Náš mocný národ žije v sametovém podzemí - PDF\nNáš mocný národ žije v sametovém podzemí\nDownload "Náš mocný národ žije v sametovém podzemí"\n1 Kontemplum Náš mocný národ žije v sametovém podzemí O českém hudebním undergroundu VERONIKA TRESTROVÁ Český hudební underground z období temna za vlády komunistického režimu se stal fenoménem. Jeho příslušníci se s koncem totality vynořili z podzemí rovnou do školních čítanek, ale tím u nás zlatá léta undergroundu, zdá se, skončila. Proč totiž dělat dnes, v době tvůrčí svobody, ještě něco pod povrchem, když všechno může být nad ním. Symbolem českého hudebního undergroundu je bezesporu skupina The Plastic People of the Universe. Označení underground jí už nikdo neodpáře, ačkoli už dávno nemusí tvořit a koncertovat v podzemí a pro podzemí. Dnes se do podzemí vrací už jen symbolicky na svých koncertech, když hraje své písně ze sedmdesátých let. Plastici se u nás stali symbolem undergroundového hnutí. Ale je tu dnes nějaký současný underground, nějaké společenství tvořící v podzemí? V odpovědi na otázku, zda představuje český underground hnutí pouze v rámci období vlády komunistického režimu, nebo je schopný nějak působit i v současné společenské realitě, se neshodují ani jeho bývalí příslušníci. Krysí společenství Underground tu pořád je, říká Lumír Zilvar Sokol, majitel pardubického klubu Ponorka, frontman undergroundové kapely z osmdesátých let Oscar Band a vůbec nejaktivnější undergroundová mánička předlistopadových let v Pardubicích a okolí, který se dnes snaží oživovat vzpomínky na toto hnutí ve zmíněném klubu. Za seskupení, které v současnosti působí v ukázkových podzemních tradicích, považuje Lumír Sokol především kapelu BBP, která se označuje za podzemní orchestr. Kapela vznikla na počátku osmdesátých let a v současnosti zahrnuje čtrnáct hudebníků. Hudebně navazuje na sedmdesátá léta domácího undergroundu, DG 307, U. H. nebo Extempore, ale hlavně na The Plastic People of the Universe. Na jejich píseň Magické noci odkazují BBP samotným názvem alba z roku 1998 My žijeme v Praze, to je tam, kde bejvávalo blaze duch sám. Vedle klasických hudebních nástrojů jako jsou kytary, klávesy, flétny či bicí, používá skupina BBP pro underground typické psychedelické nástroje, například pily či kovové trubky. S kapelou BBP spolupracuje nakladatelství RAT. To je slovy zakladatelů podzemní továrna na nezávislou a nekomerční kulturu. Činnost nakladatelství si své označení undergroundová snad zaslouží. Zahrnuje vydávání alb kapel BBP, New Kids Underground, The Avantgardic People a několika dalších a pořádání dvou pražských jednodenních festivalů nezávislé hudby Máje a Podviní, festivalu alternativní a nezávislé hudby. Nejzásadnější akcí nakladatelství RAT je však Otto s Birthday,\n2 (ročník první / číslo první a druhé) podzemní oslava narozenin zakladatele kapely BBP a současně i RATu Otty Kunnerta, určená, podobně jako v dobách předlistopadového undergroundu, jen krysám, zasvěceným do společenství kolem kapely a RATu. Z podzemí na světlo aneb co se stalo s českým undergroundem po roce 1989 Po roce 1989 underground ve smyslu ilegality přestal existovat. Druhá kultura, kterou proklamoval I. M. Jirous, zaniká, protože všechno nyní může patřit do té první, oficiální. Představitelé undergroundu vystupují z podzemí a mohou svobodně tvořit pro širokou veřejnost. Ale právě tato svoboda se stává diskutovaným tématem. Mezi vyznavači undergroundu se brzy po pádu komunistického režimu vynořil názor, že možnost vydávat knihy a koncertovat bude zkázou pro celé hnutí. Je tedy podmínkou existence undergroundu nesvoboda daná totalitním režimem, musí underground nutně představovat něco ilegálního? Podmínky vzniku undergroundu na Západě dokazují, že nikoliv. Pokud tamní protestní hnutí za underground budeme považovat to, že se tak samo označovalo, nemusí pro představitele stejně nazývaného hnutí u nás nic znamenat: Underground podle mě existuje v Číně nebo ve Vietnamu, tedy v totalitních režimech, ale ne tady ani v Americe, naznačil Jáchym Topol, představitel třetí generace undergroundu z poloviny osmdesátých let, v roce 1992 přesvědčení mnohých, že ani u nás už pro underground není místo. Podle Otty Kunnerta z BBP nemusí být podmínkou pro vznik undergroundu totalitní režim. Rozdíl je podle něj pouze v tom, že v něm v 70. letech působilo mnohem víc lidí, neboť byli k undergroundu často zkrátka zahnáni. Dneska si můžeš vybrat, jestli tě to oslovuje, zdali chceš bejt právě v tom, nebo je pro tebe zajímavější a lákavější oficiální kultura, která ti přináší otevřené krámy, slávu a slušný prachy. Pokud bychom za underground měli považovat jen hudbu, která je zakazována, vešly by se nám dnes do jeho definice možná tak neonacistické hudební skupiny. A to asi nikomu nesedí. Underground nerovná se ilegalita. Hnutí se vymezuje především vůči světu nesvobody. Ten ale nemusí zosobňovat pouze politický režim státu, ale také například trh, komerce či masová kultura. To vše představuje establishment. Jak českému undergroundu z předlistopadových let, tak západnímu (zůstaneme u přesvědčení, že underground v Americe existoval) šlo v první řadě o vymezení se vůči establishmentu. Negativně užívaný a undergroundem tolikrát skloňovaný pojem establishment může představovat leccos, jde ale především o vládnoucí třídu společnosti a jím utvářený život dané společnosti, všechno, co tento život zahrnuje. A jeho kritika má být hlavním cílem undergroundu. A nejen kritika. Ve Zprávě o třetím českém hudebním obrození z roku 1975, který se stal jakýmsi undergroundovým manifestem, I. M. Jirous píše, že underground je aktivita umělců a intelektuálů, jejichž dílo je nepřijatelné pro establishment, a kteří v této nepřijatelnosti nejsou trpní a pasivní, ale snaží se svým dílem a svým postojem o destrukci establishmentu. K této razantní definici z roku 1975 však dodává, že tento cíl nemůže mít druhá kultura v Československu, protože by se mu tím sama vehnala do náruče, destrukce establishmentu podle něj může být cílem undergroundu jen na Západě. Po roce 1989 zde tedy máme stejné podmínky pro destrukci establishmentu jako na Západě. Jak by ale taková destrukce vlastně měla vypadat? To ani Jirous nevysvětluje. Neoficiální kultura z let komunistického režimu se po listopadovém převratu víceméně včlenila do hlavního proudu, vůči kterému se vymezovala. Dřívější underground začal se současným establishmentem v podstatě spolupracovat. Manifestací toho\n3 Kontemplum budiž nám vystoupení Milana Mejly Hlavsy, zakládajícího člena skupiny The Plastic People of the Universe, jako hosta na koncertě Lou Reeda 17. září 1998 v USA v Bílém domě při příležitosti návštěvy českého prezidenta Václava Havla. Milan Hlavsa k tomu v roce 2000 v pořadu Krásný ztráty poznamenal: Já jsem se trápil tím, jestli je to košer hrát v Bílém domě establishmentu americkýmu, o kterým si myslím vlastně to samý, co o establishmentu našem, totiž nic pěkného ( ). Ale pak jsem si řekl, že pan prezident určitě ví, co dělá, a rozhodl jsem se tedy, že jo. Rok před Hlavsovým vystoupením v Bílém domě zase Plastici koncertovali ve Španělském sále Pražského hradu, tradičním sídle hlav našeho státu. Jistě, šlo o specifickou situaci koncert byl pořádán k výročí Charty 77 a hostitel, tehdejší hlava státu Václav Havel, byl jedním z jejich strany v době minulého režimu. Establishment však tvoří mnohem více lidí a struktur. A dnes se na jeho utváření podílejí mnohem více než kdy dřív média. V letech vlády komunistického režimu byla média jedním z nástrojů jeho kulturní politiky. Pro underground v nich nebylo místo, jedině jako součást kampaní proti tomuto hnutí. Dnes mohou média svobodně dávat libovolný prostor prezentaci všech umělců. A dělají to, věrna svému určujícímu adjektivu, opravdu masově. V tom tkví pro underground výhoda i nevýhoda současně. Média jsou dnes vůči protestům přátelská. Třeba když se na jaře roku 2010 v médiích objevily protesty členů České filharmonie po výměně jejího ředitele tehdejším ministrem kultury Václavem Riedlbauchem. Dříve by podobné podání protestu proti rozhodnutí člena vlády, při kterém konzumenti médií víceméně sympatizují s protestanty, nebylo možné. Podobně jsou s jistými sympatiemi v médiích uváděny akce umělecko-provokativní skupiny Ztohoven. Média tak mohou svou přátelskostí protestnímu hnutí pomoci rozšířit jeho myšlenky, zároveň však mohou jeho medializací způsobit, že se hnutí navzdory svému původnímu směřování dostane do proudu, vůči kterému se vymezovalo (alespoň v očích konzumentů médií). Nejhorší variantou by ale zřejmě byla situace, kdy by si média protestu vůbec nevšimla. Neboť co dnes není v médiích, jakoby neexistovalo. Problém tkví tedy v tom, jak protestovat proti establishmentu, který tvoří i média, a neztratit přitom nic ze svého poselství a významu. Další problém pro dnešní underground představuje otázka, jak se uživit a jestli se zapojit nebo nezapojit do hudebního průmyslu, do kterého měl underground v předlistopadové době zavřené dveře. Skupina The Plastic People of the Universe zdůrazňovala, že jim jde jen o to hrát hudbu, jakou mají rádi. S takovým bezelstným úmyslem se dnes zřejmě už nikdo muzikantem nestává. Jenže Plastici byli v odlišné situaci, ke svému působení zkrátka nemohli přistupovat s vidinou vydělání peněz. Jako režimem zakazovaná skupina nemohli ani oficiálně vydat album. V Československu sedmdesátých a osmdesátých let nešlo u alternativní scény a undergroundu v žádném případě o peníze. Můžeme tedy říct, že být dnes v undergroundu znamená nezapojit se do mašinerie hudebního trhu, vydávat si svá alba bez sponzoringu, hrát jen pro radost? Částečně asi ano. Podle frontmana BBP Otto Kunnerta hraje kapela jenom za dobrý slovo a smradlavej benzín. Sice z ničeho nekoukaj žádný prachy, ale jsou, zaplať pánbůh, chvíle a věci, kdy to nevadí Dělá se kultura, na kterou se společnost tváří, že tu už dávno není a nebo by tu už dávno být neměla. Ale já jsem moc rád, že pořád ještě existuje svět, kde se všechno nedá koupit za špinavej niklák. To prostředí, ve kterým teď žijeme, prostředí mamonu a šílený touhy po penězích, je, myslím, právě tou nejvhodnější dobou pro undergroundové umělce, řekl Milan Hlavsa v již zmiňovaném pořadu Krásný ztráty. Jen nepodlehnout té touze po penězích. 9\n4 (ročník první / číslo první a druhé) Jsme v plesnivým podzemí, kde zpívá lidský kamení kde pravda teče stokou. Jen o pár sáhů nahoru žijem v podobě národu a lidi do nás kopou. BBP Underground se zkrátka vymezuje vůči čemusi majoritnímu establishmentu, masové kultuře, jejíž protipól by měl tvořit, vůči všemu konzumnímu a svazujícímu. Musí stát na společenském okraji, byť jen pomyslně, protože v jejím středu je něco, s čím nesouhlasí. Minimálně je to nepřistoupení na pravidla konzumní společnosti, která je kolem. Pokud se lidé cítí být součástí undergroundu, musí si být vědomi toho, že svět oficiální kultury je pro ně uzavřený. Musí mít jasno v tom, jestli hrajou proto, aby byli slavný a tiskli je na titulních stranách časopisů a nebo jestli hrajou kvůli tomu, že maj a potřebujou něco říct. My jsme si vybrali, takže nás moc netisknou, říká Otto Kunnert z BBP. Samotný otec undergroundu I. M. Jirous považoval v roce 1994 další existenci undergroundu po pádu komunismu za složitou. Podle něj je k jeho vzniku potřeba určité společenské klima, stav společnosti, který ze sebe underground sám vydestiluje. Ale pořád bude existovat určitá vrstva lidí, kterou bude možné označit slovem underground. Lidé, kteří budou v přímém střetu se společností. Není důležité, zda název bude stejný, ale v každé rozvinuté fungující konzumní společnosti, ke které pravděpodobně, bohužel, směřujeme, se bude vynořovat fenomén undergroundu znovu a znovu, byť možná v jiných převlecích. Asi už nikdy nebude tak semknutý a ohraničený, jako byl v sedmdesátých letech, protože svobodná společnost je mnohem víc atomizovaná a nepřehledná. Pro dalšího zástupce starého undergroundu, člena skupiny The Plastic People of the Universe Vratislava Brabence, underground ani nikdy nezanikl: Já mám pocit, že když je někdo v undergroundu, tak je v něm celý život, pokud se tedy nespokojí s tím, co mu předkládá společnost. A je jedno, jestli je to společnost, která tu byla tenkrát, nebo ta, která je tu teď. Může tedy dnes underground existovat? Použijme na závěr ještě jednou slova I. M. Jirouse: Kdyby se underground už nikdy neobjevil a zcela zaniknul, bylo by to potvrzení, že ve společnosti je všechno v pořádku. Zpátky do podzemí aneb trochu z historie českého undergroundu Hudební underground v Československu vznikl na začátku sedmdesátých let minulého století jako součást druhé vlny českého undergroundu (první se objevila na březích doslova okrajích, neboť to bylo místo, na němž se underground zabydlel české kultury v první polovině padesátých let v podobě dvou literárních směrů: trapné poezie a totálního realismu), která přišla s utužením komunistického režimu. Během celého období totality v Československu let se střídaly její tvrdší a měkčí varianty. Underground se zrodil právě v těch tvrdých. Po nejkrutějším období totality v první polovině padesátých let dostala kultura na konci tohoto desetiletí nečekanou volnost a měla ji po celá léta šedesátá, kdy se hranice tolerovaného posouvaly ve prospěch svobody tvorby. V této době došlo v Československu k nebývalé eskalaci rockových skupin. Na začátku sedmdesátých let však přišlo další tvrdé období s počátkem normalizace. Byla postavena pevná zeď mezi kulturou oficiální a neoficiální, tou, která odmítala tvořit v podmínkách stanovených režimem. A tak vznikl underground, podzemní kultura. Právě odpor k zostřeným režimním represím na počátku sedmdesátých