Valavir: návod k použití\nValavir je antivirový přípravek používaný k komplexní léčbě cytomegaloviru, viru Epstein-Bar a herpesvirové infekce.\nJako profylaxe s jednoduchou formou herpesu v době remisí (také se zohledňuje genitální herpes);\nV případě příznaků herpes zoster (s postherpetickou neuralgií nebo akutní), infekce a infekční kůže nebo sliznic, což je způsobeno tím, herpes simplex virus typu (genitální herpes z nichž je v počáteční fázi nebo recidivující formy);\nPrevence cytomegalovirové infekce způsobené imunodeficiencí těla (v důsledku transplantace kostní dřeně nebo jiných orgánů pacientovi, chemoterapie pro onkologické onemocnění a infekci HIV).\nLéčivo je dostupné ve formě tablet (č. 10 nebo č. 42).\nAktivní složka léčiva selektivně neutralizuje DNA polymerázu viru. Jakmile je v těle pacienta, valaciklovirový hydrochlorid se metabolizuje na oddělené prvky: acyklovir a také aminokyselinový valin. Hlavní složka ovlivňuje DNA polymerázu viru a reaguje s ním - čímž zpomaluje proces reprodukce, stejně jako replikaci virů. Zabraňuje množení virů Varicella zoster, stejně jako skupiny Negres simlleh 1 a 2, VEB, cytomegaloviru a HHV-6.\nSelektivní antiherpetické efekt způsoben afinita základnový člen a thymidin následující viry: varicella zoster, EBV a Negres simrleh. Syntéza tohoto enzymu se vyskytuje v buňkách infikovaných virem. V důsledku expozice thymidinkinázy je acyclovir fosforylován přeměnou na aktivní složku acyclovir trifosfát. Tento prvek, pomocí kompetitivní substituce, inhibuje sestavení virové DNA.\nValaciclovir má rychlou absorpci, téměř úplně převeden na valin, stejně jako acyklovir. Ukazatele bioakceptability acykloviru po konzumaci 1 gramu valacikloviru jsou 54% (navíc toto číslo nezávisí na příjmu potravy). Úroveň maximální koncentrace po použití jednorázové dávky (250-2500 mg) acyklovir dosáhne po 1-2 hodinách a je rovna 10-37 μmol (v rozmezí 2,2-8,3 μg / ml). Index maximální saturace plazmatického valacykloviru dosahuje přibližně 30-100 minut a tento údaj činí pouze 4% koncentrace acykloviru. A po 3:00 klesne na značku pod možným měřitelným číslem. Valaciclovir se mírně váže na plazmatické proteiny - pouze 15%.\nPoločas rozpadu acykloviru je přibližně 3:00 a u pacientů s selháním ledvin v konečném stadiu je přibližně 14 hodin. Vylučování valacykloviru se vyskytuje společně s močí, často jako acyklovir (více než 80% celkové dávky) a spolu s ním jeho 9-karboxymethoxymethylguaninový metabolit.\nMusíte vejít do léku. Vstupné není závislé na jídle.\nKdyž herpes zoster tvoří: dávka 2 tabulky. 3 ruble / den. Po dobu 1 týdne. (nejúčinnější bude tato droga, pokud bude aplikována do 2 dnů od okamžiku výskytu příznaků onemocnění).\nV případě prevence recidivy infekce způsobené virem herpes simplex: pacienti, kteří mají zdravý imunitní status, by měli použít 1 tabulku. 1 rub / den.\nV případě herpes simplex (včetně genitálního herpesu, stejně jako jeho relapsů) je třeba vypít 1 stůl. Dvakrát denně. Léčebný kurz je 5 dní. Pokud se vyskytnou závažné příznaky a vyžaduje se dlouhodobá léčba, může být kurz prodloužen až na 10 dní.\nPacienti s imunodeficiencí by měli používat 1 tabulku. Dvakrát denně.\nJako profylaxe cytomegaloviru jsou u dětí starších než 12 let a dospělých předepisovány léky v dávce 4 tablet. čtyřikrát denně co nejdříve po transplantaci.\nPokud je nutná renální insuficience, upravte dávkování:\nPacienti s jednoduchým herpesem (včetně genitálií) v případě clearance kreatininu menší než 15 ml / min by měli vypít 1 stůl. 1 rub / den;\nAby se zabránilo opakování herpes simplexu (v případě faktoru čistoty kreatininu méně než 15 ml / min nebo hemodialýzy), použijte 0,5 tablety. 1 pp / den;\nPacienti s herpes zoster s poměrem kreatininu 15-30 ml / min by měli vypít 2 tablety. Dvakrát denně; pokud je clearance kreatininu nižší než 15 ml / min, stačí 2 tablety denně.\nPři prevenci cytomegaloviru: clearance 50-75 ml / min - 3 tablety. čtyřikrát denně; 25-50 ml / min - 3 tablety. Třikrát denně; 10-25 ml / min - 3 tablety. Dvakrát denně; méně než 10 ml / min, a také v případě dialýzy - 3 tablety. 1 rub / den.\nPoužívejte Calais během těhotenství\nDostatečné informace o použití léků během těhotenství není, takže je třeba přiřadit (zejména v 1. Trimestru) pouze v případě, že výhody jejího přijetí do matku nad možného poškození dítěte.\nMezi kontraindikace užívání léků: zvýšená individuální citlivost na valacyklovir nebo acyklovir nebo jiné složky Valaviru a také děti do 12 let.\nVedlejší efekty Calais\nMezi vedlejšími účinky léku:\nGastrointestinální orgány: průjem, nevolnost, údaje o laboratorních vyšetřeních jater jsou zvýšeny;\nOrgány oběhového systému: ve vzácných případech trombocytopenie;\nAlergie: kožní vyrážka, svědění, kopřivka a fotosenzitivita; Občas se může objevit Quinckeho edém, dušnost nebo anafylaktický šok;\nOrgány vylučovacího systému: někdy může být poškozena funkční činnost ledvin;\nOrgány nervového systému: v extrémně vzácných případech se vyskytují závratě nebo halucinace - stav komatu (s renálním selháním u pacienta);\nJiné: v některých případech došlo k selhání ledvin nebo hemolytické anémii, stejně jako k mikroangiopatii.\nV případě předávkování přípravkem Valavir se může zvyšovat pravděpodobnost nežádoucích účinků.\nVzhledem k tomu, že acyklovir se vylučuje spolu s močí kvůli aktivní sekreci renálních tubulů, ostatní léky, jejichž metabolické produkty se vylučují stejným způsobem, budou s tímto mechanismem vylučovat. Výsledkem toho může být zvýšení saturace acycloviru v krvi.\nV kombinaci s probenecidem a cimetidinem není úprava dávkování Valavirem zapotřebí, protože tyto léky slabě snižují faktor renálního clearance acykloviru.\nPři kombinaci s nefrotoxickými léky existuje riziko poruchy ve funkční činnosti centrálního nervového systému, stejně jako rozvoj selhání ledvin.\nUchovávejte lék v uzavřeném prostředí od slunce, na suchém místě, při kterém by teplota měla být nižší než 25 ° C.\nValavir se může používat po dobu 2 let od data výroby.\nPro zjednodušení vnímání informací byl tento návod k použití drogy "Valavir" přeložen a předložen ve zvláštním formuláři na základě oficiálních pokynů pro lékařské použití drogy. Před použitím si přečtěte anotaci, která přichází přímo k léčbě.


Základy ekonomie - Studio\nModerní ekonomika je zvláštní a specifická oblast života v moderní společnosti, která má své vlastní zákony a nevyřešené problémy, je to svět plný tajemství a rozporů a někdy i paradoxů. Proto se zdá, že věda, která studuje moderní ekonomiku, je pro některé lidi obtížná, ostatním, naopak příliš jednoduchá. Přesto jiní argumentují, že ekonomika má takovou jednoduchost, že jen málo lidí je určeno k pochopení.\nModerní ekonomika je charakterizována řadou rysů, které dávají vědě, svému žákovi specifické rysy.\nZa prvé, moderní ekonomika vyrůstá z produkce a reprodukce, která tvoří její původní materiální základ. Za druhé, moderní ekonomika je produktem dlouhého historického vývoje a zlepšení různých forem organizace hospodářského života jak na úrovni společnosti, tak na úrovni ekonomické primární úrovně. Zatřetí, ekonomika moderního Ruska se jeví jako extrémně složitý a kontroverzní fenomén, kdy se pravidelnost někdy ukáže jako nehoda a náhoda se zdá být pravidelnost, kde ekonomický paradox není tak vzácný.\nTo vše vyžaduje hluboké ekonomické znalosti. A tento kurz má dva cíle:\npomáhat studentům v procesu získávání základních ekonomických znalostí;\npomáhat absolventům používat tyto znalosti v jejich budoucí profesionální práci.\nAutor: Naryshkina Z.N. - Přednášející, GOU SPO ze Střední průmyslové univerzity v Petrohradě\nHistorie vývoje ekonomické doktríny\nEkonomika jako ekonomická aktivita a věda těchto činností\nZákladní pojmy výroby a reprodukce\nHlavní prvky hospodářské činnosti\nZdroje a faktory\nPotřeby společnosti a druhy přínosů\nHlavní problém ekonomiky. Tržní ekonomika - model dějin\nPojem omezené zdroje a hranice výrobních kapacit\nAlternativní výrobní náklady\nTržní ekonomika Koncepce tržní ekonomiky\nKoncept ekonomických systémů\nIdeální model tržní ekonomiky\nProdukt jako ekonomická kategorie\nNáklady a cena zboží\nDruhy trhů zboží, služeb, hotovosti\nKoncept výrobkových trhů a výrobních faktorů\nKoncept poptávky a rozsah poptávky. Potřeby a poptávka\nPojem návrhu a velikost návrhu\nCeny na moderním trhu\nVlastnost jako základ sociálních a ekonomických vztahů mezi lidmi\nPředměty a objekty vlastnictví\nHlavní typy majetku\nPráva majitelů a jejich zachycení v právních předpisech země\nRadikální transformace státního vlastnictví v Rusku\nPodmínky pro řádné fungování trhu\nCo znamená termín soutěž?\nDokonalá konkurence a čistý monopol\nOligopoly a problémy nových konkurentů vstupujících na trh\nTvorba příjmů obyvatelstva\nMakroekonomie jako objekt analýzy\nHospodářský růst a hospodářský cyklus\nNezaměstnanost a její formy\nPeníze jako ekonomická kategorie\nZlaté rezervy, měna, problémy s konvertibilitou rublu?\nMezinárodní pracovní hnutí


Jan Císař – Divadelní noviny\nČlánky autora: Jan Císař\nOdcamcaď pocamcaď aneb Brechtovská anglosaská esej\n12. dubna 2020 – Jan Císař Žádný komentář\n8/2020 Označit knihu Stephena Parkera, která má prostý, jednoduchý název Bertolt Brecht, za esej je ode mne přinejmenším troufalost – ne-li přímo drzost.\nO herectví Národního divadla\n02. března 2020 – Jan Císař Žádný komentář\n5/2020 Dělám to velice nerad, ale musím poprosit laskavého čtenáře, aby znovu věnoval pozornost dvěma mým článkům, které otiskly Divadelní noviny. První se jmenuje Drama a dějinnost a byl v Příloze DN č. 19 dne 13. listopadu 2018, druhý se v DN č. 3 (5. února 2019) jmenoval Tečka za...\nNávrat k dnešku\n17. února 2020 – Jan Císař Žádný komentář\n4/2020 Uvedením dramatického textu Viktora Dyka Zmoudření Dona Quijota se Divadlo na Vinohradech přihlásilo nejen k vlastní slavné minulosti, ale připomnělo i zásadní událost z dějin českého divadla.\nDivadlo s přídomkem NÁRODNÍ…\n29. dubna 2019 – Jan Císař Žádný komentář\n9/2019 Už si připadám trapně, skoro jako Cato st. končící jakoukoli svou veřejnou řeč tvrzením, že Karthago musí být zničeno. Pokaždé když přijde řeč na Národní divadlo, opakuji, že jeho otevření mělo a má pro mne ráz temné osudovosti. Musím své „Karthago“ zopakovat i...\nTečka za epochou\n04. února 2019 – Jan Císař Žádný komentář\n3/2019 Když mně to sobotní dopoledne Jarda Vaněk zavolal, že zemřel Luděk Munzar, pocítil jsem cosi jako bytostnou potřebu nějak se k tomu vyslovit, neboť jsem nepovažoval za nahodilé, že mě o tom zpravuje člen amatérského souboru z dávných let, kde jsem se potkal s Luďkem Munzarem a...\nDějiny – paměť – retro\n20. ledna 2019 – Jan Císař Žádný komentář\n2/2019 Původně mělo jít o zamyšlení nad dokumentárním cyklem Divadlo Na zábradlí od Ivana Vyskočila po Jana Mikuláška (2018), který k 60. výročí divadla natočila Adéla Sirotková. Další z dobře uchopených dokumentů o divadle z produkce České televize však Jana Císaře inspiroval...\n26. prosince 2018 – Jan Císař Žádný komentář\n22/2018 Slovo zákonité má vyjádřit to, co pokládám na inscenaci Tři ženy a zamilovaný lovec souboru Geisslers Hofcomoedianten, uváděné ve VILE Štvanice, za nejpodstatnější: že se při ní sešli divadelní tvůrci díky trvalým hlubinným souvislostem. Roli při jejím vzniku hrály...\nDrama a dějinnost\n12. listopadu 2018 – Jan Císař Žádný komentář\n19/2018 Na pojem dějinnost jsem poprvé narazil před více než šedesáti lety čirou náhodou.\nPříloha úvahy teatrologické\nModernismus a avantgardismus v Brně L. P. 2017\n20. března 2017 – Jan Císař Žádný komentář\n6/2017 Když jsem vstoupil do provázkovského hracího prostoru, zjistil jsem, že jej spolutvoří některé prvky – jako například „jízdní“ sloni na indický způsob – z Morávkovy inscenace Dokonalé štěstí aneb 1789, kterou před časem režíroval v pražském Národním divadle....\n22. října 2016 – Jan Císař Žádný komentář\n17/2016 Mea maxima culpa, že jsem Revolver Revue a její Kritickou Přílohu četl nesoustavně a na přeskáčku. Ale i kdybych tak nečinil, asi bych stejně nedal dohromady představu o podobě divadelněkritické aktivity Terezie Pokorné tak, jako knížka, jež vyšla v Edici Revolver Revue pod...\n06. června 2016 – Jan Císař Žádný komentář\n12/2016 Potýkám se s tím problémem od roku 2005, kdy jsem viděl v Divadle v Dlouhé inscenaci Ibsenovy Divoké kachny, již režíroval Jan Nebeský; čtrnáctiletou Hedviku v ní hrála skoro šedesátiletá Jaroslava Pokorná. Dlouho jsem to považoval za hybris, zpupnost režiséra, na druhé...\n15. března 2016 – Jan Císař Žádný komentář\n6/2016 Ten výraz zní docela obyčejně; jako označení nějakého prostoru, který je mezi dvěma jinými prostory. Leč je to také pojem, jenž otevírá možnosti jistého neobvyklého teoretického přemýšlení o divadle. Je mu věnována taková malá, útlá knížečka, která se jmenuje Mezi s...\nOpereta o dvojím vnímání světa\n14. února 2016 – Jan Císař Žádný komentář\n4/2016 Poincarého domněnka tvrdící, že každý jednoduše souvislý trojrozměrný povrch je ekvivalentní povrchu čtyřrozměrné koule, patřila k sedmi matematickým Problémům tisíciletí (Millennium Prize Problems), které v roce 2000 vyhlásil Clayův matematický institut.\nCo je Modrý pták?\n25. prosince 2015 – Jan Císař Žádný komentář\n22/2015 Při své první návštěvě Moskvy před mnoha lety jsem měl to štěstí, že jsem viděl původní inscenaci Maeterlinckova Modrého ptáka Moskevského uměleckého divadla.\n24. listopadu 2015 – Jan Císař Žádný komentář\n20/2015 V programu k poslední inscenaci Divadla Na zábradlí je esej (či povídka?) Thomase Bernharda s názvem Je to tragédie? Je to komedie?. Autor v ní na počátku praví, že divadlo je svinstvo a že v nejbližší době dokončí teatrologickou studii DIVADLO – DIVADLO?, neboť to, co člověk...\n13. května 2015 – Jan Císař 1 komentář\n10/2015 Jako autora textu nové inscenace Dejvického divadla Zásek uvádí program Davida Doubta. Jde však o „krycí jméno“ pro kolektiv, jenž vymyslel a provedl hru „o lidech, kterým se zastavil výtah“. Tvoří jej všech pět hrajících herců, dramaturgyně Eva Suková a Ivan Trojan,...


