny a doporučeny, byly již učiněny a že celá řada uvedených záměrů by se měla naplnit díky novému školskému zákonu.\nKlíčovým výstupem celého projektu však byly Závěry a doporučení formulované expertním týmem OECD. Vypracovali je komisaři, kteří prostudovali Národní zprávu zpracovanou řešitelským týmem a kteří se zároveň seznámili se situací v České republice prostřednictvím své desetidenní pracovní návštěvy. Komise, která vypracovala expertní zprávu o stavu předškolní péče, výchovy a vzdělávání v České republice pro potřeby expertní mezinárodní srovnávací studie, zformulovala kromě svého hodnotící pohledu na tuto oblast některá další doporučení pro Českou republiku k tomu, jak v rámci rozvoje celoživotního vzdělávání dále zkvalitnit výchovu, vzdělávání a péči o nejmladší populaci.\nHlavní reflexe a doporučení expertů jsou následující:\n1. Celkové hodnocení současného stavu výchovy, vzdělávání a péče o děti předškolního věku v ČR vyznívá vcelku pozitivně: "V období rozsáhlých změn Česká republika dodržela své dlouhodobé závazky vůči předškolní výchově. Předškolní výchova je tak věcí státu a je součástí vzdělávacího systému. Přes finanční omezení zůstávají výdaje na předškolní zařízení na vysoké úrovni a finanční spoluúčast rodičů je udržována na rozumné výši. Během návštěvy jsme se přesvědčili o pozitivním přístupu k transformaci i pozitivních výsledcích, které přináší." "Expertní tým OECD nemůže než souhlasit s tím, že Česká republika se má v předškolní výchově čím pochlubit. Z našeho pohledu tedy naše analýzy a podněty vycházejí ze silné a dobré základny z let minulých. Nelze než podporovat i vše dobré, co přináší současnost."\n2. Stejně jako k úrovni současné předškolní péče, výchovy a vzdělávání v České republice, zaujímají experti v zásadě pozitivní stanovisko i k navrhovaným výhledovým krokům. Se všemi kroky, nastíněnými v Národním programu rozvoje vzdělávání v České republice, vyslovili svůj souhlas a vyjádřili jim svou podporu. Experti oceňují všeobecně naši schopnost analyzovat skutečnost, najít problémy, pojmenovat je a popsat. Řešení těchto problémů však není podle jejich názoru v naší republice dostatečně flexibilní. Na vzniklé problémy je třeba reagovat rychleji a pružněji, než je tomu dnes.\n3. Za jednu z podstatných otázek označili experti zajištění všeobecné dostupnosti předškolního vzdělávání, zejména pak co se týče dětí ze sociálně slabých a sociokulturně znevýhodněných rodin, jejichž rodiče nemají zájem o předškolní vzdělávání svých dětí a děti z vlastní vůle do předškolních zařízení neposílají. "Zainteresování této skupiny rodičů" považují experti "za nejvyšší prioritu budoucnosti." (expertní zpráva s. 27)\n4. Se zřetelem k zajištění všeobecné dostupnosti doporučují experti zrušit omezení předškolního vzdělávání dětí, jejichž matky jsou na mateřské dovolené (expertní zpráva s. 16)\n5. Co se týče zabezpečení kvality poskytovaného vzdělávání, doporučují experti - v souladu s našimi návrhy a postupy - "vypracovat národní referenční rámec (rámcový program pro předškolní vzdělávání), jímž by byl ošetřen dohled nad plněním cílů vzdělávání, byla by zajištěna srovnatelná úroveň" a zároveň by zůstal prostor pro diverzifikaci školních vzdělávacích programů. V existenci podobného dokumentu spatřují experti také jednu z možností, jak pomoci vzájemně přiblížit předškolní a povinné školní vzdělávání. (expertní zpráva s. 22)\n6. Se zajištěním žádoucí kvality vzdělávání úzce souvisí otázka vzdělávání předškolních pedagogů. Experti OECD podporují návrhy české strany a doporučují posunout vzdělávání předškolních pedagogů do terciární sféry, ať už bude probíhat formou univerzitního či neuniverzitního studia. Stejně tak navrhují podporovat rozvoj všech forem dalšího vzdělávání. Zároveň upozorňují na skutečnost, že vzdělávání předškolních pedagogů si musí zachovat svou specifiku. Nemělo by se příliš podobat vzdělávání učitelů pro základní vzdělávání. (expertní zpráva s. 19)\n7. Experti doporučují věnovat pozornost tomu, že jen malá část absolventů předškolních oborů nastupuje do mateřských škol ve funkci učitelů. Zlepšení je možno dosáhnout např. zvýšením mezd učitelů a zároveň i společenské prestiže tohoto povolání. Experti také doporučují zapojit do předškolní péče, výchovy vzdělávání více pedagogů - mužů. (expertní zpráva s. 19)\n8. V otázce výzkumu a vyhodnocování výsledků předškolního vzdělávání navrhují experti jako vhodné k řešení v perspektivě několika následujících let tyto otázky:\nautoevaluace a evaluační výzkum\nsystematické studie analyzující vzdělávací postupy a sociální interakce v péči o děti (zejména ze sociokulturně znevýhodněného prostředí)\nsystematický sběr dat o dětech a jejich rodičích v národním měřítku\nsystematický výzkum hledající odpovědi na nejrůznější dílčí otázky stran kvality a dostupnosti předškolního vzdělávání. (expertní zpráva s. 23)\n9. Experti OECD shledali potřebu těsnější spolupráce stran výchovy, vzdělávání a péče o děli předškolního věku mezi školskou, zdravotní a sociální oblastí, a proto doporučují rozšíření spolupráce mezi zúčastněnými resorty. (expertní zpráva s. 28)\n10. Poněkud kritický postoj zaujali experti k otázce zabezpečení péče o děti do tří let v České republice a kriticky hodnotí výrazný úbytek jeslí. Doporučují přehodnotil náš postoj k institucionální péči o nejmladší děti. Při formulaci svých doporučení vycházejí především z potřeb rodiny, resp. matky a proto doporučují rozvíjet systém péče o děti mladší 3 let, který chápou z hlediska zrovnoprávnění žen, resp. jejich možností profesního uplatnění, snížení jejich finanční závislosti na mužích, i z hlediska ovlivnění pracovního trhu. Podle jejich názoru "stojí za to investoval do podpory matek a rodin, které touží sladit pracovní a domácí povinnosti a podporovat rozvoj dostatečné nabídky alternativ kvalitní péče o nejmladší děti". Doporučují rozvíjet flexibilnější a otevřenější systém poskytující matkám možnost výběru. Zároveň zdůrazňují, že "tato péče negativně neovlivňuje zdravý rozvoj dítěte a je souměřitelná s péčí o dítě v rodině". Doplňují, že "pro řadu dětí může být pobyt v jeslích dokonce vhodnější", že "zejména děli ze sociokultumě znevýhodněného prostředí mohou pobytem v jeslích jen získat". Upozorňují, že "neochota participovat na výchově, vzdělávání a péči o děli do tří let může ve svém důsledku vést k pozdní identifikaci vad a poruch dětí a tyto děti mohou být ochuzeny o možnost odpovídající péče a podpory v co nejútlejším věku." (expertní zpráva s. 16, 17, 27).\nZávěrem je možno konstatovat, ze v převážné většině odborných otázek týkajících se péče o děti předškolního věku, jejich výchovy a vzdělávání, dospěla diskuse mezi našimi odborníky a experty OECD ke společnému, či obdobnému závěru. Všechny uvedené reflexe a doporučení expertů, které jsou výsledkem vysoce profesionálního pohledu na oblast české předškolní výchovy a vzdělávání, mají pro nás zcela zvláštní význam zejména proto, že představují pohled "zvenčí" a že reprezentují komplexnější a globálnější pojetí péče, výchovy a vzdělávání nejmladší generace, než tomu bylo doposud u nás obvyklé (týkají se věkové skupiny 0-6, popř. 8 let věku a zachycují tuto oblast v rámci socioekonomických souvislostí). Pro Českou republiku může byl celkové hodnocení velmi potěšující, stejně tak i podpora vyjádřená nastoupené strategii rozvoje v této oblasti. Uvedené názory a doporučení je třeba vnímat jako vysoce inspirativní a velmi cenné podněty pro další rozvoj výchovy, vzdělávání a péče o děti předškolního věku v České republice a jako potvrzení, že cesta, kterou se předškolní výchova a vzdělávání dnes v České republice vydává, je podle měřítek OECD v zásadě správná.\n(redakcí upraveno a kráceno)\nNárodní zpráva o stavu předškolní výchovy, vzdělávání a péče o děti předškolního věku v České republice. MŠMT ČR, Praha 2000. (Výstup projektu OECD: Thematic Review of Early Childhood Education and Cera Policy)\nPRAHA, VÚP. Předškolní výchova a vzdělávání a její další vývoj v České republice v mezinárodním kontextu. Metodický portál: Články [online]. 19. 08. 2004, [cit. 2021-07-28]. Dostupný z WWW: <https://clanky.rvp.cz/clanek/c/P/58/PREDSKOLNI-VYCHOVA-A-VZDELAVANI-A-JEJI-DALSI-VYVOJ-V-CESKE-REPUBLICE-V-MEZINARODNIM-KONTEXTU.html>. ISSN 1802-4785.


