Bulletin Občanského institutu č. 3, srpen 1991\nhttp://www.obcinst.cz/a_bulletiny.php?bulletin=003<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nPRINCIPY LIBERÁLNÍHO SPOLEČENSKÉHO ŘÁDU\n(přeložil Tomáš Ježek)\n"Liberalismem" zde budu rozumět koncepci žádoucího politického řádu, který se vyvíjel nejprve v Anglii, od dob starých whigů na sklonku 17. století po Gladstona na konci 18. století. Za jeho typické představitele v Anglii mohou být považováni David Hume, Adam Smith, Edmund Burke, T. B. Macaulay a Lord Acton. Byla to tato koncepce individuální svobody v rámci zákona, která jako první inspirovala liberální hnutí na kontinentu a která se stala základem americké politické tradice. Plně k ní patří i několik málo vůdčích politických myslitelů v jiných zemích, jako B. Constant a A. de Tocqueville ve Francii, Immanuel Kant, Friedrich von Schiller a Wilhelm von Humboldt v Německu a James Madison, John Marshall a Daniel Webster ve Spojených státech.\nTento liberalismus je třeba jasně odlišit od jiné, původem kontinentální evropské tradice, rovněž nazývané "liberalismus", jejímž přímým potomkem je to, co si nyní nárokuje toto jméno ve Spojených státech. Tento druhý názor začínal pokusem imitovat onu prvně jmenovanou tradici, interpretoval ji však v duchu konstruktivistického racionalismu, jenž převažoval ve Francii, a tím z ní udělal něco velmi odlišného, až nakonec, místo aby se zasazoval za omezení pravomoci vlády, skončil u ideálu neomezených pravomocí většiny. Je to tradice Voltaira, Rousseaua, Condorceta a Francouzské revoluce, která se stala předchůdcem moderního socialismu. Anglický utilitarismus převzal mnoho z této kontinentální tradice a britská liberální strana z konce 19. století, která vznikla spojením liberálních whigů a utilitariánských radikálů, byla rovněž produktem této směsi.\nLiberalismus a demokracie, ačkoli jsou slučitelné, nejsou totožné. Liberalismus se týká rozsahu moci vlády, demokracie pak toho, kdo tuto moc má. Rozdíl je nejlépe patrný, vezmeme-li si jejich opaky: opakem liberalismu je totalitarismus, zatímco opakem demokracie je autoritativní systém. V důsledku toho je alespoň v principu možné, aby demokratická vláda byla totalitářská a autoritářská vláda jednala podle liberálních principů. Druhý typ "liberalismu", zmíněný výše, se ve skutečnosti stal spíše demokratismem než liberalismem, a tím, že požadoval neomezenou moc většiny, se stal bytostně antiliberálním.\nJe třeba zvláště zdůraznit, že tyto dvě politické filosofie, které samy sebe označují za "liberalismus", ale míří jen v málo ohledech k podobným cílům, spočívají na veskrze odlišných filosofických základech. První je založena na vývojové interpretaci všech jevů kultury a myšlení a na pochopení mezí moci lidského rozumu. Druhá spočívá v tom, co jsem nazval "konstruktivistický" racionalismus, což je koncepce, která vede k tomu, že se se všemi kulturními jevy zachází jako s výsledkem vědomého záměru, a na přesvědčení, že je zároveň možné i žádoucí rekonstruovat všechny vzniklé instituce podle předem promyšleného plánu. První filosofie důsledně ctí tradici a uznává, že veškeré znalosti a celá civilizace spočívají na tradici, zatímco druhá tradicí pohrdá, protože považuje nezávislý rozum za schopný civilizaci vytvořit (viz Voltairův výrok: "Chcete-li dobré zákony, spalte ty, které máte, a udělejte nové.") První filosofie je také především skromnou vírou, spoléhající se na abstrakci jako na jediný prostředek, který máme, aby mohly být meze rozumu rozšířeny, zatímco druhá odmítá jakékoli takové meze uznat a je přesvědčena, že rozum sám může prokázat žádoucnost určitého konkrétního uspořádání.\n(Výsledkem tohoto rozdílu je, že první typ liberalismu přinejmenším není neslučitelný s náboženským přesvědčením, a často byl zastáván a dokonce rozvíjen lidmi přísně náboženského přesvědčení, zatímco “kontinentální” typ liberalismu byl vždy vůči každému náboženství nepřátelský a politicky v neustálém konfliktu s organizovanými náboženstvími.)\nPrvní druh liberalismu - a výhradně jím se budeme nadále zabývat - není sám o sobě výsledkem teoretické konstrukce, nýbrž vzešel z touhy po rozšíření a zobecnění blahodárných účinků, jež neočekávaně vyplynuly z omezení, uvalených na pravomoci vlády z pouhé nedůvěry k pánům. Teprve když se zjistilo, že nezpochybňovaná větší osobní svoboda, které se Angličané těšili v 18. století, vedla k dosud nepoznané hmotné prosperitě, byly podniknuty pokusy vyvinout systematickou teorii liberalismu, pokusy, které v Anglii nikdy nezašly příliš daleko, zatímco kontinentální interpretace smysl anglické tradice do značné míry pozměnily.\nLiberalismus se tedy odvozuje od objevu samovolně vznikajícího nebo spontánního řádu ve společenských záležitostech (od téhož objevu, který vedl k poznání, že existuje předmět pro teoretické společenské vědy), řádu, který umožnil využití znalostí a dovedností všech členů společnosti v mnohem větším rozsahu, než by bylo možné v jakémkoli řádu vytvořeném centrálním řízením, a od následné touhy využít co možná nejvíce těchto mocných sil spontánního uspořádávání.\nBylo to tedy úsilí ozřejmit principy řádu, jenž - třebaže v nedokonalé formě - již existoval, co vedlo Adama Smitha a jeho následovníky k formulování základních principů liberalismu, aby tak mohli prokázat, nakolik je jejich obecné uplatnění žádoucí. Mohli přitom předpokládat důvěrnou znalost koncepce spravedlnosti spočívající na zvykovém právu, ideálů nadvlády zákona a vlády podřízené zákonu, čemuž svět mimo Anglii rozuměl jen velmi málo; výsledkem toho bylo, že jejich myšlenky nebyly plně pochopeny nejen mimo anglicky mluvící země, ale přestaly být chápány i v samotné Anglii, když Bentham a jeho následovníci nahradili anglickou právní tradici konstruktivistickým utilitarismem, odvozeným spíše z kontinentálního racionalismu než z evolučního pojetí anglické tradice.\nÚstředním pojmem liberalismu je zásada, že prosazováním univerzálních pravidel správného chování a ochranou jasně rozpoznatelné soukromé oblasti jednotlivců lze dosáhnout toho, že bude samočinně vznikat spontánní řád lidských činností mnohem komplexnější, než jaký by mohl být vytvořen vědomým uspořádáváním, a že v důsledku toho by se donucovací činnost vlády měla omezit na prosazování takovýchto pravidel, ať už vláda poskytuje zároveň jakékoli jiné služby tím, že spravuje konkrétní zdroje, jež jí byly pro tyto účely dány k dispozici.\nRozlišení mezi spontánním řádem, založeným na abstraktních pravidlech, která ponechávají jednotlivcům volnost použít svých vlastních znalostí pro své vlastní účely, a organizací nebo uspořádáním, založeným na příkazech, má ústřední význam pro pochopení principů svobodné společnosti a musí být v následujících paragrafech vysvětleno podrobněji, zejména proto, že spontánní řád svobodné společnosti bude mít mnoho organizací (včetně organizace nejvyšší, vlády); směs na přání však z oněch dvou principů řádu namíchat nelze.\nPrvní zvláštností spontánního řádu je, že využíváním jeho pořádajících sil (pravidelnosti chování jeho členů) můžeme dosáhnout řádu v mnohem komplexnějším souboru faktů, než bychom kdy dosáhli záměrným uspořádáváním. Tato možnost vytvořit řád o mnohem větším rozsahu, než bychom dokázali sami, nám bude ku prospěchu, zároveň však omezujeme svoji moc nad podrobnostmi tohoto řádu. Řekněme, že při využívání tohoto prvního principu získáme mít moc pouze nad abstraktním charakterem spontánního řádu, nikoli však nad jeho konkrétními detaily.\nNeméně důležitý je fakt, že na rozdíl od organizace neexistuje u spontánního řádu účel; a protože je-li nezávislý na jakémkoli konkrétním účelu, může být použit k velkému počtu různých, nesouběžných, a dokonce konfliktních individuálních cílů a napomáhat jejich dosahování; aby bylo možné vyslovit souhlas s žádoucností takového řádu, nemusí ani existovat dohoda o konkrétních výsledcích, které má produkovat. A tak zejména tržní řád nespočívá na společných cílech, nýbrž na reciprocitě, to jest na smiřování různých cílů ke vzájemnému prospěchu účastníků.\nKoncepce společného blahobytu nebo veřejného blaha svobodné společnosti tudíž nemůže být definována jako souhrn známých konkrétních výsledků, kterých by mělo být dosaženo, nýbrž pouze jako abstraktní řád, který jako celek není orientován k žádným konkrétním cílům, který však kterémukoli členovi společnosti poskytuje nejlepší příležitost využít úspěšně svých znalostí pro své cíle. Použijeme-li termín profesora Michaela Oakeshota (Londýn), můžeme takovouto svobodnou společnost nazvat nomokratickou (řízenou zákonem) na rozdíl od nesvobodného teleokratického (účelem řízeného) společenského řádu.\nVelký význam spontánního řádu nebo nomokracie spočívá ve faktu, že rozšiřuje možnosti vzájemně prospěšné pokojné koexistence lidí za hranice malých skupin, jejichž členové mají konkrétní společné cíle nebo jsou podřízeni společnému vůdci, a že tak umožňuje vznik velké nebo otevřené společnosti. Tento řád, který postupně přerůstal hranice organizací jako rodina, tlupa, klan a kmen, knížectví a dokonce říše nebo národní stát a vytvořil přinejmenším počátek světové společnosti, je založen na přijetí pravidel - aniž by si to nějaká politická autorita přála, nebo často dokonce proti její vůli - která se začala prosazovat, protože skupiny, které je dodržovaly, byly úspěšnější; existoval a rozrůstal se ještě dříve, než si lidé jeho existenci začali uvědomovat a chápat jeho fungování.\nSpontánní řád trhu, založený na reciprocitě nebo vzájemných výhodách, obvykle označujeme jako ekonomický řád; a v obecném smyslu pojmu “ekonomický” drží velkou společnost pohromadě skutečně to, co obvykle nazýváme ekonomickými silami. Mimořádně zavádějící a jedním z hlavních zdrojů zmatků a nedorozumění je však to, nazýváme-li tento řád ekonomikou, jak to děláme, když hovoříme o národní nebo světové ekonomice. Je to přinejmenším jedním z hlavních pramenů většiny socialistických snah přeměnit spontánní řád trhu v uvědoměle provozovanou organizaci, sloužící dohodnutému systému společných cílů.\nEkonomika v přísném smyslu tohoto slova, kdy ekonomikou můžeme nazývat domácnost, farmu, podnik nebo finanční administrativu vlády, je skutečně organizací nebo vědomým uspořádáním daných zdrojů, sloužících jedinému řádu cílů. Spočívá v systému spojitých rozhodnutí, kde jediný názor na relativní význam různých vzájemně si konkurujících cílů určuje použití různých zdrojů.\nSpontánní řád trhu, vyplývající z interakcí mnoha takových ekonomik, je něco tak odlišného od pravé ekonomiky, že musíme považovat za velmi nešťastné, že byl kdy nazván stejným jménem. Přesvědčil jsem se, že tato praxe lidi neustále zavádí; je proto nutné vymyslet pro něj nový termín. Navrhuji, abychom tento spontánní řád nazývali katalaxe analogicky k termínu “katalaxie”, který byl často navrhován jako náhrada termínu “ekonomie”. (Katalaxe i katalaxie jsou odvozeny od starého řeckého slova katallatein, které příznačně znamená nejen "vyměňovat" a "směňovat", ale také "přijmout do společnosti" a "udělat si přítele z nepřítele".)