let byl jedním z impulsů, ze kterých se zrodil český underground. Společenská situace v Československu byla jeho spe- 10\n5 Kontemplum cifickým (a v jeho vývoji nejdůležitějším) rysem, v dalších navazoval na podobné tendence v zahraničí. Ty představovaly odpor ke všemu konzumnímu a dogmatickému. Ale zatímco na Západě byla tato kultura společností absorbována, u nás se stala terčem pronásledování a potírání. A jestliže na Západě byl vstup do podzemí dobrovolný, v českém prostředí byl odchod z oficiální scény vynucený, pokud se tvůrci a umělci nechtěli podřídit oficiálním normám kulturní politiky komunistického režimu. Underground nebyl jedinou kulturou, která vznikla jako opozice vůči kultuře oficiálně prosazované, stál však na krajním pólu této opozice a představoval její nejvyhraněnější protirežimní postoj. Velkou zásluhu na vzniku a podobě českého undergroundového hnutí měl Ivan Martin Magor Jirous, podle mnohých člověk, bez kterého by underground ani neexistoval. Svými texty a přednáškami se stal hlavním teoretikem nového hnutí, neméně důležitá byla jeho funkce uměleckého vedoucího (jak ji sám nazýval) a manažera skupiny The Plastic People of the Universe, symbolu českého hudebního undergroundu. Byl to však Milan Knížák, kdo stál u vzniku skupiny Aktual, jejíž koncerty, se kterými začala v roce 1967, jsou považovány za jeden z prvních signálů nástupu druhé vlny českého undergroundu. V době, kdy u české rockové hudby převládala v textech angličtina, vystoupil Knížák s přesvědčením, že provokující myšlenky je nutné publiku sdělovat v jazyce, kterému rozumí. Ve stejném roce jako Aktual vznikla skupina The Primitives Group, která přestože neměla vlastní tvorbu, je podle Jirouse skupinou, od níž lze sledovat underground jako hnutí. A to především pro její zaměření na psychedelickou hudbu, která se objevila v šedesátých letech na Západě a kterou u nás uplatnil právě underground. Psychedelické kapely podle Jirouse usilují svojí hudbou způsobit u posluchačů zvláštní stav mysli, který člověka alespoň na chvíli osvobozuje od všeho a obnažuje mu primární základy jeho bytosti. K zprostředkování psychedelických pocitů využívali The Primitives Group nejrůznějších prostředků a živlů vody, vzduchu a především ohně a rozporu mezi drsností textu a líbezností melodie. Na skupinu The Primitives Group navázala skupina The Plastic People of the Universe, která vznikla v září roku 1968, tedy ještě před tím, než začaly normalizační represe oklešťovat svobodu kultury. Všechny hloupé mozky jsou na slunci náš mocný národ žije v sametovém podzemí The Plastic People of the Universe Skutečný sestup do podzemí (nebo zánik) těchto skupin přišel až s nástupem normalizace. Do té doby hrály tyto skupiny včetně The Plastic People of the Universe oficiálně. Plastici tedy nezačínali jako podzemní skupina, na rozdíl od později vzniklých undergroundových skupin jako byly DG 307 nebo Sen noci svatojánské band (obě vznikly v roce 1973). Až do roku 1973 Plastici patřili pod Pražské kulturní středisko, to znamená, že byli uznáváni za profesionální hudebníky. V roce 1973 však došlo k důležitému normalizačnímu kroku, kterým si chtěl režim zajistit kontrolu nad hudební scénou k tzv. přehrávkám neboli profesionálním zkouškám hudebníků konaným v krajských kulturních agenturách. Skupina The Plastic People of the Universe přehrávkami neprošla a ztratila tak možnost legálně vystupovat. Paradoxně až nyní mohla skupina začít vytvářet zcela svobodné dílo, bez ohledů na plnění jakýchkoliv požadavků režimu, dílo, kterým se však mohla obracet jen k podzemnímu společenství. Tehdy to byl alespoň pro mne v souvislosti s Plastiky první náraz svobody, kdy jsme mohli začít dělat věci jinak, bez vnitřní cenzury, píše o ztrátě možnosti oficiálně hrát I. M. Jirous v Pravdivém příběhu Plastic People, ve kterém mapuje historii této skupiny. Potvrzením jejich sestupu do podzemí se stalo rozhodnutí zhudebňovat básně Egona Bondyho. 11\n6 (ročník první / číslo první a druhé) Tím, že Plastici začali zhudebňovat texty básníka, jemuž establishment nikdy neumožnil zveřejnění ani jediné básně, dali jasně najevo, že jim tisíckrát více než o zaujetí místa v oficiální struktuře jde o to, aby vytvářeli a zprostředkovávali svým posluchačům to, co sami za kulturu považují, píše Jirous ve Zprávě o třetím českém hudebním obrození. Jirous zde přichází s pojmem druhá kultura, která podle něj měla být cílem undergroundu v Československu. Měla to být opozice vůči oficiální první kultuře, měla to být kultura, která bude naprosto nezávislá na oficiálních komunikačních kanálech a společenském ocenění a hierarchii hodnot, jak jimi vládne establishment. Jak vykládat underground, není zcela jasné. Je to jev spíše sociální, nebo umělecký? Žádné typicky undergroundové umění u nás neexistovalo. Hnutí nebylo vázáno na žádný určitý umělecký směr nebo styl, do podzemí se dostali umělci značně odlišného zaměření, které spojoval vzdor vůči režimu. Ani Jirous ve své definici druhé kultury nestanovuje žádné estetické normy, které by mělo undergroundové umění mít, z jeho pojetí vyplývá, že underground vlastně ani není uměním, ale životním postojem. Tento postoj byl utvářen vědomým rozhodnutím zůstat raději na okraji, nezaprodat se totalitnímu režimu, uchovat si tvůrčí nezávislost, získat náhradní komunikační prostor. Prostor undergroundu byl pro umělce především prostorem svobody, byť uzavřeným do ghetta. Underground představoval jakýsi mikrosvět fungující sám pro sebe. Nejen že byl vyloučen na okraj komunistickým režimem, ale také se sám izoloval od ostatních, nebylo snadné dostat se ani do této marginalizované společnosti. Čím více stavěl režim příslušníky undergroundu do role deklasovaných, tím více byla jejich pospolitost uzavřenější a semknutější. Tento silný pocit pospolitosti pak uvnitř hnutí vyvolával určitou radostnost ze vzdoru, který je spojoval. Pospolitost se týkala i publika undergroundových umělců. Nescházelo se výhradně kvůli kulturnímu zážitku, ale spíše pro intimní sdílení společné nálady vzdoru a jakéhosi spiklenectví. Undergroundové akce měly ráz výlučnosti. S opravdovostí, autenticitou a tvůrčí poctivostí, na které kladl underground důraz a kterými se podle sebe vymezoval od oficiální kultury, však souvisel ještě jeden rys pocit vlastní superiority, nazírání na sebe sama jako na toho lepšího a všeho mimo underground jako lživého a zaprodaného. Underground byl sice hnutím protestním, ale protest v něm nesledoval politické cíle. Příslušníci undergroundu se rozhodli komunistický režim zkrátka ignorovat. Chtěli jen hrát hudbu, jakou mají rádi, dělat si, co chtějí. My jsme underground chápali nikoliv jako odpor proti moci, my jsme si neříkali, že elektrickou kytarou chceme zničit bolševický režim. Ale underground jsme chápali spíš jako to, že pro nás není nejdůležitější být na výsluní nějakých hitparád a podobně, ale dělat si věci tak, jak je máme rádi, vysvětloval později postoj undergroundu Milan Hlavsa. Na druhou stranu si tito umělci nemohli neuvědomovat, že už jen skutečnost, že si dělají, co chtějí, je pro totalitní režim hrozbou. Povaha totalitního režimu totiž jakoukoli svobodu a nezávislost zkrátka potírat musí. Správně se domníval, že jestliže mu jakákoliv aktivita, zdánlivě sebeodtažitější, sebebezvýznamnější, naruší jeho monolitní pojetí společnosti, je to začátek konce komunismu. Kdyby trpěl něco, co by bylo vedle něj, dřív nebo později lidé sami pochopí, že to je lepší, jiné, svobodné. Logicky by se i za tak nepatrným ohniskem, jakým byli Plastic People, musela postupně přelévat celá společnost, řekl o totalitním režimu a tehdejší situaci I. M. Jirous pět let po listopadové revoluci. Underground přitom nebyl nenáviděn jen oficiálními strukturami, ale odmítala ho i část disidentské opozice. Byla mu vyčítána amorálnost, požívání drog, obscénnost, pokleslý vkus. Podobně ale disent vyvolával negativní reakce v prostředí 12\n7 Kontemplum undergroundu. Zatímco disent se do určité míry pokoušel s režimem komunikovat, underground se zcela vzdal politických aspirací a jakýchkoli snah o dialog. Underground se však měl s disentem v budoucnu těsně propojit. Aktivity undergroundu zpolitizoval teprve režim. Ať jsme chtěli nebo ne, režim z nás udělal politickou záležitost. Tím, jak nám postupně osekávali veřejný i osobní prostor, donutili nás zabývat se čím dál víc povahou světa, ve kterém žijeme. Vlastně nás zahnali do ilegality, říká Jirous, podle kterého byli představitelé undergroundu pro režim nebezpečnější než disent, a to právě proto, že je politika nezajímala. Přesto se skupina The Plastic People of the Universe stala symbolem odporu proti režimu, ačkoli se do takové pozice nechtěla dostat. V roce 1976 byli zatčeni členové undergroundového společenství včetně Jirouse a skupiny The Plastic People of the Universe a následoval soudní proces. Tato perzekuce dala podnět k sjednocení opozičních proudů. V soudní síni se objevila řada disidentů, kteří tak obviněným vyjádřili solidaritu. Přímým důsledkem procesu se stala Charta 77. Hlavním rysem opozičního podhoubí byla do té doby roztříštěnost, nyní různorodé skupiny spojila potřeba obhajoby základních lidských práv. Tím, že se mnozí členové undergroundu stali signatáři Charty, bylo hnutí definitivně zpolitizováno. V roce 1981 odehrála skupina The Plastic People of the Universe svůj na dlouhou dobu poslední koncert. Až do pádu komunistického režimu už neměla šanci koncertovat, a to ani ilegálně. Mnoho představitelů undergroundu odešlo do emigrace a jeho pospolitost se rozpadla. Literatura: Kolektiv autorů. Alternativní kultura. Příběh české společnosti Praha, NLN: Pilař, Martin. Underground. Kapitoly o českém literárním undergroundu. Brno, Host: The Plastic People of the Universe. Texty. Praha, Maťa: Jirous, Ivan M. Zpráva o třetím českém hudebním obrození. In: Magorův zápisník. Praha, Torst, Jirous, Ivan M. Pravdivý příběh Plastic People. In: Magorův zápisník. Praha, Torst, Jirous, Ivan M. Za čtyři roky se dá zapomenout na všechno (rozhovor s Janem Pelcem). In: Magorův zápisník. Praha, Torst, Underground je na celý život. Rozhovor s Vratislavem Brabencem. Literární noviny 22. února 2010, ročník XXI. Televizní pořad Krásný ztráty. 5. srpna dostupný na: Uši a vítr - Noviny potulné akademie 08/4. Dostupné na: (cit. online 18. srpna 2010) Dokumentární film The Plastic People of the Universe. Režie: Jana Chytilová Rozhovor s Lumírem Sokolem 26. srpna Webové stránky kapely BBP (cit. online 27. července 2010). Rozhovor s Otto Kunnertem dostupný na: (cit. online 18. srpna 2010) 13\n8 (ročník první / číslo první a druhé) Poezie mezidobí Egon Bondy: Dvě léta /básně z let 1989 a 1990/ Kateřina Malá Bondyho pesimistický výbor básní Dvě léta z přelomových let je pro dnešního čtenáře, resp. pro čtenáře, který má od událostí odstup více než dvaceti let, trpkým čtením, možná i trpčím, než když je sám básník psal U básní vzniklých před listopadem 1989 Bondy už ví, že se komunistický systém bortí, ale ještě nemá jistotu, jestli to, k čemu vývoj směřuje, je světlejší zítřek nebo temná budoucnost. U Egona Bondyho je politický systém totožný se systémem společenským omezenost, strach a další negativa, které s sebou nese totalita, se přímo odráží ve smýšlení a chování lidí. Tak již předem negativně předjímá, co by mohlo po pádu komunismu nastat. Toto je esencí většiny jeho básní. Texty mají elegický až apokalyptický nádech vše je bez milosti špatně. Z básní je cítit vliv beatnické poezie 50. let, vize zkázy, prolínající se s litaniemi, připomíná hlavně tvorbu Alana Ginsberga. I v dalších básních připomíná beatniky odkazy k americké kultuře i reáliím (báseň JARO). Minulost je pryč, zbyly jen vzpomínky a stáří (vše co jsem znal / mi věk už vzal / vzpomínky koušou jen jak blechy), přítomnost je uzemněná vegetujícími lidmi (Ušoustat se a přežrat se / přepít se a ufetovat se / jsou stejné veličiny kvalitativní) a budoucnost zahalená v mlžném oparu. Nejistá budoucnost je následkem totalitního zatuhlého a zatuchlého myšlení, proti kterému Bondy brojí ve velké většině textů sbírky. Autor se však nepouští jen do obyčejných lidí, sedících u televizorů, žvanících o automobilových součástkách a chatách, naváží se i do lidí z vlastních řad, tedy hlavně do jejich pseudosnah. Autor svoji slovní palbu míří do terče, který tvoří jeho vlastní lidé. Ať už jde o kritiku Charty 77, kterou Bondy kritizuje za její stínovou opozici, která již ze svého principu zradila myšlenky undergroundu, protože na rozdíl od opozičních hnutí odmítal underground s establishmentem komunikovat. Zatímco disent usiloval o dialog a konfrontaci s oficiální mocí, nekladl si underground žádné politické ani společenské cíle. A právě tato skutečnost je u Bondyho paradoxem. Opovrhuje snahami o oponování komunistům, ale zároveň sám sebe staví do pozice jakéhosi barda-mecenáše-vyvrhele, který se snaží ostatní moralizovat. A tímto se tedy stává také opozicí. I když opozicí v pojetí individualistickém, protože v každém případě sám sebe chápe jako vyvrhele ze všech břehů. Chvílemi může mít čtenář pocit, že básník okolo sebe kope a plive jed jen proto, že je bezradný pod tíhou okolností. A že vlastně ani nějaké smysluplné řešení neexistuje. Básník vlastně kritizuje 14\n9 Kontemplum jakékoliv společenské poměry. I ty, co ještě nenastaly. Samozřejmě musíme mít na paměti, že jde o básnickou sbírku, ne o politický manifest, takže přehnaná gesta, subjektivizace glosovaných událostí jsou součástí stylizace básníka. Mnohdy není na místě slučovat lyrický subjekt s autorskou osobností, ale v případě Bondyho tato distance opravdu neplatí. Své známé nemá snahu chránit a stylizovat ani přesmyčkami jmen (snad jen z Erazima