Kouzelný svět Narnie se vrací! Edmund a Lucinka, dvě nejmladší z dětí Pevensieových tráví prázdniny u svých příbuzných společně se svým nesnesitelným bratrancem Eustacem. Často tu vzpomínají na Narnii a na dobrodužství, které…\nCo všechno byste obětovali pro sen?V psychologickém thrilleru Černá labuť, zasazeném do prostředí newyorské baletní scény, zavádí vizionářský režisér Darren Aronofsky (Wrestler, Fontána, Requiem za sen) diváky na fascinující a mrazivou cestu do nitra mladé baleríny, která se kvůli své vytoužené roli v Labutím jezeře stane až děsivě dokonalou.Snímek sleduje příběh Niny (Natalie Portman), baleríny newyorského baletu, jejíž život je, podobně jako život všech v této profesi, plně pohlcen tancem. Žije s matkou Ericou, bývalou balerínou (Barbara Hershey), která své profesní ambice nikdy zcela nenaplnila podle svých představ a tak teď alespoň nadšeně podporuje kariéru své dcery. Když se umělecký šéf baletu Thomas Leroy (Vincent Cassel) rozhodne pro novou premiéru sezóny, Labutí jezero, vyměnit stávající primabalerínu Beth Macintyre (Winona Ryder), Nina je jeho jasnou volbou. Do souboru ale vzápětí přichází nová tanečnice Lily (Mila…\nLásky se nikdy nezbavíš. Cesta z vrcholu na absolutní dno může být velmi rychlá. Někdy stačí jediná věta a všechno, co jste dosud budovali, se zhroutí jako domeček z karet. Uznávaný lékař, milovaný otec a manžel, čelí obvinění z velmi těžkého zločinu. Ze dne na den vyměnil dobrou adresu za celu ve vazební věznici, odkud se nevina prokazuje hodně těžko, zvlášť, když protistraně pomáhá člověk, který může být motivován osobní pomstou. Pravda prý nakonec vždycky zvítězí nad lží a nenávistí. Někdy ani to ale nemusí znamenat vítězství. Někdy je to jen přestávka před dalším, mnohem náročnějším zápasem. Zvlášť, když ve snaze zachránit se obětujete tajemství, která měla zůstat navždy skrytá, protože jsou pro vás i pro vaše okolí příliš nebezpečná.…\nČtyřicátnice Helena, uznávaná odbornice na manželské problémy, jednoho dne zjišťuje, že se dostala do situace, jaké řeší se svými pacienty. Její doposud milující a milovaný manžel je přistižen in fl agranti s mladší ženou a Helena brzy bezradně stojí na prahu nového života. Dvacetiletá dcera Laura chce být matce oporou, zároveň se však potýká s nástrahami vlastní první opravdové lásky. Pomocnou ruku nabízí k Helenině zděšení i matka Vilma, bývalá herečka, která na všechny situace aplikuje svéráznou školu života. Výstřední dáma má zaručený recept: nahradit nepořádného chlapa, chlapem pořádným. Zdá se to neřešitelné, ale k překvapení Heleny i Laury muži, s nimiž stojí za to se vrhnout po hlavě do milostného dobrodružství tu stále ještě jsou. A tři docela rozdílné ženy zjišťují, jak moc jsou si podobné a pokud se má něco vyřešit, chce to nadhled, humor a neztrácet hlavu ani naději.!…\nVychází DVD s filmem KATKA režisérky Heleny Třeštíkové\nPrávě vychází na DVD poslední film režisérky Heleny Třeštíkové s názvem Katka. Unikátní časosběrný dokument, který mapuje čtrnáct let v životě narkomanky Katky, vidělo už více než 110 000 diváků. Film Katka se tak stal po Občanu Havlovi nejnavštěvovanějším českým dokumentem. Třeštíková začala natáčet tehdy devatenáctiletou Katku v roce 1996 v terapeutické skupině Sananim v Němčicích. Tenkrát měla Katka naději na obyčejný život – toužila mít přítele a jednou i rodinu. Happy end se však nekonal. Režisérka zaznamenávala ve svém filmu Katčin sestup níž a níž na spirále krádeží, prostituce, fyzického i psychického chátrání, na spirále přerušované jen občasným vzepětím naděje a odhodlání s drogou skoncovat. Zlom v příběhu Katky přišel s jejím těhotenstvím. Ani to však nebylo pro Katku dostatečnou motivací najít sílu a přestat s drogami. Dramatický osud Katky nabídli producenti filmu z Negativu ke…\nFilm & Sociologie a Česká televize uvádějí dokumentární cyklus EVOLUCE 4 Z REVOLUCE\nportréty čtyř osobností sametové revoluce v průběhu dvaceti let Michael Kocáb, Martin Mejstřík, Jan Ruml, Kryštof Rímský a my všichni dvacet let po sametu Cyklus vznikl za finanční podpory Státního fondu České republiky pro podporu a rozvoj české kinematografie SYNOPSE Portréty čtyř osobností sametové revoluce a my všichni dvacet let po sametu. Dvacet let sledoval filmový štáb osudy čtyř lidí, kteří v listopadu 1989 vystupovali na veřejnosti. Hudebník Michael Kocáb, disident Jan Ruml, mladý účastník zásahu na Národní třídě Kryštof Rímský a studentský vůdce Martin Mejstřík. Doba po listopadu otevřela před každým nové možnosti, příležitosti a šance. Unikátní filmový projekt zachycuje jejich hledání, bloudění, předsevzetí i pochybnosti. Natáčení začal režisér Pavel Koutecký (režisér filmu Občan Havel) v roce 1990 pro jeden z posledních filmových týdeníků promítaných v kinech. Pokračoval v něm až do…\nŽivé kino posedmé v Jihlavě\nEliška Kaplicky, vdova po uznávaném architektu Janu Kaplickém, uvede v rámci Živého kina projekci filmu Oko nad Prahou, věnovaného životu a výjimečné tvorbě jejího manžela, jehož poslední léta byla poznamenána bojem za realizaci návrhu nové budovy Národní knihovny. Snímek bude promítán 21. srpna od 20.30 před městskou knihovnou. „Dvacátý první srpen, kdy se v Jihlavě Oko nad Prahou promítá, je symbolickým datem. Jde o důležitý historický mezník v českých dějinách, který se objevuje také ve filmu a pro Jana byl posledním impulzem k emigraci do Velké Británie. To mu sice umožnilo vstoupit do světa velké architektury, ale je ironií osudu, že právě jeho emigrantská minulost mu byla oponenty projektu Národní knihovny často vyčítána. Přesto stále věřím, že na Letné bude jeho Národní knihovna jednou stát,“ říká Eliška Kaplicky, která se na filmu Olgy Špátové podílela jako producentka i spoluscenáristka. Jihlava ožije…\nDostaň ho tam: v kinech od 5.8.\nČtyřiadvacetiletému ambicióznímu Aaronu Greenovi (Hill) se všechno sype pod rukama, když dostává pracovní nabídku, která se neodmítá. Úkol zní: Leť do Londýna a přivez odtamtud rockového boha do světově proslulého Greek Theatre v Los Angeles na obří koncert, který má být jeho triumfálním návratem na scénu. Šéf nahrávací společnosti Sergio Roma (Sean Combs) mu dává jedinou radu – „Tenhle umělec je nejstrašnějším člověkem na Zemi. Zády se k němu otoč jen na vlastní nebezpečí.“ Britský rocker Aldous Snow (Brand) je brilantní muzikant a obrovská rocková legenda, ale díky svému bouřlivému rozchodu a střemhlavému pádu na dno ztratil spojení s realitou a nyní je chodící katastrofou. Je znuděný ze všech svých nohsledů, bojí se, že po období „velkých hitů“ nastává soumrak jeho kariéry a ocitá se uprostřed nihilistické spirály točící se směrem dolů. Vzhledem k tomu, že se koncert kvapem blíží, je Aaron Green nucen…\nZoom nespí ani o prázdninách\nKulturní magazín Zoom z dílny mladých redaktorů a redaktorek havlíčkobrodské kabelové televize na své příznivce nezapomněl ani o prázdninách. Speciální letní díl bude mít opět premiéru v havlíčkobrodském klubu Effect, a to už tento pátek. „V první reportáži se podíváme na Rockovou Lipnici, kde jsme po třech letech natáčeli s Jiřím Macháčkem. Mohu prozradit, že nás opět nezklamal,“ láká diváky člen týmu Ondřej Rázl a dodává, že autoři pořídili na letním festivalu i rozhovory s kapelami Mňága a Žďorp a Škwor. V letním speciálu se redaktoři vedle aktuálních reportáží ze světa hudby a života mladých ohlížejí za tím nejlepším, co Zoom přinesl v prvním pololetí letošního roku. Diváci se tak mohou těšit na sestřih rozhovorů s Ewou Farnou, Rybičkami 48, Jarmilou Šulákovou a chybět nebudou ani ti nejodvázanější Kanci na konec. Premiérově se prázdninový díl kulturního magazínu bude vysílat na rockotéce v…\nZatím spolu, zatím živi: v kinech od 29.7.