\nTím nejdůležitějším na katalaxi je to, že - jelikož jde o spontánní řád - se nezaměřuje na jedinou hierarchii cílů, a že tudíž nebude zajišťovat, aby pro ni jako pro celek to nejdůležitější přišlo na řadu před méně důležitým. Toto je hlavní důvod, proč je zatracována svými odpůrci, a dalo by se říci, že většina socialistických požadavků nesměřuje k ničemu menšímu, než aby se katalaxe přeměnila v pravou ekonomiku, (tj. bezúčelový spontánní řád v účelově orientovanou organizaci), aby bylo zajištěno, že to důležitější nebude nikdy obětováno méně důležitému. Obrana svobodné společnosti musí tudíž ukázat, že právě proto, že neprosazujeme jednotnou stupnici konkrétních cílů ani se nepokoušíme zajistit, aby nějaký jednotlivý názor na to, co je více a co méně důležité, řídil celou společnost, mají členové takovéto svobodné společnosti tolik dobrých příležitostí uplatnit své individuální znalosti k dosažení svých individuálních cílů, které ve skutečnosti mají.\nRozšíření mírového řádu za hranice malé, účelově orientované organizace tak umožňuje rozšíření na účelech nezávislých (“formálních”) pravidel správného chování na vztahy s ostatními lidmi, kteří nesledují tytéž konkrétní cíle nebo nesdílejí tytéž hodnoty kromě abstraktních pravidel - pravidel, která neukládají povinnost konkrétního jednání (vždy předpokládajícího konkrétní cíl), ale skládají se pouze ze zákazů zasahovat do chráněné oblasti každého člověka, oblasti, kterou nám tato pravidla umožňují stanovit. Liberalismus je tudíž neoddělitelný od instituce soukromého vlastnictví, což je jméno, které zpravidla dáváme materiální části této chráněné individuální oblasti.\nJestliže však liberalismus předpokládá prosazení pravidel správného chování a očekává, že se žádoucí spontánní řád vytvoří sám, pokud budou vhodná pravidla správného chování skutečně respektována, chce rovněž omezit donucovací pravomoci vlády k prosazování takovýchto pravidel správného chování, alespoň pravidla předepisujícího konkrétní povinnost, totiž pravidla vyžadujícího od občanů, aby přispívali podle jednotných principů nejenom na náklady spojené s prosazováním těchto pravidel, nýbrž také na náklady spojené s mimodonucovacími funkcemi vlády, které si nyní probereme. Liberalismus je tedy totéž, co požadavek vlády zákona v klasickém smyslu toho slova, podle něhož jsou donucovací funkce vlády přísně omezené na prosazování jednotných zákonných pravidel, rozuměj jednotných pravidel správného chování vůči bližním. ("Vláda zákona" zde odpovídá tomu, co se v němčině nazývá "materieller Rechtsstaat" na rozdíl od pouhého "formeller Rechtsstaat", který vyžaduje pouze to, aby byl každý vládní akt autorizován legislativou, ať už takovýto zákon spočívá na obecném pravidle správného chování či nikoli.)\nLiberalismus uznává, že existují určité další služby, které z různých důvodů spontánní síly trhu nemusejí produkovat vůbec nebo alespoň v přiměřené míře, a že je z tohoto důvodu žádoucí dát vládě k dispozici jasně vymezený objem zdrojů, se kterými může občanům takovéto služby obecně poskytovat. To vyžaduje ostré odlišení donucovacích pravomocí vlády, ve kterých je její jednání přísně omezeno na prosazování pravidel správného chování a při jejichž výkonu je vyloučena veškerá volnost, od poskytování služeb, pro které může vláda použít pouze zdroje k tomu účelu jí svěřené, kdy nemá žádnou donucovací moc nebo monopol, má však při využívání těchto zdrojů značnou volnost.\nJe příznačné, že taková koncepce liberálního řádu vznikla pouze v zemích - ve starém Řecku a Římě neméně než v moderní Británii - ve kterých byla spravedlnost chápána jako něco, co má být odhaleno úsilím soudců a učenců, a nikoli jako něco determinovaného libovůlí nějaké autority; že měla vždy obtíže zapustit kořeny v zemích, ve kterých byl zákon chápán především jako produkt uvědomělého zákonodárství, a že všude upadla pod spojeným vlivem právního pozitivismu a demokratické doktríny; ani právní pozitivizmus, ani demokratická doktrína nezná jiné kritérium spravedlnosti, než je vůle zákonodárce.\nLiberalismus totiž zdědil od teorií zvykového práva a od starších (předracionalistických) teorií přirozeného práva takové pojetí spravedlnosti (a také ho předpokládá), které nám dovoluje rozlišovat mezi těmi pravidly správného individuálního chování, jež jsou implikována v koncepci vlády zákona a požadována pro vytváření spontánního řádu na straně jedné, a veškerými konkrétními příkazy vydávanými autoritou pro účely organizace na straně druhé. Toto zásadní rozlišení bylo explicitně stanoveno v právních teoriích dvou největších filosofů moderních dob, Davida Huma a Immanuela Kanta, avšak nebylo dosud patřičně znovunastoleno a není v souladu s vládnoucími právními teoriemi našich dnů.\nZákladní teze této koncepce spravedlnosti zní:\na) spravedlnost může být smysluplně připisována pouze lidskému jednání, a nikoli nějakému stavu věcí jako takovému bez vazby na otázku, zda byl nebo mohl být vědomě někým způsoben;\nb) pravidla spravedlnosti mají zásadně povahu zákazů, nebo jinými slovy, nespravedlnost je reálně prvotním pojmem a záměrem pravidel správného chování je zabránit nesprávnému jednání;\nc) nespravedlností, které se má zabránit, je zasahování do chráněné oblasti bližního, oblasti, která má být zajištěna prostřednictvím těchto pravidel spravedlnosti;\nd) tato pravidla správného chování, která jsou sama o sobě negativní, je možno rozvíjet - ať už jsou pravidla zděděná společností jakákoli - jejich konzistentním užitím ve stejně negativním testu univerzální aplikovatelnosti - testu, který není konec konců ničím jiným než testem konzistence těch jednání, která jsou těmito pravidly umožněna, aplikují-li se na okolnosti reálného světa.\nTyto čtyři základní body je třeba v následujících paragrafech dále rozvinout.\nAd a): Pravidla správného chování mohou od jednotlivce požadovat, aby bral ve svých rozhodnutích v úvahu jen takové důsledky svého jednání, které může sám předvídat. Konkrétní výsledky katalaxe pro jednotlivé lidi jsou však v zásadě nepředvídatelné; a protože nejsou důsledkem záměru nebo úmyslu žádného člověka, nemá smysl označovat způsob, kterým trh rozdělil dobré věci tohoto světa mezi jednotlivé lidi, za spravedlivý nebo nespravedlivý. Právě sem však míří takzvaná "sociální" spravedlnost nebo spravedlnost v "rozdělování", v tomto jménu je liberální řád stále více ničen. Později uvidíme, že nebyl nalezen nebo nelze nalézt žádný test nebo kritérium, podle kterého by mohla být stanovena takováto pravidla "sociální spravedlnosti", a že v důsledku toho a na rozdíl od pravidel správného chování budou muset být stanovena libovůlí držitelů moci.\nAd b): Žádný jednotlivý čin člověka není plně určen, chybí-li konkrétní cíl, jehož chce člověk dosáhnout. Svobodní lidé, kterým má být dovoleno použít jejich vlastních prostředků a jejich vlastních znalostí pro jejich vlastní účely, nesmějí být tudíž podřízeni pravidlům, která jim říkají, co musejí konkrétně dělat, nýbrž pouze pravidlům, která jim říkají, co dělat nesmějí; pravidla správného chování tedy kromě plnění závazků, které na sebe jednotlivec dobrovolně vzal, pouze vymezují prostor přípustných jednání, neurčují však jednotlivé kroky, která člověk v určité chvíli musí podniknout. (Existují jisté vzácné výjimky, jako je jednání, které má zachránit nebo ochránit život, zabránit katastrofám a podobně, kde pravidla spravedlnosti skutečně vyžadují nebo je alespoň všeobecně považováno za spravedlivé, aby vyžadovala, nějaké konkrétní kroky. Diskuse o místu takovýchto pravidel v systému by nás však zavedla příliš daleko). Zákazový charakter pravidel správného chování a tomu odpovídající prvotnost nespravedlnosti, která je zakazována, byly často zaznamenány, zřídkakdy však domyšleny do svých logických důsledků.\nAd c): Nespravedlností, kterou zakazují pravidly správného chování, je jakékoli narušení chráněné oblasti jiných jednotlivců, a tato pravidla nám tudíž musejí dát možnost zjistit, co je chráněnou sférou druhých. Od dob Johna Locka je obvyklé označovat tuto chráněnou oblast jako vlastnictví (které Locke sám definoval jako "život, svobodu a majetek člověka"). Termín "vlastnictví" však naznačuje až příliš úzké a čistě materiální pojetí chráněné oblasti, která však zahrnuje nejen materiální statky, nýbrž také různé nároky vůči druhým a určitá očekávání. Je-li však pojem vlastnictví (podle Locka) interpretován v onom širokém smyslu, je pravda, že právo ve smyslu pravidel spravedlnosti a instituce vlastnictví jsou neoddělitelné.\nAd d): O spravedlivosti žádného jednotlivého pravidla chování nelze rozhodnout mimo rámec celého systému takových pravidel, většina z nich proto musí být považována za nesporná: hodnoty mohou být testovány vždy jen jazykem jiných hodnot. Za test spravedlivosti nějakého pravidla je obvykle (počínaje Kantem) označován test jeho "univerzálnosti", tj. možnosti, aby bylo uplatněno na všechny případy, odpovídající podmínkám v něm stanoveným ("kategorický imperativ"). Jde o to, aby při uplatnění pravidla za určitých konkrétních okolností nebylo toto pravidlo v rozporu s žádnými jinými pravidly. Test je tak koneckonců testem slučitelnosti či nerozpornosti celého systému pravidel, nikoli pouze v logickém smyslu, nýbrž v tom smyslu, že systém jednání, která pravidla dovolují, nepovede ke konfliktu.\nVšimněme si toho, že tu obstojí pouze neúčelová ("formální") pravidla. S tím, jak se pravidla, jež původně vznikla v malých, účelem spojených skupinách ("organizacích"), začínají vztahovat na skupiny stále širší a širší a nakonec jsou používána univerzálně mezi všemi členy "otevřené společnosti", kteří nemají žádné společné konkrétní cíle a pouze podléhají týmž abstraktním pravidlům, musejí tato pravidla brát stále menší zřetel na jednotlivé účely.\nO růstu od kmenové organizace, kde všichni členové sloužili společným cílům, směrem ke spontánnímu řádu "otevřené společnosti", ve které mohou lidé pokojně sledovat své vlastní cíle, je tedy možné říci, že začal ve chvíli, kdy divoch poprvé položil nějaké statky na hranice svého kmene v naději, že nějaký člen jiného kmene je najde a nechá tam na oplátku nějaké jiné statky, aby si zajistil opakování nabídky. Od prvního kroku této praxe, která sloužila reciprokým, nikoli společným cílům, pokračoval po tisíciletí proces, který tím, že pravidla chování činil nezávislými na jednotlivých cílech dotčených stran, umožňoval rozšiřovat tato pravidla na stále širší okruhy neurčitých osob, a případně by mohl umožnit univerzální mírový řád světa.\nCharakter oněch univerzálních pravidel individuálního chování, která liberalismus předpokládá a přeje si co možná nejvíce zdokonalit, byl zatemněn jejich směšováním s jinou částí práva, jež stanovuje organizaci vlády a vede ji při správě zdrojů, které jsou jí dány k dispozici. Pro liberální společnost je charakteristické, že soukromý jedinec může být donucen poslouchat pouze pravidla soukromého a trestního práva; a postupné prostupování soukromého práva právem veřejným v průběhu posledních osmdesáti nebo sta let, tedy postupné nahrazování pravidel chování organizačními pravidly, je jedním z hlavních způsobů rozbíjení liberálního řádu. Německý učenec Franz Böhm nedávno označil liberální řád velmi správně jako "Privatrechtsgesellschaft" - společnost soukromého práva.