The Factory Blog | TIP: Kokosová péče s příchutí vanilky od značky Saloos\nUž nejsem nejmladší, a tak jsem se rozhodla navštěvovat pravidelně kosmetiku. Několikrát jsem zaslechla, že ženy od 25 let by měly chodit na kosmetiku pravidelně. A vzhledem k tomu, že mě už se tento věk blíží, tak jsem si řekla, že do toho jdu i já. Moje kolegyně Terka mi doporučila salón Glamour Atelier, který je pro mě docela z ruky, ale jednou za dva měsíce to přeci zvládnu.\nNikdy jsem na kosmetiku nechodila, byla jsem maximálně jednou za celý svůj život. Říkala jsem si, že to zatím nepotřebuju. Ale potom co mi Terka básnila o kosmetice, kterou zažila právě v Glamuru, jsem se rozhodla do toho také jít.\nMalý salónek v Dejvicích je sice nenápadný, ale velmi příjemný. Kosmetička Tereza se o vás krásně postará a dvě hodiny o vás doslova pečuje. Hodinová masáž obličeje a dekoltu vás naprosto odbourá. Přiznám se, že jsem usínala na lůžku, jak mi to bylo příjemné. Pak přijde klasické kompletní kosmetické vyšetření. Glamour Atelier používá českou kosmetiku Mako butterfly, která se vyznačuje nulovým nebo nízkým obsahem konzervačních látek a jsou tak vhodné i pro náročnou péči o velmi citlivou pleť.\nOd své kosmetičky jsem dostala také super tip na masážní olej, který mě nadchl. Kosmetička Terezka mě masírovala hned na začátku kokosovým olej s příchutí vanilky od značky Saloos, který jsem si zamilovala. Celý večer jsem krásně voněla a olej vydržel i po umytí. Jakmile jsem přijela domů, hned jsem o něm řekla mamce a už jsme si ho objednávaly.\nSaloos je česká přírodní kosmetika, která je u nás od roku 1993. Značka Salus/Saloos se tak vypracovala na největšího českého výrobce certifikované přírodní kosmetiky. Velmi si zakládají na přírodních látkách. Jejich výrobky tak neobsahují syntetické parfemace, konzervanty ani barviva.\nMám hodně citlivou pleť, a proto si nemůžu dovolit moc experimentovat, ale po oleji se mi neobjevila žádná alergická reakce. Olej je tedy vhodný pro všechny typy pleti.\nA dnes mi konečně olejíček přišel! Bio kokosovou péči jsem si nechala poslat do práce, tudíž jsem měla hned po ránu lepší náladu. Kokosový olej s příchutí vanilky jsem nedočkavě otevřela a hned jsem k němu musela přivonět. Byla to nádherná vůně. Kokos spojený s vanilkou mi připomněl vůni Rafaela, které bych mohla jíst mimochodem od ráno do večera. Tento přírodní produkt odbourává stres a únavu, působí antidepresivně a harmonizuje mysl. Lehce se vstřebává a zanechává pleť velmi hebkou.\nPodle svých zkušeností vím, že vanilka nevoní všem, a proto Saloos má i jiné příchutě. Pokud si vyberete právě kokosovou péči, tak si můžete vybrat mezi caffe latte, pomeranče, čokolády, tropic nebo jen samotný kokos. Na eshopu Saloos je hned několik výrobků, které musím vyzkoušet.\nMáte něco od Saloos? Napište nám dole do komentářů vaše zkušenosti s touto českou značkou.\n2.4.2015 Krása Životní styl\nNaše dárečky od Eppi.czTIP: Našla jsem konečně ideální mini hamburger pro ženy. Kde ho najdete?


leden únor březen duben květen červen červenec srpen září říjen listopad prosinec >>\nCelý článek Úterý, 26. leden 2010\nVaše odhlášení z akce neproběhlo úspěšně.\nVaše odhlášení z akce proběhlo úspěšně.\nVaše registrace se nezdařila.\nVaše registrace úspěšně proběhla\nCelý článek Středa, 20. leden 2010\nPřehled akcí a seminářů pořádaných Odborem strukturálních fondů Ministerstva vnitra ČR, případně ostatními subjekty veřejné správy s informacemi pro jejich účastníky a možností rezervace.\nPřehled schválených projektů v jednotlivých operačních programech (IOP a OP LZZ) za uplynulé období.\nZákladní právní předpisy a metodiky, týkající se oblastí činnosti Odboru strukturálních fondů MV ČR a jednotlivých operačních programů. Metodiky jsou určeny těm z vás, kteří přípravují návrh projektu pro OSF. V publikacích naleznete popis jednotlivých procesů od zpracování žádosti až k uzavření projektu.\nCílem strategie Efektivní veřejná správa a přátelské veřejné služby (Smart Administration) je zajistit koordinovaný a efektivní způsob zlepšování veřejné správy a veřejných služeb s využitím prostředků ze strukturálních fondů v programovém období 2007–2013.\nPřístup byl odepřen, nemáte dostatečná oprávnění pro vstup na stránku.


Soud v kauze OKD předvolal jako svědka premiéra Sobotku. Má vypovídat po prázdninách - Aktuálně.cz\nAktualizováno 19. 7. 2017 13:41\nPremiér Bohuslav Sobotka půjde vypovídat k soudu kvůli kauze OKD. Sobotka byl v době privatizace ministrem financí a podle kritiků byla společnost prodána nevýhodně. Výtky ale Sobotka dlouhodobě odmítá a trvá na tom, že stát akcie prodal za tržní cenu.\nPraha - Soud, který ve středu pokračoval v projednávání trestní kauzy spojené s privatizací těžební společnosti OKD, předvolal jako svědka premiéra Bohuslava Sobotku (ČSSD). Předseda vlády by měl přijít vypovídat 1. září. Sobotka, který v době prodeje státního podílu OKD zastával post ministra financí, bývá kvůli údajně nevýhodnému rozhodnutí terčem kritiky. Výtky dlouhodobě odmítá a trvá na tom, že stát akcie prodal za tržní cenu.\nPředsedkyně senátu Obvodního soudu pro Prahu 2 Iva Fialová oznámila své rozhodnutí předvolat premiéra poté, co vyslechla znalce z oboru oceňování podniků, který v kauze vyhotovil revizní posudek. Expert uvedl, že posudek k ceně státního podílu v OKD byl nekvalitní a vznikl za použití nesprávného postupu.\ndomácí Aktuálně.cz OKD Bohuslav Sobotka soud Stanislav Gross ekonomika


V48C5C75BL2, Vicor Corporation V48C5C75BL2 skladem k dispozici. Koupit V48C5C75BL2 s nejlepší cenou na Components-Center.com\ndomů > produkty > Napájecí zdroje - montáž na desku > DC DC měniče > V48C5C75BL2\nKoupit V48C5C75BL2 s důvěrou od Components-Center.com, 1 rok záruka\nComponents-Center.com je spolehlivým skladovatelem elektronických součástek. Specializujeme se na všechny elektronické součástky řady Vicor Corporation. Máme k dispozici Vicor Corporation kusy Vicor Corporation V48C5C75BL2. Požádejte o cenovou nabídku od distributora elektronických součástek společnosti Components-Center.com, náš prodejní tým vás bude kontaktovat do 24 hodin.\nPopis:CONVERTER MOD DC/DC 5V 100W\nSouvisející zprávy pro V48C5C75BL2\nSouvisející klíčová slova pro V48C5C75BL2\nVicor Corporation V48C5C75BL2Distributor V48C5C75BL2Dodavatele V48C5C75BL2Cena V48C5C75BL2Datový list pro stahování dat V48C5C75BL2Datasheet V48C5C75BL2V48C5C75BL2 stockKoupit V48C5C75BL2