\nTajný agent Roy Miller změní v okamžiku život obyčejně vypadající June Havens v neuvěřitelnou jízdu... a na oplátku ona jemu. June (Cameron Diaz) se v letadle dá do řeči s okouzlujícím a poněkud tajemným spolucestujícím – Royem (Tom Cruise). Chvíli nato se vše změní. Letadlo nečekaně spadne do kukuřičného pole a havárii nikdo další nepřežije. June nemá ani vteřinu, aby alespoň pořádně popadla dech a už se ocitá na neuvěřitelně divoké cestě kolem světa – vyhýbá se střelbě v Bostonu, skáče po střechách v Rakousku a utíká před býky v ulicích španělské Sevilly. To vše ve společnosti na první pohled nečitelného a asi nestálého, přesto totálně okouzlujícího tajného agenta. Dva rozdílní lidé z naprosto odlišných světů se potkávají uprostřed životu nebezpečnému dobrodružství. Od teď už pro ně nikdy nebude nic jako dřív – jedinečný, super tajný agent zjistí, že jej oslabuje obyčejná láskou. A normální…\nFilm, který nemůžete vynechat! Shrek: Zvonec a konec\nCopak dělá zlobr poté, co se utkal se zlým drakem, osvobodil krásnou princeznu a zachránil tchánovi království? No, tak Shrek se nečekaně změnil na zlobra ryze rodinného, takový domácký typ, který místo aby děsil vesničany jako kdysi, je místní celebritou a neochotně se podepisuje na vidle. Co se stalo se zlobřím řevem? Hnán touhou po těch dnech, kdy se cítil jako „skutečný zlobr“, se Shrek nechá zlákat k uzavření smlouvy s úlisným a vemlouvavým obchodníkem, Rampelníkem. Shrek se náhle ocitne v úplně jiném, obráceném světě království Za sedmero horami, kde jsou zlobři loveni, Rampelník je králem a Shrek a Fiona se nikdy nepotkali. A teď je na Shrekovi, aby odčinil vše, co udělal a zachránil své přátele, svůj svět a opět získal svou jedinou Pravou Lásku. Do tohoto dobrodružství se vrací Oslík a Kocour v botách a přidá se i pár nových tváří (a nových zlobrů) a darebák Rampelník.…\nPremiéra filmu-Muži, kteří nenávidí ženy\nFilm podle jedné z nejčtenějších knih současnosti. Před čtyřiceti lety zmizela Harriet Vangerová z rodinného setkání konaného na ostrově, který vlastnil a obýval mocný klan Vangerů. Přestože nebylo Harrietino tělo nikdy nalezeno, je její strýc přesvědčen, že šlo o vraždu, jejímž pachatelem je někdo z jeho rodiny. Rodiny, jejíž členové jsou mezi sebou sice spjati pevnými pouty, ale která je jinak zcela nefunkční. K vyšetření tohoto případu si proto najme investigativního novináře Mikaela Blomkvista (Michael Nyqvist), kterému pomáhá drsná potetovaná počítačová hackerka Lisbeth Salanderová (Noomi Rapace). Lisbeth Salanderová je mladá žena jako vystřižená z Tarantinových filmů, s tajemnou minulostí, za kterou se mstí a která z ní učinila skutečného outsidera. Je hackerkou světového formátu - s naprostou samozřejmostí se pohybuje ve virtuálním světě, kde je schopná získat jakoukoliv informaci, kterou chce. Kromě toho je…\nNa začátek « 1 … 6 7 8 9 10 11 12 13 … 16 … 21 » Na konec


Java nadšenec | Lundegaard\nDůležitá je pro nás samostatnost, ale taky zápal a nadšení pro věc. Pochlub se svými projekty na GitHubu a ukaž, co je v tobě!\nMáme v týmu kluky i holky s mnohaletými zkušenostmi, můžeš se od nich učit a pracovat s nimi na velkých projektech.\nNehodíme tě do vody, pro nováčky máme připravený bootcamp, v rámci kterého se zapracuješ, zjistíš, jak to tu chodí a jak jsme zvyklí pracovat a taky si něco vyzkoušíš.\nPokud chceš, dostaneš příležitost si sáhnout i na front end – React nebo Angular.


Hlavní město Praha | Regiobiz | Stránka 4\nDalší krok v naplňování strategie rozvoje obnovitelných zdrojů přinese spolupráce s německou skupinou Aquila Capital, která se řadí mezi přední správce aktiv v obnovitelných zdrojích v Německu. Pro Skupinu ČEZ bude Aquila Capital vyhledávat možné investiční příležitosti do větrných farem. Objem investic se může v rámci této spolupráce pohybovat v řádu jednotek stovek milionů EUR v horizontu …\nHoráková Petra — 28.12.2015\nAž osmdesát procent zaměstnanců centra sdílených služeb společnosti Siemens tvoří ženy a firma vzkazuje: Jste maminka na mateřské dovolené? V Siemens Shared Services hledáme i vás – a klidně i na práci z domova! V Praze, Ostravě a ve Frenštátu pod Radhoštěm funguje v rámci koncernu Siemens centrum sdílených služeb pod názvem Shared Services, které …\nVelkého pomocníka dnes získala Potravinová banka Praha. Nová dodávka v hodnotě přes 600 000 korun usnadní pravidelný svoz darovaných potravin z Prahy a Středočeského kraje. Díky tomuto vozu budou moci svážet několik tun potravin týdně navíc a především rychleji a pohotověji reagovat na nabídky dárců. Auto bylo více než z poloviny hrazeno z příspěvku společnosti Tesco. Pomyslný …\n← Předchozí 1 2 3 4 5 6 7 … 16 Následující →


FOSIL MAGAZÍN č. 8 - BUDAPEŠŤ 89\nJak popisovat skutečnost, když se nedá popisovat celá? Takže vybíráme, a tím skutečnost křížena s naší povahou, záměrem, schopností a u „profesionálů” ještě tím, za jaký obraz skutečnosti jsou placeni. Kdo na to při čtení novin či dějin nebo při poslouchání rádia zapomene, stává se otrokem cizího výběru. Raději mluvit méně souvisle a donutit tak posluchače, aby se orientoval sám, než vyrábět uhlazený produkt, do kterého je duše nakonec bezvýchodně zazděna. Z toho důvodu jsem před několika měsíci zase zrušil televizi i s těmi patnácti kanály. Začala mi brát čas i myšlení. A ty reklamy! Noviny na Západě by se bez reklam neuživily, a teď už ani rádio a televize.. Žijí z reklam, sice, ale nakonec ten jejich chleba je započten do ceny zboží, které se nabízí. V rozpacích jsem si minulý týden koupil prášek na praní - vždyť tím platím vysílání jedné blbé televizní stanice, na kterou se už nedívám! Dokud peru, pojišťuji se, kouřím, piju kafe a pivo, mažu si chleba a jezdím autem, prostě tím, že žiju, podporuju nedobrovolně ten kulturní svět, který žije z reklam. Kultura tištěná a vysílaná jen jako výplň mezi inzeráty. A to mě štve. Alespoň se svými penězi bych rád zacházel po svém. Tedy plaťme kulturu přímo, ignorujme reklamy a život se stane nakonec hezčím a levnějším, my budeme svobodnější… a nesmějte se, když říkám tak vážné věci!\nKdo to dočetl až sem, ten se dozví, oč mi dnes jde. Hrál jsem 10. června v Budapešti a byl to úspěch. Přijelo skoro 500 lidí. Dopis:\nČechy, 12. 6. 1989\npod zcela čerstvým dojmem mi to nedá a musím to dostat ven. Budapešť - bylo to nádherné! Ten rozdíl 12-ti let jako by byl smazán a já jsem si připadal, jako když jsem tě naposledy viděl a slyšel před půl rokem. A hlavně - na pódiu jsi skutečně ani malinko nebyl jako Hvězda, ale jako jeden z nás, kteří měli co říct, třeba písničkou. Tak jsem si sám pro sebe říkal, že to pro tebe musí bejt fajnovej pocit, když po tolika letech fyzické absence na tvůj koncert přijedou lidi z Čech a Moravy, kteří nelitují času, peněz a případných nepříjemností. Kolik z našich tzv. populárních umělců to v životě zažije? Načerpal jsem mnoho životního optimismu na pár měsíců předem, moc ti dík.\nKdyž se uskutečnilo ono první „historické” hrání v Budapešti 17. 9. 1988, kam přijelo 200 lidí, bylo mi jasné, že se musí v dohledné době zorganizovat další, aby mohli přijet i ti, kteří nedůvěřovali. A jelikož jsem neměl žádné jiné vodítko, vzal jsem si astrologické tabulky a nejpříznivější se mi zdál desátý červen. Maďarský bohemista, který splašil tu první, bohužel sklepní místnost bez židlí, byl požádán, aby pronajal sál pro 400 lidí. Datum jsme pustili do světa kolem vánoc a hned mi telefonoval kdosi z Prahy, že by fízlové taky rádi věděli, kde to bude. Od Maďara ale přišla zpráva až začátkem května, že to musí být zase v tom sklepě. To byla špatná zpráva. Všichni budeme otráveni, lidi se u vchodu poperou, já si na směny vyřvu hlasivky a dojde k mnoha trapným scénám, když budeme vyhánět jedny, aby se také dostalo na druhé…\nPřesto jsem udělal letáčky a nazval to „Koncert písničkářů” v doufání, že si ještě někdo přijede zahrát. A jelikož jsem astrolog skeptický, nedomýšlel jsem dále fakt, že jsem určil datum podle postavení Urana, toho vládce věcí neočekávaných.