Ukázka: Netopýr - Knihozrout.cz\nPracovnice pasové kontroly se nejprve zeširoka usmála: „How are you, mate?"\n„I'm fine," zalhal Harry Hole. Před třiceti hodinami se vydal z Osla přes Londýn a od té doby, co v Bahrajnu přestoupil, seděl na jednom a témže zatraceném sedadle před nouzovým východem. Z bezpečnostních důvodů se jeho opěradlo dalo sklopit jen nepatrně a Harryho kříž měl téměř namále, ještě než doletěli do Singapuru.\nHarry Hole tušil, že pracovníci pasové kontroly na většině jiných míst světa by dodali „sir", ovšem tento typ formálních zdvořilostních frází není v Austrálii právě rozšířený, jak se dočetl. Nijak zvlášť mu to nevadilo, sám nebyl ani příliš zcestovalý, ani žádný snob, přál si jen se co možná nejrychleji dostat do postele v nějakém hotelovém pokoji.\n„Yes," odpověděl a zabubnoval prsty na pult.\n„Why isn't there a visa in your passport, sir?"\nHarrymu poskočilo srdce, tak jak tento orgán nevyhnutelně činí, jestliže tuší, že se blíží katastrofa. Možná se tu výraz „sir" používá až ve chvíli, kdy se situace vyostří?\n„Sorry, I forgot," zamumlal Harry a přitom si horečnatě šacoval náprsní kapsy. Proč mu nemohli vlepit to speciální vízum do pasu, jako to dělají u obyčejných víz? Přímo za sebou ve frontě slyšel slabé šumění walkmana a věděl, že to je jeho soused z letadla. Přehrával si stejnou kazetu celou cestu. A proč si on, Harry, nedokáže proboha nikdy zapamatovat, do které kapsy si co dává? Taky je vedro, ačkoli je téměř deset večer. Harry ucítil, že ho začíná svědit temeno.\nKonečně nalezl příslušný doklad a položil ho s ulehčením na pult.\n„Police officer, are you?"\n„Doufám, že tady u nás nebyly zavražděny žádné norské blondýny...?"\n„Well, just one," odtušil Harry.\nPříletová hala byla plná delegátů cestovních kanceláří a řidičů limuzín, kteří drželi v rukou cedule se jmény, avšak nikde žádný nápis „Hole". Harry se už chystal, že si chytne taxík, když si k němu mezi cedulemi začal spěšně razit cestu černý muž ve světle modrých džínách a v havajské košili, s neobvykle širokým nosem a tmavými vlnitými vlasy.\n„Mister Hou-li, I presume!" konstatoval triumfálně.\nHarry Hole se zamyslel. Připravil se na to, že zpočátku bude v Austrálii opravovat lidem výslovnost svého příjmení a vysvětlovat jim, že se čte „hůle", aby si ho nepletli s the hole, tedy dírou. Mister Hou-li, tedy pan Svatý, byl přece jen lepší.\n„Andrew Kensington, how are ya?" zazubil se muž, napřáhl k Harrymu obří dlaň a málem mu rozmačkal ruku.\n„Welcome to Sydney – hope you enjoyed the flight," pokračoval ten cizí člověk srdečně, jako ozvěna letuščina hlášení před pouhými dvaceti minutami. Popadl Harryho celkem zánovní kufr a vydal se bez ohlížení k východu. Harry se ho držel v závěsu.\n„Pracujete pro sydneyskou policii?" začal.\n„Sure do, mate. Watch out!"\nLétací dveře udeřily Harryho do obličeje, přímo do nosu, až mu vyhrkly slzy. Špatná groteska by nemohla začít hůře. Harry si třel nos a norsky nadával. Kensington na něj soucitně hleděl.\n„Bloody doors, ay?" okomentoval to.\nNa parkovišti odemkl Kensington zavazadlový prostor malé ojeté toyoty a kufr nasoukal dovnitř. „Do you wanna drive, mate?" otázal se překvapeně.\nHarry si uvědomil, že stojí na straně řidiče. Jistě, vždyť v Austrálii se jezdí vlevo. Sedadlo spolujezdce bylo ovšem natolik zavalené papíry, kazetami a odpadky, že si raději vlezl dozadu.\n„You must be an aborigine," poznamenal ve chvíli, kdy najížděli na dálnici.\n„Guess there's no foolin' you, officer," odtušil Kensington a mrkl do zrcátka.\n„In Norway we call you Australian negro."\n„Ehm, chtěl jsem tím jenom říct, že vaši předkové očividně nepatřili k vězňům, kteří sem byli posláni před dvěma sty lety z Anglie," omluvil se Harry, aby ukázal, že má přinejmenším základní povědomí o australské historii.\n„To je pravda, moji předkové tu byli o trochu dřív. Abych byl přesný, tak už před čtyřiceti tisíci lety."\n„Chápu. Mimochodem, já jsem Harry."\n„O. K., Harry, já jsem Andrew."\nAndrew obstaral mluvení pro zbytek cesty. Zavezl Harryho na King's Cross a vysvětlil mu, že tahle městská část je sydneyskou čtvrtí prostitutek a centrem obchodu s drogami a vůbec střediskem většiny nekalých činností ve městě. Zdá se, že na tomto čtverečním kilometru je každý druhý veřejný skandál spojen s nějakým zdejším hotelem nebo striptýzovým barem.\n„Tak jsme tady," prohlásil Andrew najednou. Zajel k obrubníku, vyskočil z vozu a vytáhl ze zavazadlového prostoru Harryho kufr.\n„See ya tomorrow," dodal a už byl i s autem pryč. Harry se ztuhlými zády a s počínající pásmovou nemocí stál najednou s kufrem osaměle na chodníku ve městě s počtem obyvatel přibližně odpovídajícím počtu obyvatel celého Norska a před ním zářil hotel Crescent. Vedle názvu hotelu se na dveřích skvěly tři hvězdičky. Osloská vrchní policejní náčelnice byla známá tím, že co se ubytování týče, není ke svým podřízeným příliš štědrá. Ale třeba to nebude tak hrozné. Určitě tam budou mít slevu pro státní zaměstnance a hosty, kteří jsou ochotni pronajmout si nejmenší pokoje, pomyslel si Harry.\nHarry opatrně zaklepal na dveře šéfa policejního obvodu Sydney South.\n„Vstupte," ozval se zevnitř hromový hlas.\nZa dubovým psacím stolem stál u okna velký mohutný muž s impozantním pupkem. Zpod prořídlé kštice mu trčelo šedé rozcuchané obočí, ale vrásky okolo očí naznačovaly úsměv.\n„Harry Holy z norského Osla, sir."\n„Posaďte se, pane Holy. Vypadáte po ránu zatraceně čile. Jenom doufám, že to není tím, že byste navštívil kolegy z protidrogového." Neil McCormack se srdečně zasmál.\n„Pásmová nemoc. Jsem od čtyř ráno vzhůru, sir," vysvětlil Harry.\n„Jistě. To je jen takový můj vtípek. Měli jsme tu před několika lety poněkud větší interní aféru, víte. Deset policistů bylo odsouzeno mimo jiné za prodej drog – mezi sebou. Začali být podezřelí kvůli tomu, že pár z nich bylo nápadně čerstvých po celý den. No, moc k smíchu to vlastně není," uchechtl se McCormack vlídně, nasadil si brýle a zalistoval papíry před sebou.\n„Takže vás sem poslali, abyste nám byl nápomocný při vyšetřování vraždy Inger Holterové, norské státní občanky s pracovním vízem v Austrálii. Blondýna, pěkná dívka, podle snímků. Stáří dvacet tři let, je to tak?“\n„Nalezli ji rybáři na pobřeží ve Watson’s Bay, konkrétněji v The Gap Park. Byla polonahá, stopy na těle naznačují, že byla nejdříve znásilněna, poté uškrcena, avšak nebyly objeveny žádné pozůstatky spermatu. Potom byla pod rouškou tmy převezena do parku, kde bylo její tělo svrženo ze skály.“\n„Při jenom trochu horším počasí by ji vlny jistě odnesly, ale takhle zůstala ležet mezi kameny a následujícího rána byla nalezena. Jak jsem říkal, nemáme žádné stopy spermatu, a to kvůli tomu, že pochvu měla rozřezanou jako rybí filet, takže ji mořská voda důkladně vymyla. Proto také nemáme žádné otisky prstů, zato známe přibližnou dobu úmrtí…“ McCormack si sundal brýle a promnul si obličej. „Ovšem chybí nám vrah. Co máte ksakru v úmyslu s tímhle udělat, pane Holy?“\nHarry se chystal odpovědět, ke slovu se však nedostal.\n„Jistě, máte v úmyslu být přitom, až toho hajzla dopadneme, mezitím informovat norský tisk, jak výtečně spolupracujeme, dávat pozor, abychom neurazili nikoho na norské ambasádě ani pozůstalé, a jinak si tu užívat prázdniny a poslat své drahé policejní náčelnici jeden či dva pohledy. Mimochodem, jak se má?“\n„Jakžtakž. Mám se účastnit vyšetřo…“\n„Super. Na to zapomeňte. Tady jsou nová pravidla. Číslo jedna: Od této chvíle budete poslouchat mě, mě a jenom mě. Číslo dvě: Nebudete se účastnit vůbec ničeho, k čemu vám nedám přímý příkaz. A číslo tři: Jediné porušení a letíte prvním možným spojem domů.“\nMcCormack to pronesl s úsměvem, avšak sdělení bylo jasné: Ruce pryč, jste tu jako pozorovatel. Harry si s sebou podle všeho mohl klidně vzít plavky a fotoaparát.\n„Jestli jsem to dobře pochopil, byla Inger Holterová v Norsku jakási televizní celebrita?"\n„Pseudocelebrita, sir. Moderovala před několika lety jeden pořad pro mládež. Než se tohle stalo, už se na ni začínalo zapomínat."\n„Ano, povídali mi, že ve vašich novinách se ta vražda dost probírá. Některé deníky sem už vyslaly svoje lidi. Řekli jsme jim, co víme, ale moc toho není, tak je to nejspíš brzy omrzí a odjedou domů. Nevědí, že tu jste, máme své vlastní způsoby, jak je odpálkovat, proto si s tím nemusíte dělat starosti."\n„Děkuju, sir," odpověděl Harry a myslel to vážně. Pomyšlení na to, že bude mít v patách ctižádostivé novináře z norského tisku, mu nepřipadalo ani trochu lákavé.\n„O. K., pane Holy, budu k vám upřímný a povím vám, jak se věci mají. Můj šéf mi důrazně vysvětlil, že představitelé města Sydney by byli velice rádi, kdyby byl ten případ vyřešen co nejrychleji. Jako obvykle tu jde o politiku a ekonomii."\n„No, počítáme s tím, že v Sydney letos překročí výše nezaměstnanosti hranici deseti procent a město potřebuje každý dolar z turismu. V roce 2000 se tady budou konat olympijské hry a ze Skandinávie k nám proudí stále více turistů. Vražda, zvláště neobjasněná vražda, představuje pro město špatnou reklamu. Takže uděláme, co budeme moci, nasadili jsme na ten případ vyšetřovací tým o čtyřech lidech plus máme přednost při využívání vlastních prostředků a zdrojů – všech databází, kriminalisticko-technického personálu, lidí v laboratořích a tak dále."\nMcCormack vytáhl papír, zahleděl se na něj a přitom svraštil obočí.\n„Vlastně jste měl pracovat s Wadkinsem, ale protože si vás vyžádal speciálně Kensington, nevidím důvod mu nevyhovět."\n„Sir, vždyť mně je..., tedy já nevím..."\n„Kensington je dobrej chlap. Nemáme tu moc domorodců, kteří by se dostali tak vysoko jako on."\n„Tak to prostě je. Takže, pane Holy, kdyby něco, víte, kde mě najdete. Nějaké otázky?"\n„No, jen taková formalitka, sir. Rád bych věděl, jestli se výraz „sir" tady u vás považuje za vhodné oslovení nadřízeného nebo jestli je to příliš..."\n„Formální? Zkostnatělé? Ano, to asi je. Ale mně se to líbí. Připomíná mi to, že jsem šéf tady tohohle podniku." McCormack zařval smíchy a setkání uzavřel tím, že Harrymu mocně potřásl rukou.\n„V lednu je v Austrálii turistická sezona," sdělil Andrew Harrymu, zatímco se sunuli dopravní zácpou kolem Circular Quay.\n„Všichni si sem jezdí prohlížet Operu, plavit se lodí po The Harbour a očumovat holky na Bondi Beach. Škoda že musíš pracovat."\n„Mně to nevadí. Při pomyšlení na turistické atrakce se začínám potit a nejradši bych někoho praštil."\nDostali se na New South Head Road, kde toyota zrychlila a pokračovala východním směrem k Watson's Bay.\n„Východní část Sydney není taková jako východní část Londýna," vysvětloval Andrew, zatímco míjeli jeden moderní dům za druhým. „Tahle oblast se jmenuje Double Bay. My jí říkáme Double Pay."\n„Kde bydlela Inger Holterová?"\n„Chvíli společně se svým přítelem v Newtownu, ale potom, co se s ním rozešla, se přestěhovala do maličké garsonky v Glebe."\n„A co ten přítel?"\n„Australan, počítačový inženýr, poznal ji, když sem před dvěma roky přijela na dovolenou. Na večer, kdy byla zavražděna, má alibi, navíc není zrovna prototyp vraha. But ya never know, do ya? "\nZaparkovali pod The Gap Park, který představoval jedny z mnoha sydneyských „zelených plic". K větrnému prostranství rozkládajícímu se vysoko nad Watson's Bay na severu a Tichým oceánem na východě vedly příkré kamenné schody. Jakmile otevřeli dveře auta, udeřilo je do tváří vedro. Andrew si nasadil velké sluneční brýle, které Harrymu připomněly jednoho norského pornokrále. Z nějakého důvodu si australský kolega dnes navlékl vypasovaný oblek a Harrymu připadalo, že ten mohutný černý muž vypadá maličko komicky, jak se před ním kolébá po cestičce nahoru k vyhlídce.\n„Tady vidíš Tichý oceán, Harry. Další zastávka Nový Zéland, asi za dva tisíce kilometrů po vodě."\nHarry se rozhlédl. Západním směrem viděl centrum s Harbour Bridge, směrem severním pláž a plachetnice ve Watson's Bay a zelené Manly, předměstí na severní straně úžiny. Směrem na východ se horizont vlnil ve spektru nejrůznějších odstínů modré. Přímo před nimi spadaly prudce dolů skály a hluboko dole končily mořské vlny svou dlouhou pouť v hřmícím crescendu mezi\n„O. K., Harry, tady stojíš na historické půdě," spustil Andrew. „V roce 1788 vyslali Angličané do Austrálie první loď s vězni. Bylo rozhodnuto, že se usadí v Botany Bay, několik mil jižněji odsud, jenže po přistání sám kapitán Phillip usoudil, že je tam krajina příliš nehostinná, a vyslal na sever podél pobřeží malou loďku, jejíž posádka se měla poohlédnout po něčem lepším. Loď obeplula výspu, na které teď stojíme, a posádka nalezla nejlepší přístav na světě. O něco později sem dorazil kapitán Phillip se zbytkem flotily: s jedenácti loděmi, sedmi sty padesáti vězni, ženami i muži, čtyřmi sty námořníky, čtyřmi rotami námořní pěchoty a zásobami\nna dva roky. Jenže tahle země je drsnější, než vypadá, a Angličané nedokázali využívat přírodu tak, jak se tomu naučili Austrálci. Když sem za dva a půl roku připlula další loď se zásobami, byli Angličané na pokraji vyhladovění."\n„Zdá se ale, že se situace postupně zlepšila." Harry pokývl k sydneyským zeleným kopcům a ucítil, jak mu mezi lopatkami stéká kapka potu. Tohle vedro mu nahánělo husí kůži.\n„Na straně Angličanů jistěže," přitakal Andrew a mocně si odplivl přes hranu skály. Sledovali plivanec, jak chvíli padá, než se rozplynul ve větru.\n„Ta holka měla vlastně štěstí, že nezažila ten pád," prohodil. „Musela se přitom potlouct o skálu, protože když ji našli, měla po těle mnoho hlubokých otevřených ran."\n„Jak dlouho byla mrtvá, než ji našli?"\nAndrew se zašklebil. „Policejní doktor tvrdil, že osmačtyřicet hodin. Ale..."\nPozvedl palec k ústům. Harry přikývl. Policejní doktor je tedy násoska.\n„A ty jsi k přesným číslům skeptický?"\n„Byla nalezena v pátek ráno, tak řekněme, že zemřela někdy během středeční noci."\n„Nějaké stopy na místě?"\n„Jak sis jistě všiml, dá se autem zaparkovat přímo tady dole, lokalita není v noci osvětlená a v tu dobu bývá také celkem liduprázdná. Nepřihlásili se nám žádní svědci a upřímně řečeno ani nepočítám s tím, že by se nějací ještě ohlásili."\n„Tak co uděláme teď?"\n„Uděláme to, co mi šéf uložil, totiž půjdeme do restaurace a pustíme trochu žilou státnímu rozpočtu na reprezentaci. Přece jenom jsi tu nejvyšší zástupce norské policie v okruhu více než dvou tisíc kilometrů. Přinejmenším."\nAndrew a Harry seděli u stolu s bílým ubrusem. Rybí restaurace Doyle's se nacházela v nejzazší části Watson's Bay a od oceánu ji dělila pouze malá písečná pláž.\n„Směšně krásné, že?" prohodil Andrew.\n„Jako křiklavá fotka z prospektu." Na pláži přímo před nimi si na pozadí azurově modrého oceánu a úrodných zelených kopců s hrdým panoramatem Sydney stavěli chlapeček a holčička hrad z písku.\nHarry si dal hřebenatky a tasmánského pstruha, Andrew australského platýse, o jehož existenci Harry snad nikdy předtím neslyšel. Andrew objednal lahev Chardonnay Rosemount, o němž prohlásil, že se k tomuhle jídlu vůbec nehodí, ale je bílé, dobré a vejde se nám akorát do rozpočtu; mírně se podivil, když mu Harry vysvětlil, že nepije alkohol.\n„Kvaker?" zeptal se.\n„Nic takového," odpověděl Harry.\nDoyle's byla stará rodinná restaurace se specializací na ryby, a jak Andrew zdůraznil, v Sydney měla pověst jednoho z nejlepších podniků. Sezona vrcholila a bylo tu našlapáno, Harry si říkal, že právě kvůli tomu asi není tak snadné upoutat pozornost obsluhy.\n„Číšníci jsou tu jako planeta Pluto," konstatoval Andrew popuzeně. „Obíhají úplně na periferii, objevují se pouze každých dvacet let, a i pak je nemožné je spatřit pouhým okem."\n„Nicméně tu mají skvělé jídlo," opáčil. „Takže kvůli tomu ten oblek."\n„Ano i ne. Jak vidíš, není to tady příliš formální. Ale mám jisté zkušenosti s tím, proč nechodit na taková místa v džínách a tričku. Musím trochu kompenzovat svůj vzhled."\n„Austrálci nemají v téhle zemi zrovna vysoký status, jak jsi asi pochopil. Už kdysi dávno psávali Angličané domů, že domorodci mají sklony k alkoholismu a ke krádežím," vysvětloval. Harry se zájmem poslouchal.\n„Domnívali se, že to mají v genech. ‚Dokážou jenom vyluzovat šílenou hudbu tím, že foukají do dlouhých dutých kusů dřev, která nazývají didgeridoo,' napsal jeden z nich. No, Austrálie je země, která se chlubí tím, že dokázala integrovat několik kultur do fungující společnosti. Jenže fungující pro koho? Problémem, nebo výhodou, záleží na úhlu pohledu, je to, že domorodci už skoro nikde nejsou vidět.\nAustrálci jsou v australské společnosti prakticky nepřítomní, s výjimkou politických záležitostí týkajících se specifických austrálských zájmů a austrálské kultury. Australané si kupují odpustky tím, že si věší doma na stěny austrálské umění. Naproti tomu jsou Austrálci dobře zastoupení ve frontách na sociální dávky, ve statistikách sebevražd a ve vězeních. Jestliže jsi Austrálec, je tvoje šance, že skončíš ve vězení, šestadvacetkrát vyšší než u jakéhokoli jiného Australana. Trochu o tom přemýšlej, Harry."\nAndrew dopil zbytek vína a Harry o tom zatím trochu přemýšlel. A také o tom, že právě nejspíš dojedl nejlepší rybí pokrm ve svém dvaatřicetiletém životě.\n„Přesto není Austrálie rasističtější než jiné země, přece jen jsme multikulturní národ a bydlí tu lidi z celého světa. Jenom to znamená, že je vhodné vzít si k návštěvě restaurace oblek.“\n„Přesně tak. V The Albury na Oxford Street v Paddingtonu. Říkal jsem si, že bychom tam mohli dnes večer zajet.“\n„Proč ne hned?“ Harry si uvědomil, že v něm veškerá ta vleklost vyvolává netrpělivost.\nNa hvězdném nebi se neohlášeně zjevilo Pluto.\nJak se ukázalo, byla Glebe Point Road příjemná, nepříliš rušná ulička, kde se vedle sebe nacházely malé, prosté a povětšinou etnické restaurace z různých částí světa.\n„Tohle bývala sydneyská bohémská čtvrť,“ prozradil Harrymu Andrew. „V sedmdesátých letech jsem jako student bydlel kousek odtud. Ještě pořád tady najdeš typické vegetariánské restaurace pro ekologické aktivisty a lidi žijící alternativním životním stylem, knihkupectví pro lesby a takové věci. Ale staří hipíci a tripaři zmizeli. Jak se Glebe začalo stávat módním místem, stouply nájmy, takže teď bych si se svým platem policajta nejspíš vůbec nemohl dovolit tu bydlet.“\nZabočili doprava do Hereford Street a vešli brankou do čísla padesát čtyři. Se zuřivým štěkotem k nim přiběhlo malé černé chlupaté zvíře a odhalilo řadu drobných ostrých zubů. Ta příšerka vypadala upřímně vztekle a vykazovala nápadnou podobnost s fotografií tasmánského čerta v turistické brožuře. Agresivní zvíře, které mít zakousnuté do nohy není rozhodně žádná radost, stálo tam. Tento druh je údajně téměř na pokraji vyhynutí. Harry v hloubi duše doufal, že to je pravda. Ve chvíli, kdy po něm tenhle exemplář vyskočil s doširoka otevřenou tlamou, pozvedl Andrew nohu, z voleje zvíře zasáhl a ječící ho poslal do křovin rostoucích podél plotu.\n„Kam se poděl pes?"\n„Obdivuje růžové keře," sdělil mu Andrew s úsměvem. „Jsme od policie, oddělení vražd. Mister Robertson?"\n„Jistě, jistě. Co zase chcete? Už jsem vám přece řekl všechno, co vím."\n„A teď jste řekl, že jste řekl, že jste řekl..." Nastala dlouhá odmlka, v níž se Andrew nepřestával usmívat a Harry přešlápl z levé nohy na pravou.\n„Omlouvám se, pane Robertsone, nechceme vás tu okouzlovat svým šarmem až do smrti, ale tohle je bratr Inger Holterové a rád by si prohlédl její pokoj, pokud by vás to příliš neobtěžovalo."\n„Omlouvám se, nevěděl jsem... Pojďte dál!" Otevřel dveře a kráčel před nimi po schodech.\n„Ani jsem nevěděl, že Inger měla bratra. Ale jak jste to teď řekl, vidím samozřejmě sourozeneckou podobu."\nZa jeho zády se Harry pootočil k Andrewovi a obrátil oči v sloup.\nO úklid se v Ingeřině pokoji zjevně nikdo ani nepokusil. Místnost přetékala oblečením, časopisy, plnými popelníky a prázdnými lahvemi od vína.\n„Ehm, policie mě žádala, abych se prozatím ničeho nedotýkal."\n„Prostě jednou večer nepřišla domů. Vypařila se."\n„Děkujeme, pane Robertsone, přečetli jsme si vaši výpověď."\n„Povídal jsem jí, aby nechodila večer domů tou cestou kolem Bridge Road a rybího trhu. Je tam tma a spousta černých a žlutých ksichtů..." Vyděšeně pohlédl na Andrewa Kensingtona: „Omlouvám se, nechtěl jsem..."\n„To je v pořádku. Můžete jít, pane Robertsone."\nV místnosti se nacházela postel, několik polic na knihy a psací stůl. Harry se rozhlížel a snažil se vytvořit si obrázek o Inger Holterové. Viktimologie: Vciťte se do situace oběti. Tu rádoby neotesanou dívku z televizní obrazovky s dobře míněným mladickým zápalem a modrým nevinným pohledem si sotva pamatoval.\nRozhodně nepatřila mezi domácí puťky, které využívají veškerý volný čas k vylepšování hnízda. Na stěnách nevisely žádné fotografie, jen plakát na film Statečné srdce s Melem Gibsonem, který si Harry pamatoval jenom proto, že z nějakých nepochopitelných důvodů vyhrál Oscara za nejlepší film. No jo, pomyslel si. Co se filmů týče, měla špatný vkus. I co se týče mužů. Sám náležel k těm, kteří považovali proměnu Šíleného Maxe v hollywoodskou hvězdu za osobní zradu.\nNa stěně visela také připíchnutá fotografie Inger s partou dlouhovlasých vousatých mladíků na lavičce před jakýmisi barevnými fasádami, které vypadaly jako z westernu. Inger na sobě měla volné světle fialové šaty. Blonďaté vlasy jí visely podél bledého vážného obličeje. Mladý muž, jehož držela za ruku, choval na klíně mimino.\nV polici ležel balíček tabáku, pár knih o astrologii a hrubě přitesaná dřevěná maska s dlouhým nosemohnutým dolů jako zobák. Harry masku otočil. „Made in Papua New Guinea" stálo na cenovce.\nOblečení, které neleželo na posteli ani na podlaze, viselo v malé šatní skříni. Nebylo ho moc. Několik bavlněných košil, obnošený kabát a v polici na klobouky velký slamák.\nAndrew vylovil ze zásuvky psacího stolu balíček cigaretových papírků.\n„King Size Smoking Slim. Balila si dost velké cigarety."\n„Našli jste tu nějaké drogy?" zeptal se Harry.\n„Ale kdybychom vyluxovali popelníky, hádám, že bychom našli stopy po trávě."\n„Proč se tohle neudělalo? Copak tu nebyli technici?"\n„Za prvé nemáme důvod se domnívat, že je tohle místo činu. Za druhé není kouření marihuany nic, co bychom chtěli rozmazávat. Tady v Novém Jižním Walesu máme k marihuaně pragmatičtější postoj než v určitých jiných federativních státech Austrálie. Nechci tím vyloučit, že ta vražda by mohla mít souvislost s drogami, ale jeden joint nebo dva nejsou v tomto ohledu příliš relevantní. A to, jestli užívala jiné drogy, nemůžeme vědět jistě. Do The Albury se občas dostane kokain a syntetické drogy, ale nikdo z těch, s nimiž jsme mluvili, se o ničem nezmínil, a ani v Ingeřině krvi jsme nenašli žádné pozůstatky drog. Přinejmenším nejela v těch nejtvrdších. Neměla žádné stopy po vpiších a my máme o nejhorších doupatech slušný přehled."\n„Tak zní přinejmenším oficiální verze. Mimochodem, je tady jedna věc, o které se šéfové domnívali, že bys nám s ní mohl pomoct."\nByl to dopis. Začínal „Milá Elisabeth" a očividně nebyl dopsaný. Harry ho prolétl očima.\nJo, jo, mám se skvěle, a co je ještě důležitější: Jsem zamilovaná! Je samozřejmě krásný jako řecký bůh, má dlouhé vlnité hnědé vlasy, pružnou prdelku a pohled, který ti sděluje to, co už ti pošeptal: Že tě chce teď – okamžitě – za nejbližší domovní zdí, na záchodě, na stole, na podlaze, kdekoli. Jmenuje se Evans, je mu 32 let, předtím byl (surprise, suprise) ženatý a má krásného osmnáctiměsíčního chlapečka jménem Tom-Tom. Zrovna teď nemá žádnou pořádnou práci, ale trochu podniká.\nDost o Evansovi. Pořád pracuju v The Albury. „Mr. Bean" mě přestal zvát na rande potom, co za mnou jednoho večera zašel Evans, a to je rozhodně pokrok. Ale pořád mě sleduje tím svým oplzlým pohledem. Fuuuj! Vlastně mě tahle práce začíná nudit, musím ale vydržet, dokud mi neprodlouží povolení k pobytu. Mluvila jsem s NRK, plánují navázat příští podzim na tu sérii a já mám možnost být u toho, pokud budu chtít. Decisions, decisions!\nTady dopis končil, bez podpisu i bez data.\nHarry Robertsonovi potřásl na důkaz díků při odchodu rukou a Robertson mu na oplátku úklonou vyjádřil soustrast a prohlásil, že Inger byla milá dívka a skvělá podnájemnice, ano, zkrátka ozdoba celého domu a možná i celého okolí, co on ví? Byl cítit pivem a maličko drmolil. Když vycházeli brankou ven, zaslechli ze záhonu růží zakňučení. Vykoukl odtamtud pár ustrašených očí.\nNašli si stůl ve stísněné vietnamské restauraci v Darling Harbour. Seděli tam prakticky jen samí Asiati a bylo zřejmé, že většina z nich jsou stálí hosté – vedli s číšníkem nesrozumitelné hovory tónem, který naprosto nepředvídatelně stoupal a klesal.\n„Zní to, jako by v nepravidelných intervalech inhalovali helium a pak získávali takové ty hlasy jako z kačera Donalda,“ ohodnotil to Harry.\nHarry pokrčil rameny: „Jak se to vezme. Neznám žádné. Nemám důvod je nemít rád, abych tak řekl. Působí jako čestní a tvrdě pracující lidi. Co ty?“\n„Před několika roky bylo pro Asiaty téměř nemožné získat v Austrálii povolení k pobytu, úřady chtěly, aby země byla co možná nejvíc bílá. Výmluva zněla, že si nepřejeme velké kulturní konflikty, zkušenosti s ‚asimilací Austrálců do společnosti‘ nejsou eufemisticky řečeno příliš dobré. Jenže pak Japonci nabídli, že do Austrálie nalijí kapitál, a píšťalka hned začala pískat jinak. Najednou se tvrdilo, že je nutné dbát na to, aby se Austrálie neizolovala, a akceptovat důsledky toho, že Asie je naším nejbližším sousedem a že obchodní spolupráce se zeměmi typu Japonska postupně získá větší význam než spolupráce s Evropou či USA. Japonské řetězce tak směly vystavět turistické hotely podél Zlatého pobřeží směrem k Brisbane a přivezly sem japonské ředitele, kuchaře a recepční, zatímco Australané tam pracovali jako pokojské a pikolíci. Dříve nebo později na něco takového vznikne reakce. Nikdo nechce být ve své vlastní zemi čističem bot.“\n„Ani tvoji lidé, předpokládám…“\n„Evropané Austrálcům nikdy neposlali žádost o povolení k pobytu.“\nAndrew zavrtěl hlavou. „Tam bych momentálně potkal jenom sám sebe.“\n„No, posledních deset let. Jsem rozvedený. Manželka bydlí v Newcastlu společně s dcerami. Snažím se za nimi jezdit, jak jen to jde, ale je to dost daleko a děvčata budou brzy už tak velká, že budou mít na víkendy vlastní plány. Zakrátko nejspíš zjistím, že už nejsem jediný muž jejich života. Jsou to krásní diblíci, víš. Čtrnáct a patnáct let. Kruci, nejradši bych bičem hnal každého nápadníka, který by se jen přiblížil k jejich dveřím.“\n„No. Žádná žena. Žádné děti. Žádný pes – jediné, co mám, je šéf, otec a pár týpků, kterým říkám kámoši, přestože mi volají jednou za uherský rok. Nebo já jim.“\n„V tomhle pořadí.“ Zasmáli se a dál sledovali počínající odpolední špičku venku. Andrew si objednal ještě jedno Victoria Bitter. Z obchodů a bank proudili šedovlasí Řekové s orlími nosy, obrýlení Asiaté v tmavých oblecích, Holanďané a dlouhonohé rusovlasé dívky nepochybně britského původu. Všichni klusali, aby stihli autobus do Paramatta nebo podzemní dráhu na Bondi Junction. Obchodníci v krátkých kalhotách – typicky australský fenomén, jak mu objasnil Andrew – mířili dolů na nábřeží, aby se svezli trajektem na předměstí na severní straně zátoky Port Jackson.\n„Půjdeme do cirkusu! Je tady o kus výš v ulici a já jsem jednomu příteli slíbil, že za ním někdy zaskočím.\nA dneska je někdy, ne?“\nV The Powerhouse již zahájil malý cirkusový soubor odpolední představení zdarma pro nepočetné, ale mladé a nadšené publikum. Andrew Harrymu vysvětlil, že v této budově kdysi, v době, kdy v Sydney jezdily tramvaje, fungovala elektrárna a tramvajová vozovna. Nyní je z ní jakési moderní technické muzeum. Dvojice kyprých dívek právě ukončila nepříliš působivé číslo na visuté hrazdě, sklidila však velký a shovívavý potlesk.\nOdsouzenec byl vzápětí odveden na popraviště, kde mu – nadále za jásotu dětí – po spoustě křiku a řevu položili hlavu přímo pod čepel. Ozvalo se krátké zabubnování, čepel dopadla a k překvapení všech – Harryho nevyjímaje – odřízla monarchovi hlavu se zvukem, který připomínal ránu sekyrou v lese za jasného zimního rána. Hlava s nasazenou parukou odskočila a odkutálela se do košíku. Zhaslo světlo, a když se opět rozsvítilo, stál bezhlavý král v kuželu světla s vlastní hlavou pod paží. Nadšení dětí nyní nebralo konce. Paksvětlo znovu zhaslo, a jakmile se rozsvítilo podruhé, děkoval se již celý soubor. Představení bylo u konce.\nZatímco lidé proudili k východu, vydali se Andrew a Harry do zákulisí. V provizorní šatně se už umělci svlékali z kostýmů a smývali si líčidla.\n„Otto, seznam se s kamarádem z Norska," zvolal Andrew.\nOtočil se jeden obličej. Ludvík Šestnáctý vypadal bez paruky a s líčidly rozmazanými po obličeji poněkud méně majestátně. „Tuka The Indian!"\n„Harry, tohle je Otto Rechtnagel."\nOtto s elegantně prohnutým zápěstím nabídl Harrymu ručku a zatvářil se dotčeně, když se Harry, poněkud zmatený, spokojil s tím, že ji lehce stiskl.\n„No kiss, handsome? "\n„Otto se domnívá, že je žena. Žena urozeného původu," vysvětlil Andrew.\n„Blbost, Tuko. Otto ví dobře, že je muž. Vypadáte popleteně, mladý muži. Možná byste se rád přesvědčil?" Otto se perlivě zasmál dobře o oktávu výš.\n„Umí ten tvůj kamarád mluvit?"\n„Omlouvám se. Jmenuju se Harry..., ehm..., Holy. Moc pěkné číslo tamto. Pěkné kostýmy. Hodně... živé. A neobvyklé."\n„To číslo s Ludvíkem Šestnáctým? Neobvyklé? Právě naopak. To je stará klasika. Poprvé ho předvedla klaunská rodina Jandaschewských jen dva týdny po skutečné popravě v lednu 1793. Lidi to milují. Lidi vždycky milovali veřejné popravy. Víte, kolikrát ročně reprízují americké televizní stanice vraždu Kennedyho?"\n„Otto se považuje za dědice velkého Jandyho Jandaschewského," vysvětlil Andrew.\n„Vážně?" Proslulé klaunské rodiny nebyly právě Harryho specialitou.\n„Řekl bych, že tvůj kamarád není příliš v obraze, Tuko. Rodina Jandaschewských byla kočovná tlupa hudebních klaunů, kteří přišli do Austrálie po přelomu století a usadili se tu. Provozovali cirkus až do Jandyho smrti v roce 1971. Já jsem Jandyho poprvé viděl,\nkdyž mi bylo šest let. Od té doby jsem věděl, čím budu. A teď tím jsem."\n„Odkud se vy dva znáte?" zeptal se Harry. Andrew a Otto si vyměnili pohledy. Harry spatřil, jak jim cukly koutky úst, a pochopil, že šlápl vedle.\n„Chci tím jenom říct..., policista a klaun..., to není právě..."\n„To je dlouhá historie," odvětil Andrew. „Dá se ale říct, že jsme spolu vyrůstali. Otto by samozřejmě za kousek mé zadnice prodal vlastní matku, ale mě už od mládí zvláštně přitahovaly dívky a takové ty hnusné heterozáležitosti. Musela v tom být dědičnost a prostředí, nebo co myslíš, Otto?"\nAndrew se klokotavě zasmál a přitom se vyhnul dlani, jíž po něm Otto máchl.\n„Nemáš styl, nemáš peníze a svůj zadek dost přeceňuješ," zakvílel Otto. Harry se rozhlédl po ostatních ze souboru, avšak zdálo se, že ty nechává výstup zcela chladnými. Jedna z kyprých žen, které předtím cvičily na visuté hrazdě, na něj povzbudivě mrkla.\n„Harry a já jdeme dneska večer do The Albury. Půjdeš s námi?"\n„Víš dobře, Tuko, že už tam nechodím," odtušil Otto uraženě.\n„Taky bys to mohl překonat, Otto. Život jde přece dál."\n„Chceš tím říct, že životy všech ostatních jdou dál. Můj se teď, právě teď, zastavil. S láskou umírám i já." Otto si položil ruku přiměřeně teatrálně na čelo.\n„Navíc musím doma nejdřív nakrmit Waldorfa. Jeďte, možná za vámi přijdu později."\n„See you soon," rozloučil se Harry a poslušně přiložil rty k Ottově napřažené ruce.\n„Looking forward to it, Harry Handsome."\nVe chvíli, kdy projeli po Oxford Street v Paddingtonu a našli místo k zaparkování hned u parčíku, zapadlo slunce. „Green Park" stálo na ceduli, ale tráva byla sežehnutá dohněda a jediné, co tu bylo zelené, byl letohrádek uprostřed parku. Pod stromy ležel na trávníku muž s austrálskou krví. Oblečení měl roztrhané a byl tak špinavý, že byl spíš šedivý než černý. Jakmile spatřil Andrewa, pozvedl ruku jakoby na pozdrav, ale Andrew se tvářil, že ho nevidí.\nV The Albury bylo tak plno, že se museli skleněnými dveřmi protlačit. Harry se pak na několik vteřin zastavil a hltal výjev před sebou. Klientelu tu tvořila pestrá směs všemožných týpků s jasnou převahou mladých mužů: rockeři v sepraných džínách, yupíci v oblecích s hladce ulíznutými patkami, „umělci" s bradkou a bublinkami ve sklenicích, krásní kluci s bílými úsměvy a se světlými vlasy vyšisovanými sluncem a motorkáři – nebo jak prohlásil Andrew „the bikies" – v černé kůži. Uprostřed lokálu, u vlastního baru, byla v plném proudu show dlouhonohých polonahých žen v purpurových topech s hlubokými výstřihy. Poskakovaly tam a širokými, červeně namalovanými ústy mimicky doprovázely píseň Glorie Gaynor I Will Survive. Dívky se střídaly, ty, které v tomto čísle nevystupovaly, obsluhovaly hosty a přitom na ně mrkaly a otevřeně s nimi flirtovaly.\n„Pověz mi, jsme v tomhle městě jediní my dva normální?“ otázal se Harry, když se číšník vrátil s pivem a se sklenicí džusu.\n„V Sydney žije nejvyšší počet homosexuálů na světě hned po San Francisku,“ vysvětlil mu Andrew. „Australský venkov se nevyznačuje právě tolerancí vůči sexuálním odchylkám. A jakmile se začaly šířit zvěsti, kde je největší výběr, nelze se divit, že všichni teplí selští hošíci z celé Austrálie touží dostat se do Sydney. Mimochodem nejen z Austrálie, denně se do města valí\nteplouši z celého světa.“\nDošli k jinému baru v zadní části lokálu, kde Andrew zavolal na dívku za pultem. Byla k nim obrácená zády a měla nejzrzavější vlasy, jaké kdy Harry viděl. Sahaly jí až k zadním kapsám úzkých modrých džín, avšak nezakrývaly prohnutí zad a ladně zaoblené boky.\nDívka se otočila a usmála se na ně řadou perleťově bílých zubů v úzkém krásném obličeji s párem modrých očí a bezpočtem pih rozesetých po celé tváři. Neomluvitelné mrhání, pokud tohle není žena, pomyslel si Harry.\n„Any news about what happened?" zeptala se a to Harrymu stačilo, aby mohl konstatovat, že pravděpodobně mluví lépe švédsky než anglicky.\n„Kdysi jsem potkal jednoho starce," spustil Harry norsky. Dívka na něj překvapeně pohlédla.\n„Byl kapitánem na lodi v Amazonii. Po pouhých třech slovech, která pronesl portugalsky, jsem poznal, že je Švéd. Bydlel tam třicet let. A já neumím portugalsky ani slovo."\n„Je to vážně tak poznat?" zeptala se švédsky. Měla hluboký klidný hlas a mírně ráčkovala.\n„Melodie," odtušil Harry. „Té se nikdy nezbavíte."\n„Do you guys know each other? " Andrew si je skepticky prohlížel.\n„Ani nápad," odpověděla.\nA není to vlastně škoda? pomyslel si Harry v duchu.\n„Samozřejmě jsme si v práci povídaly, ale jinak jsem s Inger neudržovala žádné blízké kontakty, žila si většinou sama pro sebe. Máme tady v baru partu a občas jdeme na tah do města. Stávalo se, že se k nám přidala, ale nepatřila k nejhorlivějším. Když tu začala pracovat, právě se odstěhovala od nějakého týpka z Newtownu. To nejosobnější, co o ní vím, je, že už na ni byl ten vztah\nmoc dlouhý. Asi potřebovala nějaké nové podněty."\n„Víte, s kým se stýkala?" chtěl vědět Andrew.\n„Nebo někdo, kdo se podobá tomu anglickému komikovi…,ehm, Rowanu Atkinsonovi, tak se snad jmenuje, ne?“\n„Aha, vy máte na mysli Mr. Beana!“ pochopila Birgitta a opět se zasmála hlasem lesního ptáčka. Jen pokračuj, pomyslel si Harry.\n„Alexovi se Inger dost líbila, to ano. A nejenom Inger, většina dívek tady v baru kdysi musela čelit jeho zoufalým snahám. My ostatní mu říkáme Fiddler Ray. Na to s Mr. Beanem přišla Inger. Alex to nemá lehké, chudák. Je mu přes třicet, bydlí doma s matkou a nikam se vlastně nedostane. Ale jako šéf je hodný. A naprosto neškodný, pokud máte na mysli tohle.“\n„Nevíte, jestli se Inger nesetkala s někým, kdo by to…, ehm, v sobě měl?“\n„No, chodí sem spousta různých týpků. Všichni nejsou teplouši a několik si Inger všimlo, je moc pěkná. Byla. Ale nikdo zvláštní mě nenapadá. Jenom…“\n„Dočetl jsem se v hlášení, že Inger byla v práci ten večer, kdy předpokládáme, že ji zavraždili. Nevíte, jestli neměla po práci nějakou schůzku, nebo jestli mířila rovnou domů?“\n„Ten tasmánský čert,“ zamumlal Harry. Birgitta na něj tázavě pohlédla. „Její domácí má psa,“ dodal na vysvětlenou.\n„Asi ho musela uplácet, aby ji pustil se zdravou kůží dovnitř.“\n„Obávám se, že ne moc dobře,“ odpověděl Harry.\n„Oba jsou samozřejmě v šoku. A obviňují se, že ji sem nechali odjet. Zítra ráno bude do Norska odeslána rakev. Můžu vám opatřit adresu v Oslu, pokud byste chtěli na pohřeb nechat poslat květiny.“\n„V místě, jako je The Albury, není na smutek a vzpomínky moc prostoru,“ okomentoval to Andrew.\nHarry se zhluboka nadechl. Už svého rozhodnutí litoval, jenže bylo pozdě.\n„Neznáte tady ve městě nějakou dobrou thajskou restauraci?“\n„Jo, jedna je na Bent Street, v City. Víte, kde to je?\nPrý je hodně dobrá.“\nTohle tedy nevyznělo vůbec dobře, pomyslel si Harry. Navíc je to neprofesionální. Hodně neprofesionální. Birgitta odevzdaně zasténala, ale ne natolik odevzdaně, aby Harry nepochopil, že to je začátek. Navíc měl stále v paměti uložený ten její úsměv.\n„Vlastně proč ne? Mám volno ve středu. V devět hodin. A zvete mě, poldo.“\nTagy:ukázka, detektivka, severská detektivka, Harry Hole, nesbo\nzpět na přehled14.03.2013 12:00, Knihožrout\ndialektologické slovníkyalžírská dramata (francouzsky)tchaj-wanské rományonehotbookcestopisné rományOlšanské hřbitovyedukativnípamátníkyislandské rományválečné příběhynoirevelšské romány (anglicky)


