Deprecated: preg_replace(): The /e modifier is deprecated, use preg_replace_callback instead in /DISK2/WWW/tombru.com/www/mushing/Sources/Load.php(183) : runtime-created function on line 3 Kontrola nad spřežením během závodu\nKontrola nad spřežením během závodu\nAutor Téma: Kontrola nad spřežením během závodu (Přečteno 3342 krát)\n« kdy: 27 Listopad, 2014, 09:13 »\nJirka Mencák ve vláknu předjíždění naťuknul jednu věc, která stojí za vypíchnutí - už jsme ji párkrát museli řešit -\nZda má a MUSÍ být závodník schopen bezpečně kontrolovat své spřežení (tj. zpomalit, zastavit a jít ke psům). S tím souvisí hmotnost káry, brzdný účinek, ovladatelnost psů. (já myslím že musí, v tom smyslu o tom píší i řády- a pokud by měl lehkou káru a nezvladatelné psy, tak by mu ředitel závodu mohl omezit velikost spřežení, nebo závodníka disknout - toto v mezinárodních řádech je - IFSS - The Race Marshal may reduce the size of any team that s/he determines is too large for the designated driver. + Any team or dog coming to the starting line which, in the opinion of the Race Marshal, is unfit or incapable of safely completing the trail, shall be disqualified.)\nDále jde o způsob jízdy - zda podobně jako na silnici by měl závodník v daných podmínkách přizpůsobit rychlost stavu a povrchu trati tak, aby byl schopen na dohled zastavit. (je to závod --- netuším jak to mají třeba závodníci na motorkách, v autech na uzavřeném okruhu) Já myslím že by měl jet bezpečně, ale nevím, je to sice vyznačená trať, ale když se tam zatoulá dítě, pes, nebo havaruje předchozí jezdec.. tak co?\nJá chápu jak natěsno jsou rozdíly v kategoriích, jak na hraně některé týmy jezdí. Na druhé straně je bezpečnost, sportovní duch a pohoda psů.\nRe:Kontrola nad spřežením během závodu\n« Odpověď #1 kdy: 27 Listopad, 2014, 16:09 »\nA jak by jsi to chtěla měřit? Myslím, že jestli před startem, tak by se větší polovina z nás nedostala na start, nebo by nám tam sebrali polovinu psů. Když si představím Jirku Sochora, kterého brzdí na start čtyřkolka páč má lehkou káru, tak by mu na startu zůstali tak dva psy :-)). A po startu to asi těžko budeš řešit nějakým stanovištěm po 10km jízdy, kde bys musela zastavit ze za stromu by přivedli srnku a zkoušeli jestli to kára udrží nebo ne. Myslím, že u většiny jsou psiska po startu dejme tomu po 5km v pohodě ovladatelní a dá se i zastavit a podržet si je, ale jak to chceš zavést v praxi?\n« Odpověď #2 kdy: 27 Listopad, 2014, 16:16 »\nZrovna v Bělči jsem zjistil zajímavou věc. Mí psiska absolutně již ignorují předjíždějící spřežení, natož aby zrychlili. Pes s postrojem = nezajímaví. Ale někde po 15km tam šli na procházce dvě holčiny nemající se závodem nic společného venčící dva čoklíky na vodítku. No tak to těm mím slušně přeplo, že by je rádi viděli hodně z blízka...\nTakže jak píšeš, když máš ovladatelný psy co tě poslechnou, tak proč né klidně s 12 kou na lehké káře. Na druhou stranu by pak někteří individuálové asi jeli jen na brndě nebo kole bez psa. Co jsem viděl, tak jedno tele tam zapřenou holčinu táhlo za sebou div nenechala na asfaltu podrážky.\n« Poslední změna: 27 Listopad, 2014, 16:24 od NeverCryWolf »\n« Odpověď #3 kdy: 27 Listopad, 2014, 16:37 »\nNo určitě to není míněno jako že se musí něco měřit, je to myšleno tak, že Race marshall má ve směru omezení velikosti nebo nepřipuštění na start určité pravomoci.\nU nás jsem se setkala s argumentací - Já ke psům jít nemůžu (je jít rozmotat..), protože by mi utekli.. Což by utekla asi většina kár - pokud není opřená o strom.\nJiná věc je kontrola rychlosti, pokud člověk na káře stojí.\n(btw. asi bychom se měli zamyslet nad tím co s terénníma čtyřkolkama - ať máme řády v souladu s realitou)\nKára musí být konstruována tak, aby na ní mohl jezdec stát a řídit ji. Káry, na nichž jezdec sedí a dvoukolové vozíky jsou zakázány.\n« Poslední změna: 27 Listopad, 2014, 16:40 od HelaL »\n« Odpověď #4 kdy: 27 Listopad, 2014, 17:00 »\nHeli když na to dojde tak na terénní čtyřkole mohu také stát i když je to nepohodlné,ale když se zamyslíme tak u větších spřežení mají velké plus,takže je to zase jenom slovíčkaření\n« Odpověď #5 kdy: 27 Listopad, 2014, 17:06 »\nHeli, velmi těžká úvaha, zejména pro mě druhý odstavec. V prvním mám jasno. MUSÍ. O tom žádná. Na 3kole jezdím pouze se třemi psy. Ty jsem schopen zastavit, když vypoví jejich poslušnost :-) Čtyřku silnější psů mám problém zastavit. Mezinárodní řády...ehm...nevím, když vezmeš v úvahu nedávno prezentovanou možnost jet na 3 kole s osmičkou. Trošku si protiřečí. A umíš si představit, že jsi v ČR ředitel závodu a na startu někoho otočíš, že podle "tvého názoru" nemá spřežení pod kontrolou? Já moc ne. Tvrdil bych ti že mám :-)\nA druhý odstavec?? Hm, nikdy jsem nad tím tak neuvažoval. Malé dítě na trati? Hrozný průser. Ale myslím si, že po rovině jedu tak, že vidím dost daleko a stačil bych reagovat a do zatáček stejnak přibrzdím. Navíc psi se mu vyhnou určitě a já doufám jsem technicky na tom tak, že taky. A to i za cenu, že to pustím mezi stromy. Je to reakce jako v autě. Co udělá lajna mezi námi...nevím. Pravděpodobně většina spoléhá na to, že je vyznačená trať a taková situace by se stávat neměla. Osobně jsem měl na našich závodech označen každý možný vstup velkou cedulí, abych minimalizoval tuto možnost. A v jiných odvětvích závodů? Vem si třeba cyklistické závody a hromadné pády. Asi ten závodník musí jít do toho s tím, že když spadne, tak může mít někoho na zádech. Samo že se to nedá úplně přirovnat k našemu příkladu. Fakt složitá úvaha. No minimálně jsem dobře pojištěn :-)\nSakra, teď pojedu Radíkov a budu to mít v hlavě :-) :-)\n« Odpověď #6 kdy: 27 Listopad, 2014, 17:11 »\nCitace: pospa 27 Listopad, 2014, 17:00\nNo já bych nerada řešila nějaké pruzení že někdo jel na nepovoleném stroji. Je lepší mít zakotveno v řádu to, co se začlo užívat.\nOtázka je - kde všude motorovou čtyřkolu povolit.\nJá bych myslela že třeba takto\nNa midových závodech může ředitel závodu povolit v třídě nad 6 psů motorovou čtyřkolku (s vyřazeným pohonným systémem) .. bo tak něco.\nZajímalo mne jak to vidí ostatní.\n« Odpověď #7 kdy: 27 Listopad, 2014, 17:18 »\nCitace: MaUr 27 Listopad, 2014, 17:06\nA umíš si představit, že jsi v ČR ředitel závodu a na startu někoho otočíš, že podle "tvého názoru" nemá spřežení pod kontrolou?\nMartine jo, dobřes to napsal .. a s tím vyřazením ze závodu - třeba když závodník vyvede v prvním kole průšvih, nebo by tím byl známý, že má problém .. ředitel do toho pak může zasáhnout na základě toho, co se již stalo. Jinak z placu říct Ty - nejedeš / odpřáhni dva psy .. to asi nee ..\nale třeba když kára je na úplný šrot nebo fakt zcela nepřiměřená .. hmm .. když nebrzdí, tak je to jasné - pak vyřadit může.\n« Odpověď #8 kdy: 27 Listopad, 2014, 20:30 »\nJasné rozumím. Jak jsem už někde psal letos v Kamionce při veterinární kontrole na stakeoutu šel s veterináři i race marshal, který kontroloval stroje na kterých se jelo. Vzal kolobku zkontroloval brzdy, pláště, stav. Takhle kontroloval i 3 koly a 4koly. Jako byl jsem překvapený, ale souhlasím. Poslední podobnou kontrolu jsem zažil v Červeném Kostelci, kde mi borec před startem kontroloval přilbu její uchycení a uchycení psů. Proč ne. Souhlas.\nStránka vytvořena za 0.237 sekund, 51 dotazů.


DAIN | Specializovaný poskytovatel řešení a služeb v oboru informačních a komunikačních technologií, procesního řízení a znalostního managementu\nJiž přes 10 let působíme v oblasti informačních a komunikačních technologií, procesního řízení, znalostního managementu a enterprise architektury.\nNaše společnost spoléhá na soudržné jádro vysoce kvalifikovaných pracovníků a spolupracovníků s dlouhodobou praxí v oboru managementu, projektového řízení, znalostních systémů, zabezpečené komunikace, internetových řešení, vývoje a údržby SW na klíč.\nData obsažená v informačních systémech jsou jedním z největších nehmotných aktiv každé společnosti. Vizí společnosti DAIN s.r.o. je pomáhat svým klientům k tomu, aby tato data přinášela maximální užitek, konkurenční výhodu a prosperitu tak, jak vypovídá jednoduchá rovnice, na které je také založen název naší společnosti:\nOvěřené on-line repository pro souběžnou tvorbu, aktualizaci a sdílení architektonických modelů včetně návazných znalostí ve srozumitelné podobě intranetu/extranetu. V kombinaci s pokročilými funkcemi analýz a reportů zpřístupňuje Enterprise architekturu širokému spektru využití.\nPlně parametrické řešení automatizace procesních a projektových toků (workflow) formulářů na bázi „ServiceDesk“ filozofie. Univerzální využití od schvalování rozpočtů, tok úkolů v projektovém/operativním řízení, až po provozní procesy (řízení IT procesů). Funguje samostatně nebo jako plně integrovaný modul Archirepo.\nPoskytujeme služby kvalifikovaných Enteprise a solution architektů, kteří mají zkušenost se zaváděním Enterprise architektury ve velkých společnostech a s návrhem komplexních informačních systémů. Disponujeme vlastní metodikou Enterprise architektury včetně referenčních modelů v souladu s rámcem TOGAF® a Archimate® a spolu s praktickým školením jsme připraveni úspěšně spolupracovat na tvorbě a širokém využití EA ve Vaší organizaci.\nProjektový management a konzultace\nPři realizaci služeb naši certifikovaní pracovníci používají vlastní metodiku vedení projektů vycházející z rámce definovaného publikací PMBoK© organizace Project Management Institute (PMI©).\nPoskytujeme konzultační podporu při zavádění modelu řízení dle všeobecně uznávaných standardů a rámců (ITIL, COBIT, APQC, BSC), příp. konzultace při zavádění informačních systémů.\nRealizovali jsme řadu náročných projektů, jejichž předmětem byla tvorba a implementace znalostních nadstaveb či jiných speciálních systémů – aplikací a řešení na míru. Zajistili jsme tak celý proces realizace od procesní, funkční a datové analýzy, navazujícího vývoje primárně v rámci platformy J2EE, přes samotnou implementaci a následného rozvoje/údržby.\nPoskytujeme služby kvalifikovaných Enteprise a solution architektů, kteří mají zkušenost se zaváděním Enterprise architektury ve velkých společnostech a s návrhem komplexních informačních systémů.\nDisponujeme vlastní metodikou Enterprise architektury včetně referenčních modelů v souladu s rámcem TOGAF® a Archimate® a spolu s praktickým školením jsme připraveni úspěšně spolupracovat na tvorbě a širokém využití EA ve Vaší organizaci.\nDo našeho týmu hledáme nové Java vývojáře. Uvítáme ostřílené matadory, stejně tak jako nováčky, kteří se budou rádi podílet na vývoji zásadních národních projektů i produktů v oblasti enterprise architektury s mezinárodním přesahem.\nUvítáme mezi sebou šikovného kolegu s duší obchodníka a vztahem k IT, pro kterého není žádná překážka nepřekonatelná. Získejte možnost být součástí zajímavých a unikátních projektů jak v rámci České republiky, tak mimo ni.\nSystem administrátor / DevOps engineer\nZajímá Tě správa interní síťové infrastruktury, interních systémů, cloudových platforem? Baví Tě oprašovat a připravovat kolegům ty nejlepší technologické podmínky? Pak nejspíše hledáme právě Tebe.\nProjektový asistent / projektová asistentka\nPokud se má něco zajistit a zorganizovat, jste to Vy, na koho se okolí obrací? Dotahujete věci do konce? Čísla Vás baví stejně jako komunikace s lidmi? Pravděpodobně jste tedy tou správnou osobou...\nSídlo: Na Výsluní 201/13, 100 00 Praha 10\nBankovní spojení: ČSOB, a.s. 261596420 / 0300\nZapsána v obchodním rejstříku u Městského soudu v Praze, oddíl C, vložka 146449\nKancelář společnosti: Na Hrázi 176/17, 180 00 Praha 8\nKontaktní email: info@dain.cz\nTelefon: +420 284 683 592\nDatová schránka ID: pnaxs7f\nServisní podpora: http://www.dain.cz/helpdesk


Kolín otevírá areál sv. Bartoloměje - Katolický týdeník\nKolín otevírá areál sv. Bartoloměje\nVydání: 2020/38 Lesná se raduje z nového chrámu, 15.9.2020, Autor: Tereza Zavadilová\nTuto sobotu 20. září se po dvouleté rekonstrukci otevře významný gotický areál s chrámem sv. Bartoloměje v Kolíně. Návrší požehná v 16 hodin biskup Zdenek Wasserbauer, chystají se prohlídky a koncerty.\nParkány zvou kolemjdoucí do relaxační zóny. Snímek Josef Čáslava\nRozsáhlá revitalizace proměnila nejen interiér chrámu, ale též barokní zvonici, budovu staré školy, kostnici, která je množstvím pozůstatků a ornamentální výzdobou srovnatelná snad jen s tou sedleckou, a také hradby a zelené parkány. Ty nyní zdobí vinohrady, ovocný sad a bylinková zahrada. Vznikla zde tak ojedinělá relaxační zóna.\nPrávě z terénních úprav má největší radost i místní duchovní správce P. Ján Halama SVB. Kolínská farnost pomáhá městu organizovat znovuotevření. „Jsme rádi, že bude údržba v režii města, byla by to pro nás velká zátěž. To, že si město areál pronajalo, svědčí o našich dobrých vztazích,“ říká. A dále upozorňuje na výstavu části vzácného chrámového pokladu ve zvonici, jehož součástí jsou relikviáře, monstrance, roucha a další liturgické předměty. Nachází se tam také lapidárium se středověkými chrliči. „Zároveň ve zvonici vznikl výstavní prostor,“ dodává kněz-verbista, který slouží v místní farnosti o zhruba 400 věřících.\nDalší novinkou je v Kolíně odstranění mříže mezi zvonicí a chrámem, aby byl celý areál přístupný veřejnosti. Návštěvníci si uvnitř mohou vybrat ze dvou prohlídkových okruhů: jeden po kostele a kostnici, druhý ve zvonici a škole. Ta má dochovanou černou kuchyni a vznikla tam nově interaktivní expozice dějin Kolínska. Prohlídky a kurzy pro školy zajišťují pracovníci Regionálního muzea v Kolíně.\nOpravy hradila EU\nRekonstrukce stála přes 90 milionů korun; většina peněz šla z evropských dotací, necelých 9 milionů dalo město. Práce ale ještě zdaleka nekončí a P. Halama je odhaduje na tři roky. „Chceme pokračovat rekonstrukcí varhan, restaurovat všechny sochy, instalovat kamerový systém a nové osvětlení, ale také chceme přeměnit presbytář do pokoncilní podoby,“ vypočítává. A dodává, že je dlouhodobě velký zájem o pořádání koncertů v tomto chrámu.\nChrám, který nevídaně spojuje ranou a vrcholnou gotiku a na jehož vzniku se podílel i dvorní karolinský architekt Petr Parléř, se začal budovat kolem roku 1260. Od roku 1995 je tato kolínská „královská koruna“, srovnatelná se svatovítským chrámem či kutnohorskou sv. Barborou, zařazena mezi národní kulturní památky.


