2013 předávání Oscarů: Účesy hvězd\nVlasový styling | Módní účesy pro ženy\nPředávání Oscarů 2013: Účesy hvězd\nOčekávání ceremonie předávání Oscarů 2013 byla po Zlatých Glóbech zatraceně vysoko. Sofistikované i přirozené účesy ze Zlatých Glóbů byly všemi dobře přijaty a dostaly se dokonce do seriózních zpráv. Samozřejmě, že hvězdy na udílení Oscarů a jejich vlasoví stylisté by nikdy nepřipustili, aby jejich účes pokulhával za ostatními. Povedlo se jim být nejlepší? Užijte si naše obrázky plné kreativních výčesů, ženských a stylových drdolů a okouzlujících copánků a udělejte si svůj názor. Nebude to jednoduché se všemi těmi sofistikovanými účesy a nádhernými róbami na největší události filmového průmyslu.\nSytě červený koberec na předávání cen Oscarů 2013 vypadal téměř nevýrazně, když na něj vstoupili hvězdy v dech beroucích nádherných designových róbách a s fascinujícími účesovými kreacemi. V této explozivní oslavě umění a krásy jsme nevěděli kam se podívat dřív. Dámské účastnice měli samozřejmě navrch. Nikdo jim nemusí říkat, jak přitáhnout pozornost.\nÚčesy hodné Oscarů\nDíky bohu za fotoaparáty a talentované fotografy! Díky nim máme šanci ocenit detaily každého účesu a stylu. Proč se nám líbí tento účes nebo barva více než ostatní? Proč se naše srdce rozplývá nad elegantními liniemi a potěšíme svého ducha při pohledu na poskakující kadeře? Tajemství je v detailech.\nNapříklad falešné mikádo Stacy Keibler nás zaujalo nejen svým objemem a živými vlnami, ale také pocitem radosti, které šíří kolem sebe. Podívejte se ještě jednou na elegantní účes Jennifer Lawrence. Ten také vyjadřuje mystiku mladé ženy, která žije v pohodě se světem. Jennifer Lawrence („Terapie láskou“) získala Oscara za nejlepší hlavní ženskou roli. Naším nejoblíbenějším účesem všech kategorií byl romantický výčes Nicole Kidman se zapletenými prvky a zlatou sponou. Na letošním předávání Oscarů jsme objevili mnoho neobvyklých a zajímavých účesů.\nV naší galerii se s vámi podělíme o fotografie účesů, které nás nejvíce zaujaly. Top vlasový stylista Armin Morbach ve svém videu ukazuje, jak zvládnout slavnostní účes s oslnivými doplňky.\nVideo: Jak vytvořit slavnostní účes s doplňky\nGalerie: Zajímavé účesy na předávání cen Oscar 2013\nHerečka Jennifer Lawrance měla postranní vlasy zkroucené a pak teprve sčesané dozadu, kde tvořily nízký drdol na úrovni krku. Výčes oscarové držitelky Jennifer Lawrence („Terapie láskou“) vypadá zepředu jednoduše a elegantně, ale pohled zezadu odhaluje jemnou ženskou krásu s nízkým drdolem. Stejnou kombinaci kontrastních stylových prvků uvidíte v účesu Amandy Seyfried (na dalším obrázku).\nNa letošním předávání Zlatých Glóbů měla Amanda Seyfried rozpuštěné vlasy a její obličej rámovaly jemné vlny. Na předávání Oscarů 2013 však přišla s naprosto jiným účesem. Její silné dlouhé vlasy byly ležérně sčesané dozadu, kde tvořily zajímavý drdol. Vlasy byly rozděleny do čtyř silných pramenů. Vzadu na hlavě se prameny z obou stran střídaly přes sebe, aby vytvořily banánový účes.\nA cenu za nejlepší účes získává... Nicole Kidman! Stejně jako Naomi Watts si vybrala ležérně učesaný drdol se spletenými a zkroucenými prameny vlasů. Její verze ležérního účesu zahrnuje také několik dobře tvarovaných jemných kadeří, které jí padají podél obličeje na obou stranách. Spodní pramen vlasů po straně je zapletený a vytažený přes kroucený drdol. Spona ladí s jejími náušnicemi a dodává tomuto účesu slavnostní charakter.\nNa předávání Oscarů 2013: Jennifer Lawrence\nObjevte: Šik účesy Módní účesy pro ženy\nÚčesy na pěvecké soutěži Eurovize 2014\nNoblesní účes číslo 2: Amy Adams\nPůvabné účesy seriálových hvězd\nÚčesy supermodelky Lindy Evangelisty\nLokny Carly Gugino\nÚčesy a Zlaté glóby 2013\nKrok za krokem: Účes Georgie May Jagger\nÚčesy hvězd: Styl Jessicy Biel\nExtra světlá blond\nStříbrná popelavá blond\nChladný stříbřitě plavý\nPřírodní světlá blond


Řidiče v Jirnech u Prahy postihl kolaps, zemřel za volantem - iDNES.cz\n1. ledna 2016 21:16, aktualizováno 21:16\nVIDEO: Řidiče v Jirnech u Prahy postihl kolaps, zemřel za volantem\nPravděpodobně první dopravní nehoda v novém roce se stala v Jirnech na východ od Prahy. Auto podle středočeské policie řídil třiašedesátiletý muž.\n„Jednalo se o takzvaný kolaps za volantem, naši záchranáři se snažili muže resuscitovat, ale i přes jejich maximální snahu muž na místě zemřel,“ řekla iDNES.cz mluvčí středočeské záchranky Petra Effenbergová. To, jestli mužovu smrt způsobil infarkt, se podle ní zjistí až při pitvě.\nV roce 2015 přišlo při dopravních nehodách v Česku o život podle předběžných policejních statistik 669 lidí. Policie v roce 2015 vyšetřovala téměř 93 tisíc nehod (více o bilanci silničních nehod za loňský rok čtěte zde).\nTémata: infarkt, Středočeský kraj, Dopravní informace, Dopravní nehody, Jirny, Nehoda osobního auta, Nehody Praha


Filosofie chovu Novofundlandských psů "od Trojské skály CS"\nO nás a našich záměrech\njinak řečeno, filosofie chovu Novofundlandských psů "od Trojské skály "...\nNovofundlanďani nám učarovali v&nbsproce 1968 a&nbspod&nbspté&nbspdoby jsme odchovali více než 70 vrhů štěňat, viz stránka o naší historii. V&nbspprvní polovině 70.let dovezli i první fenu plemene Landseer a založili chov tohoto plemene v Československu, V současné době je u nás doma stále vůdkyní smečky naše novofundlandská fena HILLARY od Trojské skály, dcera naší feny C`ASTA od Trojské skály, která byla již VI. generací našeho vlastního chovu pocházející po zakladatelce chovu BESII z Kornhausu. A také její dcera NIKÉ, která je Český šampion. Niké by ráda převzala ve smečce vedení. Nadějí jsou i mladé feny PAMELA, REGAN a její bratr RAMBO-Highlander-všichni juniorští šampioni. Druhá linie, resp.rodina po YVONNE Chrissi v.Luxemburg, kterou jsme jako dvouměsíční novofundlandské štěně dovezli z Lucemburska. Po Yvonne jsme měli její dcerou D´YVONNE od Trojské skály a nyní s vnučku Kitty a pravnučku Olivií, (obě jsou Grand šampionky, klubové vítězky Novofundland Klubu ČR atd.). Olivii si následně převzal Lukáš Zeman do CHS Wenne Pertho, se kterým dlouhodobě spolupracujeme a který také často naše psy i předvádí na výstavách.\nNaším domácím krycím psem byl donedávna Int.Ch.HIGHLANDER v.d.Ostalb, kterého jsme dovezli, již jako zralého novofundlandského psa, na počátku léta 2008 a který si nyní, ve věku 12,5 let, užívá zasloužené penze. Doufáme, že na jeho posici nastoupí jeho vnuk JCH RAMBO Highlander.\nOd počátku, kdy jsme v roce 1969 začali s chovem Novofundlanďanů, se snažíme o profesionální chov, co se kvality týče, nicméně z hlediska prostředí nám jde o tzv."hobby" chov. Tzn., že naši psi nejsou drženi ani v kotcích ,ani v žádné jiném "zwingru". Každý vrh vyrůstá od prvního dne v maximálním možném kontaktu s rodinou a i s ostatními členy smečky u nás. Jsme přesvědčeni, že pouze tento přístup může zajistit seběvědomé, a přitom zcela vyrovnané Novofundlandské psy psy, hodné toho jména a hodící se pro jakékoliv uplatnění, od prostého kamárada, až po psa s vysokým pracovním nasazením. I když samozřejmě rádi využíváme nejnovějších poznatků, základem naší chovatelské práce jsou klasické zásady, které již uplatňovali např.chovatelé proslulých arabských koní. Nevěděli sice nic o genetice,ale vycházeli ze zásady, že:"Dobré s dobrým dá lepší. Že je nutno, to mnoho a mnoho generací dělat stejně, máme-li se dopracovat k trvalým a upevněným výsledkům a konečně, že matka podstaně více ovlivňuje potomstvo." Tuto zkušenost i novodobě vědecky potvrdil objev mitochondriální DNA v roce 1986. Jinak řečeno: Špičková matka dá i s průměrným psem přijatelné potomstvo, ale z podřadné matky ani nejlepší plemeník zázrak neudělá. Ne nadarmo se u Arabů říká: "Máte-li peníze, můžete koupit i nejšpičkovějšího hřebce, ale špičkovou klisnu Vámi nikdo dobrovolně neprodá.Tu musíte buď ukrást a nebo ji můžete dostat darem."\nPůvod našich psů navazuje, v souladu s dlouhodobou tradici, nejen na vynikající předky z naší chovatelské stanicem, ale i na některé přední evropské chovy, zejména ty, u kterých jsme se přesvědčili, že sledují dlouhodobě určitý shodný chovatelský záměr, s vyloučením "módních" výstřelků, což je ostatně i naše idea.\nPreferujeme mohutnost kostry,ale ne na úkor pohybu. Líbí se nám mohutná hlava, ale přesto dostatečně suchá a ušlechtilá, tedy nikoliv "těžký"lymfaťák. Vzhledem k tomu, že oba dva působíme již přes 40 let jako mezinárodní rozhodčí -specialisté pro exteriér Novofundlandských psů, je samozřejmě naším ideálem chovat psy nejen krásné, ale i s vynikající povahou, neboť jsme přesvědčeni, že právě vyjimečná povaha Novofundlanďanů je hlavní důvod, proč si je člověk oblíbí.V neposlední řadě pes musí samozřejmě vypadat jako "samec" a fena jako "fena", nicméně za nejzákladnější považujeme chovat psy "zdravé"! A pokud možno s minimálními požadavky na "údržbu", tedy mj.s ideálním standardní strukturou srsti.\nV této souvislosti zdůrazňujeme nutnost upřednostnění "klasické" stravy na straně jedné a dostatek minerálních a vit.doplňků na straně druhé tak, aby se složení stravy pokud možno přiblížilo obživě původních Novofundlanďanů, i když jsme si vědomi, že toto řešení je bohužel podstatně pracnější a časově náročnější, než moderní suché krmení. Není však finančně tak náročné jako toto suché krmení, pokud chci svému psovi dopřár to nejlepší. Pokud suché krmení má být kvalitní, je jeho cena dost vysoká. Pro dosažení kvalitních odchovů vycházíme z toho, že nároky na výživu chovných fen podstatně překračují rámec běžného krmení a&nbsptak je zcela běžné, že novofundlandská šťěňata v době předání novým majitelům ve věku 7-8 týdnů mají 8-12 kg váhy, aniž by byla "přetloustlá". Pokud štěně právě na počátku nedostane "správný" základ, lze jen těžko očekávat, že z něho vyroste něco pořádného. Ostatně je to i nezbytným předpokladem, aby novofundlandské štěně bylo zdravé a bylo schopno se bránit různým infekcím svojí přirozenou imunitou.\nZda se nám to daří, se můžete přesvědčit nejen na mnohých výstavách, kde jsou naše odchovy předváděny, ale rádi Vás uvítáme i přímo u nás, seznámíme Vás s našimi novofundlandskými psy a odpovíme na Vaše event.dotazy.


Ubytování Pension Jilemnická bouda - Jilemnická Bouda - Horní Mísečky Krkonoše\nUbytování v penzionu Jilemnická Bouda zabezpečuje svým hostům komfortní zázemí, které je vhodné pro rodiny s dětmi nebo také pro školní skupiny. Ubytování poskytujeme ve dvou, tři a čtyřlůžkových nově zrekonstruovaných a plně vybavených pokojích s celkovou kapacitou 50 lůžek. V prostorách penzionu hosté mohou využít společenskou místnost s TV, restauraci nebo rychlé občerstvení. Pro firemní školení a konference je připravena školící místnost o celkové kapacitě 40 osob. Celý objekt včetně restaurace je nekuřácký.\nPenzion se nachází v samém centru Horních Míseček. Návštěvníkům je k dispozici celkem 20 km sjezdových tratí, 25 běžeckých tratí a více než 80 km značených turistických tras. Sjezdovky a vleky jsou vzájemně propojeny, velice snadno lze z jednotlivých sjezdových tratí přejíždět a užít si tak opravdu všechny příležitosti lyžařského areálu. Najdete zde lyžařské vleky a sjezdové tratě pro různé úrovně dovedností lyžařů. Pro úplné začátečníky je k dispozici cvičná louka s krátkým vlekem, středně pokročilí a sportovní lyžaři si naopak přijdou na své na mnoha dalších náročnějších sjezdovkách včetně sjezdovky Špindlerův Mlýn - Medvědín.\nSvou polohou je Jilemnická Bouda ideálním výchozím bodem pro výlety například na Vrbatovu a Labskou boudu, do nedalekého Špindlerova Mlýna nebo na Benecko. Místní terén je pro svůj profil oblíben i milovníky horských kol, které láká na upravené cesty, pěšiny a stezky s širokou škálou náročnosti.\nzavolejte nám +420 605 26 0473 nebo napište recepce@jilemnickabouda.cz


Poznání pana prezidenta aneb „Pozdě bycha honit!“ – Aliance národních sil\nKdybychom nechovali pana prezidenta Miloše Zemana v elementární státnické úctě, tak bychom museli pronést jízlivou poznámku, z níž by vyplývalo, že panu prezidentovi některé věci a souvislosti docházejí „až ve zpětném zrcátku“.\nBráníme a hájíme Miloše Zemana zejména tam, kde na něj „pražská havlérka“ podpásově útočí, a kde je útok na pana prezidenta ze strany „vlastizrádců“ útokem i na české národní zájmy.\nPan prezident se ve své politické historii ale celkem třikrát fatálně mýlil.\nPrvní fatální omyl – válka v bývalé Jugoslávii\n„Humanitární bombardování“ v bývalé Jugoslávii z roku 1999 (kdy nás právě kvůli němu urychleně přijali do NATO) hovoří za vše. Tehdy jej pan prezident – ještě coby premiér – navzdory některým spolustraníkům ze své vlastní partaje ospravedlňoval. V letošním roce teprve došel k „pravdě svého poznání“.\nDruhý prezidentův omyl – válka v Afghánistánu aneb kšeft za „trvalou svobodu“ ???\nDruhý příklad „za všechny peníze“ prožívá celý svět právě v těchto dnech. Vzpomínáme si ještě dobře na nedávné období, kdy nám pan prezident hrdě vzkazoval, že v Afghánistánu se bojuje za Prahu!!!\nVálka v Afghánistánu je ale jen dalším zcela jasným důkazem faktu, že NATO pod vedením USA vede opět útočnou agresivní politiku. Navíc po rozpuštění Varšavské smlouvy již NATO vlastně ani nemá žádné právo na svou další existenci! Ostatně, nikdy ji ani nemělo! NATO totiž vzniklo hned po válce v roce 1949 a Varšavská smlouva až v roce 1955 – jako reakce na tento západní vojenský agresívní pakt.\nTřetí omyl – který si pan prezident doposud neuvědomil, a proto mu jej sdělujeme my!!!\nPane prezidente, Vaším třetím fatálním omylem je „Vaše víra ve „spásnou“ Evropskou unii.\nRozhodně nepíšeme tento text proto, abychom se svezli na „laciné vlně“ útoků proti Vaší osobě. Ba naopak! Píšeme jej proto, abychom Vás uchránili od Vašeho třetího, a bohužel, nejděsivějšího omylu ve Vaší celkové politické dráze.\nPane prezidente, Vy opravdu nevidíte provázanost NATO s Evropskou unií?! Tedy Vás poučíme: Lisabonská smlouva, Hlava V: Ustanovení o společné zahraniční a bezpečnostní politice umožňuje rozšíření atlantické vojenské přítomnosti i v těch regionech Evropy, které se doposud nachází mimo smluvní prostor NATO. EU v té podobě, jak ji koncipuje Lisabonská smlouva, je jedním z úhelných kamenů globální strategie USA. Tato strategie je zaměřená na udržení politického vlivu a vojenské dominance ve světě!!!\nKdyby se pan prezident více inspiroval našimi názory a stanovisky, mohl se některým svým omylům preventivně vyhnout…\nAdam MarekEUNATOVítová VladimíraZeman Miloš\nPožadavek na senátory - vysvětlit usnesení podporující vyhoštění 18 diplomatů RF\nTATÍČEK - JAN ŽIŽKA, 660 let od jeho narození.\n23. 8. 2021 10:00\nDobrý den, může prosím někdo přeložit?