Aprilia RS 660: atraktivní supersport × Motoforum.cz\nItalská novinka se tímto vrací do hry mezi sportovní motocykly ve střední objemové třídě. Vybavená špičkovou elektronikou, nízkou váhou, atraktivním výkonem a spojená s iniciály RS, které u Aprilie vždy doprovázejí ty nejlepší sportovní stroje, to je už nyní předzvěstí úspěchu. Ona totiž tahle RS 660 bude mnohem atraktivnější a cenově dostupnější pro více jezdců než litrové stroje, ale přesto jde stále v duchu designu Aprilia RSV4, který je velmi povedený.\nAerodynamicky tvarovaná kapotáž jasně dává najevo, do které kategorie tento stroj patří. Sportovní a dynamické tvary byly prioritou při návrhu celkového vzhledu motocyklu. Ovšem konstruktéři mysleli nejen na atraktivní design, ale také na to, aby kapotáž fungovala jak má, aby dokázala optimalizovat stabilitu při vysokých rychlostech, ochránila jezdce před tlakem vzduchu a odkláněla od něj horký vzduch od motoru.\nRS 660 je poháněna kapalinou chlazeným dvouválcem o zdvihovém objemu 660 ccm, který jsme si představili už vloni při odhalení konceptu Aprilia RS 660. Co jsme však neznali byl parametry výkonu, který je neuvěřitelných 100 koní při suché hmotnosti pouhých 169 kilogramů. To je v této objemové kategorii hodně atraktivní poměr výkonu ku váze. Snížit hmotnost se konstruktérům podařilo díky tomu, že motor je nosnou jednotkou rámu, který je stejně jako kyvná vidlice vyroben z lehké slitiny hliníku.\nKromě atraktivního designu si z modelu RSV4 přebrali i špičkovou elektroniku, ať už je to elektronické ovládání škrticích klapek ride-by-wire nebo platforma s šesti osami setrvačnosti, která umožňuje optimalizovat činnost elektronicky řízených asistenčních systémů APRC. Motocykl k tomu ještě nabízí náklonové ABS, kontrolu trakce, Wheelie Control, kontrolu brzdění motorem, tempomat a samozřejmě i obousměrné rychlé bezspojkové řazení. Na výběr budete mít z pěti přednastavených jízdních režimů, tři jsou určené na silnici a dva na okruh, Challenge pro zkušené jezdce, kteří využijí potenciál motocyklu a Time Attack, pro ty nejzkušenější piloty/závodníky, kde si můžete sami nastavit všechny elektronické systémy přesně podle vašich požadavků.\nDigitální barevný TFT displej s automatickým podsvícením v režimu den a noc vám nabízí dvě verze zobrazování a to Road nebo Track. Díky multimediální platformě Aprilia MIA můžete propojit váš smartphone s motocyklem a rozšířit si tak výběr o další funkce jako jsou hlasové hovory nebo navigace.\nVynikající je rovněž podvozek Kayaba s obrácenou přední 41 mm plně stavitelnou vidlicí. O bezpečné zastavení dvojice předních 320 mm kotoučů se vám postarají radiální brzdiče Bremba. Všechna světla používají technologii LED a přední trojitá mají i funkci přisvěcování v zatáčce Cornering Lights. Nabízet se bude ve dvou barevných variantách, černá s výraznými červenými doplňky a červená ve verzi Replica Reggiani z roku 1994 jako pocta slavnému modelu RS 250.