Štěpán Auředník - Právě dnes\n16.května » Hobby.cz\nNěkolik stovek pstruhů potočních našlo nový domov v řece Ohři v Terezíně. Vypustil je tam známý „televizní“ rybář Jakub Vágner v rámci projektu Cesta pstruha. Odborníci budou v dalších letech řeku monitorovat, zda se tu populace pstruhů uchytila. ...\nNěkolik stovek pstruhů potočních našlo nový domov v řece Ohři v Terezíně. Vypustil je tam známý „televizní“ rybář Jakub Vágner v rámci projektu Cesta pstruha. Odborníci budou v dalších letech řeku monitorovat, zda se tu populace pstruhů uchytila.\nTato informační stránka o Štěpán Auředník zobrazuje poslední internetové články, ve kterých se výraz "Štěpán Auředník" vyskytuje. Výsledný seznam není redigován.


důvěra | Stem.cz | Stránka 10\nZ pěti aktuálně sledovaných domácích i mezinárodních bezpečnostních institucí se největší důvěře občanů ČR těší Interpol následovaný NATO a Armádou ČR. Ačkoliv Policii ČR důvěřuje v aktuálním průzkumu necelá polovina občanů (47 %), ve srovnání s předešlými roky zaznamenala jistý nárůst kreditu. Poprvé byla do výzkumu zařazena i městská policie, která se těší důvěře 40 % obyvatel starších 18 let. (Pokračování textu…)\nZ pěti aktuálně sledovaných soudních a kontrolních institucí – Ústavního soudu ČR, Nejvyššího soudu, Nejvyššího kontrolního úřadu, úřadu ombudsmana a České obchodní inspekce – důvěřuje česká veřejnost relativně nejvíce České obchodní inspekci. Velmi vysoké a v čase poměrně stabilní důvěře se ovšem těší i ostatní sledované instituce. Kredit soudních a kontrolních institucí je tím vyšší, čím vyšší mají lidé vzdělání a čím lépe je jejich rodina majetkově zajištěna. Z hlediska politické orientace důvěřují těmto institucím nejčastěji lidé pravicově smýšlející. (Pokračování textu…)\nZ pěti aktuálně sledovaných ústavních činitelů – prezidenta republiky, premiéra, předsedy PSP ČR, předsedy Senátu a předsedy Ústavního soudu – důvěřují naši občané nejvíce prezidentu Klausovi a předsedovi Ústavního soudu Rychetskému. Důvěra v nejvyšší ústavní představitele se výrazně liší především mezi stoupenci různých politických stran. (Pokračování textu…)


Úterý, 13 Červen 2006 02:02\nSpolečnost Bentley Systems oficiálně představila novouverzi své vlajkové lodi MicroStation V8 XM a uživatelé s předplatným v rámci programu Select si již mohou stahovat z internetových stránek Bentley Systems.\nNová MicroStation má jak změněné uživatelské prostředí (například dialogy mohou být průhledné), tak i ve funkčnosti. Řadě objektů (prvky, vrstvy, referenční výkresy, rastrové obrázky) lze nyní nastavit průhlednost nebo třeba prioritu pro vykreslování. Nová verze je datově kompatibilní s předchozí.\nVíce informací o nové verzi najdete zde a zde.\nGRALL se stěhuje\nÚterý, 13 Červen 2006 01:17\nOd 12. června 2006 se spolešnost GRALL, a.s., stěhuje ze svých kanceláří v Praze Letňanech do nových prostor – obchod, logistika a zákaznická podpora na adrese U Stavoservisu 1, 100 00 Praha 10, které bude sdílet společně s S&T Services Česká Republika, s.r.o a společností GCC, a.s.\nVeškeré kontakty, včetně telefonických zůstávají, navíc je možné používat nových telefonních čísel 281 006 800 (ústředna) a 281 006 899 (fax).¨\nÚsek developmentu GRALL, a.s. (vývoj software, GIS, průmyslové aplikace) se stěhuje přímo do centrály S&T Services Česká republika na adresu Bucharova 2/1281, 158 00 Praha 5. Telefon 239 047 500, fax 239 047 549.\nLokality ani spojení na ostatní členy skupiny GRALL se nemění.\nCATIA v mladoboleslavské průmyslovce\nPátek, 09 Červen 2006 17:06\nKonstrukční systém CATIA se stal standardní součástí výuky studentů 3. a 4. ročníků Střední průmyslové školy v Havlíčkově ulici v Mladé Boleslavi. Stalo se tak díky spolupráci s firmou gedas, která se sponzorsky výrazným způsobem podílela na vybavení školy třemi plnohodnotnými počítačovými učebnami a více než 30 licencemi CAD/CAM systému CATIA.\n„Jsem přesvědčen, že ve škole by měli studenti přicházet do styku s moderními technologiemi. V opačném případě nejsou v průmyslu žádaní a tedy při nástupu do nového zaměstnání značně handicapovaní,“ říká ředitel školy Ing.Petr Dobrkovský.\n„Ještě zhruba před osmi lety výuka ve škole probíhala na starších počítačích s procesory Intel 386 a 486 s použitím systému Microstation, což nebylo z hlediska výuky konstrukce pro strojírenský průmysl ani tehdy zcela vyhovující. Postupnými kroky se během čtyř let podařilo vybavit školu více než 30 výkonnými počítači a stejným počtem licencí systému CATIA. Loni škola navíc získala CNC frézku pro výukové účely, aby studenti v rámci studia mohli projít téměř celým procesem vzniku nového výrobku - od návrhu na počítači až po jeho fyzickou realizaci,“ upřesňuje Ing. Jiří Honzejk, vedoucí oddělení PLM společnosti gedas.\nStrana 616 z 646


SDH Nýrsko > Obsah > JSDHO > Zásahy > 2019 > Srpen\n69.událost - 24.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme na likvidaci nebezpečného hmyzu v obci Nýrsko. Po příjezdu na místo jsme zjistili, že se jedná o sršní hnízdo ve štítě střechy. Pro likvidaci hnízda jsme museli nejprve s majitelovým souhlasem rozebrat několik palubek. K samotné likvidaci jsme použili postřik a dva dílce nastavovacího žebříku.\n68.událost - 22.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme na likvidaci skvrny oleje v obci Nýrsko. Skvrna byla rozměru cca 3x2 metry. K úniku došlo pravděpodobně z neznámého kamionu. K likvidaci skvrny jsme použili sorbent.\n67.událost - 20.8.2019 - Požár\nVyjeli jsme k nahlášenému požáru vozidla mezi obcemi Nýrsko a Milence. Po příjezdu na místo jsme zjistili, že se jedná o jedno osobní vozidlo. Před naším příjezdem už došlo k uhašení motorového prostoru vozidla práškovým RHP. Po příjezdu jsme motorový prostor chladili a kontrolovali pomocí termokamery. Při prvotním zásahu si dva hasiči nasadili dýchací přístroje do pohotovostní polohy. Unikající provozní látky jsme likvidovali pomocí sorbentu. Na místě jsme také řídili dopravu. Po příjezdu vyšetřovatele HZS a vyšetření požáru jsme pomohli odtahové službě naložit vozidlo a umyli vozovku.\n66.událost - 20.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášenému otevření dveří bytu v obci Nýrsko. Dveře jsme otevřeli a byt předali uživatelce. Na místě byla také Policie ČR Nýrsko.\n65.událost - 20.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášenému úniku ropných látek na vozovku mezi obcemi Milence a Hojsova Stráž. Na místě jsme spolupracovali s HZS Železná Ruda a JSDHO Železná Ruda. Z našich zásob jsme použili 70 kg sorbentu. Od SúS jsme obdrželi dalších 50 kg sorbentu, který jsme rovněž spotřebovali. Na místě jsme v některých místech také řídili dopravu.\n64.událost - 20.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášenému otevření bytu a spolupráci se ZZS v obci Nýrsko. Po příjezdu na místo byl již byt otevřen synem majitele bytu. Následně jsme pomohli s transportem pacienta do sanitky. Na místě byla také Policie ČR Nýrsko a HZS Klatovy.\n63.událost - 17.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášené likvidaci nebezpečného hmyzu v obci Stará Lhota. Po příjezdu na místo jsme zjistili, že se jedná o hnízdo vos ve štítě domu. Použili jsme dva nastavovací žebříky a sprej. Přímo ke hnízdu se nebylo možné dostat, jedině v případě rozsáhlejšího rozebrání části střechy. S majitelem jsme se dohodli tak, že jsme provedli důkladný postřik sprejem okolo hnízda a v případě že to nepomůže, tak bude znovu kontaktovat tísňovou linku.\n62.událost - 12.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášenému spadlému stromu na vozovku mezi obcemi Nýrsko a Dešenice. Strom jsme odstranili pomocí motorové pily.\n61.událost - 11.8.2019 - Požár\nVyjeli jsme k nahlášenému požáru do obce Hodousice. Jednalo se o požár stodoly cca 10 x 8 metrů. Po příjezdu na místo již byla stodola zcela v plamenech. Provedli jsme průzkum a zahájili hašení pomocí 4 proudů C. Při zásahu jsme zachránili ze stodoly postupně několik slepic, kachen a kozu. Při hašení jsme použili 3 ks nastavovacího žebříku. Na místo se postupně dostavili další jednotky HZS Klatovy,JSDHO Janovice a JSDHO Pocinovice. Tyto jednotky zřídili čerpací stanoviště na návsi u místní vodní nádrže a prováděli kyvadlovou dopravu vody a doplňování do obou cisteren naší jednotky. Při hašení zasahující hasiči použili dýchací techniku a osvětlovací agregát pro osvětlení požářiště.Při dohašování jsme použili termokameru pro dohledání ohnisek. Po likvidaci požáru zůstala jedna naše cisterna TATRA na místě ještě další dvě hodiny. Po provedení závěrečného průzkumu bez nalezení ohniska jsme místo předali majitelce po podpisu předávacího protokolu s nařízeným dalším 8 hodinovým dohledem.\n60.událost - 8.8.2019 - Požár\nVyjeli jsme na událost požár na PCO v obci Bystřice nad Úhlavou. Po příjezdu na místo jsme provedli průzkum. Tři hasiči při tom měli dýchací přístroje v pohotovostní poloze. Žádné zahoření jsme ale při průzkumu nenalezli a jednalo se o planý poplach.Na místo dorazila také jednotka HZS Klatovy.\n59.událost - 5.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášené likvidaci nebezpečného hmyzu v obci Dešenice. Po příjezdu na místo jsme zjistili, že se jedná o sršní hnízdo na boku štítu zástřešku a ve spáře panelu. Na místo dorazila plošina HZS Klatovy. Se souhlasem majitele jsme rozebrali bok zástřešku a společně s HZS jsme provedli likvidaci hnízda sprejem. Při tom jsme použili tři dílce nastavovacího žebříku.\n58.událost - 5.8.2019 - Technická pomoc\nVyjeli jsme k nahlášenému technickému zásahu v obci Nýrsko. Na místě jsme zjistili, že matka je zabouchnutá na balkoně a uvnitř bytu je dítě. Podařilo se nám otevřít dveře bytu a následně otevřít balkonové dveře. Dítě bylo v pořádku předané do péče matky. Na místě byla také Policie ČR Nýrsko.\n57.událost - 1.8.2019 - Dopravní nehoda\nVyjeli jsme k nahlášené dopravní nehodě jednoho vozidla mezi obcemi Milence a Zelená Lhota. Po příjezdu na místo jsme zjistili, že se jedná o vozidlo, které bylo mimo vozovku několik metrů v lese pod silnicí opřené bokem o strom. Řidič již byl mimo vozidlo a na místě byla Policie ČR. Řidiče si převzala ZZS. Vzhledem k poloze vozidla nebylo možné odpojit autobaterii. Proto jsme jako protipožární opatření připravili dva hasící přístroje a připravili vysokotlak. Na místě jsme také řídili dopravu. Z vozidla neunikali žádné látky. Na místo se dále dostavila jednotka HZS Železná Ruda. Po vyšetření Dopravní policií jsme ve spolupráci s HZS Železná Ruda pomohli odtahové službě s vytažením a naložením vozidla.