Koháka vytvořil Ibrahima). V předmluvě ke sbírce Martin Machovec trefně podotýká, že básnická nadsázka pomáhá vyslovit věci obnaženě, svobodně a s nejrůznějšími subjektivismy, zkrátka tak, jak většinou nezazní z úst odpovědného politika. Ač tedy básník nesouhlasí s myšlenkovými uskupeními, které povětšinou organizují lidé jemu blízcí, tak v momentě, kdy tato uskupení rozloží na jednotlivce, smýšlí o nich téměř nostalgicky. Další polohou těchto realisticko-pesimistických textů je obrácení se do subjektivního nitra skrz učení tao a buddhismus. Pod vlivem těchto myšlenkových směrů poukazuje na cyklické opakování všech pozemských dějů, včetně nepoučitelného chybování. A pokud se zaobírá chybami, tak samozřejmě ne v menším, než celosvětovém měřítku: Po likvidaci II. světa / budou likvidovat III. svět / s hubou plnou lidskosti. Skrze taoismus vnáší do své poezie pojem hry. Ale představa jeho hry nespočívá ani tak ve smyslu hravosti, jako spíš nebezpečnosti. Takovou formu hry vidí básník i ve lhostejnosti ostatních lidí, kteří v dané společenské situaci chápou své okolí jako hru; hrají, že žijí, sami před sebou hrají, aby neviděli závažnost a tíhu hroutícího se systému, zpuchřelost svého vegetování. Bondy naráží na záměnu hry se skutečným stavem věcí, kdy věk her skončí nutně špatně. Předělem mezi vnější realitou a vnitřní idealitou se stává příroda. Tato rovina je opět reflexí východních myšlenkových směrů. Příroda se v literatuře už tradičně stává jedním z nejpřirozenějších úniků od společnosti. U Bondyho se ale stejně nejedná o čistou idealizaci, protože u něj jde spíš o existenční variantu. Alternativou k lidské společnosti a systému je pobyt v systému přírody, který básníkovi opět evokuje existenciální nálady o smrti, o předcích, tentokrát se ale zaměřuje na svou osobnost, nikoli na společnost. Připomínaly- -li Bondyho elegické texty tvorbu Alana Ginsberga, metafyzické morbidní úvahy o smrti, o bytí po smrti připomínají zase tvorbu J. H. Krchovského. V nejrozsáhlejší skladbě celého výboru Poezie konce století, která je věnována KSČ, jsou výše zmiňované motivy sesyntetizované. Ostatně celá, a to velmi obsáhlá sbírka, je motivicky konstantní, což není pro Bondyho neobvyklé, ale básníkův negativismus je zde dohnán až ad absurdum. Je to jakási óda naruby. Sovětský svaz je veškerým zdrojem zla: Lze si představit nešťastnější existenci / než být českým básníkem? / Lze: / být ruským básníkem. Všední zbabělost a malost nekritizuje jen u anonymních občanů ničím nevybočujících z šedé řady; snad ještě více ho drásají básníci píšící okolo roku 1989 až 1990: Zůstává mu záhadou, jak mohou mladí básníci v roce 1989 / psát pseudosymbolistickou pseudosurrealistickou / v každém případě ale unuděnou ufňukanou lyriku / Zmizel v této zemi všechen talent? / Jistě ne Naprostá posranost / vtloukaná do hlavy zlatými českými rodiči už od jeslí / vydává tu své plody. V podstatě nekritizuje vady či nedostatky jednotlivců, byl to vliv vládnoucí garnitury, co zalepilo zrak talentovaným jedincům Zdá se, že za vším stojí vyšší společenské spiknutí, ale i toto lze brát jako onu básnickou hyperbolu. Básně mají charakter antiód, básní- -deníku s poselstvím do budoucnosti či s odkazy do minulosti. Ale ani minulost není vykreslována idealisticky, a i když se o to básník mnohdy snaží, téměř vždy je taková báseň hořce vypointována. S pesimismem, pocitem hořkosti je spjat i jazyk básní. Je břitký, nespisovný; vulgarity slouží jako zkratky sdělení, zvyšují efekt vyznění. A navíc Bondy mate. Na první pohled se nezajímá o vznešená témata, u kterých se tradičně drsný jazyk 15\n10 (ročník první / číslo první a druhé) neočekává. Ale forma jazyka básní koresponduje se sdělením: Jedním dechem hovoří o transcendenci a výkalech kontrasty slov vykreslují kontrasty významů. Básně mají nepravidelné až roztěkané rýmy, chvílemi dokonce působí jako epické útržky. Na druhý pohled ale zobrazovaná témata ve své podstatě vznešená jsou, protože řeší (ne)- morální postoje lidí, které se pod vlivem dlouhodobé totality mění ze shrbených postojů ve shrbenou mentalitu. 16\n11 Kontemplum Když květiny nechtěly mlčet O motivech v české ženské poezii undergroundu, samizdatu a exilu LUKáš Vavrečka Přestože se literární motivika studiu metaforizace obecně nevyhýbá, zabývá se tato studie nikoliv metaforizací ženy v poezii období normalizace, jak by se na první pohled mohlo zdát, nýbrž tím, co ženu odráží. Nezabývá se primárně obrazy žen, respektive tím, co všechno je ženou. Předmětem studia je především to, kam se žena promítá, kde všude se nacházejí stopy její existence. Motivy v české ženské poezii ve většině nejsou vázané na konkrétní časové údobí ani na odvětví poezie. Lze však vysledovat množství výjimek, změny intenzity, frekvence jejich výskytu, popřípadě změny jejich významu. V období normalizace je zvýšený výskyt skupin určitých motivů nepřehlédnutelný. Ruku v ruce s tím se především undergroundová poezie psaná ženami stává na jedné straně intimnější a erotičtější než kdy předtím, na straně druhé vnáší společně s ostatní samizdatovou i exilovou poezií do literární kultury polemiku nad písmem, řečí, pravdou či mlčením. Oběma jevy se níže budu zabývat. Underground a intimita Erotické významy motivů, jako jsou krev, dveře, okna aj. se staly charakteristickými pro exilovou a undergroundovou poezii, snad že sexualita a vnější vzhled, jež jsou vůdčími charakteristikami těla v západní tradici, přestaly být v socialistické tělesné kultuře klíčovými. Prvenství na poli erotické poezie má bezesporu u nás dílo Jany Honzy Krejcarové, její poetice se pak leckdy blíží Svatava Antošová a Naděžda Plíšková, která ačkoliv patřila do neoficiálního uměleckého okruhu spolu s Věrou Jirousovou (v 70. a 80. letech publikovala jen v samizdatových sbornících), byla s undergroundovou poetikou spjata mnohem více než Jirousová. Její verše místy tvoří variantu Bondyho primitivistické poetiky. Krev proudící tělem odráží jednak stav těla, jednak mysli (popřípadě duše). Svatava Antošová ve sbírce Kalendář šestého smyslu, která byla sepsána v letech, kdy byla Antošová ještě činná jak ve skupině mladších autorů mimo disent s názvem Skupina XXII, tak v Patafyzickém kolegiu Teplice, píše: Jsem naposled jednou z těch krevnatých bytostí / která svou bolest své utrpení svou samotu / nikomu neodkazuje. (Antošová, S.: Kalendář šestého smyslu) Krev je v těle, v příbytku vlastní existence a ten se spolu s krví odráží ve stavu pokoje, nachází-li se v něm žena sama, jestliže nahlíží a prožívá svou vlastní existenci, děje se tak jedině díky tomu, že se její existence promítá nejen do prostoru, ale i do všech předmětů, které pokoj naplňují. Těmi stěžejními jsou zrcadlo, květiny a postel, jejíž úloha se však od úlohy pokoje značně liší: Zde bytost 17\n12 (ročník první / číslo první a druhé) zažívá nejen existenciální, ale přímo ontologickou nejistotu a pochybuje o vlastní identitě. Je to ( ) postel vycházející z úzkosti / krvácející náplast rozbité hodinky. (Čerepková, V.: Extra Dry Silence) Topos lože umožňuje vnímat děj jako sen, a to sen, v němž se hlásí bytí, jak můžeme číst například v básni Věry Jirousové s názvem Lože: Zmokové vřeští podél stěn / Spáči se nepouštějí berlí dvou pelestí / Snad ochrání je rozestlaná / Běloba / S e n. (Jirousová, V.: Co tu je, co tu není) Nebo jsou to Ubrouskové poslintané sny / narvané do polštářů. Jak si lze povšimnout, snovost rozhodně není undergroundu cizí. Snová atmosféra básní souzní s jeho podzemními a chiliastickými náladami. Sen, přesah a zrcadlení jsou pro meditativní a kultivovanou tvorbu Věry Jirousové především prostředkem reflexe dobové reality. Motivy ložního prádla spjaté s postelí ještě umocňují pocit intimního prožitku, rozporu či pochyb. Ležíme zaliti pruhovanými peřinami / pod duchnou je i maso šedé a zpocené / žíla tvé nohy se zakusuje do slamníku. (Čerepková, V.: Ztráta řeči) Umocňují pocit tělesnosti či s tělem splývají: ( ) udivené tváře / polštáře / tváře. (Čerepková, V.: Ryba k rybě mluví) Další ze zmiňovaných předmětů v pokoji, odrážejících ženinu existenci, jsou květiny. Květiny na rozdíl od stromů nemusí být vždy součástí krajiny. Stereotyp ztotožnění s květinami se drží prakticky všech českých básnířek od 60. do 90. let, a to v téměř stejné míře až na značný výkyv ke konci 80. let směřující až k obsesi (Svatava Antošová: Říkají mi poezie, 1987; Bronislava Volková: Vzduch bez podpatků, 1987 a Dům v ohni, 1989; Lenka Chytilová: Průsvitný Sisyfos, 1988). Celá enigmatičnost květiny tkví v tom, že v básnickém světě utvářeném českými autorkami druhé poloviny 20. století existuje velice pevné sepjetí květin a žen obecně. Poznat květinu tu rostlinu s jinými cévami (Čerepková, V.: Extra Dry Silence) znamená poznat ženu, obě se současně projektují jedna do druhé, snad že je k tomu vychovala tradice. Ženy píší o ženách, které berou za své vlastnosti květin a srůstají s krajinou, též píší o květinách, které na sebe berou vlastnosti žen, a podle toho se s nimi zachází. V neposlední řadě zrcadla: Nepatří mezi příliš časté motivy, nýbrž velice výrazné, dojde-li i k minimálnímu opakování. Záchvěvy zrcadel cítíme již v 70. letech, ovšem nevětšího významu nabývají v letech osmdesátých. Nejdominantnější je pak zrcadlo v poezii Sylvy Fischerové, Vladimíry Čerepkové, Věry Jirousové, Svatavy Antošové a částečně u Naděždy Plíškové. Nabízí se myšlenka, že opětovné vyzdvihnutí významu motivu zrcadla (na rozdíl od tváře, která je ahistorická a též apolitická) je specialitou především undergroundu. Písmo, řeč, pravda a mlčení Psaní je umožněno pouze písmem. Písmo implikuje slova, ovšem ne všechna slova musí být psaná. Výskyt motivů písma a psaní je tak oproti slovům a řeči značně omezen. To však nijak význam těchto motivů nesnižuje. Písmo umocňuje význam slova, psané slovo je mocnější, nabízí pocit trvání, nesmrtelnosti, věčnosti, Nekonečna. Písmo je to, co přetrvá, jak můžeme tušit z veršů Jiřiny Haukové s názvem Bílá na černé: ( ) bílé písmo na černých kamenech, / černé písmo na bílých kamenech, / andělé přimrazení, (Hauková, J.: Země nikoho) ornament kamene zde podporuje mohutnost písma, jelikož je poměřováno s časem. Téhož si můžeme všimnout v básni Věry Jirousové Co tu není: ( ) pozemské léto je třpytný hmyz co bodá / nebeské písmo jsou ptáci nad vodami, (Jirousová, V.: Co tu je, co tu není) kde ptáci, ty nebeské hodiny, ti nosiči času, jsou kladeni s písmem na stejnou významovou úroveň. Pomineme-li první záchvěv touhy po vyzdvižení významu písma, který způsobila sbírkou Antigony Alena Vrbová v roce 1969, přichází tato touha až na konci 70. let a na přelomu 80. a 90. let opět mizí. S čím ono nutkání souvisí? Především 18\n13 Kontemplum s přirozenou potřebou seberealizace skrze psaní, potřebou psát. Tato potřeba umělecky se vyjádřit je ovšem též potřebou narušit mlčení. Význam písma a psaní stoupá, uspokojuje-li obě zmíněné potřeby, zůstává-li psaní jediným možným způsobem vyjádření, a to všechno navíc jaksi navzdory, především je-li v sázce pravda. Mnohokrát se opakující motivy pravdy v rámci jedné publikace nejsou časté, ale přesto na sebe pravda upozorňuje. Cítíme jakousi vůli k pravdě a přece se nesetkáváme s odporem ke lži (s motivem lži se totiž nesetkáváme vůbec), jakoby lež byla po platonsku pouhým nedostatkem pravdy. Říkat pravdu znamená přiblížit se mravnímu ideálu. Jana Štroblová, jež se ve svých dvou sbírkách z 80. let, v Úplňku a Čarodění, zbavila dřívějších harmonizací a dekorativních stylizací, vyjadřuje právě potřebu těchto mravních ideálů a silný odpor k nesvobodě, pocity úzkosti, palčivosti světa. Specifický případ reflexe aktuálního dění na poli literární kultury samizdatu i oficiální produkce představovaly texty Ivy Kotrlé, ačkoliv ji nelze řadit k undergroundu. Své reflexivní postřehy plné moralistického přístupu psala pro časopisy Host a Obsah. Patřila k výrazným spirituálně laděným autorům v disentu, navázala na holanovskou tradici a barokní zdroje emociálně vypjaté spirituální poezie. Její skladba tak přerůstá ve výkřik odsuzující dobu. Říci pravdu nutně implikuje jistou míru svobody, kterou ovšem není snadné si vydobýt. Pravda je motivem i tématem uschovaným pod přikrývkou metafor, aby na sebe příliš neupozorňovala. Přesto je v literárně-kulturním prostoru normalizačního období přítomna, protože nemůže chybět. ( ) je tam klanění těla a duše a nebeská hudba / je tam pravda / a nakonec ukřižování. (Antošová, S.: Kalendář šestého smyslu) Otázkou je, jak dalece lze vyvozovat souvislosti se směřováním k pravdě (s jejím vydobytím a následným rozčarováním) z básně Jiné otvírání studánek Libuše Čačalové, která vyšla v Německu bezmála dva roky po Sametové revoluci: Tak trochu bývá básník / v světě ztracen / jak sametové odvrácení k pravdě. (Čačalová, L.: Milostný akord) Co bychom však mohli s jistou dávkou odvahy poznamenat, je následující: Česká ženská poezie reflektuje vtíravý pocit, že charakteristickým rysem normalizace nebylo přílišné množství lží, ale především nedostatek pravdy. Tento pocit je však podle Mirka Vodrážky pouhým maladaptivním vyrovnáním: ( ) pravda je spíše nemocná, in-validní, vyřazena ze života, protože nenáleží do oblasti jsoucího a vyslovitelného, ale spíše nejsoucího a nevyslovitelného. ( ) Mnozí lidé říkají, že těch jednačtyřicet let byly ztracené roky. A datují počátek dějin pravdy ode dne slavného vítězství. Toto laciné účtování s minulostí, s vlastní porážkou, není daleko od komunistického účtování s minulostí starých řádů. (Vodrážka, M.: DeCivilizace) Pravda také velmi úzce souvisí s motivy mlčení: Mlčím, jelikož nemohu říci pravdu. Pravda musí být opravdová, čistá, ( ) a je-li pravda jen trochu ústupnější / moudrosti bohatých