\nRozdíl mezi řádem, k němuž směřují pravidla chování podle soukromého a trestního práva, a řádem, k němuž směřují organizační pravidla veřejného práva, vyvstane zřetelněji, jestliže si uvědomíme, že pravidla chování budou určovat řád jednání jen v kombinaci se znalostmi a záměry jednajících jedinců, zatímco organizační pravidla veřejného práva určují konkrétní jednání přímo ve světle jednotlivých účelů, nebo spíše dávají nějaké autoritě moc tak činit. Směšování pravidel chování a pravidel organizačních napomohla mylná identifikace toho, co často nazýváme "právní řád", s řádem v jednání, který ve svobodném systému není systémem zákonů plně determinován, nýbrž pouze předpokládá takovýto systém zákonů jako jednu z podmínek nezbytných pro své vytváření. Ne každý systém pravidel chování, který zabezpečuje jednotu jednání (jak je často "právní řád" interpretován), bude zabezpečovat řád jednání v tom smyslu, že jednání povolená pravidly nebudou v konfliktu.\nPostupné nahrazování pravidel chování podle soukromého a trestního práva koncepcí odvozenou z veřejného práva je proces, kterým jsou existující liberální společnosti postupně přeměňovány na společnosti totalitní. Tuto tendenci nejzřetelněji viděl a podporoval "korunní právník" Adolfa Hitlera Carl Schmitt, který důsledně volal po nahrazení "normativního" myšlení liberálního práva koncepcí práva, které za svůj cíl považuje "konkrétní utváření řádu" ("konkretes Ordnungsdenken").\nHistoricky byl tento vývoj umožněn díky faktu, že táž reprezentativní shromáždění byla pověřována dvěma různými úkoly: stanovovat pravidla individuálního chování a stanovovat pravidla a vydávat příkazy týkající se organizace a chování vlády. Důsledkem toho bylo, že "zákonem", který ve starším pojetí "vlády zákona" znamenal pouze pravidla chování aplikovatelná ve stejné míře na všechny, se stalo jakékoli organizační pravidlo nebo dokonce jakýkoli příkaz schválený ústavně pověřenou legislativou. Takové pojetí vlády zákona, které vyžaduje pouze to, aby příkaz byl vydán legitimně, nikoli aby to bylo pravidlo spravedlnosti aplikovatelné na všechny stejně (podle Němců pouhý "formeller Rechtsstaat" - formální právní stát), už samozřejmě neposkytuje žádnou ochranu individuální svobody.\nJestliže tento vývoj vůbec umožnila povaha ústavního uspořádání, převládajícího ve všech západních demokraciích, pak hnací silou, která ho zavedla daným směrem, bylo poznání, že aplikace jednotných nebo stejných pravidel na chování jednotlivců, kteří jsou ve skutečnosti v mnoha ohledech velmi odlišní, povede nevyhnutelně k velmi rozdílným dopadům na různé jedince; a že k tomu, aby se činností vlády dosáhlo omezení takovýchto nezamýšlených, ale nevyhnutelných rozdílů v materiálním postavení různých lidí, bude nutné zacházet s nimi nikoli podle stejných, nýbrž podle různých pravidel. To dalo vzniknout novému, veskrze odlišnému pojetí práva, pojetí označovanému jako "sociální" spravedlnost nebo "spravedlnost" v rozdělování; takovému pojetí spravedlnosti, které by se neomezovalo na pravidla chování pro jednotlivce, ale směřovalo k určitým výsledkům pro určité lidi, a které lze tudíž uskutečnit pouze účelově zaměřenou organizací, nikoli však ve spontánním, na účelu nezávislém řádu.\nPojmy jako "spravedlivá cena", "spravedlivá odměna" nebo "spravedlivé rozdělování důchodů" jsou samozřejmě velmi staré; stojí však za povšimnutí, že v průběhu dvoutisíciletého úsilí, kdy filosofové přemýšleli o významu těchto pojmů, nebylo objeveno ani jediné pravidlo, které by nám dovolilo určit, co je v tržním řádu v tomto smyslu spravedlivé. A vskutku jedna skupina učenců, která se touto otázkou zabývala nejvytrvaleji, totiž mistři pozdního středověku a počátku moderní doby, skončila nakonec u definice, že spravedlivá cena nebo mzda je ta, která se na trhu utvoří sama, bez podvodu, násilí nebo privilegia - tedy odvoláním se na pravidla správného chování a uznáním za spravedlivý výsledek cokoli, co vznikne správným chováním všech zainteresovaných jedinců. Tento negativní závěr všech spekulací o "sociální spravedlnosti" nebo spravedlnosti v "rozdělování" byl, jak uvidíme, nevyhnutelný, protože spravedlivé odměňování nebo rozdělování má význam jen v rámci organizace, jejíž členové jednají podle příkazů ve službách společnému systému cílů, nemůže však mít žádný význam ať už v katalaxi nebo spontánním řádu, které žádný takový společný systém cílů mít nemohou.\nJak jsme viděli, stav věcí sám o sobě nemůže být spravedlivý nebo nespravedlivý jako holý fakt. Jen pokud byl nebo mohl být způsoben záměrně, má smysl nazývat spravedlivým nebo nespravedlivým jednání těch, kteří jej vytvořili nebo dovolili, aby vznikl. V katalaxi, ve spontánním řádu trhu, nemůže nikdo předvídat, co který účastník dostane, a výsledky u jednotlivých lidí nejsou určeny úmysly žádného člověka, a nikdo také neodpovídá za to, aby určití lidé dostali určité věci. Snad bychom se mohli ptát, zda uvědomělá volba tržního řádu jako metody vedení ekonomických záležitostí s nepředvídatelnou a do značné míry náhodnou úrovní výnosů je spravedlivým rozhodnutím, zcela určitě však nemůžeme klást otázku, zda jsou spravedlivé nebo nespravedlivé jednotlivé výsledky, které katalaxe produkuje, jakmile jsme se už jednou rozhodli ji k řízení ekonomických činností použít.\nTo, že je pojem spravedlnosti přesto v tak široké míře a tak pohotově aplikován na rozdělování důchodů, je důsledkem chybné antropomorfní interpretace společnosti spíše jako organizace než jako spontánního řádu. Termín "rozdělování" je v tomto smyslu stejně zavádějící jako termín "ekonomika", neboť rovněž naznačuje, že je výsledkem uvědomělého jednání něco, co je ve skutečnosti výsledkem spontánních pořádacích sil. V tržním řádu důchod nikdo nerozděluje (jak by se dělo v organizaci), a hovořit ve vztahu k důchodu o spravedlivém nebo nespravedlivém rozdělování je proto jednoduše nesmysl. Bylo by méně zavádějící hovořit v tomto ohledu spíše o "rozptylu" než o "rozdělování" důchodů.\nVeškerá snaha zajistit "spravedlivé" rozdělování musí tudíž směřovat k přeměně spontánního řádu trhu na organizaci, nebo jinými slovy - na totalitní řád. Byla to tato usilovná snaha o nové pojetí spravedlnosti, ze které vzešly různé kroky, pomocí nichž začala organizační pravidla ("veřejné právo"), určená k tomu, aby přiměla lidi ke sledování určitých cílů, vytlačovat neúčelová pravidla správného individuálního chování a postupně tak ničit základy, které spontánní řád musí mít.\nMyšlenka použít donucovacích pravomocí vlády k dosažení "pozitivní" (tj. sociální nebo rozdělovací) spravedlnosti však nejen nutně vede k destrukci individuální svobody, což může někdo pokládat za cenu nepříliš vysokou, ale je také pokusem o zázrak nebo iluzi, jakých nelze za žádných okolností dosáhnout, protože nutným předpokladem by byla dohoda o relativním významu různých konkrétních cílů, která však nemůže existovat ve velké společnosti, jejíž členové se navzájem neznají nebo neznají všechna jednotlivá fakta. Skutečnost, že si dnes většina lidí přeje sociální spravedlnost, vyvolává občas domněnku, že tento ideál má určitelný obsah. Spíše však hrozí nebezpečí, že se budeme honit za přeludem a v důsledku toho budou výsledky našeho úsilí v naprostém rozporu s tím, co jsme zamýšleli.\nNemohou existovat žádná pravidla, která by určovala, kolik "má" každý mít; ledaže bychom vytvořili nějakou jednotnou koncepci relativních "zásluh" nebo "potřeb" různých jednotlivců (zde však neexistuje žádné objektivní měřítko), nějakou základnu centrální alokace všech statků a služeb - tady by musel být každý jednotlivec namísto toho, aby využíval svých znalostí pro své cíle, přinucen plnit povinnost uloženou mu někým jiným, a odměňován by byl podle toho, jak dobře podle názoru jiných tuto povinnost plní. Tato metoda odměňování je vhodná pro uzavřenou organizaci jako je třeba armáda, je však neslučitelná se silami udržujícími spontánní řád.\nMěli bychom otevřeně přiznat, že tržní řád nepředpokládá úzký vztah mezi subjektivní zásluhou nebo individuální potřebou a odměnami. Funguje na principu kombinované hry dovednosti a štěstí, v níž mohou být výsledky každého jedince dány stejně tak jeho dovedností nebo úsilím jako okolnostmi vymykajícími se jeho kontrole. Každý je odměňován podle hodnoty, kterou jeho služby mají pro lidi, jimž je poskytuje, a tato hodnota jeho služeb nijak nutně nesouvisí s čímkoli, co bychom mohli nazvat jeho zásluhami, natož pak s jeho potřebami.\nJe třeba zvláště zdůraznit, že - přísně řečeno - nemá smysl hovořit o hodnotě "pro společnost", jde-li o hodnotu nějakých služeb pro určité lidi - služeb, které nemusejí zajímat jiné lidi. Houslový virtuos poskytuje patrně služby zcela jiným lidem než jsou ti, kdo obdivují fotbalové hvězdy, a výrobce dýmek zcela jiným lidem než výrobce parfémů. Celá koncepce "hodnoty pro společnost" je ve svobodném řádu stejně nelegitimním antropomorfním termínem, jako je označení tohoto řádu za "jednu ekonomiku" v přísném smyslu slova, za nějakou entitu, která s lidmi "zachází" spravedlivě nebo nespravedlivě či mezi ně "rozděluje" důchod. Výsledky tržního procesu pro určité jednotlivce nejsou výsledkem vůle nějaké osoby, podle níž by tito jedinci měli mít tolik a tolik, a dokonce ani není možné, aby ti, kdo rozhodují o udržování řádu tohoto druhu nebo jej podporují, tyto výsledky předvídali.\nZ toho, co bylo vytýkáno tržnímu řádu ohledně nespravedlivosti jeho výsledků, však zřejmě největší vliv na současnou politiku - a na postupnou destrukci obecných pravidel správného chování jejich nahrazením "sociálními" zákony, směřujícími k "sociální spravedlnosti" - neměla míra nerovnosti v odměňování ani její nesoulad s uznatelnými zásluhami, potřebami, úsilím, podstoupenými útrapami nebo čímkoli jiným, na kterou kladli hlavní důraz sociální filosofové, nýbrž požadavek ochrany před nezaviněnou ztrátou jednou získaného postavení; a když je v zájmu "sociální spravedlnosti" požadován zásah vlády, pak to dnes ve většině případů znamená požadavek ochrany dosaženého postavení nějaké skupiny. Ze sociální spravedlnosti pak zůstane sotva něco víc než požadavek ochrany nezadatelných zájmů a vytvoření nového privilegia, jako kupříkladu tehdy, když je farmářům ve jménu sociální spravedlnosti zaručována "parita" s průmyslovými dělníky.\nDůležitým faktem, který je třeba zdůraznit, je to, že takto chráněná postavení určitých lidí jsou výsledkem působení téhož druhu sil, jež nyní relativní postavení těchže lidí snižují, že postavení, pro něž nyní žádají ochranu, nebyla o nic více dílem jejich zásluh než hrozící postavení nižší a že dosavadní postavení určitých lidí by jim ve změněné situaci mohlo být zaručeno pouze zmařením nadějí na vzestup lidem, jimž za své dosavadní postavení vděčí. V tržním řádu skutečnost, že nějaká skupina lidí dosáhla jistého postavení, nemůže zakládat jejich právní nárok na jeho udržení, protože ho nelze hájit pravidlem aplikovatelným na všechny stejně.