\nZačátkem května totiž přišel z Budapešti ještě pohled od kohosi, koho jsem viděl naposledy před 35 lety. Prý tam bydlí, prý o tom slyšel, prý by to rád viděl. Napsal jsem, oč jde a že potřebujem sál pro 400 lidí i s aparaturou, a rovnou jsem to zapomněl a odjel na Svatodušní svátky do kláštera v Rohru, kde každý rok radostně člověcký opat Opasek s mnichem Václavem pořádají česká setkání s přednáškami, mší, hospodou a zpíváním. Opaska mám rád, takže mě žádný rok cesta do Bavor nebolí. Pak jsem ještě pokračoval na tři koncerty do Švýcarska, a když jsem se vrátil do Rotterdamu, byl tu z Budapešti telegram. V pátek 26. května, 16 dní před konáním koncertu, jsem se dozvěděl novou adresu, a jelikož nešlo o koncert pro emigranty, byla komunikace i přes Železnou oponu snadná.\nČekalo mě 1800 kilometrů, což znamenalo 40 hodin odsezených za volantem, rozdělených do čtyř cestovních dnů, a čím víc jsem se k Budapešti blížil, tím víc jsem ten blbý český režim proklínal. Samozvaní ničitelé našich osudů. Jaké to je, vládnout lidem, kteří o tu vládu vůbec nestojí? Chlapi bez studu, jako v knize 120 dnů Sodomy od Markýze de Sadeho. Když padla Bastila, vyšel z ní on s tou knihou pod paží. A vy jste teď najebali Frantovi Stárkovi dva a půl roku vězení za to, že dělal časopis na koleně, vy zloději slova revoluce… Revoluce a sadismus. A také mnou cestou lomcoval pocit hrůzy a bezmoci z dračích zabijaček v Číně, rozpačitě jsem se radoval ze zatím pyrhovského volebního vítězství Solidarity, proklel Bulhary za ten sudetský exodus turecké menšiny, stále ještě nechápal vývoj v Rusku a strašně držel palce Maďarům, jejichž svoboda, prokvétající stalinským trním, mi začíná pěkně vonět. No snad jim ten rumunský faraón a samoděrža Ahojvčesku vojnu nevyhlásí! Ale stejně, kostky jsou přes východní Evropu vrženy a Joan Baez se dobře ladila na tu rozladěnou Bratislavskou lyru.\nKazety na rozdávání jsem tentokrát nebral, protože bilance Fosila za poslední rok není valná. Ale vzal jsem šedesátkrát knihu Požár v bazaru. První bedna zmizela, jen co jsem otevřel kufr, takže druhou jsem zatajil a dal klíče Kateřině, a komu jsem knihu chtěl dát, toho odvedla k autu pod rouškou noci. Dopis (plný vylisovaných čtyřlístků):\nVčera odpoledne jsem se vrátil a musím uvažovat, kde všude se staly chyby, které zapříčinily to, že mám nyní pocit asi jako poražení husité. Všechno bylo v pořádku, až ve finále jsme dostali na frak. Snad už to víš.\nV Pešti se prodávaly různé české knihy, noviny a časopisy a další a další tituly se rozdávaly v sále před koncertem. A tak se stalo, že Čechy mohly být zase jednou nasyceny. Jenomže doktoři udržující stát při životu předepsali hned na hranicích klystýr. Zatím vím, že v pořádku prošli jen ti, co odjížděli ještě před půlnocí, a ti, co vsadili na protloukání se ranními vlaky. Na první nedělní rychlík ovšem čekala komanda.\nKniha se u mě ani neohřála, jenom jsem si ji prolistoval a už i tak se mi velice líbila. Zůstávám tedy dlužníkem. Ale jak se vyrovnat s tím, že tak velká část nákladu prostě zmizela a už nikdy se neobjeví? Nejspíš udělat další vydání: „Pro velký úspěch u čs. úřadů!”\n… Loni bylo vystoupení pro svou vyjímečnost dojemné. Letos bylo úplně jiné a vidím v tom potvrzení své myšlenky o prolomení bariéry mýtus - skutečnost…\nJe mi líto ztráty Požáru, ale příště přijedu zase, i kdyby čert na koze jezdil a úřední šiml řehtal.\nAhoj! H. D.\nKdybych tu celou věc vzal „střízlivým rozumem”, byl tento koncert závratným úspěchem. Dvanáct let jsem neměl tolik lidí v sále. Jenže když jsem o čtvrt na devět začal první čtvrtinu, bylo mi jako splasklému balónku. Napětí, směřující k tomuto okamžiku, povolilo, okamžik přišel a mě opustily síly. Začal jsem nejistě pradávnou písní Slunečnice. Publikum ji podle prvních slov rozeznalo, sálem zabouřil pochvalný potlesk a já prožil nesmírně deprimující pocit, jako ve snu, ve kterém se člověk snaží vzlétnout, ale příšerná tíha ho tlačí k zemi. Přešel jsem na lidové balady, ale ani to nepomohlo. Hlavou mi nezadržitelně běžely divné a živé obrázky jak z emigrace, tak z Československa, asi jako před popravou. Dnes došel z Čech fejeton nazvaný: „Na Uherské Rychtě”. Jeho autor Indych to zase viděl takto:\n„Konečně! Bouřlivý aplaus přivítal na pódiu Jardu Hutku. Ten ještě naštymoval si mikrofon, uvelebil se na židli a začal. Kolik by se dalo o této chvíli napsat. Kolik by se dalo napsat o něm samém, kolik toho už bylo napsáno, a co důležitější, kolik toho o něm - a nejen o něm - ještě napsáno bude. Neboť zraje nejen víno, ale i doba.\nJá se ale těšil na přestávku, že si dám cigárko, půjdu mezi lidi a seberu se. Teď bude hrát Jarda Neduha, jediný písničkář, který se dostavil. Z Vídně. jenže schodiště vedoucí z jeviště bylo nacpáno lidmi, kteří ve frontě čekali - na mne! Málem jsem omdlel. Odvykl jsem si být hvězdou, odvykl jsem tomu mrazivému napětí, které nesou koncerty, při kterých o něco jde, odvykl jsem klapání fotoaparátů, zdá se mi hloupé se podepisovat, odpovídat moudře na otázky… prostě jsem chtěl přestávku a trochu přátelského tepla. Ale musel jsem zatnout zuby a odkudsi z minulosti vyhrabat závěsný úsměv. Ale nebolelo to.\nVe třetí části jsem lidem nešikovně a zároveň nespravedlivě vynadal za to, že ze mne dělají hvězdu, a jak píše Indych: „nabral z bečky holandských písní”. Ale byla to jen logická obrana. Oni si mohou odvézt můj mýtický obrázek do bolševické klece, hřát se s ním, ale já si odvezu zase jen sám sebe a musím si zachovat dost síly a střízlivosti na každodenní odkrajování z nikdy nedopečeného bochníku ciziny. Ale prohrál jsem. Poslední čtvrtina se narodila, jak měla. Během koncertu občas vystrčila růžek, ale teď se skutečně dostavila, byla tu. Jak píše Indych: „Ono se rozjasnilo. A nejen na pódiu, kde seděl vousatý vlasatý apoštol naší doby, nejen v zšeřelém hledišti nabitého sálu, ale v srdcích nás všech, jak jsme se tam 3 a 3 století po Bílé hoře sjeli málem z polou Evropy a tucet let jsme na tuto chvíli čekali, celý tucet let, a ještě nám ji mohla umožnit než cizí občina… a chtělo se mi vstát a volat: Jardo, díky že jsi, ještě nejsme na kolenou, nerejem držkou v zemi, právě znova zvedáme hlavu, a do země se už dívat nebudeme, nikdy už…”\nA mně bylo fajn. Zase jsem byl písničkářem mezi svými a moje svoboda byla tatáž jako těch, kteří se mnou zpívali a zase, jako kdysi, se smíchem prokazovali, že mnohé texty mých písní znají lépe než já sám. Bylo mi, že teprve začínám, že bych se zase vydal na písničkářskou cestu, zahrál zítra a pak pozítří… takže další den jsem se probudil s pocitem psího sucharu a bylo mi na duši zle až na zabití. To se právě komanda s pejsky hrabala publiku v kapsách a batozích. Venku řvala maďarská tramvaj v nerovných kolejích a můj pohled sjel na dětskou tvář spící Kateřiny. Jednou mě dostane smrt, ale oni ne! A smutky a pochyby jsou užitečná zrcadla.