Češi a Rakušané. Dva národy, které mají společného mnohem víc, než jen historii | Reflex.cz\nViliam Buchert 29. dubna 2018 • 11:10\nPoslední český král Karel I., rakouský císař\nČeši a Rakušané mají překvapivě mnoho společného. Plyne to z historie i našich povah. Víte, co je to „Der Selbstmord als soziale Massenerscheinung der Gegenwart“? Známá habilitační práce známého muže na Vídeňské univerzitě, která vyšla v němčině v roce 1881. Proslavila ho v mnoha zemích a analyzovala neblahý trend tehdejší doby – stoupající počet sebevražd.\nV češtině vyšla až v roce 1904 pod názvem „Sebevražda hromadným jevem společenským moderní osvěty“. Tím mužem byl první československý prezident Tomáš Garrigue Masaryk, jenž v „nenáviděném“ Rakousku žil, studoval, pracoval i užíval si mnoho let.\nVíte, odkud původně pocházela rodina významného rakouského politika Bruna Kreiského (ten byl u našich jižních sousedů kancléřem v letech 1970 až 1983)? Z jihomoravských Dolních Kounic.\nA konečně, víte, kdo je podle všeho „duchovním otcem“ Wiener Schnitzelu (vídeňského řízku), ve světě nejznámějšího a nejslavnějšího rakouského jídla? I to byl podle legendy Čech. Nevěříte?\nČeši a Rakušané toho mají společného mnoho, dějiny nás svázaly dohromady i tehdy, když si to jedna či druhá strana nepřála. A vlastně je tomu tak do dnešních dní.\nOvšem doby, kdy skoro pětinu všeho obyvatelstva Vídně, tehdy hlavního města Rakouska-Uherska, tvořil český živel, jsou nenávratně pryč. V roce 1900 žilo ve Vídni, která měla kolem 1,6 miliónu obyvatel, až 300 tisíc lidí z českých a moravských regionů (odhady se značně liší, tenhle je nejvyšší). Byly mezi nimi kuchařky, služky, řemeslníci, ale i mnoho studentů či význačných osobností politického, kulturního, společenského a vědeckého života.\nNapříklad už císař Josef II. (1741–1790) se naučil česky, přestože paradoxně v rámci snah o centralizaci říše prosazoval jako jednotný jazyk němčinu.\nDnes jsou to už všechno jen vzpomínky a historické exkurze, i když mnoho společného nám zůstalo a v našich genech i zůstane.Podívejme se tedy na několik věcí, jež mají (někdy je to až překvapivé) Češi a Rakušané společné.\nSlyším, namítnete, že klasický vídeňský řízek (Wiener Schnitzel) je z telecího masa a ten náš „klasický“ naopak z vepřového (pro někoho v současnosti ovšem často z kuřecího). Shodneme se ale určitě na jednom – řízek je základem kuchyně obou zemí. Ten vídeňský má dokonce tak dobrou pověst, že ho znají i v Japonsku, Austrálii, Jižní Africe či Americe.\nPřitom podle legendy je jeho „duchovním otcem a propagátorem“ slavný Čech — Jan Josef Václav Antonín František Karel hrabě Radecký z Radče, narozený na zámku v Třebnici. Radecký, český šlechtic a rakouský maršál (krásné spojení, že?), je považován za jednoho z nejlepších světových vojevůdců 19. století. Byl to však také gurmet, který miloval dobré jídlo.\nPodle legendy popsal maršál Radecký v jednom dopise císaři Františku Josefovi I. jídlo známé pod jménem „cotoletta milanese“, jež ochutnal v Benátkách. Byla to kotleta obalovaná ve směsi strouhanky a parmazánu. Jenže když to císařský kuchař zkoušel, tak neměl k dispozici parmazán, nahradil proto sýr moukou a vejcem a vynalezl vídeňský řízek. No, zní to trochu jako z Cimrmana, ale slavný řízek byl na světě a údajně za ním stojí český šlechtic Radecký.\nČeská a rakouská kuchyně se samozřejmě po staletí vzájemně silně ovlivňovaly. Tady si dovolím malou odbočku – všimli jste si, že v posledních desetiletích tomu už tak není? Místo toho se objevují všude kulinářské vlivy italské, francouzské, či dokonce ty z různých zemí Asie. Když se ale vrátíme k podstatě tématu, tak obrovský vliv na rakouské jídlo měly tisíce českých a moravských kuchařek a hospodyň, jež kdysi pracovaly ve Vídni.\nJak samotní Rakušané říkají, historické spojení není dodnes zřejmé jen v jídlech samotných (tradiční buchty a koláče, rakouský gastronomický hit jménem povidlové taštičky a české knedlíky), ale i v jejich pojmenováních. Proto máme povidla a u sousedů Powidl, rybíz či Ribisel, meruňky a Marillen, křen a Kren. A fungovalo to na obě strany. V minulosti existoval známý rakouský výrobce oplatek, firma Pischinger. V Česku se podle jejich výrobků stalo druhové pojmenování takřka libovolné oplatky — „pišingr“. Pokračovat můžeme v tomto směru dlouho.\nVíce ne 50 let obrovská popularita, postavení celebrity a ikony, kterou znají naprosto všichni a vůbec nejvýznamnější zpěváci populární hudby ve svých zemích. To je český „Mistr“ Karel Gott (75) a Udo Jürgens (30. 9. 1934–21. 12. 2014), narozený v rakouském Klagenfurtu (Celovci). Je to už poněkud zapomenuto, ale tito dva muži mají hodně společného.Není prakticky nikdo v obou našich zemích, kdo by je neznal. Bez ohledu na to, zda poslouchá jejich písničky. Je to mimořádně neobvyklé a podle všeho v budoucnosti jen těžko překonatelné.\nKarla Gotta dobře známe, podívejme se proto na Jürgense. Jeho první hit Jenny se objevil v roce 1959 a okamžitě obsadil první příčky německé i rakouské hitparády. Něco neuvěřitelného se mu podařilo na koncertu ve Vídni v roce 1992 – přišlo 220 000 diváků! „Kdo z vás to má?“ jak by asi k takovému číslu dodal Jiří Paroubek.\nUdo Jürgens složil více než 900 písní a prodal okolo 105 miliónů nosičů, čímž se zařadil mezi nejúspěšnější světové hudebníky. A co má bezprostředně společného s Českem a Gottem? V roce 1967 si zahrál sám sebe v prvním dílu seriálu Československé televize Píseň pro Rudolfa III. Mimochodem — pro seriál také později vznikla píseň Modlitba pro Martu (nazpívaná Martou Kubišovou), jež se stala symbolem odporu proti okupaci Československa vojsky Varšavské smlouvy.V roce 1967 složil Jürgens píseň Tausend Fenster pro mezinárodní hudební soutěž Velká cena Eurovize. Interpretem jeho skladby na této soutěži byl – Karel Gott.\nFilmové hvězdy v Americe\nZřejmě málokteré dvě ikony světového filmu mohou být ve své tvorbě tak rozdílné jako rodilý Rakušan Arnold Schwarzenegger a český režisér Miloš Forman. Oba jsou ale hvězdami světového filmu, oba odešli do USA v roce 1968, aby mohli pokračovat ve své kariéře (Arnold ovšem tehdy v naprosto neuměleckém oboru kulturistika). Oba pak dostali americké občanství. Oba okouzlili diváky – jeden jako hvězda akčních filmů (Terminátor a Barbar Conan), druhý vysoce ceněnými uměleckými díly (například Přelet přes kukaččí hnízdo či Amadeus).\nSrovnávat Schwarzeneggera (ten se pak dokonce stal i guvernérem Kalifornie) a Formana může být jako pokus dát dohromady oheň a vodu, ale dá se tvrdit, že kdyby první zůstal v provinčním Rakousku a druhý v komunistickém Československu, tak by se rozhodně v Hollywoodu neprosadili. V tom jsou si podobní. Ale kdo z nich je úspěšnější a slavnější? To musí rozsoudit diváci.\nPokud budete hledat národy, jejichž téměř všichni příslušníci alespoň někdy stáli na lyžích a milióny lidí umějí dokonce dobře lyžovat, tak právě Češi a Rakušané jsou si podobní. Konkurovat jim v tomto směru mohou na světě snad jen Švýcaři.Rakušané se vzhledem ke svým Alpám prosazují více ve sjezdovém lyžování, Češi někdy na běžkách. Ale pozoruhodná masová láska a dobrý vztah k lyžování jsou i z celosvětového pohledu ojedinělé.\nÚchylka na tituly\nPane doktore sem, pane doktore tam. Pane inženýre sem, pane inženýre sem. Ano, Rakušané a Češi si potrpí na tituly jako nikdo. Hraničí to až s úchylkou. Malé národy, jejichž obyvatelé se kdysi, v době průmyslové revoluce, začali stěhovat z venkova do měst, si zakládali (a stále určitým způsobem zakládají, i když některé horší vzdělávací instituce to důsledně devalvují) na lidech, kteří se honosili nějakým titulem před jménem. To už něco znamenalo!\nDodnes někteří Češi a Rakušané používají i při obyčejném představování (i když nejde o pracovní záležitosti) tituly. Například „doktor Novák“ nebo „inženýr Gothart“. Pro některé lidi ve světě to zní směšně, jako kdyby část Čechů a Rakušanů neměla křestní jména. Naštěstí tato neřest ustupuje.\nNadměrné používání titulů však pramení z maloměstské povahy obou národů. Oproti velkým národům (Rusové, Američané, Číňané), jež vzhlížejí k ostatnímu světu často s nepochopitelnou přezíravostí a nadřazeností, my máme naopak ve střední Evropě problém s tím, že všechno kolem je určitým způsobem podezřelé. To je typický projev maloměstské povahy, jenž pořád určitým způsobem přetrvává.\nNa jednu stranu to vede k nepěkné vypěstované závisti v podstatě ke všem ostatním, na straně druhé jsou podobné národy přece jenom šetřivější, nerozhazují tolik peníze, jsou opatrnější v životě a vyjadřování, co pak působí, že jsme méně sebevědomí.\nV dnešní, zrychlené době však není pro maloměstské povahy moc místa na předních postech ani při správě země, ani při vedení firem.\nVždy za to může někdo jiný\nPřestože se Češi a Rakušané nikdy neshodnou například na otázkách kolem Jaderné elektrárny Temelín, tak prakticky u všech problémů si najdou zdůvodnění, „kdo za to může“. Nemusíte ani hádat, ani přemýšlet – většina obyvatel v našich dvou státech si myslí, že za problém může někdo jiný: vláda, strana, soused, šéf, Rus, Američan, prostě někdo…\nA tak i dnes v Praze i ve Vídni, v Brně i Klagenfurtu, Ostravě i Salcburku slyšíte často v podstatě totéž. My nic, my muzikanti! Pokud bychom to chtěli parafrázovat, je to pravda – Češi a Rakušané mají v historii mnoho skvělých muzikantů, skladatelů a hudebníků, na počet obyvatel jsme dokonce světovou špičkou.\nPřes všechna společně prožitá staletí, utrpení i slasti mnoho Čechů a Rakušanů k sobě ještě cestu nenašlo. Důvodem bývá často jazyková bariéra (mladí lidé v obou zemích upřednostňují angličtinu, ta je paradoxně může spojit), protože jinak máme logicky mnoho společného.\nPoslední dva důkazy závěrem.\nNa Ústředním vídeňském hřbitově najdete i hroby mnoha Čechů. Z minulosti i z dob nedávných. Je zde pohřben například jeden z nejslavnějších a nejúspěšnějších českých cestovatelů všech dob, Emil Holub.\nA pokud by dnešní nejsilnější vládní strana, ČSSD, nahlédla do své historie, tak by zjistila, že založena sice byla 7. dubna 1878 v Praze, ale v roce 1881 přesídlilo její vedení do říšského a rezidenčního města Vídně, kde roku 1902 na Margaretenplatzu získala dům č. 7.\nTo je ale už minulost, jež se skutečně nevrátí…\nOsvěžující léto v Rakousku. Speciál na webu Lidé a Země >>>\nViliam Buchert 12. dubna 2018 • 12:57\nKlíčová slova: rakušané, Rakousko, Češi