\nZáměrem ekonomiky svobodné společnosti tudíž nikdy nemůže být zajišťování určitých výsledků určitým lidem, a její úspěch nemůže být měřen jakýmkoli pokusem o sčítání hodnot jednotlivých výsledků. V tomto ohledu je záměr takzvané "ekonomiky blahobytu" zásadně chybný nejen proto, že nelze vytvořit žádný smysluplný součet uspokojení poskytnutých různým lidem, ale také proto, že její základní idea maxima uspokojení potřeb (nebo maxima společenského produktu) je vhodná jen pro takovou ekonomiku, která slouží jediné hierarchii cílů, nikoli však pro spontánní řád nebo katalaxi, které nemají žádné konkrétní společné cíle.\nAčkoli se má všeobecně za to, že pojetí optimální ekonomické politiky (nebo jakýkoli soud o tom, zda je jedna ekonomická politika lepší než druhá) předpokládá takovéto pojetí maximalizace agregátního reálného společenského důchodu (který je možný jen v hodnotovém vyjádření a implikuje tudíž nelegitimní srovnávání užitečnosti pro různé lidi), ve skutečnosti tomu tak není. Optimální politika v katalaxi může - a měla by - směřovat ke vzrůstu nadějí každého člena společnosti na vyšší důchod, nebo k naději na to, že ať už bude jeho podíl na celkovém důchodu jakýkoli, reálný ekvivalent jeho podílu bude tak velký, jak je to jen možné - což je v podstatě totéž.\nTéto podmínce se přiblížíme bez ohledu na rozptyl důchodů co možná nejvíce tehdy, jestliže všechno, co se vyrábí, vyrábějí osoby nebo organizace, které to svedou alespoň tak lacino - ne-li laciněji - jako kdokoli jiný, kdo to ale ve skutečnosti nevyrábí, a jestliže se zboží prodává za cenu nižší než je ta, za kterou by ho nabízel kdokoli, kdo ho ve skutečnosti nenabízí. (Zahrnuje to i osoby nebo organizace, které by měly náklady na výrobu určité komodity nebo služby nižší než ti, kdo ji skutečně vyrábějí, ale i nadále vyrábějí něco jiného, protože komparativní výhoda této jiné výroby je větší; v tomto případě by celkové náklady na výrobu první komodity musely zahrnovat i ztrátu plynoucí z toho, že není produkována jiná, výnosnější komodita.)\nPovšimněme si, že toto optimum nepočítá s tím, co ekonomická teorie nazývá "dokonalou konkurencí", nýbrž jen s tím, že neexistují žádné překážky navázat jakýkoli obchod, a že trh funguje adekvátně při šíření informací o příležitostech. Zvláště bychom si měli povšimnout, že tohoto skromného a dosažitelného cíle přesto nebylo nikdy plně dosaženo, protože vlády všude a ve všech dobách omezovaly přístup k některým zaměstnáním a tolerovaly osoby a organizace, které odstrašovaly ostatní od vstupu do zaměstnání, pokud to pro ně bylo výhodné.\nTato optimální situace znamená, že ať už se vyrobí jakákoli kombinace výrobků nebo služeb, vyrobí se jich ve skutečnosti tolik, kolik jen lze kteroukoli známou metodou, protože využitím tržního mechanismu můžeme zapojit do hry více rozptýlených znalostí členů společnosti než jakýmkoli jiným mechanismem. Lze toho však dosáhnout pouze tak, že ponecháme na tržním mechanismu a všech jeho nahodilostech, aby stanovil podíl na celku, kterého se každému členu společnosti dostane, protože pouze tržní determinací důchodů je každý veden k tomu, aby dělal to, co je k dosažení tohoto výsledku třeba.\nJinými slovy, za své vyhlídky, že náš nepředvídatelný podíl na celkovém produktu bude představovat takový soubor statků a služeb, jaký bude, vděčíme faktu, že tisíce jiných se soustavně podřizují požadavkům na přizpůsobivost, ke kterým je nutí trh; v důsledku toho je i naší povinností přizpůsobit se změnám důchodu či postavení, i kdyby to znamenalo sestup z našeho dosavadního postavení a i kdyby tento sestup byl vyvolán okolnostmi, které jsme nemohli předvídat a ani jsme je nezapříčinili. Zcela chybná je představa, že si "zasluhujeme" (v morálním smyslu) důchod, který jsme získali, pokud jsme měli štěstí, a že na něj máme právo, dokud se budeme snažit tak poctivě jako dosud a pokud se nám nedostane varování, že máme svou pozornost zaměřit jinam. Každý, bohatý nebo chudý, vděčí za svůj důchod výsledku hry, na níž se podílejí dovednost i náhoda; jejich souhrnný výsledek a náš podíl na něm jsou tak vysoké jen proto, že jsme souhlasili s pravidly hry a vstoupili do ní. A od okamžiku, kdy jsme vyslovili souhlas s tím, že budeme hrát a z výsledků hry mít případný prospěch, je naší povinností výsledky přijmout, i když se obracejí proti nám.\nNení pochyb, že v moderní společnosti všichni kromě těch největších nešťastníků a těch, kdo by možná ve společnosti jiného typu měli právní privilegia, vděčí tomu, že do této hry vstoupili, za mnohem větší důchod, než jaký by měli jinak. Není samozřejmě žádný důvod, proč by nějaká společnost, která je díky trhu tak bohatá jako společnost moderní, nemohla poskytnout mimo trh minimum jistoty všem, kteří na trhu propadnou pod určitou mez. Chtěl jsem říci pouze toto: úvahy o spravedlnosti nemohou poskytnout žádný důvod pro "opravy" výsledků trhu; spravedlnost ve smyslu hry podle stejných pravidel vyžaduje, aby každý přijímal to, co poskytuje trh, na kterém se každý účastník chová správným způsobem. Existuje pouze spravedlnost individuálního chování, nějaká zvláštní "sociální spravedlnost" však nikoli.\nNemůžeme zde rozebírat legitimní úkoly vlády při správě zdrojů, které jí byly dány k dispozici na poskytování služeb občanům. O těchto funkcích, k jejichž plnění vláda dostala peníze, si pouze řekněme, že při jejich výkonu by vláda měla být poslušna stejných pravidel jako každý občan, že by neměla mít žádný monopol na určité služby, že by měla vykonávat tyto funkce tak, aby nenarušovala mnohem obsažnější spontánní úsilí společnosti, a že by se její prostředky měly zvyšovat podle pravidla platného pro všechny stejně. (To podle mého názoru zabraňuje všeobecné progresi daňového zatížení občanů, protože vyšší zdanění pro účely přerozdělování lze podpořit pouze argumenty, které jsme právě vyloučili.) Ve zbývajících paragrafech se budeme zabývat pouze některými z těch funkcí vlády, k jejichž výkonu dostala kromě peněz i moc prosazovat pravidla správného chování.\nBudeme se v těchto tezích nadále zabývat pouze těmi donucovacími funkcemi vlády, které se týkají udržování tržního řádu v chodu. Týká se to především podmínek, za kterých je zajištěna míra konkurence potřebná pro efektivní usměrňování trhu. Ty musejí být stanoveny zákonem. Stručně se budeme touto otázkou zabývat nejprve s ohledem na podnik a potom s ohledem na práci.\nCo se podniku týče, na prvním místě je třeba zdůraznit skutečnost, že důležitější než aby vláda proti monopolům bojovala je to, aby jim nenapomáhala. Je-li dnes tržní řád omezen pouze na část ekonomických činností člověka, je to do značné míry důsledkem vědomého omezování konkurence vládou. Vskutku lze pochybovat o tom, že by přetrval nějaký prvek monopolu významný natolik, aby bylo třeba zvláštních opatření, kdyby se vlády vyvarovala vytváření monopolů a nenapomáhala jim ochrannými cly, charakterem patentního práva v oblasti vynálezů a právem korporačním. V této souvislosti je třeba připomenout si jednak to, že monopolní postavení je nežádoucí vždy, často se mu však nelze vyhnout z objektivních důvodů, které nemůžeme nebo si nepřejeme změnit; za druhé pak to, že všechny monopoly pod dozorem vlády mají tendenci změnit se v monopoly pod ochranou vlády a přežívají i poté, co zanikl důvod jejich existence.\nBěžná pojetí antimonopolní politiky jsou do značné míry sváděna z cesty použitím jistých koncepcí odvozených z teorie dokonalé konkurence, které nejsou relevantní pro podmínky, kde chybí faktické předpoklady pro dokonalou konkurenci. Teorie dokonalé konkurence ukazuje, že kdyby byl na trhu počet prodávajících a kupujících dostatečně velký na to, aby to komukoli z nich znemožnilo vědomě ovlivňovat ceny, bude se prodávat za ceny rovné mezním nákladům. To však neznamená, že je možné nebo dokonce nezbytné vytvářet všude stav, kdy jedno a totéž zboží kupuje a prodává velký počet subjektů. Myšlenka, že v situacích, kdy nemůžeme nebo si nepřejeme takový stav vytvářet, by měli být výrobci vedeni k tomu, aby se chovali, jako kdyby dokonalá konkurence existovala, nebo aby prodávali za ceny, které by platily v prostředí dokonalé konkurence, nemá význam: nevíme, jaké konkrétní chování prodávajících i kupujících nebo jaké ceny by vytvořila skutečná dokonalá konkurence.\nKde podmínky pro dokonalou konkurenci neexistují, tam je nicméně velmi důležité a stojí za pozornost, jaká konkurence je ještě možná a o jakou by se mělo usilovat; jde zejména o podmínky popsané v paragrafech 46 - 49. Tam bylo zdůrazněno, že optimálního stavu lze dosáhnout, pokud vláda nebo kdokoli jiný nikomu nebrání vstoupit do jakéhokoli odvětví nebo povolání dle vlastního výběru.\nJsem přesvědčen, že splnění této podmínky se nejvíce přiblížíme, pokud zaprvé: všechny dohody omezující obchod budou bez výjimky (nikoli zakázány, nýbrž pouze) zneplatněny a stanou se nevymahatelnými, a za druhé: na veškeré diskriminační kroky vůči skutečnému nebo potenciálnímu konkurentovi a na pokusy přimět ho k respektování určitých pravidel chování na trhu bude přenesena odpovědnost za případné mnohonásobné škody. Mám dojem, že tento skromný cíl by mohl vést k mnohem účinnějšímu řádu než současné zákazy s hrozbou pokuty, protože u zneplatnění a nevymahatelnosti není třeba dělat žádné výjimky, zatímco, jak zkušenost ukazuje, ambicióznější pokusy musí provázet tolik výjimek, že ztrácejí účinnost.\nPrincip, že veškeré dohody o omezení obchodu by měly být neplatné a nevymahatelné a že každý jedinec by měl být chráněn před pokusy vnutit mu je násilím či cílenou diskriminací, hraje ještě důležitější roli ve vztahu k práci. Monopolistické praktiky, ohrožující fungování trhu, dnes hrají mnohem závažnější úlohu v záležitostech práce než v záležitostech podniku. Zachování tržního řádu bude více než na čemkoli jiném záviset na tom, zda se nám podaří je zkrotit.\nVývoj v oblasti práce bude vládu nutit - a mnohé již nutí - ke dvěma druhům opatření, která jsou pro tržní řád zcela destruktivní: k pokusům autoritativně určovat důchod různých skupin (prostřednictvím takzvané "důchodové politiky") a ke snaze překonávat "nepružnost" mezd inflační peněžní politikou. Takový únik před skutečným řešením pomocí peněžních nástrojů, jejichž účinnost je pouze dočasná, musí mít za následek, že "nepružnost" bude dál narůstat. Proto jsou tyto peněžní nástroje utišujícím prostředkem, který může ústřední problém pouze odsunout, nikoli však vyřešit.\nFinanční politika přesahuje zamýšlený rozsah této stati. Zmínil jsem se o těchto problémech pouze z toho důvodu, abych zdůraznil, že základní a v současných podmínkách neřešitelná dilemata finanční politiky nelze vyřešit žádnými peněžními nástroji, ale pouze obnovením trhu jako jediného účinného nástroje stanovování výše mezd.\nZákladní principy liberální společnosti by mohly být na závěr shrnuty tím, že řekneme, že v takovéto společnosti musí být veškeré donucovací funkce vlády vedeny tím nejvýznamnějším, co bych nazval tři velká negativa: mír, spravedlnost a svoboda. Jejich dosažení vyžaduje, aby byla vláda ve svých donucovacích funkcích omezena na prosazování takových zákazů (formulovaných jako abstraktní pravidla), jaké mohou být aplikovány stejně na všechny, a vymáhat v rámci těchto jednotných pravidel ode všech podíl na nákladech spojených s jinými, nedonucovacími službami, které se vláda může rozhodnout poskytovat občanům pomocí materiálních a lidských prostředků, které se jí tím dávají k dispozici.