Nedostatek pracovní síly dává šanci na vyšší plat i středoškolákům, kteří umí cizí jazyk - Měšec.cz\nPřepnout na plnou verzi Nedostatek pracovní síly dává šanci na vyšší plat i středoškolákům, kteří umí cizí jazyk\nMzdy v podnikových službách rostou a kandidáti o práci si mohou vybírat hned z několika nabídek. Silná expanze tohoto oboru způsobila stabilní růst poptávky po kvalifikovaných zaměstnancích a s ní související růst mezd. Kromě vysokoškolsky vzdělaných uchazečů firmy začínají shánět i ty se středoškolským vzděláním, kteří hovoří cizími jazyky. Absolventi středních škol s ekonomickým zaměřením často začínají na pozicích fakturantů a účetních, absolventi gymnázií často využívají znalost jazyků a začínají v zákaznických službách. Informace vyplývají z průzkumu mezd v oboru podnikových služeb personální agentury Grafton Recruitment.\nZ růstu místních center sdílených podnikových služeb i zakládání nových provozů mohou profitovat zejména zaměstnanci a uchazeči o práci v tomto oboru. Jedná-li se o kvalifikovaného člověka se zkušeností, často je přímo osloven HR oddělením společnosti anebo personální agenturou, a to například prostřednictvím sociálních médií, vysvětlil Martin Ježek, obchodní ředitel Grafton Recruitment s tím, že velká část pracovních pozic je vhodná i pro absolventy vysokých škol.\nV poslední době jsou vedle mzdy podle Ježka hlavními nástroji v boji o zaměstnance především benefity (finanční i nefinanční), pracovní prostředí a vybavenost kanceláří. Očekávání ze strany uchazečů ohledně výše benefitů podle něj ale výrazně převyšuje nabídku zaměstnavatelů. Dle našeho průzkumu se průměrná hodnota poskytovaných benefitů pohybuje okolo 2000 Kč měsíčně, uchazeči ovšem očekávají zhruba 5000 Kč za měsíc, uvedl Ježek.\nZ průzkumu dále vyplynulo, že nejsložitěji se obsazují pozice, kde se kombinují expertní znalosti s jazykovými schopnostmi. V Brně či Ostravě je tak například největší nedostatek uchazečů s plynulou angličtinou a němčinou pro zákaznické služby, IT i finance. V Brně hodně chybí i účetní se znalostí francouzštiny či maďarštiny. V Praze je zase problém najít vhodné kandidáty se znalostí komplexního účetnictví a poptávka roste i po specialistech pro interní nábor a v HR administrativě s jazyky.\nSnadno lze naopak obsadit pozice, kde se vyžaduje pouze angličtina a zkušenosti z administrativy nebo zákaznického servisu, případně též jazykové kombinace angličtina a ruština nebo italština.\nPodle statistického úřadu vzrostla průměrná mzda na 29 320 Kč. V oboru podnikových služeb ji však většina pozic převyšuje, a to i v případě, že se jedná o mzdu absolventa bez praxe. Specialista zákaznické péče bez praxe a se znalostí dvou cizích jazyků si například v Praze přijde až na 37 tisíc korun měsíčně, v Jihlavě dokonce 35 tisíc, v Brně, Českých Budějovicích či Plzni na 30 tisíc. Nejmenší ohodnocení může očekávat v Královéhradeckém kraji, kde se měsíční mzda této pozice pohybuje kolem 25 tisíc korun, uvádí zpráva z průzkumu.\nMzdový účetní s dvěma jazyky si podle ní v Praze vydělá až 45 tisíc korun, v Brně 38 tisíc, v Ostravě, v Plzni či v Jihlavě 35 tisíc. Podobné mzdy může očekávat i například specialista IT podpory, který hovoří dvěma cizími jazyky. Velmi dobré mzdy mohou nyní pobírat odborníci v oblasti logistiky a HR. Například specialista nákupu s dvěma jazyky v Praze může vydělat až 60 tisíc korun měsíčně, v Brně, Ostravě či Plzni 40 tisíc korun. Znalost dvou jazyků není nutností, uplatnění najdou i lidé, kteří hovoří jen jedním jazykem. I v tomto případě lze čekat nadprůměrné ohodnocení.\nPro srovnání mzdová účetní se znalostí jednoho jazyka si vydělá v Praze 40 tisíc, v Brně, Plzni či Ostravě 35 tisíc, v Ostravě či v Hradci Králové 30 tisíc korun měsíčně.


Velkomeziříčsko - Po výhře ženy přezimují na první pozici\nPo výhře ženy přezimují na první pozici\nZveřejněno 10. 12. 2019 10:02\n2. liga ženy - východ – 10. kolo\nTJ Sokol Velké Meziříčí – 1. SC Bohumín 27:15 (14:6)\nV posledním zápase podzimní části se ženy postavily proti aktuálnímu lídru tabulky. Bohumín byl v dosavadním průběhu soutěže stoprocentní a neztratil ani bod. Náš tým ale doposud také nepoznal hořkost porážky a celky od sebe dělil jediný bod. Čekala se tak velká házenkářská bitva.\nDo utkání vstoupila obě družstva s dobrými obranami, přes které se útočící hráčky těžce prosazovaly. V 7. minutě svítilo na tabuli 2:3 pro hostující celek. To bylo ovšem naposledy, co Bohumín vedl. Naše obrana makala na výbornou. Do toho se ke skvělému výkonu rozchytala brankářka Jarča Šabacká, která v následujících 15 minutách nepustila míč za svá záda. Toto jsme dokázaly zužitkovat v náš prospěch a pomalu jsme si budovaly náskok. Pět minut před poločasovou pauzou jsme tak vedly již 10:4. Toto vedení jsme ale dokázaly ještě navýšit, a do šaten jsme tak odcházely s 8 brankovým náskokem.\nVe druhém dějství jsme nic nenechaly náhodě a soupeřkám jsme nedovolily snížit na méně než sedmibrankový rozdíl. Ba naopak, náš náskok jsme ještě navyšovaly. Střelecky tým táhla především Iva Závišková, která vsítila úctyhodných 15 branek. Ale skvěle hrály všechny holky a je nutno vyzdvihnout především výkon celé obrany, kterou máme v lize nejlepší. Utkání jsme tak s přehledem dotáhly do vítězného konce v poměru 27:15.\nTato výhra nám zajistila, že přezimujeme na první pozici s jednobodovým náskokem na našeho dnešního soupeře z Bohumína. Je nutné také zmínit, že za celý podzim jsme nepoznaly hořkost porážky, tak doufejme, že tato série nám vydrží co nejdéle.\nSled branek: 2:1, 2:3, 8:3, 10:4, 13:5, 16:7, 18:10, 19:12, 25:13, 27:15\n7m hody 3/3:2/3 vyloučení 3:2, diváků 88\nSestava a branky: Jarmila Šabacká, Veronika Blažková – Iva Závišková (15/3), Denisa Hladíková (5), Kateřina Závišková (2), Markéta Pospíšilová (1), Denisa Pártlová (1), Romana Doležalová (1), Kristýna Cahová (1), Michaela Homolová (1), Lenka Pacalová, Veronika Špinarová, vedoucí družstva Jana Šidlová.


Česká jednadvacítka v generálce na domácí ME porazila Ukrajinu | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Sport / Fotbal | Související témata: Ukrajina Česká republika fotbal mistrovství Evropy Jakub Dovalil přípravné utkání\nČeská jednadvacítka v generálce na domácí ME porazila Ukrajinu\nČeští fotbalisté do 21 let porazili v generálce na domácí mistrovství Evropy Ukrajinu 2:1. Výběr trenéra Jakuba Dovalila poslal v Zell am See do vedení Tomáš Přikryl, pak sice vyrovnal Dmytro Chljobas, ale v závěru přidal druhou branku Robert Hrubý.\n22:28 9. června 2015 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nStoper reprezentační jednadvacítky Tomáš Kalas | Foto: Pavel Jiřík ml.\n„Jsem spokojený s výhrou, která je důležitá pro sebevědomí celého týmu. Další důležitá věc je, že se nikdo nezranil,“ uvedl Dovalil v rozhovoru pro server iSport.cz.\n„První půle byla lepší než druhá, ve které jsme to prostřídali. Není jednoduché, když protočíme tři, potom další čtyři hráče a pak ještě jednoho. Tím se vyměnilo osm hráčů,“ dodal.\nČeský tým nastoupil bez trojice Pavel Kadeřábek, Ladislav Krejčí a Václav Kadlec, která se k mužstvu připojí až po pátečním kvalifikačním utkání seniorské reprezentace na Islandu. V sestavě chyběl také záložník Jiří Skalák, jenž doléčuje operované koleno. Problémy ale začal mít záložník Ondřej Petrák, který trénuje individuálně.\nVytvoříme fotbalovou horečku, věří šéf organizačního výboru ME do 21 let Petr Fousek\n„Má postupnou zátěž, bolest ustupuje. Nechceme ho strhnout, ale pokud by to třináctého nešlo, musíme to řešit,“ prohlásil Dovalil.\nPřípravné utkání fotbalistů do 21 let v Zell am See (Rakousko):\nZvole (Žďár nad Sázavou)


Casa Alba - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Nerja\nCasa AlbaDůmLoma De La Cruz, S/N, Frigiliana, Nerja, Španělsko, 29788 - Zobrazit na mapěVynikající9,5Na základě 18 hodnoceníCasa AlbaZobrazit více fotografií"I have never been somewhere so beautiful - it's amazing. The..."StephUnited KingdomZobrazit více fotografiíZobrazit všech 39 fotografií\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Nerja je hotel Casa Alba perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. Casa Alba rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Nerja. V hotelu si můžete vychutnat výběr špičkového vybavení, jako jsou grilovací zařízení . Kvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat soukromý bazén, balkon/terasa, televize, satelit / kabelová TV, DVD/CD přehrávač. Hotelové zařízení jako venkovní bazén, zahrada jsou ideálními místy k relaxaci a uvolnění po náročném dni. Casa Alba je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Nerja.\nPřihlášení k ubytování od: 16:00 Přihlášení k ubytování do: 20:00 Odhlášení z hotelu Od: 08:00 Odhlášení z ubytování do: 09:00 Ubytovací zařízení\nPři check-inu je nutné předložit platný průkaz totožnosti s fotografií a kreditní kartu. Upozorňujeme, že vyhovění zvláštním požadavkům závisí na dostupnosti a může se na ně vztahovat poplatek. Informujte prosím Casa Alba o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. Pro zaručení rezervace je třeba provést platbu předem bankovním převodem. Ubytování Vás bude kontaktovat po provedení rezervace a poskytne Vám instrukce ohledně bankovního převodu. Číslo licence: CR/MA/00776


Časy minulé stále živé | iDobryDen\nČasy minulé stále živé\nPopovice Společnost 09 / 05 / 2012\nRekreační areál dobývali Římané, Moravané i královská garda\nAmfík má na novinky nos. Popovický areál Bukovina se na dva dny proměnil v místo, kde se střetli vojáci z různých historických etap. V jeden čas a na jednom místě si v 21. století mohla podat ruku Kleopatra s římskými vojáky, obyvateli moravského hradiště, šermíři i vojáky sedmnáctého století bojujími v třicetileté válce. Zkušebnímu ročníku festivalu Živoucí historie dominovala hlavní myšlenka - umožnit návštěvníkům poznání a rozšíření znalostí z jednotlivých významných časových úseků. Ti zapálenější mohli prohloubit své znalosti na odborných seminářích.\nCelá akce je určena všem milovníkům dějin a dávných časů. Limit není stanoven ani na zvolené území ani na vybraný časový úsek. Naše pozvání prezentovat se přijali kromě nejbližších Slovanů i Mongolové, indiáni, Vikingové. Omezení je pouze jedno. Historicky vše končí novověkem, prozrazuje hlavní organizátor Milan Jurča.\nBěhem sobotního dne si cestu do areálu našla tisícovka návštěvníků, kteří mohli zhlédnout nejednu dobovou ukázku. Zájemci se mohli dozvědět něco víc nejen na seminářích, ale také od hostujících skupin, na jejichž členech bylo vidět, že historie je stále živá a zajímavá.\nČasy dávno zaváté poskytly i pohled na techniku výroby nástrojů, předmětů, ozdob a - jak jinak - také zbraní. Je zde spousta řemeslníků, kteří jsou mistři ve svých oborech, např. lučištník, košíkář, platnéř, kovář, ale také výrobci dekorativních předmětů nebo bylinkáři. Všichni byli ochotní své zkušenosti prezentovat a předávat dál.\nFestival se stal pro pořadatele studnicí nových nápadů pro oficiálně první ročník. Už teď máme novinky do scénář plnokrevné jedničky. Chtěli jsme zjistit, jaká bude odezva, jak nás to bude bavit, kdo přijme naši nabídku k prezentaci. Areál pojme daleko více skupin, takže pro příští rok oslovíme i mnohé další. Rozšíření nastane i na poli hudební produkce, zmiňuje Jurča\nSobotní den uzavřela jediná vystupující hudební skupina, mongolská Dunjingarav, a večerní ohnivá show.\nŽivoucí historie v Popovicích 2012