Babiš chce vyřešit Koudelkova nástupce příští týden\nMinutaN.czČeskoAndrej Babiš 30. července 2021 12:49\nPremiér Babiš chce vyřešit, kdo povede BIS po skončení mandátu současného ředitele Koudelky, příští týden. Řekl to novinářům ve Sněmovně. Koudelkovi funkční období skončí v polovině srpna.\nPremiér se zatím k jeho případnému setrvání v čele kontrarozvědky nevyjádřil. V minulosti naznačil i variantu, že by plnohodnotné rozhodnutí mohla učinit až příští vláda.\nDnes Babiš novinářům řekl, že se k věci vyjadřoval opakovaně. „To budu řešit, až bude čas, a to bude příští týden,“ uvedl. Kabinet ANO a ČSSD má od pondělí dvoutýdenní dovolenou. Premiér letos nicméně zůstává v úřadu, řekl dnes ČTK mluvčí vlády Vladimír Vořechovský.\nPodle představitelů opozičních koalic Spolu (ODS, KDU-ČSL, TOP 09) a Pirátů se STAN i vládního ANO by Koudelka měl v čele BIS pokračovat. Proti je naopak hnutí Svoboda a přímá demokracie (SPD). Koudelku dlouhodobě kritizuje prezident Miloš Zeman. (ČTK)\n17. září 2021 9:32\nPolicie dál pokračuje v prověřování případu údajného zavlečení premiérova syna Andreje Babiše mladšího na Ruskem okupovaný poloostrov Krym. Kriminalisté dělají další úkony navazující na výslech Babišova syna.\nPosudky, které má k dispozici policie, říkají, že Andrej Babiš mladší není duševně nemocen. Jeden z dokumentů sepsala exministryně Džamila Stehlíková. (Seznam Zprávy)


přírodní lékárna na akné – Vítejte v dobré společnosti!\nBojujeme s akné – 2. péče zvenčí\nUdržujte pleť čistou – to znamená bez bakterií. Tvář si můžete mýt antibakteriálním mýdlem či antibakteriální pleťovou vodou a pleťovou vodou s obsahem alkoholu (pro smíšený a mastný typ pleti). Doporučuje se čistit pleť i Jarišovou vodou. Většina žen však ví, že pouhé čištění pleti samo o sobě nestačí.\nJak pečovat o akné vnitřně jste se dočetli v předchozím díle zde. Připojte se k nám na Facebook Péče zvenčí Udržujte pleť čistou – to znamená bez bakterií. Tvář si můžete mýt antibakteriálním mýdlem či antibakteriální pleťovou vodou a pleťovou vodou s obsahem alkoholu (pro smíšený a mastný typ pleti). Doporučuje se čistit pleť […]\nPosted in Holčičí blog, zdraví\tTagged co s beďary, heřmánek, kontryhel, laser na akné, mastě proti akné, měsíček lékařský, přírodní lékárna na akné


Mattoni 1/2Maraton Olomouc 2016 | KTFoto.com\nFotky z Mattoni půl maratonu Olomouc 2016 jsou roztříděné dle startovních čísel a připravené k prohlédnutí i objednání. Celou sobotní akci zahájil nesoutěžní DM rodinný běh a od 19 hodin se vydali na trať všichni ostatní.\nPro všechny zájemce je připraven PAMĚTNÍ LIST s Vámi vybranou fotkou, se jménem a časem dle výsledkové listiny.\nVýsledky ze závodu Mattoni 1/2 Maraton Olomouc 2016 jsou k vidění zde\nFoto půl maraton Olomouc 2015, 2014, 2013, 2012, 2011, 2010\nFotky ze závodu Mattoni 1/2 Maraton Olomouc 2016 jsou roztříděné dle startovního čísla každého závodníka, to znamená že do řádku Hledaný text: zadáte hledané startovní číslo. Ženy si před své číslo doplní F (vše přesně tak jak to bylo na startovním čísle), štafety zadají všechny 4 číslice ze startovního čísla včetně R. Další možnost prohlížení fotek je, že kliknete na oranžová slova v tomto textu a zobrazí se Vám rovnou skupina fotek pod nimi ukrytá. Všichni účastníci s nečitelným startovním číslem po vyfocení, pořadatelé, diváci, cíl\nDo následujícího pole zadejte hledané klíčové slovo podle výše uvedených instrukcí (obvykle startovní číslo závodníka). Chcete-li zobrazit všechny fotografie z této akce, nechte pole pro hledaný text prázdné. K této akci je publikováno celkem 23652 fotografií.


REZIDENCE MÉLEZES / CONSTELLATION FORET BLANCHE - MONO 4, Francie - eTravel.cz\nREZIDENCE MÉLEZES / CONSTELLATION FORET BLANCHE - MONO 4\nConstellation Foret Blanche je ubytovací komplex složený z budov s názvy souhvězdí (Cassiopée, Castor & Pollux, Altair, Aldébaran, Pégase, Betelgeuse), umístěný v jižní části střediska, nedaleko sjezdovek, vleků a samotného centra. V rezidenci Méle` zes je relaxační centrum, které nabízí aktivní odpočinek Studia a apartmány jsou účelně vybaveny. Ubytování je nabízeno bez specifikace rezidence, ve které je umístěno.\nFrancie - Risoul / Risoul 1850. Constellation Foret Blanche je ubytovací komplex složený z budov s názvy souhvězdí (Cassiopée; Castor & Pollux; Altair; Aldébaran; Pégase; Betelgeuse); umístěný v jižní části střediska; nedaleko sjezdovek; vleků a samotného centra. Studia a apartmány jsou účelně vybaveny. Ubytování je nabízeno bez specifikace rezidence; ve které je umístěno.\nvratná kauce 250 EUR/apartmán (na místě); pobytová taxa povinně 1 EUR/osoba/noc (od 2 let; platba na místě)\ncentrum - max. 300 m\nnákupní možnosti - max. 300 m\nlyžařská oblast 150 m\nběžecká stopa 400 m\nplynu a el. energie v ceně\nobývací pokoj s rozkládací pohovkou pro 2 osoby nebo 2 samostatnými lůžky a kuchyňským koutem\nTV (za poplatek)\nveřejné parkovací stání (max. 300 m)\npovlečení a ručníky nejsou v ceně (povlečení možno zapůjčit za 7 EUR/lůžko; 11 EUR/dvoulůžko; platba na místě; nutno nahlásit předem)\nzávěrečný úklid není v ceně (možno přiobjednat na místě za poplatek 65-85 EUR/apartmán)\nmožnost zapůjčit sadu na raclette a žehličku s žehlícím prknem


Klokani se modlili, herec Ivan Trojan měl tři infarkty. Pak Ďolíček slavil záchranu! - Sport.cz\n31. května 2014 21:46 - Praha\nZápas s Plzní skončil, na tabuli svítí dvě nuly. Pár metrů od postranní čáry klečí záložník Bohemians 1905 Mantas Kuklys, modlí se k Bohu, jeho spoluhráči stojí ve středovém kruhu. Napětí v Ďolíčku se dá krájet, všichni zelenobílí do jednoho čekají na výsledek z Liberce. Po dvou minutách do Vršovic doletí zpráva, že remíza 1:1 s Olomoucí vydržela, stadión zaplavuje euforie. Klokani zůstávají prvoligoví!\nFotbalisté Bohemians 1905 se radují z ligové záchrany.\n„Nepřál bych to nikomu, druhá půle byla hrozně dlouhá, a pak ty dvě minuty po zápase na hřišti, co jsme čekali na výsledek z Liberce... Spadl nám obrovský kámen ze srdce," řekl unavený, ovšem přešťastný trenér Bohemians 1905 Luděk Klusáček. „Čekali jsme na reakce fanoušků, když jsme spatřili, jak jásají, pochopili jsme, že jsme zachráněni. Je to neuvěřitelný pocit," zářil kapitán Josef Jindřišek.\nBylo to opravdu jen pro silné povahy. Vždyť stačilo, aby Plzeň v Ďolíčku nebo Olomouc u Nisy skórovaly a do druhé ligy by šli Klokani. „Měl jsem snad tři infarkty," vydechoval na chodbě stadiónu herec Ivan Trojan, skalní fanoušek Bohemky.\n„Modlili jsme se, aby Plzeň nedala gól a my to ubránili. A pak jsme se modlili, aby to dopadlo podle našich představ v Liberci," vyprávěl Jindřišek. Jak se vyvíjejí duely, které Klokany zajímaly a na jejichž výsledcích byli závislí, věděl pouze on a zbylí zkušení hráči. Například stoper Erich Brabec. „ S Erichem jsme to mladým nechtěli říkat, aby jim to nesvazovalo nohy," vysvětlil Jindřišek. Informace jim předával kouč Klusáček.\nKdyž v březnu Klokany přebíral, byli beznadějně poslední. Výrazně je zvedl, dotáhl je ke svým konkurentům, jenže tři kola před koncem stála Bohemka na kraji klinické smrti. A před sebou těžké duely s Duklou, Jabloncem a Plzní. „Věřil jsem, že je i tak v našich silách se zachránit. Jen jsem předpokládal, že k tomu bude stačit šest bodů, museli jsme ale získat ještě o jeden víc," podotkl kouč. Jeho jméno se dlouho do noci neslo Vršovicemi. „Luďku děkujem," skandovali donekonečna nadšení zelenobílí fanoušci...


Knihy hradní architektura | Baila.net\nVybrané knihy z kategorie "hradní architektura"\n2500 hradů a zámků (2 vydání)\nZahrady u Pražského hradu (2 vydání)\nPublikace Zahrady u Pražského hradu je prvním komplexním dílem, v němž přiměřenou roli sehrává každá ze zahrad tvořících zelený prstenec kolem hradních dominant.\nHrady přechodného typu v Čechách (2 vydání)\nObjevná publikace detailně a s bohatým ilustračním doprovodem prezentuje výsledky autorových archeologických výzkumů královských hradů Hlavačov, Angerbach a Tachov, stejně jako výsledky výzkumu A. Hejny na hradě Týnec nad Sázavou. Dále je pozornost věnována 8 dalším formou povrchového průzkumu a drobné sondáže zkoumaným příbuzným hradům (Ruchomperk /Velký Kouřim/, Hrad pod Hrnčířem u Petrovic, Hlavačov u Chocně, Hořovice, Hrad u Kvítkova,. Hrad u Čtyřkol, Skara /Úvaly/ a Vimberk). Ve všech případech je plastického obrazu hradu dosaženo pomocí komplexního pojednání složité problematiky jeho historie a podoby, stejně jako zhodnocení dosavadních archeologických nálezů a jejich výpovědi v širších souvislostech. Charakteristické znaky, spojující všechny tyto hrady, z nich umožňují vytvořit typ nazvaný hrady přechodného typu, náležející nejstaršímu horizontu českých královských hradů.. Publikací prezentovaný, díky výsledkům archeologických výzkumů posledních 35 let nově rozpoznaný, hradní typ představuje významnou součást procesu společenských změn, které v Čechách proběhly v 13. století.\nZ ikonografie středního Posázaví (2 vydání)\nHrady, kostely a další zajímavé památky středního Posázaví v rekonstručních ilustracích, dobových pohlednicích či historických rytinách. Text obsahuje bohaté historicko-místopisné informace o jednotlivých lokalitách\nIllustrovaná encyklopedie českých hradů (1 vydání)\nPřední český a evropský kastellolog PhDr. Tomáš Durdík, DrSc., jehož Encyklopedie českých hradů se dočkala řady vydání a...\nCastrum Bene 6 / Burg und Stadt: die Konferenz, 8. bis 12. Juni 1998, Stadt Písek (1 vydání)


T-Mobile spouští HSPA+ 42. Začíná s jedním modemem – MobilMania.cz\nT-Mobile spouští HSPA+ 42. Začíná s jedním modemem\nFilip Kůžel 16. dubna 2012\nčlánek Přinese konference Tizen prvotinu od Samsungu? SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nUž v prosinci T-Mobile oznámil, že data ve své 3G síti zrychlí až na 42 Mbit/s (teoretické maximum). Dnes se operátor nechal slyšet, že HSPA+ 42 opravdu spustil. Nejrychlejší mobilní internet v ČR mohou nejdříve vyzkoušet uživatelé ve Zlíně, Otrokovicích a Mladé Boleslavi. Na konci dubna přijdou na řadu městské části Praha 4 a Praha 11. Ve 3. čtvrtletí bude následovat Brno, České Budějovice a Liberec.\nZatím je problém s využitím nové technologie. Nepodporuje ji žádný z dnes dostupných telefonů, ty budou na trh teprve přicházet. Operátor začíná prodávat alespoň USB modem, který HSPA+ 42 zvládá: Huawei E372. Jeho základní cena činí nemalých 3 499 Kč, s dotacemi a úpisem se můžete dostat až na 499 Kč.\nZ webu t-mobile-3g.cz: T-Mobile prý ukázal konkurenci záda. Zvládnul to na pomalém chopperu, s úsměvem a bez připevněné helmy. Konkurence, to jsou ty dvě rychlé silniční motorky na pozadí – Vodafone červená, O2 modrá.\nDiskuze (31) › Další článek: Přinese konference Tizen prvotinu od Samsungu?\nTémata článku: Technologie, T-Mobile, Modem, HSPA, Dostupný telefon, Mobil