a šťastných, nechci žít. (Prošková, H.: Zametačky sněhu) Z děl básnířek cítíme nutnost slova, touhu po řeči: ( ) věci osaměle mlčí a já čekám na jediný zvuk slova. (Hauková, J.: Motýl a smrt) A tato touha je hnána především nutností mlčet. Nejspíš nás nepřekvapí, že právě tuto touhu a zmiňované mlčení nalézáme především v exilových a samizdatových sbírkách. Následně též ve sbírkách z 80. let z pera některých zástupkyň generace osamělých běžců, která měla vždy snahu vyjadřovat se proti útlaku. To všechno ovšem začalo již v roce 1969, kdy se slova a mlčení dostaly do knihoven soukromých i veřejných prostřednictvím množství básnických sbírek, jejichž autorkami byly převážně debutantky na poli poezie (Alena Vrbová, Ludmila Kroužilová, Věra Provazníková aj.). Tato vlna předznamenává strach z umlčení, kterého se nakonec více či méně všechny autorky vyjma Aleny Vrbové dočkaly. Alena Vrbová nadále zůstala autorkou oficiózní poezie, 19\n14 (ročník první / číslo první a druhé) zatímco ostatní básnířky z dané řady emigrovaly nebo se přinejmenším na dlouhou dobu odmlčely. Mezi rokem 1969 a počátkem 80. let leží v rámci oficiózní poezie propast let sedmdesátých, kdy se tato tématika přesunula do exilu a samizdatu. Výstižně situaci popisuje Libuše Čačalová ve sbírce Popravy a vzkříšení: Někdy je zle / Že bojíme se dýchat / Aby nebylo hůř / A pláč nás rdousí odzadu. (Čačalová, L.: Popravy a Vzkříšení) Zástupkyní autorek vydávajících v 70. letech v samizdatu je klasička Jiřina Hauková, patřila k oné části české literární avantgardy, která nebyla ochotna uměleckou svobodu prodat za privilegované postavení společenské (a byla tedy svými přizpůsobivějšími kolegy umlčena). (Harák, I.: Nepopulární literatura) Její verše znějí až příliš výmluvně: ( ) když pravdu nesmím říct, raději pomlčím / zajatá slova padnou za mříže. (Hauková, J.: Spodní proudy) V exilu mělo mlčení též svou představitelku, a to Vladimíru Čerepkovou, která celou svou sbírku nazvala Ztráta řeči, nebo Libuši Čačalovou, která v básni Země nechtěného ticha píše: V tu chvíli všichni / odloží už slova / Tak vmlčuje se mlčení / milovaného nedomova. (Čačalová, L.: Milostný akord) Tyto ženy tvrdily, že musejí mlčet. Mluvily (psaly), přestože mlčely pro většinu českých čtenářů. Mluvily (psaly) nelegálně. Některé mlčely, a tedy mluvily, jelikož mlčení samo je určitým způsobem výpovědi. A některé způsoby mlčení obzvláště. Lze ovšem rozeznat ještě jedno užití slova, které už s mlčením nesouvisí, například: Pod vyschlými slovy / hlína se prolamuje. (Zábranská, Z.: Kytice z ještěrek) V tomto případě jde o vyjádření strachu z vyprazdňování významu slov. Jiřina Hauková, která byla slovy fascinována, tvrdí ve své sbírce Spodní proudy: Nechci slova sražená jako zákalec chleba, / nechci padavky, ale slova zralá, / nechci soušky, ale slova plodná. (Hauková, J.: Spodní proudy) Jde o strach z řeči, která postrádá smysl, protože je obalena slovy, jež dávno nic neznamenají: Řeč se vrací jako tekutý med / vhozený do balónu slova. (Čerepková, V.: Ztráta řeči) Literatura: ANTOŠOVÁ, S.: Kalendář šestého smyslu. Teplice : Clinamen ČAČALOVÁ, L.: Milostný akord. Mnichov : PmD, ČAČALOVÁ, L.: Popravy a Vzkříšení. Mnichov : PmD, ČEREPKOVÁ, V.: Extra Dry Silence. In: Č. V.: Básně. Praha : Torst, ČEREPKOVÁ, V.: Ryba k rybě mluví. Praha : Československý spisovatel, 1969.) ČEREPKOVÁ, V.: Ztráta řeči. In: Č. V.: Básně. Praha : Torst, HARÁK, I.: Nepopulární literatura. Ústí nad Labem : CKK sv. Vojtěcha, HAUKOVÁ, J.: Motýl a smrt. Praha : Československý spisovatel, HAUKOVÁ, J.: Spodní proudy. Brno : Blok, HAUKOVÁ, J.: Země nikoho. Praha : Práce, HODROVÁ, D.: Smysl pokoje. In: H.D. Poetika míst. Praha: H&H, s JANOUŠEK, P., et al.: Dějiny české literatury Sv vyd. Praha : Academia, s JIROUSOVÁ, V.: Co tu je, co tu není. Praha : Torst, OATES-INDRUCHOVÁ, L.: Genderově bezpříznakový diskurz? Tělo v teorii tělesné kultury. In.: Filosofický časopis, 2002, 6. s PROŠKOVÁ, H.: Zametačky sněhu. Praha : Aurora, VODRÁŽKA, M.: DeCivilizace: výbor esejů z let na téma undergroundu, chaosu, feminismu a transgenderu. 1. vyd. Červený Kostelec : Pavel Mervart, 2007 ZÁBRANSKÁ, Z.: Kytice z ještěrek. Brno : Blok,\n15 (ročník první / číslo první a druhé) Dlouho oblečený vstal Jana Orlová Autorslá explikace Báseň vzniká náhodným zakroužkováním několika slov na straně beletristické knihy se zavřenýma očima. Dlouho oblečený vstal už týden jako náměsíčník nešťastný ale bílý svítil na ulici sníh Manžel v knihovně není jinak by to nemohla udělat Zmizet, odejít, uklízet Není odvolání: tak těžké jsou vyšší příčky Večer na nábřeží čím špinavější, tím líp 48\n16 Textáž Je hezčí hruška nebo malina? Velká, plná Barevně dost všední možná trošku namodralá Flekatá skoro jako já dva dekalky Jana Orlová 49\n17 Textáž Mrtvej Jakub Marvan Obleč si kůži z mých nohou, obleč si ji přes ruce, depilační krém ti půjčím, jsi moje kra moje savice, nejkrásnější ze všech příšer, až přišiji ti koutky vzhůru, budeš se jen smát, moje panenko z lidských tkání, já bez make-upu Miluji tě Universum tvojí hlavy vyvolalo déšť Myšlenky poletují v bezvětří a pořád jen prší hřmí a prší a bezvěrci nevěří v nebe tvého mozku hořícího v hlavě bez peří 57\n18 (ročník první / číslo první a druhé) Ticho zamčené ústy nikdy nevyslovené slabosti v pokoji plném trofejí a hrdosti z hlav jeleních otisk dlaně na dětské tváři po smutečním projevu a svatozáři a lovu za zemřelé a mastné vlasy na dně čaje a otisky rtů na stěnách kde němí pozorovatelé tupě čumí jako projev mechanického bytí za zvuků kytar a symfonií v n a p r o s t é a p a t i i čekají až se obrátí tok času a vzejdou ze smrti a pojdou z narození 58\n19 Textáž a vím že jsem byl a vím že jsem a vím že vím že jsou prasata i vepři přitom jde pořád o stejné svině ukaž prsa a tahle noc se zapíše do vrásek času jako tvář v zrcadle chlupy v pupku a falešný zpěv deroucí se z noci z té chladné noci zpopelněných hvězd ve kterých budeme žít ty a já i oni ještě za tisíc let Smrt není, tak skoč a budeš věčný Credo quia absurdum a vesmír je rázem tečný 59\n20 (ročník první / číslo první a druhé) Mrtvej Byl tak jiný, často byste ho ani nepoznali, kdyby kolem vás prošel. Mám to štěstí, že jsem ho viděl u většiny z jeho smrtí. Než zemřel poprvé, to mu bylo kolem dvacíti, vůbec toho zkurvysyna neprosil o život, jako by mu to bylo jedno. Podruhé, kdybyste ho viděli umírat podruhé Rval se o život tvrdým, nečestným způsobem, ale marně. Jindy se mohl uprosit, nevím, jestli měl zrovna nějakou holku, ale tenkrát vážně škemral, olizoval chodník a plazil se. Jednou se zabil sám, a dokonce jsem ho i viděl obětovat se, to bylo na nějakých slavnostech. Každá z jeho smrtí byla něčím báječná. Kdo tohle může říci o těch svých? 60\nročník první / číslo první a druhé Partonyma Východočeský literární čtvrtletník\nročník první / číslo první a druhé Partonyma Východočeský literární čtvrtletník ------------------------------------Underground a experiment Editorial ---------------------------- Milí čtenáři, naše touha


Po návratu z Kanady další zápas! Devils hostí St. Louis – New Jersey Devils\nPeklo / Preview / Po návratu z Kanady další zápas! Devils hostí St. Louis\nMichal Belšán 09.12.2016\tPreview, Sezona 2016/2017, TOP\n334 Přečtení New Jersey sehrálo náročný duel na ledě Montrealu, čas na odpočinek ale moc nemá. Hned po návratu domů totiž Ďábly čeká další zápas, do Prudential Center zavítají Bluesmani ze St. Louis.\nTým trenéra Kena Hitchcocka poslední roky patří mezi to nejlepší, co NHL nabízí. Nejinak tomu je i v této sezoně. Blues prozatím posbírali 34 bodů ve 27 zápasech a jsou na druhém místě Centrální divize, v čele je Chicago. St. Louis je silné především doma, kde vyhrálo 12 z 16 zápasů. Na venkovním ledě však uspělo jen ve třech případech z 11.\nMomentálně jsou Blues na čtyřzápasovém tripu. Již stihli odehrát duel na ledě Islanders, kde ale padli 2:3. Po utkání s New Jersey se ještě přesunou do Minnesoty a Nashvillu, poté bude následovat druhý vzájemný zápas s Ďábly a na další měření sil dojde až v příští sezoně (pokud se tedy týmy nepotkají ve finále Stanleyova poháru).\nRoli brankářské jedničky plní Jake Allen. Šestadvacetiletý Kanaďan zatím zasáhl do 21 zápasů, ve kterých z 542 střel inkasoval 50 branek. Úspěšnost zákroků tak má 90,8%, sám by si zcela jistě představoval lepší. Co má ale říkat jeho kolega Carter Hutton. Ten chytal po příchodu z Nashvillu za Blues osmkrát a má úspěšnost zákroků pouze 88,8%. Ale pozor! Jake Allen proti Ďáblům ze tří zápasů vychytal dvě čistá konta.\nOfenzivní obránce tým kouče Hitchcocka rozhodně nepostrádá. Vždyť Kevin Shattenkirk je s 19 body (6+13) druhým nejproduktivnějším hráčem týmu. Kapitán Alex Pietrangelo jich nasbíral 14 (5+9), stejný počet má i Colton Parayko (0+14). Ten stále čeká na první branku v sezoně, ačkoliv má na kontě již 70 střel. Před posledním utkáním byl navíc do kádru z farmy povolaný Brad Hunt, jenž s 29 body (9+20) vede bodování celé AHL!\nNejvětší hvězdou týmu je Vladimir Tarasenko. Ruský útočník letos do černého zamířil přesně již třináctkrát, k tomu přidal také 15 asistencí. Vede tedy bodování klubu. Skvěle se daří Jadenu Schwartzovi, ten má z 23 odehraných zápasů bilanci 10+7. Trápí se například Jori Lehterä (3+4) a Patrik Berglund (1+6). Bohužel ani český útočník Dmitrij Jaškin příliš neboduje, zatím dal jen jednu branku a přidal pět asistencí.\nSt. Louis a New Jersey se často nepotkává. Vždyť v této sezoně se utkají pouze dvakrát, a to dokonce v jednom týdnu. Zatím došlo ve vzájemné historii těchto ceků na 104 zápasů. Ve 14 případech se zrodila remíza, 37krát vyhráli Devils a v 53 utkáních se radovali Blues. Není tedy divu, že St. Louis má lepší i vzájemné skóre – 353:317.\nNa poslední vzájemné utkání došlo 13. ledna 2016 ve Scottrade Center. Domácí Blues zvládli zápas bez problémů a porazili Devils 5:2. Skóre otevřel Patrik Berglund, za Devils otočili stav Bobby Farnham s Leem Stempniakem. Pak už ale skórovali jen domácí hokejisté – jmenovitě Scottie Upshall, Patrik Berglund, Ty Rattie a tehdejší kapitán David Backes.\nDo branky Ďáblů dnes nastoupí Keith Kinkaid, Cory Schneider dostane možnost si odpočinout na střídačce. Pro Kinkaida to bude sedmý start v sezoně, zatím má úspěšnost zákroků 92,8%. Celkově si zachytá padesáté utkání v NHL.\nMichaela Cammalleriho pak čeká zápas s pořadovým číslem 800. Na kontě má souběžně 599 bodů. Čtyřsté klání v soutěži odehraje Taylor Hall.\nDevils: Kinkaid (Schneider) – Greene, Severson, Auvitu, Lovejoy, Moore, Quincey – Hall, Henrique, Parenteau – Cammalleri, Zajac, Palmieri – Bennett, Kalinin, Smith-Pelly – Wood, Fiddler, Lappin.\nBlues: Allen (Hutton) – Bouwmeester, Pietrangelo, Gunnarsson, Shattenkirk, Edmundson, Parayko – Schwartz, Steen, Tarasenko – Fabbri, Stastny, Perron – Jakupov, Berglund, Jaškin – Upshall, Brodziak, Reaves.\nStřelec první branky Devils: 2016-12-09


Křehké, ale nikoli dostatečné oživení - Euro.cz\nKřehké, ale nikoli dostatečné oživení\n26. února 2010, 01:00 - Oldřich Körner, analytik Svazu průmyslu a dopravy ČR\n26. února 2010, 01:00\nEvropská ekonomika vzroste v letošním roce o 1,2 procenta oproti propadu 4,1 procenta v roce 2009. Tento růst je však nedostatečný pro to, aby byly letos překonány dopady globální recese a rizika, jakými jsou zhoršující se stav veřejných financí zemí EU či stoupající míra nezaměstnanosti.\nVe svém právě zveřejněném jarním Ekonomickém výhledu na rok 2010 to uvádí Konfederace evropského podnikání (BusinessEurope), sdružující 40 národních zaměstnavatelských svazů z 34 evropských zemí včetně Svazu průmyslu a dopravy ČR.\nPo podzimním skončení recese BusinessEurope prognózuje pro rok 2010 růst reálného hrubého domácího produktu v Evropské unii na úrovni 1,2 procenta. Výhled vychází z toho, že se začíná projevovat oživení světového obchodu kombinované s intervenčními opatřeními na úrovni evropských vlád a centrálních bank, což umožnilo zlepšení důvěry a ekonomických podmínek počínaje koncem léta 2009. Nicméně oživení je momentálně křehké a dosažení udržitelného oživení je během na dlouhou trať. Poslední údaje o vývoji hrubého domácího produktu v České republice, ale i v EU jsou dokladem nejistoty ohledně budoucího růstu v Evropě, a ty nejsou povzbudivé. Tahounem je v současnosti jen export, který má vzrůst o 4,1 procenta, zatímco ostatní komponenty ekonomiky vykazují minimální růst blízko nuly a investice naznačují další pokles.\nExistují případy velkých členských států, které očekávají další stagnaci, mezi něž patří Německo, nebo snížení ekonomické aktivity v roce 2010, jako je například ekonomicky významné Španělsko. Ve srovnání s ostatními velkými ekonomikami USA a Číny bude EU v roce 2010 v růstu výrazně zaostávat.\nBusinessEurope poukazuje v této souvislosti na nutnost zdvojnásobení tempa růstu ekonomiky do roku 2014 a nezbytnost politické vůle k potřebným reformám, které by urychlení ekonomického růstu umožnily.\nEvropa i v letošním roce musí řešit hlavní přetrvávající problémy a rizika. Mezi ně patří nadále nedobrá situace ohledně veřejných financí zemí Evropské unie. Rychle se zhoršuje stav veřejných financí zemí EU. Dluh zemí sedmadvacítky dosáhne 80 procent hrubého domácího produktu. Některé členské státy se přitom potýkají s odvrácením státního bankrotu a další se mu přibližují. Řecko, ale i Španělsko nejsou z hlediska financování svého dluhu zdaleka z nejhoršího venku. Další státní intervence jsou tak značně omezeny.\nJak potvrzuje ekonomický výhled BusinessEurope, přístup evropských firem k financím a jejich finanční situace se výrazně nelepší. Nezaměstnanost ve většině zemí dále roste. A s rizikem selhání křehkého oživení se zvedá nebezpečí rostoucího protekcionismu.