\nAniž jsme opustili hřejivé teplo domova, ocitli jsme se otočením stránky na dvou vzdálených kontinentech a já začnu po našem rovnou udáním: Sokolíci ze Sydney se ke mně chovali velmi srdečně a vystoupení se jim líbilo. Proč si tedy pokladníček vymýšlí a neumí stát za svým vlastním chováním a leze Velkému Bratru z New Yorku do řiti? Protože je od nás a věrně vychází z hloubek naší základní národní tradice: Vstřícné předposranosti. V tomto smyslu se i zrodila věta: „a tak poslal jeho parťáky s kloboukem vybírat po obecenstvu.” Nemusel bych na to reagovat, ale i malá lež má svou porcičku jedu a nejasnosti v penězích zakalí i křišťálovou horu. O australském zájezdu píšu ve Fosil-magazínu č. 5, i o vybírání do košíčku. A v Sydney, „v největší sokolovně na světě” jsem nechal košíček na pódiu, aby do něj o přestávce lidé dali, co chtějí. Něco se tam sešlo, a co mi dali ze vstupného, ví pan pokladník, i já to mám poznamenáno, ale nebylo toho tak mnoho. Pronájem aparatury jsem platil ze svého, „penzisti a nezaměstnaní” platili polovinu a mnoho lidí prostě neplatilo, jak už to bývá. Na mou zdvořilou otázku, zda si něco účtují za pronájem sálu, odpověděli bodře, že na baru vydělali tolik, že se jim to vyplatí. Neprozradili, že: „My jsme naštěstí dostali od vlády podporu na kulturní podniky, tak jsem Hudku do toho vyúčtoval,”. Australská vláda je na kulturu štědrá, a tak bych rád věděl, kolik si na mě „vyúčtovali” a jestli z toho náhodou něco nepatří mně. A vůbec, vy bratři v triku - nepodstrkujte mi žebrácký klobouček, když sami vlečete sombréro jak kolo od tanku! A co vlastně, Velký Bratře z New Yorku, znamenají slova na spodním okraji dopisu: CONTRIBUTIONS ARE DEDUCTIBLE?\nJe trapné psát o penězích a několik čtenářů Fosil-magazínu už mi to vyčetlo. Cítím to též a styděl jsem se, když jsem dostal z Austrálie od jedněch manželů dopis, kde pochválili představení a vyčetli košíček. Snažil jsem se jim to vysvětlit, ale neměl jsem tolik upřímnosti na otázku, zda se také necítili trapně, když na „hipíka” od protinožců platili vstupné, za které by je nepustili ani do zoologické zahrady. Totiž letenku do Austrálie mi koupil jeden dobrý muž z Brisbane, Slovák, který znaje své Čechy, mi vzkázal, že když se to halt nevybere, je to jeho riziko. To bylo slovo muže, a když jsem zjistil po polovině zájezdu, že se to na vstupném skutečně nevybere, sáhnul jsem po košíčku. Proč má jeden riskovat tisíce, když se to dá mezi nás bezbolestně rozdělit po pětnících?\nAle dopis The Sokola z New Yorku panu Márovi, bývalému řediteli divadla Atelier, kde jsem založil skupinu Šafrán, má více do sebe. Je to jakási ozvěna dopisů, které jsem dostával před desíti lety, když jsem fejeton Požár v bazaru napsal. A musím mu vyjádřit vřelé díky za to, že tento fejeton celou tu dobu nezištně šíří. Jen si myslím, že by měl méně cvičit, neboť při vzmetu koně zapříč podkročmo se mu ten název nějak popletl. Ale hlavně bych se zde chtěl rozhodně postavit proti častému nařčení, že mezi sokoly a bolševiky není rozdílu. I když obě tyto hierarchické organizační pyramidy mají pifku na spisovatele, bolševik má moc krást knihy na hranicích a po domácnostech, kdežto sokolové tuto moc nemají. A také při svém posledním všesokolském sjezdu ve Švýcarsku žádné knihy neukradli, pouze udělali razii ve stáncích českých knihkupců a „vyjmuli z prodeje” knihy komunistů, jako jsou Kundera, Vaculík, Kohout a jiní. „Demogracie” se musí hájit, kdyby tátu Koniáše věšeli…\nSalmünster, 30. 5. 1989\n… tedy konečně máme Vaši knihu Požár v bazaru a hned jsme se do tohodle fejetonu jmenovitě pustili. Domnívala jsem se, že jste v něm nejspíš zavrtal do úřadování Sv. Evropy, či nějaké samozvané emigr. vlády, když se ho zdráhali otisknout, ale byla jsem dost překvapena a zdá se mi to vážnější, protože Vy jim kácíte modlu, na které od roku 48 bastlili. A stále přemýšlím nad tím fejetonem. Jsem dítě válečné a naši první republiku znám vlastně jen z vyprávění, a to protichůdného. Naši doma se do ní nijak moc nezamilovali a věčně ji pomlouvali a kritizovali včetně jejího zakladatele a já poučena školou jsem měla dojem, že jí křivdí. Tahle národnostní politika a otázka hranic, pokud vůbec o tom něco věděli, je nezajímala, protože se jich osobně netýkala, ale jim se za ní příliš dobře nevedlo, a tak odsuzovali sociální poměry a prý do nebe volající nespravedlnost v podobě ubližování slabším a chudým. Dost citelně se jich dotkla to hospod. krize třicátých let a tu samozřejmě rovněž šoupali do bot první republiky. Vzpomínám si, jak jsem je poučovala, že to bylo mizerné všude, a což teprve vedle v Německu, kde to vyzvedlo k moci Hitlera atd.\nAle naši věděli své. Matka měla hned při těhle vzpomínkách na mušce čtyři sousedy - sedláky, co prý se každoročně po posvícení rovnali s čeledínama fackama, a pak starostu, který držel se sedlákem a chudáka se žádný nezastal. Toho si najali po jaru, dřel přes léto, a když bylo vymláceno, tak ho na zimu vyhnali z domu bez gáže. A to mu ještě předložili spis, kde si vedli, co poškodil, co zavinil, takže jim měl vlastně ještě doplatit. A takhle prý to ti čtyři vykukové praktikovali v té první republice a fungovalo jim to náramně. Jedna z takhle na zimu vyhnaných děveček byla sirotek a někdo z naší rodiny jí dělal poručníka, a tak jsem často slýchávala, jak to tomu sedlákovi a starostovi pověděli.\nTáta býval s kritikou všeobecně zdrženlivý, dodal jen, že lumpárna to tedy byla a že znal dost našich lidí, co čekalo na Hitlera s otevřenou náručí, a že se mnohým ani nediví.\nDěda z matčiny strany prožil půl života ve Vídni, kde se vyučil ševcem, ale válečné zranění r. 1917 ho jako z udělání zaválo do nemocnice jeho rodiště. Tam ho příbuzní přesvědčili, aby zůstal, že tady je alespoň chleba a ne hladové fronty jako ve Vídni. A tak babička s šestiletou dcerou (matkou) se stěhovaly za ním, aby toho pak celý zbytek života litovali.\nA děda při takových diskusích měl celý seriál předsudků jako: „Čecháčkové, chudáčkové, ti jakživi neuměli vládnout…” a mně to znělo jako Poturčenec horší Turka, nějak hanlivě.\nZatímco ve škole jsme opěvovali naši první republiku a její zakladatele. Ale ne dlouho, ty dva obrazy nad tabulí vyměnili za Gottwalda a Zápotockého a Stalina, o osvoboditelích se mluvilo špatně a nebo vůbec. Ale jedno se nezměnilo: doma se pořád říkalo něco jiného nežli ve škole…\nSrdečně zdraví A. S.\nTedy jako před desíti lety, kdy mě kádrový předvoj krajanské obce chtěl vidět jako ovavřínovaného hrdinu unikajícího o chloupek z „komunistického pekla”, tedy i dnes mi mohou tiší sympatizanti položit otázku, kterou jsem slyšel od redaktora švýcarského Zpravodaje: „A proč si chcete za každou cenu ubližovat?” A pak, když „nedoporučil” mou novelu Plechovka u nakladatelství Konfrontace, mě poučil, co je literatura a novinářství, a jelikož mi to nedošlo, uveřejnil o mně hejno blbých a pomlouvačných článků. Nereagoval jsem, bohužel, zdálo se mi to trapné, takže slabší redaktorské povahy vedoucí časopisy Reportér a Okno pocítili, že se jim dostalo zajímavého a levného terče. Nejhezčí byl článek z Reportéra: Koho návidí Hutka. Pořád jsem nereagoval, neboť jsem vycházel z přesvědčení, že čtenáři čtou hlavou. Nečtou a přestali chodit na koncerty zpěváka s nálepkou „zkrachovance”. Lepší časopisy, určené čtenářům do Čech, mě ze svých rovnic jako trapnou nezmocnitelnost vyndaly. Já se pořád smál, až mi došlo, že člověk se má bránit hned, i ve sklepních utkáních mezi paneláky. Nejvýkonnější psavec byl Jožka Staněk z Haarlemu. Tak jsem na něj nakonec výhružně zadupal fejetonem „Dirigent z Haarlemu”, který Právo lidu otisklo pod trochu nešťastným názvem „Orchestr se nedostavil”. Redaktor Jiří Loewy chtěl spolumukla, který si odseděl desetiletí v Jáchymově, trochu šanovat. Ale celý příběh Jožky Staňka, jednoho z největších exilových kádrováků, je zajímavý. Když v roce 1968 utekl na „svobodu”, začal demogracii hájit výhružnými anonymními dopisy ve skupině Pěti nul. Interpol teroristy pochytal, ale hned je pustil, neboť zjistil, že se jedná o neškodná česká trdla. Pak začal Jožka psát veřejně, kádrovat a odhalovat špióny a Češi, kteří ho potkali, už by si s jiným Čechem na pivo nesedli. A třeba bych ještě všelicos věděl, ale ony se kolem toho motaly taky všelijaký ty tajný služby a s fízlama je to všude o držku, takže od tématu rychle odbíhám a jen znamenám, že o mně pak už nepsal. Jenže koruna příběhu přijde teď. Jožka považoval emigraci za národní povinnost, opak byl zradou. I mně vyčetl, že jsem vychytrale deset let vyčkával a teprve pak se uráčil emigrovat. A tu z ničeho nic před rokem či dvěma jel Jožka nebojácně do Československa na návštěvu a letos v lednu, v propagandistickým časopise Československý svět, který rozesílají české ambasády na Západě hodným emigrantům, už stojí jeho jméno v seznamu spolupracovníků. Smutný osud zase jednoho McCarthyho, který ještě před deseti lety tvrdil, že Chartu 77 si vymysleli na Bartolomějské kvůli rozvrácení politického exilu. Ale ten exil právě on a jiní bratří úpažmo na kružině rozkozelcovali, rozmetali, zhudlařili a udělali tak úsměvným, že už ho ani vážně brát nemůžeme.