Ohromující smutek… kde se vzal? A z čeho pochází? – Fotostudio MADAM\nOhromující smutek… kde se vzal? A z čeho pochází?\nCítila jsem, jak mne skoro až ochromuje smutek. Rozléval se celým mým tělem a já vůbec nechápala, odkud přichází. Naštěstí jsem byla doma, syn si sám hrál v pokoji a tak jsem si lehla na postel, pustila si meditační hudbu a zaposlouchala se do svého nitra. Ucítila jsem, že by bylo asi nejlepší použít metodu EFT tapping, tak jsem začala. Kdo nezná tuto metodu, doporučuji to omrknout na webu. Na youtube je spousta návodů a pomocných videí, jak začít. Tato metoda byla vyvinuta pro lidi s PST – post traumatickým syndromem a je velice osvědčená ve velice rychlém propojení s vlastním tělem, přítomností a snížení stresového hormonu, kortisolu, v krvi – celém těle.\nZačala jsem tedy poklepávat na meridiány na svém těle a říkala si přitom intuitivně, co mi přicházelo. Nemohla jsem určit, odkud ten ohromující zármutek přichází, ale věděla jsem, že je jen potřeba být mu přítomna a naslouchat. Poslouchala jsem dál a nahlas říkala to, co mi přicházelo na mysl. Zatím to nebylo nic konkrétního a přesto jsem začínala cítit slzy stékající po mých tvářích a jednu vlnu za druhou, jak se ten smutek proléval mým tělem. Nevytvořila jsem však resitenci a nechala volně vše plynout. Asi po 5 minutách najednou přijel synek k mé posteli a řekl mi, že chce obejmout. V plné síle mne ohromil vhled – odpověď na to, proč cítím takový smutek. Obejmula jsem ho a držela, on mne začal lehtat, jen tak jemně a mile. A já si v plné míře začínala uvědomovat, že ten smutek pochází z vědomí, že můj muž koupil letenku pro sebe a Elije na léto do USA. Já s nimi nepojedu. I přesto, že to byl můj nápad – z mnoha důvodů – cítila jsem obrovskou bolest, že bude hlavně můj syn tak daleko a dlouho ode mne. Zatím jsem od něho byla nejdéle pryč týden. A teď bude pryč celý měsíc.\nJak úžasné a vnímavé to dítě je. Jsem tak vděčná, že si mne vybral jako svou průvodkyni tímto životem. Je to pro mne obrovská pocta. Takové zrcadlo a učitel. A navíc extrémně vnímavý a citlivý, když jsem potřebovala, přiběhl z vedlejší místnosti, aby mi svou přítomností zvědomil můj smutek. Jak dokonalé a úžasné.\nKdyž si zase odběhl hrát, napadlo mne také, že součástí mého smutku je pocit provinilosti, že nejsem dobrá matka, protože ho posílám tak daleko ode mne. A i když jsem si myslela, že jsem se už vymanila z pocitů: Co by tomu řekli lidi – anebo co si o mně pomyslí, tento pocit se mi také vkradl do mysli. Jen být přítomná a vnímat. Obejmula jsem samu sebe a chvíli spočinula v tom obětí, sounáležitosti a pokory. Jak málo stačí, abychom se probrali a mohli jít dál, neoslabeni, ale posíleni. Děkuji za tento moment, děkuji, že mohu vnímat, co se se mnou děje a že znám tolik možností, jak mohu být přítomna svým pocitům. Ne vždy jsem ochotná se vrhnout přímo do té propasti mé mysli. Dnes jsem byla statečná a pozorná. A výsledek je, že jsem o tom hned napsala svůj popis a doufám, že třeba pomůže i někomu jinému. Teď se cítím mnohem lehčí a klidnější. Jak málo stačilo. A nezabralo to ani mnoho času. Lepší, než zajíst tento pocit jídlem (což jsem se naučila v US a dělala příliš mnoho let). Dnes ráno jsem si zameditovala a včera byla u kamarádky, se kterou jsme probraly spoustu hlubokých témat a tak cítím, že jsem proto měla mnoho síly a energie nespadnout do naučeného vzorce, ale postavila jsem se do svého středu a čelila té bouři, která se kolem mne rozproudila 🙂