BUSHŮV MANIFEST | Občanský institut\nJoshua Muravchik je vědeckým pracovníkem American Enterprise Institute. Je autorem několika knih, např. “Exporting Democracy” a nejnověji knihy “Heaven on Earth: The Rise and Fall of Socialism” (vyd. Encounter Books). V květnovém (2001) čísle časopisu Commentary, z něhož je přeložen i zde publikovaný text, vyšel jeho článek “Hearts, Minds, and the War Against Terror”.\nZ anglického originálu “The Bush Manifesto” publikovaného v časopisu Commentary, Vol. 114, No. 5, prosinec 2002, s. 23-30,\n“Národní bezpečností strategie Spojených států” je dokumentem, který obvykle nevzbuzuje žádnou pozornost. Ve svém komentáři k tomu nejambicióznějšímu, který byl vypracován v průběhu osmi let Clintonova funkčního období, William Safire ironicky poznamenal, že “byl udržen v tajnosti díky ďábelsky prohnané radě zveřejnit jej”. Po pravdě řečeno, tyto zprávy, jež by měly být vydávány každoročně a jménem presidenta, jsou veřejné vždy a téměř vždy jsou také přehlíženy. Některé bývají psány ve třetí osobě, což naznačuje, že je dokonce ani jejich údajný autor nečetl.\nKdyž tedy v průběhu letošního podzimu první strategický projev George W. Bushe vyprovokoval palcové titulky na prvních stranách deníků a vyvolal explozi vysoce poplašných reakcí doma i v zahraničí, šlo o dramatickou změnu. “Bojechtivý”, “arogantní”, “bezpochyby znejistí zbytek světa”, bědovaly New York Times. “Volání po … imperialismu,” protestoval senátor Edward Kennedy. “Implicitní … projev opovržení vůči modernímu státnímu/politickému uspořádání,” varoval komentátor William Pfaff na stránkách International Herald Tribune a přirovnal domnělou revoluční destruktivitu Bushovy aktivity ke Komunistickému manifestu.\nByl to nejen jeho obsah, ale i kontext, v němž spatřil světlo světa, čím se tento dokument tak lišil od těch předešlých. Dřívější výroční zprávy, vydávané podle zákona z roku 1986, kdy se studená válka pomalu chýlila ke konci, byly obvykle prázdnými řečnickými cvičeními, protože s chybějícím jasně vyhraněným nepřítelem bylo i samotné “strategické plánování” beznadějně vágní. Dnes však, v důsledku útoků z 11. září, president prohlásil, že země je ve válce proti terorismu, a tento dokument se stal prozatím nejúplnějším vyjádřením jeho přístupu k této válce.\nZ tohoto hlediska lze o nové strategii říci, že se podobá poslední velké strategii Ameriky – strategii “zadržování”, která se podobně rozvinula spíše v praxi než v abstraktním uvažování. Koncem 40. let, kdy se komunisté zmocnili Polska a Československa a sápali se po Řecku a Turecku, si Spojené státy uvědomily, že čelí vážnému a zásadnímu nebezpečí. Tímto nebezpečím byl sovětský expanzionismus a strategie “zadržování” byla naší odpovědí na ně. Podobně George W. Bush došel k názoru, že události 11. září jsou jen jedním strašlivým projevem mnohem většího nebezpečí, a to, co navrhnul, byl plán – jakkoli hrubě narýsovaný -, jak tomuto nebezpečí čelit v jeho plném rozsahu.\nA byl to skutečně Bushův důraz na takto široce pojatý přístup, co vyvolalo většinu sporů. O nutnosti boje proti terorismu či organizaci zvané Al Kajda mohlo pochybovat sotva pár Američanů nebo Evropanů, a většina z nich prokázala ochotu morálně podpořit náš útok proti ochráncům Al Kajdy z řad Talibanu. Když se ale v uplynulých měsících Bush vyjádřil o “ose zla”, obhajoval nutnost “změny režimu” v Iráku, varoval, že každá země si musí vybrat, na které straně ve válce proti terorismu stojí – to vše připadlo některým Američanům a většině Evropanů jako příliš paušální nebo příliš agresivní. Dnes se zdá, že nový Bushův ambiciózní plán jak čelit hrozbě, která podle presidenta číhá “na křižovatce radikalismu a technologie”, potvrzuje jejich nejhorší obavy.\nStrategie tak, jak je předložena, formuluje tři cíle: “hájit mír bojem proti teroristům a tyranům, … zachovávat mír budováním dobrých vztahů mezi světovými mocnostmi, … [a] rozšiřovat mír prostřednictvím podpory svobodných a otevřených společností na každém kontinentu.”\nPři objasňování prvního cíle – toho, proč je třeba bojovat proti teroristům a proč na teroristy již není možné pohlížet jako na okrajový jev – dokument prohlašuje, že zatímco “k tomu, aby ohrozili Ameriku, potřebovali v minulosti nepřátelé velké armády a značné průmyslové zdroje”, v současnosti “obtížně postižitelné sítě jednotlivců mohou na našem pobřeží vyvolat značný chaos a způsobit obrovské utrpení, a to s menšími náklady, než kolik stojí jediný tank”. Ačkoli je obrana vlasti nezbytná, “naší nejlepší obranou je správný útok”. Z tohoto důvodu Amerika vede “válku proti teroristům globálního dosahu”.\nJelikož “stínové sítě” teroristů tyjí ze státních podpor, zmiňuje dokument opakovaně i Bushova dřívější slova, že “nečiníme žádný rozdíl mezi teroristy a těmi, kdo jim vědomě poskytují útočiště nebo jinou pomoc”. Z dnes dobře známého seznamu nástrojů, jež mohou být použity v boji proti terorismu (zahrnujícím krom jiného “vynucování práva, zpravodajskou činnost a důrazné usilování o odříznutí teroristů od jejich finančních zdrojů”), klade dokument důraz především na dva následující: “vedení ideové války” a vojenskou sílu. Druhý z nich zahrnuje “uplatnění našeho práva na sebeobranu prostřednictvím preventivního zákroku proti… teroristům s cílem zabránit jim v páchání bezpráví proti našim občanům a naší vlasti”. V ideálním případě bude taková akce podniknuta v součinnosti s partnery, avšak “nebudeme váhat jednat sami, bude-li to nezbytné”.\nI když je hrozba terorismu naléhavá, nevyrovná se hrozbě, kterou kdysi představoval Sovětský svaz. Presidentův druhý stanovený cíl – udržení míru – míří k odvrácení hrozby znovuobjevení se právě takového typu ohrožení. “Dnes, tři století po vzestupu národních států,” říká zpráva, “má mezinárodní společenství tu největší šanci vybudovat svět, v němž velké mocnosti soutěží mezi sebou v míru namísto toho, aby se trvale připravovaly na válku.” Podobné ideály byly v minulosti formulovány již mnohokrát, obvykle jako vize vzdálených dní, kdy lvi ulehnou bok po boku s jehňaty. Bush však k tomuto ideálu přistupuje jako k praktickému cíli, čímž nabízí první letmý pohled na zdánlivý radikalismus celého svého přístupu.\nAby tuto vizi naplnil, navrhuje Bush pracovat na stále přátelštějších vztazích s Ruskem a Čínou. V protikladu vůči těm, kdo jsou přesvědčeni, že Čína se s největší pravděpodobností stane hlavním soupeřem Ameriky, dokument prohlašuje, že “vítáme vzestup silné, mírové a prosperující Číny”. Zároveň dokument trvá na potřebě demokratizace Číny a proklamuje “naši odpovědnost za schopnost sebeobrany Tchaj-wanu”.\nCíl uchránit do budoucna svět před konfliktem velkých mocností má i svou obtížnější stránku, totiž udržet vojenskou převahu Ameriky. Bushova zpráva prohlašuje, že “naše síly budou dost silné na to, aby odradily potenciální protivníky od stálého pokračování ve zbrojení v naději, že se vyrovnají síle Spojených států nebo ji převýší.”\nPři vysvětlování třetího cíle Bushovy strategie – rozšiřování mírového světa – zpráva čerpá ze zkušenosti 20. století, odkud si odnáší poučení, že existuje toliko “jediná udržitelná cesta k úspěšnému rozvoji dané země: svoboda, demokracie a svobodné podnikání”. V souladu s tím Bush slibuje “učinit z otázky svobody a rozvoje demokratických institucí klíčová témata našich bilaterálních vztahů” a “otevřeně a poctivě mluvit o porušování nezpochybnitelných nároků na lidskou důstojnost”. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, navrhuje padesátiprocentní nárůst objemu prostředků na americkou “základní rozvojovou pomoc” – tj. zahraniční pomoc – směřovanou do “zemí, jejichž vlády jsou spravedlivé, investují do svých občanů a podporují ekonomickou svobodu”.\nDokument obsahuje rovněž obvyklou směsici závazků či slibů: modernizovat naše ozbrojené síly, podporovat volný obchod a zmírňovat regionální konflikty. Jádro strategie však spočívá v oněch třech cílech, o kterých jsem se zmínil, a jsou to také ony, co je v této strategii ohniskem sporů. Útoky vlastně přitahují spíše první dva, zatímco cíl třetí, který představuje nejdůležitější a nejambicióznější součást strategie, je relativně přehlížen.\nNejintenzivnější spory se vedou kolem otázky preventivní obranné války. V samotné zprávě slouží Bushova obhajoba legitimnosti preventivního úderu coby opora argumentu pro konkrétní válku, jejímž cílem je svržení Saddáma Husajna. Jak ale poukázal bývalý vicepresident Al Gore v dobře známé reakci na tento dokument, “existující resoluce [OSN] z roku 1991 jsou z právního hlediska dostatečné” k tomu, aby ospravedlnily případné další vojenské akce proti Iráku. Proč se tedy Bush chopil tohoto horkého bramboru?\nPravděpodobná odpověď zní, že měl v úmyslu předestřít něco víc než jen úzké právní důvody pro vstup do války. Chtěl předložit argumenty, které by se dovolávaly – jak to sám vyjádřil – “zdravého rozumu”. To, co ospravedlňuje rizika i náklady války, není jen Saddámovo porušování rezolucí Rady bezpečnosti OSN; je to hrozivé nebezpečí, jež by představoval, pokud by disponoval jadernými zbraněmi. Krom toho mohl chtít president zdůraznit závažnost svých vlastních opakovaných tvrzení, že nám nejde o jednu jednotlivou zemi či skupinu, ale že máme na zřeteli celou globální síť teroristů a jejich ochránců.\nProti Bushově doktríně práva preventivního úderu v tomto širším kontextu byly vzneseny tři hlavní námitky. První z nich praví, že jde o hru s otevřeným koncem. Nárokují-li si Spojené státy právo zaútočit dnes na Irák, vůči komu bude toto právo uplatněno zítra? Bushova strategie, uvádí magazín Time, “tvrdí, že nejsilnější světová mocnost má právo na preventivní útok proti každému, kdo usiluje uškodit jejímu lidu či poškodit její zájmy”.\nDruhá námitka, v pohledu na americké cíle méně žlučovitá, se nezaobírá ani tak hrozbou pokušení začínat války tu i onde, jako spíše nebezpečím, že se takový přístup může stát příkladem pro jiné – příkladem až příliš snadno zneužitelným méně zásadovými státy. Tak například analýza zpracovaná v Brookings Institution rýsuje znepokojivou vyhlídku, že “jiné země se chopí argumentace o právu na preventivní úder jakožto ochranného pláštíku k vyrovnávání svých vlastních národně-bezpečnostních účtů:”.\nTřetí námitka zní, že politika preventivního úderu rozcupuje předivo mezinárodního práva. “To, co tato doktrína vyvolává,” říká Gore, “je destrukce vize světa, v němž se státy cítí podřízeny zákonu.”\nVšechny tři uvedené námitky jsou sporné, ne-li přímo klamné. První z nich znění dokumentu jednoduše překrucuje. V protikladu k tvrzení Time i v protikladu ke Gorovým stížnostem, že Bush si osobuje “právo na preventivní útok proti komukoli, koho může považovat za potenciální budoucí hrozbu,” dokument dává jasně na srozuměnou, že politika preventivního úderu je zaměřena výhradně proti teroristům a “zločinným státům”. Tento výraz, jenž začal být používán za Clintonovy administrativy, je zde – snad poprvé – přesně definován.\nZločinné státy, praví strategický dokument, mají řadu identifikovatelných rysů. Tyto státy\nbrutálně zacházejí s vlastním lidem a plýtvají národními zdroji ve prospěch osobního zisku vládců; neberou žádný ohled na mezinárodní právo, ohrožují své sousedy a zcela lhostejně porušují mezinárodní smlouvy, jichž jsou sami signatáři; zarytě usilují o získání zbraní hromadného ničení i dalších vyspělých vojenských technologií, jež by využily jako hrozbu či jako přímého útočného prostředku k dosažení svých agresivních cílů; podporují terorismus po celém světě, zavrhují základní lidské hodnoty a nenávidí Spojené státy a vše, za čím USA stojí a čemu věří.