\nJá vím, spolutovaryši v exulantství, že vás teď asi rozlaďuje číst o věcech, které i vás jednou otrávily, a možná mně i spíláte, že tohle téma, tuto společnou kletbu, tak roztahuju, ale Fosil-magazín má čtenáře i v Československu a oni to neznají - nebo snad to už někdo popsal? Na český exil se nadává a i já spěchám se svou troškou do mlýna, ale jsou lidé, kteří ho pochroumali a vše české v exilu zarámovali do takového rámce, že je nám stydno se jako Čechům potkávat. Třeba nejsou všichni emigranti materialističtí nepolitičtí hlupáci a narovnanci, možná jsou i povětšinou slušní lidé, kdo to ví? Možná je jen přestalo bavit číst ty blbiny v exilových plátcích, možná je jen otrávily přitroublé koláčkové sešlosti a tupé, hořímápanenkovské schůze, a tak se vydali prostě mezi lidi, přestali se účastnit společenství „českého jazyka”, protože přece jen odcházeli za čímkoliv jiným, třeba neznámým i nebezpečným, jen ne za tím, být zase poslušnou a přiblblou ovečkou stáda, jehož smysl nechápeme.\nEmigrace mě připravila o přirozenou sebedůvěru a zavála na nekonečnou Saharu soukromé samoty, kde se potloukám do sytosti dunami sebepochyb, zapadám a upadám do nich. Je pravda, že ty dva koncerty v Budapešti mě přistihly nepřipraveného, opožděného, ale je to zase zřetelné upozornění na to, že cesta, po které jsem kdysi šel, nebyla scestím. Ale nechal jsem se sklouznout do emigrace a to byla chyba, nezkušenost. A bylo by příliš jednoduché říct, že holka, kterou jsem miloval, mě nadchla životem na Západě a policie zařídila to, že jsem už jinou možnost neviděl. Celou dobu jsem měl též rozum a poslední léta v Československu sledoval ze Západu vše české, rádio, časopisy, a poslední půlrok pozorně i s myšlenkou na to, jaký život tu budu moci vést. Mluvili dobře o jakémsi světě, ale ne o tom, do kterého jsem přišel. Proč to dělaj? Kdo je nutí? Strach? Staré české pochlebnictví představě zase nového pána?\nNa chvíli své křížové tažení proti větrným mlýnům přeruším. Člověk si dnes už ani emigrací není jist, ale dokud tu jsem, a že snílek ve mně neumřel, chtěl bych učinit věc snovou:\nNa jaře 1990 bych rád spojil zájezd po Kanadě, Americe a Austrálii tak, že bych z Evropy vyletěl jedním směrem a vrátil bych se druhým. Napsal bych o tom knihu, vydal bych z toho sérii kazet. Nemám nikoho, kdo by mi to zorganizoval, musím si to dát dohromady sám - tedy kdo byste věděli o možnosti uspořádat koncert, kdo byste tuto nevděčnou věc chtěli ve svém okolí vzít na sebe či věděli o někom, dejte mi vědět. Bylo by hezké obletět tento náš svět s kytarou a českou písničkou, bylo by to takové naše české vítězství nad zrádnou kulatostí této naší země… a tato země přece i v našem českém vědomí je kulatá a dá se obletět, snad to není jen sokolská žíněná placka, kterou pouze přeletím, až mi dá nějaký rozzuřený vlastenec do zubů. Ale nejsem tak zlý, jak píšu. Zahraji i v sokolovně, když přijde publikum se srdcem, duší a hlavou, která není jen k nošení klobouku… tedy se mi ozvěte a díky předem.\nV minulém magazínu jsem psal o setkání zástupců Svazu československých spisovatelů se spisovateli v exilu. Za Svaz tam byli Ondřej Neff a Petr Prouza, za exulanty Jiří Gruša, Petr Král, Antonín Brousek a já. Psal jsem o tom neutrálně, víc také ani o tom napsat nešlo. Zajímavější je, co vyšlo v Čechách. Prouza napsal celostránkovou reportáž do Tvorby, Neff do Kmene. Články nejsou špatné, jsou i relativně otevřené, úsměvné na nich je pouze to, že připomínají cestopis Marka Pola po vzdálených a neznámých zemích, takže jsou občas pomotané, stavěné na bezprostředních dojmech, které jsou pak zobecňovány, ale bohužel zkušeností, kterou mají tito dva spisovatelé se životem v Československu. Takže fakticky je na nich zajímavé pouze to, že vůbec vyšly. Škoda, ale nic jiného se vlastně nedalo čekat po desetiletích izolace, do které obyvatelé Československa byli uvrženi.\n„Ale slyšel jsem, že spisovatelé v exilu museli také žádat o povolení k tomuto setkání,” říkal mi před několika dny v Kolíně jeden český turista.\n„Koho?” zeptal jsem se překvapeně.\n„Prý Škvoreckýho, Kohouta a ještě někoho… to už jsem zapomněl.”\n„To myslíš, že i já?” a na tuto otázku chlapec zřetelně zrozpačitěl. V Čechách je vžitá představa, že nic nelze podnikat bez nějakého povolení, a Neff ve svém článku dokonce i tuto blbost napsal. Ale je to tak: my čeští literáti v exilu se občas máme rádi, občas neradi, ale povětšinou o sobě nevíme a ani se o sebe moc nezajímáme, neboť vzdálenosti jsou příliš velké, existenční starosti příliš těžké a u každého jiné. Pouhý fakt života v cizině není žádné pojítko, je to spíš prokletí, které rozděluje, a každý se musí prodírat sám a po svém. To je to negativní. Pozitivní je, že si děláme každý, co chceme, a nikdo nemá moc do toho zasahovat, a také jak a čím by mohl? Tedy každý z nás na to setkání přijel o své vůli a za své peníze. Kohouta jsem navštívil o měsíc a půl později, když jsem jel přes Vídeň do Budapešti. Tři roky jsme se neviděli, tak mě zajímalo, co dělá. Na toto setkání padla také řeč, ale já už si toho moc nepamatoval, což Kohouta myslím mrzelo jako nedostatek profesionalismu, a má pravdu, ale já tomuto setkání, mimo jeho absurdnosti, nepřikládám velkého významu. Já ve Svazu spisovatelů nikdy nebyl, a kdyby ho zrušili, ani bych si toho nevšim, možná bych si jen oddechl, že další organizace na omezování literatury přestala existovat.\nJelikož literární část Fosil-magazínu je též „výplň mezi inzeráty”, jak se zmiňuji na začátku, přistoupím teď k věcem hokynářským. Nabízím novou kazetu, v pořadí je to už Fosil 22, a jedná se o hodinový sestřih mého vystoupení v Budapešti. Ze čtyřhodinové nahrávky by bylo lépe udělat dvoukazetu, ale po nevalné obchodní zkušenosti s dvoukazetou Austrálie si na to netroufám. Strana A je výběr z prvních tří hodin koncertu, strana B je prostřih závěrečné hodiny, o které píše Indych: „Ono se rozjasnilo.” Mluvené slovo, doufám v rozumné míře, zachováno. Reakce publika též.\nPoslední dobou se zabývám stále myšlenkou, jak produkci Fosila rozšířit. Kazeta, i když je kvalitní, zůstává „pouze” kazetou. Deska je předmět reprezentativnější, budí respekt, je dokonce stále levnější než kazety, ale bohužel jen po velkých nákladech. Tisíc desek nikdy neprodám, tedy to padá. Ale dnes, díky střemhlavému vývoji techniky, začíná být pro mne přístupný compact disc (CD). Vejde se na to 80 minut (2 LP) a cena by byla 30 DM, ale v případě, že bych prodal alespoň 200 kusů. Dejte mi tedy vědět, jestli byste měli zájem. To bych potom Fosila rozdělil na dvě části. Jednu více „reprezentativní” na CD, tedy více zpívání a méně mluvení, a druhou více „dokumentární” na kazetách. Nebráním se ale ani zásahům mecenášským, bez těch by stejně Fosil ani Sebetlač neexistovali, bohužel a pánbů zaplať. Zájemcům o moji další produkci - 21 kazet a kniha Požár v bazaru, pošlu příslušné Fosil-magazíny.