TIGI Bed Head Manipulator Matte Matující vosk 57 ml | Elixi.cz\nHlavní strana>KOSMETIKA>Vlasová kosmetika>Stylingové přípravky>TIGI Bed Head Manipulator Matte Matující vosk 57 ml\nZpevňující vlasový vosk pomůže vytvořit originální účes, důkladně ho zafixuje v nejrůznějších i velmi náročných tvarech a dodá vlasům matný vzhled.\n5 Kč 3 %\nVlasový vosk pro matný vzhled Manipulator Matte rychle a dokonale zpevní účes, který vytvoříte. Účes zpevněný voskem vydrží i ten nejnáročnější večírek nebo divoký rockový tanec. Extra silný vosk účes jedinečným způsobem zpevní a ochrání ho i před vysokou vlhkostí. Včelí vosk obalí každé vlákno samostatně a dodá vlasům perfektní texturu s maximálním držením. Bohaté složení přípravku obsahuje stylingový polymer, který o vlasy pečuje a dodává jim tvar. Lanolin chrání vlasy před vnějšími škodlivými vlivy, jako jsou například rozmary počasí a celkově posiluje obranyschopnost vlasů. Zanechá vlasy matné, dokonale upravené a jedinečným způsobem ošetřené.\nNasaďte vysokou laťku a vytvořte si na večírek se svými přáteli účes pomocí vlasového vosku!\nZpevňující vosk dodává vlasům požadovaný tvar a matný vzhled, tvaruje vlasy rychle a spolehlivě do nejrůznějších i extrémně náročných účesů.\nVlasový vosk jemně vetřete do vlhkých nebo suchých vlasů pomocí prstů a dokončete účes vytvarováním do požadovaného tvaru, vyfoukáním nebo nechte vlasy volně uschnout.


18. 12. 2017 8\nKonektivita: příslib světlých zítřků\nNa první pohled se zdá být Moto X4 v oblasti konektivity jako jiní konkurenti. Nechybí kompletní LTE, Wi-Fi ac či přesná, ale trochu pomalejší A-GPS, které může vypomáhat i GLONASS. Pár lidí potěší rovněž přítomnost FM rádia, jež dostalo opravdu povedenou aplikaci.\nNezapomnělo se ani na NFC, ale co se Bluetooth týče, zvolil výrobce zajímavou cestu. V současnosti totiž disponuje telefon verzí 4.2, avšak přislíbena je již aktualizace systému na Android 8.0 Oreo, která má „odemknout“ Bluetooth verze 5.0. Majitelé tohoto telefonu se tedy v budoucnu dočkají s novým systémem také velmi příjemného bonusu.\nv budoucnu i Bluetooth 5.0\nFotoaparát: kvantita nad kvalitou\nJednou z mála oblastí, kde mě Moto X4 trápila, se bohužel stal duální fotoaparát, jehož hlavní senzor má 12 Mpx a světelnost f/2.0 a ten druhý, širokoúhlý se 120 stupni záběru, nabídne jen 8 Mpx a světelnost f/2.2. Ti informovanější z vás si mohli všimnout, že jde o velice podobnou soustavou, jakou disponuje dražší a větší ASUS ZenFone 4, ale ten fotí lépe.\nSnímky za dobrého světla – nejprve klasický snímek a poté širokoúhlý\nSnímky umí být za dobrého světla pěkné a ostré díky nové a rychlé technologii ostření Autofocus Pixel. Jsou ovšem často tmavší, než by bylo vhodno, a horší počasí s kvalitou vždy výrazně zamává. To platí dvojnásob pro širokoúhlý fotoaparát, který má navíc velmi výrazný efekt rybího oka, se kterým musíte u fotek vždy počítat. Širokoúhlý fotoaparát má navíc jako „bonus“ velké problémy s ostrostí fotek. Občas vám dá rozmazaný snímek i za dobrého osvětlení a v horších podmínkách se často nevyplatí jej vůbec používat.\nFotky z interiérů/v noci a selfie\nAlespoň že tu je účinná elektronická stabilizace videa, avšak ta funguje bohužel jen ve Full HD při 30 FPS. Při 60 FPS či ve 4K už se musíte obejít bez ní. Pochvalu zaslouží až přehledná fotoaplikace, která nabízí pár zajímavých režimů jako manuální režim, panorama, režim krásy a dokonce i režim, ve kterém stačí klepnout na obrazovce na barvu, kterou chcete zachovat, a zbytek fotky se převrátí do černobílého podání. Výsledky jsou všelijaké, ale občas se poštěstí zajímavé snímky. Jako poslední je tu i portrétní režim, který softwarově rozmaže pozadí, ale o něm škoda mluvit, jelikož není moc kvalitní.\nZaujmout vás ale může přední kamerka, která má hned 16 Mpx a umí se postarat o pěkná selfies. Nechybí jí ani vlastní LED přisvícení, avšak škoda že s tak velkým rozlišením s ní nelze natáčet 4K videa. Spokojit se musíte prostě jen s Full HD.\nširokoúhlý objektiv nabízí více možností fotografování\npřední 16Mpx kamerka s vlastním přisvícením\nhorší světlo kvalitou výrazně zamává\nje velmi těžké udělat kvalitní fotku se sekundárním foťákem\nstabilizace videa jen u Full HD při 30 FPS\nSoftware: čistá práce\nJak už jsem psal v kapitole o hardwaru, systém zde běží naprosto plynule. S žádnými výraznými záseky či zpomalením jsem se ani jednou nesetkal a vše šlapalo, jak mělo. Prakticky čisté prostředí tu přitom běží pod taktovkou Androidu 7.1.1 Nougat, do kterého přidala Motorola jen pár smysluplných funkcí prostřednictvím aplikace Moto. V té nejdete mnoho různých gest, ať už jde o mávnutí rukou nad displejem pro rozsvícení ambientní funkce, zakroucení telefonem pro otevření fotoaplikace, zaklepání pro rozsvícení svítilny, otočení telefonu displejem dolů pro ztlumení vyzvánění a tak dále.\nZkrátka klasika, na kterou jsme u Motoroly už zvyklí. Jedinou novou funkcí je tu Moto Key, pomocí které se můžete přihlašovat do vašich účtů na různých webových stránkách přiložením vašeho otisku prstu. Jde o vcelku praktickou věc, která funguje spolehlivě a rychle, byť její nastavení nějaký čas zabere.\nTo ale není vše – ještě mnohem déle zabere nastavení druhé časti této funkce, pomocí které můžete přiložením prstu ke čtečce telefonu stejným způsobem odemykat i svůj počítač s Windows. Stačí jen následovat pokyny aplikace, stáhnout do počítače příslušný program, vše nastavit a můžete odemykat počítač telefonem. Funguje to až překvapivě rychle, počítač se odemkne za nějaké 4 sekundy po rozpoznání otisku prstu, ale 100procentně spolehlivá tato funkce zrovna není. Občas se odemknutí holt nepovedlo a musel jsem zadávat záložní heslo. Navíc musíte mít pro fungování této funkce zapnuté Bluetooth, a to samozřejmě nejen v telefonu, ale především také v počítači.\nO drtivou většinu aplikací se stará Google, přičemž Motorola tu má jen vlastní fotoaplikaci, zmiňovanou Moto aplikaci a FM rádio. Velmi zajímavá je ovšem přítomnost aplikací od Microsoftu. V základu vám totiž přijde Moto X4 s předinstalovaným Outlookem, jenž se stará o vaše e-maily, a dokonce i se sociální aplikací LinkedIn. To není úplně standardní a vypadá to, jako by Motorola stavěla svůj skleněný výtvor jako pracovní stroj, což je zajímavé.\njen užitečné funkce navíc\nzajímavá novinka Moto Key\nOutlook a především LinkedIn jsou zde navíc


Stran: 1 ... 27 28  30 31 ... 127\nAutor Téma: Slovenské DVB-T (Přečteno 881783 krát)\n« Odpověď #420 kdy: 31. 08. 2011, 12:19:26 »\nDnes poobede bude spustené test. vysielanie DVBT-T2 z Kamzíka.Viac info na http://www.zive.sk/dvb-t2-dnes-pride-do-okolia-bratislavy-zatial-nekodovane/sc-3-a-295786/default.aspx\n« Odpověď #421 kdy: 31. 08. 2011, 16:34:38 »\ntak 57 možná půjde když bude ta výluka, ale počítám jen do té doby než znovu pustí 56.Ta 57 opravdu pokrývá na Slovensku všechny části Slovenska, které z Javoriny chytali stv v analogu?\n« Odpověď #422 kdy: 31. 08. 2011, 17:32:32 »\nA proč by signál K57 měl pokrývat na Slovensku právě ty části území, na kterých se z VJ chytal analog? Síť analogových vysílačů je (BYLA) přece zásadně odlišná od té digitální. Sotva lze mezi ně vložit =.\nA přikládám odkaz na docela zajímavý článek - úvahu. Towercom se jistě může tak trochu červenat... http://www.digitalnitelevize.cz/zpravy/obecne/2011-8-31-dnes-konci-analogove-vysielanie-stv.html\n« Odpověď #423 kdy: 31. 08. 2011, 18:28:46 »\nDVBT Slovensko, máte se velmi dobře, že vůbec zachytííte slovenské DVB-T, u nás na Moravě ( především myslím Slezsko) není možno přijímat slovenské programy (bohužel nepříznivé terenní podmínky, vysoké kmitočty, slabý výkon), což mě trochu mrzí ( 90% lidí by zrušilo UPC, kdyby šlo chytát " Slováky"\n« Odpověď #424 kdy: 31. 08. 2011, 18:40:24 »\nTo je poněkud mimo, protože slováky chytneš na satelitu. A mít UPC kvůli nim, to je taky dost ujetý, protože výhodou UPC jsou hlavně placený programy, který jinde buď nenajdeš vůbec nebo za vyšší cenu, než to nabízí právě UPC. Další velkou výhodou kabelovky je pak připojení více TV souběžně s nezávislým sledováním programů a za jeden měsíční paušál, což nikdo jiný nenabízí.\n« Odpověď #425 kdy: 31. 08. 2011, 19:12:25 »\nUjeté je to trochu u toho, koho se to netýká. Je tady ( na Karvinsku) možnost "chytat" asi\n20 televizních programů (něco bohužel MPEG-4 - polské programy). Hodně lidí ( nepíši většina ) je spokojena s touto nabídkou. Pokud by byla možnost "chytat Slováky" terestrální cestou(DVB-T), tak kabelovku okamžitě ruší.\n« Odpověď #426 kdy: 31. 08. 2011, 19:29:27 »\nA proč terestriální cestou? To jste tam na Karvinsku zamrzli někdy před 20 rokama, kdy byl satelit výsadou bohatých?\n« Odpověď #427 kdy: 31. 08. 2011, 19:50:22 »\nBohužel, neznáte situaci v našem prostředí. Samozřejmě, že satelit je jednou (hlavní) možností příjmu TV. Karviná je panelákové město, a není možno, a ani představitelé města nechtějí hyzdí prostředí parabolama ( je to opravdu strašné). Mnoho domů (nyní v osobním vlastnictví) si pořizují satelitní příjmy pro celý dům. Ale bohužel, pro některé domy těch cca 150.000,- za pořízení tohoto příjmu je moc (revitalizace, zateplení, výměna oken atd.). A i když je tento přístup k satelitnímu příjmu umožněn, tak cca podle vlastních zkušeností nechtějí cirka 60 až 75 procent o toto nemají zájem.Hlavně starší lidé atd.\n« Odpověď #428 kdy: 31. 08. 2011, 19:58:32 »\ntěch cca je pouze za příjem televizních programů. Nejedná se o zateplení, okna atd.\n« Odpověď #429 kdy: 31. 08. 2011, 20:04:40 »\nPodle toho článků to znamená, že i slováci přišli o stv. No a jak teda mají slováci, co příjímali analog stv z Javoriny, mají přijímat Stv na dvb-t když 57 je pokrýt nemusí a nápravy se asi nedočkáme?\n« Odpověď #430 kdy: 31. 08. 2011, 20:11:30 »\n« Odpověď #431 kdy: 31. 08. 2011, 20:44:31 »\nPdf - vyska anteny k56 130m - to bude preklep, ne? Towercom a Teleoff uvadi 80m.\n« Odpověď #432 kdy: 31. 08. 2011, 20:55:04 »\nCitace: ivovi 31. 08. 2011, 20:44:31\n130m je hodnota reálná (tu se bohužel nikde nedočtete), 80m je koordinační hodnota převzatá z koordinace Stockholm 61 a přísluší staré věži, která je již zbourána. Nová věž má 134,5m, původní H systém měl délku zhruba 20m, současný je podobně dlouhý, ale rozdělen na dvě poloviny, horní tedy má střed přibližně ve 130m.\nProč se těch 80m stále opisuje nevím, bude to asi podobný bug, jako 290m na Makovici u Košic (tam měl původně stát stožár co je na Dubníku), nebo jako lokalizace vysílače Královský Chlmec na kotu Velký kopec (kde není, je na Malém vrchu, ale koordinace je jinam). Towercom má své údaje pro web přebrány z povolení TÚ SR a úřad to nijak dál neřeší... vysílat se vysílá :-)\n« Odpověď #433 kdy: 31. 08. 2011, 22:09:48 »\nCo se tyce prijmu, tak na chate u Stareho Mesta pod Sneznikem chytam oba kanaly na malou 8-mi prvkovou LP antenu(udavany zisk 6,5dB). Vzdusnou carou je to 156km. Sila signalu je u K57 o neco slabsi, temer ale srovnatelna s K56\n« Odpověď #434 kdy: 31. 08. 2011, 22:24:59 »\nStanislav Bobek: Nic ve zlém ale mě spíš u těch lidí připadá ujeté to že o doplnění STA o sat. příjem nechtějí tito lidé z důvodů finanční stránky ani slyšet a přitom na straně druhé vesele rozhazují každý měsíc stovky korun kabelovým spolkům naprosto zbytečně. Trochu protiklad že.