\nTo je definice, již je možné snadno aplikovat na tři země Bushovy “osy zla” a možná i na Libyi Muammara Kaddáfího – v každém případě jen na pár dalších, pokud vůbec na nějakou jinou. Proti jednotlivým aspektům vyjmenovaných kritérií je možné vznášet námitky, avšak tvrzení, že Bush usiluje o bianco šek k preventivní akci, je nesmysl.\nOprávněnější je obava, že doktrínu preventivního úderu by si mohli “vypůjčit” jiné země pro své vlastní, méně ušlechtilé záměry. Není pochyb o tom, že některé státy se přesně o to pokusí. Ale (abychom tak trochu předešli třetí námitce) pro znepokojení v této věci existuje méně důvodů, než se na první pohled zdá, protože existující obavy jsou založeny na předpokladu, že mezinárodní právo funguje jako základní překážka nesprávnému chování jednotlivých států. Ve skutečnosti mezinárodní právo není samospásným nástrojem fungujícím bez čehokoli dalšího a jako překážka slouží jen potud, pokud státy – míněno zpravidla Spojené státy – jsou ochotny je vynucovat. V praxi lotrovské státy zcela běžně halí své počínání do falešných řečí o sebeobraně či o jiných právech v mezinárodním právu obsažených. To, co jim projde, nezávisí na důmyslnosti jejich argumentů, ale spíše na ochotě ostatních nést břemeno spojené s tím, že se takové zemi postaví.\nTvrzení, že mezinárodní právo není samo o sobě se prosazujícím nástrojem a že jeho vynucování do značné míry závisí na Spojených státech, ovšem neznamená, že mezinárodní právo nemá pro Spojené státy žádný význam. Právě naopak; pokud by se všechny národy chovaly v souladu s ním, pak by dosažení hlavních mezinárodních cílů Spojených států – míru, dodržování lidských práv a fungování poctivého a spravedlivého obchodu – bylo zajištěno. Protože se však mnozí tímto právem neřídí, závisí náš úspěch na naší síle. Uplatňování této síly je ovšem omezeno všeobecně uznávanými a objektivními normami mezinárodního práva. Ty mohou třeba obsahovat překážky svobody a volnosti našeho jednání, což je ale přijatelná cena za legitimitu, již propůjčují těm nejdůležitějším cílům naší politiky.\nZ tohoto důvodu jsou stížnosti na to, že Bushova doktrína preventivního zásahu karikuje mezinárodní právo, nejzávažnějším obviněním, které je proti ní vznášeno. Jsou ale postaveny na pevných základech? Bushův dokument Ameriku nikterak nestaví nad mezinárodní právo, jak tvrdí někteří z kritiků. Naopak se snaží zasadit tuto novou doktrínu do tradičních a zavedených právních tradicí. “Po staletí,” prohlašuje, “mezinárodní právo uznává, že národy nejsou povinny strpět útok, mohou-li předtím na svou obranu podniknout kroky, jež budou v souladu se zákonem.” A pokračuje: “Tento pojem bezprostředního ohrožení musíme přizpůsobit možnostem a cílům dnešních protivníků.” Zmíněné možnosti zahrnují zbraně hromadného ničení, které mohou být “snadno utajeny, skrytě rozmístěny a použity bez varování”.\nV tomto se Bushova doktrína opírá o pevný právní základ. Problém preventivního zásahu je starý jako mezinárodní právo samo. Hugo Grotius, nizozemský politický filosof 17. století, který jako první zformuloval myšlenku mezinárodního práva, obhajoval zákonnost “zabití toho, kdo se sám chystá zabít”. Emmerich de Vattel, druhá nejvýznamnější postava v období raného vývoje mezinárodního práva, dále vysvětluje:\nStát má právo odporovat nespravedlnosti, kterou se někdo jiný na něm snaží spáchat, a užít sílu … proti agresorovi. Může dokonce předjímat plány a záměry jiných, přičemž však musí dbát o to, aby nejednal na základě vágních a pochybných podezření, aby neriskoval, že se sám stane agresorem.*)\n*) Citace je převzata ze studie Davida M. Ackermana, právníka pracujícího v sekci amerického práva Congressional Research Service.\nPrávo na sebeobranu bylo americkou vládou při jednáních o Kelloggově-Briandově paktu roku 1928 postulováno v natolik jasné řeči a v takové úplnosti, že zahrnulo i preventivní sebeobranu. Ministerstvo zahraničních věcí tehdy prohlásilo:\nPrávo na sebeobranu … je vlastní každému svrchovanému státu a je implicitně obsaženo v každé smlouvě. Každý stát má kdykoli a bez ohledu na ustanovení smlouvy svobodu hájit své území před útokem či invazí a jen on sám je oprávněn rozhodnout, zda existující situace vyžaduje uchýlit se v zájmu sebeobrany k válce.\nJak ministerstvo zahraničních věcí rovněž uznalo, mohlo by takovéto široké chápání práva na sebeobranu vést k tomu, že to, co bude jeden stát považovat za sebeobranu, bude jiná země označovat za agresi. V této věci neexistuje žádné řešení, prohlásili představitelé ministerstva, s výjimkou toho, kdy stát, jehož tvrzení jsou odůvodněná, získá obecné pochopení a souhlas zbytku světa.\nSpojené národy vznikly proto, aby se svět vymanil ze stavu, kdy oběti nemají žádné jiné východisko než pomoci si vlastními silami, a dospěl do situace, kdy by se všechny země světa mohly spolehnout na globální mírové uspořádání. To by mělo být založeno na pravidlech a postupech vyjmenovaných v sedmé kapitole Charty OSN, jejichž vynucování je primárním úkolem Rady bezpečnosti. Stěží se ale dalo očekávat, že se státy zároveň vzdají svých již dříve existujících práv. Jak praví příslušná věta, “Žádné ustanovení této Charty neomezuje, v případě ozbrojeného útoku na některého člena Organizace spojených národů, přirozené právo na individuální nebo kolektivní sebeobranu, dokud Rada bezpečnosti neučiní opatření k udržení mezinárodního míru a bezpečnosti”.\nJe pravdou, že tato formulace ponechává nevyjasněnu otázku, zda by toto “přirozené právo” na sebeobranu nebylo oslabeno v případech jiných než je situace, kdy již k ozbrojenému útoku došlo – tj. v případech, kdy daná země čelí hrozbě útoku. Asi nejprůkaznějším testem tohoto sporného bodu se staly události roku 1967, kdy se arabské země dožadovaly u Rady bezpečnosti odsouzení preventivních úderů Izraele, jež se staly předehrou šestidenní války. Rada bezpečnosti arabský návrh zamítla a stejně se zachovalo i Valné shromáždění, které tehdy ještě nebylo Charliem McCarthym arabské politické mašinerie, jak je tomu dnes. Jinými slovy, OSN neusoudila, že by první úder Izraele byl nelegální.\nPonecháme-li právní kličky a jemnůstky stranou, rovněž zdravý rozum nám říká, že právo na sebeobranu nemůže být přijetím Charty OSN omezeno – i kdyby jen díky smutné skutečnosti, že kapitola sedmá se ukázala být mrtvou literou. Předpokládá existenci jakéhosi generálního štábu OSN a závazku všech členských zemí podstatným způsobem vojensky přispět na vybudování a udržování mohutných mezinárodních sil, jež by byly na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti rozmístěny podle potřeby s cílem nastolení míru. V praxi dokázala OSN tuto svou roli naplnit přesně dvakrát v celé své historii: v Koreji v roce 1950 a v Perském zálivu v roce 1991. V obou případech šlo o vzácné a ne snadno opakovatelné okamžiky jednotného postupu Rady bezpečnosti (v prvním případě mohly USA těžit ze skutečnosti, že sovětský zástupce jednání Rady bojkotoval). A v obou případech byly nashromážděné vojenské síly – ač pod vztyčenou vlajkou OSN – tvořeny z valné části Američany. Jestliže OSN ve své snaze stát se skutečnou hradbou míru a bezpečnosti neuspěla, pak již dříve existující právo států pečovat o vlastní bezpečnost musí být pokládáno za nedotčené.\nI když právo na sebeobranu – včetně sebeobrany předjímající – zůstává mimo diskusi, přesto stále zůstává otevřena otázka, zda může být tento princip rozšířen – jak je tomu v Bushově interpretaci – na právo podniknout kroky proti rozmístění či hrozícímu rozmístění zbraní hromadného ničení, které je činěno agresivním způsobem či prováděno agresivním režimem. Uvádějíce právě tento případ, tvrdí někteří, že Bushova strategie překračuje hranice problému preventivní obrany, v jejichž rámci je hrozba bezprostřední a zřejmá, a domáhá se nového práva na preventivní válku. Rozlišit od sebe tyto dva pojmy není tak snadné. Důvody vysvětlil president John F. Kennedy ve své odpovědi na rozmístění sovětských raket na Kubě v roce 1962: “Nežijeme již ve světě,” řekl Kennedy,\nkde pouze až samotné použití zbraní představuje dostatečné zpochybnění národní bezpečnosti, aby bylo možné hovořit o největším nebezpečí. Jaderné zbraně jsou natolik ničivé a balistické rakety natolik rychlé, že jakýkoli vážnější vzrůst možnosti jejich užití či jakákoli náhlá změna v jejich rozmístění mohou být právem považovány za jednoznačnou hrozbu míru.\nNa podobném zdůvodnění bylo založeno rozhodnutí Izraele bombardovat iráckou jadernou elektrárnu v Osiraku v roce 1981. Tato akce byla Radou bezpečnosti odsouzena (mezitím totiž antiizraelská většina v OSN posílila) a Spojené státy se k tomuto hlasování připojily. Ze zpětného pohledu však značná část amerických představitelů vyjádřila nad tímto postojem veřejně své politování a lze pochybovat o tom, že kdyby se podobná situace opakovala, zachovaly by se dnes Spojené státy stejně jako v roce 1981. Jak nedávno prohlásil ministr zahraničních věcí Colin Powell, “šlo o jasný preventivní obranný vojenský úder. Každý je dnes docela spokojen [že se Izrael takto zachoval], i když byl v té době masivně kritizován.”\nTyto zkušenosti potvrzují, že ve většině otázek mezinárodního práva neexistuje definitivní odpověď na otázku, zda je Bushova doktrína preventivní obrany v případech týkajících se zbraní hromadného ničení z právního hlediska nesporná. Nemohou však existovat žádné pochybnosti o tom, že v její prospěch hovoří silné právní argumenty. Politikové a vědátoři, kteří Bushovu doktrínu halasně odsuzují coby zesměšnění mezinárodního práva, plácají nesmysly.\nDalší velký spor vyvolaný Bushovou strategií se týká jejího zacílení k udržení americké vojenské převahy. Bushův přístup, říká Al Gore, “nejen že oslavuje americkou vojenskou sílu, ale zdá se být glorifikací teorie nadvlády”. Cíl “zakonzervovat současnou americkou globální převahu navždy”, přizvukoval Business Week, “by mohl vyústit v nikoli větší, ale naopak menší stabilitě”.\nV rozporu s Gorovou charakterizací se však Bushův dokument přinejmenším ve svém tónu a způsobu presentace triumfalismu vyhýbá a o “nadvládě” nepraví vůbec nic. Důraz klade na pěstování dobrých vztahů s těmi, jež poněkud kuriózně nazývá dalšími “velkými mocnostmi”; s nimi si přeje podnikat “plodné pravidelné konzultace, [vést] poklidnou diskusi, [provádět] věcnou analýzu a společné kroky”. Prohlášení samozřejmě rovněž obsahuje závazek udržovat vojenské síly dostatečně mohutné, aby odstrašily “potenciální protivníky” a zabránily jim tak ve snaze o získání převahy. Co je na tom ale špatného? Cíl pokračující převahy není cílem absolutním, a stejně tak není namířen proti přátelským mocnostem. Ač může být takový výhled – pokud bude sjednocená Evropa se společnou bezpečnostní politikou výrazně investovat do svých vojenských sil – málo pravděpodobný, nic v Bushově strategii nás nenutí od podobných kroků Evropu zrazovat. Však také američtí představitelé neustále na evropské vlády naléhají, aby zvýšily svůj vojenský potenciál, třebaže přirozeným důsledkem každé takovéto politiky bude větší nezávislost Evropy na Spojených státech a možná i její větší kritičnost vůči nim, než je tomu dnes.\nA co se týká potenciálních protivníků: neměly by snad Spojené státy usilovat o to, aby je odradily od snah o vojenské soupeření? A co dobrého by z toho vzešlo? Ironií je, že některé z hlasů, které roky naříkaly nad “závody ve zbrojení”, se dnes staví proti americkému plánu budoucím závodům ve zbrojení předejít.\nTo nás přivádí k poslední stížnosti na strategický dokument, jež zní, že je ztělesněním již mnohokrát ostře kritizovaného Bushova sklonu k “unilateralismu”. “Kdyby si unilateralisté [ve Washingtonu] prosadili svou,” prohlásil bývalý mexický president Ernesto Zedillo, který dnes píše sloupky pro časopis Forbes, “bin Ladin … by vyhrál.” Pokud jde o Ala Gora, ten se rozčiluje, že Bush zničil “vyhlídky Ameriky na pokračování v historické vedoucí roli, kterou jsme začali hrát”, když jsme přesvědčili svět, aby založil Organizaci spojených národů.