filikid ložní set ovečka bílášedá eshop >>\nHerding Dětské bavlněné povlečení do postýlky Cars, 100 x 135 cm, 40 x 60 cm e-shop >>\nKrásné povlečení Cars Lightning - povlečení pro ty nejmenší. Povlečení je vyrobené z kvalitní jemné bavlny a vyniká motivem oblíbeného sporťáka Bleska McQueena z filmu Cars. Povlečení Auta se hodí do každého chlapeckého pokojíčku a stanou se tak i skvělým doplňkem. I.. Vice Herding >>\nTipTrade Dětské bavlněné povlečení do postýlky Prasátko Peppa Na viděnou ráno, 100 x 135 cm, 40 x 60 cm e-shop >>\nDopřejte svým nejmenším pohodlný spánek a maximální dobrodružství v jejich snech. Doprovázet je budou prasátko Peppina se svým oblíbeným medvídkem z animovaného seriálu Prasátko Peppa . Povlečení se vyznačuje hezkým motivem a krásnými barvami, které přetrvávají i po m.. Vice >>\nBedTex Dětské bavlněné povlečení do postýlky ZOO, 100 x 135 cm, 40 x 60 cm e-shop >>


Klub bezlepkového vaření vstupuje do třetí sezóny « Chotěboř\n« Poslední setkání psychologických večerů před prázdninami\nPohanka a křesťanské svátky »\nKdyž už se někdy vypravím do lesa s nožíkem a maličkým košíčkem, doufám, že ti, co jsou oproti mně opačným směrem s již přeplněnými koši, mi\ntím naznačují, že je tam dost i pro mě. Málokdy, neumím asi hledat, praváka jsem nenašla už ani nepamatuji, letošním nejlepším úlovkem byla letní\nobří pýchavka, která byla zvící baseballového míče a byla naprosto zdravá (takže potěšila ještě i přátele, a kterou jsem našla kousek od domu). Tak se utěšuji, že se aspoň chovám k lesnímu bohatství mírumilovně a neplundruji podhoubí.\nNa podzim si odnášíme do svých zásobáren k usušení nejen houby, ale i různé další plody, jako jsou například šípky. Těch je letos, zdá se mi, naopak málo a jsou navíc drobné, že skoro ani nestojí za sběr. Červenooranžově zbarvené šípky už staletí slouží lidem v zimním období jako dokonalý zdroj vitamínu C. Ovšem taková růže svraskalá má své oplodí (věděli jste, že plodem růží jsou až ta tvrdá semena chráněná nepříjemnými chloupky?)\nvelké a masité a se stejně vysokým obsahem vitamínů, je jich dost a navíc větvičky nemají ani takové ostré trny.\nŘekli byste, že náš Klub bezlepkového vaření vstupuje už do třetí sezóny? Naše zářijové setkání po prázdninách nese pořadové číslo 17, a jak naznačila předmluva, přinese informace o říši hub a jejich rozsáhlém příbuzenstvu, které lze využít pro potravinářské i jiné účely. A protože se houby suší na zimu podobně jako šípky, druhé téma bude věnováno kuchyňskému využití obalu, který chrání semínka růže šípkové. Těšit se můžete na recepty sladké i slané kuchyně, dojde k pravidelné ochutnávce a jako obvykle získáte i jejich tištěnou podobu v sešitku.\nPokud přispějete vlastním námětem k tématu, budeme se cítit obohaceni. Chcete-li váš příspěvek zveřejnit v sešitku, napište mi na e-mail: alkocian@centrum.cz. A kdy a kde se uvidíme? Přednáška bude opět v klubovně našeho Domečku v Chotěboři, Havlíčkově 446, v náš pravidelný čtvrtek, tentokrát 25. září 2014 od 17.30 hodin.\nTentokrát si k tématu (nejen) zdraví přečtěte tento hezký citát připisovaný Hérakleitovi z Efezu: „Nemoc dává poznat hodnotu zdraví, zlo hodnotu dobra, hlad nasycení, únava hodnotu klidu“. Jsme rádi, že vám vyzkoušenými radami můžeme pomáhat, i když prý libanonské přísloví považuje za nejlepší radu šek :-).\nPřejeme vám, abyste prožili i první zářijové týdny bez nemocí a byli zdrávi.\nAutorka textu Hanka Ščigelová a s ní i tým Klubu zdraví Chotěboř\nTento příspěvek napsal Ales Kocian, 5.9.2014 v 22:01 do rubriky Aktuality. Sledujte komentáře na tento článek pomocí RSS 2.0. Můžete taktéž zanechat komentář nebo odkázat z Vašeho vlastního webu.


Arthouse Hejtmánek láká na on-line i večerní aukci | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nArthouse Hejtmánek láká na on-line i večerní aukci\nTomáš Hejtmánek autor: Ivan Kahún\nVloni prodali čtvrtý nejdražší obraz v historii českých aukcí, Medkův obraz Akce I (Vajíčko). Přijde i letos podobný úspěch? "Již několikrát se nám stalo, že to nejlepší dílo se nám podařilo získat na poslední chvíli, při uzávěrce aukčního katalogu. Nechme se tedy překvapit," říká Tomáš Hejtmánek, galerista a majitel aukčního domu.\nJak úspěšná byla doposud pro vás letošní sezona?\nZatím velmi úspěšná. Klasickou "zahradní aukci" jsme přesunuli na začátek července a už v květnu jsme uspořádali naši první on-line aukci. Vyzkoušeli jsme si tak rozdílný způsob prodeje, než jaký jsme dosud preferovali. On-line aukci jsme ale plánovali již dlouho, takže situace kolem koronaviru naše rozhodnutí jen potvrdila a možná trochu urychlila. Podařilo se nám v ní dosáhnout stoprocentní prodejnosti, a to i díky nižším vyvolávacím cenám. Některé kladívkové ceny dosáhly i mnohosetnásobku vyvolávací ceny. Zájem byl veliký, a to z celého světa. Živou aukci jsme se rozhodli uskutečnit jako jedni z mála. I to se vyplatilo. Zájem byl rovněž značný, takže jsme prodali přes 80 procent položek za velmi dobré ceny.\nPozorujete nějakou změnu preferencí u dražitelů v důsledku pandemie?\nAno, zaznamenali jsme větší zájem o uměleckořemeslné předměty dekorativního a užitného charakteru, například nábytek. V této komplikované době, kdy lidé tráví více času doma či na chalupách, si zkrátka krášlí a dovybavují své městské i venkovské příbytky hezkými věcmi. Také se zdá, že movitější lidé s prodejem ani nákupy nespěchají a spíše vyčkávají. To se ale může změnit, těžko říct, jak se trh promění za půl roku nebo rok. Paradoxně se ale z mého pohledu dařilo trhu s uměním v době koronaviru lépe. Jedním z důvodů mohou být právě on-line aukce. Lidé byli více doma a někteří z nich objevili nový druh adrenalinového sportu v podobě přihazování na elektronických aukcích. Rozhodně nás ohlasy na tu naši mile překvapily.\nVelký zájem byl také o vaši červencovou zahradní aukci. Ta přinesla hned několik autorských rekordů. O jaké se konkrétně jednalo?\nOpět se nám podařilo velmi dobře prodat téměř všechen nábytek. Rekordně například Halabalovu vitrínu Tulipán, která se z vyvolávací ceny 35 tisíc nakonec prodala za 280 tisíc korun. Za 170 tisíc jsme prodali biedermeier šicí stolek, přitom jeho vyvolávací cena byla 30 tisíc korun. Mramorová socha Emanuela Kodeta nazvaná Tvá láska, ženo, drtí, byla prodána za 600 tisíc, za čtyřnásobek vyvolávací ceny, a z deseti tisíc na 180 tisíc se vyšplhala cena některých koláží od Emila Filly.\nJaká díla nabídnete v nadcházející aukci?\nNyní dokončujeme přípravy další on-line aukce, která nabídne přibližně 400 položek z mnoha kategorií a také z mnoha různých částí světa. Uskuteční se v první polovině října. Tím nejdůležitějším ale pro nás zůstávají klasické aukce. Naši večerní aukci plánujeme na přelom listopadu a prosince. V té chceme nabídnout kvalitní, opravdu vybraná díla v daleko menším počtu okolo 100 položek. Za zmínku stojí dílo A. Slavíčka, z designu pak třeba kubistický nábytek J. Gočára. Stále ale hledáme a přijímáme do aukcí i další "poklady".\nVloni jste jeden takový poklad prodali, v podobě Medkova obrazu Akce I (Vajíčko). Věříte i letos v podobný úspěch?\nLoňský rok byl rozhodně unikátní. Co se týče Medka, podařilo se nám zobchodovat hned dva jeho obrazy s raritními modrými figurami. Tím prvním byla malba Akce II, Vlna, kterou jsme vydražili pro našeho klienta na Floridě v přepočtu za téměř 25 milionů, což už samo o sobě stačilo na absolutní rekord českého poválečného umění. Vajíčko pak tento rekord pokořilo více než dvojnásobně. Mimochodem, oba tyto výjimečné obrazy jsou k vidění na právě probíhající výstavě v Národní galerii. Vzhledem k současné situaci si ale asi budeme muset na podobný úspěch nějakou dobu počkat, i když stát se může cokoliv. V každém případě máme do naší podzimní aukce připraveno několik velmi kvalitních děl.