Samsung Transform Ultra :: Katalog Mobilů\nKatalog Mobilů › Články › Samsung Transform Ultra\nPřeposlat Samsung Transform Ultra\nAhoj, posílám zajímavý článek: Samsung Transform Ultra.\nSamsung Transform Ultra je velmi kvalitní smartphone, nabízející skvělou výkluznou QWERTY klávesnici a celkově dobrou výkonnost. Jeho slabinou je však nižší rozlišení displeje a spíše průměrná hlasová kvalita hovoru. Celkově však lze tento androidový komunikátor vřele doporučit, a to i přes zmíněné drobné nedostatky. Pojďme si Samsung Transform Ultra nyní blíže představit.\nTělo tohoto přístroje měří 114 x 61 x 15 milimetrů a dosahuje hmotnosti 139 gramů. Je tedy mnohem větší a mohutnější než jeho příbuzný Samsung Galaxy Prevail. Na poměry telefonu s klávesnicí to však není zase tak moc. Zadní strana vykazuje texturovaný povrch, vyvedený v tmavě šedém plastu. Leskle stříbrný pás obíhá okraje přístroje a odděluje přední a zadní stranu. Přední strana je vyvedena v tmavě šedém odstínu a obklopuje skleněný dotykový LCD displej o úhlopříčce 3,5 palce (8,9 cm). Jeho rozlišení činí 480 x 320 pixelů, což působí u dnešních smartphonů již poněkud zastarale a nedostatečně. Jak je obvyklé, pod displejem se nachází čtyři fyzické ovladače.\nVelkým pozitivem Transformu je jeho skvělá, čtyřřadá výkluzná QWERTY klávesnice. Klávesy jsou sice trochu ploché a mezerník je umístěn napravo od středu, když si však na psaní zvyknete, bude vám připadat velmi pohodlné. Transform Ultra pracuje na síti EV-DO Rev. A (800/1900 MHz) a nabízí také 802.11a/b/g/n Wi-Fi. Příjem signálu je průměrný, hlasová kvalita hovoru však spíše pokulhává. Celkově lze konstatovat, že komunikátor je z hlediska kvality volání přinejlepším průměrný. Výdrž baterie je obstojná, dle testů činí asi 5 a půl hodiny doby nepřetržitého hovoru.\nOperačním systémem Transformu Ultra je klasický Android 2.3.5 (Gingerbread). Procesor Qualcomm Snapdragon S2 MSM8655 o frekvenci 1 GHz je vcelku rychlý a pracuje spolehlivě. Veškeré operace stíhá bez problémů, snad jen s výjimkou graficky náročnějších her. Prohlížení webu je komfortní a zcela bezproblémové. K dispozici jsou také všechny standardní aplikace a doplňky, nechybí ani přístup na službu Android Market se stovkami tisíc stažitelných aplikací.\nPod krytem baterie najdeme slot pro paměťovou kartu microSD (karta o kapacitě 2 GB je již předem vložena). Volná vnitřní paměť činí asi 942 MB. Standardní 3,5 mm vstup pro sluchátka umožňuje využít Ultra jako kvalitní přehrávač s téměř jakýmkoliv typem sluchátek. Androidový přehrávač podporuje soubory ve formátu AAC, MP3, OGG, WAV a WMA, nikoliv ale FLAC. Také přehrávání video souborů je kvalitní. Bez problémů jsou přehrávány například formáty H.264, MPEG-4 a XviD, a to až do rozlišení 800 x 480 pixelů. Podporován však není formát DivX.\nFotoaparát o rozlišení 3 megapixelů je vybaven LED bleskem a má poměrně rychlou závěrkovou prodlevu. Přestože nejde o vyloženě skvělý fotoaparát, je rozhodně krokem vpřed, alespoň co se srovnání s Prevailem týče. Opticky kvalitnější jsou snímky pořízené ve venkovním prostředí, neboť jsou méně rozostřené a nejasné. Video je natáčeno až do VGA rozlišení 640 x 480 pixelů a při snímkovací rychlosti 29 rámečků za vteřinu jsou záběry také velmi hezké a plynulé. Samsung Transform Ultra je vcelku zajímavý a technologicky kvalitní smartphone, který má však i své nepřehlédnutelné nedostatky. V záplavě skvělých přístrojů v současnosti rozhodně není mezi prvními, které by šlo uživatelům přímo doporučit.\nVelikost: 114 x 61 x 15 milimetrů\nProcesor: Qualcomm Snapdragon S2 MSM8655 o frekvenci 1 GHz\nVolná vnitřní paměť: 942 MB\nVýdrž baterie: 5 hodin a 30 minut (nepřetržitý hovor)\nDiskuse ke článku Samsung Transform Ultra


Rozpoutané peklo, úterý, 19. 3. 2019, 14:40 - Nova Cinema - tvprogram.iDNES.cz\n19. 3. 2019, 14:40\nFilm USA (1997)\nRežie: R. Donaldson\nHrají: P. Brosnan, L. Hamiltonová, Ch. Hallahan, J. R. Smithová, J. Foley\nKatastrofický film USA (1997). Do idylického městečka Dante’s Peak na úpatí již dlouhou dobu nečinné sopky přijíždí zkušený vulkanolog a zjistí, že se sopkou něco není v pořádku. Marně se snaží přesvědčit svého šéfa o evakuaci celého města. (97 min)\nVulkanolog Harry v minulosti zažil výbuch sopky, při kterém zahynula jeho partnerka. Po 15 letech přijíždí na kontrolu do Dante’s Peak, v jehož bezprostřední blízkosti se nachází sopka, která jeví nepatrné, přesto ale znepokojující známky aktivity. Z městečka se mezitím stalo poklidné prosperující místo, těžící z turistického ruchu. Harry provede několik měření a zjistí, že ze země začíná unikat nezvyklé množství kysličníku uhličitého, který způsobí udušení dvou lidí při koupání v termálních pramenech. Je přesvědčen, že je potřeba lidi připravit na případnou evakuaci. Když to sdělí představitelům města, narazí na velký odpor, protože se tím nabourávají všechny jejich ekonomické i politické plány. Jediný, kdo mu uvěří a bere věc vážně, je starostka Rachel. Nebezpečí se brzy ukáže jako mnohem větší, než si i Harry původně myslel?


Kraj řeší vyloučené lokality - Karlovarský deník\nKarlovy Vary - Zástupci kraje se chtějí v nejbližších dnech sejít i se starosty problematických měst\nVedení kraje se v současné době intenzivně zabývá vyloučenými lokalitami v celém Karlovarském kraji. Podle průzkumu je v současné době v kraji celkem 26 vyloučených lokalit. Zástupci kraje se snaží řešit problémy hlavně romských obyvatel, aby v regionu nedošlo k podobným nepokojům, jako na Šluknovsku.\n„Největší sociálně vyloučené lokality jsou v Chebu, Jáchymově, na Tepelsku a Toužimsku, ale také v Sokolově. V každé této lokalitě působí jeden koordinátor, který nás pravidelně informuje. Snažíme se zjišťovat, co lidé v těchto lokalitách potřebují a s čím jim můžeme pomoci. Určitě nechceme, aby to zde dopadlo jako ve Varnsdorfu,” konstatoval Miloslav Čermák, náměstek hejtmana pro oblast sociálních věcí. Vedení kraje se také snaží řešit to, aby jediným zdrojem lidí ve vyloučených lokalitách nebyly pouze sociální dávky.\n„Snažíme se pro ně hledat důstojnou práci, za kterou dostanou i nějakou odměnu. Chceme je tedy zapojit do pracovního procesu. V úvahu připadá například uklízení cyklostezek, krajiny či možná i likvidování invazivních rostlin, což je běžné i v zahraničí,” dodal náměstek Miloslav Čermák.\nTuto problematiku bude 7.října řešit i bezpečnostní rada Karlovarského kraje. „Určitě budeme na toto téma jednat. Náměstek Čermák se také setká se starosty problematických měst. V současné době zatím není v našem kraji výbušná situace,” uvedl hejtman kraje Josef Novotný.\nNa Toužimsku a Tepelsku působí i občanské sdružení Český západ, které připravuje pro místní občany řadu zajímavých akcí. Nedávno se například v Dobré Vodě konala veřejná brigáda, jíž se zúčastnilo 85 dobrovolníků, kteří několik hodin zkrášlovali svoji obec.