\nZ těchto komentářů a připomínek by se člověk nikdy nedozvěděl, že Bushův dokument se hluboce sklání před multilateralismem a prohlašuje, že “je málo trvalých výsledků, jichž mohou ve světě Spojené státy dosáhnout bez stálé spolupráce se svými spojenci a přáteli v Kanadě a v Evropě”. Skutečné jádro problému však souvisí s nábožným vzýváním multilateralismu jako takového coby zcela evidentně ušlechtilé a vznešené věci. Za II. světové války byly země Osy multilaterální silou, zatímco Británie bojovala po jistou dobu unilaterálně. V roce 1968 stáli Čechoslováci sami, zatímco jejich naděje na svobodu uhasily multilaterální síly Varšavského paktu. Izrael bojoval v roce 1948 sám, zatímco se jej multilaterální síly Arabské ligy snažily zardousit ještě v jeho kolébce. Krátce řečeno, z morálního hlediska závisí hodnocení multilaterálního jednání plně na jeho okolnostech a cílech.\nZnačný díl kritiky unilateralismu Bushovy administrativy je zaměřen na odmítání takových iniciativ, jakými jsou kjótský protokol o globálním oteplování, mezinárodní trestní soud a podobně. Z hlediska mezinárodního práva je však povinností státu řídit se zákonem, který existuje, nikoli spolupracovat na vytváření zákonů nových, jež daná země považuje za neuvážené. Bush tento princip ve svém strategickém dokumentu nepřímo ilustruje slovy, že “k mezinárodním závazkům je třeba přistupovat seriózně…, nikoli symbolicky”. V každém případě však to, co vadí kritikům amerického unilateralismu dokonce víc než naše neochota připojovat se k některým iniciativám, je neochota Spojených států obecně se podřizovat Organizaci spojených národů. V této věci jsou pokrytečtí.\nZopakujme: z hlediska svých hlavních politických cílů byla Organizace spojených národů po celých 57 let své existence téměř naprosto neúčinným a neschopným tělesem – s výjimkou těch vzácných případů, kdy se prakticky podřídila americké politice. Je obtížné představit si kteroukoli jinou zemi, jež by zapírala sebe samu tak, jak se to požaduje na Spojených státech stran OSN – a už vůbec ne ty, jež jsou k americkému unilateralismu nejkritičtější. Ve skutečnosti existují pádné důvody domnívat se, že tento požadavek samotný není motivován ničím menším než nacionálním egoismem zemí, jež Americe závidí její moc či se považují za její soupeře a konkurenty. Jak to vyjádřil Fareed Zakaria, “Francie a Rusko proměnily Organizaci spojených národů v nástroj, jehož prostřednictvím otevřeně sledují své vlastní zájmy. Multilateralismus požívají jako prostředek k prosazování unilaterální politiky.” Jediným výsledkem chování Ameriky jako pokorného služebníka by bylo poškození věci míru a lidských práv, tedy cílů, které Spojené státy sledují důsledněji než OSN.\nDůležitější než to, zda Spojené státy jednají unilaterálně či multilaterálně, jsou cíle, jež tímto jednáním sledují. Zde přicházíme k nejzajímavějším a nejdůležitějším (nechceme-li říci nejpřekvapivějším) aspektům Bushovy strategie – i když jsou to také zároveň aspekty nejvíce přehlížené. Nejde o nic menšího než o vzkříšení či obrození wilsonovského přístupu k americké zahraniční politice.\nVýraz wilsonovský bývá někdy užíván jako synonymum pro tupý utopismus. Ve své nejlepší podobě však zahrnuje jak vnímavost vůči morálním stránkám věci, tak i sledování dobře podložených vlastních zájmů, které jsou spojujícím článkem mezi naším vlastním blahobytem a stavem světa, který nás obklopuje.\nAť již nová národně-bezpečnostní strategie předpokládá unilaterální jednání v jakékoli míře, jejím cílem je sledování a prosazování obecného dobra. “Naši sílu neužíváme k tomu, abychom se domohli jednostranných výhod,” praví dokument. “Usilujeme spíše o vytvoření rovnováhy sil, která prospívá lidské svobodě.” A dodává: “… cílem této strategie je pomoci učinit svět nejen bezpečnějším, ale lepším.”\nTi, kdo jsou vůči americké motivaci skeptičtí a podezíraví, tato slova odbydou jako samoúčelná. Cesta k nim od vyjádření George Bushe během volební kampaně v roce 2000 však byla dlouhá. Když byl tehdy dotázán: “Máte zformulovány nějaké základní principy uplatňování obrovské [americké] moci?”, odpověděl republikánský presidentský kandidát: “První otázka zní, co je v nejlepším zájmu Spojených států.”\nJe-li její starost o obecné dobro jedním důvodem, proč lze Bushovu strategii nazvat wilsonovskou, pak dalším je její důraz na to, že americké ideály musí být východiskem americké politiky. K tomu dokument říká:\nPři sledování a prosazování našich cílů spočívá hlavní důraz na ujasnění si toho, za čím stojíme: Spojené státy musí hájit svobodu a spravedlnost, neboť tyto principy jsou platné pro každého a všude. Žádný národ není vlastníkem těchto aspirací a žádný národ jich není zproštěn.\nBush je nadto přesvědčen, že americké principy mají universální platnost, a jeho strategický dokument obsahuje to nejpůsobivější a nejvýraznější vyjádření onoho universalismu:\nLidé po celém světě si přejí, aby měli možnost svobodně hovořit, volit si své vládce, vyznávat víru, kterou si přejí, vychovávat své děti – chlapce i dívky, vlastnit majetek a užívat si plodů své práce. Tyto hodnoty svobody platí pro každého člověka, v každé společnosti, a povinnost chránit je před jejich nepřáteli je společnou výzvou pro svobodymilovné lidi po celém světě a ve všech dobách.*)\n*) Tento poslední odstavec je svým způsobem radikálním vyjádřením multilateralismu, třebaže ne multilateralismu Organizace spojených národů, která není schopna rozlišovat mezi demokraciemi a tyraniemi.\nExistuje celá řada způsobů, jak problémy touto strategií zmíněné dlouhodobě řešit. Pro naši bezpečnost je právě te_ zcela zásadní boj proti teroristům a udržení naší vojenské převahy. Kromě těchto naléhavých sebeobranných úkolů má Bush ale také v úmyslu neutralizovat hrozby, které před nás staví jinak blahodárný proces rozšiřování demokracie. Čím jiným je koneckonců “rovnováha sil, jež prospívá lidské svobodě” než ozvěnou hesla, pod nímž vedl Woodrow Wilson Ameriku do I. světové války? Ve skutečnosti si tohoto wilsonovského ducha Bushovy národně-bezpečnostní strategie povšimlo jen pár komentátorů. Nejvýstižněji a nejpřesněji tak učinil historik John Lewis Gaddis na stránkách časopisu Foreign Policy. Podle něj\nexistuje dnes přesvědčivý reálný důvod dokončit idealistický úkol, k jehož plnění přikročil Woodrow Wilson před více než osmdesáti lety: svět musí být učiněn bezpečným pro demokracii, protože jinak demokracie nebude ve světě bezpečná. Bushova … zpráva proto může být nejvýznamnější reformulací hlavní americké strategie za poslední půlstoletí.\nAni Gaddis však tak docela nedoceňuje zvláštnost tohoto vývoje. Říci, že Bush není s největší pravděpodobností dědicem Wilsonovým, je až příliš zdrženlivým vyjádřením. Jeho otec, který nadbíhal Pekingu, v Bagdádu nechal vládnout Saddáma Husajna a bombardování Sarajeva přirovnal ke “škytavce”, byl ve svém přístupu k zahraniční politice stejným “realistou” jako kterýkoli jiný president v nedávné historii. A mnozí z těch, k nimž se Bush mladší obrací o radu – včetně Condoleezzy Rice -, byli členy týmu jeho otce. V průběhu presidentské volební kampaně v roce 2000 nic nesvědčilo o tom, že by se Bush odklonil od otcova odkazu, s výjimkou důsledného ignorování mnoha problémů okolního světa. V debatách s Alem Gorem prohlašoval, že jeho přístup se od přístupu Clintonovy administrativy liší v tom, že on sám by byl zdrženlivější a soustředil by se více na “národní zájmy”, aby svět přesvědčil, že se Amerika chová jako “skromný a pokorný národ”; tento slib mu smutně připomenuli úvodníkáři z New York Times ve svých textech věnovaných novému strategickému dokumentu. V prvních měsících výkonu své presidentské funkce byl Bush zahraniční politice vzdálen natolik, že vzdor požadavkům zákona zcela přehlédl povinnost předložit národně-bezpečnostní strategii v roce 2001.\nZ mnoha věcí, které se po 11. září 2001 změnily, se jich jen málo změnilo dramatičtěji než Bushův pohled na svět. Krom toho nebyl-li Bush vždycky wilsonovcem, je třeba říci, že jím vždy nebyl ani Woodrow Wilson. Když v roce 1914 vypukla světová válka, byl Wilson zastáncem americké neutrality. V raných stadiích konfliktu byl podle pozdějšího svědectví jeho ministra zahraničních věcí Roberta Lansinga Wilsonův “postoj k důkazům o německých zvěrstvech v Belgii a ke zprávám o hrůzách podmořské války” ten, že “o nich nečetl a rozhněval se vždy, když byl upozorněn na nějaké podrobnosti”. Trvalo mu tři roky než dospěl k závěru, že Amerika musí “obětovat svou krev a vynaložit svou sílu na obranu principů, z nichž se zrodila a vykvetla, a míru, který miluje a jehož si vysoce cení”.\nProstředí, z něhož vyšli, bylo u obou těchto presidentů naprosto jiné, i když oba čerpali z hluboké protestantské víry. Při snaze zajistit národní bezpečnost však tvrdá zkušenost přivedla oba od politiky “držení si problémů od těla” k politice intenzivního angažování.\nPokud jde o Bushe, ten rovněž čelil – jako žádný z jeho předchůdců – hluboké politické krizi v oblasti širšího Středního východu, z níž se zrodilo specifické nebezpečí, které o sobě dalo vědět 11. září. Na stupnici, již pro hodnocení jednotlivých zemí používá Freedom House a kde 1 znamená nejsvobodnější a 7 nejméně svobodný, představuje střední hodnota tohoto indexu pro 22 arabských zemí 5,5, zatímco pro všechny ostatní státy světa činí 2,5. (Írán, země nearabská, ale se stejnou politickou kulturou, je ohodnocena mizernými 6 body.) Zpráva o lidském rozvoji v arabských zemích samotné Organizace spojených národů sestavená týmem arabských intelektuálů uzavírá, že tento region trpí kritickým nedostatkem svobody, možností pro uplatnění žen a “lidských schopností a vzdělání odpovídajících příjmu”. Ačkoli je arabský svět mnohem bohatší než subsaharská Afrika, je ve zprávě OSN hodnocen z hlediska svobody a dalších sociálních vymožeností výrazně hůře.\nMéně eufemisticky řečeno, všechny tyto ukazatele znamenají, že jde o region vyznačující se paranoidními rysy, apokalypticismem, tyranií a násilím, region, kde jsou odlišnosti či názorové rozdíly urovnávány mečem. Na společnosti, které se takto chovají uvnitř svých hranic, se lze jen stěží spolehnout, že problémy a spory se zahraničím budou řešit mírovou cestou.\nBushovi předchůdci přijali politickou kulturu Středního východu jakožto danou věc, jíž se Amerika musí přizpůsobit. Clinton hostil Jásira Arafata častěji než kteréhokoli jiného zahraničního představitele; Bush senior udržoval obzvlášť blízké vztahy se Saúdy; Ronald Reagan vyměnil s Íránem zbraně za rukojmí; a konečně Jimmy Carter servilně poctíval návštěvami syrského diktátora Háfize Assada. Zdá se ale, že 11. září George W. Bushe přesvědčilo, že je třeba zvolit jiný přístup. Ačkoli využil každé příležitosti k tomu, aby zdůraznil, že naším nepřítelem není islám, přesto se rozhodl k pokusu Střední východ změnit. A tak ruku v ruce s tím, jak se jeho administrativa připravuje na válku v Iráku, veškeré řeči o “strategii zadních dvířek”, kdysi ústředním bodu republikánských názorů a skutečně mistrovském díle Bushova ministra zahraničních věcí Colina Powella, ustaly a vládní úředníci v celém Washingtonu šprtají historii americké okupace Japonska.