V životě se objevují nečekané náhody - kulturní magazín Uni\nV životě se objevují nečekané náhody\n04/2016 07/2015 Jan Kerbr\nRežisér, herec, pedagog i autor divadelních her Miroslav Krobot (1951) svoje umělecké renomé získával postupně, nepatří k typům tvůrců, kteří oslní hned v mládí (a později třeba poněkud pohasnou). Je skromný a neokázalý, rozhodně nepatří k mluvkům, z nichž se dere příval řeči. Má za sebou inscenace, které počítám k tomu nejlepšímu z domácí divadelní produkce (Rok na vsi v Národním, v Dejvickém divadle pak tituly Oblomov, Muž bez minulosti, i originálně a účinně vyložená klasika jako Večer tříkrálový, Hamlet, Tři sestry).\nZnáme se přibližně čtvrt století. Když mi při nahrávání našeho rozhovoru stařičký diktafon několikrát vypověděl službu a my ho museli vždy primitivně ručně popostrčit, Mirek to jako režisér ocenil coby zajímavou, téměř divadelní situaci. Jak ses vlastně dostal k divadlu?\nJežíšmarjá, to budou takovýhle otázky?\nJen ta první… jak něco takového jako jít studovat režii vlastně adolescentního mladíka napadne?\nJá nevím, tak normálně, byla to směs všeho možnýho, na střední škole v Zábřehu jsme dělali bigbít, divadlo… V podstatě šlo o to nějak prodloužit „zábavu“.\nDostal ses na brněnskou JAMU. Byla to zábava?\nByla. Méně zábavné ovšem bylo, že jsem na školu přišel v roce 1969, a to započala různá odcházení kvalitních pedagogů. Ještě jsem stihl Milana Uhdeho, filozofa Vítězslava Gardavského, mým ročníkovým učitelem byl Miloš Hynšt, ti všichni pak byli nuceni akademii opustit. Ale měl jsem kliku, dostal jsem pak po Hynštovi Pavla Hradila, který byl fajn, a s většinou zbylých pedagogů to až na pár výjimek docela šlo.\nKam vedla tvá cesta po absolutoriu?\nV pátém ročníku už jsem dělal dramaturga v Horáckém divadle v Jihlavě, po vojně jsem dostal nabídku asi do tří divadel a vybral si Cheb.\nA tam ses setkal s významným divadelníkem, z Prahy „uklizeným“ Janem Grossmanem…\nS ním jsem pak odešel do Hradce Králové, kde jsem prožil krásné čtyři roky, ještě s dramaturgem Milanem Klímou, nedávno zesnulým Pepíkem Kroftou, který už působil v divadle Drak. Řada herců se tam natáhla za Grossmanem, podařilo se nám kolem nově otevřeného prostoru Beseda tvořit na svou dobu hodně nekonformní, a snad i kvalitní inscenace. Vzniklo vlastně i jakési společenství lidí se stejným naladěním, vzalo to pak ovšem rychlý konec. Následovala nabídka do Realistického, nyní Švandova divadla, tam jsem pobyl taky čtyři roky, Národní potom trvalo pět. Mám to vlastně skoro po „čtyřletkách“, v Dejvickém jsem byl ale roků šestnáct.\nCož je číslo dělitelné čtyřmi…\nMáš pravdu, ten cyklus nějak funguje.\nA od koho jsi dostal lano do Národního?\nOd Ivana Rajmonta, ten se stal po revoluci šéfem činohry. Byl tam taky Honza Kačer, logicky jsem pokračoval v tom, co jsme dělali v Hradci, pak v tehdejším Realistickém, a pak v Národním.\nUvědomuji si, že moje první recenze v roce 1986 se týkaly Realistického divadla, například na tvého Lunina s Jiřím Adamírou a nedávno zesnulým Karlem Pospíšilem…\nTu inscenaci jsem měl moc rád. Byla úplně jednoduchá, založená hodně na slovu, vedle jmenovaných v ní taky hrála Jorga Kotrbová.\nV Národním divadle pak byl tvým nejslavnějším jevištním „kouskem“ Rok na vsi podle bratří Mrštíků. Někde jsi prohlásil, že vůbec máš rád tlusté romány.\nVždycky se těším, když je román tlustý a přitom dobrý, protože bude čtení trvat dlouho…\nUděláš si na to čas i dnes, kdy jsi hodně vytížený?\nAle jo, já čtu naštěstí dost rychle. To je výhoda. V poslední době jsem se stal fanouškem žánrů fantasy a sci-fi.\nPomýšlel jsi na to někdy tyto žánry divadelně zpracovat?\nNe. Sice by to možná šlo, ale fantasy má vytvářet prostor pro fantazii čtenáře a divadlo je přece jenom vymezeno režijním viděním, čímž diváka o něco okrádáš, vnucuješ mu svou konkrétní vizi.\nA ve filmu podobně. Já bych třeba nemohl zhlédnout Jacksonovy verze Tolkienových příběhů…\nRozumím. Literární předlohu dnes kultovního seriálu Hra o trůny jsem četl dávno před uvedením v televizi a moje představa byla taky jiná.\nChystáš pro divadlo nebo máš ještě nějakou verzi podobně tlustého románu jako Rok na vsi?\nTen je opravdu hodně tlustý, ale dělal jsem i jiné. Oblomov a Idiot, které jsem režíroval v Dejvickém divadle, jsou taky docela objemné knihy.\nCesta do Dejvického divadla souvisela, nemýlím-li se, s tvou pedagogickou činností.\nVíš, Národní divadlo nebyl zrovna můj sen. U režiséra je to asi trochu jiné než u herců, co se této mety týče. Vždycky jsem vzhlížel k Činohernímu klubu a Zábradlí, k souborovým divadlům na malém prostoru. První běh mého pedagogického působení na katedře alternativního divadla při DAMU právě končil, byla to sestava Klára Melíšková a spol., a s touto třídou jsem do Dejvického divadla šel.\nDámy v souboru víceméně vytrvaly…\nKluci ne. Děvčata jsou stálejší.\nPostupně odcházející mládence jsi nahradil hereckými vězdami.\nAle tehdy to nebyly ještě hvězdy, Ivan Trojan byl na Vinohradech jednu sezonu a skoro nehrál, David Novotný přišel z Budějovic, Jarda Plesl ze Zlína, Vašek Neužil z Brna, je to tak různě posbírané. Nevím, čím to je, že děvčata zůstala, s tou stálostí je to vtip, ale myslím, že byla připravenější na chod divadla se vším, co to obnáší. Hned v začátcích jsem tušil, že ta třída pohromadě při provozu dlouho nevydrží celá. Nároky se stupňovaly, my jsme do Dejvic přišli v podstatě se školním repertoárem. Lucka Bělohradská dělala Lysistratu, já tehdy slavnou hru Kennedyho děti, měl jsem při přípravě na mysli i zácvik studentů v protiúkolech. První inscenace téhle party tedy v podstatě měly spíš charakter školních cvičení než komplexní umělecké výpovědi.\nTvoje umělecké aktivity jsou s divadlem spjaty i autorsky, hra o Eskymo Welzlovi Ten, který sežral medvěda, byla uvedena ovšem v Divadle ABC.\nEskymo Welzl je moje téma, které stále ještě nemám uzavřeno. Hra vznikla v devadesátých letech a její chybou je, že je psána vědomě pro ABC, přistihl jsem se, že chci být vtipný, vybral jsem z toho velkého příběhu o daleké cestě a pobytu v dálavách v podstatě jenom perličky. Welzlův osud mě fascinoval už jako kluka, je to krajan, rodák ze Zábřehu. U mě stále přetrvává obdiv k němu jako k hrdinovi, jeho životní pouť mě fascinuje.\nJak to s tímto českým severským světoběžníkem vlastně bylo? Je to všechno pravda, nebo si to vybájil?\nZ velké části pravda, něco se nedá doložit, především ty neuvěřitelné vzdálenosti, které měl absolvovat. Výzkumy postupně ukazují, že tam na severu opravdu byl. Byly pochybnosti, zda se vůbec na Nové zemi dalo žít, dnes je potvrzeno, že asi padesáti podobnými magory to osídleno bylo. Eskymáci tam zajížděli a osadníci byli, měřeno střízlivýma očima, totální blázni. Máme ostatně o Welzlovi hotový scénář pro loutkový film s Tomášem Luňákem, snad dojde k realizaci, loutky mi k tomuto tématu připadají příhodné. A mám sen vytvořit nějakou životopisnou fantasy, inspirovanou tímto nevšedním chlapíkem.\nDejvické divadlo mělo nějaký čas na repertoáru hru svého dramaturga Karla Tománka Wanted Welzl. Konzultovali jste to spolu nebo neukradl ti dokonce téma?\nNechtěl jsem do práce na tomto projektu zasahovat, původně jsem o tom hovořil jako o filmovém scénáři, byl u toho tehdy taky Jaromír Švejdík, pak se to přeneslo k nám do divadla, téma putovalo k režisérovi Jirkovi Havelkovi, který má Welzla taky rád, tak jsem to klukům v podstatě přepustil, měli nápad, jak to dělat, já potom, co jsem téma zpracoval pro ABC, už nápad na novou realizaci neměl, tak jsem si řekl, ať to tedy udělají Jirka s Karlem.\nPotom, už v Dejvicích, se objevila tvoje hra Sirup. Je v ní také téma, s kterým stále žiješ či souzníš?\nTo jsem napsal asi za čtrnáct dní, byla to legrace, která vyplynula z rodinné situace. Jeden příbuzný se prodejem „zázračně léčivých“ sirupů živil. Mě ta situace pobavila, trochu jsem si z toho utahoval, nicméně kdyby se to teď přepsalo, doba k popularitě těchto „zázraků“ stále výrazněji dorůstá. S menší dávkou ironie a ve vážnějším balení by to mohlo být dnes, v době dealerství se vším možným, téma dost nosné.\nTřetím titulem, který jsi realizoval jako režisér i autor v jedné osobě, je Brian. Jde o Briana Jonese, jednoho ze zakládajících členů Rolling Stones. Máš tu kapelu obzvlášť rád?\nMám je rád, uznávám je, ale není to úplně moje pravá krevní skupina. Vyrostl jsem na Velvet Underground, to je hudba mého srdce, samozřejmě taky Dylan nebo Patti Smith. Stouni se přece jenom příliš předvádějí.\nPředvádivost patří ale k divadlu…\nJistě. Ale Brian vznikl vlastně náhodou. Chtěl jsem dělat Medvídka Pú, což nám zakázal moloch Disney, který na něho má autorská práva a obšancovaný celý svět a nedovolí nikomu na Medvídka sáhnout, ani filmařům, ani divadelníkům. Pak jsem četl paměti Keitha Richardse a tam jsem se dozvěděl, že Brian Jones žil – a vlastně taky zahynul – v domě po autorovi této slavné knížky Milnem. Tak jsem si dal dohromady, co by asi narkoman mohl při svých tripech vídat… no přece medvídka Pú a další zvířátka z knížky.\nDejvickému divadlu jsi umělecky šéfoval šestnáct let. Jak se budoval repertoár?\nNechtěli jsme být divadlo vysloveně interpretační ani výslovně autorské, a tak jsme se vydali cestou, kdy autorský podíl herců při vzniku nových inscenací podle fixovaných textových předloh je poměrně značný. Roli hraje i to, že divadlo je v Dejvicích, na pražské poměry vzhledem ke kulturou přecpanému centru jde vlastně i o pozici scény „off off“. I to, jak divadlo vypadá, nahrává tomu, jak jsme jeho tvář koncipovali, prostor pro volbu repertoáru je poměrně široký.\nKdyž si uvědomím, co vlastně všechno se tu hraje, jde to od Goetha – Pitínského inscenace Spříznění volbou – až po beatniky – Tománkovy KFC sendviče reality…\nAno, tohle všechno se do Dejvického divadla vejde. I Čechov, když je dobrý, také Kafka.\nDominuje v zájmu publika nějaký titul víc než ostatní?\nTeď momentálně asi vede Welshův Ucpanej systém, předtím hodně bodovaly Zelenkovy Příběhy obyčejného šílenství, ale výrazný zájem je i o tři a půl hodiny trvajícího Čechovova Racka či Briana, kterého vyhledávají jistě i ti, co mají rádi Stouny. Ještě k Brianovi. Kapela je v inscenaci zpodobena úžasně. Vašek Neužil, který hraje Micka Jaggera, má mimořádnou schopnost nápodoby, říkal jsem mu: Udělej ho pěkně podle sebe, ale ať je to on. Nakoukal to myslím docela přesně.\nZmínil ses o Zelenkových Příbězích obyčejného šílenství, kde ses poprvé objevil jako herec, a dnes vlastně víc hraješ než režíruješ. Šlo o tvoji první zkušenost s touto profesí?\nNe úplně první, v angažmá v Chebu či Hradci jsem zaskočil, když někdo onemocněl, ale to je taková běžná režisérská participace na inscenaci, kdežto v Příbězích jsem opravdu poprvé zkoušel s ostatními jako herec. Petr Zelenka chodil na zkoušky Oblomova, viděl mě při práci, a tam se rozhodl mě obsadit do role bývalého moderátora normalizačních zpráv. Asi podle toho, jak jsem režíroval. Vzal jsem to vlastně z hecu, zajímal mě i proces vzniku inscenace z té druhé strany. Nebyl v tom záměr, že bych to chtěl dělat pořád. V životě se objevují nečekané náhody.\nJak si tě všimli filmaři?\nPříběhy pak ještě Petr natočil jako film. Ale k první roli před kamerou v zahraničí jsem se dostal tak, že jsme byli s divadlem v Budapešti a tam mě v inscenaci Příběhů viděl režisér Béla Tarr, dal si se mnou schůzku, myslel jsem, že půjde o spolupráci škol, protože taky učil, ale povídali jsme si o všem možném, ne o pedagogických problémech, a pak mi nabídl hlavní roli ve filmu Muž z Londýna.\nA po Muži z Londýna se s tvým obsazováním roztrhl pytel, také v českých filmech i televizních projektech. Stává se ti, že třeba díky populárnímu filmu, jako jsou třeba Vejdělkovi Účastníci zájezdu, tě lidi poznávají na ulici?\nStává, teď se stalo jakýmsi sportem, že se s tebou chce každý fotit. V módě jsou selfie, dneska už si málokdo řekne o autogram, to společné focení člověk musí nějak zvládat, i když třeba nemá náladu. Snažím se být zdvořilý.\nJaký charakter měla práce na snímku Alois Nebel, kde jsou podoby herců vlastně výtvarně stylizované tak, že jsou do- či překreslované?\nTo mě bavilo moc. Potkal jsem při natáčení spoustu zajímavých lidí. Představ si, že stojíš někde u kolejí a slyšíš: „Pusť tu lokomotivu!“, hraješ totiž výpravčího. A já: „Kterou?“ „No přece tu nakreslenou“. Takových situací bylo při natáčení víc. Jenom na dvou židlích jsme například hráli výjev, kdy vlak zastaví před kmenem, který při bouři spadl na trať. My herci jsme seděli na židlích, zbytek byl dokreslen. Tak specifická byla práce „v exteriérech“ jesenické krajiny.\nA vaše tváře pak dokreslovali podle gestiky a mimiky?\nKreslíři nám především zvýrazňovali vrásky, ten chlapík, co pracoval na mé filmové tváři, mě asi musel mít plné zuby, náplní jeho práce byl vlastně stále můj ksicht. Kreslilo se asi tři čtvrtě roku, déle, než se natáčelo.\nNedávno se objevil v kinech film Díra u Hanušovic, tvoje první filmová režie. Kdy ses rozhodl do ní dát?\nPsal jsem to s kamarádem z gymnázia, povoláním psychologem, původně jsme chtěli vytvořit něco jiného, ale vyšel z toho příběh ze zapomenuté obce, pak nám byla nabídnuta realizace, no nedělej to! Byla to fajn zkušenost.\nNěco dalšího jako filmový režisér chystáš?\nSnad, ale zatím se o tom ještě nedá mluvit.\nA co se týče Dejvického divadla, jehož umělecké otěže po tobě převzal Michal Vajdička, čekají tě v něm nějaké režie?\nZatím ne, na podzim tam budu hrát v Shakespearově Zimní pohádce postavu ovčáka, režírovat bude Ondrej Spišák. To je hra, která se na českých jevištích ještě nikdy moc nepovedla. Je to zvláštní dospělá pohádka, moc pěkný kousek. Tam je spousta postav – vzhledem k dejvickému souboru…\nMyslím, že to režisér má vymyšlené tak, aby soubor všechny ty figury zvládl. I tak hrají v Zimní pohádce velkou úlohu převleky, tak jich může být třeba trochu víc.\nJak ostatně proběhlo předání oněch uměleckých otěží mladšímu kolegovi?\nVůbec to nebolí. Nemám s tím problém, v divadle jsem, hraju ve třech inscenacích, čtvrtou budu zkoušet, paradoxně se mi uvolňují ruce od spousty byrokratických úkonů, moc se pro mě kromě té režie nezměnilo, třeba se k ní později částečně vrátím, ale dal bych Michalovi dva tři roky, aby si postavil profil divadla i repertoár podle sebe. Když potom budu mít nějaký nápad, přijdu třeba s nabídkou. A když bude potřeba, nastoupím.\nNabízejí ti režie v jiných divadlech?\nNabízejí, a poměrně hodně. Ale jedna za sezonu je pro mě tak akorát, vzhledem k tomu, že mám točit nějaké filmy, něco píšu a budu zkoušet v divadle – mám toho dost na práci. Jsem k nabídkám zdrženlivý, byl jsem však režírovat ve Finsku, to byla moc pěkná zkušenost, hrají úplně jinak, člověk jim vůbec nerozumí. Ten jazyk je natolik vzdálený, že opravdu nevíš, jak hrají. Intonace neevokuje nic, co znáš. Dělal jsem tam jevištní verzi Kaurismäkiho filmu Najal jsem si vraha. Moje dejvické inscenace Muž bez minulosti a Brian jsou hodně postavené na muzice, je tam méně textu, a s něčím podobným jsem předstoupil před finské herce. Není to pravé interpretační divadlo, byli velice překvapeni formou. Jsou zvyklí, že se postaví a hovoří. Hráli jsme na malé scéně pro 200 lidí. K této scéně přiléhá v pravém úhlu velký sál, z boku vidíš na jeho jeviště, na tom se prezentují třeba muzikály a je zvykem, že se na ně vejde i velký orchestr. Tak mě to inspirovalo k tomu, že by v inscenaci mohlo jít i o muzikanty, kteří vystupují v Kouzelné flétně. Finy překvapilo, že to takhle jde. Šlo o milé a sympatické lidi, kteří toho mnoho nenamluví, jsou ale hodně pracovití. Před dvěma lety jsme Finsko navštívili s Mužem bez minulosti, ostatně taky podle Kaurismäkiho, hráli jsme v Tampere, tam to viděl místní ředitel a asi záměrně si mě najal. Ale ještě ke tvé otázce, možná budu něco dělat v bratislavské Astorce.\nKdyž jsi vzpomenul Kouzelnou flétnu, Dejvické divadlo ji ve tvé režii před lety uvedlo, byla to hezká inscenace a činoherci vlastně uzpívali Mozartovy melodie…\nJe to nádherná opera, pro mě ještě trochu neprobádaná. Možná bych si ji ještě zkusil, ale režii v opeře mně zatím nikdo nenabídl. Flétna je neuvěřitelně naivní i chytrá současně, lidová i hluboce filozofická. Vlastně to napsali dva opilci, Mozart s Schikanedrem, cesty geniality, inspirace a náhody jsou nevyzpytatelné. Kolik repríz tvoje Flétna v Dejvicích měla? Kolem stovky, normální standard. Herci na to rádi vzpomínají, zpívali vlastně dobře, ale na hraně svých možností. Opravdu bych si to ještě rád zkusil. Mám rád i Bergmanův film z jeviště a zákulisí jednoho představení tohoto operního díla.\nMáš čas chodit do divadla?\nSpíš tak, že se jdu na někoho konkrétně podívat. Spontánně nechodím. To by muselo být něco, co mi bude doporučeno, že je skvělé.\nCo když se v Praze třeba koná Festival divadel německého jazyka?\nByl jsem před rokem, ale to taky moc nepřeháním, baví mě chodit do nového prostoru Jatka, zajímá mě, co dělá La Putyka, zajdu do Disku, spíš tenhle okruh, než to, kde mi bude předvedeno něco očekávatelného. Hledám, co by pro mě mohlo být zajímavé tím, že to bude nové. No a pak se chodím dívat na svou ženu do Městských divadel pražských (herečka Hana Doulová, pozn. aut.)\nNa Colours of Ostrava budete hrát Ucpanej systém. Je plný „těžkotonážních“ slov. Můj drahý kolega, nedávno zesnulý divadelní kritik Zdeněk Hořínek, inscenaci nepřijal vůbec, ačkoliv rozhodně nebyl úzkoprsý a postavil se svým názorem proti nám všem, kteří inscenaci chválili…\nObčas se stane, že někdo i odejde, protože to shledá vulgárním. Ale většina diváků si na drsnou realitu na jevišti zvykne a přijme ji. Někdy slyšíš na ulici mnohem větší verbální zvěrstva, i od rodičů vůči dětem, obraz doby v té inscenaci rozhodně není přehnaný. Pochopitelně že téma hry je jiné a o ostré výrazivo nejde.\nHraješ tam ostatně „pěknou svini“. Herci říkají, že takové postavy se hrají dobře, ale zpodobuješ také subtilnější charakter v Čechovově Rackovi.\nRole v Systému se opravdu hraje výborně, v Čechovovi je víc nuancí, které při dalších a dalších reprízách stále objevuješ. Je neskutečné, jak je tento dramatik současný. Nedávno jsme Racka hráli ve všední den v Trutnově, říkáš si, lidi budou utahaní, a my na ně s třemi a půl hodinami. Ve finále stáli a bouřlivě tleskali, to jsou momenty, kdy víš, že tvoje práce má cenu.