Z Polska tři zlaté, na oblasti se tolik nedařilo - Sokolovský deník\nZ Polska tři zlaté, na oblasti se tolik nedařilo\nSokolov - V dalším programu sokolovští boxeři zamířili na mezinárodní turnaj do polské Swidnice a oblastní kolo v Novém Strašecí.\nSokolovský boxer Petr Brodský (vlevo) | Foto: Jan Malý\nNa mezinárodní turnaj za účasti boxerů z Litvy, Ukrajiny, Německa a domácího Polska přivezl trenér Jan Malý šest borců TJ Baník Sokolov.\nVýhru si na své konto připsal Dominik Mezei ve školní mládeži do 52 kilogramů. „Potvrdil svůj výkonnostní vzestup, polského soupeře porazil v Sokolově, teď znovu. Celkem vyrovnaný zápas, přestože ve 3. kole již krvácel z nosu, svojí bojovností dotáhl vystoupení do vítězného konce," uvedl k zápasu trenér.\nJednoduchou úlohu v kadetech do 54 měl Jan Kapr. „Jeho protivník byl o třídu horší, náš svěřenec si spíše zaspároval, soupeř i tak v prvním kole vzdal," přibližuje Malý.\nRovnou do finále šel i třetí ze sokolovských zástupců Simon Mezei. Ten s Polákem Jaszonbkem předvedl pořádnou přetahovanou. „První kolo měl soupeř, druhé bylo nerozhodné, třetí už měl mírně navrch Simon, ale bodově už Poláka nedotáhl," říká kouč Baníku. Simon Mezei tak prohrál 1:2 na body. „Byl to ale pěkný zápas," uznal Malý.\nV kadetech do 75 kilogramů boxoval ve finále Patrik Furch proti domácímu Grabowskému, jehož kvalitu Sokolováci pravidelně zkoušejí. „I teď byl úspěšný. Patrikovi se zápas příliš nepovedl a prohrál 0:3 na body," pokračuje ve výčtu trenér hornického klubu.\nJunior František Sedlák skončil pouť turnajem v sobotních vyřazovacích bojích. „Soupeř ho převyšoval výkonnostně i výškově. Nedařilo se mu najít protizbraň, po druhém kole jsme utkání vzdali. Nemělo cenu riskovat zranění," vysvětlil Malý.\nJako jediný odboxoval v Polsku dva duely Petr Brodský, který se zjevil v sokolov- ské výpravě tak\nnějak na poslední chvíli. V mužích do 69 kilogramů ale nenašel ve Swidnici přemožitele. „Podal z našich borců nejlepší výkony," pokyvuje trenér. V semifinále si Brodský poradil se zkušeným Kowalským. „Měli jsme trochu obavy při Petrově otevřeném krytu z tvrdých direktů Poláka, ale dokázal po úhybech šikovně přecházet do protiútoku a vyhrál 3:0 na body," mohl být\nPodobné to bylo v duelu o zlato s dalším domácím zástupcem, Dibi-\nonkou. „Skoro stejný projev, akorát musel zkracovat vzdálenost a bodoval sériemi. Ve třetím kole už měl Petr více sil," poukazuje sokolovský trenér. Brodský i tady zvítězil na body.\nTěžkou úlohu měl ve své premiéře v ringu v oblastním kole v Novém Strašecí Petr Křivka. Ve školní mládeži narazil na syna bývalého „profíka" Rudolfa Kraje. A ten ho vůbec nešetřil. „Petr se ale nedal, a vzdoroval všechna tři kola," pochválil přes prohru benja- mínka oddílu trenér Dušan Černý.\nPorážku na body si připsal v Novém Strašecí i Jan Kapr proti Bobkovi z Mostu a Patrik Furch proti Gazdíkovi z Mělníka. „Oba se velmi snažili, ale měli vynikající, těžké soupeře," poznamenal kouč TJ Baník Sokolov.\nPodobně se vedlo i Františku Sedlákovi v utkání s mělnickým Hornem. „Franta nebyl úspěšný v obraně, nestačil na nástupy soupeře," popisuje Černý.\nProhru zaznamenal také Michal Matějovič. I tady měl sokolovský borec nadmíru silného soupeře, v tomto případě několikanásobného mistra republiky Kubáta. „Protivník byl rychlejší, lépe takticky připravený," konstatoval trenér Luboš Matějovič.\nJedinou výhru tak vybojoval zřejmě v poslední době v dobré formě boxující Petr Brodský. Ten vybodoval Mikeše z Mělníka. „Soupeř měl výborný nástup do prvního kola, ale Petr unikal side stepy do stran, a tvrdé údery tak nenašly svůj cíl," říká Černý. Druhé kolo již bylo vyrovnané. Třetí potom Brodský zcela ovládl. „Ukázal, že ring patří jemu, zaslouženě vyhrál," radoval se trenér.