Kruhy pod očima krem na hemoroidy - wpc-centrum.sk\nPlazmaterapie a kruhy pod očima reso danse suisse proti stárnutí\nPytle pod očima - konečné řešení Ale nějaký šetrný. Potřebuju ho na ty pytle, co mi visej pod očima," vychrlila jsem na paní lékárnici.\nVizážistka Markéta radí - jak na kruhy pod očima? wc přenosné suisse proti stárnutí\nKdyz i lekarnice maji nizsi vzdelani nez Vy, cekate, ze Vam zde odpovi obycejny lid? Umíte číst? Pak byste možná mohla vědět,že otázka byla,jestli někdo tu mast vyzkoušel,ne žádné odborné rady na téma cévní problémy a účinné látky v jednotlivých přípravcích. Bože fakt nevím jestli si tu ze mě někdy ty lidi dělají prdel nebo to myslí vážně,chápu odpovědi na odlehčení otázky ale opravdu nerozumím tomu jak se tu může objevit několik odpovědí jako těch vašich,nejdřív čtěte první otázku a pak diskuzi martinaa ®\nTrápí vás kruhy pod očima? Stačí jen 4 věci, co máte doma, a ošklivé vaky jsou pryč! recenze na prevenci stárnutí\nOlivier Fric suisse proti stárnutí opravdu dobrý krém proti stárnutí, kamel lazar suisse proti stárnutí vráska na čelo vrásek. Je možné zbavit se vrásek obočí? levure de riz rouge suisse proti stárnutí, bizarních kosmetických ošetření proti stárnutí jak odstranit vrásky na horních víčkách.\nKruhy pod očima budou navždy pryč! Vyzkoušejte rady vizážistky celebrit! krém proti stárnutí pro suchou pokožku\nLátky proti stárnutí což je krém proti stárnutí, lesk na rty proti stárnutí nosní přetížení proti stárnutí. Bojovníci proti stárnutí formule recenze proticaca proti stárnutí, Conciergerie de luxe suisse proti stárnutí podpora proti stárnutí eternalblu.\nRemescar - Váčky a kruhy pod očima transgenre suisse anti aging\nSeznam pentapeptid proti stárnutí Replique rolex suisse proti stárnutí, centrum proti stárnutí a dlouhověkosti pittsburgh pa katies proti stárnutí všech hvězd. Nejlepší opalovací mléko proti stárnutí pro postele Nejlepší recenze režimu proti stárnutí, nejlepší sérum proti stárnutí pro suchou pokožku Recenze na krém proti celloplexu proti stárnutí.\nJak na DENNÍ LÍČENÍ podle profesionálky - Část č.1- Kruhy pod očima a contouring proti stárnutí žen\nRecepty, jak se zbavit zácpy proti stárnutí Manhattanu, fórum pro hodnocení vrásek na obličeji proč se cn zbavit Toon. Výrobky proti stárnutí doporučené dermatologové koncept proti stárnutí, kvalitní krém na vrásky ethologie psí suisse proti stárnutí.\nTajné triky vizážistky celebrit: Jak zakrýt kruhy pod očima? recenze na západní pobřeží proti stárnutí\nNej korektory na kruhy pod očima z drogerky: Tipy od LU Jak se mohu zbavit cookies\nPřírodní hydratační prostředek proti stárnutí pro černou zajistí sociales obligatoires suisse anti aging, režim proti stárnutí krásy včetně aha lék proti stárnutí schválen. Informace o stárnutí a dlouhověkosti mýval se zbaví, reluma proti stárnutí Aldi obchod proti stárnutí.\nVizážistka Markéta radí - jak na tmavé kruhy pod očima? Schönengrund suisse proti stárnutí\nMelajeune tekutý krém proti stárnutí vrásek peptidu, jak odstranit hluboké vrásky pod očima mzdy 20suisse proti stárnutí. Recenze produktů péče o pleť proti stárnutí Jak vyhladit vrásky pod očima fóra, dělá krém proti stárnutí vráskový krém pro ženy po 60.\nHunting deer Slovakia 2013 Licences abusifs suisse anti aging\nJak zamaskovat kruhy pod očima feuxová signalizace suisse proti stárnutí


o technickém standardu státního informačního systému České republiky, národní prostředí, verze 2.1 - Usnesení vlády ČR č.262 + P/1995 ze dne 05/03/1995\nÚvodní stránka > Jednání vlády > Dokumenty vlády > 1995 > 1995-05-03\nze dne 3. května 1995 č. 262 + P\no technickém standardu státního informačního systému České republiky, národní prostředí, verze 2.1\nI. s c h v a l u j e technický standard státního informačního systému České republiky, národní prostředí, verze 2.1, uvedený v příloze tohoto usnesení (dále jen "Standard");\nII. z r u š u j e usnesení vlády z 10. června 1992 č. 409, ke statutu Komise vlády České republiky pro státní informační systém a ke standardům státního informačního systému České republiky;\n1. ministru hospodářství neprodleně vyhlásit Standard,\n2. členům vlády a vedoucím ostatních ústředních orgánů státní správy zajistit\na) v rámci své pravomoci a působnosti dodržování Standardu,\nb) soulad informačních systémů zřízených po dni přijetí tohoto usnesení v rámci státního informačního systému České republiky se Standardem,\nc) při inovacích doplnění informačních systémů zřízených přede dnem přijetí tohoto usnesení o prostředky schopné komunikovat podle Standardu,\nd) uplatnění Standardu ve všech obchodních veřejných soutěžích na dodávky informační techniky jako součást zadávacích podmínek.\npřednostové okresních úřadů a\nprimátoři měst Brna, Ostravy a Plzně\nIng. Ivan K o č á r n í k , CSc., v. r.\nP ř í l o h a k usnesení vlády ze dne 3. května 1995 č. 262\nTechnický standard státního informačního systému České republiky\nPraha, duben 1995\n!!! Tabulky jsou pouze uvedeny v tištěné podobě přílohy usnesení\n1. Úvodní komentář 2\n2. Technický standard státního informačního systému 3\n2.1 Kódování informací 3\n2.2 Lokalizace systému 3\n2.3 Klasifikace souboru znaků textu 3\n2.4 Národní prostředí 3\n2.4.1 Kódování textu 3\n2.4.2 Klávesnice pro zařízení informačních technologií 9\n2.4.3 Abecední řazení 12\n2.5 Programové vybavení 23\n3. Seznam zkratek mezinárodních organizací 23\n4. Použité zkratky v názvech technických norem 23\n5. Seznam citovaných technických norem 23\nStandardy státního informačního systému - jako opatření ústředních orgánů státní správy - zakotvují závazné způsoby výkonu odborných činností v informačních systémech státní správy. Jsou klíčovým nástrojem homogenizace SIS jako prostředí.\nStandardem SIS se rozumí závazný předpis, jehož obsah se zpravidla věcně kryje s mezinárodní technickou normou nebo doporučením, českou normou, návrhem české normy a případně s jiným předpisem technické povahy (např. organizační opatření pro zajištění bezpečnosti SIS).\nTechnický standard se omezuje pouze na určení specifik národního prostředí - především kódování a třídění, tj. na ty oblasti, které je nutné vyžadovat pro potřeby správních úřadů na území České republiky.\nTechnický standard SIS musí být dodržován ve všech nových realizacích a rozsáhlejších inovacích informačních systémů v rámci SIS. Dodržování standardů se nevyžaduje u menších nákupů, které směřují výhradně k udržení funkčnosti již provozovaných systémů, pokud tyto systémy byly vybudovány před účinností standardu a při inovaci nedochází k žádné technologické změně. Rozsáhlejší inovace však mají vždy zajistit dodržení standardu.\nTechnický standard bude nadále upravován. Ochrana dat a bezpečnost bude řešena samostatným standardem.\n2. Technický standard státního informačního systému\n2.1 Kódování informací\n- veškeré programové vybavení musí umožňovat zpracování znaků kódovaných do osmi bitů,\n- programové vybavení musí umožňovat práci s daty, která jsou v některém z kódů požadovaných v SIS (viz 2.4).\n2.2 Lokalizace systému\nLokalizace programového vybavení, jako podpora a podmínka pro jeho používání v českém prostředí, zahrnuje:\n- definice hodnotové posloupnosti znaků pro účely třídění,\n- formát data (pořadí údajů den-měsíc-rok),\n- klasifikace znaků (co je písmeno, číslice atd.),\n- formát číselných údajů (co je desetinnou čárkou apod.),\n- formát zápisu měnových údajů (označení měny, její pozice vzhledem k číselnému údaji atd.).\n2.3 Klasifikace souboru znaků textu\nVýčet grafických znaků pro latinské abecedy a jejich rozdělení na mezeru, abecední, číselné (dekadické číslice) a ostatní znaky musí odpovídat normě ISO 6937 (1983), ADD1 (1989). Mezera se považuje za zvláštní znak a musí být explicitně uvedena v množině používaných znaků.\nPřehled přípustných grafických znaků kromě mezery je uveden v tabulkách 4 až 12. Diakritická znaménka nelze používat samostatně, jen v kombinaci se základními abecedními znaky latinské abecedy (jsou bezposuvová). Cizí jména v kterých se vyskytuje grafický znak připomínající čárku nad mezerou se zapisují zásadně pomocí znaku apostrof " ' ", který je posuvovým znakem. V případě potřeby abecedního řazení (viz odstavec 2.4.3) se takovýto apostrof zařazuje s primární řadící platností za všechna písmena a dekadické číslice.\n2.4 Národní prostředí\n2.4.1 Kódování textu\nV rámci kódování textů se definují standardy kódování grafických a řídicích znaků pro přenos textových informací; tj. znaků latinské abecedy, číslic a dalších textových značek. Tyto standardy jsou určeny pro přenos informací; nevztahují se na přenos semigrafických a grafických informací a na vnitřní kódy použité při zpracování informací.\nŘídicí znaky musí být podmnožinou řídících znaků uvedených v normě ČSN ISO 6429.\nPro přenos informací v otevřených počítačových sítích SIS se vyhlašuje jako standard pro kódování grafických textových znaků mezinárodní norma ČSN ISO 8859, s následujícími specifikacemi:\nPro texty v národní abecedě, tj v češtině a v jazycích významných národnostních menšin, platí norma ČSN ISO 8859-2 (viz kódová tabulka 1). (Kód je obvykle nazýván Latin 2 - ISO).\nKódová tabulka 1 ISO 8859-2 : 1987\nPro Melantrich viz verze 2 (vytištěný sborník - dáno k dispozici na disketě doplnit)\nKódová tabulka 2a Kódová stránka 852\nKódová tabulka 2b Kódová stránka 852\nKódová tabulka 3 ISO 6937-2: 1983\nPro texty v jiných evropských jazycích platí příslušné části normy ISO 8859-1÷8 (ČSN ISO 8859-1,2,5,7).\nPro přenos informací v uzavřených počítačových sítích SIS, které obsahují pouze počítače typu IBM PC, je možné použít kódovou stránku IBM 852, (kód je obvykle nazýván IBM PC - Latin 2, viz kódová tabulka 2a, b). Kódová tabulka 852 pro komunikace (kódová tabulka 2b) je shodná s tabulkou v informační příloze k ČSN 36 9103/89, tab. PCL2, obr. 13.\nPro přenos informací v uzavřených počítačových sítích SIS, pracujících pod operačním systémem MICROSOFT WINDOWS, je možné použít kódovou stránku 125, viz kódová tabulka 2c.\nPro přenos textu ve formě reprezentace grafických znaků a řídicích funkcí ve dvojkové soustavě při užívání veřejných a soukromých přenosových sítí a při výměně datových medií je standardem pro kódování mezinárodní norma ISO 6937-2, Add.1 (viz kódová tabulka 2d). Odkazy uvedené v tabulce 2d je třeba interpretovat jako odkazy na jednotlivé odstavce citované normy. Užití tohoto kódu pro videotex a teletex je specifikováno přílohami k citované normě.\nPři užívání kódových tabulek, včetně práce s texty v jiných jazycích kódovaných podle norem ČSN ISO 8859-1,2,5,7, je třeba respektovat požadavky souvisejících norem ISO a na jejich základě připravovaných ČSN, které vymezují kódový systém. Jde o:\n- ISO 2022 (v návrhu ČSN ISO 2022) 7-bitové a 8-bitové kódované soubory znaků ISO. Metody rozšiřování kódů\n- ČSN ISO 4873 8-bitový kód ISO pro výměnu informací. Struktura a pravidla pro zavádění\n- ČSN ISO/IEC 10367 Normalizované kódované soubory grafických znaků pro použití v 8-bitových kódech\n- ČSN ISO 2375 Postupy pro registraci posloupností escape.