Chraňte svůj domov - DEFENDIT SECURITY s.r.o.\nSprávně navržený systém může i pomáhat.\nZabezpečovací systémy nemusí sloužit pouze k zabezpečení proti vloupání, ale umí otevírat brány, garážová vrata, ovládají zavlažování, regulují topení a májí i jiné vychytávky.\nHlavní stránkaChraňte svůj domov\nOdjíždíte pravidelně pryč a necháváte ji samotnou někde na samotě u lesa či u jezera? Chcete-li se vyhnout nepříjemným překvapením při návratu zpět, zabezpečíme vám chaloupku tak, aby na ní nikdo neloupal perníček.\nKdo by nechtěl mít svůj dům pod ochranou? Zabezpečením vyřešíte nejen ochranu proti vloupání, požáru nebo úniku vody či plynu. Můžete zjistit, kdo vám chodí do bazénu, kdo se v noci pohybuje po zahradě nebo koho zajímá co máte v garáži.\nSpolečenstvím vlastníků a majitelům bytových domů nabízíme řešení sdílených zabezpečovacích systémů, které zajistí bezpečí společných prostor, bytových jednotek, skladovacích kójí i garáží, pro všechny nájemníky v domě.\n7 krokůpro zabezpečený domov\nDefinice předmětu střežení\nVíte přesně, co chcete zabezpečit a proti jakému riziku? Správně definované oblasti pro zabezpečení jsou klíčem ke správnému návrhu zabezpečovacího systému.\nSeznamte se s dostupnými technologiemi\nNechte si předvést, čím se liší jednotlivé zabezpečovací systémy. Vyzkoušejte si jejich ovládání a jednotlivé funkce před tím, než se rozhodnete pro určitého výrobce a konkrétní typ.\nPotkejte se s našimi technickými poradci a nechte si zpracovat návrh zabezpečovacího systému přímo na místě. Využijte příležitosti bezplatné osobní konzultace v předem domluveném termínu.\nObchodování a realizační podmínky\nNaší obchodní zástupci s vámi dořeší smluvní dokumentaci a navrhnou vám termín pro vlastní realizaci. Zvolte si termín realizace, který bude nejlépe odpovídat vaším možnostem.\nPředání systému doprovází základní školení uživatelů, předání přístupových hesel a manuálů pro spravnou obsluhu jednotlivých funkcí. V případě potřeby je možné školení kdykoliv opakovat.\nPokud budete požadovat zajištění reakce na případný alarm či poruchu vašeho zabezpečovacího systému, zvolte si z našich tarifů takový, který vám bude nejvíce vyhovovat.\nPro zajištění spolehlivé funkčnosti doporučujeme systém alespoň jednou ročně zkontrolovat prostřednictvím servisního technika, který provede výměnu akumulátoru a funkční zkoušky.\nZajistíme pravidelné periodické prohlídky a servisní činnosti nezbytné pro správné fungování vašeho zabezpečovacího systému. Nastane-li přece jen porucha, přijedeme a problém vyřešíme.\nREAKCE NA POPLACH\nPro případ poplachu, poruchy nebo celkového výpadku zabezpečovacího systému, existuje nejlepší možná reakce. My máme tyto scénáře předem připravené a vždy přesně víme, jak reagovat. S námi to vy, můžete pustit z hlavy.\nS nástupem stáří přichází i mnoho doprovodných indispozic a onemocnění, která ohrožují seniory kolem nás. Problém je, že mnohdy volání o pomoc dorazí pozdě nebo nedorazí vůbec.\nCHRÁNIT SVÉ BLÍZKÉ\nVaše podnikání je vaše živobytí. S námi snížíte riziko dopadu emocionálních a finančních škod způsobených vloupáním a požárem - nemluvě o dalších škodách způsobených jejich následkem.\nCHRÁNIT SVOU FIRMU\nNabízíme kvalitní služby za férové ceny. Stojíme si za tím, čím jsme.\nJsme pojištěni ve výši 20.000.000,- Kč.\nNepropásneme poplach nebo poruchu.