Prosinec 2005 « Archiv | copak rebelník, ale jmelí!\nMorituri te salutant- Epilog\nUnaveně otevřela oči.\nLedový vítr se zabodával do tváří, dešťové kapky stékaly po obličeji. Údery hromů přehlušil příjezd vlaku.\nUnaveně se chytla za spánky. Cítila se uvnitř podivně prázdná. Jako nafukovací balónek, ze kterého kdosi vypustil všechen vzduch. Jako by jí něco chybělo. Jako by ztratila něco skutečně cenného.\nSnažila si vzpomenout. Něco se stalo. Věděla to jistě…\nCítila, že ji na krku tíží nějaký velký kovový přívěšek.\nNechápavě zírala na zlatou minci a přemýšlela, kde si k ní dostala. Vždyť musí být určitě ohromně cenná… Jak k ní přišla?\nPřevracela ji z ruky do ruky, za chvíli ji nechala spadnout znovu zpátky pod bundu.\nOpuštěné nástupiště. Bouřka…\nA vlaky odjíždějí\nUž si vzpomínala. Ujel jí vlak, čekala na další… asi musela usnout…\nAno, to bude ono. Vyčerpaně se posadila na levičku.\nNevěděla, kdy se dostane domů, ale bylo jí to jedno. Kdesi uvnitř cítila, že to není důležité.\nHlasitě si povzdechla. Co se to s ní sakra děje? Proč se cítí tak… divně?\nPlease don't cry…\nS hlasitým rámusem se přímo k ní vyřítila další vlaková souprava.\nPřes rameno si přehodila batoh a s povděkem vyběhla po železných stupíncích dovnitř.\nNaposledy se rozhlédla po tom osudovém nástupišti. Tvářilo se úplně obyčejně, ale přesto věděla, že má nějaké tajemství.\nPřes tenký závoj mlhy se nepřítomně dívala na okolní billboardy, které lákaly ke koupě nového pracího prášku…\nVšimla se malého plakátu, nalepeného na lavičce, kde seděla.\nOznamoval, že dlouho očekávaný nový díl od Joanne Kathleen Rowlingové, Nevill Longbootom a princ poloviční krve, konečně vyšel…\nLehce se pousmála, otočila se a vešla do nejbližšího kupé. Dveře se zavřely…\nKonec všeho- 3 kapitola\n6. února 2009 v 22:31 | Rebelka | Konec všeho\nStřízlivý Silvesrt, štastný Nový rok a tady je nová kapitola!:)\n"Co? Cože?" vykoktala namáhavě. Prudce zamrkala. Je to jen zlý sen. Nic víc… Otevře oči a bude zase doma…\nKdosi ji nešetrně chytil za rameno.\n"Slyšela jsi snad," procedil její otec mezi zuby. "U každého lektvaru máš návod k použití. Víc k tomu nepotřebuješ…"\n"A jaký druhý. Říkal jsi… Vy jste ho zabili?" němě zalapala po dechu.\nPohrdavě mávl rukou.\n"Chtěl ho zachránit. Obětoval se pro něj. Cvok, stejně to bylo zbytečné."\nNechápavě na něho pohlédla.\n"Zbytečné? Vždyť jsi říkal, že ho budete jen vyslýchat. Potom ho snad pustíte, nebo ne?"\nS kyselým úsměvem ji poklepal na rameno.\n"Ale samozřejmě," ušklíbl se tak, aby to neviděla. "Je to sice lump, ale jeho život teď závisí na tobě, holčičko… Kdybys cokoliv potřebovala, stačí zabušit na dveře."\nS rozporuplnými pocity vešla do spoře osvícené místnosti. V jejím čele stálo provizorní lůžko.\nRoztřásla se po celém těle. Ležící postava byla až po krk přikrytá tenkou dekou, skrz kterou prosakovaly krvavé skvrny. Mihotavý plamen pochodně nedokázal ozářit jeho obličej, přesto si všimla nápadných šrámů, kontrastujících se smrtelně bledou tváří.\nVyčerpaně se chytla za spánky. Odhodlaně se nadechla a pohledem přejela po úhledně vyskládaných lahvičkách.\nNa rány, Proti vyčerpání, Proti únavě, Dokrvovací lektvar…\nBezmocně si povzdychla. Z kapsy vytáhla dosud složený kapesník a namočila ho do lektvaru na rány. Jemně poodhrnula deku a posadila se na postel.\nNemocný byl ještě pořád v bezvědomí. Celkem jí to vyhovovalo, teď by sama potřebovala lékaře. Starostlivě mu potírala zkrvavené čelo. Lehce odsunula rudé rozcuchané vlasy.\nVyčerpaně se posadila na židli v rohu místnosti. Ještě před několika hodinami byla doma. Proč si jen musela hrát na odvážnou? Kdyby ji Paul zavezl až domů…\nPaul… Pomyšlení na tohle jméno ji vehnalo slzy do očí. Uvidí ho ještě někdy? Dostane se odtud?\nJejí drobné tělo se otřásalo vzlyky. Co to říkal její otec? Kouzelník? Co to je za nesmysl? I když… řadu věcí by to vysvětlovalo.\nDveře povolily. Okamžitě vpadla dovnitř.\nZmizel. Ztratil se. V kuchyni nebyl…\nScéna stará několik let se jí vybavovala, jakoby se odehrála včera. Dodnes jí vrtalo hlavou, kam se ztratil. Nebo dnes, ty podivné klacky…\nZ dlouhé chvíle si začala pročítat návody k lektvarům.\nPozor, při vetší dávce tvoří velice silný jed…\nIronicky se ušklíbla. Silný jed… Aspoň ví, co dělat, až jí bude nejhůř…\nPrudkým zatřepáním hlavy vyhnala nepříjemné myšlenky. Teď nad něčím takovým nemůže uvažovat. Ten člověk umírá… Ona je jediná, kdo mu může pomoct. Bezradně se rozhlédla po ostatních lahvičkách? Co mu má ještě dát? Co by mu pomohlo? Lektvar proti vyčerpání? To by koneckonců mohla.\nPřesně podle určeného dávkování odměřila několik kapek do starobylého poháru a přistoupila k posteli. S povzdechem na něj pohlédla. Popelavě šedá tvář… Vyhaslé oči.\nPo obličeji steklo několik slz.\n"Drž se," špitla a jemně mu otevřela ústa.\nNeznala ho. Otec říkal, že to je nebezpečný šílenec, ale… Položila si obličej do dlaní. Cosi v jeho tváři ji upoutalo. Ten člověk musel trpět… Mnohem víc, než ona. A to je pro tuto chvíli spojovalo. Je vězeň… Stejně jako ona.\nMlčky se na něj dívala. Byl přibližně stejně starý jako ona. Ohnivě rudé vlasy potřísněné krví spadaly do bledého obličeje. Tenké rozpraskané rty sevřeny v neproniknutelný výraz. Z úst vytékal pramínek temné krve.\nNáhle se pohnul. Jako kouzlem se vymrštil z lůžka. Chvěl se po celém těle.\nJane se roztřásla. Ten člověk pravděpodobně nebyl při smyslech. Co má dělat?\nZnovu bezmocně padl na lůžko.\n"Georgi, ne! Utíkej pryč! Georgi, prosím, zachraň se aspoň ty! Ne, nechte ho!"\nVyděšeně si zacpala uši, ale jeho pronikavý křik se jí stále zabodal hluboko do srdce.\n"Tiše, to je jen sen… Musíš ležet…"\n"Georgi! Vykašli se na mě! Přemísti se, ty troubo! Vypadni odsud!"\nRozechvěle přešla k jeho posteli. Chytla ho za chladnou dlaň.\n"To bude dobré… Uzdravíš se… Teď ale musíš klidně ležet…" Sama nevěděla, kde na tato slova bere sílu.\n"Vy idioti! Stačí vám, když máte mě! Dejte mu pokoj! Georgi, uteč!"\nJemně ho pohladila na čele.\n"Až se uzdravíš, George přijde," zašeptala chlácholivým hlasem, jako matka, která vysvětluje svému přecitlivělému dítěti, že strašidla neexistují.\nNáhle prudce otevřel oči. Rychle uskočila stranou. Nechápavě se rozhlédl kolem sebe.\nOkamžitě se posadil.\n"Kde je George?" Pátravě se na ni zadíval.\nPřeběhl ji mráz po zádech.\nA jestli chcípne jako ten druhý…\nGeorge je mrtvý… Ať je to kdokoliv, zabili ho. Její vlastní otec ho zabil…\n"Brzy přijde. Teď lež," pohlédla na něj prosebně.\nTvrdě na ni pohlédl.\n"Nechovej se ke mně jako k hloupýmu děcku," procedil skrz zuby. "Zabili jste ho! Vím to! Pamatuji si zelený záblesk…" dál nemohl, selhal mu hlas. Bezmocně položil obličej do dlaní.\n"Štítová kouzla mu nikdy nešla…" zamumlal spíš pro sebe.\nNáhle se vymrštil.\n"Tobě to asi přijde jako ohromná legrace! Zabila jsi mi bráchu, jestli o tom nevíš!"\nNahmatal těžký džbán s vodou a mrštil s ním na protější zeď. Jen o chlup jí minul obličej.\n"Já to nevěděla," chrlila ze sebe překotně. "Já… Mě sem přitáhli teprve dnes…"\n"To máš za George! Pomstím ho!" Zrychleně dýchal. V očích mu zářil zvláštní plamen. Tvář se stáhla do tvrdého úšklebku.\n"Měl bys ležet… Takhle se neuzdravíš…" Rychle ustupovala ke dveřím.\n"To je mi jedno! Bez George…"\nZacouvala až ke dveřím a prudce na ně zabušila.\n"Ty mrcho! Jen se přiznej! Zabila jsi ho! A já teď zabiju tebe!"\nDveře se prudce rozrazily a dovnitř vtrhlo několik lidí s hůlkou v ruce.\n"Však ono tě to přejde!" zahřměl jeden z nich. "Crucio!"\nZvláštní plamen v očích vyprchal stejně rychle jako se objevil. Jane si zacpala uši. Tohle všechno jí něco připomínalo.\nJane se třásla po celém těle. Z kuchyně k ní zazníval matčin šílený jekot a otcův smích. Po tvářích stékaly slzy beznaděje.\n"Maminko," zašeptala bezmocně. Zalomcovala klikou. Bezvýsledně. Bylo zamčeno.\nJako smyslů zbavená začala bušit do dveří.\n"Mami! Maminko! Nekřič, já ti pomůžu," vypravila ze sebe namáhavě.\nSkrz závoj slz neviděla před sebe.\n"Ne," mumlala pro sebe. "Pomoc!"\nMusí něco dělat. Zoufale poslouchala, jak křik z kuchyně slábne.\nTo mělo být to překvapení? To jí tatí… ten chlap dal k narozeninám?\nZ kuchyně slyšela šílený smích.\nBezmocně se zhroutila na podlahu. Třásla se po celém těle…\n"Jsi v pořádku?" Tvrdý hlas ji okamžitě probral.\nS obtížemi se zvedla se země. Mlčky přikývla.\nJejí otec se pokusil o úsměv.\n"Pokud jde tam o toho," neurčitě mávl k zavřeným dveřím, "už si s ním nemusíš dělat starosti. Dostal, co proto. Ten už si na tebe nic nedovolí."\nZnovu jí vhrkly slzy do očí. Nevěděla, jestli má být ráda, nebo ne…\n"Kdo je to George?" Zajímala se.\nJejí otec se ušklíbl.\n"Jeho bratr, dvojče. Blázen to byl. Nemusel zemřít, nám stačil jeden… Chtěl ho zachránit…" S potěšením se ušklíbl.\nDál už ho neposlouchala. Rychle vstoupila znovu do té prokleté místnosti.\nGeorgův bratr ležel klidně na posteli a prudce oddechoval. Z očí mu vyzařoval obrovský vzdor a nenávist. Jeho tělo byla ale připoutané k posteli pevnými provazy, takže se nemohl ani pohnout.\nKonec všeho- 2.kapitola\n"Jane, vážně nechceš hodit až domů?" Na Paulově obličeji se mihl stín obavy.\nMírně se pousmála a políbila ho na čelo.\n"Vždyť víš, že bych si ten večer pořádně neužila…"\nPohladil ji po dlouhých tmavých vlasech.\n"Já vím, už jsem si na to mohl zvyknout. Ta tvá nevyléčitelná romantická duše…"\n"Paule, o mě se vážně nemusíš bát. Chodím tam často. A potřebuji si srovnat myšlenky. Však víš… Byl to krásný film, ale smutný."\n"Omlouvám se. Zapomněl jsem na … na tvé dětství… Měl jsem vybrat jiný."\n"Ale já jsem ráda. Paule, Titanik byl skvělý. Pochop mě. Navíc ten sníh všude kolem… Neboj, nic se mi nestane."\nRezignovaně ji přivinul k sobě.\n"Jak chceš. Ale zavolej mi, jakmile přijdeš domů…"\nBezstarostně zamávala a rozběhla se přes rozlehlý park nejbližší cestou k babičce.\nZhluboka se nadechla. Cítila se náhle úplně jinak. Volná, svobodná…\nPod nohama křupal čerstvě napadený sníh. Zasněně zavřela oči. Před sebou znovu jasně viděla jednotlivé scény. Velkolepá loď… stovky světýlek, vycházejících z každé kajuty. Ledovec… srážka… tisíce umírajících…\nPrudce se jí rozbušilo srdce. Zrychleně dýchala. Tělem projel nepříjemný pocit.\nNeměla by se vrátit? Ještě má čas. Paul určitě tak rychle neodjel. Mohla by mu říct, ať ji zaveze až domů k babičce.\nRezolutně zavrtěla hlavou. Teď už nesmí couvnout. Ještě by si o ní myslel, že je zbabělá a ona si odmalička zakládala na své odvaze.\nPřidala do kroku. Nemohla se zbavit toho nepříjemného pocitu, že ji někdo sleduje. Teď už skoro běžela.\nRychle se otočila. Zamračila se. Je prostě jenom vystrašená z toho filmu. Ještě štěstí, že ji nikdo neviděl.\nZpomalila a pokusila se o důstojnou chůzi. Pevně stiskla ruce v pěst, až jí zbělely klouby. V tmavých očích se značil strach. Už jen pár minut…\nPouliční lampy, osvětlující park, zablikaly a zhasly. Krajinu zahalila tma. Tlumeně vykřikla. Z očí se draly slzy. Co se to děje? Proč si jen chtěla hrát na odvážnou holku?\nNáhle ji ovanul nepříjemný chlad. Měla pocit, jako by se cosi uvnitř jejího těla sevřelo. Namáhavě polkla. Znovu se rozběhla.\nUž jen několik kroků. Tam, za tou zatáčkou park končí… To už zvládne.\n"Tak kampak?" chladný hlas proťal ticho.\nMěla pocit, že se jí zastavilo srdce.Zdálo se jí, že se nohama téměř nedotýká země, tak rychle utíkala.\nNeznámý se pohrdlivě ušklíbl.\n"Petrifictus totalus," prohodil, jakoby lenivě.\nNáhle jí ztuhly všechny končetiny. Padla na zem jako podťatá. Nechápala, co se to děje.\nS panickým děsem v očích sledovala, jak z nejbližšího keře pomalu vyšli dvě postavy. Nespěchaly. Věděly, že jim neuteče.\nKdyby mohla, křičela by. Ale z nějakého neznámého důvodu se nemohla ani pohnout.\nJejich kroky se pomalu blížily. Až dojdou k ní, zemře. Měla pocit, že se jí pod údery srdce rozskočí hrudník. Že omdlí. Ztratí vědomí.\nMalý kousek pře¨d ní se zastavili.\nProužek světla, vycházející z jakýchsi podivných klacků, ozařoval jejich tváře.\nZalapala po dechu. Už ho osm let neviděla, přesto si ten obličej dobře pamatovala.\n"Ano, jsem to já…" zachraptěl.\nJane přeběhl mráz po zádech.\n"Ani nevíš, jak mě, holčičko, mrzí ta malá nehoda s tvou matkou," pokusil se o starostlivý laskavý tón, jeho obličej se ale stáhl do nepříjemného úšklebku.\n"Jistě tušíš, proč jsem dnes tady… Oh, omlouvám se…" ledabyle mávl tím klacíkem.\nJane se překvapeně narovnala. Tajemné strnutí bylo to tam.\nTřásla se po celém těle. Na nějaký útěk ani nepomyslela.\n"Co to bylo?" vydechla s jakousi posvátnou úctou.\nJejí otec se samolibě usmál.\n"Kouzlo…" dal si záležet na tom, aby to slovo vyznělo věcně, jako by to byla úplně běžná záležitost.\n"Pamatuješ si Jenny…"\nŠkaredě se zamračil, jako by nebyl zvyklý na odpor.\n"Pamatuješ si, Jenny, na den tvých jedenáctých narozenin?"\nZrudla vzteky. Jak se jen opovažuje se jí na něco takového zeptat? Jen obrovský strach jí bránil, aby se na něj nevrhla.\n"Samozřejmě, že si na to pamatuješ. Říkal jsem ti, že pro tebe mám překvapení. Měl ti přijít dopis. Měla ses dozvědět, že jsi čarodějka a že budeš přijala na školu čar a kouzel…"\n"Cože?" teď už nedokázala mlčet.\nJedním pohybem ruky jí naznačil, aby byla zticha.\n"Já jsem totiž kouzelník, toho sis už všimla… Doufal jsem, že zdědíš moje nadání… Bohužel jsem se mýlil. Jsi stejná, jako tvá mudlovská matka…" jeho hlas byl náhle plný pohrdání. Jakýkoliv soucit, i ten hraný, byl nadobro pryč.\nPrudce zavrtěla hlavou. Nechtěla ale otci odporovat, tak raději mlčela. Čarodějka… To jako že je ta ježibaba z pohádek, kterými ji vždycky strašila maminka? Straší mu ve věži…\n"Myslel jsem, že půjdeš v mých stopách," pokračoval ve svém podivném monologu. "Bohužel… Do mých plánů se nehodíš… Bylo mi potěšením, Jenny. Avada…"\nNechápavě koukala, jak se jeho společník, který byl zatím po celou doby zticha, vymrštil.\n"Nech ji, Johne," zařval a strhl mu ruku s tím podivným klackem. "Bude nám užitečná…"\n"Vážně?" Pohrdlivě se ušklíbl. "To jsem zvědavý jak…"\nPocítila ke svému zachránci nenadálou vděčnost. Ne však na dlouho…\nDotázaný se rozesmál, jeho oči však zůstávaly podivně chladné. Odhalil pouze zažloutlé, křivé zuby.\n"Nech se překvapit, Johne," prohlásil tvrdě a mávl klackem.\n"Pouta na tebe."\nKolem zápěstí a kotníků se jí omotaly pevné provazy. Zavrávorala a možná by i upadla, kdyby ji nešetrně nezachytil.\n"Přivedeme ji do pevnosti," prohlásil. "Tam už se pro ni něco najde."\nJejí otec se tvrdě usmál.\n"Je to mudla, Alexi, je úplně zbytečná…"\n"O tom si popovídáme až na místě," prohodil nekompromisně. "Mdloby na tebe."\nViděla temně rudý paprsek, jak míří přímo na ni a potom už ji obestřela tma…\n"Konečně ses probrala. Už jsme tě chtěli hodit do moře…"\nUnaveně otevřela oči. Měla pocit, jakoby ji někdo přetáhl po hlavě dubovou palicí. Chvíli jí trvalo, než si uvědomila, kde je a co tam dělá.\nJejí otec ji nešetrně uchopil za rameno a dovlekl k masivním dveřím.\n"Toho uvnitř jsme před chvíli přivedli," vysvětloval. "Dej si pozor, je to nebezpečný zlý černokněžník," dodal s úšklebkem. "Potřebujeme ho udržet naživu kvůli výslechům. To bude tvoje práce. Uvnitř budeš mít všechny potřebné lektvary. A jestli chcípne jako ten druhý, zabiju tě…" Procedil skrz sevřené rty.\n24.12.2005- Vím, žč jsem psala, že nemám ráda Santu, ale tohle si odpustit nemůžu. :))\nKoukněte se TADY Doporučuji chvilku počkat, pak si můžete vybrat různé varuanty:)\nVánoce se nám blíží mílovými kroky... Zítra přijde Ježíšek, přinese hromadu dárků...\nJá Vám dám jeden malý dáreček dopředu, je přímo TADY Nebojte, tentokrát na Vás nic nevybafne, Rebelka seká dobrotu:)\nPS: když mi napíšete, co na to říkáte, budu jedině ráda:)\n6. února 2009 v 22:31 | Neznámý | Pohádky trochu jinak:)\nV pohledném stavení na konci vesnice\nsežral jsi babičku.....s infekční žloutenkou!!!"\n+ založena nová anketa!! Tentokrát se vás ptám nazáporná postavy!!!!\nJaká postava z kníh o Harry Potterovi je vaše nejoblíbenější?\nCelkem hlasovalo 72 lidí a odpovědi byly následující:\n1. Místo- Sirius Black- 20 hlasů. Gratulujeme! Sirus na Hrad!:)\n2. Místo- Draco Malfoy- 11 hlasů\n3. místo- Harry Potter- 8.hlasů\n4. místo- Hermiona Grangerová a Severus Snape- 4 hlasy\n5. místo- Ron Weasley, Lenka Střelenka, Remus Lupin, Nymphadora Tonksová- 3 hlasy\n6. místo- Ginny Weasleyová, Lucius Malfoy a dvojčata Weasleyovi- 2 hlasy\n7. místo- Neville Longbootom, Albus Brumbál, Rubeus Hagrid, Lord Voldemort, skřítek Dooby a Protiva- 1 hlas\nBílé Vánoce- 3.kapitola\n6. února 2009 v 22:31 | Rebelka | Bílé Vánoce\n"Néésem vám noviny, poslouchejte…"\n"Rone, buď zticha, nebo je probudíš!"\n"Zato ty tady řveš jako pavián."\n"Neřvu, mluvím docela tiše…"\n"Jo, a kdy například?"\n"Nech už toho a vyndej vajíčka."\n"Rone, my máme spolupracovat…"\nHarry se unaveně převalil na druhý bok a pokoušel se znovu usnout. Muselo být ještě hrozně brzy. Místnost byla ještě celá zahalená do tmy, z oken nepronikal ani jediný sluneční paprsek. Musí ještě zkusit usnout… Proč jenom ti blázni dělají takový kravál?\nProbudil ho silný zápach spáleniny. Kouř se valil po celé hájence. Harry hlasitě zakašlal.\n"Rone!" zaječela Hermiona z "koupelny"."Říkala jsem ti, ať ty topinky obrátíš, když se začnou připalovat."\n"Kdyby sis už půl hodiny nečesala vlasy, tak si je můžeš otočit sama."\nHermiona hlasitě zaskřípala zuby, ale radši byla potichu.\n"Tak tohle můžeme rovnou vyhodit," procedila a připálenými topinkami mrštila i s pánví oknem do sněhu.\n"Jsi normální? Teď nemáme, čím vařit," vyjekl Ron.\n"Děláš, jako by ti to nějak vadilo…" odsekla ironicky.\nZnuděně přešla až k oknu.\n"Já to tady nesnáším," procedila skrz zuby.\nRon lehce zalapal po dechu. Nečekal, že je to tak vážné. On přece musí něco dělat…\n"Tak to nevadí, Herm," pokusil se o přátelský tón, i když to v něm vřelo. "Harry s Hagridem můžou jít zatím odhrabovat sníh a my něco uvaříme. Já už se teď budu snažit," usmál se.\n"Nevím, jestli je to dobrý nápad…" začala Hermiona, ale Harry s Hagridem si už vzali bundy, čepice a šály a snažili se otevřít dveře.\nNakonec se Harry protáhl oknem, sníh venku trochu odhrabal, takže se už daly celkem dobře otevřít.\n"Tak to bysme měli," podotkl Hagrid. "Není problém se vodsud dostat, ale na ten kopec, kde je hrad se nevyhrabeme…"\n"A jsme tu sami," pronesl Ron, když se za Hagridem zabouchly dveře. "Napadlo mě, že by jsme mohli upéct vánočku…"\nHermionina tvář se rozjasnila.\n"To je ale výborný nápad, Rone!"\nHned ale zase její tvář pohasla.\n"A ty to umíš?" zajímala se skepticky.\n"Já myslel, že ty…"\n"My doma nepečeme, naši jsou zubaři," připomněla.\n"To nějak zvládneme…\n"Tak nás, teda spíš Rona napadlo, že bychom si mohli udělat takové malé Vánoce tady. Myslím se vším všudy. Budeme krájet jablka, házet střevícem…" Hermiona se nadšeně pousmála.\n"A taky, každý by dal někomu z nás dárek. Myslím vlastnoručně vyrobený. Odpovídající podmínkám, ve kterých jsme se ocitli… Mohli by jsme losovat…"\n"To je dobrej nápad, Hermiono," souhlasil okamžitě Hagrid. "Aspoň nás to trochu rozptýlí.\nTak každej napište na kousek pergamenu svoje jméno, budeme losovat už teď, ať to do večera stihnem připravit."\nRon jen bezmocně zíral na ústřižek pergamenu s Hermioniným jménem. Co jí jen proboha dá?\nKdyby si vylosoval třeba Harryho… Nebo aspoň Hagrida.\nRon se vyčerpaně chytil za čelo. Viděl, jak se Hermiona v rohu místnosti potměšile pochechtává. Tam už má všechno určitě vymyšlené. Proč jenom on musí mít takové problémy s dárkem pro holku?\nBezmocně se rozhlédl kolem sebe. Copak jí může dát třeba svoji ponožku? Nebo kapesník? Kde má, sakra něco sehnat?\nCo by si holka jejího typu jenom přála? Holky se chtějí líbit, ale to mu teď nepomůže. Přece nenosí v kapse zrcátko, nebo rtěnku, kterou by jí mohl dát.\nA co třeba… Ron se náhle spokojeně usmál. Není to sice dárek jako stvořený pro holku, ale Hermiona, taková milovnice zvířat, to určitě ocení.\nNebyl pro něj problém nachytat v hájence množství nejrůznějšího hmyzu, cvrčky počínaje a šváby konče. Hermiona si z nich určitě udělá sbírku. Může je studovat a…\nRon se musel v duchu pochválit. To je přesně ono. Pyšně hleděl do malé krabičky plné drobných živočichů a přemýšlel, kde sežene nějaký pěkný obal.\nNo, ale není to pro ni přece jen málo? Zamračil se. Chtělo by to, ještě něco přidat. Ale co?\nBezradně se rozhlédl po místnosti. Přece jí nemůže dát Hagridovu mudlovskou pušku, se kterou někdy chodí do lesa. I když… Ron se rozzářil jak vánoční stromeček.\nHolky se rády líbí. Mohl ji navléct jeden náboj na šňůrku kolem krku. Něco jako vzpomínka na těžké chvíle, které tady museli prožít.\nOd nápadu nebylo daleko k činu. Ron potom všechno dohromady zabalil s nadšeně očekával večer.\nStromeček se rozzářil. Několik desítek svíček ozařovaly hájenku. V kamnech chlácholivě plápolal oheň.\n"Nesem Vám noviny, poslouchejte," zapěli všichni hned po slavnostní Vánoční večeři (připálené tresce s chlebem).\n"A teď budeme házet botou," rozhodla Hermiona.\nRon se zahihňal.\n"A proč?" vykulil bezelstně oči.\n"To je takový mudlovský vánoční zvyk," vysvětlovala trpělivě Hermiona. "Kdysi dávno mudlovská děvčata házela střevícem a když dopadl špičkou ke dveřím…" Hermiona náhle zrudla a zachichotala se.\n"Tak co?" dorážel Ron.\n"No, když špička směřuje ke dveřím, tak to znamená, že se dívka brzy vdá a odejde z domu…"\nRon si významně zaklepal na čelo.\n"Tak tohle můžeš vymyslet jedině ty," prohodil pohrdlivým tónem.\n"Náhodou," Hermiona si lehce prohrábla vlasy. "Může to být celkem fajn…"\nHarry se mírně rozesmál.\n"Nevím, jestli zrovna já s Ronem a Hagridem jsme ty pravé dívky, ale zkusit se to může."\n"Ani náhodou," zasáhl nečekaně prudce Hagrid. "Když mi tady vymlátíte vokna, tak tu bude zima…"\n"Tak je na chvilku otevřeme," nechtěla se Hermiona vzdát. "Hagride, nekaz legraci," pohlédla na něj prosebně.\n"Jak chcete," ustoupil.\n"Dobře." Hermiona se rozzářila. "Pojďte teď všichni sem na kraj, musíte se otočit zády k oknu… Hází se pěkně za rameno…"\nRon protočil oči v sloup, ale to už si sundal jednu starou sněhuli a trpělivě čekal, až dá Hermiona znamení.\n"Tak teď," zvolala ve špatně skrývaným vzrušením v hlase.\nČtyři bory zasvištěly vzduchem.\n"A zase nic…" zamračila se Hermiona.\n"A já se vdám," zajásal Hagrid. "To abych si začal chystat věno."\n"Já nic," oznámil Harry. "A co ty, Rone?"\n"Kde mám botu?" zaúpěl jmenovaný a zoufale vyhlédl z okna.\nHermiona se chytla za hlavu.\n"Ty musíš všechno zkazit, Rone," vyčetla mu ostře. "Radši přistoupíme k pouštění lodiček."\nAž do rozdělování dárků se nic vážného nestalo. Jenom při pouštěním lodiček Hagrid jedním hlasitým kýchnutím všechny svíčičky zhasil.\nHermiona, ne nepodobná profesorce Trelawneyové, začala hlasitě vykřikovat, že všichni umřou a nepomohl ani Hagridův návrh, že svíčky zapálí znovu.\n"Tak jdeme na ty dárky," pobízel je nedočkavý Ron. Sám se vrhl ke stromečku. "Já budu rozdělovat.\nTak, tohle je asi pro tebe, Harry," podal mu neuměle zabalený dárek.\n"No ne, Hagride, vajíčka tlustočervů jsem si vždycky přál…" zalapal Harry po dechu.\n"A tohle je asi pro mě," zrudl Ron a vytáhl jednu polorozbalenou čokoládovou žabku. "Děkuji, Harry.\nA pro Hagrida… Krásný vyšívaný kapesníček. No ne, Hermiona se snažila," hvízdl obdivně.\n"A to nejlepší nakonec," zrozpačitěl. "To je pro tebe," zamumlal a podal jí malou krabičku.\nHermiona s úsměvem balíček převzala. Lehce dárkem zatřásla.\n"Něco tam štěrchá," prohodila překvapeně.\nRon jí nedočkavě hleděl přes rameno. Když konečně otevřela…\n"Ale ne, oni chcípli," zamumlal sklesle.\nHermiona hlasitě zaječela.\n"Fuj, švábi!" otřásla se odporem a celý dárek vyhodila do kamen.\nBohužel si nevšimla, že je uvnitř i nevystřelený náboj…\nOhlušující rána proťala ticho. Hořící roura od kamen spadla na nádherně nazdobený vánoční stromeček.\n"To je konec," zaúpěla Hermiona a utíkala pro necky. "Ronalde, tak ti přeji šťastné a veselé, doufám, že jsi spokojený!"\n"Vždyť to byli jenom malí…" začal, ale Hagrid mu poklepal na rameno.\n"Teď asi bude lepší, když budeš zticha, Rone," poradil mu.\n"Tak a teď už vážně nemáme čím topit," prohlásil Hagrid a smutně pohlédl na spálený stromeček.\n"Doufám, že jsi spokojený, Ronalde," zasyčela Hermiona. "Všechno jsi zkazil…"\nHagrid na ni káravě pohlédl.\n"Von za to nemůže," bránil zrzavou hromádku neštěstí. "Dobře, můžeme spálit ty moje starý sáně.\nBude mi jich líto, jsou to dobrý sáně, můžou jezdit i v závějích a nikdy nezapadnou… Vozil jsem na nich stromečky do hradu," prohodil zasněně. "Navíc, víte, já je dříve krapet začaroval a vony jezdí sami i do kopců… No jo, nedá se nic dělat," povzdychl si.\nVýkřik z trojích hrdel proťal ticho.\n"Hagride, myslím, že byste si mohli s Ronem podat ruce," prohodila uštěpačně Hermiona, její obličej ale jen zářil.\nPlně naložené sáňky se rozjely opuštěnou krajinou směrem k bradavickému hradu\nZ dálky zaznívaly melodie známých koled\nKonec všeho- 1.kapitola\nPoslední sluneční paprsky slabě ozařovaly zaprášenou ulici. Lehký vítr si pohrával s korunami mohutných stoletých dubů, nasázených kolem dlážděné cesty. Pod okny paneláků procházely davy uspěchaných chodců.\nMalá Jane se zhluboka nadechla. Zelené oči vesele jiskřili, koutky úst roztažené v úsměv plný očekávání. Dlouhé tmavé vlasy spadaly ve spirálách až kamsi k pasu.\nNebyl důvod se neradovat. Vždyť má jedenácté narozeniny. A tatínek konečně přišel domů. Za ní. Poslední dobou býval často pryč, důležitá obchodní jednání, ale teď se všechno změní…\nMá pro ni prý překvapení. Jen ať chvíli počká… Jane si vzrušeně promnula prsty. Zasněně zavřela oči. Co to asi bude? Panenka? Pohrdlivě se ušklíbla. Nenáviděla tyhle ryze holčičí věci.\nMožná nějaké zvíře. Třeba pes… Nebo něco většího…\nTo by se jí líbilo. No jo, určitě to bude pes. Vždyť tatínek říkal, že to bude největší překvapení, jaké kdy dostala.\nOdhodlaně zabouchla okno. Ne, už nemůže dál čekat. Rodiče jsou určitě v kuchyni. Musí jim říct, že už to nevydrží.\nPotichu se vykradla ven z pokojíčku. V dětské tváři se značilo obrovské napjetí. V očích jasně svítily rošťácké plamínky.\nJemně přitiskla ucho ke dveřím. Nemůže tam jen tak vtrhnout. To přece tatínek nemá rád…\n"Chápeš ty vůbec, co se stalo?"\nJane sebou prudce trhla. Proč tatínek křičí? Co má maminka pochopit?\n"Dnes jí měl přijít dopis. Dnes byla poslední šance."\n"Johne, Brumbál mohl zapomenout…"\n"Ne! Ne, Susan. Ten starej blázen nezapomíná. Víš, co to znamená? Proč si myslíš, že se jí ještě nepovedlo ani jedno kouzlo? Je po tobě… Panebože, moje jediný dítě je mudla…"\nJane slyšela, jak rozzuřeně bouchl do stolu. Prudce zatřepala hlavou. Baví se o ní… Ale co je mudla? Co se jí ještě nepovedlo? Kouzlo? To je přece nesmysl. Už není malá, aby věřila na pohádky.\n"Je celá po tobě. Proč jsem si sakra musel vzít zrovna mudlu?"\n"Johne, uklidni se…"\n"Drž už konečně hubu! Je to všechno tvoje vina…"\nJane uslyšela, jak s hlasitým prásknutím dopadla na zem nějaká váza.\n"Johne, co to děláš?"\nHlas její matky zněl najednou jaksi přidušeně, bojácně.\n"Vždyť jsme si říkali, že když bude po mně, nebudeme jí nic říkat…"\n"Ale to jsem tomu ještě nevěřil. Zmiz mi z očí!"\n"To přece nemyslíš vážně… Není to jedno, co z ní bude? Je to přece jen tvoje dcera…"\n"Ne, už ne…" John prudce oddechoval. "Není to moje dcera. Moje dcera by to zvládla. Je to mudlovská chamraď!"\n"Takhle o ní mluvit nebudeš!"\n"Někdo jako ty mi nebude nic zakazovat! Nenávidím tě! Chápeš? Nenávidím!"\n"A co jí mám podle tebe říct? Celou dobu jsem tvrdila, že jsi na obchodních jednáních… Kdyby věděla, jak je to doopravdy, víš, co by si pomyslela?"\n"Je mi úplně jedno, co si o mně bude myslet! Tak jí to řekni na rovinu. Nebo se za mě stydíš, Susan? Lituješ toho, že jsme se vzali?"\nJane slyšela, jak její matka zoufale vzlykla.\n"Já jsem tě milovala, Johne. A nevadilo mi, že jsi smrtij…"\n"Neříkej to nahlas! Ovšem, že ti to vadilo! Ale milá, hodná a poslušná Susan by nikdy nikomu neublížila," ušklíbl se ironicky.\n"Jsi rozzuřený, Johne. Všechno bude zase v pořádku…"\n"Nemluv na mě!" Nepříčetně přešlapoval z místa na místo. "Víš, že mi je jedno, co si o mně bude tvá dcera myslet? Ať konečně pochopí, kdo je její otec… Crucio!"\n"Tak Susan… Ušetřím tě toho trápení. Už se za mě nebudeš muset stydět…"\nJane viděla ohromný zelený záblesk. Nechápala, co se stalo. Křik ustal. Zavládlo ticho…\nZbledla. Po čele stékaly pramínky potu. Popraskané rty rozevřené hrůzou. Na popelavě bledé tvářičce se zračil strach.\nS šíleným strachem pohledla na modrou dlažbu.\nVypadala, jako když spí. Jako Šípková Růženka, čekající na svého prince…\n"Ne, to ne… Maminko…" vypravila ze sebe sevřenými rty.\nKonečně se naplno rozplakala. Vyčerpaně k ní padla na podlahu a jemně ji objala okolo krku.\n"Probuď se… Nespi… Už je pryč," šeptala, přesto věděla, že už nevstane.\nTo se schválně dětem říká\nAby s důvěrou šly spát, klidně spát…\nŽe se dům probouzí\nA ta kráska procitá…\nO několik dnů později ji našli sousedé. Ležela v kuchyni a pevně objímala tělo mrtvé ženy…K smrti vyčerpanou ji odvezli k příbuzným…\nPro všechny blogaře:)\nV galerii jsem zavedla složku Pozadí. Jou tam různé návrhy na pozadí stránek nebo blogů, které bych já sama asi nikdy neupotřebila. Jestli se budou aspoň někomu hodit, budu jedině ráda!!!\nOtázka zněla: Jaká moje povídka se vám líbí nejvíc?\nCelkem hlasovalo 62 smrtelníků. Všem moc děkuji.\nNejvíce hlasů dostala nová povídka Morituri te Salutant- 20\nNa druhé příčce se umísta Když budeš chtít, válka skončí... - 14 hlasů\nBronzovou medaili získávají Vyhnaní z ráje- 10 hlasů\n4. Místo- Dědictví- 8hlasů\n5. Místo- Bílé Vánoce- 4 hlasy\n6. Místo- Psí život a U Dursleyových na statku- 3 hlasy\nJeště jednou děkuji všem, kteří hlasovali. PS- Přidána Nová anketa\nMorituri te salutant- 10.kapitola\nBrumbálovy stříbřité oči se za půlměsícovými brýlemi rozšířily překvapením, když ty dva spatřil. Nedal ale na sobě nic znát a vybídl je, aby se posadili.\n"Tak, pane Lupine, co máte na srdci tentokrát?" zajímal se.\nRemus si nervózně prohrábl vlasy.\n"Pane řediteli, asi tomu nebudete věřit, ale…"\n"Na světě se děje spousta věcí, pane Lupine," promluvil pomalu. "Nejdřív si vyslechnu celý příběh, než ho odsoudím…"\nKatie lehce zamrazilo v zádech. Přesně takhle si ředitele Bradavic představovala.\n"No, dobře," zrozpačitěl Remus.\n"Pane Lupine, to, co jste mi právě řekl, je velice závažná věc," zachmuřil se Brumbál. "Máte pravdu, slečna Brownová se musí dostat zpět co nejdříve, nejlépe ihned.\nAle je tady ještě jedna záležitost," obrátil svůj pronikavý pohled přímo na Katie.\n"Musím vědět, jestli jste někomu, komukoliv řekla něco o budoucnosti. O tom, co se stane…"\nJeho oči si ji pozorně přeměřovaly. Utápěla se v tom pohledu, jako ve nějaké hluboké studni.\nKnížka nelhala; těmto očím se nadá lhát.\nS provinilým výrazem přikývla.\nBrumbál nevypadal, že by ho to sdělení nějak překvapilo.\n"Dobrá, v tom případě. Bohužel jsem nucen změnit vám, slečno, i tady panu Lupinovi paměť…\nVí o tom jen pan Lupin, že?" přeměřil si ji pohledem.\nZavřela oči. Má mu říct o Siriusovi? Jestli se to Brumbál dozví, bude všechno její úsilí marné. Budoucnost se nezmění. Všechno zůstane takové, jako dřív. Lidé, se kterými se potkávala zemřou…\nJako z velké dálky slyšela Remův chraplavý hlas.\n"Ještě Sirius," zamumlal.\nNemohla se na něj zlobit. Věděla, že ho to stálo velké přemáhání. A navíc, Remus Lupin nikdy nelže.\nSlyšela, jak si ředitel unaveně povzdychl.\n"Dobře, tak pro něj prosím zajděte…"\n"Já tam dojdu," slyšela svůj hlas. "Vím, kde bude…"\nBrumbál vyčerpaně přikývl.\nBěžela po schodech a z očí jí tekly slzy.\nK ničemu to nebylo. Prohrála. Sirius měl pravdu. Brumbál by tohle nikdy nepřipustil. Mělo jí to být jasné už dřív.\nUdýchaně přistoupila k obrazu s mísou ovoce. V rychlosti necitlivě polechtala hrušku a vběhla do kuchyně.\nSeděl za stolem, přesně tak, jak očekávala. Před ním ležela poloprázdná sklenice ohnivé whisky a několik zákusků, kterých se ani nedotkl.\n"Siriusi," zašeptala se slzami v očích.\nPomalu se otočil. Na jeho tváři se usadil netečný výraz, když znovu přisunul sklenici k ústům.\nPrudkým pohybem ho chytila za ruku. Sklenice se hlasitě roztříštila o zem.\n"Siriusi, už nic nepij," promlouvala k němu konejšivě.\n"Proč jsi tady?" vypravil ze sebe.\n"Mám tě přivést za Brumbálem… Chce nám všem vymazat paměť…"\nTichošlápek okamžitě procitl.\n"Jsi spokojená?" zajímal se zuřivě. "Tobě se to hodí, viď? Zapomenout na všechno… abys pak neměla žádné výčitky, až si budeš znovu číst…"\n"Siriusi, tak to ale vážně není. Já chci, abyste si to pamatovali. Vážně, věř mi. Ale prostě to nejde."\nPořád se zatvrzele díval do země.\n"Pojď," poprosila. "Nedělej to ještě těžší…"\nZamračeně se zvedl.\nNa chodbě se prudce zastavila.\n"Počkej, zapomněla jsem si v komnatě nejvyšší potřeby batoh… Hned jsem zpátky."\n"Půjdu s tebou," prohodil ledabyle. "K Brumbálovi bychom se neměli courat po jednom…"\nV krbu pomalu dohasínaly poslední uhlíky. Místnost zaplavila vůně ohně. Těžké závěsy zatažené, pokoj byl zahalen závojem tmy.\n"Už sem asi nikdy nevkročím," zašeptala.\nKoutkem oka na něj pohlédla. Stál u dveří a zarytě hleděl do země.\nOdhodlaně se nadechla. Takhle si poslední setkání rozhodně nepředstavovala.\nPřeměřil si ji zlobným pohledem.\nPevně stiskla ruce v pěst. Krátce zašátrala v batohu.\n"Vezmi si to," pohlédla mu dlouze do očí.\n"Ty mi ji dáváš?" vydechl. "Proč?"\n"Myslím, že to víš. Někam si ji schovej. A jak vám Brumbál změní paměť, přečti si ji. Nevím, jestli to vyjde, ale je to naše poslední naděje…"\nProhlížel si knížku s jakousi posvátnou úctou.\n"Ani nevíš jak…" chtěl pokračovat, ale selhal mu hlas.\nLehce mu přiložila prsty na ústa.\n"Nic neříkej," poprosila ho.\n"Jsem strašně rád, že jsi mi tehdy v kuchyni ten dortíček…"\n"Jinak bych tě nikdy nepoznal…"\n"Já nevím," vydechla. "Kdybych tě nepoznala, bylo by všechno jednodušší. Takhle se asi nebudu umět vrátit…"\n"To zvládneš," zašeptal. "Nebudeš si nic pamatovat…"\nUž to nevydržela. Z očí jí vytryskly slzy, jako z nějaké fontány.\n"Ale já nechci zapomenout, Siriusi," zakřičela hlasitěji, než měla v úmyslu. "Já si tě chci pořád pamatovat. Abys žil aspoň ve vzpomínkách…"\n"Však ještě neodcházíš," ubezpečil si. "Máme ještě asi pět minut, než nás Brumbál začne hledat…"\n"Je mi to líto, ale opravdu nemám jinou možnost," sklopil Brumbál oči.\nPrudce oddechovala. Pohled pevně upřený na podlahu. Ruce stisknuté v pěst.\nNaposledy se podívala na Siriuse. Viděla jeho odhodlanou zamračenou tvář… Stál a zarytě hleděl do země. Naposledy se jejich oči na krátký okamžik spojily, rychle ale zase stočil pohled na podlahu.\nMěla pocit, že se jí pod údery srdce rozskočí hrudník. Zběsile polykala, snažila se zahnat slzy.\nTak nashledanou… A prosím, neplakej…\nKdyby mohla, křičela by. Věděla, co přijde… Věděla, že tomu nezabrání…\nCítila se, jako v nějakém neskutečném snu. Nedokázala si připustit, že na tohle všechno prostě zapomene…\nZa pár okamžiků jí už na tohle všechno nezůstanou ani ty vzpomínky. Jak to může Brumbál udělat? Jak může být tak necitlivý?\nUž ho nikdy neuvidí… Nikdy neucítí jeho polibky. Neuslyší jeho hlas. Bude to zase jen postavička z knížek…\nOna nechce zapomenout. Na těchto pár dní, které navždy změnily její život…\nI když… na chvilku se zamyslela. Nic se nezmění, všechno bude jako dřív…\nVzduchem proletěl stříbřitý paprsek. Brumbálovo ,Zapomeňte' proťalo ticho a potom už ji obestřela tma.\nBílé Vánoce- úvod\nTak, blíží se Vánoce, svátky míru... Mám pro Vás jeden malý dáreček ve formě nové povídky.\nŽánr- taková malá Vánoční komedie\nPostavy- Harry, Ron, Hermiona, Hagrid\nVěkové omezení- žádné, povídka je vhodná pro všechny.\nStručný popis děje-\nV Bradavicích konečně napadl sníh. Začínají Vánoční prázdniny. Síněmi a sály zní koledy, všichni narychlo shánějí poslední dárky.\nHarry s přáteli si užívají krásného nicnedělání na bradavických pozemcích. Bohužel je zastihne sněhová vánice a oni jsou nuceni se schovat u Hagrida...\nA sníh padá a padá...\nCo se stane dál? Změní se Vánoční idylka v nervy drásající drama?\nTo není vůbec legrace, Ronalde," okřikla ho nervózně Hermiona. "Chápeš, že jsme tady zapadli? Uvízli jsme," vzlykla. "Nepůjdeme na hrad spíš, dokud sníh neroztaje," ječela hystericky.\n"Můžeme použít tohle," mávla Hermiona rukou směrem k vánočnímu stromečku. "Když s tím budeme šetřit, může nám vydržet…"\n"Tak vám všem přeji dopředu šťastné a veselé. Zítra na to asi nebudu mít náladu," ušklíbl se Ron ponuře.\nZávistivě sledoval siluetu bradavického hradu. Závěje sněhu, které je dělily od okolního světa.\nHermiona mu sice říká, že je dětinský, ale… Ron prudce zavrtěl hlavou. Nezná nikoho, kdo by neměl rád Vánoce.\n"Šťastné a veselé," zašeptal do ticha místnosti a znovu si lehl na Hagridovu postel.\nPřeji příjemný čtenářský zážitek... :))\nBílé Vánoce- 1.kapitola\n"Jooo!!! Svět je krásný! Už je to tady!" hulákal Ron na celé kolo.\nBleskurychle vyběhl z těsných prostor Bradavického hradu na školní pozemky. Ostrý mrazivý vítr šlehal do tváří, ale jemu to nevadilo.\nStaré boty po Billovi se bořily do hlubokých sněhových závějí, velká bambule na ručně pletené čapce se kývala ze strany na stranu. Otrhané palčáky tvořily stále další sněhové koule, aby je jejich majitel mohl metat po všech lidech v okolí půl kilometru.\n"Sláva už je sníh… a jedem na saních," vypískl a zahučel do nejbližšího závěje.\nKdyž konečně vykoukl, jeho pihovatý obličej byl snad ještě více rozesmátý, než před chvilkou.\n"Harry, chytej," zavolal a ukázkově hodil nic netušícímu příteli kouli přímo do obličeje.\n"Já miluju zimu," vydechl se slastně přivřenýma očima. "A miluju a maluju a miluju a maluju," zakrákal nápěv známé písničky.\n"Harry, koukej, andělíček," zahulákal a jak dlouhý, tak široký se rozplácl do měkké sněhové přikrývky.\n"Ronalde Weasley, ovládej se trochu," drkotala zuby Hermiona. "Jsi prefekt, tak se sakra podle toho chovej…"\n"Svět je kráásný!" zasmál se a udělal kotrmelec.\nHermiona to nevydržela a rozesmála se na celé kolo. Koneckonců, vánočná prázdniny nejsou každý den, tak proč si je kazit…\nS hlasitým zavýsknutím se rozběhla za Ronem a Harrym.\n"Á, kluci," zaječela a natáhla se na zem jak dlouhá, tak široká.\n"Hele, Herm, Aleš Valenta!" zaburácel Ron a po hlavě se vrhl do nejbližší závěje.\n"Aleš co?" rozesmál se Harry.\n"Va-len-ta," slabikoval trpělivě Ron. "Taťka o prázdninách přitáhl domů tu… jak se to jmenuje… kůzlevizi…"\n"Televizi," opravila ho znuděně Hermiona.\n"No, tak tu… A to je mudlovský sportovec. Myslím z Ruska nebo nějak tak. Představ si, že si ti cvoci přivážkou na nohy prkýnka a skáčou s tím do sněhu…"\nHarry si všiml, jak se Hermiona zhluboka nadechla, ale nakonec se ovládla.\n"A dáme si koulovačku!" zajásal Ron a skočil na Harryho.\n"Nech toho, budu mít zase sníh za brejlema…" snažil se namítnout, ale marně.\n"Páni, já jsem promočený," rozesmál se asi po půl hodině Ron.\n"Proč asi," podotkla Hermiona kousavě.\n"Půjdeme za Hegridem," navrhl z posledních sil Harry. "Stejně zase začíná sněžit."\n"A Vánoce jsou tady, Vánoce jsou tady…"\nZa pár minut zabušili Hagridovu hájenku.\n"Jestli nebude doma," prorokovala Hermiona.\nTo už se ale dveře hlasitě otevřely a vykoukla obrova dobrosrdečná tvář.\n"No vy vypadáte," přivítal je. "To je taky nápad, chodit v takovým nečase. Ani Tesáka bych vodsud nedostal. Tak pote rychle dál, zrovinka vařím čaj. A taky jsem upek nějaký cukroví."\nRon protočil oči v sloup, ale už se hrnul dovnitř.\nV Hagridově hájence to vypadalo úplně jinak, než si pamatovali. Uprostřed té malé místnůstky se skvěl veliký vánoční stromeček ozdobený drobnými zlatými koulemi. Kdyby nebylo nepříjemného zápachu spáleniny, ze kterého Ron tušil cukroví, cítili by se zde celkem útulně.\n"Tak se posaďte. Mám tady teďka trochu málo místa, ale eště to není tak hrozný."\nZa chvíli už jen seděli na jedné z Hagridových obřích židlí a foukali horký čaj.\n"Myslím, že bychom už měli jít," prohodila asi za hodinu Hermiona. "Pomalu už bude večeře…."\n"Ale Herm, vždyť jsou prázdniny. A zítra Vánoce," vydechl Ron se spokojeným úsměvem.\n"Hermiona má pravdu," zasáhl Hagrid.\nRon se na něj rozzuřeně otočil, ale to už obr pokračoval.\n"Už byste vážně měli jít, já pudu rovnou s váma. Fakt už bude večeře."\nNavlékli se do teplých zimních hábitů a ospale se vypotácely z teplé hájenky.\nOkamžitě je udeřil do tváří mohutný příval sněhu. Ledový vichr se nepříjemně pronikal pod kůži.\n"Takhle to nende," usoudil nakonec Hagrid. "Takto do Bradavic jaktěživ nedonedm. Pote eště na chvilu se mně. Počkáme, až se to aspoň trochu utiší."\nVšichni vděčně souhlasili a znovu napochodovali dovnitř.\n"Takový vichřice nikdy nemají dlouhý trvání," utěšoval je Hagrid. "Za hodinu už budete určitě zpátky na hradě…"\n"A komu to vadí?" namítl rozjařeně Ron. "Takové menší vánoční dobrodružství si nenechám ujít…"\nHermiona si významně zaklepala na čelo, ale nic neříkala.\n"Eště pořád sněží," oznámil po chvíli udiveně Hagrid. "Asi se budu potom musel podívat na Drápa. Chudinka malej, co když je mu zima?"\n"Hagride," přerušila ho naléhavě Hermiona. "Možná bychom to měli zkusit projít. Už bude osm. Brumbál má o nás určitě strach."\n"Máš pravdu. Stejnak už přestává," rozjasnila se obrova tvář. "Tak pote. Harry, votevři dveře, já enom vezmu Tesáka."\nHarry se ze všech sil opřel do masivních dveří.\n"Hagride," začal opatrně. "Mně to nejde otevřít…"\n"Eště nemáš sílu, chlapče," zasmál se obr a uchopil kliku. Mírně se zamračil. "To vážně nende…"\nHermiona vyděšeně vykoukla z okna.\n"Panebože, to snad ne," zašeptala zděšeně.\n"Co se stalo?" zajímal se Ron.\n"Tak se pojďte podívat," vyzvala je.\n"Páni, to je sněhu," hvízdnul uznale Ron.\n"To není vůbec legrace, Ronalde," okřikla ho nervózně Hermiona. "Chápeš, že jsme tady zapadli? Uvízli jsme," vzlykla. "Nepůjdeme na hrad spíš, dokud sníh neroztaje," ječela hystericky.\nZ nebe se znovu začaly zvolna snášet vločky.\n"A jak to tak vypadá, potrvá to dost dlouho…"\nBílé Vánoce- 2.kapitola\nHermiona zděšeně přitiskla obličej k ledovému sklu.\n"Co budeme dělat?" špitla s hrůzou v očích.\nHagrid ji konejšivě poplácal do zádech, až málem probořila hlavou okenní tabulku.\n"No co, ňákej čas tady vydržíme. Za pár dnů to všecko roztaje," tvrdil.\n"Za pár dnů? To jako tady budeme celou tu dobu sedět a čekat? A co když mezitím umřeme hlady? Nebo umrzneme?\nMůžeme přece vyskočit oknem, Hagride."\nObr se jen ušklíbl.\n"No to můžeme, ale co chceš dělat dál? Esli sis toho nevšila, Bradavice stojí na vysokým kopci. Tam se nevyhrabem…"\nHermiona pevně stiskla ruce v pěst?\n"To mi chcete říct, že budu celou tu dobu TADY?" zasyčela. "Nic proti, Hagride, máš to tu celkem útulné, ale… Vždyť tady ani nemáš koupelnu a záchod…"\nHagrid se na ni nevěřícně podíval. Jako by se divil, že ta holka, kdysi plná pochopení, může vůbec něco takového říct.\n"A co je tohle?" zvedl významně obočí a ukázal ke špinavému závěsu v rohu místnosti.\nRon čile vyskočil a lehce nakoukl do malé místnůstky.\n"On má pravdu, Hermiono," zavolal se smíchem. "Je tu kadibudka a necky… To ti musí stačit…"\nZděšeně si povzdechla. Snažila se přinutit k úsměvu, ale všichni cítili, jaké jí to dělá potíže.\n"To zvládneme," snažila se přesvědčit spíše sama sebe.\n"No moment," vložil se do toho Ron. "A co Vánoce? Víte vy vůbec, že zítra ráno se dostávají dárky? A co mi tady? My utřeme nos."\n"Ale Rone," ušklíbla se sarkasticky Hermiona. "Vždyť ty víš, že Santa Claus chodí komínem. A ten ještě zavalený není."\n"A navíc," přidal se Harry. "Odkdy ty stojíš o další várku hnědých ručně pletených svetrů?"\nRon ze sebe vydal zvláštní zvuk podobný jelenu v říji, ale dál nic neříkal.\n"A jako naschvál jsme si nechali hůlky na hradě.," pokračovala Hermiona. "A počítám, že ty, Hagride, toho s deštníkem moc nenačaruješ…"\n"Takže budeme žít jako mudlové," uchechtl se spokojeně Ron. "To by taťka koukal…"\n"To není legrace!"\n"Není, ty blázne."\n"Nehádejte se," okřikl je Hagrid. "Jídla máme zatím dost. Vždycky se na zimu zásobím, už mě to tu párkrát zasypalo. S dřevem to ale bude horší. Chtěl jsem nějaký nabrat večer cestou z hradu…"\n"Ne, to nepřipustím," pustil se do ní okamžitě Ron. "Vždyť jsou, sakra, Hermiono, Vánoce. Jenom horský trol by mohl spálit vánoční stromeček…"\n"Ale jsme v krajní situaci, Rone, teď musí jít dětské pohnutky stranou…"\n"Ne. Hermiono, to snad nemyslíš vážně… I kdybych měl tady zmrznout…"\n"Vždyť je to jenom dřevo…"\n"A podpalovat můžeme vánočním blahopřáním, co?" podotkl Ron ironicky. "To je stejné, jako bys řekla, že můžeme sníst Tesáka…"\n"Ne, to je úplně něco jiného," Hermiona naléhavě rozhodila rukama. "Rone, nebuď jak malý… Čím chceš jinak topit?"\n"Můžu spálit ten hnědý svetr od mamky, co mám na sobě…"\n"Já mluvím vážně!"\n"Ale já taky…"\n"Rone…" Hermiona ho konejšivě pohladila po ruce. "Nebuď jak malý… Nemáme jinou možnost."\nJmenovaný neodpověděl. Rozzuřeně se otočil na druhou stranu a svoji kamarádku naprosto ignoroval.\n"No tak," ozval se Hagrid. "Hermiona má pravdu, Rone. Ale teď se tím nebudeme zabývat. Dřevo nám ještě na den postačí a potom uvidíme."\n"Dobrá," Hermiona si viditelně oddechla. "Ale měli bychom si tady udělat nějaký řád, jinak to tu nemáme nárok vydržet. Navrhuji, abychom se rozdělili na služby. Jedna se bude vždycky pokoušet odházet sníh a druhá vařit. Můžou se střídat."\n"To je skvělej nápad," pochválil ji Hagrid. "Ty bys měla bejt s Ronem a já s Harrym, páč v každé skupince by aspoň jeden měl umět vařit…"\nHermiona se lehce zakuckala.\n"Dobře, tak zítra budu vařit já s Ronem," navrhla rychle. "A teď bychom měli jít spát… i když nevím kam," bezradně se rozhlédla po malé místnůstce.\n"To je v pořádku," usmál se na ni Hagrid. "Já se natáhnu na zem a vy se smáčknite na mou postel. Je velká pro všecky."\nZdálo se, že chce Hermiona něco namítnout, ale nakonec si odevzdaně povzdechla a lehla si hned vedle Rona.\n"Jestli to přežijeme ve zdraví… Rone, a zítra brzo vstáváme, musíme vařit snídani…"\n"Já sním o Vánocích…" zanotoval si smutně a Hermiona neměla to srdce ho přerušovat.\n"Tak vám všem přeji dopředu šťastné a veselé. Zítra na to asi nebudu mít náladu," ušklíbl se Ron ponuře. "Zvlášť, když Hermiona spálí ten stromeček…"\nSněžilo. Na krajinu se lehce snesla tma.\nHodiny na bradavické věži odbily půlnoc.\nK jednotlivým oknům hradu se blížila hejna sov, obtěžkaná barevnými balíčky.\nRozesmáté tváře… Dárky… Vánoce…\nRon se s trhnutím probudil. Pomalu, aby nevzbudil ostatní, přešel až k malému okýnku a přitiskl obličej na sklo.\nA Hermiona… pevně stiskl ruce v pěst. Zná tu holku už hezkých pár let, tak ať se mu nesnaží tvrdit, že jí je tohle všechno jedno. Ať se mu nesnaží namluvit, že jediné, co ji na tom zajímá je to, že možná nestihne vyučování.\nI velká Hermiona Grangerová přece musí mít nějaké city… A když je neobjeví tady, tak už asi nikdy.\nRon si zhluboka povzdychl.\nOdkaz ke mně domů:)\nTeď jsem si chvilku hrála a vytvořila si konečně buttonek k blogu.\nKdo bych chtěl mít tenhle výtvor na svých stránkách (pro neznalce, když se na to klikne, objeví se můj blog:)...), ať si tam hodí tento kód: <a href=http://rebelnik.blog.cz><img src=http://rebelnik.blog.cz/obrazky/92300.jpg></a>\nFunguje to bohužel jen na stránky...\nKonec všeho- úvod\nTato povídka vznikla víceméně na objednávku, nebo spíše na nátlak nejmenovaných lidí, kteří si chtěli po dlouhé době plné happyendů přečíst pro změnu něco depresivního. A tak vznikl Konec všeho...\nŽánr- Depresevní tragedie okořeněná špetkou romantiky.\nPřístupnost- Dlouho jsem si pohrávala s myšlenkou dát na povídku omezení od 15 let. Jenže toto dílko neobsahuje žádné násilné ani sexuální scény, vulgání výrazy a tak podobně. Proto jsem se rozhodla dát omezení od 12 let na vlastní riziko. Pokusím se zhruba nastínit, o co tady půjde, aby každý věděl do čeho jde.\nObsah- Jak už jsem psala, povídka neobsahuje žádné choulostivé scény. Morbidní čtenář si ale přesto příjde na své. Psychického i fyzického vydírání, různých nátlaků a emocí si zde opravdu užije.\nPostavy- Nemůžu ani nechci prozradit všechny, to byste potom přišli o překvapení. Bude zde vystupovat jedna autorská postava, několik desítek smrtijedů i mudlů... Ale víc vážně neřeknu:)\n"Toho uvnitř jsme před chvíli přivedli," vysvětloval. "Dej si pozor, je to nebezpečný zlý černokněžník," dodal s úšklebkem. "Potřebujeme ho udržet naživu kvůli výslechům. To bude tvoje práce. Uvnitř budeš mít všechny potřebné lektvary. A jestli chcípne, zabiju tě…" Procedil skrz sevřené rty.\nDoufám, že se vám tento malý pokus bude líbit. První kapitolu přidám přesně 31.12.2005. So read and enjoy...\n6. února 2009 v 22:31 | Rebelka a spol. :)\nHníp. Sto let starý horor, který jsem psala dohromady s pokrevní sestřičkou, Tehdy nám bylo asi tak... 13? Nevím. Ale strašně jsem se ho nakonec bály :).\n30. prosince 2005 v 13:43\nO chlapečkovi s rohlíkem (miniaturky téměř o ničem)\n30. prosince 2005 v 13:43 | Rebelka | sloniny\nNa svou čest prohlašuji, že žádný z následujících textů není můj výtvor. Jen jsem je vytáhla z hlubin netu, protože se mi líbily!:)\n+ Blbosti psané +\n+ Blbosti kreslené +\n+ Pohádky trochu jinak +\n+ Videa +\nTralala tralala, co Rebelka napsala\n24. prosince 2005 v 10:07 | Rebelka | hromada písmen