\n2.4.2 Klávesnice pro zařízení informačních technologií\nČeská klávesnice pro použití v SIS musí vycházet z návrhu technické normy ISO DIS 9995-1 až 7. Standardizuje se tříúrovňová klávesnice a přiřazení znaků klávesám pro prvou a druhou úroveň, a to shodné s ČSN 369050 - Rozložení znaků na české klávesnici pro textové a kancelářské systémy. Výchozím uspořádáním je česká klávesnice psacího stroje se 46 klávesami (obr. 1). Dále se standardizuje rozložení číslic 7-8-9 v numerické zóně (obr. 2). Klávesy musí být popsány ve shodě s přiřazením. Popis musí být umístěn vlevo.\nPřiřazení pro třetí úroveň a přiřazení dvěma klávesám v pozicích E00 a B00 se nestandardizuje. Možné přiřazení kláves třetí úrovně je uvedeno na obr. 3 a obr. 4. Připouští se užití nestandardizovaných kláves v pozicích E00 a B00 ve funkci "mrtvých" kláves pro potřebnou diakritiku.\nPřipouští se užití odlišného uspořádání klávesnic u přenosných počítačů (notebooků).\nObr.1. Česká klávesnice psacího stroje\nObr.2. Rozložení 7 - 8 - 9 na numerické zóně\nObr.3. Klávesnice IBM\nObr.4. Klávesnice podporující U.S. přiřazení\n2.4.3 Abecední řazení\nRutiny abecedního řazení (třídění) musí umět třídit všechny grafické znaky obsažené v normě ČSN ISO 8859-2 (viz kódová tabulka 1). Musí splňovat revidovanou normu ČSN 97 6030:1994 "Abecední řazení" pro znaky obsažené v této normě.\nŘadí se jednotlivé prvky řazení, které mohou být slovy nebo skupinami slov. Skupiny slov se řadí postupně podle jednotlivých slov, tvořících skupinu, při čemž nezáleží na počtu mezer, které oddělují slova. Za slovo se považuje řetězec písmen, číslovek, znaku apostrof a spojovníku, či znaku "nepřerušující mezery", pokud poslední tyto dva znaky nejsou prvým ani posledním členem řetězce tvořícího slovo. Při stanovení pořadí slov se nejprve porovnávají zleva doprava postupně všechny znaky slova podle primární řadící schopnosti znaků (viz jednotlivé řádky v tab. 4). Nestačí-li k rozlišení dvou slov primární rozlišovací schopnost jejich znaků, porovnávají se jednotlivé znaky obou slov znovu zleva doprava podle sekundární řadící schopnosti (viz jednotlivé sloupce v tab. 4). Číslice se řadí podle jejich číselné hodnoty vzestupně za abecedu. Znak apostrofu je pro účely řazení umístěn za abecedou a za číslovkami. Spojovník a nepřerušující mezera před abecedou. Velká a malá písmena mají stejnou řadící platnost, to znamená, že pořadí dvou slov, které se liší pouze volbou velkých či malých typů svých (některých) písmen, může být jakékoliv.\nTabulka 4 Primární a sekundární řazení znaků pro třídění\n| primární pořadí\n# ---> sekundární pořadí\na á # # ä #\nd ď #\ne é ě # #\ni í #\nl ĺ ľ #\nn # ň\no ó ô ö #\nt ť #\nu ú ů ü #\nPozn: Primární řazení (třídění) je určeno pořadím řádků a sekundární pořadím znaků v řádku. Odpovídající velké písmena, která nejsou v tabulce uvedena, mají stejnou řadící schopnost jako příslušná malá písmena.\ntab 4 + tab 5 + tab 6\ntab 7 + tab 8\ntab 9 + tab 10 + tab 11\ntab 11 + tab 12\n2.5 Programové vybavení\nVeškeré systémové i aplikační programové vybavení (APV) musí splňovat tyto požadavky:\n1.musí umožňovat transparentní zpracování textových dat ve standardních kódech pro SIS,\n2.musí umožňovat komunikaci s běžným uživatelem v národním jazyce od počátku využívání příslušného programového produktu v SIS. Tento požadavek nemusí být splněn v plném rozsahu pokud jde o užití klíčových slov a ustálených zkratek a pokud jde o hlášení, která nejsou určena běžnému uživateli, ale pouze úzkému okruhu specialistů\n3.musí umožňovat práci (import, export) s daty, která jsou v některém z kódů uvedených v odst. 2.4,\n4.pokud je určeno k vytváření uživatelských aplikací, musí podporovat jejich vytváření v národním jazyce; to znamená umožnit aby tyto aplikace musí mít zabudované rutiny pro abecední řazení (třídění) v souladu s odstavcem 2.4.3 a umožnit, aby komunikace s uživatelem, včetně zobrazovaných běžných chybových hlášení, byla v národním jazyce.\n3. Seznam zkratek mezinárodních organizací\nIEC International Electrotechnical Commisssion (Mezinárodní komise pro elektrotechniku)\nIEEE Institute of Electrical and Electronics Engineers (Institut inženýrů elektrotechniky a elektroniky)\nISO International Organization for Standardization (Mezinárodní organizace pro normalizaci)\n4. Použité zkratky v názvech technických norem\nČSN Česká norma\nISO International Standard - Mezinárodní norma (Mezinárodní organizace pro normalizaci ISO)\nDIS Draft International Standard (ISO) - Návrh mezinárodní normy\nAdd Addendum - Doplněk k mezinárodní normě\n5. Seznam citovaných technických norem\nČSN ISO 6429 Řídící funkce kódovaných souboru znaků 7-bitového a 8-bitového kódu\nISO 6937-2, Add.1 Kódované soubory znaků pro přenos textů. Část 2: Latinské abecední a neabecední grafické znaky\nČSN ISO 8859-1, až -8 Soubory grafických znaků kódované jedním 8-bitovým bytem. Část 1 až 4 a 9: Latinská abeceda 1 až 5; část 5: Latinská abeceda / kyrilice; část 6: Latinská / arabská abeceda; část 7: Latinská / řecká abeceda; část 8: Latinská / hebrejská abeceda\nISO DIS 9995-1 až 7 Rozložení znaků na klávesnici pro textové a kancelářské systémy\nČSN 369050 Rozložení znaků na české klávesnici pro textové a kancelářské systémy\nČSN 36 9103 8-bitové kódované soubory symbolů\nISO 2022 4-bitové a 8-bitové kódované soubory znaků ISO. Metody rozšiřování kódů\nČSN ISO 4873 8-bitový kód ISO pro výměnu informací. Struktura a pravidla pro zavádění\nČSN ISO/IEC 10367 Normalizované kódované soubory grafických znaků pro použití v 8-bitových kódech\nČSN ISO 2375 Postupy pro registraci posloupností escape\nV rámci posuzování věcné problematiky byl správním úřadům dne 7. března 1995 rozeslán návrh "Technický standard státního informačního systému České republiky, verze 2.1 s žádostí zaslat k návrhu připomínky do 15. března 1995 s tím, že pokud připomínky zaslány nebudou, bude předpokládán souhlas s návrhem.\nDo konce března 1995 došlo na Ministerstvo hospodářství celkem 19 vyjádření. Z toho 13 vyjádření obsahuje bezvýhradný souhlas s návrhem a 6 vyjádření drobné připomínky. Devět správních úřadů připomínky nezaslalo; Ministerstvo hospodářství proto předpokládá, že výhrady nemají. Všechny rozpory signalizované v připomínkách se podařilo v podstatě odstranit. V nové modifikaci, která je předkládána k projednání vládě, jsou kromě úprav vyvolaných připomínkami zahrnuty ještě některé drobnější úpravy vzniklé z podnětu Ministerstva hospodářství, které směřují k dosažení shody s českými normami v oblasti informační techniky.\nNásledující přehled obsahuje veškeré změny provedené oproti textu rozeslanému k připomínkovému řízení. Opakující se připomínky jsou sloučeny.\n1. Doplnit do názvu standardu "národní prostředí".\n1.Připomínka akceptována. Text upraven.Úřad vlády, Ministerstvo průmyslu a obchodu\n1. Zahrnout kódovou stránku 1250, užívanou pro národní prostředí operačním systémem WINDOWS.\n2. Nepožadovat striktně překlad klíčových slov a ustálených zkratek do češtiny u systémových programů a některých aplikačních programů. Upřesnit formulaci požadavku na existenci česky komunikujících verzí.\n1. Připomínka akceptována pro uzavřené počítačové sítě, na stejné úrovni jako kódová tabulka 852 (PCL2).\n2. Připomínka akceptována. Text upraven.\nMinisterstvo průmyslu a obchodu, Ministerstvo zahraničních věcí\n1. Doplnit odkazy na obr. v textu.\n1. Připomínka akceptována. Odkazy doplněny.\n1. Prohloubit lokalizaci národního prostředí o formáty dat, času, číselných údajů, měny, ....\n2. Vysvětlit, proč se některá písmena s diakritikou (např. C a Č) rozlišují v primárním řazení a některá (např. U a Ú) až v sekundárním.\n1. Připomínky budou řešeny v rámci připravovaného datového standardu SIS.\n2. Akceptováno částečně. Text standardu byl uveden do souladu s českou normou pro abecední řazení. Normu pro abecední řazení však nepovažujeme za možné měnit.\n1. Zvážit povolení odchylky umožňující současné užití české abecedy a některých znaků abeced západoevropských států a rozšířit možnost psaní písmen západoevropských abeced na klávesnicích.\n1. Připomínka akceptována částečně. Povolit nový kód nezahrnutý do mezinárodních a českých norem nepovažuje předkladatel za systémové řešení. Technický standard však byl doplněn o odkazy na normy, které popisují řešení situace, kdy je třeba předávat data kódovaná podle různých stránek.\n2. Podrobněji rozvést užití apostrofu při psaní cizích jmen.\n2. Připomínka akceptována. Text doplněn.\nZvážit oprávněnost vypuštění standardů pro síťové služby, které jsou rozhodující pro bezproblémovou výměnu dat mezi správními úřady.\nPřipomínka neakceptována. Pro zařazení síťových služeb do technického standardu není dosaženo potřebné shody. Ministerstvo hospodářství se pokusí situaci řešit návrhem zvláštního standardu pro tuto oblast.


ProducentAnna Becková, Kateřina Černá, Pavel Strnad\nSouvisí s filmem Marcela\nKategorieAutorský, Časosběrný, Portrét, Společnost, Videotéka IDF\nProducentRasa Miškinyté, Tomas Tamosaitis\nSouvisí s filmem Spanish for Adults\nMaličká třída v srdci Španělska je místem setkávání a útočištěm pro dospělé přistěhovalce, kteří do Španělska přišli hnáni představou „Evropského snu“ začít nový život. Osud je svedl dohromady v malém španělském městě, odcizené a se steskem po domově, kde se zapojují do hravého a entuziastického procesu učení cizího jazyka pod dohledem vynikající učitelky Marie Antonie. Osmačtyřicetiletá Maria Antonia bere inspiraci ze svých snů, kdy se toužila stát herečkou. Někdy se může zdát, že se třída přeměňuje v jeviště s Antonií coby hlavní hvězdou. Filmový režisér Tomas Tamosaitis se pokusil naučit španělsky právě jako jeden ze studentů Antonie. Výsledkem je Španělština pro dospělé – nostalgický, hřejivý, zábavný a vyrovnaný portrét lidí, kteří stále věří, že ať se děje cokoliv, nesmí polevit ve snění.\nzobrazeno položek: 361 - 370