Hledaný text: Zakk Wylde\n* METALFEST 2016 - Hvìzdu na èele máš!\n* BLACK LABEL SOCIETY - Mafia\n* ZAKK WYLDE - má také nové video, a sice ke skladbě "Sleeping Dogs" coby prvnímu singlu z nové desky "Book of Shadows II. ... [13.4.2016]\n* Zakk Wylde - Podle kytaristovy manželky se umělec chystá po dokončení jarního "Unblackened" tour vstoupit do studia, aby zde nahrál druhý díl svého prvního sólového díla "Book Of Shadows Volume II", který by měl vyjít na začátku roku 2016, tedy přesně k výročí dvaceti od vydání debutu. ... [19.3.2015]\n* ZAKK WYLDE - Pokud byste slavného kytaristu rádi viděli účinkovat na tanečním parketu v pořadu "Dancing With The Stars", což je předobraz tuzemské soutěže "Stardance", klikejte sem. ... [28.12.2010]\n* ZAKK WYLDE - v programe "Talking Metal On Fuse" na Fuse TV, zanôtil skladbu "Blood Is Thicker Than Water". ... [24.3.2008]\n* ZAKK WYLDE - Devítiminutové interview se Zakkem můžete sledovat na YouTube. ... [1.10.2006]\n* Zakk Wylde - 17. ledna otisknul své pracky do chodníku Hollywood's RockWalk. Fotky si můžete prohlédnout třeba zde. ... [25.1.2006]\n* Zakk Wylde - se dal na dráhu přehravače americké hymny. 27. října obšťastnil v Madison Square Garden Jágra a spol. ... [29.10.2005]\n* ZAKK WYLDE - Na netu se objevil záznam dema z roku 1987, díky němuž Zakk získal práci u Ozzy Osbourna. ... [14.5.2004]\n* Zakk Wylde a Jason Newsted - Krátké video kytaristy Zakka Wylda a basisty Jasona Newsteda „jammujících“ spolu na letošním Ozzfestu bylo umístěno na stránky Fuse TV. ... [4.10.2003]\nFormát DVD - Video pomalu ale jistě dobývá audiovizuální svět a je tedy na čase, abychom se těmto nosičům začali více věnovat i na...


To jsou zas chytrolíni, hlavně ten Freud. Ještěže oni byli vždy stoprocentní a opory týmu 🙄🤢 závist je mocná, ach jo, stále stejné 😂👌🏼\nMyslíš závist od držitele stříbrné medaile z MS…? 😃\nTakže když někdo hodnotí výkon z pozice bývalého reprezentanta, tak je chytrolín?😊 podle mě to všichni tři docela vystihli a necítím tam žádnou zbytečnou sůl směrem k repre.. Podle Vaší teorie by tedy nemohl hodnotit ani vyjádřit názor nikdo, protože stoprocentní a bezchybný není mezi námi patrně fakt nikdo ☺😉\nFlorbal je snad KOLEKTVNÍ hra ne? Takže za to může jednotlivec? Co si jako představujete? Že si každý zápas vezme Mates míček, 5 krát prokličkuje hřiště a vyhrajem 5:0? To, že se netrefí taky, vidíme všichni, nikdo není stoprocentní. Ale bojovnost, týmového ducha a tahounství mu nelze upřít v žádném zápase 😉 Budu ráda, když všem předáte své bohaté sportovní zkušenosti a výsledky a uděláte něco pro tento sport (a ani nemluvě o tom, že zadarmo) ❤\nJan Freund – palec nahoru.👍


Bublina Jižních moří 1711 - Co způsobilo tuto finanční krizi? - TradeSmart.cz\nPočátky vzniku finanční krize\nVelká část populace britského impéria se v 18. století mohla pyšnit bohatstvím. Britové tedy stále častěji vyhledávali investiční příležitosti, kam by své peníze mohli ukládat a hlavně zhodnocovat. Zatímco v roce 1688 nabízela londýnská burza pouze tři společnosti, v roce 1694 jich bylo už 53, mezi nimi i čerstvě založená Bank of England. Do roku 1720 zde obchodovalo kolem 200 obchodních společností, přičemž jednou z nejdůležitějších byla právě South Sea Company. Společnost South Sea Company tedy neměla žádný problém přitahovat investory, když v hodnotě 10,000,000.00 liber koupila společnost „práva“ na veškerý obchod v jižních mořích.\nBublina Jižních moří přehledně v infografice\nSpolečnost South Sea Company byla založená v roce 1711 k obchodování (zejména s otroky) se španělskou Amerikou. Akcie společnosti se zaručeným úrokem ve výši 6 procent se dobře prodávaly, ale příslušná mírová smlouva, smlouva z Utrechtu se Španělskem v roce 1713, byla méně příznivá, než se dalo očekávat. Ukládala totiž roční daň na dovážené otroky a umožňovala společnosti posílat pouze jednu loď pro běžný obchod ročně. Úspěch první cesty v roce 1717 byl jen mírný, ale král Jiří I. se stal guvernérem společnosti v roce 1718, čímž se rapidně zvýšila důvěra ve společnost South Sea Company.\n[clickToTweet tweet=“V roce 1720 došlo k neuvěřitelnému rozmachu v zásobách jižního moře.“ quote=“V roce 1720 došlo k neuvěřitelnému rozmachu v zásobách jižního moře.“] Společnost očekávala zvýšení hodnoty svých akcií. Ty skutečně vzrostly dramaticky, ze 128 liber v lednu 1720 na více než 1 000 liber v srpnu téhož roku. Ale bohužel již následující měsíc v září roku 1720 se trh zhroutil. Mnoho investorů bylo zničeno a Dolní sněmovna pověřena vyšetřováním, dokázala, že nejméně tři ministři přijali úplatky a spekulovali. Mnoho z ředitelů společnosti bylo znechuceno. Skandál přivedl k moci Roberta Walpoleho, který je obecně považován za prvního britského premiéra. Slíbil, že bude hledat všechny ty, kteří jsou za tento skandál zodpovědný, což se mu podařilo jen z malé části. Samotná společnost South Sea Company přežila až do roku 1853, když v roce 1750 prodala většinu svých práv španělské vládě.\nBublina Jižních moří\nNeváhejte tedy navštívit náš Blog, kde najdete další pokračování našeho historického přehledu finančních krizí. Tentokrát Vás seznámíme s Pozemkovou krizí na Floridě v roce 1926.\nJaké byly počátky této finanční krize?\nVelká část populace britského impéria se v 18. století mohla pyšnit bohatstvím. Zatímco v roce 1688 nabízela londýnská burza pouze tři společnosti, v roce 1694 jich bylo už 53. Jednou z nejdůležitějších byla právě South Sea Company.\nCo byla společnost South Sea Company?\nSpolečnost South Sea Company byla založená v roce 1711 k obchodování (zejména s otroky) se španělskou Amerikou. Mírová smlouva ukládala roční daň na dovážené otroky a umožňovala společnosti posílat pouze jednu loď pro běžný obchod ročně.\nJak vznikla Bublina Jižních moří?\nV roce 1720 došlo k neuvěřitelnému rozmachu v zásobách jižního moře. Akcie společnosti South Sea Company vzrostly ze 128 liber v lednu 1720 na více než 1 000 liber v srpnu téhož roku. Ale bohužel již následující měsíc v září roku 1720 se trh zhroutil. Vše o Bublině Jižních moří najdete zde.\nRubriky Finanční krize, Základy Tradingu Štítky bublina jižních moří, finanční krize Navigace příspěvků\nSpyder má od začátku roku první negativní den. Přichází korekce?\n1 komentář u „Bublina Jižních moří 1711 – Co způsobilo tuto finanční krizi?“\n31.1.2018 v 10:18


Aktuální nabídka Administrativní budova na prodej Ohníč denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si Administrativní budova na prodej Ohníč než Vás někdo předběhne.\nKategorie Administrativní budova na prodej Ohníč se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Administrativní budova na prodej Ohníč neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Administrativní budova na prodej Ohníč právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Administrativní budova na prodej Ohníč\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Administrativní budova na prodej Ohníč, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Administrativní budova Ohníč, a to Administrativní budova na prodej Ohníč, pronájem Administrativní budova Ohníč, dražby Administrativní budova Ohníč.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Administrativní budova k prodeji Ohníč nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Administrativní budova Ohníč, Administrativní budova na prodej Ohníč, pronájem Administrativní budova Ohníč, dražby Administrativní budova Ohníč.\nNehledáte Administrativní budova na prodej Ohníč ?\nPokud jste v této kategorii Administrativní budova na prodej Ohníč omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí Administrativní budova na prodej Ohníč\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Administrativní budova na prodej Ohníč, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Administrativní budova na prodej Ohníč. Určitě lépe naleznete Administrativní budova na prodej Ohníč, který hledáte.