Suchý beton | Lehčený beton | Babské rady na suchý dráždivý kašel | Co na suchý dráždivý kašel | Dávivý kašel\nVybíráme z obsahu: Návod na suchý beton Zásadním problémem je to, jak v domácích podmínkách zabezpečit dodržování stálého složení betonové směsi a jak vůbec betonovou směs složit. Suchý beton do základů Hrubý základový beton musí být především velmi pevný, aby nepraskal. Cena zavadlého betonu z betonárky, namíchaného průmyslově, se pohybuje kolem 2 100 Kč za 1 m3. Cena suchého betonového potěru již namíchaného Při teplotách betonové směsi pod pět stupňů se zastavuje chemický proces tvrdnutí betonu, z betonu se většinou vypaří voda (voda se odpařuje... Navod na suchy beton Zasadnim problemem je to, jak v domacich podminkach zabezpecit dodrzovani staleho slozeni betonove smesi a jak vubec betonovou smes slozit. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Lehceny beton Liapor Lehky keramicky beton Liaporbeton je stejne jako bezny beton pevny a trvanlivy. Lehčený beton Liapor Lehký keramický beton Liaporbeton je stejně jako běžný beton pevný a trvanlivý. Cena Cena pytlovaneho betonu se pohybuje kolem 1 250 korun za m 3. Aktualni cena za jeden pytel lehceneho betonu je videt zde lehky beton cena . Lehké keramické betony od firmy Liapor můžeme rozdělit na: hutné lehké betony – ty se používají zpravidla stejně jako běžné betony. Smisenim ekostyrenu s betonem vznika takzvany ekostyrenbeton, ktery je az 12krat lehci nez tradicni beton, rychle tuhne a dosahuje az 30krat... Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Bylinky na suchý kašel Bylinky na suchý kašel jsou 100% přírodní, na rozdíl od kupovaných sirupů neobsahují žádné přídavné chemické látky,... Jak zvládnout dlouhodobý suchý kašel Suchý kašel bývá někdy příznakem zánětu sliznice horních i dolních cest dýchacích. Co pomáhá na suchý kašel v noci Někdy je suchý kašel v noci způsobený drážděním například při refluxu, kdy se žaludeční šťáva vrací zpět a zatéká... Suchý kašel může být předzvěstí nějakého onemocnění. Léky na suchý kašel Na léčbu suchého kašle vám v lékárně nabídnou některý z přípravků patřících mezi antitusika, ta tlumí kašlací reflex, mírní a potlačují záchvaty kašle. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Babské rady na suchý kašel Na většinu onemocnění způsobujících suchý kašel postačí domácí léčba. Proč mám suchý dráždivý kašel Suchý kašel je velkým nepřítelem jak nás dospělých, tak především dětí. Co na suchý dráždivý kašel Dle moderní medicíny na suchý kašel pomáhají (pomůže): Centrální antitusika – ovlivňují dechové centrum v prodloužené míše a tím výrazně tlumí kašel. Suchý dráždivý kašel je velmi nepříjemný a obtížný. Může být reakcí na působení alergenu, může ho vyvolat cigaretový kouř, nadměrné množství prachu nebo suchý vzduch způsobený klimatizací. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Zvlhčovat : Suchý vzduch suchý kašel ještě zhoršuje. Druhy kašle Suchý kašel je charakteristický zejména na začátku onemocnění. Na suchý kašel pomáhají antitusika (například Tussin), léky tlumící kašel. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Pozor, při tomto způsobu pěstování v omezeném prostoru se z půdy často rychle vyčerpá vápník a plody pak trpí suchými hnědými skvrnami proti... Přesazení do pytlů Pěstování v plastových pytlích se osvědčuje tam, kde buď jinou možnost nemáme, nebo chceme u několika rostlin dosáhnout ranější sklizně. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Je tedy dulezite zvolit spravny vrtak podle stavebniho materialu, do ktereho budeme vrtat armovany beton, beton a kamen, cihlova zed. Je tedy důležité zvolit správný vrták podle stavebního materiálu, do kterého budeme vrtat – armovaný beton, beton a kámen, cihlová zeď. Na lehčí práce stačí akumulátorový šroubovák, třeba při vrtání do sádrokartonu a pórobetonu. Tvrzené vidiové vrtáky nasaďte při vrtání do betonu a použijte při tom příklepovou vrtačku. Na rozdíl od vrtání dřeva, betonu či kovu je vrtání skla velice nebezpečná záležitost. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Babské rady na suchý kašel Na suchý kašel platí také silná bujonová polévka. Jak zmírnit suchý kašel u dětí Suchý kašel u dětí je velmi dráždivý, škrábe v krku, nevytvářejí se hleny, nevykašlává se, je poměrně vyčerpávající... Kdy je kašel suchý Suchý kašel nejčastěji vzniká po vdechnutí potravy (typické zakuckání) nebo dráždivých látek (kouř, prach, inhalace dráždivých... Rozlišujeme kašel suchý – dráždivý a kašel vlhký – produktivní, s produkcí hlenu. Hlenu, pak se suchý kašel stává produktivním. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Zábal na suchý kašel pro děti Olejový zábal (zábal na kašel) na průdušky pomůže na suchý dráždivý kašel nejen u dětí (pro dítě). Suchý dráždivý kašel je kašel bez vykašlávání hlenu. Suchý dráždivý kašel je obtěžující, vysilující a omezuje aktivity pacienta. Bylinky na suchý kašel Kašel se lidé pokoušeli léčit odedávna. Proto dnes existuje mnoho takzvaných babských rad, jak se suchým kašlem efektivně zatočit. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Suchý šampón pro psy Suchý šampón pro psy je určen k mytí psa bez vody. Pokud není srst příliš znečištěná, je pro rychlé ošetření vhodný suchý šampón. Lze zde používat i takzvaný suchý šampón. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: V důsledku neprůchodnosti nosu postižený dýchá ústy – do plic tak vstupuje nečištěný, neohřátý a suchý vzduch, což vede k bronchitidám či suchým dráždivým kašlům. Faktory způsobující suchý nos jsou uvedeny níže. Suchý nos. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Na začátku onemocnění je kašel obvykle suchý (dráždivý), později přechází ve vlhký s vykašláváním hlenu. Alergický kašel u dětí Alergie u dětí způsobují chronický kašel, podráždění dýchacích cest vyvolává u dítěte suchý kašel v noci, který je obtížně utišitelný. Alergický kašel u dospělých Suchý kašel doprovází alergie na pyly, plísně, roztoče a jiné. Suchý kašel je takový kašel, při kterém není produkován téměř žádný hlen (pouze zanedbatelné množství). Suchý kašel může vznikat i po užívání některých léků (například ACE-inhibitory, což jsou látky snižující krevní tlak), po jejich vysazení rychle vymizí. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Zánět nosohltanu začíná vždy zduřením uzlin, pálením v krku, suchým krkem, bolestí hlavy. Kašel je zprvu suchý, neproduktivní a dráždivý (bez tvorby hlenu), později je vykašláván hlen. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Suchý kašel u psa Suchý kašel je projevem zánětu na sliznici průdušnice, průdušek, ale i v plicních sklípcích. Ferrum phosphoricum: Lék vhodný při akutním zánětu průdušnice a průdušek, kašel suchý, krátký, spastický, teplota nebývá, nebo je jen lehce zvýšená. Drosera: Kašel suchý, častý a krátký. Spongia tosta : Kašel suchý, drsný, zhoršuje se v teplé místnosti a vleže. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: V pytlích se velmi dobře postupně zvyšuje výška zeminy. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: 9 CH a Kalium carbonicum 5 CH: na kýchání, výtok z nosu, pocit nachlazení a ucpaný nos Sticta pulmonaria 9 CH: na suchý kašel Kalium bichromicum... Celý článek...\nVybíráme z obsahu: Vlhčí vzduch v místnosti je velké plus, protože suchý vzduch sliznici dráždí. Celý článek...\nVybíráme z obsahu: V příhradách a v otevřených pytlích svítila se moučka bělejší než ta čerstvě obílená zeď a lesknul se hrách žlutější než kolem to pomerančově natřené nářadí. Celý článek...