Počítačové hry, které mohou ublížit. Realita nebo zbytečný stres? | Rodina a děti | Femina.cz\nKdy pustit svoje dítě k počítači? Ideální věk neexistuje... Pomóc! Neshodneme se ve výchově dětí. 5 tipů na svačiny, které děti budou bavit Počítačové hry, které mohou ublížit. Realita nebo zbytečný stres?\nMagazín: Rodina a děti | autor: Dorotka G. | vydáno 19. 12. 2013\tKomentáře\nPřed týdnem za mnou přišel náš sedmiletý syn a vesele nad sebou mával pytlem, který měl dát původně do koše: „Mami?! Já si z toho pytle udělám padák a skočím z balkonu.“ Vytřeštila jsem na něj oči, nejen proto, že bydlíme v předposledním poschodí vysokého paneláku. „Zbláznil ses?! Chceš se zabít?!“ „Nezabiju,“ prohlásil sebevědomě můj syn. „Mám přece dva životy.“ Tím mě doslova uzemnil.\nChvíli jsem jen lapala po dechu a pak nastoupilo dlouhé vysvětlování a ujišťování, že život má rozhodně jen jeden. Synek mě poslouchal, koulel očima nad mým zuřivým výrazem a nakonec mi řekl, že si dělal legraci. Nechápala jsem to. Nic vtipného mi na tom nepřišlo a taky jsem mu to dala patřičně najevo. Nicméně nebylo to poprvé, co jsem se s podobným přístupem u dětí setkala.\nZavaleni počítačovými hrami se převtělují až příliš často do svých pohyblivých virtuálních hrdinů. A je jedno, jestli je to nějaká krvavá střílečka nebo obyčejná dětská hra s odpalováním míčku proti zdi. Ačkoliv se všemožně snažíme, aby hrál jen hry úměrné jeho věku, nejlépe s nějakou výukou, neubráníme se tomu. I v dětských hrách se potkáte se třemi životy, nebo odpalovacími rampami, jak chcete.\nMezi kamarády pak pochytí další a další. U bratrance koukal s pusou dokořán na to, jak hraje nějakou střílečku, kde krev stříkala na všechny strany. Když jsem ho od toho vyhnala, cítil se hrozně dotčeně a prohlásil, že on nic nesmí a všichni ostatní smějí. V tomhle jsem nekompromisní, prostě střílečky mi nesmějí přes práh. Pokud je hra chytrá, naučná a zábavná, ráda si ji s ním i zahraju. Jenže...\nChodí v ponožkách a mluví sprostě. (Ne)vážné důvody ženské nevěry!Ze začátku prkotina jenže na konci možná hlavní důvod, proč vás váš stávající partner už nepřitah...\nVysvětlujte sedmiletému capartovi, proč kluci ze třídy můžou hrát hry, kde je krev, a on ne. Stejný problém řeší kamarádka, ale s televizí. Její syn, stejně starý jako náš, už odmalička miluje nejrůznější drastické filmy. Jako pětiletý si zamiloval Piráty z Karibiku, při kterých já měla tendenci občas vyjeknout leknutím nad propracovanými kostýmy pirátů. Mumie je pro něj kultovní film a dětské pohádky mu nic neříkají. Zajímají ho roboti, války a zase roboti. Ve škole pak s kluky probírají, jak ten a ten úžasně zvládnul zmasakrovat celou planetu, a připadá jim to neskutečně zábavné.\nTomu také dopovídají jejich hry. Kolem baráku lítají s obrovskými meči nebo klacky, podle toho, co je zrovna po ruce, a vyřvávají jako na lesy: „Ty prašivý, všivý kojote, já tě zabiju a s tebou celou tvojí zpropadenou famílii!“\nS tímhle se asi nikdy nesmířím. Je to prostě něco, co se mi příčí a co mi vadí. Jenže když od toho budu syna přehnaně chránit, bude ve škole za hlupáka, a když mu to povolím, zkreslím jeho vidění světa do toho ošklivého, válečného a plného soubojů, kde je normální mít tři životy.\nJe to na nás rodičích, abychom své děti vedli a pomohli jim najít i vhodnou zábavu, ale daří se nám to vždycky? Co myslíte?\nlepší než střílečky (reakcí: 0)\nhry, netolismus, závislost.. (reakcí: 0)\nDrastické filmy? (reakcí: 0)\nZábavný kvíz: Jak dobře znáš současné komediální seriály?\tZábavný kvíz: Znáš nejslavnější milenecké dvojice? Stojí za hřích


FIRMY - Instituce a úřady - Pardubice\nFolklórní soubor Lipka byl založen v roce 2007 při Kulturním centru v Pardubicích bývalými členy pardubických dětských folklórních souborů. V sou...\n# sme kvalitní soukromá střední škola v klidné části Pardubic, # poskytujeme dva perspektivní obory: * Správce informačních systémů - prog...\nNabízíme studijní obory: Gymnázium - živé jazyky (novinka), Ekonomické lyceum, Informatika v ekonomice, Obchodní akademie, VOŠ finance a daně. Dále nabízíme pomaturitní kurzy cizích jazyků s denní výukou. Vyšší odborná škola, obor finance a daně.\nJsme soukromá střední odborná škola zajišťující výuku čtyřletých a pětiletých oborů informační technologie a podnikatel, s možností dálkového studia\nNabídka služeb sportovních areálů a stadionů.\nProvádíme sdružování regionálních fotbalových klubů a organizování zápasů.\nZajištění sportovních areálů.\nZajištění cvičení pro ženy a rodiče s dětmi.\nOrientuje se na zajišťování celoživotního vzdělávání.\nProvádíme podporu a napomáhání rozvoje tělesné výchovy a sportu široké veřejnosti.\nOrganizačně, administrativně a ekonomicky podporujeme činnost sdružených spolků, prosazuje a chrání jejich společné zájmy a práva.\nNabízíme náboženská setkání a programy pro děti i mládež.\nNabídka bohoslužeb a duchovních setkání.\nProvozujeme sdružení profesně a zájmově blízkých neziskových organizací pro pořádání každoroční letecké události.\nProvozujeme jízdu na kolečkových bruslích.\nPoskytujeme podporu regionálního podnikání, celní poradenství a pomoc při vyřizování vývozních dokumentů. Poskytujeme služby CzechPOINT, kontaktní místo elektronického mýtného MÝTO CZ, Informační místa pro podnikatele.\n# dbytové a hospodářské družstvo Pardubice, založené v roce 2000 a v témže roce zapsané v obchodním rejstříku v Hradci Králové je organizace, ...\nDůvodem založení bylo ustavit jednotnou a silnou organizaci výrobců a producentů vepřového masa, která bude mít zprostředkovanou sílu na trhu a bude...\nProvoz základní školy pro 50 žáků s družinou a jídelnou.\nVolná pracovní místa na úřadu práce v Pardubicích, seznam nabídek zaměstnání s možností výběru konkrétní pozice. Výběr nabídek zaměstnání z okresu Pardubice - práce v Holicích, Přelouči a dalších obcích, výběr práce v okolních okresech.\nZabýváme se krajinou ekologií, která spočívá v šetrném plánování a tvorbě krajiny. Na seminářích a exkurzích zvyšujeme znalost členů i veřejnosti o environmentální problematice. Ulice\n„o.s.“ ADMIN ČR je občanské sdružení Asociace domovů mládeže a internátů České republiky Jeho hlavním cílem je přispívat k rozvoji úrovně výchovné práce výše uvedených školských ubytovacích zařízení v oblasti metodické, odborné, organizační a legislativní.\nExplosia a.s. je výrobní a obchodní společností působící především v oblasti výroby výbušnin a služeb spojených s aplikací energetických mater...\nZemědělský svaz je sdružení zemědělských společností, zemědělských a odbytových družstev, zemědělců a dalších podnikatelů, jejichž podnikání je zaměřeno na zemědělství.\nÚřady a instituce v okresu Hradec Králové\nÚřady a instituce v okresu Rychnov nad Kněžnou\nÚřady a instituce v okresu Kutná Hora


Kalousek: naše dary nejsou skandální – Novinky.cz\nKalousek: naše dary nejsou skandální\nZakladatel TOP 09 Miroslav Kalousek se ohradil proti nařčení, že přijal miliónové dary od kontroverzních osob. Server Aktuálně v pátek přišel s informací, že brněnský veterinář a většinový vlastník firmy Orgapol Dušan Novotný, který TOP 09 v červenci daroval 11 miliónů, se soudí se státem o 70 miliónů, kvůli údajné chybě finančního úřadu.\npátek 2. října 2009, 16:51 - Praha\nDalším podezřelým darem by podle serveru mělo být milión korun od slovinského manažera banky LB Štefana Loncnara, který poskytl v roce 2004 úvěr Setuze, kterou v té době většinově vlastnil mafiánský boss František Mrázek.\nInformací se chytila ČSSD a uspořádala tiskovou konferenci, na které místopředseda Sněmovny Lubomír Zaorálek Kalouska vyzval, aby se vzdal mandátu. [celá zpráva]\nKalousek na výzvu ČSSD reagoval slovy. „Já nemohu bránit panu místopředsedovi Zaorálkovi se zesměšňovat, ale proč se mám zesměšňovat sám.“\nKalousek reaguje na kritiku dárců TOP 09 (Stream)\nKalousek považuje obě informace za účelové skandalizování jeho strany i jmen sponzorů.\nNovotného podle svých slov osobně nezná a v jeho prospěch mluví i to, že jako ministr financí odmítl vyplatit náhradu škody, kterou firma Orgapol vyžadovala v mimosoudním vyrovnání a spor poslal k prošetření soudu.\n„Pokud by existovala jakákoliv účelová vazba mezi tehdejším ministrem financí a doktorem Dušanem Novotným, nebylo by nic snazšího, než na mimosoudní vyrovnání přistoupit a požadovanou částku vyplatit,“ uvedl Kalousek.\nVyjádření Novotného se nepodařilo sehnat, jelikož odcestoval do zahraničí.\nNovotný prý nechce bipolární soudržnost\n„Motivy Dušana Novotného (proč TOP 09 sponzoroval) mi byly tlumočeny mými kolegy, a jsou jednoduché. Nepřeje si jako podnikatel v této zemi bipolární soudržnost dvou velkých stran a fandí jiné alternativě,“ řekl Kalousek.\nSpojitost mezi Loncnarem a Mrázkem Kalousek odmítá s tím, že Loncnar jako manažer banky standardně poskytl Setuze úvěr jako řada jiných finančních podniků. „V duchu této logiky by mohl být skandalizován každý manažer zemědělského podniku, který Setuze v té době prodal řepku,“ uvedl Kalousek. Dodal, že navíc v té době Setuzu z třetiny vlastnil stát.


Respirátory a roušky uvolněných vládních rezerv - Oficiální stránky Město Luby\nRespirátory a roušky uvolněných...\nV posledních dnech se množí dotazy občanů, k respirátorům a rouškám, které byly vládou poslány do postižených okresů Cheb, Sokolov a Trutnov a jsou určeny pro jeho obyvatele.\nK nám do Lubů bylo přiděleno 6.000 ks chirurgických roušek a 130 ks respirátorů určených pro mateřskou školu a 120 ks respirátorů určených pro základní školu, tedy pro občany nebyl poslán žádný respirátor. Tyto ochranné prostředky jsme si mohli vyzvednout v Chebu v pondělí v odpoledních hodinách.\nPo zjištění, že pro naše občany nejsou určeny žádné respirátory, jsme sami objednali 2.400 ks respirátorů ochrany FPP 2 české výroby. Ihned, jakmile nám budou tyto respirátory doručeny poštou, budeme je distribuovat všem občanům starších 6 let do schránek, v počtu dvou respirátorů a tří roušek na občana. Předpoklad je, že by to tak mohlo být tento pátek 19.2.2021.\nDatum vložení: 17. 2. 2021 16:07\nDatum poslední aktualizace: 17. 2. 2021 16:15\nAutor: Ing. Vladimír Vorm\nstředa 22. 9. slabý déšť 12/5 °C


Aktuální nabídka dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující komerční nemovitosti Věžovatá Pláně, a to komerční nemovitosti na prodej Věžovatá Pláně, pronájem komerční nemovitosti Věžovatá Pláně, dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii komerční nemovitosti k dražbě Věžovatá Pláně nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Věžovatá Pláně, komerční nemovitosti na prodej Věžovatá Pláně, pronájem komerční nemovitosti Věžovatá Pláně, dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně.\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro komerční nemovitosti Věžovatá Pláně, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně ?\nPokud jste v této kategorii dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně. Určitě lépe naleznete dražby komerčních nemovitostí Věžovatá Pláně, který hledáte.