Stopy zločinu: Pátek, čas motýlů (1989) - film online zdarma\nStopy zločinu: Pátek, čas motýlů - zde online ke zhlédnutí\nÚřednice Helena (Isabela Siegelová) je při cestě stopem znásilněna. Když při výslechu na policii zjistí, že je již několikátou obětí, využije situace ve svůj pr...pro celý popisek se přihlašte. Film Stopy zločinu: Pátek, čas motýlů online.\nStopy zločinu: Pátek, čas motýlů zde zdarma ke zhlédnutí. Stanislav Strnad režíruje tento film s grácií. Talent v tomto filmu předvede hlavně Jiří Bartoška Vysoká rychlost internetu umožňuje jednoduché online streamování a přehrávání videa v HD kvalitě. Film nemusíte sledovat rovnou v prohlížeči, můžete použít tlačítko pro stažení na hellspy. Podrobné informace o filmu Stopy zločinu: Pátek, čas motýlů najdete i na csfd.cz, kartu filmu na csfd otevřete talčítkem níže. Stopy zločinu: Pátek, čas motýlů ke stažení. Podívejte se níže, zda je k dispozici video k filmu a můžete si ho přehrát. Filmy online je nejlépe přehrávat v HD kvalitě a bez reklam, to vše nabízí streamuj.tv. Film online zdarma přehrajete přes Netu.tv, Streamuj.tv je mírně zpolatněno, ale nabízí lepší kvalitu bez reklam. Možností je také film nahrát do svého počítače například z úložiště Hellspy. Film online.\nHrají: Jiří Bartoška, Isabela Soukupová-Siegelová, Vladimír Brabec, Ladislav Županič, Ladislav Potměšil, Martin Havelka, Otakar Brousek st., Miloslav Mejzlík, Jindřich Hrdý, Irena Visnarová...


Steffi těhotná panenka s miminkem | 259 Kč | Zopito.cz\nPrávě teď se díváte na zboží Steffi těhotná panenka s miminkem, které si můžete rovnou objednat. V případě dotazů ke zboží nám napište. Objednávku můžete zaplatit dobírkou nebo předem. Dostupnost produktu je napsána níže.\nPopis Steffi těhotná panenka s miminkem Simba\nSteffi těhotná panenka s miminkem naleznete v kategorii: Barbie\nObrázek produktu "Steffi těhotná panenka s miminkem" může být ilustrační, chcete-li si být jisti, že obrázek nebo popisek souhlasí, napište nám na email: info@zopito.cz - odpovídáme brzy! Zboží Steffi těhotná panenka s miminkem pokud máme skladem, odesíláme v pracovní dny až do 14 hodin, občas expedice může proběhnout později. Následující pracovní den, by Vám ho služba PPL nebo Česká pošta dovezlo. Víte, že zboží Steffi těhotná panenka s miminkem máme za super internetovou cenu? Nakupujte chytře a nakupte vše v eshopu Zopito.cz\nsvětle růžová Odesíláme dnes\ntmavě růžová Odesíláme 19. 04.\nSTEFFI TĚHOTNÁ PANENKA S MIMINKEM - Online internetový prodej zboží přes internet je u nás bezpečný. V nabídce, kromě tohoto produktu máme i jiné zboží od značky SIMBA. Levné a kvalitní BARBIE , které u nás najdete. Levně STEFFI TĚHOTNÁ PANENKA S MIMINKEM můžete pořídit hlavně u nás. Steffi těhotná panenka s miminkem nakupujeme především z české distribuce. Ke každé objednávce přistupujeme iindividuálně. Jsme otevřeni jakékoliv spolupráci. Steffi těhotná panenka s miminkem - výhodný nákup, super ceny. Recenze, srovnání i u STEFFI TĚHOTNÁ PANENKA S MIMINKEM. Právě si u nás prohlížíte produkt STEFFI TĚHOTNÁ PANENKA S MIMINKEM, který se nachází v kategorii BARBIE. Recenze o něm hledejte na internetu, nebo i u nás v článcích.


AUTOSEDAČKY I-SIZE 40-105CM\nAUTOSEDAČKY I-SIZE 40-75/85CM\nCo je to norma i-Size?\nI-Size norma je nová evropská norma pro autosedačky, označená ECE R129. Tato norma vstoupila v účinnost 9. července 2013. Stávající normy ECE R44 nadále zůstávají v platnosti a je možné dle nich autosedačky dále vyrábět a prodávat, jsou stále velmi bezpečné. Cílem ale je, aby nové autosedačky byly vyráběny dle i-Size normy - nově vyráběné automobily mají mít sedadla připravena pro umístění i-Size autosedaček.\nAutosedačky s normou i-Size budou vyžadovat umístění proti směru jízdy a používání systému ISOFIX, což představuje dosud nejbezpečnější způsob přepravy dítěte v prvních několika měsících života, obzvláště jako prevence poranění hlavy a krku. Po dosažení 15 měsíců je možné používat sedačku poutanou proti směru jízdy nebo po směru jízdy. Systém ISOFIX výrazně snižuje riziko nesprávného použití, které je stále klíčovým důvodem nesprávné instalace dětských autosedaček. A konečně, na rozdíl od ECE R44, test schválení pro i-Size bude posuzovat i boční náraz.\nBESAFE IZI MODULAR 2019\nnení vybrán BESAFE BRITAX RÖMER CYBEX INGLESINA Joie KIDDY PEG PÉREGO RECARO\nBÁZE NUNA PIPAFIX\n9 690,0 Kč\nCYBEX CLOUD Z I-SIZE PLUS SENSORSAFE 2020\nPEG PÉREGO PRIMO VIAGGIO+BASE I-SIZE 2019\nCYBEX ATON M I-SIZE VALUES FOR LIFE 2019\nINGLESINA AUTOSEDAČKA DARWIN I-SIZE APTICA 2019\n6 289,0 Kč


Žádné velké jméno. Trenérem Machačkaly se stal Krasnožan | Týden.cz\nŽádné velké jméno. Trenérem Machačkaly se stal Krasnožan\nJurij Krasnožan se stal novým trenérem ambiciózního ruského fotbalového klubu Anži Machačkala. Osmačtyřicetiletý kouč převzal mužstvo, které od zářijového odvolání Gadžiho Gadžijeva vedli společně brazilský obránce Roberto Carlos a Andrej Gordějev.\nKrasnožan byl bez klubového angažmá od června, kdy byl odvolán od týmu Lokomotiv Moskva. Média tehdy jako důvod uvedla podezření, že mužstvo pod jeho vedením úmyslně prohrálo květnový ligový duel právě s Machačkalou.\nV klubu miliardáře Sulejmana Kerimova podepsal Krasnožan podle internetových stránek Anži smlouvu na pět let. V hledáčku vedení dagestánského celku přitom byli i věhlasní zahraniční trenéři jako Fabio Capello, Guus Hiddink či Luiz Felipe Scolari.\nVedle Roberta Carlose patří ke Krasnožanovým novým svěřencům i hvězdný Kamerunec Samuel Eto'o či český útočník Jan Holenda. V uplynulé sezoně klub obsadil sedmé místo.


SBĚRATEL | Americký herec Johnny Depp prodá část své sbírky umění\nAmerický herec Johnny Depp prodá část své sbírky umění\n21. června, 2016\nAmerický herec Johnny Depp prodá ve dvou aukcích část své sbírky výtvarného umění, konkrétně devět děl vytvořených v průběhu jediného roku malířem Jeanem-Michelem Basquiatem. Podle aukční síně Christie's, která je bude koncem června v Londýně dražit, může prodej vynést odhadem až 7,5 milionu eur (až 200 milionů Kč). Bulvární média spekulují, že Deppovi výnos z aukce poslouží k finančnímu vypořádání rozvodu s modelkou Amber Heardovou.\nDepp podle Christie’s sbírá Basquiatovu tvorbu dlouhodobě a za více než 25 let shromáždil desítku maleb a kreseb. Nyní se rozhodl prodat například plátno s názvem Autoportrét, jehož cenu kunsthistorici odhadují až na 1,5 milionu liber nebo obraz Pork (Vepřové) s cenou až 3,5 milionu liber.\nBritské i americké bulvární listy spojují aukci s nedávno zveřejněnou informací o tom, že Depp a jeho druhá manželka chystají rozvod. Aukční síň však v tiskové zprávě uvedla, že prodej se začal připravovat už na začátku letošního roku, tedy dlouho předtím, než pár svůj rozchod oznámil.\nBasquiat se do širšího povědomí veřejnosti dostal na konci sedmdesátých let jako malíř graffiti a tento styl poté přenesl i do svých obrazů, na kterých kombinoval štětcovou malbu a sprej. V osmdesátých letech úzce spolupracoval se zakladatelskou osobností amerického pop artu Andy Warholem. V roce 1988 se předávkoval drogami.\nZávodní vůz Ferrari z roku 1957 se prodal za 866 milionů Kč\nNěkteré komentáře ale upozorňují, že rekordní cena neplatí, pokud se přihlédne k současnému kurzu mezi eurem a dolarem. V tom případě zůstává totiž rekord stále […]\nNanning podpořil výstavu poštovních známek v Hongkongu\nPro lepšího pochopení města Nanning členskými státy Interasijské filatelistické federace (FIAP) se vedení města Nanning společně s Čínskou filatelistickou federací (ACPF) podílelo na akci propagující […]\nV Argentině objevili velkou sbírku nacistických artefaktů\nV tajné místnosti ukryté za knihovnou v jednom z domů předměstí Beccar našli policisté celkem 75 předmětů, které jsou podle odborníků historickými originály. Řadu z […]\nVětšinu pokladů v hradeckém kraji objeví lidé s detektory kovů\nDo hradeckého muzea začali lidé ve větší míře nosit nálezy objevené za pomocí detektorů kovů asi před deseti lety, kdy zařízení na vyhledávaní kovů začala […]\nVýročí Karla IV. připomene speciální série turistických známek\n“Karel IV. stál u zrodu mnoha významných hradů. Staveb, které uskutečnil je celá řada,” řekl. Známky se však nebudou týkat jen významných míst s touto […]\nMuzeum obrněné techniky\nMuzeum se sbírkou tanků a obrněných vozů.\nSmržovka, Liberecký kraj\nMuzeum lázeňských pohárků\n"V současné době vystavujeme zhruba 1850 kusů pohárků, které byly vyrobeny mezi lety 1780 a 1960 s tím, že naprostá většina té sbírky pochází z let 1800 až 1945. Vystavujeme je v šesti místnostech celkem na 480 čtverečných metrech," popisuje expozici lázeňských pohárků průvodce Lukáš Lojín. Pohárky jsou převážně porcelánové, ale muzeum ukazuje také pohárky ze skla, cínu, plastu, ze stříbra nebo z kameniny. Návštěva muzea stojí 75 korun.\nMuzeum se sbírkou automobilů z let 1948 - 1989.\nStrbadice u Benešova, Středočeský kraj


Pětistý Wiesmann - Autoweb.cz\nautoweb.cz > Zajímavosti o autech > Pětistý Wiesmann\nKdyž sami Angličané označí za jeden z nejlepších „anglických roadsterů“ auto německého výrobce, něco to už znamená.\nPřesně tohle se stalo, když v britském pořadu televize BBC testovali kupé Wiesmann. Dokonce ho nasadili proti svému domácímu borci, TVR. I přes nesrovnatelně vyšší cenu to ale Wiesmann u moderátorů vyhrál.\nPřitom tahle firma neexistuje déle, než dvanáct let. Přesto ale z bran nejmenší německé automobilky vyjel na konci března už pětistý Weismann Roadster.\nVzácný jubilejní kousek bude v nabídce přímo na internetových stránkách firmy (www.wiesmann.com) a to formou aukce. Peníze z nejvyšší nabídky ale nespadnou do kapsy majitelům firmy, podle Friedhelma Wiesmanna půjdou na dobročinné účely podle volby zákazníka, který pak dostane doklad o dobročinném daru.\nJubilejní roadster má unikátní dvoubarevné lakování a plnou výbavu. Navíc bude vlastnoručně podepsán zakladateli firmy, Friedhelmem a Martinem Weismannovými.\nVyrobit 500 automobilů je pro takhle malou a specializovanou automobilku skutečným úspěchem. V prvním roce po založení vyrobil Wiesmann pouhé čtyři automobily, letos jich hodlá vyprodukovat plnou stovku. Má pět dealerů v Německu a další ve Švýcarsku, Holandsku, Belgii, Rakousku, Francii, Španělsku, Skandinávii a v Monaku. Koncem roku se otevírá další, v italském Miláně.\nVíce o tématu: autoBBCFrancieněmeckorakouskoroadsterŠpanělskoTesla RoadsterTVR


Apple oficiálně oznámil, kdy představí iOS 14 a další nové operační systémy – Letem světem Applem\nBlíží se červen a to pro jablíčkáře znamená jediné – oznámení nových verzí operačních systémů Applu. K tomu využívá kalifornský gigant rok co rok svoji vývojářskou konferenci WWDC, na které kromě nich oznamuje i řadu softwarových novinek pro vývojáře a nezřídka kdy i hardwarové produkty. Již před pár týdny Apple oznámil, že letošní WWDC bude kvůli pandemii koronaviru celá on-line a před malou chvíli doplnil tuto informaci i konkrétním datem.\nPokud se na WWDC těšíte, zakroužkujte si do kalendáře předposlední červnový týden – konkrétně tedy období od 22. do 26. června. Právě v těchto dnech totiž pravděpodobně WWDC proběhne. Proč pravděpodobně? To proto, že Apple letos oznámil jen datum začátku a nikoliv konce, nad kterým tak zatím můžeme jen spekulovat. Jelikož však v minulosti trvalo WWDC vždy celý pracovní týden, dá se očekávat, že i letos tomu bude stejně. Nicméně naprosté většině z nás stejně stačí jen Applem oznámený 22. červen, jelikož právě v tento den proběhne úvodní Keynote, na které se představují největší novinky v čele s operačními systémy Applu.\nCelé letošní on-line WWDC bude letos zcela zdarma pro všechny registrované vývojáře a to přímo na webu Applu či v jeho vývojářské aplikaci. Úvodní Keynote pak bude zcela určitě zdarma ke sledování pro celý svět, jelikož se jedná o jednu z nejzásadnějších události letošního roku ve světě Applu.\nTémata: iOS 14, kalendář, Keynote, WD, produkt, iOS, Aplikace, Mac, nas, Apple\nApple znovu nepřímo potvrdil práce na dosud nepředstaveném operačním systému