BOTTEGA MARCHIGIANA online - eshop, katalog a kolekce, outlet\nNaše stránka BOTTEGA MARCHIGIANA online vám nabízí užitečné informace o této značce, které jste dosud možná nevěděli najít. Dozvíte se o prodejnách značky BOTTEGA MARCHIGIANA, jejich otevírací době, najdete zde dokonce i mapy s nejbližšími prodejnami. Rovněž zde naleznete odkazy na ověřené BOTTEGA MARCHIGIANA eshopy, ale i aktuální katalog či leták. Pokud máte problém s nakoupeným zbožím značky BOTTEGA MARCHIGIANA, poradíme vám, jak postupovat při reklamaci nebo vrácení zboží. Najdete zde ale i další informace. Čtěte dál.\nBOTTEGA MARCHIGIANA Česká republika\nZnačka BOTTEGA MARCHIGIANA působí samozřejmě i v České republice. BOTTEGA MARCHIGIANA ČR má síť prodejen, které můžete najít ve více českých městech, možná i v tom vašem. Kompletní seznam prodejen, otevírací hodiny a mapy naleznete níže na této stránce.\nBOTTEGA MARCHIGIANA eshop\nPokud jste moderním člověkem a nakupování přes internet vám nedělá žádné problémy, nebo se vám jen nechce běhat po obchodech, určitě oceníte možnost nakoupit produkty značky BOTTEGA MARCHIGIANA v internetovém obchodě. Mnoho lidí hledá BOTTEGA MARCHIGIANA eshop pouze kvůli tomu, aby si prohlédli sortiment a zjistili ceny jednotlivých produktů, ale samotný nákup udělají raději až v kamenné prodejně, aby si mohli zboží chytit do ruky a vyzkoušet.\nDruhá skupina lidí to dělá naopak – nejdříve navštíví prodejnu BOTTEGA MARCHIGIANA, zboží si vyzkouší, ale nenakoupí hned na místě, ale z pohodlí domova si vyhledá eshopy BOTTEGA MARCHIGIANA a nakoupí v tom nejlevnějším. Ať už patříte k jedné nebo druhé skupině zákazníků, máme pro vás tipy na BOTTEGA MARCHIGIANA online obchody. Stačí, když do vyhledávacího pole níže napíšete “BOTTEGA MARCHIGIANA eshop” nebo “BOTTEGA MARCHIGIANA online obchod” a kliknete na “Vyhledat eshopy“. Následně se vám zobrazí výsledky vyhledávání online obchodů BOTTEGA MARCHIGIANA. Obecně platí, že nejkvalitnější výsledky jsou úplně první, proto doporučujeme zkusit navštívit právě ty. Můžete si být jisti, že najdete vhodný BOTTEGA MARCHIGIANA eshop s výbornými cenami produktů.\nPokud již máte zkušenosti s nakupováním značky BOTTEGA MARCHIGIANA na internetu a znáte kvalitní internetový obchod s produkty této značky, můžete nám o něm napsat, velmi rádi ho zveřejníme na našem webu a pomůžeme dalším návštěvníkům při hledání online obchodů BOTTEGA MARCHIGIANA.\nProdejny BOTTEGA MARCHIGIANA\nJak jsme již zmínili, BOTTEGA MARCHIGIANA má v České republice síť svých prodejen, kde můžete nakupovat kvalitní značkové zboží. Pokud tedy nechcete využít nabídku žádného BOTTEGA MARCHIGIANA eshopu, níže uvádíme mapu s prodejnami BOTTEGA MARCHIGIANA v blízkosti vaší lokality.\nKatalog BOTTEGA MARCHIGIANA\nKatalogy BOTTEGA MARCHIGIANA jsou významným zdrojem informací o produktech této značky. Nabízejí přehled produktů, aktuální ceny, slevy či speciální nabídky. Tím ale, že je už dnes téměř vše na internetu, katalogů začíná ubývat. Ani katalogů BOTTEGA MARCHIGIANA již nenajdete tolik jako v minulosti. Přece jen je mnohem jednodušší vyhledat si BOTTEGA MARCHIGIANA eshopy a přímo v pohodlí domova si porovnat nabídky a ceny různých prodejců. Internetové obchody navíc často nabízejí slevy, někdy i časově omezené, takže možnost okamžitého nákupu z domu může být velkou výhodou i co se týče cen. V BOTTEGA MARCHIGIANA eshopech jednoduše ušetříte! Proto doporučujeme vyhledat si eshopy přes vyhledávání umístěno výše. Určitě nebudete zklamáni.\nPokud byste přece jen chtěli najít i nějaký starší, nebo aktuální katalog BOTTEGA MARCHIGIANA, můžete tak učinit znovu přes vyhledávání, tentokrát uvádíme formulář pro vyhledávání katalogů. Do vyhledávacího pole napište například “katalog BOTTEGA MARCHIGIANA 2015” a klikněte na tlačítko “Vyhledat katalog“. Opět se vám zobrazí výsledky vyhledávání, ze kterých si už jen stačí vybrat to, co vás zaujme.\nBOTTEGA MARCHIGIANA Praha\nZastoupení má BOTTEGA MARCHIGIANA i v našem hlavním městě – Praze. V tomto městě najdete určitě nejvíce prodejců a prodejen této značky. Chcete-li najít všechny prodejny, nebo cokoliv, co se týká BOTTEGA MARCHIGIANA Praha, doporučujeme vám tuto stránku – BOTTEGA MARCHIGIANA Praha.\nBOTTEGA MARCHIGIANA Brno\nSnažíte se najít značku BOTTEGA MARCHIGIANA v Brně? Nemůžeme vám na sto procent potvrdit, že prodejnu BOTTEGA MARCHIGIANA najdete také v tomto městě. Přece jen je tu obchodů a prodejen celkově méně. Pokud si nejste jisti ohledně prodejen BOTTEGA MARCHIGIANA v Brně, nebo byste se o této značce chtěli v souvislosti s působením v Brně dozvědět více, navštivte BOTTEGA MARCHIGIANA Brno.\nOtevírací doba BOTTEGA MARCHIGIANA\nV případě, že chcete navštívit prodejnu BOTTEGA MARCHIGIANA a nejste si jisti, od a do kdy je otevřena, stačí navštívit webovou stránku nákupního centra, ve kterém je obchod umístěn, a otevírací dobu najdete velmi jednoduše tam. Pokud se vaše prodejna BOTTEGA MARCHIGIANA nenachází v žádném z nákupních center nebo obchodních domů, zkuste si ji vyhledat zadáním názvu značky a adresy prodejny. Většina prodejců má dnes už vlastní webové stránky, takže chtěnou informaci určitě bez problémů najdete. A pokud už budete na internetové stránce, je dost možné, že bude obsahovat také eshop, takže si budete moci zakoupit produkty BOTTEGA MARCHIGIANA přímo přes váš počítač nebo mobil. Ušetříte čas hledáním otevírací doby BOTTEGA MARCHIGIANA i potulováním se po obchodech. Rychlé a efektivní. A často i mnohem levnější než v kamenných prodejnách.\nVětšina prodejen má otevírací dobu v době od 9:00 do 17:00 až 18:00 a je otevřena od pondělí do pátku. Výjimkou jsou prodejny BOTTEGA MARCHIGIANA ve velkých nákupních centrech, kde je otevírací doba delší než v klasických menších obchodech a to většinou od 9:00 do 21:00 včetně svátků a víkendů. Pokud tedy máte možnost nakupovat v nákupních centrech, jen těžko narazíte na zavřenou prodejnu BOTTEGA MARCHIGIANA.\nBOTTEGA MARCHIGIANA leták\nNedorazil vám do vaší poštovní schránky aktuální BOTTEGA MARCHIGIANA leták? Je možné, že společnost BOTTEGA MARCHIGIANA přestává investovat do printové reklamy a přechází na online propagaci své značky a zboží. I tak si ale přejete být pravidelně informováni o nabídkách, novinkách, akcích a slevách značky BOTTEGA MARCHIGIANA? Sledujte ji online! Přihlaste se do našeho newsletteru, nebo si přidejte náš portál na Facebook, Google+ nebo Twitter a zůstaňte vždy informováni o značce BOTTEGA MARCHIGIANA.\nVrácení zboží BOTTEGA MARCHIGIANA\nNakoupili jste pro sebe produkty BOTTEGA MARCHIGIANA a později jste doma zjistili, že vám nepasují nebo jste netrefili ideální velikost? Nebo jste produkt značky BOTTEGA MARCHIGIANA koupili svému blízkému jako dárek, ale netrefili jste jeho vkus či velikost? Nezoufejte! Pokud není zboží nošeno nebo poškozeno, podle zákona máte možnost ve stanovené lhůtě zboží vrátit nebo vyměnit za jiné. S vrácením zboží BOTTEGA MARCHIGIANA nemá většina zákazníků žádný problém. Stačí navštívit prodejnu BOTTEGA MARCHIGIANA se zbožím, které chcete vrátit nebo vyměnit spolu s dokladem o jeho zaplacení a BOTTEGA MARCHIGIANA vám vrátí peníze, případně si budete moci vybrat jiné zboží. Volba je na vás. Vrácení zboží BOTTEGA MARCHIGIANA je prostě hračka!\nBOTTEGA MARCHIGIANA – reklamace\nPokud jste po nákupu zboží BOTTEGA MARCHIGIANA zjistili, že je zboží poškozeno, nebo nemá dostatečnou kvalitu, je třeba takové zboží reklamovat. Můžete tak učinit přímo v prodejně BOTTEGA MARCHIGIANA, kde jste nakoupili. I při reklamaci musíte mít pokladní doklad o zaplacení – bloček. Reklamace BOTTEGA MARCHIGIANA probíhá tak, že prodejce převezme reklamované zboží a nanejvýš do 30 dnů vás obeznámí s výsledkem reklamace. Pokud je reklamace neopodstatněná, zboží vám bude vráceno bez opravy či vrácení peněz. Pokud prodejce usoudí, že je vaše reklamace oprávněná, provede prodejce BOTTEGA MARCHIGIANA opravu zboží, případně zboží vymění za nové nebo vám nabídne vrácení peněz. Pozor! Pokud vám prodejce do 30 dnů neoznámí výsledek reklamačního řízení, máte právo na odstoupení od kupní smlouvy a prodejce BOTTEGA MARCHIGIANA je povinen vám vrátit peníze za nevyhovující zboží.\nPři nákupu zboží BOTTEGA MARCHIGIANA v eshopech se může stát, že je doručeno jiné zboží jakž jste si původně objednali, případně vám dorazí zboží poškozeno. Určitě se s takovým zbožím nespokojujte a dožadujte se reklamace u prodejce BOTTEGA MARCHIGIANA. Pokud vám bylo doručeno vadné nebo nesprávné zboží, co nejdříve kontaktujte prodejce a zjistěte další postup. Prodejce BOTTEGA MARCHIGIANA je povinen doručit vám správné zboží a to na vlastní přepravní náklady.\nPokud hledáte produkty BOTTEGA MARCHIGIANA v nižší cenové kategorii, nemusíte hned sahat po obnošených věcech z bazaru nebo secondhandu. Ideální volbou pro vás může být BOTTEGA MARCHIGIANA outlet. BOTTEGA MARCHIGIANA outlet je výprodej zboží ze starších kolekcí. Jde o neprodané zboží z minulých sezón, nebo let. BOTTEGA MARCHIGIANA outlet jsou zcela nové, nenošené produkty, které můžete získat v outlet prodejnách za zlomek jejich původní ceny. Tak neváhejte a vyhledejte si nejbližší outlet prodejnu se značkou BOTTEGA MARCHIGIANA.\nBOTTEGA MARCHIGIANA kolekce\nViděli jste už nejnovější kolekci BOTTEGA MARCHIGIANA? Novinky, které nám v pravidelných intervalech přináší značka BOTTEGA MARCHIGIANA jsou doslova dech beroucí. I tato nejnovější kolekce potvrzuje toto tvrzení. Svěžest, modernost, elegance a styl. To jsou ty správné přívlastky pro novou kolekci BOTTEGA MARCHIGIANA. Přesvědčte se ale sami. Přejděte na BOTTEGA MARCHIGIANA galerii a prohlédněte si všechny BOTTEGA MARCHIGIANA novinky.\nBOTTEGA MARCHIGIANA oblečení\nOblečení BOTTEGA MARCHIGIANA je dlouhodobě velmi populární. Svědčí o tom síť prodejen v celé ČR, která každý rok pravidelně dosahuje vysoké obraty a několik BOTTEGA MARCHIGIANA eshopů, ve kterém se dá nakoupit zboží za rozumné ceny. Pokud sháníte oblečení BOTTEGA MARCHIGIANA, doporučujeme vám navštívit právě některý z eshopů a vyhledat si tak zajímavé zboží BOTTEGA MARCHIGIANA, které si objednáte buď přímo online, nebo později navštívíte kamennou prodejnu.\nBOTTEGA MARCHIGIANA newsletter\nZůstaňte ve spojení s vaší oblíbenou značkou! Přihlaste se k odběru novinek a dostávejte pravidelné informace o aktuálních slevách, akcích či výprodejích BOTTEGA MARCHIGIANA přímo do vaší emailové schránky. Přihlaste se do BOTTEGA MARCHIGIANA newsletteru:\nPředchozí Předchozí příspěvek: Superpants\nPokračovat Následující příspěvek: Wildash


Byt na prodej 2+1 o velikosti 62 m² - Ústí nad Labem, Palachova - REALCITY.cz\nProdej bytu 2+1 62 m² Ústí nad Labem, Palachova\nExkluzivně nabízíme krásný, slunný byt o dispozici 2+1, výměře 62 m2, po rekonstrukci v žádané lokalitě Klíše, Ústí nad Labem, ul. Palachova. Byt se nachází v prvorepublikovém cihlovém domě, v blízkosti domu se nachází park. Byt má plastová okna, nadstandardně řešenou kuchyň s vestavěnou zánovní myčkou, plynovou varnou deskou a elektrickou troubou. Vedle jídelního koutu se nachází praktická komora. Velkoryse je řešena koupelna, ve které se nachází rohová vana, sprchový kout, wc, je vytápěna topením v podlaze a zároveň koupelnovým žebříkem. V pokojích je kvalitní dřevěná podlaha, v ložnici je vybudována šatna. K bytu náleží prostorný sklep. V bytě nové odpady, elektřina i rozvody vody. Ve vlastnictví společenství jednotek je zahrada ve dvoře, kterou je možné využít k odpočinku. Veškerá občanská vybavenost v bezprostřední blízkosti. Financování zajistíme vlastním hypotečním centrem.\nKód zakázky 650109


Strana 202 - Cestování - Chytrá žena\n« Předchozí 1… 199 200 201 202 203 204 205 206 207 …209 Následující »\n5. 02. 2009 Praktické rady\nAutomobily se staly běžnou součástí života většiny Čechů. Český řidič stráví za volantem i desítky hodin měsíčně. Pro bezpečnost řidičů a silničního provozu je tudíž velice důležité promyšlené …více»\n10. 01. 2009 Evropa\nLoni v září jsme se s přítelem chystali na dovolenou. Já chtěla jet někam, kde jsem ještě nebyla, a tak jsme se nakonec rozhodli pro Bulharsko. Prozřetelně jsem si sebou vzala i něco k jídlu, ačkoli …více»\n6. 01. 2009 Vaše tipy\nJe středa 8.10. mně za 12 dní končí registrace a myslím, že jsem zase blíž ať už k problémům, či návratu do Čech. Konečně máme, po 18dnech našeho pobytu, slibovaný modem (ten v rozmezí 3 – 30 dnů) …více»\n5. 01. 2009 Evropa\nNe, nenavštívila jsem tři města, ale pouze jedno, Istanbul. Přenádherné město, rozkládající se na dvou kontinentech, které je rozděleno Bosporskou úžinou. Asi patnácti-milionové město dýchá historii …více»\nPatlání pizzy, dětský koutek a divadélko......\n29. 12. 2008 Vaše tipy\nPlna nadšení píšu tento článek. Hlavně, pln nadšení byl můj čtyřletý syn. Prožili jsme skvělé poledne a popoledne, syn se skvěle bavil a všichni jsme se dobře najedli. Tak kde jsme to vlastně byli? …více»\nBáječná dovolená v italské oblasti Vall di Fiemme\n28. 12. 2008 Vaše tipy\nMěstečko PREDAZZO je druhým větším městečkem po Cavalese. Stejně jako Cavalese je menší a klidné s malým hezkým centrem. Snadno dostupné přímo u silnice vinoucí se údolím až ke Canazei, kde cesta …více»\n23. 12. 2008 Vaše tipy\nNastává čas Vánoc, přípravy v plném proudu. Dárky, stromeček, cukroví, úklid...však to znáte. Každý rok je to podobné, Vánoce jsem si nedovedla představit jinak, než u rozsvíceného vánočního stromečku …více»\nMauretánie – země hnědookých miminek\n19. 12. 2008 Vývoj\nMilé maminky, které máte ještě miminka v bříšku, vy, které děti máte, ale třeba i vy, které o možnosti mít miminko teprve přemýšlíte...Když jsem měla možnost vidět na vlastní oči a zažít na vlastní …více»\nMaroš Kramár má v Mauretánii jmenovce, aneb Jak se žije v Mauretánii\n17. 12. 2008 Afrika\nMaroš Kramár se stal jedním z VIP patronů mezinárodního projektu, jehož cílem je do roku 2012 celosvětově vymýtit mateřský a novorozenecký tetanus. Tato choroba nepředstavuje pro „západní“ a …více»\n11. 12. 2008 Praktické rady\nStále více populárnější jsou lyžařské zájezdy do zahraničních hor. Měli byste si ale dobře rozmyslet, zda pojedete bez cestovního pojištění či ne. Po vstupu České republiky do EU získali čeští občané …více»