REFERENCE :: STUDIA SIMONA - estetická a klasická kosmetika\nHodnocení udělena pomocí facebook stránky Studio Simona, která sčítá přes 90 - 5hvězdičkových hodnocení. Zde jen pár z nich.\n„Maximální spokojenost! Navštívila jsem spoustu kosmetických salónů a kožních lékařů a nikdo mi za celých 10 let nedokázal s pletí pomoct tak moc jako paní Simonka za necelý půl rok 🌼Již po první návštěvě člověk pozná, že se svěřil do rukou opravdové odbornice. Paní Simonka je vždy milá a ochotná. Navštěvuji pravidelně a vždy se těším na další návštěvu. Moc děkuji a VŠEM DOPORUČUJI ."\n"Trpěla jsem akném, nevěděla jsem si rady. Styděla jsem se, za svoji pleť a nechodila jsem mezi lidi.\nPotom jsem objevila úžasnou paní Simonku. Po prvním sezení mi začalo akné ustupovat, po druhé už zase o něco lepší a třetí sezení ? Chodím jen s lehkým make-upem a pleť si užívám.\nNevím, jak více paní Simonce poděkovat. Teď už navštěvuji pravidelně a jsem moc rada, že jsem zkusila a nelitovala.\nDoporučuji jí všem."\n"Peclivost a nadstandardne individualni pristup Simonky prinasi maximalni vysledky, ktere predcily moje ocekavani!\nDostala jsem poukaz na kosmetiku na cely rok a cekala, ze budu jen pravidelne v rukou odbornika a nebudu muset jezdit na oboci az do Prahy (protoze jinde jsem nemela dobrou zkusenost), se zazraky jsem nepocitala. Od puberty jsem vzdycky bojovala s problematickou pleti a pupinky me trapily do ted i presto, ze plet denne cistim. V salonu u Simonky zazivam pro me ne...co, co jsem povazovala za nemozne - hned po prvnim osetreni jsem videla rozdil, po pulrocni peci je znat neskutecne zlepseni. Simonka je profik, vzdycky mila, vi presne jakou proceduru komu zvolit a poradi i ohledne pecujici kosmetiky, kterou si primo v salonu hned muzete koupit. Jsem nadsena, poukaz byl nejlepsi darek,co jsem mohla dostat a rozhodne uz k Simonce chodit neprestanu. Urcite doporucuju a preju stejny zazitek vsem."\n"Chtěla bych tímto všem doporučit salón paní Simonky! Odcházím vždy perfektně odpočatá a maximálně spokojená! Takový luxusní zážitek doporučuji všem ženám a dívkám. Moje pleť je po ošetření vždy úžasně zregenerovaná a úplně ožije. Paní Simonka je neuvěřitelně příjemná, šikovná a krásná, což je reklama sama o sobě! Jsem pokaždé moc nadšená a těším se na příště. Samotné prostředí salónu podtrhuje celkový perfektní dojem."\n"Nejlepší človíček ve svém oboru. Smekám.. Skvělá péče, naprosto úžasná, dokonalá, luxusní péče. Perfektní domluva s paní Simonkou, vždy najde naprosto vyhovujici termín a kolikrát nad rámec svých možností. Simonka je suprova, velmi prijemna, Mladá dáma. Od návštěvy do návštěvy se nemohu dočkat, přicházím natesena a odcházím nadšená, odpocata, zrelaxovana. Doporučuji!!!"\n,,Úžasné. Dnes jsem navštívila paní Simonku poprvé a musím říct že lepší péči a přístup jsem asi ještě nezažila :-). Paní Simonka je strašně milá, ochotná, vstřícná a opravdu mi poradila jak pracovat dále se svou pletí. Kůra kterou jsem podstoupila je vidět hned po příchodu domů:) Už teď se hrozně těším na další návštěvu. Opravdu všem doporučuji,,