Papoušek hnědohlavý - Atlas okrasného pt... | iFauna.cz\nSháníte papouška hnědohlavého?\nPapoušek hnědohlavý na prodej Koupím papouška hnědohlavého Daruji papouška hnědohlavého\nPapoušek hnědohlavý, foto: Shutterstock\nAno, příloha II. B. Navíc byl pozastavený dovoz z volné přírody (z Tanzanie)\nPapoušek hnědohlavý patří do stejného rodu jako známější papoušek senegalský. Je celý zelený, s šedou hlavou. Dříve nesl jméno černooký. Na šedé hlavě je černé oko skutečně nápadné. V časech, kdy se upravovalo nové názvosloví, jej však ještě nikdo z názvoslovců neviděl na vlastní oči.\nV přírodě je neviditelný, protože jeho nejoblíbenějším biotopem jsou mangrovové porosty východní Afriky. Má nápadný, mohutný, světle šedý zobák. Samec i samice jsou stejně zbarvení.\nTvar těla má v podstatě stejný, jako známější papoušek senegalský, jen je o něco drobnější. Nápadný je mohutný zobák. Je celý zelený, letky černé, hlava šedá, na lících světlejší. Zobák světle šedý, světlejší hlavy. Oko zdálky nápadně tmavé, oranžová duhovka na fotu prý není znatelná.\nU nás byl odchován vůbec poprvé až v roce 2002 a o chovu existuje jen málo zpráv. V podstatě se neliší od zpráv o chovu dalších druhů tohoto rodu. Ptáci nemají být natolik plaší jako třeba papoušek rudobřichý. Nejde však o běžného chovance našich klecí a voliér.\nNemá mít nároky na větší prostor. Také prvního odchovu bylo dosaženo v menší, vnitřní voliéře. Další pak ve větší kleci asi 100 × 80 × 60 cm výšky s budkou zavěšenou zvenčí.\nZákladem je směs semen pro velké papoušky. Doporučuje se přimíchat i drobnější semena všech typů. Berou jak semena olejnatá, tak moučného typu. To znamená slunečnici, semenec, proso. Ovoce, bobule, větve k okusu.\nPtáci vyžadují teplo. Nehodí se příliš do venkovních voliér. Ve své domovině jsou zvyklí na teplo, ale vlhko. A této kombinace se u nás dočkají jen výjimečně.\nČlánky - Papoušek hnědohlavý\nV dřívější české literatuře byl tento druh označován také jako papoušek černooký (Přehled soustavy a české názvy ptáků - papoušci, st. Chvapil). Velik...\nDiskuse o papouškovi hnědohlavém\nPapagáj hnedohlavy puberta\nInzerce - Papoušek hnědohlavý\nVyměním Papousek hnedohlavý - Poicephalus cryptoxanthus\nVyměním Papouška hnědohlavého - vymenim pap. hnedohlaveho samicu ,odchov pod rodicmi, s DNA rok 21 za samca chumbawamba2@azet.sk\nVyměním Papagaj hnedohlavy\nKoupím Papoušek hnědohlavý-poicephalus cryptoxanthus\nKoupím Papouška hnědohlavého - koupím do chovu starší i letošní samečky.Děkuji za nabídky.603823442


Může vám někdo prostřednictvím bankovních poplatků vytunelovat konto? | Bankovní poplatky\n12 517 209 234 Od 01.01. 2019 jsme doposud zaplatili u bank v ČR (klikněte pro více informací)\nstudent státní dluhopisy rok 2005 ideální finančník zákony m banka oberbank slovensko podnikatelsky ucet\nHlavní strana > Může vám někdo prostřednictvím bankovních poplatků vytunelovat konto?\nMůže vám někdo prostřednictvím bankovních poplatků vytunelovat konto?\n23. 05. 2008 19:09 | Jan Čulík | komentářů (3)\nSnad nejnehoráznější poplatek v českých bankách je poplatek za příchozí platbu. A zde je potenciálně nebezpečná díra. Mohl by nepřátelský útočník ze zahraničí vaše osobní či podnikové konto prostřednictvím těchto poplatků vytunelovat?\nPoplatky za bankovní úkony jsou kontroverzním a dlouhodobě kritizovaným jevem v České republice. Na mnohých zralých finančních trzích, kde vládne tržní prostředí a konkurence, a nikoliv ohledně bankovních poplatků nepsaná kartelová dohoda, například na bankovním trhu britském, se žádné poplatky bankám za vnitrostátní bankovní úkony neplatí, pokud je vaše osobní konto v kreditu - a to ani za výběr hotovosti v bankomatu z jiné banky. V Evropské unii kromě toho platí předpis, že se nesmějí vybírat poplatky ani za mezistátní finanční převody v euro - ČR se tomuto předpisu může výhodně vyhýbat, protože, samozřejmě, mezistátní finanční převody v ČR nekončí v euro.\nSnad nejnehoráznější poplatek v českých bankách je poplatek za příchozí platbu. A zde je potenciálně nebezpečná díra. Mohl by nepřátelský útočník ze zahraničí vaše osobní či podnikové konto prostřednictvím těchto poplatků vytunelovat? Britské listy dosud neobdržely ujištění, že se to nemůže stát v žádné bance v ČR. A některé získané informace jsou rozporné:\nNa rozhraní dubna a května letošního roku si zjistil jeden chytrák telefonickým dotazem u banky Raiffeisen, že za platby, poukázané ze zahraničí, prý účtuje tato banka příjemci horentní poplatky, bez ohledu na výši poukázané částky. Ve snaze poškodit Britské listy, s jejichž otevřenou redakční politikou dotyčná osoba nesouhlasí, se tedy pokusil jim na jejich konto poslat ze zahraničí minimální částky (např. 0.01 euro) - a doufal, že tak Britské listy budou vysokými poplatky, bankou vybíranými údajně bez ohledu na výši poukazované částky, silně poškozeny.\nOdhalil tak potenciálně závažný problém, jímž by mohl být v České republice poškozen kdokoliv. Není to žádná legrace. Za částku, poukázanou Britským listům ze Slovenska, si Raiffeisenbanka před časem účtovala neuvěřitelně vysoký poplatek 600 Kč. Pokud by takový poplatek banka vybírala pro příjem každé zahraniční platby, stačilo by poslat 0.01 euro na bankovní účet kohokoliv třeba tisíckrát a dotyčný by tak přišel o částku 600 000 Kč.\nKdyž jsme si toto nebezpečí na rozhraní dubna a května 2008 uvědomili, obrátili jsme se telefonicky na Raiffeisenbanku s dvěma požadavky:\n1. O okamžité vysvětlení, jak je tomu s bankovními poplatky při převodu částek ze zahraničí a\n2. O okamžité zablokování všech plateb ze zahraničí, s tím, že jsme nikdy nedali souhlas k tomu, aby banka tyto platby přijímala, ani k tomu, aby si za to vybírala poplatky.\nReakce byla poněkud znepokojující.\n1. Raiffeisenbanka nebyla okamžitě schopna situaci se zahraničními poplatky po telefonu vysvětlit a odkázala nás na své oddělení reklamací, kam jsme se měli obrátit písemně.\n2. Banka nás informovala, že zablokovat platby ze zahraničí nelze.\nIndolentní reakci Raiffaisenbanky jsme sledovali nevěřícně. Šéfredaktor Britských listů trvale pobývá ve Velké Británii, a má tak především zkušenosti s jednáním s britskými bankami. Pro britské banky je - tak, jak by to mělo být všude - bezpečnost zákazníkova účtu nejvyšším imperativem. Pokud dojde k jakémukoliv útoku na zákazníkovo konto či třeba na jeho úvěrovou kartu (šéfredaktorovi se to stalo několikrát, z jeho internetového konta v britské bance někdo například asi před dvěma lety ukradl částku 2000 liber, tehdy cca 90 000 Kč), jakmile jen o potenciální možnosti útoku proti zákazníkově účtu zákazník banku zpraví, a to v libovolnou denní či noční dobu, banka zadarmo a okamžitě podnikne razantní kroky, aby se krádeži či podvodu zamezilo, například bezodkladnou blokací ohroženého konta a nahrazením ukradených peněz.\nNaprosto nevěřícně jsem sledoval, jak Raiffaisenbanku nechalo naše varování, že je možná naše konto v jejich pobočce terčem kriminálního útoku, v naprostém klidu. Nikdo nepodnikl nic, kromě toho, že nám bylo telefonicky doporučeno, abychom se obrátili písemně na oddělení stížností.\nStížnost jsme okamžitě odeslali, písemnou formou, doporučeně, a zároveň i emailem, a to ve dnech 1. a 2. května 2008.\nAž 20. května 2008 přišel na adresu Občanského sdružení Britské listy dopis, datovaný 9. května 2008, podepsaný Petrem Roegnerem z Útvaru řízení kvality služeb Raiffeisenbanky.\nV dopise Petr Roegner písemně potvrdil, že\n"v případech převodů finančních prostředků ze zahraničí neúčtuje Raiffeisenbank a.s. nikdy poplatky ve vyšší hodnotě, než je částka této platby.\nJsme rádi, že to máme od činitele banky písemně potvrzeno. Tato informace se totiž odlišuje od informace, kterou z Raiffeisenbanky získal Patrik Nacher (https://www.bankovnipoplatky.com/autorske-clanky/zahranicni-platby-jak-je-to-s-poplatky-ktere-prevysuji-zaslanou-castku-4650/).\nPřipomnělo mi to běžnou praxi na českých úřadech, kde jsou úředníci často nedostatečně informováni o oficiálních úředních procedurách a informace, které různí z nich poskytují veřejnosti, se od sebe odlišují. Česká spořitelna tak letos v březnu vyplýtvala několik mých dní, když mi při vyřizování určitých bankovních záležitostí její úředníci sdělili, co mám udělat, a pokaždé, když jsem to vykonal a přišel s výsledkem zpět na pobočku, jiný úředník mi řekl, že to nestačí, a poslal mě zase do ulic. Opakovalo se to asi třikrát.\nBylo by tedy v zájmu zákazníků velmi záhodno, kdyby si všechny banky, nejen Raiffeisenbanka, zkoordinovaly, co jejich zaměstnanci sdělují veřejnosti, aby v tom nebyly rozpory. Zároveň si myslím zákazníci bank zaslouží, aby, pokud vznikne podezření, že je jejich účet terčem kriminálního útoku, banka proti tomu okamžitě zasáhla a zároveň poskytla autoritativní informace zákazníkovi bezodkladně, a ne až po 8, respektive 18 dnech.\nPo celé této anabázi zůstává i nadále otázka z titulku tohoto článku, totiž:\nJak píše Patrik Nacher, mluvčí Raiffeisenbanky mu sdělil, že poplatky za částku poukázanou ze zahraničí mohou být vyšší než samotná částka, i když dodal, že by takový případ banka řešila individuálně. Velmi znepokojující je skutečnost, že jiné banky v ČR, například KB a UniCredit, se na dotaz Patrika Nachera v této věci vůbec neoběžovaly odpovědět.\nTakže máte-li konto v Komerční bance, nebo v bance UniCredit, nemůžete si být jisti, že se na vás někdo nenaštve a nepomstí se vám odesláním několika stovek jednotlivých euro centů z Berlína na váš účet. A ani od Komerční banky, ani od banky UniCredit, nemáte záruku, že vám za to nebudou účtovat tisíce.\nBankovní ombudsman v České republice neexistuje. Takže kam se se stížnostmi na naprosto nedostatečnou kulturu bankovních služeb v ČR obrátit?\nEqua bank spouští program odměny za doporučení nového klienta\nKaždou vteřinu zaplatíme na bankovních poplatcích 1 144 korun\nSafari za léky: firma šetří dealera\nDružstevní záložny v ČR - seznam\nPrůměrná známka 3.00274 / Celkový počet hodnoceni 729


20. 9. 2006 05:50 Mahony I když je u nás sucho, houbařů je míň a rostou. REAGOVAT\n19. 9. 2006 19:16\nKudlacek Zdravím, tak tu nakonec asi tak hodinku pršelo. Dostačující to ovšem nebude, ale lepší než dloubanec do oka – muhehe.\nDopoledne jsem byl na předoperačním vyšetření. V čekárně se dva chlapáci bavili, že rostou křemenáče. Co jiného Kudla udělal, než se šel podívat za barák. Cca 1500 metrů od domova, mám pěkné místečko asi 1 ha – houština bříza, smrk. Po hodince mě čekalo takové to překvapení. Po třech dnech bezvětří a velké vlhkosti se tam takto krásně vystavovali. Zítra jedu omrknout moje nej, nej místečka.\n20. 9. 2006 14:03\nLenka Odkuď pak seš? To je nádhera. REAGOVAT\n20. 9. 2006 17:30\n19. 9. 2006 19:02 Nikol Je možné, že jsem našla bílou Václavku zřejmě albína? Foto bohužel nemám... REAGOVAT\n19. 9. 2006 18:39 Rumbumba čauky, na žatecku dnes lilo skoro celej den, se už docela těším REAGOVAT\nMIC Je prosím toto Pošvatka obecná? Nebo nějaká jiná? REAGOVAT\n19. 9. 2006 18:34\nKudlacek jj, je to ona ... REAGOVAT\n19. 9. 2006 18:53\nA zároveň se omlouvám, protože jsem pitomec a nevšim jsem si, že už mi tu v minulosti někdo tuhle houbu poradil - určil ji dokonce jako Pošvatku/muchomůrku hnědožlutou/žlutoumbrovou.. což mi ale připadá, že na to tahle houba je docela dost žlutá, neboli málo dohněda...?? REAGOVAT\n20. 9. 2006 06:56\nSley Může to být ona, 100% přesně určit si to netroufám, pošvatek je více druhů, ale z praktického hlediska je to víceméně jedno - jedlé jsou všechny. REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:13\npetr A tady mám jeden Phallus impudicus No není krásnej??????????? REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:16\npetr foto z mobilu tak není nic moc ale oto nešlo ta příroda ale umí !!!!!! REAGOVAT\nkatka Je! REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:02\nPetr Pár fotek z dnešního suchého houbaření.NO jakto že ještě rostou. REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:04\nPetr 2 REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:06\nPetr Na horách jsem našel toto?? Poradí někdo o jaké druhy jde? REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:20\npetr a toto REAGOVAT\n19. 9. 2006 17:22\npetr a ještě jeden REAGOVAT\n19. 9. 2006 19:17\nTonda Houba jé, tohle může být mj. leccos, třeba i nějaká čepičatka, límcovka, lysohlávka či podobná "chamraď ". On to tady někdo trefí správně :-))).. REAGOVAT\n19. 9. 2006 19:12\nTonda Houba ...starší hnědák Schweinitzův... REAGOVAT\n19. 9. 2006 22:35\nmuchomůrka Je to hnědák Schweinitzův REAGOVAT\n19. 9. 2006 19:11\nTonda Houba ...Mísenka oranžová... REAGOVAT\n19. 9. 2006 21:02\nmagdon myslím, že to je mísenka oranžová, jedlá do polévek, něco jak ucho jídášovo, u těch druhých nejsem jist, ale mohla by to být nějaká outkovka. REAGOVAT\n19. 9. 2006 23:06\nmuchomůrka Souhlasím s mísenkou oranžovou, jinak všechny zdravím REAGOVAT