\nZa předpokladu, že Amerika skutečně vstoupí do války s Irákem, strategický dokument doporučuje, aby cílem nebylo ukvapeně odejít hned poté, co bude Saddám Husajn poražen a svržen, ale s odchodem za sebou zanechat demokratizovanou zemi. Pokud by se to podařilo, mělo by to dramatický dopad na okolní státy počínaje Íránem, který již dnes zápasí s nestabilitou způsobenou poptávkou obyvatel po větší svobodě a zodpovědnosti vlády. Změna situace v Iráku, soudí irácký odborník Kanan Makiya, “by se mohla ukázat nejvýznamnější událostí na Středním východě od pádu Otomanské říše”.\nVojenské dobytí se – pro někoho možná překvapivě – často ukázalo být účinným prostředkem k zavedení demokracie. Spojené státy by nicméně sotva podnikly invazi do zemí, jež nepředstavují vojenskou hrozbu, jenom proto, aby je demokratizovaly. Existují však politické prostředky, jejichž použití by mohlo plán demokratizace v celé oblasti Středního východu podpořit. K využití některých z nich již Bushova vláda přikročila, další budou muset být ještě požity, má-li být tato strategie úspěšná. Patří k nim trvalý tlak na otevřenost a zodpovědné chování palestinské samosprávy, zajištění co nejplynulejší politické a hospodářské obnovy Afghánistánu, podpora probíhající politické liberalizace v Kataru a Bahrajnu, přehodnocení naší politiky vystavování bianko šeků vzhledem k vnitropolitickému chování egyptské a saúdskoarabské vlády, podpora nezávislosti Libanonu a úsilí o odstranění zdegenerovaných režimů v Sýrii a Libyi.\nMůžeme být úspěšní? To nemůže nikdo vědět. Co ale víme je to, že během posledních tří desítek let prošel svět jako celek hlubokou politickou proměnou. Dnes ve více než 63 procentech států světa vládnou svobodně zvolené vlády; to je dvakrát více oproti stavu před třiceti lety. Do této většiny patří významný počet zemí ve všech nearabských regionech, dokonce i v subsaharské Africe. Jinými slovy, tato většina zahrnuje i národy a regiony, v nichž – podle přesvědčení vládnoucího ještě za života minulé či předminulé generace – by západní sazenička demokracie nemohla úspěšně zakořenit. Je možné, že by Arabové představovali jedinou nezlomnou výjimku z tohoto trendu? Pokud by tomu tak bylo, pak rozšiřující se politická a kulturní propast oddělí arabský svět – a možná i širší Střední východ – od zbytku lidstva; taková situace by sama o sobě vyžadovala novou strategii a politiku. S takovou neradostnou vyhlídkou se však nemůžeme smířit.\nSlova jsou však jednou věcí, činy věcí druhou. President Bush má k dispozici strategii vystihující hrozby, jimž jsou Spojené státy vystaveny; nyní musí projevit schopnost, odvahu a rozhodnost, aby ji uvedl v život. Překážek bude habaděj – a nikoli nejmenší ze strany kritiků, jejichž řady se násobí s každou známkou presidentova zaváhání a jejichž varování a stížnosti znějí stejně podivně jako ty, s nimiž se v dřívějších dobách setkával Harry S. Truman, když vyhlásil politiku zadržování.\nTrumanova žádost o pomoc Řecku a Turecku byla jedním prominentním senátorem veřejně kritizována a odsouzena jako “nový americký imperialismus” zaměřený na zajištění “ropy pro americké monopoly”. Komentátor Walter Lippmann varoval, že tím, že při svém postupu vynechal nově založenou Organizaci spojených národů, Truman “způsobil v Chartě OSN trhlinu, již zacelit bude velmi obtížné”. Jen díky tomu, že podobné hlasy byly odmítnuty, byl nakonec svět zachráněn před stínem sovětské tyranie.\nStejně jako tehdy, ani dnes kritici nenabízejí žádnou reálnou alternativní strategii, radí jen všemu se vyhnout. V roce 1947, kdy OSN existovala pouhé dva roky, snad mohla být představa, že tento celosvětový orgán by mohl být plnohodnotnou náhradou za úsilí, energii a sílu Ameriky, omluvitelnou nadějí. Dnes, kdy již máme nějaké zkušenosti, jsou podobné rady více než zbabělé – jsou naprosto cynické. Ve srovnání s nimi je Bushova odpověď na problém, který byl před nás doma postaven 11. září loňského roku, jak uvážlivá, tak i odvážná. Jde opravdu o naši národní bezpečnost. Vše nyní závisí na pokračování v této cestě.


Stahujte zdarma: nové aplikace pro WM smartphony - iDNES.cz\nStahujte zdarma: nové aplikace pro WM smartphony\nVylepšete si svůj chytrý telefon s Windows Mobile novými aplikacemi. Opět jsme vybrali jen ty, za které se neplatí.\nVárka nových bezplatných aplikací pro WM smartphone | foto: Radek Mikudík, Mobil.iDNES.cz\nPo letním suchu se v posledních týdnech opět začaly objevovat zajímavé bezplatné aplikace pro WM smartphony. Výběr je i v dnešním díle poměrně rozmanitý a tak vám představíme nástroj k záloze kontaktů nebo aplikaci k odstranění nepotřebných souborů ve vnitřní paměti. Hodit se bude také plugin s předpovědí počasí nebo povedený prohlížeč obrazků.\nNS Contacts Backup\nKategorie: záloha PIM\nVelikost: 120 kB\nUživatele, který svou neopatrností přijde o celý telefonní seznam bude následující aplikace určitě zajímat. NS Contacts Backup sice nejsou nijak uceleným nástrojem k zálohování všech důležitých PIM údajů v zařízení, ale zálohu telefonního seznamu zvládnou bez problému.\nObejdete se i bez složitého nastavení a na úvodní obrazovce jen zvolíte, zda chcete zálohovat i fotografie přiřazené jednotlivým jménům a dále přes hlavní nabídku zvolit backup (zálohu) nebo restore (tedy obnovu). Posledním krokem před samotným procesem zálohy je volba umístění a jméno výsledného souboru s koncovkou NSB.\nKategorie: předpověď počasí\nAplikací k předpovědi počasí je dnes celá řada a kromě samostatných programů výrobci příslušný plugin stále častěji zahrnují do svých uživatelských prostředí, která mají za úkol usnadnit uživateli přístup k základním funkcím telefonu (HTC Home. TouchFLO, ASUS Glide u komunikátorů).\nWeatherBug je ale samostatnou aplikací a dlužno říci, že velmi povedenou. Po instalaci se automaticky provede změna úvodní obrazovky a nezanedbatelný pás přitom připadne právě předpovědi počasí. Nejdříve je samozřejmě nutné zadat lokality, v níž chcete meteorologické informace sledovat. Samozřejmě můžete načíst více měst a mezi nimi pak v menu přepínat. V samotném pluginu navigačním prvkem listujete mezi stručnou předpovědí na více dnů dopředu a podrobnějším náhledem na danou situaci.\nPočasí je vždy charakterizováno drobnou ilustrací (jasno, polojasno, zateženo, srážky), dále nechybí teplotní interval, vlhkost a povětrnostní podmínky. Příjemné jsou informace o východu a západu slunce. WeatherBug patří mezi nejlepší aplikace svého druhu a mimo Windows Mobile jej znají i příznivci Apple iPhone.\nKategorie: systémový nástroj\nMobilní Windows se stejně jako jejich desktopová varianta postupně zahltí nepotřebnými soubory, které zbytečně zabírají cenné místo v paměti. Tvrdý reset však není jedinou metodou, jak se i těchto souborů zbavit, mnohem elegantnější cestou je využití konkrétní aplikace. Přesně k takovému účelu slouží ClearTemp.\nVyčištění paměti není v podání této aplikace ničím složitým, pouze v základním menu zvolíte rozsah vymetení paměti. Po zatržení jednotlivých částí aplikace automaticky kalkuluje, kolikže paměti provedením čistky získáte. Volbou možnosti Clean dojde k vyčištění paměti, která bude rázem o něco větší.\nKategorie: prohlížeč obrázků\nVelikost: 350 kB\nXnView patří na platformě Pocket PC k nejlepším aplikacím svého druhu a není důvod, proč pohodlné prohlížení fotek neumožnit i uživatelům smartphonů. Po instalaci a prvním spuštění program automaticky vyhledá všechny soubory, které je schopen zobrazit (tj. JPG, GIF, TIFF, BMP).\nKromě běžných funkcí lze snímky rotovat, zoomovat nebo měnit jejich velikost. Samozřejmostí je možnost obrázky přejmenovat, případně je poslat formou emailové přílohy. K tomuto účelu se nabízí i infračervený port, který však u novějších zařízení chybí.\nTémata: Apple iPhone\nChcete znát své číslo po přečíslování?\nPřehled bezšňůrových telefonů na českém trhu\nUlehčuje Český Telecom zlodějům práci?\nMá lepší internet za paušál Eurotel, nebo T-Mobile?\nGenerální ředitel Eurotelu Valeski odstoupil. Důvodem je CDMA a špatná komunikace\nČeská závislost na mobilech slaví deset let\nNeznámý Cyber-shot mobil od Sony Ericssonu\nMobily, po kterých jste nejvíce toužili v roce 2006\nNechcete platit za navigační software? Stáhněte si zdarma mapy smart2go


Dvojjazyčná svatba. Máte zkušenost? - - Hosté a r... - str. 3\ndaragaga yadula: ahoj, a co po vas ta matrikarka chce? u nas to je jen pro me obcanka a rodnej list a pro myho prelozenej rodnej list, obcanka nebo pas a to osvedceni o zpusobilosti k uzavreni manzelstvi a jeste vyplnit dotaznik kvuli prijmeni a to je vsechno. Takze zadna krec\nadelaz: no vidis, tak to je v pohode ne? staci co tam napsali a pak si vystat tu frontu\nTak jsem dneska byla na ambasade kvuli prekladu rodnyho listu a jmena a prijmeni se sklonujou. Bohuzel, je to blby, ale podle ceske gramatiky spravny.\n20. bře 2008 v 15:18 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Holky máte normální svatbu nebo církevní? Ne že by církevní byla nenormální, jen nevim jak se to říká\n20. bře 2008 ve 20:03 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga Civilni obrad To bude to slovo. My mame civilni, nejsme verici a muj pritel ani do kostala nikdy nejde ani jako na pamatku se podivat, pry nesnasi tu atmosferu v kostele.\nadelaz Jo civilni nemohla jsem si na to slovo vzpomenout. Me totiz furt hrozne udivuje to ze mate ty vyvesky a kdyz je nekdo proti tak mate smulu... Proste mi to v dnesni dobe prijde hrozne divny... mame demokracii a jeste jsme v EU... No prostě je to ujetý...\n20. bře 2008 ve 20:58 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga Jojo, ja se tomu taky smala Rikala jsem si, co to maj, to je jak z roku raz dva, ale holt to tak je. V tomhle jsou frantici nejaci staromodni nebo co Fakt moc nechapu, proc to uz davno nezrusili. Moc nechapu, co se stane, kdyz nekdo bude proti. Treba vem si, ze si chces brat kluka, kteryho tvoje mamka nesnasi, tak hodis ohlasky a ona tam pak prijde a rekne, ze je proti a co pak dal? Nevim, jestli se to pak nejak resi a podle toho jestli ma dobrej duvod, proc by ta svatba nemela byt, tak se rozhoduje, nebo jak to je? Ptala jsem se toho myho a on to taky nevi, ani nevedel, ze se neco takovyho dela\n21. bře 2008 v 10:35 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz No tak to je fakt divný Když ani tvůj přítel neví o co jde... Ale řekla bych, že to asi nezná hodně lidí, takže zas tak nehrozí, že by byl někdo proti, kdo by tam psal...\n21. bře 2008 v 11:32 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga No on to nezna, protoze se o to nikdy nezajimal. Clovek na to prijde az kdyz se chce zenit nebo vdavat Nooo u nas to asi nehrozi, ze by byl nekdo proti,takze to snad vyjde\n21. bře 2008 ve 13:07 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz a kde jste se potkali jestli to není tajny? a jak dlouho jste spolu?\n21. bře 2008 ve 13:41 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga nee neni to tajny. Potkali jsme se v Recku byli jsme tam oba s programem erasmus, jestli to znas a uz jsme spolu asi 5 let a 3 a pul roku zijem spolu ve Francii. a vy?\n21. bře 2008 ve 13:45 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Já dělala školu cestovního ruchu a byla jsem 2 měsíce na praxi ve Finsku a tam jsme se v hospodě poznali A jsme spolu 3 roky... Ale žijeme spolu rok a půl v ČR. A jsem nejvíc spokojená:.-) Na líbánky jedeme do Paříže.