Butzi.cz - Vše co potřebujete vědět o vozech Porsche - - Auto roku 2010 podle Playboye - Porsche Panamera - články\nAuto roku 2010 podle Playboye - Porsche Panamera\nV současné době existuje mnoho anket oceňující automobily podle mnoha kritérií a udělující jim tak různé tituly, jako například "Auto roku". Čím více takových anket existuje, tím méně je ale logicky takový titul pro daný automobil prestižní. Pokud ale titul Auto roku 2010 vyhlásí světový pánský magazín Playboy, který je proslavený zejména nahými playmatekami, znamená takové ocenění určitou exkluzivitu a upoutá pozornost více než jiné podobné ankety.\nRozdíl oproti takovým anketám spočívá hlavně v kritériích výběru, Playboy totiž pro auto roku nehodnotil standardní kritéria jako výkon, cena či spotřeba vozu, ale jaký automobil upoutá největší pozornost při příjezdu na VIP večírek. Výsledek hovoří jasně, takovým autem je Porsche Panamera. Myslím, že s tímto výsledkem se dá naprosto souhlasit.\nV žebříčku magazínu Playboy se dále umístily podle různých kritérií další vozy v modelovém roce 2010. Jsou jimy například Ferrari California jako nejlepší kabriolet, Nissan 370Z Nismo jako nejvýkonnostnější model, Ford Fusion Hybrid jako nejekologičtější automobil, Mercedes-Benz E 63 AMG jako nejlepší sportovní sedan nebo Audi A3 TDI jako nejlepší dieselový model. Ocenění byla udělována v Los Angeles začátkem roku a celkové hodnocení sestavoval tým automobilových expertů a žurnalistů.\nTak a teď můžeme očekávat jestli se Playboy bude více angažovat do světa motorismu i v budoucnu a jestli na nás třeba takový nebo podobný žebříček připraví i na příští rok, a nebo si snad vystačí především se svým zaměřením.