Ten co kradl, byl zloděj… prostě hovado. - Romea.cz\nPraha, 24.4.2008 13:56, (ROMEA)\nAsi se to ode mne čeká, článků o Romech se tady vyrojilo po celém iDNES.cz, tak bych na to asi měl reagovat… Ten člověk, co ukradl desky v Terezíně je zloděj. Je mi jedno, jaké byl národnosti, pro mne to je zloděj, navíc zřejmě bez zábran. Krást na pietním místě, to snad nemá obdoby.\nAsi nejdůležitější fakt, který jsem pochytil z diskuzí a některých článků je ten, že pachatelem je Rom. Někteří mají z tohoto faktu radost, určitě tipující kolega bloger. Je mi to líto, je mi líto že zrovna Rom kradl na tomto místě, čímž nechci říct, že by měl krást jinde, ale že zrovna v Terezíně… každý Rom by měl vědět, co se tam dělo a pro každého člověka by to měl být důvod si ani nedovolit tam krást.\nKaždopádně nikdo nenapíše „pan Miroslav Daňo ukradl desky“ napíše ROM Daňo ukradl desky. Ano ROM je ukradl, ROM je pachatel.. ale co ten člověk, který je vykoupil? Jistě, nevěděl, co to vlastně vykupuje, vlastně mu ani nedošlo, o jaké desky jde, protože neuměl číst…. jména obětí holocaustu mu nic neříkaly. Tak mne napadá, nebyl to náhodou Čech? Tedy jeden z těch, co tu na diskuzích tak strašně nadávají na všechny ty kofoly, kykány, černý huby, verbež a chátru?\nNeomlouvám zloděje, pokud krade, zaslouží kriminál. Ale jedním dechem dodávám, kde není poptávka, tam není nabídka. Pokud někdo vykoupí zjevně kradené zboží, je podle mne spolupachatel a měl by se z toho zpovídat. Napíše potom někdo článek s nadpisem „bílý majitel sběrny spolupracoval se zloději z Terezína?“\nNakonec dodávám, že krást na tomto místě je hnus, vykupovat ony desky je taky hnus a do kriminálu bych nahnal všechny lidi, co na tomto hnusu spolupracovali, BEZ ROZDÍLU.


Jak pøipojit karavan na el. proud i v Evropì\nJsem nový majitel karavanu, ale nechci to èíst\nPokud jste nováèek a nechcete si dìlat starosti s pøipojením tím, nebo tím, prostì si poøiïte první dvì položky z pravého sloupku a nemùžete se v evropském kempu ocitnout bez proudu. Všechny kódy uvedené v tomto èlánku se dají dohledat v hledacím skriptu v košíku v pravém sloupku.\nSamice CEE do pøívodní zásuvky karavanu\n321/031 je samice CEE, poznáte ji podle toho, že má víèko. Je to koncovka kterou zasunujete do karavanu pro pøipojení k elektrické síti. Pokud si vyrábíte jen redukci, použijete kabel tak dlouhý, abyste mohli cívku s prodlužovákem položit pod karavan, tedy asi 1,5 m. Na druhý konec redukce použijete CZ samec, ale doporuèuji použití koncovky, která umožòuje zasunutí do obou systémù, tedy do CZ systému i do zásuvek bez kolíkù, tzv. Schuco.\nSamec CEE do zdroje proudu v kempu\n321/026 je 3pólový samec CEE, který zasunete do sloupku v kempu v Evropì. Mùže se stát, že jiné zásuvky než tyto provedení nenajdete. Èasto si lidé pletou samce a samici a chybnì se domnívají, že mají jeden a tentýž kus. Nezasunutý samec (s kolíky) nemùže být nikdy pod proudem Pro kempování máme tedy kabelovou propojku pro pøipojení karavanu k síti + cívku cca 50 m s CZ normou na obou koncích + krátký adaptér pro pøípad pøipojení na systém CEE v zahranièí. Doporuèuji se pøipravit na všechny varianty, abyste nemuseli místo dovolené shánìt koncovky a vyrábìt adaptéry, které jsou zpravidla v kempech dražší.\nPraktická samice 90°\n321/044 je praktická samice k zasunutí do karavanu zejména do ètvercových v karavanech vestavìných pevných zásuvek. Kabel s koncovkou netrèí do prostoru, tedy hlavnì pro estéty.\nPraktická samice 90°, navíc s venkovní zásuvkou schuco\n321/041 jsou koncovky (samice) k zasunutí do karavanu, ovšem praktickou výhodou je možnost využít vestavìnou venkovní zásuvku. Máte pak stále k dispozici zásuvku na 220V ve stanu pro dobíjení telefonu, pøipojení poèítaèe, osvìtlení, rádia, nebo druhého karavanu. Pøipojovací kabel nemusíte skøípat mezi okno nebo dveøe.\nBezkolíková zásuvka nìmecké normy Schuco\nSchuco zásuvky - bezkolíková zásuvka nìmecké normy Schuco norma D podobnou zásuvku koupíte i u nás v baumarketech, ale pozor na vodotìsnost, je to dùležité. Slušná stojí kolem 80 CZK\nPokud si nechcete adaptéry vyrábìt, mùžete je u nás zakoupit již hotové. Jen je tøeba specifikovat, jaké koncovky si pøejete.\nPraktický adaptér s èeskou zásuvkou by mìl být souèástí stanování v cizinì\n321/068 adaptér z CEE na francouzský systém,možná vás pøekvapí, že francouzská norma 220V je shodná s naší. Tento adaptér je malý bezkabelový a samozøejmì je k zasunutí do sloupku. Do jeho zásuvky zasuneme prodlužovací kabel. Tento adaptér by nemìl chybìt ve výbavì žádného stanu, protože to mùže být poslední možností pøipojit nabíjeèku mobilu, kamery apod.\nSchuco samec na CEE 90 stupnu samice délka 1,5m 3 x 2,5\n321/042 sí�ový kabelový adaptér je prostì pro pøipojení karavanu k prodlužovacímu kabelu a je opatøen koncovkami CZ Schuco systém samec s pøechodem na samici CEE samice 90°, délka 1,5 m, navíc venkovní zásuvka Schuco pro pøipojení kabelu, napø. grilu, osvìtlení, TV ap.\nAdaptér Schuco samec na CEE samici\n321/049 je propojovací kabel se stejnou funkcí, jako pøedchozí 321/042, jen je o nìco levnìjší a ochuzen o výstupní zásuvku pro pøipojení kabelu. Osobnì bych pár korun pøiplatil, než abych pozdìji zjistil, že venkovní zásuvka na karavanu prostì chybí.\nAdaptér CEE samec na Schuco samici 0,5 m 3 x 2,5 mm\n321/047 je redukce, kterou potøebujete napøíklad do Itálie, Chorvatska nebo Nìmecka na pøipojení CEE samec do sloupku s pøechodem na samici schuko systém 321/030, délka 0,5 m\nAdaptér CEE samec na Schuco samici 1,5 m 3 x 2,5 mm\n321/048 je delší verze pøedchozího propojovacího kabelu se stejnou funkcí. Další elektrická propojení, speciální Schuco rozdvojky, adaptér svìt, nebo kryt kabelových zásuvek najdete zde. Kabelové cívky se u nás prodávají jen na objednávku, ovšem nejsou z klasickou kolíkovou èeskou normou, ale se Schuco, nebo CEE koncovkami. Máme cívky i se silnìjším kabelem až 2, 5mm2 prùøez. Ty jsou k vidìní v našem papírovém katalogu.\nKabelové cívky koupíte zde. Radìji kupte silnìjší prùøez, pokud jste šetøili a koupili již v nìjakém stavebním marketu, radìji provìøte, jestli se vám kabel pøi vìtším zatížení nehøeje, pøípadnì jej mùžete rozvinout.\nKoncovka kabelu Jaeger Direct CEE samec 90 stupòù\nCEE samice 90 stupòù a zásuvka schuco s krytem Jaeger Direct 6 x 12 x 9 cm\n307,- Detail »\nKoncovka kabelu Jaeger Direct Schuco bez otvoru pro kolík


Regionalist: Jihlavský filmový klub uvede v pondělí snímek Florencino knihkupectví\nJihlavský filmový klub uvede v pondělí snímek Florencino knihkupectví\nFilmový klub v Jihlavě uvede v pondělí 30. září od 19.30 hodin v kině Dukla snímek Florencino knihkupectví. Konzervativní anglické městečko na konci 60. let minulého století, do kterého vnáší (nejen) knižní revoluci Florence Greenová se svým nově otevřeným knihkupectvím.\n„V knihkupectví se nikdo nemůže cítit sám“. To je pointa nejnovějšího filmu španělské režisérky Isabel Coixet s názvem Florencino knihkupectví. Tento snímek natočený v britsko-španělsko-německé koprodukci zřejmě příliš nenadchne fanoušky amerických akčních filmů, ale určitě potěší čtenáře knih a milovníky křehkých příběhů o spletitosti lidských osudů. Děj je situován do východoanglického přímořského městečka Hardborough na konci šedesátých let minulého století. Do tohoto prostředí, silně poznamenaném třídním kastovnictvím a zahnízděným konzervatizmem, přichází mladá válečná vdova Florence Greenová, aby tu zrealizovala svůj sen – otevřela si knihkupectví, protože knihy jsou její životní vášní. Současně chce takto zachovat vzpomínku na mrtvého manžela, který sdílel její okouzlení literaturou a každý večer jí předčítával z oblíbených knih – vždyť se seznámili v londýnském knihkupectví a byla to láska na první pohled. Florencino nadšení a zápal pro věc nijak neovlivní fakt, že poněkud zaostalí obyvatelé městečka nejsou zvyklí číst knihy. Nezastaví jí ani odpor místní aristokratické elity, vedené Violetou Gamartovou, která by upřednostnila v tom samém prostoru umělecké centrum, byť přechozích deset let si chátrajícího domu ani nevšimla. Florence zda však najde i spřízněné duše, které jí drží palce, podporují ji a pomáhají. Film scenáristky a režisérky Isabel Coixet je jemnou kritikou rozdělené společnosti, ve které elita zneužívá svoje postavení. Je však především oslavou člověka, který dokáže jít za svým snem bez ohledu na překážky. A je také poctou lidem, kteří si život bez knihy nedovedou představit.\nPozn: Pokud se vám líbil film Čokoláda režiséra Lasse Hallstroma s Juliette Binocheovou, příbuzný s Florenciným knihkupectvím literárním původem, základním konfliktem, osobitou hrdinkou i atmosférou městečka, pak tento film je právě pro Vás.\nFlorencino knihkupectví (Der Buchladen der Florence Green/La librería)\nNěmecko/Španělsko/Velká Británie, 2017, DCP, anglicky, české titulky, 113 minut\nScénář a režie: Isabel Coixet\nHrají: Emily Mortimer, Bill Nighy, Patricia Clarkson, Honor Kneafsey, Michael Fitzgerald, Jorge Suquet, Frances Barber, Gary Piquer, Nigel O'Neill, Mary O'Driscoll, Richard Felix, Barry K. Barnes, James Lance, Michael Fitzgerald, Charlotte Vega a další.


Podmínky pro objednání hodinek TUDOR :\n1. objednání a stanovení datumu dodání hodinek TUDOR\n2. platba 70% z ceny hodinek TUDOR předem\n3. výzva zákazníka k vyzvednutí hodinek TUDOR na prodejně.\n4. po domluvě lze hodinky TUDOR dovézt na určené místo (ČR,SR)\n5. záruční i pozáruční servis hodinek TUDOR\nNázev Tudor vybral Hans Wilsdorf na počest jednoho z nejslavnějších královských rodů Anglie – Tudorovců.Do konce roku 1960 používá jako logo značky typický emblém této dynastie – Tudorovskou růži. Od té doby a jak ho již známe dodnes, společnost Tudor používá za svůj hlavní symbol štít z brnění. Tento symbol přesně vystihuje charakteristické znaky této značky – hrdost, odvahu, vznešený a vytříbený původ, který tato společnost bezpochyby má.\nOficiální stránky: www.tudorwatch.com.


Zahajovací koncert Pražského jara v podání České filharmonie budou moci sledovat diváci po celém světě - Český dialog\nZahajovací koncert Pražského jara v podání České filharmonie budou moci sledovat diváci po celém světě\n5 2014 Kultura česky\nZ České filharmonie přišla vynikající zpráva. Tato událost je obrovskou - poctou skladateli Bedřichu Smetanovi, české hudbě a českým hudebníkům. Poctou, ze které se můžeme upřímně radovat.\nU příležitosti zahájení 69. ročníku mezinárodního hudebního festivalu Pražské jaro provede Jiří Bělohlávek s Českou filharmonií Smetanův cyklus symfonických básní Má vlast. Čeští filharmonikové úvodní koncert zopakují ještě ve dvou reprízách. Živě ho bude přenášet Česká televize a Český rozhlas. Díky trojstrannému partnerství České filharmonie, České televize a produkční společnosti Unitel uvidí zahajovací večer Pražského jara v podání českých filharmoniků v televizi, na internetu nebo v kinech lidé po celém světě.\nZahajovací koncert bude živě přenášet Česká televize a Český rozhlas. Díky iniciativě České filharmonie a jejímu partnerství s Českou televizí a produkční společností Unitel budou moci slavnostní večer sledovat diváci po celém světě. V přímém přenosu ho uvede internetová televize ARTE Concert. V záznamu pak rakouská stanice ORF 3, v Německu a Francii ARTE TV, v rámci UNITEL CLASSICA také další televizní kanály ve dvaceti šesti zemích; včetně Číny, Japonska či Jihoafrické republiky (podrobný výčet pod článkem). Promítání koncertu zařadí do svého programu i řetězec jihokorejských kin Megabox.\n„O letošní zahajovací koncert České filharmonie na festivalu Pražské jaro byl nebývalý zájem. Vstupenky i na jeho dvě reprízy jsou již dlouho vyprodány. Také proto jsme s našimi partnery učinili řadu kroků, abychom tento mimořádný večer mohli společně zprostředkovat i dalším obdivovatelům české klasické hudby po celém světě“, uvedl David Mareček, generální ředitel České filharmonie.\nNa fotografii Petry Hajské je šéfdirigent ČF Jiří Bělohlávek (archiv ČF)\nKteré TV kanály koncert přenášejí?\nBelgie: TV Vlaanderen\nČeská republika: Skylink\nEstonsko: STV AS\nJaponsko: Classica Japan\nJižní Afrika: StarSat\nJižní Korea: olleh (KT), Skylife, CJ Hellovision, C&M Cable, LG+\nMaďarsko: Magyar Telekom\nNěmecko: Sky Germany, T-Entertain, Unitymedia, KabelBW, NetCologne\nPolsko: Echostar Studio\nRakousko: UPC Austria, Sky Austria\nŠvýcarsko: UPC Cablecom, Swisscom, Swisscable