Stavíme dům I. - Jak to celé začalo - Brunettie\nTerez / Březen 24, 2019\nMusím říct, že mě moc těší váš zájem ohledně našeho baráčku, jak stavíme, jak jsme pokročili, s kým stavíme apod. Protože já, jakožto městská holka z bytu, jsem si nikdy dost dobře neuměla představit, jaké to je stavět dům. Představovala jsem si, že si jednoduše vybereme pozemek, řekneme chceme ten dům takhle a takhle, přijede firma, postaví pár stěn a střechu a je hotovo. No, tohle jsem si myslela alespoň ze začátku, když jsme se poprvé o splnění našeho snu začali bavit vážně. Teď už mám ty zkreslené představy dávno rozbité. Ale to hodně předbíhám, protože bych vám dnes chtěla říct, jak to vlastně celé začalo…\nTo, že je naší snem mít jednou vlastní dům se zahradou a se psem jsme věděli s Péťou už od začátku vztahu. Vlastně ne, věděli jsme to ještě předtím, než jsme spolu vůbec začali randit. Vzpomínám si na ty dlouhé procházky po Praze a prosezené hodiny na lavičce před prací a snění o tom, jak bude vypadat ložnice, dětský pokoj, jakou budeme mít kuchyň a co dobrého si tam uvaříme. Oba jsme velcí snílci, takže jsme to vše viděli tak reálně, tak živě, že bylo tak snadné tomu uvěřit. Ale realita byla tenkrát úplně jiná. Začali jsme spolu chodit, ani jsme spolu nebydleli, já pracovala brigádně na recepci a dodělávala si školu, Péťa měl čerstvě po. Takže žádat nebo v konečném důsledku dostat hypotéku bylo pro nás v té době nemyslitelné. Ale to nás nezastavilo. Barvitě jsme si popisovali své představy, na oko se hádali o tom, jakou barvu bude mít sedačka a představovali si sami sebe u krbu při dlouhých zimních večerech.\nAle čas se posunul, my spolu začali po roce vztahu bydlet v nádherné čtvrti a užívali jsme si jeden druhého. To, že máme vlastní domáctnost, soukromí, a že jsme prostě jen spolu. Po nějakém čase už nám to ale přestávalo stačit. Pořád dokola jsme se v myšlenkách vraceli k tomu našemu snu, k domečku se zahradou, bazénem, dětským smíchem a vůní domácí kuchyně. Idylka. A protože nás tahle představa nabadala čím dál častěji a my si s Péťou začínali uvědomovat, že jsme v sobě opravdu našli spřízněnou duši a že spolu chceme být napořád, otázka hypotéky nás začala pálit čím dál tím víc. Já jsem dodělala inženýra, našla jsem si stabilní práci a zdálo se, že podmínky jsou ideální. Úplně si vybavuju, jak jednou přišel Péťa večer z práce, sedl si vedle mě a řekl mi, že o tom po cestě hodně přemýšlel a že si myslí, že bysme do toho měli jít. Teď. Že není na co čekat, že život je hrozně krátký na pochyby a že celý proces bude stejně trvat dlouho…No, to jsme tenkrát nevěděli, jak dlouhý opravdu bude.\nA já řekla ano. Šli jsme do toho.\nZačali jsme hledat banky, které by nám hypotéku daly, můj Pinterest se proměnil z inspirace o oblečení a vlasech na home design, na maličkosti a detaily v interiéru, na zahradnické potřeby a na hromadu různých stylů, ze kterých jsme si neuměli vybrat. Všechno vypadalo tak báječně, konečně se to, o čem jsme mluvili tolik měsíců, stávalo realitou a já jsem si malovala, jak za chvilku budeme bydlet. Budeme mít konečně něco svého…\nNo a pak přišla ledová sprcha. Na jedné z mnoha schůzek ohledně hypotéky nám bylo řečeno, že s našimi statusy dosáhneme maximálně na polovinu částky, kterou jsme si propočítali, že budeme potřebovat. Že nám žádná banka nic víc nedá a že si tedy máme počkat na další zdaňovací období. Bylo to jako když do mě uhodí. Najednou se to všechno sesypalo na hromadu a my odcházeli jak spráskaní psi. Nepromluvili jsme spolu celou cestu domů. Ať už jsme prošli jakýmkoliv serverem nebo bankou, odpověď byla pořád stejná a nám nezbývalo, než čekat. Byl říjen 2017…\nTeď, když se na to zpětně dívám, je neuvěřitelné, kolik uteklo času, jakou cestu jsme ušli a že ještě stále nejsme (ani zdaleka) u cíle. Kdo si tím celým procesem neprošel, ani zdaleka neví, jak náročné a stresové období to je. Kolik překážek se vám staví do cesty. Kolik papíru musíte vyplnit, na kolika úřadech si musíte vystát frontu. Kolik peněz to celé stojí vůbec poprvé kopnout. A právě ze všech těhle důvodů jsme se s Péťou rozhodli, že vás celým naším procesem provedeme. Že vám ukážeme tu reálnou stránku stavění si domu, že to není jen o hezkých fotkách a úsměvech, ale o vytrvání a odhodlání. Z vašich zpráv vím, že spousta z vás je přesně v té fázi, jako popisuji v tomhle článku, a i to je důvod, proč vám chci všechno říct/napsat/natočit…abyste se mohli poučit z našich chyb, ušetřili si díky našim radám trochu času a hledání, připravili si všechny podklady a nemuseli je složitě dokládat a především si vybrali ty správné partnery, kteří vám ten váš sen postaví.\nBudu proto moc ráda, když mi tady do komentářů nebo do highlights na IG ,,HOUSE“ napíšete, co všechno by vás kolem domu zajímalo, kolem hypotéky, papírování atd. Protože hypotéka je věc, o které budu psát v druhém díle. 🙂 A že to nebyla sranda, to vám můžu prozradit už teď.\nStavíme dům II. – Hypotéka\nPrevious Post Kde jsem právě teď?\nNext Post Proč letíme (zase) na Bali?\nBřezen 24, 2019 / 8:31 pm\nAhoj, zajimalo by me, jak jste si vybrali misto pozemku a jak dlouho budes dojizdet do Prahy? Auto je asi v takovem pripade potreba.\nDuben 5, 2019 / 1:05 pm\nAhoj Sandro, i o tomhle bude jeden ze samostatných článků, protože vybrat si pozemek v okolí Prahy není zas tak jednoduché. :/\nDuben 4, 2019 / 6:31 am\ntak na tieto články sa veľmi teším 🙂 nás to tiež o nejaké dva roky čaká..ale pripraviť sa na to treba už dopredu\nDěkuju moc! 🙂 Přesně jak píšeš, ono rok sem, rok tam, najednou to hrozně uteče. 🙂\nKvěten 21, 2019 / 8:31 pm\nMoc ráda čtu Tvůj blog. Každopádně ohledně hypotéky by mě zajímalo víceméně téměř vše, podmínky pro získání apod.:)\nJinak Tobě i Petrovi přeju, abyste se co nejdříve dočkali vytouženého cíle 🙂 měj se hezky\nSrpen 17, 2019 / 7:32 am\nTerezko, moc děkuji za popsání (prozatímního) začátku všeho, co se týká stavění a hypotéky. 🙂 S přítelem jsme tuto záležitost ohledně bydlení také začali pomalu řešit a zatím jsme ve fázi inspirace a shánění rad, co a jak je nejlepší. Ta reálná část, kdy do toho člověk opravdu praští a začne to řešit s úřady a bankou, teprve přijde. Jsem na to celé zvědavá a když sbíráme veškeré rady a tipy, není to teda vůbec jednoduché, přesně jak to popisuješ. Přeji Vám pevné nervy, spoustu štěstí a hlavně držte při sobě! 🙂\nInstagram | 26138\nYouTube | 49600


Převodové oleje Převodové oleje pro automatické převodovky Olej FORD a GM | MPA\nPřevodové oleje Převodové oleje pro automatické převodovky Olej FORD a GM\nZde naleznete speciální převodové olejů pro automatické převodovky dle specifikace FORD M2C-33F/G a GM Type A Suffix A. Jde o speciální multifunkční hydraulické kapaliny, které se používají nejen pro automatické převodovky, ale také pro posilovače řízení (servo) a některé hydraulické systémy. Tyto kapaliny jsou většinou zabarveny do červena a jsou vhodné do systémů používaných v osobních i nákladních vozech, zemědělských a stavebních strojích, autobusech apod. Naleznete zde produkty od výrobců TOTAL. Ropný koncern TOTAL Lubrifiants patří mezi vůbec největší olejářské společnosti na světě, který vyrábí pod značkami TOTAL nebo ELF stovky vysoce kvalitních maziv.\nOlej FORD a GM\n› Shop › Převodové oleje › Převodové oleje Převodové oleje pro automatické převodovky › Převodové oleje Převodové oleje pro automatické převodovky - Převodové oleje Převodové oleje pro automatické převodovky Olej FORD a GM


Plavčík projekt\tPředpisy CCAA Prosince 15 2006\t Zobrazeno: 6371\nVyhláška 30 / 2019 upravující používání a instalaci defibrilátorů ve aragonském společenství\nVyhláška 30 / 2019 z 12 z února 2019 vydaná vládou Aragonské, která upravuje používání a povinnost instalovat automatické externí defibrilátory (DEA) a poloautomatické (DESA) v nehygienických zařízeních. Tato vyhláška ruší předchozí a přidává některé povinnosti ve vztahu k předchozí.\nNakonec objasňuje podrobnosti dokumentace, která má být dodána za účelem registrace instalace nového defibrilátoru nebo úpravy stávajícího, a přidává některé body, jako je umístění na viditelném a přístupném místě, potřebné značení atd. Kromě odkazu na defibrilátory, které jsou na veřejných komunikacích nebo ve vozidlech.\nPodle této vyhlášky 30 / 2019 z 12 z února je nucena instalovat defibrilátor v následujících prostorech:\nSTÁHNOUT NAŘÍZENÍ upravující použití automatických externích defibrilátorů v Aragonii


Náušnice z nerezové oceli s broušeným kamínkem - Stoklasa - BEXIS.cz\n1 crystal Odešleme do 22. 01.\n2 Crystal Vitrail Medium AB Odešleme do 22. 01.\n- Vyberte - 1 crystal - Odešleme do 22. 01. (Na objednávku) 2 Crystal Vitrail Medium AB - Odešleme do 22. 01. (Na objednávku)\nZatím žádné recenze či příspěvky k produktu Náušnice z nerezové oceli s broušeným kamínkem nejsou.\nplatina Odešleme do 22. 01.\n1 platina květ Odešleme do 22. 01.\nplatina Skladem, odesíláme do 20. 01.\n2 starorůžová Odešleme do 22. 01.\n1 crystal vločka Odešleme do 22. 01.\ncrystal Odešleme do 22. 01.\n1 platina Odešleme do 22. 01.\nbílá perleť Odešleme do 22. 01.\n1 bílá Odešleme do 22. 01.\n3 modrá ledová Odešleme do 22. 01.\n4 antracit Odešleme do 22. 01.\n1 crystal motýl Odešleme do 22. 01.\n2 crystal Love Odešleme do 22. 01.\n2 platina Skladem, odesíláme do 20. 01.\nNebojte se koupit zboží: Náušnice z nerezové oceli s broušeným kamínkem z Bexis.cz! Proč?\nProtože koupíte-li právě teď "Náušnice z nerezové oceli s broušeným kamínkem" nemusíte bát, když se Vám zboží Náušnice z nerezové oceli s broušeným kamínkem nebude líbit, nebo nebude správně sedět. Můžete odstoupit od smlouvy do 14 dnů nebo produkt "Náušnice z nerezové oceli s broušeným kamínkem" vyměnit za jiné zboží. Máme první výměnu zdarma.\n5 Polignac Skladem, odesíláme do 20. 01.\n8 modrá hydro Skladem, odesíláme do 20. 01.\n11 růžová stř. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n1 modrá tyrkys Skladem, odesíláme do 20. 01.\n2 fialová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n3 modrá královská Skladem, odesíláme do 20. 01.\n4 červená Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 zelená sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n6 růžová ostrá Skladem, odesíláme do 20. 01.\n3 růžová malinová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n3 modrá pařížská Skladem, odesíláme do 20. 01.\n4 šedá holubí Skladem, odesíláme do 20. 01.\n3 tyrkys sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n11 tyrkys Skladem, odesíláme do 20. 01.\n1 šedá Skladem, odesíláme do 20. 01.\n8 hnědá Skladem, odesíláme do 20. 01.\n1 lososová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n4 zelená past.sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 tyrkys Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 béžová tm. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n1 stříbrná sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n2 viz foto Skladem, odesíláme do 20. 01.\n3 béžová sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 červená tm. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n10 hnědá čokoládová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n11 zelená smaragdová Odešleme do 22. 01.\n14 šedá Skladem, odesíláme do 20. 01.\n17 růžová korálová Odešleme do 22. 01.\n18 hnědá sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n19 hnědá srnčí Skladem, odesíláme do 20. 01.\n28 bordó Odešleme do 22. 01.\n30 šedá uhlová Odešleme do 22. 01.\n31 starorůžová sv. Odešleme do 22. 01.\n32 hnědá písková Skladem, odesíláme do 20. 01.\n35 šedá sv. Odešleme do 22. 01.\n4 červená sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n3 žlutá narcisová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 zelená elektrická Skladem, odesíláme do 20. 01.\n8 modrá pomněnková Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 hnědá Skladem, odesíláme do 20. 01.\n6 oranžová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n7 žlutá Skladem, odesíláme do 20. 01.\n8 zelená jedle Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 cyklámenová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n5 červená Skladem, odesíláme do 20. 01.\n6 fialová sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n7 bílá mléčná Odešleme do 22. 01.\n8 krémová sv. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n8 krémová sv. Odešleme do 22. 01.\n9 tyrkys Odešleme do 22. 01.\n9 tyrkysová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n11 růžová lasturová Skladem, odesíláme do 20. 01.\n12 fuchsiová tm. Skladem, odesíláme do 20. 01.\n12 fuchsiová tm. Odešleme do 22. 01.\n15 červená jahoda Skladem, odesíláme do 20. 01.\n20 šedá sv. Odešleme do 22. 01.\n21 starorůžová sv. Odešleme do 22. 01.