26.05.2010 [16:45], Bye, +Zpovědnice, komentováno 23×, zobrazeno 4336×\n23) Hanetka (26.05.2010 22:05)\nModrý klíč je v Praze 4, Smolkova 567/2. Najdete nás i na stránkách www.modry-klic.cz\nA Ivvko, přeji příjemné čtení.\n22) Iwka (26.05.2010 22:02)\nHanetka: Díky moc, hned jsem se do toho dala a začíná to skvěle\n21) Bye (26.05.2010 22:00)\nJá takhle kreativní lidi hrozně obdivuju. Nejspíš proto, že taková nejsem. Jsem spíš hroznej lenoch.\nA kde že se to nachází Modrý klíč?\n20) Hanetka (26.05.2010 21:28)\nBye, ale to já taky. Jsem schopná si i opravit šicí stroj, když odmítá fungovat, a práci se dřevem jsem neříkala? Tak tu taky... Jak říkám, jsem pako.\n19) Bye (26.05.2010 21:24)\nHanetko, tak HP mě potěšil.\nA ty ruční práce - nějak jsem to tušila. Tak v tom jsme totální protiklady. Já si tak spíš něco stluču, nebo sešroubuju\n18) Hanetka (26.05.2010 21:09)\nAmbro, nedělám si srandu. A ty techniky ani nejsou všechny... Mrkni třeba na mého korálkového dráčka, dala jsem ho sem do galerie:\nJsem tak trochu chlubílek...\n17) Hanetka (26.05.2010 21:05)\nMoje nejoblíbenější Ff o HP píše Magnas na svých stránkách. Je to\nV levém menu je knížečka s názvem Harry Potter 5 a 1/2, klikneš na ni a doklikáš se až ke čtení první povídky, Harry Potter a zapomenuté kouzlo. Nová povídka - Vyprávění pod svíčkou - vzniká postupně a najdeš ji v pravém menu. A chce to trochu přemýšlení - abys mohla číst, musíš trochu kouzlit...\nA sny, ve ketrých by se mi zdálo něco, co by se dalo literárně zpracovat, se mi nezdají. O čem se mi zdává, to si radši nechám pro sebe... Většinou je to pěkně zmatené.\n16) Iwka (26.05.2010 20:55)\nPročítala jsem tak i ty kometáře tady a jelikož jsem ještě mládě, HP u mě hned po TW sáze vede na plné čáře... Jeden čas, ještě než jsem znala TW jsem hledala právě FF o HP, ale žádné dobré stránky jsem nedohledala. Poradila bys mi, prosím?\nA pak ještě otázku: Zdávají se ti sny, kdy jsi součástí nějaké své tvorby?\n15) ambra (26.05.2010 20:46)\n14) Hanetka (26.05.2010 20:43)\nBye:HP je můj oblíbený šálek kávy. Objevila jsem ho náhodou, když moje matka koupila první díl mému synovi, tehdy desetiletému, k Vánocům. A už mě nepustil. A jestli si chceš přečíst vážně dobrou ff o HP, poradím stránky. Mám kamarádku po netu, která píše dle mého soudu ru nejlepší, a mám to štěstí, že mi čte a kritizuje i Anděly.\nAmbra: Hanetka je děsné pako do všech ručních prací a kreativních technik. Kromě běžného šití, vyšívání, pletení a háčkování paličkuji, tkám, korálkuji, modeluji z Fima, batikuji, maluji na hedvábí, vyrábím šperky z kůže, pletu košíky z pedigu... a blbnu. Teď o víkendu jsem byla v Tanvaldu a učila se vinout lampové perle. Na sklářském kahanu. Taky peču dobroty. Teď zrovna jsou v troubě pláty na medovník.\n13) ambra (26.05.2010 20:33)\nStíhá Hanetka kromě splétání a rozplétání osudů mezi nebem, peklem a zemí a vázáním krásných veršů ještě něco jiného jen tak, pro vlastní potěchu?\n12) Bye (26.05.2010 20:31)\nA já jsem se chtěla zeptat na Harryho P.\nJak moc Tě vzal? Mě moc.\nJá ho začla číst ještě v době, když po něm neštěk ani pes a o filmu si autorka mohla nechat zdát!\nV podstatě mě bere dodnes.\n11) Hanetka (26.05.2010 20:27)\na)No kukátko... čím jiným by koukal? Dalekohled, to by byl jako voják na manévrech. Zlaté kukátko se mi zdálo fajn. Přiměřené, trošku staromódní, a Petr jím sleduje přece taky pěknou podívanou, skoro jako divadelní představení...\nb)Já už neučím. Pracuji s dospělými mentálně postiženými lidmi v Modrém klíči - to je škola, stacionář a chráněné dílny pro lidi s MP. Mimochodem, tuhle sobotu a neděli máme u nás dny otevřených dveří, pokud by měl někdo zájem se přijít podívat, bude vítán.\nc)Mám, ale jen nápad. Pevnější obrysy to zatím nemá. Uvidíme, jestli se z nápadu stane povídka...\n10) Popoles (26.05.2010 20:07)\nTak jsem tu přelouskala otázky a odpovědi a dovolím si také vyzvídat...\na/kukátko sv. Petra - jak tě napadllo, že bude mít zrovna divadelní kukátko?\nb/říkala jsi, že učíš - jaké předměty a ZŠ nebo SŠ?\nc/máš v hlavě další příběh, až skončí Andělé?\n9) Hanetka (26.05.2010 18:58)\nMoje rodina ví, že tu píšu, a dokonce i co tu píšu. A je skepticky shovívavá. Moji rodiče mi už fandit bohužel nemohou, možná jen koukají kukátkem seshora se svatým Petrem. A některé moje kolegyně Anděly i čtou. A že jsem mimoň a úchyl, to si o mně myslelo za můj život už tolik lidí, že mě to nechává chladnou a dokonce se tím pyšním. Alespoň nejsem obyčejná.\nA James MCAvoy se mi líbí všude, dokonce i jako pan Tumnus v Letopisech Narnie, ale teď naposled nejvíc v Penelopě.\n8) sfinga (26.05.2010 18:42)\nAhoj Hanetko, nedá mi to a zeptám se: Ví tvoje rodina, že tu píšeš a co píšeš? A jak to komentují? Ptám se proto, že u nás je to tak, že mamce se moje tvorba líbí, jedné mé kamarádce taky a ostatní mě mají za mimoně a úchyla.\nZeptám se na Jamese McAvoye. Líbil se ti ve Wanted, nebo spíš v Dětech Duny?\n7) ambra (26.05.2010 17:59)\nDěkuju! Já budu ještě otravovat, ale teď je tu řev kvůli večeři... viz výše...\n6) Hanetka (26.05.2010 17:57)\nSynové... Jeden - Honza - studuje animovaný film, druhý - Jirka - automatizované informační systémy. Jednoho čekají příští rok bakalářské zkoušky, druhého maturita. Oba jsou vysocí, tmavovlasí a hnědoocí. A oba nesnášejí TW, divné, co?\nSilný milostný příběh ve filmu... hm... když pomineme Notting Hill, Lásku přes internet a podobné slaďáky, tak asi Listopadová romance, a možná kupodivu Zkrocená hora. A v knize... těch je hodně. Skoro všechny od Austenové, třeba, nebo když vezmeme Shakespeara... těžko vybírat.\nA z kterého herce naposled? Asi z Jamese McAvoye. Ze starších vede Alan Rickmann.\nA odvázaná jsem téměř vždycky, když píšu. Ale pokud myslíš ve smyslu oslav, tak na narozeninové oslavě mého muže, a to bylo před 14 dny.\n5) ambra (26.05.2010 17:41)\nAhoj Hanetko, já dám s dovolením guláš - se syny jsi mi nahrála na mé oblíbené vrtání do soukromí - tak nám je trošku představ! A potom - zatím je to takové strašně slušné a já přitom myslím (a nemůže za to jen H1N1 ), žes takový anděl s ďáblem v těle (no co no, i učitelky jsme lidi!). Takže - když se řekne silný milostný příběh - knížka či film (kromě TW) - co se ti vybaví? A z kterého herce se ti naposledy podlomila kolena? Kdy a při jaké příležitosti ses naposledy fakt odvázala?\n4) Hanetka (26.05.2010 17:29)\nHmmm, svatý Petr a Samiel... Konkrétní osoby to nejsou, ale svatý Petr má v sobě trochu z pohádkových dědečků, které hrával Ladislav Pešek. A Samiel, tak jeho lumpárny jsou trochu lumpárnami mých dvou synů. Ti z toho vyrostli, uvidíme, co Samiel...


Jak na barvy v nemovitosti | Realdomus blog\nJak na barvy v nemovitosti\nMáte svou oblíbenou barvu? Určitě ano, ale ne každá barva je vhodná do interiéru. Barvy použité v interiéru ve Vaší nemovitosti by se však měly řídit určitými pravidly. Samotný význam a působení barev je vhodné zvážit podle funkce požadovaného prostoru. Barvy ovlivňují emoce, takže je velmi důležité jakými barvami se obklopujeme. Obecně platí, že do obytných částí, kde jsme v kontaktu s ostatními a vyvíjíme aktivnější činnosti, je vhodnější vybrat teplejší barvy a sytější odstíny. Do prostoru sloužícího k odpočinku naopak studené odstíny a tóny jemnějších barev.\nEmoce a pocity, které jsou ovlivněné barvami v interiéru, tvoří významný prvek i při prodeji nemovitosti. První dojem, který získáte při prohlídce rodinného domu nebo bytu, je obvykle rozhodující.\nNení se však třeba vzdávat barev, které máte rádi. Pokud máte rádi rudou červenou, která může působit na druhé nepříjemně, zvolte jen správné množství při použití v interiéru. Velký podíl na působení má nejen barva jako taková, ale určuje ji též odstín, struktura, četnost a mnoho dalších ovlivňujících faktorů. I když budete mít méně oblíbenou barvu zahrnutou vkusně v nemovitosti, může se Vám naopak zalíbit.\nPojďme si projít základní význam a symboliku barev:\nŽlutá – je spojena s radostí, energií, optimismem. Zářivý odstín pro povzbuzení, rozvoj a radost.\nZelená – dodává pocit osvěžení, uklidnění, života a stability. Vyjadřuje splynutí s přírodou a podporuje kreativitu.\nModrá – barva důvěry, klidu a harmonie. Uklidňující barva podporující mysl a intelekt.\nČervená – jednoznačně energická barva plná náruživosti, dobrodružství a elegance. Dodává sílu, ambice a produktivitu.\nFialová – pocity prestižnosti, moci a bohatství. Napříč odstíny nabudíte pocity osobitosti, tajemna a náročnosti.\nRůžová – velmi klidná a osvobozující barva, jejíž symbolika je především něha, radost, láska. Dodává pocit ženskosti a jemnosti.\nHnědá – ve znamení důvěry, spolehlivosti a pořádku. Představuje jistoty a navozuje hřejivé pocity domova.\nŠedá – barva podporující vnímání a inteligenci. V jejíž symbolice můžeme vidět univerzálnost, pokoru a skrytost.\nBílá – symbolizuje čistotu, mír, nevinnost a svobodu. Její neutrálnost umocňuje výraznost ostěních barev, samostatně může působit chladněji.\nČerná – definuje eleganci, poutavost, vzdor, chladnost a ve větší míře smutek. Svým způsobem se jedná o neutrální odstín s dobrou kombinovatelností ostatních barev. Vyznačuje se nadčasovostí a moderností v interiéru nemovitostí.\nZajímá Vás více, nebo byste chtěli probrat konkrétní barevnost i u Vaší nemovitosti. Ozvěte se nám, společně vždy najdeme to nejlepší řešení ;)