Dámské kraťasy Fresh Made | M&N Elegante\nVelmi krásné a slušivé dámské kraťasy Fresh Made jsou ideální volbou. Perfektní materiál a nádherné zpracování, zaručují pohodlý po celý den. Veliko... celý popis\nBarva:bílá s fialovou\nVelmi krásné a slušivé dámské kraťasy Fresh Made jsou ideální volbou.\nPerfektní materiál a nádherné zpracování, zaručují pohodlý po celý den.\nBarvabílá s fialovou


privát Praha | Broskvicky.cz Erotický magazín\nŠtítek: privát Praha\nBroskvička 14 ledna, 2021\nJe Vivien opravdu takové neviňátko jak se zdá? Nejlepší na tom je, že může být divoká dračice, nevinný andílek nebo klidně poddajná holčička. Záleží jenom na vás, jakou ji budete…\nBroskvička 12 ledna, 2021 12 ledna, 2021\nTaky už vám chybí tenhle pohled? Ideálně někde z prosluněné dovolené u moře. No jo, asi si ještě chvilku počkáme… Ale Marika to nepodcenila, udržuje si stále krásnou, štíhlou a…\nHolka dne: něžná Monika z Brna\nBroskvička 11 ledna, 2021 11 ledna, 2021\nMonika a její výraz neviňátka, ten se nikdy neomrzí. A ani náhodou vás nenapadne, co takové neviňátko dokáže. Monika je velmi přitažlivá a zkušená dáma, která už zaučila nejednoho učně.…\nHolka dne: ďábelská Andrea z Prahy\nBroskvička 17 prosince, 2020 17 prosince, 2020\nAndrea je nádherná, štíhlá a inteligentní dívka. Bydlí v Praze, přímo kousek od centra. Ráda se seznámí, nebo rovnou vyrazí na rande, s nějakým fajn sympaťákem. ZDE najdete její fotky…


Vybíráte matraci? Toto je třeba zohlednit | NašeNávody.cz\nSpánek je pro každého z nás velmi důležitý. Jenom tak může člověk načerpat energii, stejně jako může projít celkovou regenerací organismu. Aby byl kvalitní, je třeba nejenom vhodné prostředí a dobrá postel. Hledět je třeba i na správnou matraci. Jak vybrat tu pravou? Jako první je třeba zohlednit tvrdost. Ta je mnohdy individuální a každému se spí lépe na něčem jiném. Pří výběru zohledněte své potřeby a to, na co jste primárně zvyklí. Ale pozor na extrémy v případě velmi tvrdých nebo měkkých variant.\nKdo žije v párech, ten má samozřejmě i manželskou postel. V tu chvíli nastává otázka, zda zvolit jednu, nebo dvě varianty. V případě první možnosti může přijít vhod třeba matrace 160 x 200 centimetrů, která zajistí že postel bude působit jednotně a uprostřed se nebude tvořit mezera. Nevýhodou zase může být to, že každý z páru preferuje jinou tvrdost a ta vybraná mu nemusí úplně vyhovovat.\nDále je třeba myslet i na to, z čeho je taková matrace vyrobená. Možností je dnes celá řada. Mezi nejlevnější rozhodně patří matrace pružinová, nebo její inovace označovaná jako matrace taštičková. Kdo však hledá během noci opravdové pohodlí, měl by raději sáhnout po moderních možnostech. Co mezi ně patří? Rozhodně to bude jedna z těchto tří variant, které jsou v dnešní době velmi populární. Jde o matrace:\nNezapomeňte na správný rozměr\nKladem je dnes to, že jak postele, tak i matrace mají standardizované rozměry. Podle toho, kolik měří vaše postel vyberete matraci. Mezi nejpopulárnější řešení pro jednolůžko je určitě matrace 90 x 200 centimetrů. To znamená že je dlouhá klasické 2 metry a její šíře je 90 cm. Pokud však máte postel s atypickým rozměrem, může to znamenat nutnost poptat matraci na míru. Vyrobit lze dnes jakýkoliv rozměr, ale je třeba počítat s vyšší cenou.\nLožnice - místnost, která nabíjí energií\nLožnice je relaxační místnost, kde nabíráme tolik potřebnou energii, trávíme v ní téměř třetinu života...


Režisér Jiří Krejčík vzpomínal na Wericha! Jaké trampoty mu působil? | Sedmička.cz\nRežisér Jiří Krejčík byl skvělý vypravěč.\n30.05.2015 06:00, Autor: - aza - |\nRežisér a scénárista Jiří Krejčík (†95) svůj život zasvětil filmu. Letos v srpnu uplynou dva roky od jeho smrti. V unikátním rozhovoru, který vznikal v letech 2010 až 2011, vzpomínal mimo jiné na Jana Wericha. A prozradil zajímavé pikantnosti.\nS Werichem se Jiří Krejčík seznámil na premiéře filmu Svědomí a od té doby se přátelili. Dokonce se setkali i pracovně, když spolupracovali na filmu Císařův pekař. Jenomže kvůli tomu, jaká byl Werich nátura, nebyl jejich vztah ideální. "Brzy jsem zjistil, že Werich je dost náladový, což byl údajně vždycky, jak mi později v Americe potvrdil Jiří Voskovec. Když neměl náladu, nepracoval. A nikdo s ním nehnul. Co šlo, to jsme napsali a vymysleli s Brdečkou sami, ale něco se bez něj zkrátka neobešlo. Nastávalo martyrium, jak mistra přimět k práci," vyprávěl Jiří Krejčík.\nS Werichem to neměl nikdo moc jednoduché. "A to pozor, jemu tehdy bylo čtyřiačtyřicet, chlap v plné síle. Jenomže víc než práce ho zajímaly d*vky," řekl režisér, který s mistrem nemohl moc hnout, jelikož to byl vlastně jeho šéf, protože Werich nebyl jen představitelem hlavní role, ale i šéf výrobní skupiny. Více se nejen o spolupráci s Werichem, ale i s dalšími osobnostmi české filmové scény dočtete v aktuálním čísle časopisu Interview, které je právě v prodeji.


Airbagová vesta MLV / Hit-Air\nDokumenty - Smluvní podmínky a další\nMLV 2 - nový model,\nMLV - Základní model,\nMLV - Limitovaná edice,\nMLV - Reflexní model,\nRS-1 - sport / supersport model\nO značce Hit-Air\nRok v autoškole s vestami MLV / Autoškola Dobruška\nTest MLV / Hit-Air / Martini Azer\nRoad Racing aneb když se mladej kluk poprvé staví na start 300 zatáček Gustava Havla\nTest RS-1 Eis Ducati\nKamil a jeho osobní zkušenost s airbagem RS-1 / Hit Air\nHit-Air / RS-1\nPříběh ze silnic. Je jedno na čem jedete...\nVašek Zavadil - jezdec, klasik/závodní veteráni/TWIN/SP125\nNež jsem vyjel do Černobylu...\nČelní střet Husqvarna 701 Supermoto kontra Ducati Multistrada 1200 S\nCelosezónní airbagová bunda EU-6 /Hit-Air\nSezónní airbagová bunda Motorrad 2 - Hit-Air\nLetní větraná airbag bunda MX-8 / Hit-Air / Japan\nDomů / Blog Racevest / Airbagová vesta MLV / Hit-Air\nMotorkáři ahoj! Dnes si popíšeme airbagovou vestu MLV / Hit-Air\nText: Zorka Horká\nTěm z vás, kteří procházejí veškeré informace týkající se airbagových vest, ještě nejsou dostatečně informováni nebo rozhodnuti o koupi, nebo jen o značce, která by jim mohla vyhovovat, právě vám se zde pokusím popsat svoji osobní zkušenost právě s Hit-Air.\nSamozřejmě k vaší ochraně. Zkráceně - v okamžiku, kdy se oddělíte od motocyklu na určitou vzdálenost (podrobně ještě vysvětlím), dojde k okamžité aktivaci airbagové vesty, která se nafoukne a laicky řečeno "zabetonuje" vaši horní polovinu těla do co nejvíc vzpřímené polohy, aby nedošlo k jakémukoliv vychýlení páteře a hlavy. Airbag, chrání z vnějšku komplet (ze všech stran) váš hrudní koš, žebra, páteř (dva nafukovací polštáře jsou vertikálně oboustranně právě podél páteře), vnitřní orgány.\nDalší obrovskou výhodou je velký límec, který chrání váš krk (zátylek), krční páteř a fixuje vše tak, aby došlo k co nejmenšímu “výkyvu” hlavy do stran a vzad. Límec vlastně “obteče” kolem vaší přilby. Tím jsou chráněny i vaše klíční kosti. Je častým jevem, že si motorkáři lámou klíční kosti vlastní přilbou, kdy jim de-facto díky fyzikálním silách při samotné nehodě, hlava "klinkne" a bradou přilby si přerazí vlastní kost. Krční svaly v takové situaci nejsou logicky absolutně schopny udržet hlavu a krk ve správné pozici.. Právě díky krčnímu límci Hit-Air máte i tuto oblast maximálně chráněnu!\nDalším bonusem je patentovaný bederní vystřelovací airbag! S ním se setkáte opravdu jen u produktu Hit-Air. Jeho výhoda? Za jízdy vám neleze pod zadek a tím pádem vás neznervózňuje při jízdě. Uvádím zkušenosti, které nejsou moje osobní, ale našich klientů, kteří jezdili v produktech jiných značek a reprodukovali mi jejich osobní poznatky. Vesty jiné značky byly dlouhé (ano, v okamžiku pádu samozřejmě chrání, ale při běžné jízdě si dle slov jednoho z nich připadali, jak když jdou spíš na výlov rybníku...) a za jízdy byly pro aktivního jezdce velmi nepraktické. Dalším nedostatkem bylo, že vesty je "neprodyšně" uzavřely. Opět náš názor - Hit-Air jsou střihem velmi otevřené, tím pádem prodyšné.\nVesta sama o sobě je velmi komfortní díky „střihu“, sedne a na rozdíl od podobných produktů na trhu vás nelimituje v pohybu. Nasadíte si ji na kombinézu, nebo libovolné oblečení, zapnete lehce dvěma přezkami a víceméně od té doby jakoby jste o ní nevěděli. Je lehká a lze ji upravit na těle díky vnitřním stahovacím popruhům se suchými zipy.\nVytunit si ji můžete dokoupením zádového a hrudního chrániče, nebo ještě chráničem boků.\nK aktivaci vesty - tedy nafouknutí airbagu - dojde po vytržení karbon-kevlarového lanka z mechanismu CO2 cartridge umístěného v pravo na vestě.\n(Po zkušenosti s pokusným odpálením vesty ve stoje můžu potvrdit, že reakce je okamžitá a k naplnění airbagu dojde podle výrobce za 0,25 s. Což znamená, že vaše tělo bude chráněno ještě před dopadnutím na zem, a to se počítá!) Samotné lanko je na jednom konci opatřeno kuličkou, jež mu umožňuje volný pohyb v mechanismu cartridge a funguje jako pojistka pro nataženou pružinu, která po vytržení kuličky prorazí zmíněnou cartridge. Druhá strana lanka je připevněna k pevné části motocyklu, nejlépe k rámu pod sedlem. Jakmile dojde k situaci, že jste "vyexpedováni" z motorky, tedy vyvinutí dostatečné síly na lanko (40 +- kg), airbag se bleskově nafoukne. Pokud vážíte méně než 45 kg, je třeba si pořídit menší verzi vesty, kde je potřebná síla k vytržení 25 kg.\nVíce informací jak dobře přichytit lanko k vaší motorce naleznete zde na našm YouTube.\nMohu vám popsat svůj nečekaný test v provozu na vlastní kůži…\nV jednom okamžiku, kdy jsem kontrolovala navigaci na řídítkách, zda se držím trasy a ihned poté zvedla zrak, zčervenalo vše brzdovými světly auta předemnou... Následovalo okamžitě krizové brzdění (úhybný manévr ve vzniklé situaci byl nad moje síly - jela jsem na vodě... možná jen snaha...), pravděpodobně přebrždění předního kola, zahození motorky a neřízený katapult přes zmíněné auto šikmo do druhého pruhu. Následovala neskutečně tvrdá rána při dopadu na zem. V momentu kdy jsem ležela jsem si uvědomila, že něco píská... Až poté mi došlo, že mám na sobě vestu. Okamžitě jsem se zvedla. Naštěstí mě vše poslouchalo. V tu chvíli jsem si uvědomila, jak jsem stažená a nemůžu se až tak hýbat. Stále to pískalo... Došlo mi, že vesta poté, co už svoji práci udělala se právě se nachází v režimu vypouštění vzduchu skrz samo vypouštěcí ventil, který se nachází v bederním airbagu. Měla jsem neskutečné štěstí. Ať už díky mé reakci, tak hlavně díky skvělé práci tohoto kvalitního japonského produktu, pád zkrátka nemáte šanci kontrolovat. Samozřejmě jsem byla pohmožděná na spoustě míst, ale schopná na motorce pokračovat do Čech. Upřímně jsem přesvědčena, že bez vesty bych rozhodně nevstala a netroufám si říct, v jakém stavu by mě sbírali…\nNutno zmínit, že pokud nedojde při pádu k protržení vesty, lze ji zaktivovat a použít znovu. Při nákupu obdržíte pouzdro s potřebným aktivačním nářadím a na YouTube Racevest naleznete videa, jak vestu znovu uvést do pohotovostního režimu. I pro holky jednoduché - 15 minut a máte hotovo. Jen si musíte zakoupit a mít s sebou náhradní 60cc cartridge s CO2.\nTakže na závěr – za mě neskutečně praktická aktivní součást ochranných prvků na motorku (teď mluvím obecně), za mě se investice rozhodně vyplatí.\nNikdy nevíme, co se může přihodit nám, nebo komukoliv v našem okolí. Na silnici se bohužel setkáváme s arogancí a bezohledností a je třeba přijmout, že na motorce jsme snadným terčem a bohužel neseme velmi vážné následky i když nehodu nezpůsobíme. Je na každém jak a pro jaký produkt se rozhodne, ale měli bychom myslet prioritně na svoje zdraví. Ať jednou nelitujeme, že jsme se nebyli schopni rozhodnout...\nPřeji všem hodně pozitivních zážitků na dvou kolech a hlavně ať ty kola drží pevně na silnici!!!!\nVaše Zorka a tým Racevest\nVytvořil Shoptet Copyright 2022 RaceVest. Všechna práva vyhrazena.