Žárlivost co s ní? | Poradte.cz\nŽárlivost co s ní?\nOd: zarliva Datum: 22.11.13 16:04 odpovědí: 5 změna: 22.11.13 23:11\nRovnou k věci: jsem dost žárlivá holka. Žárlím nejen na kluky ale i na kámošky atd... Když třeba vidím, jak se kluk, který se mi líbí baví s nějakou holkou, vře ve mě krev a nejradši bych ji odstrčila a začala se s ním bavit. I když s někým třeba chodím, hrozně se bojím, že mě odkopne kvůli kámošům, popřípadně fotbalu nebo škole. U kámošek se zas bojím, toho, že třeba mi někdo bude chtít ublížit a ony mě nechají na holičkách. Třeba když mi někdo nadává tak se mě nezastanou, což se mě dost dotkne a už mi to zase šrotuje v hlavě, co se děje, jestli mě mají rády a neskutečně mě to žere. Na povrchu se to neprojevuje, ale jsem strašná stíhačka, na facebooku furt sleduju co se děje a jsem fakt šílená. Prostě nechápu proč mi kámoška sama od sebe nezavolá, jak se daří, když ví, že beru antidepresiva, nebo mám nějaký jiný problém, zatímco já bych za ní dala doslova ruku do ohně a kdyby ji někdo chtěl ublížit, raději bych aby něco udělal mě než ji to samý u dalších lidí... Vím, že jsem šílená a chci s tím něco dělat ale nemůžu si pomoct. Prostě jsem psychopatka a jsem přehnaně uplá na lidech, ale nevím co s tím. Jsem fakt blázen a nejradši bych pozabíjela ostatní holky abych měla toho kluka jen pro sebe. Neprojevuje se to sice na povrchu, ale o to víc mě to deptá uvnitř... Co byste mi poradili? Děkuju\nDatum: 22.11.13 16:43\nŽárlivost je projevem malého sebevědomí. Podle toho, co popisujete, nemáte seběvědomí vůbec žádné. Kamarádi nebo ti, které berete jako kamarády, ale oni jsou jen známí a ne kamarádi, jsou pro vás důležitější, než to, co umíte, dokážete. Počet kamarádů stavíte nad své hodnoty, nad své sebehodnocení. Záleží vám na nich víc, než na sobě. Ne tím, že jste pro ochotná cokoliv udělat, ale tím, že je budete vlasnit, chlubit se jimi. Ale to tak nefunguje. Musíte být dobrá natolik, aby vás ostatní uznávali a pokládali si za čest, že s vámi mohou být. A ne proto, že vy si dupnete nožkou a chcete. Musíte být dobrá a to, že to budete dávat na odiv, to není dobře. Hodnoty člověka se neprosazují chlubením a předváděním se. Musíte sama na sobě hodně popracovat. Ne na tom, jak se prezentujete, ale jaká doopravdy jste. Rozumíte tomu co říkám?\ndoplněno 22.11.13 17:09:\nNesnaží se tě poznat, protože jim za to nestojíš. Jsi čitelné, bláznivé, sobecké třeštidlo.\nJo asi tomu rozumím, a je pravda, že mám malé sebevědomí, ale jak můžou poznat ty lidi kolem mě co ve mě jinak, než tak že jim to dokážu? Oni se mě nesnaží sami od sebe poznat, tak jim to chci dokázat, že nejsem špatná holka, že ve mě mají oporu...\nDatum: 22.11.13 16:45\nV jednom máš pravdu. Jsi psychopatka. Takže bych hledal pomoc, dokud je čas... Není se za co stydět, v západní Evropě chodí ke cvokaři každej třetí...\nDatum: 22.11.13 22:44\nVyhledat co nejdříve odbornou pomoc.\nDatum: 22.11.13 23:11\nZa mě máš velký bod, že si svůj problém uvědomuješ a chceš ho řešit, - určitě by to chtělo popovídat si s odborníkem. Doporučila bych i zkusit odklonit pozornost na nějaký koníček - cokoliv tě baví, vyřádit se na keramice, možná sport - nějaká sebeobrana, která se i hodí..\ndoplněno 22.11.13 23:55:\nJinak má mamka má podobnou kamarádku, vše je u ní černobílé, když jí mamka zavolá pozve jí k sobě na kus řeči, tak přinese kytici růží, výbornou pizzu, dorty, ovšem když se mamka neozve - sama se neozve taky a po dvou týdnech jí už říká, že to nem cenu, že to nikam nevede... klidně by to celoživotní přátelství zahodila...\nDokonce dlouhá léta nemluvila se svou dceou, protože se začala bavit se svým otcem, když se rozvedli.. Teď je naprosto sama - skoro bez přátel...\nBohužel je to daný povahou, potrénuj to, určitě se toho lze zbavit...\ndoplněno 23.11.13 00:27:\nuf - omlouvám se za chyby, někdy mi vynechává klávesnice, někdy mozek :D


3D model Plzně | GIS\n3D model Plzně\nNa této stránce Vás přehledně informujeme o všech 3D projektech:\n3D model ZOO Plzeň - Google Earth\n3D model centra města z roku 2005\n3D model Plzně z roku 2009\nVolné stažení dat\n3D model ZOO Plzeň si můžete stáhnout zde.\nData 3D modelu ZOO byla přidána mezi otevřená data města Plzně, tzv. Open data (více informací o Open datech v samostatném článku). 3D model si tak může stáhnout každý ve formátu KMZ. Soubor KMZ obsahuje zaměřené 3D budovy s texturami fasád a polohu nejvýznamnějších zvířat a expozic v ZOO. Po stažení souboru z otevřených dat stačí soubor otevřít a pokud má uživatel nainstalovaný Google Earth, zobrazí se v jeho prostředí 3D model ZOO. Tento model byl dříve používán pro zobrazení 3D modelu ZOO na stránkách mapového portálu města Plzně (viz níže).\nObr.1: Ukázka zobrazení Open dat 3D model ZOO Plzeň v aplikaci Google Earth\n3D model na Mapovém portálu města Plzně\nProhlížení 3D modelu ZOO na mapovém portálu města prostřednictvím pluginu aplikace Google Earth bylo ukončeno 31.12.2016.\nV létě roku 2011 spustila SITmP pilotní projekt provázaný s celosvětovým fenoménem Google Earth. Jednalo se o zásuvný modul (plugin) aplikace Google Earth provozovaný na stránkách Mapového portálu města Plzně. V okně prohlížeče nalezli zájemci 3D mapu ZOO Plzeň s prostorovým zobrazením budov a objektů zoologické zahrady a umístění některých nejvýznamnějších zvířat a expozic. Prvky v mapě byly aktivní a po kliknutí myší se zobrazili podrobnější informace. Podkladová data 3D objektů dodala společnost Georeal.\nV roce 2012 došlo k doplnění 3D objektů reálnými texturami plášťů budov v ZOO pro ještě realističtější pohled.\nObr.:2 Ukázka volně stažitelného 3D modelu ZOO včetně budov s fasádami\nK prohlížení bylo potřeba mít nainstalovanou aplikaci Google Earth, nebo zásuvný modul (plugin) aplikace Google Earth.\n3D model ZOO a celé Plzně v Google Earth\nSpolečnost Google zobrazuje v prostředí Google Earth 3D budovy a objekty na území celé Plzně od roku 2015. Všechny budovy ve městě jsou doplněny o reálné textury plášťů budov a pohled na město v této aplikaci je velice reálný. Součástí 3D modelu je samozřejmě také Zoologická a botanická zahrada města Plzně a její budovy, ale i ostatní zajímavé lokality města (např. náměstí s kostelem sv. Bartoloměje, Velká Synagoga, Plzeňský Prazdroj apod.).\nObr.3: Ukázka zobrazení 3D budov v aplikaci Google Earth na příkladu Plzeňské teplárenské a okolí\n3D model města si můžete stáhnout zde.\nData 3D modelu 2005 centra města byla přidána mezi otevřená data města Plzně, tzv. Open data (více informací o Open datech v samostatném článku). 3D model si tak může stáhnout každý ve formátu DGN či DWG. K dispozici jsou zaměřené 3D budovy bez textur fasád (viz obrázek).\nObr.4: Rozsah 3D modelu 2005 centra města\n3D model pro turistickou olympiádu\nDemo: Video ukázka průletu kolem náměstí v Plzni\nK prohlížení 3D modelu bylo nutné využít software TerraExplorer, který se automaticky nainstaloval při prvním spuštění webových stránek s 3D modelem. K 31.12.2011 byl ukončen webhosting této služby na internetu dodavatele.\nInteraktivní 3D vizualizace modelu města Plzně z roku 2005 představovala letecké snímky (ortofotomapy) města a okolí natransformované na digitální model terénu. Tento model umožňoval vyhledávání objektů, získání základních informací, natáčení, přibližování, ale hlavně interaktivní průlety nad územím podle přání uživatele nebo podle předdefinovaných tras.\nObr.5: 3D model 2005: V historickém jádru jsou 3D budovy pokryté dokonce texturami fasád (fotografiemi).\nSoučástí 3D modelu byla další vektorová data (liniové prvky správních hranic, turistické trasy nebo bodové prvky objektů, atd.) a popisná data (názvy objektů, texty, atd.). Vybraná data byla propojena interaktivně s dalšími informacemi – např. HTML odkazy na stránky u daného objektu, popisné informace o objektu nebo území, naskenovaná fotografie nebo videosnímek objektu nebo území apod.\n3D model byl prakticky využit pro konkrétní projekt Turistické olympiády IVV 2005 v Plzni a ukazuje možností tvorby těchto aplikací nejen na území města Plzně pro různé cílové skupiny uživatelů. Bližší informace o IX. Turistické olympiádě IVV najdete například zde. Následující obrázek zobrazuje ukázku trasy primátorského okruhu vhodné i pro vozíčkáře z aplikace TerraExplorer.\nObr.6: 3D model Turistické olympiády IVV 2005\nStránky IX. Turistické olympiády IVV 2005\nZpracování digitálního 3D modelu zástavby a zeleně (DMZZ) na zastavěné části města Plzně proběhlo v roce 2009. Model byl zpracován na základě stereo-fotogrammetrického zaměření budov včetně střech z dat leteckých měřických snímků. Zpracovaná data byla dodána ve formátu SHP (ESRI), DGN (v7 i v8) a DWG.\nZaměřené plochy jednotlivých prvků modelu budov jsou tříděny do skupin - svislé obvodové stěny, vodorovné střešní plochy, šikmé střešní plochy, dílčí plochy kruhových střešních ploch, vikýře, střešní nástavby, komíny, význačné věže na střeše, výtahy, větrání, klimatizace, apod. U budov jsou vedeny atributy např. relativní výška nejvyššího bodu budovy, výška budovy do úrovně „střešního okapu“ nebo nadmořská výška nejvyššího bodu budovy. V roce 2010 z těchto dat vznikla i 2D datová vrstva budov s atributem výšky ve formátu SHP.\nZeleň je zpracována schematicky blokově s tím, že jsou zaměřeny areály parkové zeleně a liniová zeleň je měřena od šířky a výšky 4 m. Vnitrobloková zeleň nebyla předmětem zpracování. Jednotlivé stromy byly měřeny v případě významných soliterů. Vrstvy zeleně obsahují údaje o relativní výšce a nadmořské výšce nejvyššího bodu koruny stromu.\nObr.7: 3D model Plzně z roku 2009 - 1. a 2. etapa\nPodmínky poskytování dat DMZZ\nData 3D modelu Plzně z roku 2009 nelze komerčně poskytnout ani je nelze uvolnit jako otevřená data. Město Plzeň a jeho organizace (dále jen objednatel) mohou předané výstupy nekomerčně užívat a nezbytnou část dat předat jako podkladový materiál pro jiná zpracování a zakreslování, která budou prováděna pro objednatele třetími stranami. Podrobné povinnosti jsou popsány v Licenčních podmínkách.\nObr. 8: Detailní pohled na 3D model budov a zeleně z roku 2009


Projekt "Škola jinak" | ZŠ Štěpánkovice\nProjekt "Škola jinak"\nNa poslední školní den kalendářního roku se naše děti vždy velmi těší.\nJdou do školy s lehkou myslí a v aktovce mají pouze cukroví, které jim nabalila maminka, různé dobroty a hlavně pečlivě zabalený dáreček pro kamaráda ze třídy. Bude přece vánoční besídka!\nRozdávání dárků, povídání u stromečku, soutěživé hry připravené spolužáky, ve vyšších ročnících dokonce hudba a tanec.\nPrvní dvě hodiny totiž probíhalo na vyšším stupni tzv. „projektové vyučování“, což je novinka, kterou se snaží naše škola zavést v rámci nového školského vzdělávacího programu.\nCílem tohoto projektu je zvýšit zájem žáků o vyučování tak, aby oni sami byli tvůrci vzdělávání, aby vědomosti a znalosti přijímali aktivně.\nA jak taková „škola jinak“ vypadala? Jednalo se o netradiční vyučování formou seminářů, do nichž se žáci přihlásili na základě svého rozhodnutí a podle zájmu o příslušné, jednotlivými učiteli předem zadané téma. Tak se tedy stalo, že se u daného vyučujícího sešlo asi 15 žáků z různých ročníků vyššího stupně.\nTen, kdo by se právě v osudný pátek v době od 8 do 10 hodin procházel naší školou a nahlížel do učeben, spatřil by skupinky žáků spolu s učitelem, jak jsou zabráni do velmi zajímavých činností.\nV přírodopisné pracovně se pitvá vánoční kapr, v učebně chemie se „kouzlí“ a provádějí zajímavé pokusy, stejně jako v dílnách, kde je na pořadu dne fyzika.\nJinde si můžete lámat hlavu nad hlavolamy z češtiny a hned vedle probíhá zajímavá matematika a zkoumá se zde vaše paměť.\nZbývající čtyři skupinky se zaměřily na tolik očekávané Vánoce. Jedni si vyprávěli o vánočních zvycích v různých končinách světa a na závěr připravili malou scénku, kterou předváděli dětem z nižšího stupně, stejně jako děvčata, která se blíže seznámila s vánočními obyčeji na Hlučínsku, vyráběla „ščastka“, převlékla se za pastýře, anděly a šla popřát učitelům a žákům.\nNechyběla ani svatá rodina s živým, čtyřměsíčním „Ježíškem“( nebojte se, jeho maminka byla u toho a on sám spočíval v náruči své sestry ). Další skupina se dozvěděla o zvyku zdobit vánoční stromeček a své znalosti si také v praxi vyzkoušela.\nDěvčata z poslední skupiny si povídala o vánočním menu a výsledkem jejich snažení byla krásně připravená štědrovečerní tabule, kterou jsme mohli všichni obdivovat ve školní jídelně.\nDvě hodiny „projektového vyučování“ skončily. Byly náročné jak na přípravu programu a pomůcek, tak tím, že se ve třídě setkali žáci různého věku, kteří se museli spolu domluvit.\nJe nutné přiznat, že v tomto směru jsme my, učitelé vyššího stupně, vstupovali na zcela neznámou půdu ( na nižším stupni projektový den na téma „Zdraví“ již proběhl ) a jistě mnozí z nás měli obavy, jak vše dopadne. Byly ovšem zbytečné! Se ctí jsme obstáli v jednom z mnoha úkolů, které nás ještě čekají na cestě, na jejímž konci by měla být nová podoba systému vzdělávání.