Obama vzdal poctu Emilu Kapaunovi, kaplanovi s českými kořeny\nZa "ohromující" označil americký prezident Barack Obama dramatický životní příběh kaplana americké armády Emila Kapauna, který z rozhodnutí Kongresu posmrtně obdržel Medaili cti, nejvyšší americké vojenské vyznamenání. Římskokatolický kněz s českými kořeny doprovázel americké vojáky v korejské válce a zemřel v roce 1951 ve věku 35 let v severokorejském zajetí. "V jeho osobě nalézám hodnoty svých předků, kteří vyznávali poctivost, službu a tvrdou práci," řekl prezident. "Kapaun jako kněz nikdy nevystřelil, ale užíval nejsilnější zbraň ze všech - lásku ke svým bojovým bratrům." Slavnostního ceremoniálu v Bílém domě se zúčastnili vysocí důstojníci americké armády, veteráni korejské války, zástupci katolické církve a představitelé státu Kansas, kde Kapaun vyrůstal ve městě Pilsen. Medaili cti převzal synovec vyznamenaného Ray Kapaun. Podle některých amerických médií je Kapaun kandidátem na svatořečení. Římskokatolická církev ho v roce 1993 označila za "služebníka Božího", což je prvním stupněm kanonizačního procesu. Vatikán údajně zkoumá, zda některý z Kapaunových skutků při péči o nemocné nelze označit za zázrak.\nNečas v HN: sKarty jsou třikrát předražené\nsKarty jsou až třikrát předražené. Vydělává na nich už jen firma, která dodává platební systém pro Českou spořitelnu (ČS), které ministerstvo práce a sociálních věcí (MPSV) správu celého projektu svěřilo. V rozhovoru pro Hospodářské noviny (HN) to řekl premiér Petr Nečas (ODS). Z projektu nemá prospěch stát, úřady práce ani ČS. Je to buď politikaření ze strany TOP 09, nebo je za tím něco většího, míní premiér. "Když si budete chtít pořídit kartu, tak ji seženete standardně za 80 korun, firma ji dodává za 240 korun. Běžná cena v Evropě jsou tři eura (asi 78 Kč)," řekl deníku Nečas. ČS jeho tvrzení odmítá. Jednotkové náklady na výrobu karty odpovídají standardní ceně na trhu pro tento typ produktu, sdělila listu mluvčí banky Helena Matuszná. S firmou Monet+, která karty dodává, prý ČS spolupracuje od roku 2002.\nExministr práce a sociálních věcí Jaromír Drábek (TOP 09) nerozumí vyjadřování premiéra Petra Nečase (ODS) k sociálním kartám. Projekt sKaret naplňuje podle Drábka všechny body, které naplnil měl. Pro jeho legislativní vymezení hlasovali zhruba před půldruhým rokem i poslanci ODS, řekl místopředseda TOP 09 Drábek. Občanští demokraté jsou pro zrušení projektu, menší koaliční strana je dál hájí. Drábek podotkl, že sKartu má více než čtvrt milionu lidí, a "torpédování projektu" nerozumí. Vláda ve středu odmítla návrh Drábkovy nástupkyně na ministerstvu Ludmily Müllerové (TOP 09) na úpravy projektu. Pokračuje tedy dál podle původního vymezení.\nMfD: Šéf Synotu se kvůli omezení hazardu obrátí na evropský soud\nZakladatel holdingu Synot Ivo Valenta se kvůli rozhodnutí Ústavního soudu (ÚS) v kauze rušení loterijních videoterminálů obrátí na evropský soud. ÚS vyškrtl z novely loterijního zákona ustanovení, které umožňovalo provoz terminálů povolených ministerstvem financí až do konce roku 2014. Valenta označil rozhodnutí soudu za politické. "Došlo k silnému porušení našich práv. Vynaložíme veškeré úsilí, abychom si svá práva i po 22 letech podnikání v této zemi udrželi. Ve světě žádný podobný precedent nenajdete," řekl deníku Valenta, který zvažuje zřízení internetové licence na Maltě, protože zahraniční provozovatelé nejsou podle něj na rozdíl od těch tuzemských nijak omezováni. Holding zaměstnává 700 lidí.\nPracovní síla je v ČR podstatně levnější, než průměr EU\nNáklady na pracovní sílu jsou v České republice stejně jako v ostatních postkomunistických zemích podstatně nižší, než je průměr Evropské unie. Vyplývá to z údajů Evropského statistického úřadu (Eurostat), podle něhož v Evropské unii je nejdražší pracovní síla ve Švédsku, v Dánsku a v Belgii. V ČR činily loni takzvané jednotkové náklady práce v přepočtu 10,6 eura na hodinu, zatímco průměr celé sedmadvacítky byl podle odhadu Eurostatu 23,4 eura. Ve srovnání s Českem byla z postkomunistických zemí pracovní síla dražší jen ve Slovinsku.\nMF zhoršilo odhad vývoje ekonomiky, letos čeká stagnaci\nMinisterstvo financí mírně zhoršilo odhad vývoje ekonomiky v letošním i příštím roce. Letos by měl hrubý domácí produkt stagnovat a příští rok stoupnout o 1,2 procenta, uvedlo ministerstvo v nové makroekonomické prognóze. Ještě v lednu úřad odhadoval růst letos o 0,1 procenta a v roce 2014 o 1,4 procenta. Případný očekávaný vývoj se přitom může zhoršit, uvedl mluvčí ministerstva Ondřej Jakob. Hlavním rizikem pro odhady je vývoj v eurozóně, kam plyne většina českého exportu. MF totiž očekává, že ekonomika eurozóny letos klesne o 0,3 procenta. V roce 2015 počítá MF s růstem HDP o 2,1 procenta a v roce 2016 se zvýšením výkonu ekonomiky o 2,6 procenta. Ministerstvo rovněž upozornilo, že deficit veřejných financí by měl v letošním roce klesnou na 2,8 procenta HDP. Prognóza přitom neuvažuje s prodejem kmitočtových pásem mobilním operátorům ani s prodejem emisních povolenek, což by mohlo letos deficit ještě snížit. Loni byl deficit veřejných financí kvůli jednorázovému zaúčtování církevních restitucí a také problémům s dřívějším čerpáním fondů EU 4,4 procenta. Bez těchto vlivů by byl 2,5 procenta HDP.\nČSTV žaluje Hušáka téměř o miliardu korun\nČeský svaz tělesné výchovy podává žalobu na bývalého ředitele Sazky Aleše Hušáka a požaduje téměř miliardu korun za škody, které podle advokátů způsobil svým řízením loterijní společnosti. Informuje o tom internetový deník Insider. O žalobě bude předseda ČSTV Miroslav Jansta hovořit na pondělní tiskové konferenci. Šéfové tělovýchovné organizace se tak zřejmě přece jen rozhodli žalovat Hušáka o náhradu škody, přestože Jansta ještě na prosincové valné hromadě tvrdil, že jedinou možností je žaloba za poškození dobrého jména. V žalobě se uvádí, že Hušákův plat byl až na 50 milionů korun ročně. Dalšími miliony Hušák odměňoval nejbližší spolupracovníky a poradenské firmy. Za pronájmy soukromého letadla utrácel až deset milionů korun ročně, částečně prý na přepravu na své sídlo na Menorce. Především mu však žaloba dává vinu za stavbu Sazka Areny, která se prodražila na devět miliard a nakonec přivedla společnost až k insolvenci. Hušák jakékoli pochybení opakovaně odmítá.\nMajitel pražské burzy jedná o spolupráci s varšavskou burzou\nSkupina CEE Stock Exchange Group, která zahrnuje například akciové burzy ve Vídni a Praze, jedná o posílení spolupráce s varšavskou burzou. Oznámila to firma, jež kontroluje také akciové trhy v Budapešti a Lublani. "V této fázi se zkoumají všechny strategické možnosti a způsoby spolupráce," upozornila společnost. Zdroj agentury Reuters již dříve uvedl, že burzy ve Vídni a Varšavě jednají o možné fúzi. Dodal však, že rozhovory jsou pouze předběžné a nemusí nezbytně vést k dohodě.\nRada zahájila řízení s ČT a Primou kvůli prezidentské volbě\nRada pro rozhlasové a televizní vysílání (RRTV) zahájila správní řízení s Českou televizí a Primou kvůli možnému porušení zákona při vysílání před prezidentskou volbou. Rada má podezření, že ve zpravodajských či publicistických pořadech mohla být porušena zásada objektivity a vyváženosti. Informovala o tom předsedkyně rady Kateřina Kalistová. O vysvětlení k některým pořadům týkající se prezidentské volby rada požádala také televizi Nova. Česká televize si správní řízení vysloužila svým pořadem Reportéři ČT ze 7. ledna, který představil všechny prezidentské kandidáty vstupující do prvního kola volby. Problematické podle rady bylo zařazení klipu herce Tomáše Hanáka, který při prezentaci Jana Fischera útočil na kandidátovu politickou minulost a vyzýval jej k odstoupení. Rada zahájila správní řízení také s FTV Prima kvůli Prezidentskému duelu ze 4. ledna, ve kterém byl poskytnut prostor jen dvěma prezidentským kandidátům, Miloši Zemanovi a Janu Fischerovi. Podle rady byli ostatní kandidáti znevýhodněni, a byly tak porušeny zásady vyváženosti.\nAgrofert kupuje od Economie slovenské vydavatelství Ecopress\nSkupina Agrofert Holding koupila od společnosti Economia vydavatelství Ecopress, jež na Slovensku vydává Hospodárske noviny a další odborné tituly. Smlouva o prodeji byla podepsána v Praze. Obě smluvní strany se dohodly, že detaily transakce nebudou zveřejňovat. ČTK o tom informoval mluvčí Agrofertu Karel Hanzelka. Skupina, za kterou stojí rodák z Bratislavy Andrej Babiš, přebírá Ecopress i se všemi zaměstnanci od českého vydavatelství, za nímž je další známý miliardář Zdeněk Bakala. Ecopress na Slovensku vydává deník Hospodárske noviny a několik dalších odborných titulů jako Týdeník Zdravotnícke noviny, měsíčníky Stratégie a Investor, dále Obchod, Sestra, Diabetik, Student Life, Horeca magazín či časopis Run.


Česko se blíží k euru - deficit veřejných financí byl loni 3,1 procenta HDP — ČT24 — Česká televize\nPraha - Česko se významně přiblížilo přijetí eura. Loni se zadlužilo výrazně méně, než jak na začátku roku oznámilo ministerstvo financí. Podle nejnovějších dat Českého statistického úřadu byl loni celkový deficit veřejných financí 3,1 procenta HDP a blíží se tak stanovené hranici tří procent.\nMinisterstvo v lednu oznámilo deficit 3,7 procenta HDP. Nyní zpřesněná data statistiků hovoří o 3,1 procenta HDP. V lepším hospodaření státu se projevily škrty. Obce, státní fondy i vysoké školy nakonec utratily míň peněz, než ministerstvu financí nahlásily. „Ty investice neproinvestovaly, tím pádem bylo méně veřejných výdajů, tím pádem to číslo je nižší,“ komentoval to ministr financí Miroslav Kalousek (TOP 09).\nCelkový deficit veřejných financí byl tak zhruba o 23 miliard nižší, než se předpokládalo. Podle opoziční ČSSD je to důvod, proč by vláda měla zmírnit další plánované škrty. „Tak by přirozeně nebylo nutné v takovémto rozsahu škrtat, respektive vláda by si mohla například dovolit posílit valorizaci důchodů,“ myslí si šéf ČSSD Bohuslav Sobotka. Koalice ale žádné zmírnění škrtů nechystá. „Konsolidační úsilí vlády je stejné, na hraně, a proto není důvod polevovat,“ tvrdí Kalousek.\nDeficit veřejných financí v roce 2011\nČeská republika se po třech letech znovu těsně přiblížila k hranici schodku ve výši tří procent HDP, která je nutná pro přijetí eura. Právě vysoký deficit veřejných financí byl až do teď hlavním důvodem, proč Česko zatím přijmout euro nemůže. Eurem ale Češi hned tak platit nebudou. Vláda chce totiž s jeho přijetím počkat až do doby, kdy se eurozóna dostane z dluhové krize.\nS přijetím jednotné evropské měny radí počkat i Česká národní banka. Podle jejího guvernéra Miroslava Singera by měli Češi uvažovat o euru až ve chvíli, kdy bude jasné, podle jakých pravidel se bude eurozóna po krizi řídit. „To je rozhodnutí České republiky, zda euro přijme a do eurozóny vstoupí. My jsme se k tomu sice zavázali, ale stačí se podívat na příklad Švédska, které se k tomu zavázalo stejným způsobem. Kritéria dlouhodobě plní, a přesto z politických důvodů se členskou zemí eurozóny nestalo a nejspíš hned tak nestane,“ uvedl hlavní ekonom Raiffeisenbank Pavel Mertlík.\nPřijetí eura je tak zatím v nedohlednu i přesto, že Česko má blízko ke splnění všech kritérií, které po něm Evropa požaduje. I kdyby se příští vláda vzešlá z plánovaných voleb v roce 2014 rozhodla prosadit euro co nejdřív, nebudou Češi kvůli lhůtám platit eurem dřív než v roce 2017.\nReportáž Petra Vaška a rozhovor s Vladimírem Tomšíkem