Co nevíte o mléce 1. díl - co mléko obsahuje\nBlog Strava Co nevíte o mléce 1. díl – co mléko obsahuje\nRůzní odborníci a média nám neustále tvrdí, jak jsou mléčné výrobky pro naše tělo nezbytné a jak mu prospívají. Je tomu, ale skutečně tak? V seriálu o mléčných výrobcích se postupně podíváme, jak to s mlékem je, abyste si mohli udělat svůj vlastní názor. Pojďme na to!\nMléko jako každá potravina obsahuje určité spektrum živin (bílkoviny, tuky, sacharidy, minerály, vitamíny, enzymy – jen u tepelně neopracovaného mléka).\nUpřeme svůj zrak nejprve na bílkoviny\nTy jsou v kravských mléčných výrobcích plnohodnotné (mají kompletní spektrum aminokyselin => dobrá vstřebatelnost a využitelnost organismem) a mají silně anabolizující účinek (podporují růst měkkých tkání – svalů a pojivových tkání). To je hlavním důvodem proč se ve většině sportovních bílkovinných nápojích nacházejí právě mléčné výrobky.\nTvaroh je problém\nHlavní bílkovinnou v mléce je kasein (80 % z celkového množství bílkovin) a poté syrovátka (20 % z celkového množství). V mléčných výrobcích je kasein nejvíce zastoupen v tvarohu. Kasein je pro naše tělo těžce stravitelný a navíc ještě k tomu blokuje působení trávicího enzymu trypsinu (stejně jako enzym pepsin štěpí bílkoviny, ale na rozdíl od něj v zásaditém prostředí dvanáctníku – začátek tenkého střeva). Zbytky nestráveného kaseinu tak zatěžují náš organismus lepkavým balastem (hlavně střeva).\nNegativní dopady kaseinu mohou být následující:\nzvyšuje tvorbu hlenu\nprovokuje astma a zhoršuje stav při zánětu průdušek a vedlejších nosních a čelních dutin\nmůže být příčinou zhoršování stavů autoimunitních onemocnění, například revmatické artritidy, lupénky\nmůže rozvíjet a vyvolávat ekzém\nKasein má samozřejmě i své určité benefity, ne však pro každého. Jedním z jeho benefitů je pomalé vstřebávání bílkovin (respektive aminokyselin – vznikají rozpadem bílkovin a staví se z nich svaly) do našeho těla. Proto se kasein často využívá jako zdroj „pomalých“ bílkovin před spaním nebo před delším obdobím bez jídla. Často je doporučován při redukčních dietách, kdy oddaluje pocit hladu a zajistí, aby nenastával úbytek svaloviny. Kasein má totiž antikatabolické účinky (zabraňuje rozpadu svalů).\nJak je to s syrovátkou?\nSyrovátka je naproti tomu anabolická (podporuje růst svalů). To je hlavní důvod, proč je většina sportovních proteinových koncentrátů vyrobena hlavně z různě upravené syrovátky (mikrofiltrovaná, v podobě proteinového koncentrátu nebo proteinového izolátu).\nNa rozdíl od Kaseinu obsahuje syrovátka (žlutozelená tekutina) poměrně malé množství bílkovin (12 % bílkovin a 60 % sacharidů). Rozhodně tedy ve své „surové“ podobě není vhodná pro doplnění bílkovin, ani na hubnutí, jak se někdy propaguje. Syrovátka má na tělo mnoho prospěšných účinků (pokud nejste alergičtí na laktózu). Obsahuje vitamíny skupiny B (B1, B2, B6 a B12) dále pak vitamín E a C. Z minerálů pak hlavně vápník (o něm si povíme v některém z příštích dílů), hořčík, fosfor, zinek, draslík a sodík.\nMléko dále obsahuje tuky, které utváří společně s mléčným cukrem laktózou jeho typickou chuť. Pokud budeme na mléčných tucích hledat něco dobrého prakticky nic nenajdeme. Mléčné tuky jsou totiž nasycené (nepříznivým způsobem mohou ovlivňovat kornatění tepen a zvyšovat cholesterol). Někdo z vás by mohl namítnout, že kravské mléčné tuky obsahují imunostimulační trans-mastné kyseliny, které podporují naši imunitu. Ty jednoznačně stimulují imunitu, ale telátek, ne naši :-). Na kravských mléčných tucích kromě chuti není nic prospěšného.\nDalší makrosložkou v mléce jsou sacharidy, konkrétně mléčný cukr laktóza. Ta v dnešní době způsobuje poměrně velké haló, protože stále více lidí na ni začíná mít nesnášenlivost (v těle chybí enzymy pro správné trávení mléčného cukru). Laktóza společně s kaseinem a tukem je také zodpovědná za výše zmíněné zahleňování.\nV našem těle se na různých místech nacházejí různá intoxikační ložiska, která jsou ve svém rozvoji podporována právě hlenem. Klasická ortodoxní medicína při klasickém vyšetření střev nebo jiných sliznic většinou žádné zahlenění neobjeví. Neobjeví ho, protože toto zahlenění je v tzv. podslizniční vrstvě (druhá vsrtva střeva – má za úkol bránit škodlivinám průniku do krve). Toto nebezpečné zahlenění lze objevit jen s pomocí speciálních biorezonančních přístrojů, které se při klasických vyšetřeních nepoužívají (pojišťovna je zkrátka nehradí 🙂 ).\nCo když se bez mléčných výrobků neobejdu?\nMléčné výrobky není nutné ze svého jídelníčku zcela vyškrtnout. Neměli byste je však konzumovat několikrát denně. Ideální je dát si mléčný produkt 3x do týdne, případně pokud to nevydržíte 1x denně.\nPokud se budete stravovat racionálně, budete poslouchat co vám říká vaše tělo a na základě toho mu dávat správnou stravu, budete zdraví a plní energie.\nTápete-li, rádi Vám pomůžeme sestavit individuální jídelníček na míru 🙂 .\nJak často konzumujete mléčné výrobky? Způsobují někomu z vás zažívací obtíže? Podělte se s námi v komentářích níže.


FREEDOM is what we need - Aktuálně - Report: The Desperate Mind - křest alba All Walls Will Fall (19. 9. 2020)\nÚvod » Aktuálně » Report: The Desperate Mind - křest alba All Walls Will Fall (19. 9. 2020)\nReport: The Desperate Mind - křest alba All Walls Will Fall (19. 9. 2020)\nMěla jsem velký dilema, jestli jít v sobotu na pankáče, nebo do 7. Nebe na Firebeatz na electro house; jelikož původně měli být na křestu staro-nové desky The Desperate Mind taky metloši, skrz kámoše metloše jsem se rozhodla právě pro tuto akci, no a i když pak metloši odpadli a nahradili je SKA/punk-rockoví Skaunk (a tudíž odpadli i moji metalheads), vzhledem k novým vládním nařízením vyšperkovaným do 100% absurdity akce v 7. Nebi tak jak tak odpadla, takže to bylo jasný. :-)\nKoncert, který se měl původně odehrát v klubu Eleven, byl přesunut ven na Letní kino na Špilberku, takže jsem přece jenom letos stihla i nějaký ten open-air a vzhledem k fajn počasí to bylo moc příjemný. :-) Začátek akce byl posunut o hodinu dřív, což nám ale skrz odjezd posledního busu vyhovovalo. Po chvilkovém bloudění na Špilase jsme chvíli po sedmé dorazili na místo konání, a slyšeli tak poslední třetinu vystoupení domácí kapely Skaunk, kteří na akci hráli místo metalistů Hellstrike. Dobrá volba - už jsem je jednou naživo slyšela a je celkem o co stát (http://ravepunkerz.estranky.cz/clanky/aktualne/report--zahajeni-sezony-na-melodce--31.8.-2019-.html) - "Nemáme si co říct" opět TOP. Jako druhá support kapela hráli Bombs From Heaven - další brněnská banda, hrající melodický americký punk-rock s anglickými texty a rock'n'rollovými vlivy, která už dělala předskokana mnoha známým punkovým skupinám. Tuto kapelu jsem si osobně užila nejvíc - nejvíc jim to šlapalo a nejvíc se pogovalo, určitě je ráda zase někdy uvidím na pódiu. B-)\nHřeb večera představovali The Desperate Mind z Blanska, kteří na akci křtili svou poslední desku, z níž zahráli většinu písniček. Kluci se hlásí k odkazu kapel, jako jsou NOFX, Rancid, Anti Flag, Green Day, Strike Anywhere apod. a podle toho taky zní jejich tvorba, která osciluje mezi neo-punkem a melodic hardcore (jeden z jejich songů mi nápadně připomínal "The Cause" z legendárního alba "Punk In Drublic" od zmíněných NOFX); texty mají stejně jako Bombs From Heaven v angličtině a někdy jsou příznačně jejich názvu trochu nihilistické... Melodické riffy (klobouk dolů před jejich kytaristou btw. - umí to ten kluk) a zpěv u nich střídají hardcorové vokály, rychlé pogovací songy střídají i pomalejší. Co mi ne úplně sedělo, byly někdy možná až moc dlouhé (natahované) a zbytečně překombinované songy. Jinak fajn, i sranda byla, trochu poga taky bylo a dávali 2 přídavky.\nÚčast byla necelých 100 lidí, z toho nás pogovalo 3 - 6, což je trochu slabší, ale i tak jsem do toho šla - jak říká můj mladej - "na muflona" xD a užila si to (a kupodivu jsem neztratila žádnou placku :-D); další pařící jeli aspoň headbanging a celkově publikum povzbuzovalo kapely potleskem, pokřiky a zvednutými prackami, takže atmosféra nebyla až tak úplně mrtvolná. ;-) Zvuk byl akorát, u kontroly lístků absolutní pohodáři (měla jsem jen QR kódy na telefonu a pustili nás, i když neměli čtečku - dík!). K tomu všemu můj suprovej chlap, kamarádi a známí, ganja a dobrý pití (jsem mimochodem zase o krok blíž straight edge - alkohol už nepiju vůbec, takže šáňo jako welcome drink jsem zdvořile odmítla a jela celou dobu jenom na Birellech, Red Bullech a hulení :-D :-)). Co víc si přát? <3 Snad jen vysvobození z totalitářské a manipulátorské doby covidí - přijď příští neděli na demonstraci v Praze nebo v Ostravě a pokud ještě chodíš do školy, přidej se v pondělí ke studentské stávce.\nKalendář punkových akcí na podzim 2020 najdeš tady: http://drive.google.com/file/d/1X6aVvRF8aMewkZ6gzKcIal9fjmFasGHb/view?usp=sharing.


Turistkou roku 2012 se stala Anna Gonová - Tachovský deník\nTuristkou roku 2012 se stala Anna Gonová\nTachov – Aktivitu svých členů hodnotili mimo jiné na tradiční Doderné tachovští turisté. Na základě záznamů z tzv. Pochodníků (seznamu akcí, kterých se členové KČT Tachov v uplynulém roce zúčastnili) vyhlásili Turistu roku 2012 a předali několik diplomů za aktivitu.\nTuristka roku 2012 Anna Gonová s diplomem a figurkou Píďalky, maskota tachovských turistů. Foto: DENÍK/Jiří Kohout\nNejpilnější turistkou se stala Anna Gonová. Ta se za uplynulý rok zúčastnila 31 pěších výšlapů a absolvovala tak mezi členy klubu turistů nejvíce akcí. „Při vyhodnocování turisty roku bereme v potaz pouze počet výšlapů. Nezapočítáváme jiné společné akce," vysvětlila Deníku předsedkyně KČT Tachov Alena Mautnerová.\nAnna Gonová vyhrála titul Turistka roku už počtvrté za sebou. V minulosti se něco podobného podařilo Ludmile Haškové, která získala tento titul pětkrát. „Když se někomu podaří vyhrát titul pětkrát, vyhlašujeme stop stav. To znamená, že titul už po pěti vítězstvích není možné získat. Dostane se tak při vyhodnocení i na další členy klubu," vysvětlila kronikářka Jiřina Pulerová.\nV sobotu se v sále Městského kulturního střediska v Tachově, kde se turistická Doderná konala, předávaly ještě další diplomy. Ty dostaly další píďalky (tak si turisté z Tachova říkají): Jaroslava Majerová (26 akcí), Alžběta Michlová, Ludmila Hašková (po 22), Jiřina Pulerová (20), Marie Vosiková, Jiřina Vajskébrová a Růžena Žigová (po 19).\nOcenění se dočkali také značkaři, manželské páry Trávníčkových a Vlasových. Značkaři obdrželi veřejnou pochvalu za vybudování nové turistické značky – žluté, která vede z Tachova přes Studánku do Lesné a má turisty zavést k naučným stezkám v Českém lese.\nKromě dekorování vzorných turistů se při setkání probíraly další aktuality. „Na Doderné řešíme různé organizační záležitosti, které vyplynuly z výroční členské schůze. A dolaďujeme plán činnosti na letošní rok," vysvětlila Mautnerová s tím, že letošní sezona má pro tachovské turisty dvě významná výročí. Jedno celorepublikové, které připomene 125 let od založení Klubu českých turistů, a druhé tachovské, kterým se oslaví 60 let aktivní činnosti.\n„V Tachově byl klub turistů založen sice už v roce 1957, ale zakládající členové udělali několik základních akcí, namalovali první turistické značky na Tachovsku, spoluorganizovali celookresní akce, ale v samotném městě se po určité době nedělo nic," popsala předsedkyně. „Až 21. dubna 1963 se vydala parta zaměstnanců banky pod hlavičkou KČT na celodenní výlet," dodala. Právě tento výlet lze považovat za historicky první organizovaný výšlap KČT Tachov.\nDo plánu na letošní rok bylo připraveno několik akcí souvisejících s odkazy na minulost. Tyto akce mají společný název Hledání historických stop a hledat se podle turistů bude v minulosti Tachova, v minulosti klubu i v minulosti příhraničního regionu. „Patří sem i plnění tématického odznaku Historie Tachova, pár výletů k milníkům času a vzpomínková akce, která se bude konat 21. dubna. Trasa s názvem Po stopách našich předků povede stejnými místy, jako při historicky první vycházce v roce 1963," doplnila Mautnerová.