-)\n21. bře 2008 ve 14:30 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga Jee vy zijete v CR to je super, to bych taky brala, aby se ten muj naucil aspon trochu cesky Na libanky jedete do Parize, tak to bych vam mohla dat par rad, protoze tady bydlim. Neee primo v Parizi, ale na predmesti, ale uz jsem tady provedla skoro celou rodinu, takze jestli mas nejaky otazecky, tak nevahej a ptej se\n21. bře 2008 v 16:05 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Jee to budu ráda Poraď kde je nějakej dobrej levnej bazar ci obchod s hadrama na tlustochy Jezis ja jsem hroznej dement... Místo abych se zeptala na památky tak se ptám na hadry... Ale mám průvodce tak to budeasi tím\n21. bře 2008 v 17:39 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nydula daragaga, no chteji v podstate totez, ale nejak se nam nedari sehnat apostily. Ten muj je american narozeny v belorusku. Dostat apostilu na belorusky rodny list je dost komplikovane, a pravdepodobne na to nestaci ty 3 mesice co mame do svatby (a kdovi, jestli bysme ten rodny list jeste nekdy vubec videli ).\nTak jsme misto toho nabidli papir co ma o nabyti obcanstvi usa (ten je v usa ekvivalentni rodnemu listu), a matrika na to kyvla, ale zase chteji apostilu. Ale ouha, zjistilo se, ze ten papir ma preklep v seriovem cisle, a apostilu na nej nikdo neda, dokud se to neopravi, coz trva typicky tak rok a pul.\nNo a osvedceni o zpusobilosti je taky kapitola sama pro sebe. Jedine, co nam je tady nekdo schopny vydat je papir, ze se snazili najit doklad o jeho svatbe, ale zadny nenasli, takze usuzuji, ze v tomhle konkretnim okrese si nikoho v minulosti nevzal. Zkratka zeme bez byrokracie a bez centralniho registru obyvatel - to je pro ceske uredniky nepochopitelne.\nAle snad se to nejak vyresi, p. matrikarka je nastesti velmi ochotna a vypada to, ze se snazi, co muze, vymyslet nejake reseni.\n21. bře 2008 v 18:26 • Odpověz • To se mi líbí •\ncatf ydula, my jsme resili neco podobneho..v usa je platnost rodneho listu jenom 10 let, takze ho manzel mel uz davno propadlej. Manzel se narodil v Monterey v Californii, ale jeho rodice uz davno zijou nekde jinde. Nastesti ma v LA nejlepsiho kamarada, ktery mu apostilu vyridil(musi to byt potvrzeny v zemi, kde se narodil). Takze o rodny list pozadal online, z Monterey to poslali fedexem do LA, kde to nechal kamarad potvrdit apostilou... no, ze zacatku jsme si mysleli, ze to do svatby nemuzem nikdy stihnout\nCo se tyce te zpusobilosti, tak amercianum se potvrzeni z rodne zeme v CR promiji..staci napsat cestne prohlaseni.\n21. bře 2008 v 19:28 • Svatba byla v září 2007 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga Jeee tak to jsem celkem rada, ze frantici chcou jen ty ohlasky Kdybych mela tolit toho jak vy, tak bych me asi klepla pepka, tak to preju hodne stesti a at vam to vyjde\n22. bře 2008 v 00:44 • Odpověz • To se mi líbí •\nydula catf, to je taky dobra historie...\ndaragaga, dik. Preju vam, at to mate v pohode a bez problemu (my jsme je ze zacatku taky necekali a ted jsem rada, ze jsme zacali zarizovat pomerne brzo).\n22. bře 2008 v 01:42 • Odpověz • To se mi líbí •\nyellowbanna Ahoj, jsem tu poprve...svatba je sice na obzoru, ale nic konkretniho se jeste nechysta, tak jen sbiram inspiraci...zaujal me prispevek yizheng...taky si budu brat Itala v CR A navic mam tu nevyhodu, ze nemluvim italsky - komunikujeme spolu anglicky. Jenze moje rodina neni moc ani na anglictinu, natoz italstinu a jeho rodina je na tom podobne...budu asi muse spolehat na to, ze si vsichni trochu popijou a pak se domluvi rukama nohama O svatbe vime zatim jen to, ze bude v CR, ale jak se bude zarizovat, netusim..momentalne jsme v Irsku...\n23. bře 2008 ve 12:21 • Odpověz • To se mi líbí •\nvladi.p ahoj holky, ja si beru anglicana v Cechach a taky sem si dlouho lamala hlavu tim, jak se budou vsichni bavit....lidi u stolu michat nebudem, neb si myslim ze by to zpusobilo rozpaky a obtezovat kamarady, ktery mluvi anlgicky aby prekladali nasim rodinnym prislusnikum mi taky prijde hloupy...chci aby si to taky uzili a nepripadali si trapne\nbudeme mit kulaty stoly, aby to nebylo jako dva tabory angl. a cesky tak promichame stoly, ceskej, anglickej, ceskej anlgickej a blizsi stoly k sobe tak aby cesti a anglicti hoste byli blizky veku, takze treba cesky stul s pribuznyma s detma bude vedle anglickyho stolu s pribuznyma s detma nebo cesky stul s kamaradama bude blizko anglickymu stolu s kamaradama, tak aby byl hlavne ocni kontakt a pozdeji az opadne stud se mohli otocit a bavit se, nebo vyzvat nekoho k tanci, na panaka a tak....\nnapadla me zabavna varianta jak je dostat do kontaktu, ceska a anglicka volenka, misto pansky a damsky, kdy cesi budou vyzivat k tanci anglany a naopak...\nkdyby to zblizovani rodin nejak nevyslo tak si myslim ze se i tak kazdej pobavi ve vlastnim kruhu rodiny, nechci nikoho tlacit do toho aby se za kazdou cenu michali...\nkdyz sem byla na cesky svatbe tak to stejne taky nakonec funguje tak ze se stejne ty rodiny moc nemichaji a bavi se ve skupinkach ktery se znaji, myslim ze na tom neni nic spatnyho, hlavne ze se bavi a neciti se nijak krecovite?\n23. bře 2008 ve 13:05 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nslnkoo Ahojte holciny,\njeste k te zabave. My planujeme mit svatebni hosti venku ve stanu v zahrade u hotelu. A krome hazeni kytice jsme premysleli, ze by bylo fain, (pokud pocasi bude prat) si zahtat peteng nebo kroket. Vzhledem k tomu, ze kroket v cechach neni moc znamy muze to byt prima zmena. Jinak budeme mit take k dispozici kulecnik a sipky, ktere taky nejsou k zahozeni.\nJinak Adelo ty letajici lampiony je opravdu bezva napad.\n23. bře 2008 ve 13:39 • Svatba byla v srpnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz slnkoo: viděla jsem je na veletrhu v Diplomatu a bylo to celkem zajímavý Hlavně semi líbí, že na to můžeme každý něco napsat a pak to poslat ke hvězdám\n23. bře 2008 v 15:48 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nyizheng ahoj holky. s radosti oznamuji, ze ohlasky v Italii byly vcera sudnany z vyvesky, nikdo se proti snatku nevyjadril, takze v nasledujicich dnech ocekavam milackovi papiry. hura. netusila jsem, ze zvladnu vybavovani papiru bez problemu . Uz nam ve svatbe nebrani vubec nic...jenom pritel bude mit svedka, ktery nemluvi cesky. myslite, ze staci ten soudni tlumocnik obradu nebo musi mit jeste svedek dalsiho?? doufam, ze ne, protoze to leze do penez, ale jistota je jistota.\nTaky by me holky zajimalo, jestli si budete po svatbe menit obcanstvi???? ja kvuli tomu, ze pobyvam dlouhodobe v zahranici asi ne (kvuli komplikaci s pasem a vizem), ale do budoucna bych o tom asi uvazovala...nevim. Poradte. A trvale bydliste si menit budete? nebo mam i po svatbe zustat trvalym bydlistem v CR a prechodnym v Italii? O vikendu jsme to s pritelem probirali a zatim netusim jake by mi to prineslo vyhody ci nevyhody. Vy jste se uz informovali??? prosim o radu\n24. bře 2008 ve 02:05 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Ahoj můj přítel bude mít za svědka aky Fina a budeme mít jen soudního tlumočníka... To musí stačit. Jinak s ostatním i neporadím jelikož my budeme nadále žít v ČR.\n24. bře 2008 v 07:50 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga yizheng: muj pritel taky bude mit svedka frantika a proto musime mit soudniho tlumocnika, ten pry uplne staci. Jinak ja si menit obcanstvi hned tak nemuzu, da se to zmenit az 5 let po svatbe, takze zatim se tim netrapim. Jinak co se tyce trvaleho bydliste, tak si ho asi zmenim nebo spis se vzdam obcanky. Byla jsem se na to ptat na ambasade, protoze po svatbe si musis vymenit vsechny doklady, protoze ti plati jen 3 mesice. Tak jsem sla na ambasadu, zeptat se, jestli se pres ne da vymenit obcanka a pry ne. Ze si o ni musim zazadat v CR a pak ji tam nechat az prijedu zas podruhe a vyzvednout si ji. A slecna na ambasade me rikala, ze se taky muzu nechat vyskrntou z trvalyho bydliste v CR a vzdat se obcanky. Ze tim se nevzdavam ceskeho obcanstvi a niceho takovyho, jen proste si nebudu muset vyrizovat obcanku, protoze je me to stejne na prd. Takze pak si vyridim jen pas pres ambasadu a bude. Asi to tak udelam, protoze uz me stve si porad menit obcanku. Uz jsem ju menila dvakrat, protoze jednou mi ju ukradli v CR a podruhe nam zas zmenili okres a pokazde me ta obcanka trcela na urade asi pul roku.\n24. bře 2008 ve 12:12 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Holky jaký to je žít takhle v cizině nestýská se Vám? Máte tam práci?\n24. bře 2008 v 19:13 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga No ze zacatku to bylo dost tezky, neumela jsem francouzsky a anglictina to taky nebyla zadna slava. Ze zacatku jsem to chtela zabalit, ale ted po 3 letech uz se mi tady zacina docela libit, ale stejne se vzdycky hrozne tesim dom, protoze tady nemam zadnou poradnou kamaradku a taky zadnou pracu. Protoze sehnat pracu s pracovnim povolenim neni zadna sranda, ale po svatbe by se to melo vsechno zlepsit. Zacnu pracovat a mozna i nejaka ta dobra kamaradka se najde. Teda aspon doufam\nadelaz: a jak doma mluvite? cesky?\n24. bře 2008 v 19:24 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Mluvíme anglicko česko finsky Nejvíc samozřejmě anlicky, ale přítel už dost rozumí a každé úterý chodí na doučování češtiny, má to zdarma od práce. On je na jazyky hodně šikovný takže mu to jde dobře Včera jsme leželi v posteli a on najednou TY JSI MOJE TUČŇÁKOVÁ Vždycky dostanu záchvat smíchu, on furt perlí Já bych si nedokázala představit bydlet jinde než v Praze. Prostě to tu zbožnuju, kulturu, atmosféru, kamarády, rodinu, večerní procházky po Praze... Samozřejmě politika, školství, zdravotnictví atd. je tu na hovno, ale to je všude... A co by jsi ráda dělala za práci?\n24. bře 2008 v 19:46 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga Joo to kdyz ten muj prohodi neco cesky, tak to je taky sranda, ma takovej superni prizvuk Ale cestinu se zatim neuci, jen to, co pochyti ode mne. A jak se libi skoromanzelovi v Cechach? Prece jen fini jsou pro zdravy zivotni styl a to v Cechach moc zatim neni. Jinak tady to taky neni zadna slava, co se tyce politiky, skolstvi a zdravotnictvi atd, spis bych nekdy rekla, ze je to tady jeste horsi nez v Cechach Jinak po svatbe budu hledat pracu jako ucetni, vystudovala jsem tady neco jako vyssi odbornou skolu zamerenou na ucetnictvi a management, takze neco v tom oboru. Jeste jsem nikdy poradne nepracovala, takze jsem zvedava, jak me to bude bavit a taky si budu muset zvyknout na to, ze clovek uz nebude mit kolik mesicu prazdniny\n24. bře 2008 v 19:55 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Přítel se chtěl vždycky odstěhovat... VE Finsku je krásná příroda ale chcípnul tam pes... Tady se mu líbí, i když tu nějaký věci fakt nemusí, jako řidiče v autech a lidi na Václaváku Ale jinak je spokojený teda aspoň myslim Zatim nic nenamítá To já už pracuji dva roky, teď jsem povýšila a baví me to, ale chci miminko takže bude konec\n24. bře 2008 ve 20:05 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\ndaragaga Jee tak to je super, ze se mu u nas libi. To my jsme meli skoro rok na rozhodnuti jestli se prestehuje on nebo ja nez jsem si dodelala vysku. A nejak nam vyslo, ze bude lepsi kdyz se prestehuju ja.\nNo my se zatim tesime na to, az budu pracovat a budeme mit vic penizek a zacnem vic cestovat a vubec vic se kulturne vzdelavat Miminko jeste neplanujem, az budu mit par let praxe, tak pak mozna.\nTak vy to mate pekne naplanovy, tak doufam, ze vam to vsechno vyjde.\n24. bře 2008 ve 20:22 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelaz Ja taky doufám Dneska jsem byla u našich a přijel brácha s prckama, před měsícem se minarodil drzhý synovec a prvnímu jsou dva roky. A je s nima děsná prča Už se na mimčo fakt moc těšim\n24. bře 2008 ve 20:29 • Svatba byla v červnu 2008 • Odpověz • To se mi líbí •\n10. srp 2018 • 25