Nejlepší tiskárny 2019! Test 6+ tiskáren s NEJVYŠŠÍ kvalitou tisku\nNejlepší tiskárny 2019\nZajímá vás, jak vybrat tiskárnu, aniž byste se napálili?\nProjděte si naše recenze tiskáren a vyberte tu nejlepší!\nDo 4 000 korun\nDo 7 500 korun\nOd 7 500 korun\nModel:\t Brother HL-1110E\t Samsung SL-M2885FW\t Brother HL-L8360CDW\nCena:\t Zjistit cenu\t Zjistit cenu\t Zjistit cenu\nMaximální formát tisku:\t A4\t A4\t A4\nTyp:\t Černobílá Černobílá Multifunkční Barevná\nRychlost tisku:\t 20 stran/min\t 29 stran/min\t 33 stran/min\nDo 1 500 korun\nOd 4 000 korun\nModel:\t Canon Pixma iP7250\t Canon Maxify iB4150\t Epson L805\nTyp:\t Barevná multifunkční\t Barevná\t Barevná multifunknčí\nRychlost tisku:\t 15 stran/min černobíle\n10 stran/min barevně 24 stran/min černobíle\n15 stran/min barevně 37 stran/min černobíle\n38 stran/min barevně\nTiskárny se za poslední desetiletí staly neoddělitelnou součástí našich domácností. Ať už na ní tisknete důležité pracovní dokumenty anebo rodinné fotografie, je nutné si vybrat tiskárnu vyhovující vašim požadavkům. Tiskárny se dají rozdělit do čtyř hlavních kategorií. Podle způsobu tisku na laserové a inkoustové, a podle barevné palety na barevné a černobílé. V tomto článku probíráme výhody a nevýhody každé z těchto tiskáren, a zároveň nabízíme výběr nejlepších tiskáren na trhu. Takzvané multifunkční tiskárny kromě samotného tisku nabízí i možnost skenovat a kopírovat dokumenty. Právě investice do dražší multifunkční tiskárny je pravou volbou pro kancelářskou práci.\nTest laserových tiskáren\nLaserové tiskárny se vyplatí třeba v kancelářích nebo v úřadech – mají malé provozní náklady, tisknou rychleji a pro tisk dokumentů jsou naprosto ideální. Na druhou stranu nedosahují takové kvality tisku, jako inkoustové tiskárny. Takže na tisk dokumentů, kde není třeba dosáhnout vysoké kvality, jsou dobré, ale na fotografie nebo ilustrace je spíše nedoporučujeme. Rozdělit je můžeme na multifunkční (obsahují ještě navíc kopírku a skener), černobílé a barevné.\nNejlepší laserová tiskárna od 7 500 korun\nPro koho je Brother HL-L8360CDW: Pro náročné uživatele, kteří potřebují tisknout černobíle i barevně, kvantitativně.\nProč koupit právě Brother HL-L8360CDW: Barevný tisk, excelentní spolehlivost a vysoká kvalita jsou hlavními lákadly.\nProč jsme vybrali právě Brother HL-L8360CDW: Jde o solidní produkt, jenž nemá výraznější slabiny.\nBarevná tiskárna od značky Brother je ověšená oceněními. Brother HL-L8360CDW má všechny vlastnosti dobré tiskárny, rychlý tisk, zásobník až na 300 papírů, a její hlavní předností je excelentní kvalita tištěného materiálu. Pro mnoho uživatelů ale může být důležitá zejména jednoduchá obsluha. Tiskárna je určena hlavně na malá pracoviště a každodenní množstevní tisk. A tak je potřeba se rozhodnout, zda pro takovou tiskárnu máte využití, protože cenově patří do vyšší kategorie produktů.\nBrother vyniká svojí rozmanitou konektivitou. Tiskárna se dá připojit pomocí ethernetu, wifi, anebo přímo do počítače přes USB. Také podporuje USB disky a mobilní technologii NFC. Exceluje v kvalitě tištěného textu. I ty nejmenší detaily jsou zachované. Toner vydrží až na 6 500 stran. Rozlišení tisku je velmi dobré, rychlost tisku je nadprůměrná.\nNejlepší laserová tiskárna do 7 500 korun\nPro koho je Samsung SL-M2885FW: Kanceláře a jiná pracoviště, kde je důležitá spolehlivost a jednoduchost obsluhy.\nProč koupit právě Samsung SL-M2885FW: Je vybavená skenerem a množstvím jiných zajímavých funkcí.\nProč jsme vybrali právě Samsung SL-M2885FW: I když jde o kancelářskou tiskárnu, cena je příznivá a kvalita produktu patří do vyšší kategorie.\nSamsung má na trhu silného hráče za rozumnou cenu. Tiskárna SL-M2885FW kromě černobílého tisku funguje i jako kopírka, skener a fax. Kombinuje tak v sobě více různých zařízení. Multifunkčnost a řada jiných kvalit za atraktivní cenu, tak bychom ji zhodnotili stručně.\nTento model je vhodný jak pro domácí, tak i pro kancelářské využití. Bohužel, jednou z hlavních nevýhod je chybějící barevný tisk, což pro mnoho potenciálních zákazníků může být rozhodujícím faktorem. Na druhou stranu kvalita černobílého tisku je nadprůměrná, ideální na velké množství textových dokumentů. Samsung je vhodný pro skenování vícestránkových dokumentů, protože i skener má 40-stranový zásobník pro rychlé skenování. Konektivita je na vysoké úrovni. Navíc má Samsung velmi dobře vyřešené připojení přes mobilní telefony pomocí Samsung aplikace.\nZásobník pro rychlé skenování\nKvalitní černobílý tisk\nPříjemné spojení ceny a kvality\nNejlepší laserová tiskárna do 4 000 korun\nPro koho je Brother HL-1110E: Pro menší kanceláře a domácí použití, kde nevadí pomalejší tisk.\nProč koupit právě Brother HL-1110E: Za nízkou cenu dostanete šikovného pomocníka.\nProč jsme vybrali právě Brother HL-1110E: Ve své cenové kategorii levných tiskáren je kvalitou i rychlostí tisku absolutní špičkou.\nV kategorii levných tiskáren do 4 000 korun jsme vybrali jako vítěze tiskárnu Brother HL-1110E. Značka Brother je kvalitní sama o sobě a tento model nám to jen potvrzuje. Jeho značným omezením je, to si řekněme hned na začátek, pouze černobílý tisk. Barevný neumožňuje (a tiskne maximálně ve formátu A4). Určena je především do malých kanceláří nebo do domácnosti.\nRychlost tisku je až 20 stran za minutu, což je v této cenové kategorii slušný výsledek. Rozlišení 600 x 600 dpi sice za ostatními tiskárnami v našem testu zaostává, je ale potřeba brát v úvahu cenu a úroveň. Z našeho pohledu je tisk relativně ostrý a detailní, a pokud nehodláte tisknout fotografie, je zcela dostačující. Zásobník je poměrně velký, vstupní má kapacitu 150 listů papíru, výstupní pak 100 listů papíru, přičemž papír se po potisknutí nemačká.\nK počítači lze tiskárnu připojit skrze USB 2.0, bezdrátové připojení jsme v této kategorii ani neočekávali. Rozměry tiskárny jsou poměrně kompaktní a tomu odpovídá i její hmotnost, manipulace s ní je tedy relativně snadná a na stole nezabírá moc místa.\nPapír se po vytisknutí nekrčí\nTest inkoustových tiskáren\nInkoustové tiskárny k tisku, na rozdíl od laserových tiskáren, využívají skutečný černý a barevný inkoust. Umožňují většinou černobílý i barevný tisk a využijete je zejména doma pro tisk fotografií, ilustrací nebo jakýchkoliv jiných obrázků v dobré kvalitě. Tisk je pomalejší a kazety s inkoustem jsou o něco dražší, ale kvalita obrázků tyto nevýhody vyváží. Dražší modely vyšší třídy pak zvládají i základní kancelářské úkony, jako je skenování nebo kopírování.\nNejlepší inkoustová tiskárna od 4 000 korun\nPro koho je Epson L805: Pro profesionální fotografy nebo grafiky, kteří potřebují tisknout v nejvyšší kvalitě.\nProč koupit právě Epson L805: Vysoká kvalita za rozumnou cena, inkoust je navíc velmi levný.\nProč jsme vybrali právě Epson L805: Kvalita tištěných fotografií je na vysoké úrovni i při malých nákladech na papír a inkoust.\nV nejvyšší cenové kategorii inkoustových tiskáren jsme zvolili model Epson L805. Jedná se o fotografickou tiskárnu, která se nevyplatí v kanceláři (chybí jí skener i kopírka), ale šikovnému grafikovi nebo fotografovi zcela určitě. Po stránce designu a konstrukce je velmi šikovné promyšlená. Na stole bude vypadat velmi dobře, s rozměry 18,7 x 54,7 x 18,7 centimetru nezabere ani moc místa. Celá je vyvedená v černé barvě, čímž se design stává univerzálním a splyne s každým interiérem. Kromě samotné tiskárny najdete na boku ještě zásobník inkoustů, kde jasně vidíte, v jakém stavu která kazeta je.\nTiskárna Epson L805 pracuje se systémem CMYK v rozšířeném provedení. Kromě klasických barev – Cyan, Magenta, Yellow a blacK nabízí i Light Magenta (LM) a Light Cyan (LC). Když už jsme u inkoustu – tiskárna Epson L805 používá takzvané tankové náplně. Novou kazetu nekupujete celou, ale otevřete tu stávající a dolijete do ní barvu ze zásobníku (70 ml). Tím se stává inkoust výrazně levnějším, než je tomu u konkurenčních tiskáren. Výměna je snadná, a pokud budete postupovat podle návodu, nemůže se nic stát. Tisknout lze až do velikosti papíru A4, a může jít o kancelářský, ale i fotopapír. Speciální papír od výrobce umožňuje tisk až do rozlišení 5760 x 1440 pixelů. Připojení je možné přes USB port, i přes Wi-Fi. Tisknout tak můžete nejen z počítače, ale i ze smartphone nebo z tabletu.\nSamotný tisk vyžaduje vlastní software Epson Easy Photo Print, kde můžete provést rychlou korekturu a zkontrolovat si, jak bude vypadat výsledný tisk. Rychlost tisku je při běžném nastavení při černobílém tisku 37 stran za minutu, při barevném tisku 38 stran za minutu, což je velmi dobrý výsledek. Budete-li tisknout v nejvyšší kvalitě fotografie s dobrým rozlišením, bude tisk delší. Na celý papír A4 potrvá přibližně pět minut, klasické fotografie 10×15 cm asi dvě minuty. Inkoust schne asi 15 vteřin, pak můžete s fotografií pracovat. Z našeho pohledu jde o jednu z nejlepších tiskáren, které se na současném trhu vyskytují, přičemž na nás velmi dobrý dojem udělal systém doplňování inkoustu i celkové náklady na tisk, které se tím rapidně snížily.\nVzhledem k parametrům velmi dobrá cena\nMožnost tisku z mobilu\nPři nejvyšší kvalitě pomalý tisk\nPro kancelářské použití chybí kopírka a skener\nNejlepší inkoustová tiskárna do 4 000 korun\nPro koho je Canon Maxify iB4120: Pro náročné, kteří potřebují kvalitu barevného zpracovaní a zároveň se obejdou bez funkcí jako skener či fax.\nProč koupit právě Canon Maxify iB4120: Rychlý a detailní tisk za nízké náklady.\nProč jsme vybrali právě Canon Maxify iB4120: Jenom málokterá inkoustová tiskárna dosahuje úspornosti laserových tiskáren, a zároveň zachovává kvalitu inkoustového tisku.\nInkoustová alternativa k laserovým tiskárnám. Canon Maxify iB4120 nabízí hodně muziky za málo peněz. Canon vybavil tento model nejenom velikým zásobníkem na papír s kapacitou 500 listů, ale i excelentní rychlostí (24 stran/min černobíle a 15,5 stran/min barevně) a kvalitním tiskem. A to ještě nemluvíme o nízkých nákladech na tisk. Za zmínku stojí skvělá výtěžnost inkoustu – vytisknout lze až 2 500 stran černobíle a 1 500 stran barevně. To celé při rozlišení 600 × 1 200 dpi, což je za danou cenu průměrná hodnota.\nPokud nepotřebujete multifunkční tiskárnu, Canon Maxify iB4120 je ideální volba, jenom těžko nalezeme chyby. Samozřejmě, netřeba očekávat kvalitu fotografií jako u výše zmíněné tiskárny PIXMA, ale za nižší cenu jsou její vlastnosti nadmíru dostačující. Možnosti připojení do sítě jsou nadprůměrné, tisknout můžete ze všech zařízení na síti, anebo se přímo připojit k tiskárně přes mobil či cloudové služby.\nNejlepší inkoustová tiskárna do 1 500 korun\nPro koho je Canon Pixma iP7250: Pro domácnosti, firmy, nebo třeba fotografy, a každého dalšího, kdo potřebuje kvalitní multifunkční tiskárnu.\nProč koupit Canon Pixma iP7250: Nabízí nespočet možností tisku.\nProč jsme vybrali právě Canon Pixma iP7250: Vyhrál ocenění Produkt roku čtyřikrát za sebou.\nOblíbená multifunkční tiskárna, která vyhrála ocenění Produkt roku už čtyřikrát, tedy pokaždé od roku 2015. I přes svou cenovou dostupnost tiskne ve vysokém rozlišení až 9 600 dpi ve velikosti až A4. Nabízí možnost oboustranného tisku, bezokrajového tisku ve formě 10 x 15 cm a možnost potisku disků Blue-ray, CD a DVD. Můžete zároveň tisknout přímo z mobilu díky bezdrátové technologii Wi-Fi a podpory mobilního tisku. Mimo to tiskárna nabízí možnost výměny vždy jen té barvy, které došly díky pěti samostatným zásobníkům inkoustu.\nKonkurenci Canon Pixma iP7250 převyšuje buďto samotnou možností barevného tisku, nebo pak určitě jeho kvalitou. Se svými rozměry 45 cm na šířku, 12,8 cm na výšku, a hloubkou 37 cm se řadí spíše mezi větší tiskárny v kategorii. Stejně tak váhou 6,6 kg. Jen škoda, že tiskárna není vybavena i skenerem, pak by byla perfektní. Ještě vám dlužíme údaj o rychlosti tisku, ta činí 15 stran černobíle a 10 stran barevně za minutu.\nLaserové a inkoustové tiskárny se liší poměrně výrazně. Největší rozdíl mezi dvěma hlavními typy tiskáren je technologie a způsob tisku. U laserové tiskárny zajišťuje tisk laserový paprsek, který osvětluje válec, na jehož povrch se zachycuje toner. Ten se zachycuje na osvětlených místech a na základě opačných nábojů se nanáší na papír, ke kterému se tepelně zafixuje. Tento způsob je velmi efektivní a obrazy, jenž takto vznikají, jsou velmi ostré. Proto jsou laserové tiskárny ideálně na tisk textových dokumentů. Inkoustové tiskárny nanášejí pomocí trysek inkoust na papír. Na rozdíl od laseru jsou levnější na výrobu, ale cena náplně je vyšší. I když samotný text nejsou schopny vytisknout s tak vysokou přesností jako laser, jejich schopnost reprodukovat barvy na fotkách je lepší.\n„Pokud tisknete spíš více textu, raději kupte laserovou tiskárnu.\nPokud tisknete méně, a ne jenom text, inkoustová tiskáren je lepší volba.“\nDůležité parametry tiskáren\nParametrů výběru tiskárny je poměrně hodně, a je dobré, pokud si z nich vyberete ty, které jsou důležité pro použití u vás doma/v kanceláři, a na ty se zaměříte především. Měli byste určitě sledovat, kolik stojí náhradní náplně do tiskárny a kolik umožňují vytisknout stran, aby se vám tisk co nejvíce vyplatil. Dalším z faktorů nákupu bude určitě cena tiskárny. A co dále?\nMaximální formát papíru – udává, na jaký formát papíru je možný tisk – většinou je maximum A4.\nRozlišení tisku – udává se v jednotkách dots per inch, tedy v počtu bodů na palec, a čím bude vyšší, tím lépe pro vás, o to kvalitnější je pak tisk.\nRychlost tisku – klasicky udávána v počtu vytisknutých stránek za minutu, často se setkáte se dvěma různými údaji:\nTisk černobílých stránek (rychlejší)\nTisk barevných stránek (pomalejší)\nMožnosti připojení – většina tiskáren se připojuje k počítači skrze USB 2.0, některé jsou ale schopné přijímat data skrze Wi-Fi nebo Bluetooth.\nKapacita zásobníku – udává, kolik listů se do zásobníku vejde; rozlišuje se vstupní (na papíry, které jdou do tisku) a výstupní (na potisknuté papíry), u nějž je potřeba hlídat, aby se v něm papíry nekrčily.\nPřítomnost dalších funkcí – skener, kopírka, fax,…


Diskuze o antiradarech • Antiradary-Forum.NET • Zobrazit téma - Motorky a lasery...?\nPrávě je úte 17. kvě 2022 09:26:27\nMotorky a lasery...?\nPředmět příspěvku: Motorky a lasery...?\nNapsal: stř 14. kvě 2008 22:02:00\n,,Lasrové radary na policejních motocyklech budou snímat provoz v obou směrech. Další zařízení má přestupky dokumentovat.''\nJenom stražák? Nebo nevíte o tom někdo něco víc?\nNapsal: stř 14. kvě 2008 22:06:00\njak vtipně poznamenal jeden člen tohoto fóra: "určitě. možná budou snímat i provoz v jiném městě"\nPredtim psali ze je chteji osadit Gesigama, cemuz bych i veril a toto mi prijde jako invence nejakeho novinare :-)\nPředmět příspěvku: Re: Motorky a lasery...?\nNapsal: stř 14. kvě 2008 23:00:00\nž se těžím jak za hustého de??ě (případně sněžení) vyrazí na motorkách a budou měřit . Pí....y kupujou a čtečky digitálních tachografů nemají ! Poslední dobou ty trotly policejní zajímají jen řidiči . Zloději a další se můžou opravdu radovat .\nNapsal: pát 06. čer 2008 14:45:00\nTak již víme...laser to není\nNapsal: pát 06. čer 2008 19:06:00\nJestli je to až tak tajemné, že to nelze napsat rovnou zde, tak bych poprosil PM\nNapsal: pát 06. čer 2008 19:37:00\nTak co teda mají ?\nNapsal: pát 06. čer 2008 23:11:00\nVšak se o tom píše v dalším tématu...\nVíte kolik lidí mi za poslední měsíc tvrdilo že maj policajti nový motorky s laserovýma radarama?\nNapsal: ned 08. čer 2008 13:31:00\nHlavně to množné číslo "motorky" je velmi vtipné\nNapsal: úte 24. čer 2008 08:39:00\nchcel by som vediet ako v 150km rychlosti zameraju s laserom s lucom 20cm\nNapsal: úte 24. čer 2008 10:10:00\nNezměří nic a laserem ž vůbec ne\nBTW: na konci hradecké dálnice mě před cca týdnem předjelo BMW3 rychlostí cca 200 a za ním v těsném závěsu motorka v policejních barvách... Po cca 5 km ž probíhalo zastavaní v odstavném pruhu a kasírka... Jednalo se toti? o tu novou Hondu, která je schopna měřit rychlost a pořizovat i záznam...\nNapsal: úte 24. čer 2008 10:55:00\nPro ty, kdo? neumí hledat dávám opakovaný odkaz na PolCam\nNapsal: úte 24. čer 2008 11:32:00\npepek: stačilo napsat, že se jedná o polskou kvalitku\nNapsal: úte 24. čer 2008 14:04:00\nMá? snad něco proti kompletaci věcí v PLR? Abych tě nenapráskal do Bruselu za dižkrimináciju národa\nNapsal: úte 24. čer 2008 14:05:00\nBÝT POLÁKEM NENÍ NÁRODNOST, ALE POVOLÁNÍ