Jak vyzrát nad letními nevolnostmi? | Wavita\nNa letní dovolenou se těšíme celý rok a je jedno, jestli ji strávíme v zahraničí nebo v tuzemsku. Nejdůležitější pro nás je, abychom ji strávili s těmi, které máme nejraději, v pohodě a ve zdraví. Zdravotní obtíže se nám ale nevyhýbají ani v létě, a to zejména v podobě letních nevolností. Jaké jsou nejčastější příčiny letních nevolností a jak jim lze předcházet, abychom si dovolenou užili?\nLetní nevolnosti mohou překvapit kdekoli\nKrásné letní dny přejí nejen dovoleným, ale také letním nevolnostem. Bolesti břicha, křeče, nevolnosti, celková slabost, zvýšená teplota a průjem, jsou častými projevy nepříjemných letních nevolností, které se objevují nejen v souvislosti s cestováním do zemí s nižšími hygienickými nároky, ale setkat se s nimi můžeme prakticky kdekoliv. Letní nevolnosti vznikají nejčastěji v důsledku tzv. alimentárních infekcí, známých jako otrav z jídla.\nBakterie nebo viry vstoupí do organismu, kde si najdou vhodné útočiště a tam se uchytí. Může to být například respirační systém, nebo u alimentárních nákaz trávicí systém. Bakterie nebo jejich toxiny, viry, plísně, které se dostávají do těla v potravinách, způsobují alimentární onemocnění. Potraviny jsou ve většině případů kontaminovány bakteriemi Salmonely, Campylobacter či Escherichia colli. Virové infekce se vyskytují většinou jako rotavirové či norovirové infekce.\nAlimentární infekce jako častá příčina letních nevolností\nAlimentární infekce, tedy otrava z konzumace potravin, které obsahují bakterie v důsledku nedostatečné tepelné úpravy a špatného uskladnění, ošetření, zpracování a manipulace, jsou v teplých letních dnech poměrně častou zdravotní obtíží. Alimentární intoxikace jsou způsobené toxickými metabolity bakterií nebo plísní v potravině. Letní nevolnosti nás ale mohou překvapit i jako následek naší nedostatečné hygieny. Příčinou může být také pití vody z neznámého zdravotně závadného zdroje.\nNejčastější příčiny alimentárních infekcí\nPotraviny mohou být kontaminovány během výroby, skladování či zpracování, například když:\nPotraviny nejsou dostatečně tepelně upravené, především se jedná o maso, často při venkovním grilování.\nPotraviny, které je nutné skladovat při teplotě do 5 °C, jsou skladovány při teplotě vyšší.\nTepelně opracované potraviny jsou uchovávány dlouho mimo chladničku.\nKe kontaminaci může dojít také dotykem nemocné osoby či osoby, která byla v kontaktu s osobou s infekčním onemocněním trpící průjmem a zvracením.\nKontaminace ze špatně umytých či nemytých rukou.\nU potravin může dojít k tzv. křížové kontaminaci, kdy se bakterie šíří mezi potravinami a povrchy, například na prkénku, kde je připravováno syrové maso následně připravujeme zeleninu, kterou už dále tepelně neupravujeme.\nLéčba letních nevolností\nObvykle se nejedná o závažný stav a u většiny pacientů dojde ke zlepšení během několika dnů. Léčba spočívá v dietních opatřeních a zajištění dostatečného pitného režimu. Těm, kteří jsou ohroženi dehydratací je doporučena orální rehydratační terapie. Rizikovou skupinou jsou zejména děti, senioři, osoby se sníženou imunitou a osoby s již zhoršeným zdravotním stavem. Orální rehydratační roztoky jsou ve formě sáčků rozpustných ve vodě běžně dostupné v lékárnách. Roztoky pomáhají doplnit organismu sůl, glukózu a důležité minerály, které byly ztraceny v důsledku průjmu a zvracení. Pacienti s onemocněním ledvin by ale užívání rehydratačních roztoků měli konzultovat s lékařem. Pokud obtíže neustupují nebo se zhoršují, je nutné vyhledat lékaře ke zjištění příčiny obtíží. V případě bakteriální infekce jsou nasazena antibiotika, při úporném zvracení léky proti zvracení, antiemetika. U ohrožených skupin je nutná hospitalizace a podávání tekutin intravenózně.\nPravidelné mytí rukou mýdlem a teplou vodou, zvláště po použití toalety, před a po přípravě jídla.\nOvoce či zeleninu konzumujeme jen umyté či oloupané.\nPotraviny konzumujeme dostatečně tepelně upravené.\nV teplých dnech dbáme na správné skladování potravin.\nPotraviny konzumujeme jen po dobu vymezenou datem spotřeby a skladujeme podle pokynů uvedených na obalu.\nVodu pijeme jen z nezávadných zdrojů.\nHygienici a epidemiologové doporučují pamatovat při přípravě jídla zejména na čtyři hlavní zásady: čištění (stírání ploch pro přípravu jídla), vaření (dostatečná tepelná úprava potravin), chlazení (ukládání potravin vyžadujících chlad) a předcházení vzniku křížové dekontaminace.\nPodpora zdravé a vyvážené střevní mikrobioty\nProbiotika jsou živé mikroorganismy, které, jsou-li podávány v adekvátním množství, přispívají ke zlepšení zdravotního stavu hostitele (definice FAO/WHO, 2002). Kvalitní probiotické kmeny obsahují doplňky stravy řady Biopron. Biopron obsahuje širokou škálu produktů pokrývajících různé potřeby a cílové skupiny. Pro podporu zdraví střevní mikroflóry během náhlých situacích nejen na cestách je určen doplněk stravy Biopron FORTE, probiotika pro dospělé a děti od 6. měsíce věku.


Prodej bytu 2+kk Střížov | Eurobydleni.cz\nProdej bytu 2+kk Střížov\nEurobydleni.cz přináší široký výběr bytů 2+kk Střížov na prodej. Vyberte si z naší nabídky byty Střížov 2+kk prodej dle vašich představ.\nProdej bytů 2+kk Střížov (790+)\nStředně velké byty 2+kk mohou nabídnout v Střížov komfortní bydlení, což dokazuje i poptávka na prodej bytu 2+kk Střížov. Nákup bytu 2+kk lze v Střížov realizovat i díky Eurobydleni.cz pohodlně. Dnes není prodej 2+kk Střížov žádnou výjimkou a naopak jeho frekventovanost stoupá. Zcela jistě lze říct, že byty Střížov 2+kk prodej lze najít za velice rozumnou cenu. U nás si vybere svůj byt opravdu každý.\nProdej levných bytů 2+kk Střížov\nSpolehlivý prodej bytů 2+kk v Střížov nabízí i byty starší, a to za nižší cenu. Rozhodně můžeme říci, že byty 2+kk Střížov prodej díky své větší nabídce výběr značně usnadní. I kvůli tomuto faktu mohou být byty na prodej 2+kk Střížov mnohem levnější a dostupnější.\nByty Střížov 2+kk na prodej\nPokud si myslíte, že by i pro vás byty Střížov 2+kk na prodej byly vhodné, pak neváhejte. Je jasné, že 2+kk Střížov prodej láká, a tak si můžete koupit byt dle svých představ. Prodej bytu 2+kk Střížov\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 2+kk na prodej Střížov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 2+kk Střížov, a to byty 2+kk na prodej Střížov, pronájem bytu 2+kk Střížov, dražby bytů 2+kk Střížov.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 2+kk Střížov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Střížov, prodej bytů Střížov, pronájem bytu Střížov, dražba bytu Střížov.\nDalší lokality v okolí byty 2+kk na prodej Střížov\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 2+kk na prodej Střížov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 2+kk na prodej Střížov. Určitě lépe naleznete byty 2+kk na prodej Střížov, který hledáte.


Strašné konce drobných posedlostí: Jakou máte vy? - Žena.cz - magazín pro ženy\nŘíká se, že každý člověk má nějakou úchylku. Kde je hranice mezi roztomilou pověrčivostí a těžkou psychickou poruchou? A co je vlastně "normální"?\nNevyjdete z domu, aniž byste zkontrolovala plyn, žehličku a zavřené okno? Když to uděláte jednou, je to opatrnost. Pokud to ale děláte třeba dvacetkrát, už je to nemoc. S obsedantně-kompulzivní poruchou (OCD) můžete obvykle na běžný život zapomenout.\nSamozřejmě jde o to, kde až se to nutkavé psychické puzení vykonávat (nebo naopak nevykonávat) určitou činnost zastaví. Mít klíče od bytu připravené v ruce už v tramvaji, přeskakování černých dlaždic nebo "zakázané" šlápnutí na kanál jsou ještě docela úsměvné projevy. Stejně jako věci, které děláme prakticky všichni - klepat na dřevo, vyhnout se černé kočce, vždycky mít u sebe dva hřebeny pro všechny případy…\nNikdy nemáte klid\nHorší je, když se z vlastně roztomilé pověrčivosti stanou rituály, které nelze potlačit. To už zmrzne úsměv na rtech. Třeba když jste posedlí čistotou a hrůzou před infekní tak, že si myjete ruce pořád dokola až do rozpraskání. Umanutost na hygienu a pořádek patří k vůbec nejčastějším projevům OCD. Trpí jí třeba zpěvačka Katy Perry. Všechno doma i na cestách řadí podle abecedy a má panickou hrůzu z mikrobů.\nHerečka Cameron Diaz taky - proto otvírá kliky zásadně jen loktem. Její kolega, oscarový Leonardo DiCaprio, bojuje s touhou šlápnout na každou skvrnu od žvýkačky a někdy prostě potřebuje projít dveřmi několikrát za sebou. Zpěvák Justin Timberlake uklízí všechny skříně den co den a každá věc má jen jedno jediné místo, kde smí být.\nDavid Beckham musí mít všechno pití v lednici symetricky srovnané. Jinak by se nenapil. Někdo si myje vlasy dvakrát denně, protože by nesnesl pomyšlení, že se mu zmastily. Jiné oběti přetaví svou OCD do neustálého vylepšování vzhledu pomocí zákroků plastické chirurgie.\nÚchylka jako výhoda?\nZato guru moderního úklidu Marie Kondo si na poruše postavila svoji živnost. Už ve škole rovnala učebnice ve třídě, zatímco ostatní spolužačky si o přestávce hrály. Jednoho dne se dokonce během uklízení zhroutila a omdlela. "Byla jsem v bezvědomí dvě hodiny. Když jsem přišla k sobě, slyšela jsem tajemný hlas jakoby od nějakého boha úklidu. Vyzýval mě, abych se na sebe podívala zevrubněji. A já jsem si uvědomila, že jsem dělala chybu. Pořád jsem myslela jen na to, co mám vyhodit. Měla jsem se však soustředit na věci, které si chci nechat. Rozlišit věci, které vás dělají šťastné, o tom úklid je," vyprávěla pro deník Daily Mail. Od té doby už její kariéře nic nestálo v cestě.\nPsáno chorou myslí\nNe vždy má ale úchylka tak šťastný konec. Tato psychická nemoc může zkazit život postiženému i jeho okolí. Dokáže připravit o práci a zahnat do společenského ghetta, kde platí pouze pravidla, sepsaná chorobnou myslí.\nNutkavé jednání ulevuje úzkostem a napětí, a vnáší řád do světa, který postižený vnímá jako nebezečný chaos. I když vlastně vůbec žádnou logiku nemá. Klade však na postiženého obrovské požadavky - nikdy nesmí selhat, jinak dojde ke katastrofě. Klinická psycholožka Petra Píšová vzpomíná na pacientku - studentku, která musela na koleji každý večer 35 x rozsvítit a zhasnout, aby rodiče doma nedostali rakovinu…\nJak ztratit partnera\nOdborníci potvrzují, že se tak vlastně jedná o podvědomou snahu překrýt strach z okolí. Podle psycholožky Ludmily Trapkové bývá úzkost důsledkem příliš liberální výchovy a/nebo neeexistence pevného rodinného řádu.\nPrávě proto se velmi často může týkat i vztahů. Pak se projevuje třeba jako zoufalé nahánění partnera telefonem, neustálé kontrolování a vyžadování důkazů lásky. "Kompulzemi může být třeba to, když se jedinec neustále ptá partnera, zda to opravdu myslí vážně, když mu vyjadřuje svou lásku, čímž u druhého vzbuzuje negativní pocity, které časem mohou vyústit v rozchod," upozorňuje psycholog Guy Doron z Izraele.\nProblémem není, jak často se svému nutkání podvolíte, ale jak se budete uvnitř cítit, když to neuděláte. A zda to vlastně vůbec dokážete neudělat? To, že si člověk nesmyslnost svého jednání uvědomuje vůbec neznamená, že se umí ovládnout a zastaví ho. Apelovat na "zdravý rozum" je k ničemu. V případě nevinných rituálů i zhoubných posedlosti.


Českým vědcům se povedl vskutku husarský kousek, který již v brzké budoucnosti povede nejen ke zvýšení konkurenceschopnosti, ale také k velkému náskoku české šlechtitelské práce v chovu dojeného skotu před světem. Zatímco se doposud zdálo, že ve šlechtění hrají prim velké mezinárodní společnosti, nyní se karta zcela obrátila ve prospěch českých chovatelů.\nVýznamný pokrok se povedl společnému týmu českých výzkumných ústavů zabývajících se ekonomikou, biologií a chovem skotu. Tento vpravdě revoluční krok by mohl českým chovatelům skotu pomoci právě v nynější tíživé situaci, kdy prodávají mléko za ceny, které jsou mnohdy pod výrobními náklady. Je jasné, že cesta vede přes další snižování výrobních nákladů. Zřetelně je vidět, že k cíli vůbec nevede všemožné překonstruovávání selekčních indexů (do nichž jsou stále častěji zařazována stále méně spolehlivá data), které jsou následně chovatelům vydávány za jedinou správnou cestu vyváženého šlechtění vedoucí k plusové ekonomice chovu dojeného skotu. Jak ta rentabilní výroba mléka v současnosti u nás vypadá, vědí všichni chovatelé dojeného skotu.\nČeští chovatelé jsou „cizáckými“ plemenářskými firmami i jejich domácími přisluhovači přesvědčováni o tom, že tou správnou cestou šlechtění ekonomicky efektivních zvířat je takzvaná genomická selekce, ačkoliv je to jen pouhopouhé malé nahlédnutí do genetického vybavení jedince, které by se dalo přirovnat k poodhrnutí cípu deky, z něhož ani nedokážete zjistit, zda pod ní spí on nebo ona. Genomická selekce sice dovede mírně zvýšit spolehlivost odhadu plemenných hodnot získaných na základě rodokmenu, ale může výrazně zvýšit příjmy plemenářských firem. A tak plemenářské firmy ustrnuly na marketingovém zneužívání genomové selekce, která chovatelům přinese dražší inseminační dávku s diskutabilním nárůstem kvality. Se stejnou spolehlivostí, s jakou umí genomová selekce předpovědět plemennou hodnotu zvířete, by třeba inseminační technik dovedl chovateli sdělit pohlaví budoucího telete ihned po inseminaci běžnou inseminační dávkou, ale on to neudělá, protože je vybaven pudem sebezáchovy. Nebude totiž tvrdit něco, co má stejnou spolehlivost jako tvrzení, že padne panna při hodu mincí.\nČeští vědci pochopili, že tudy cesta nevede. Jenže kudy jít dál? Fyziologické hranice organismu skotu jsou dány. Nezbývá tedy nic jiného než tyto hranice překročit! Výkvět českých vědců se nespokojil s takovým malým nahlédnutím pod deku skrývající genetické založení skotu, ale směle začal pracovat na vědomém přebudovávání tohoto genomu s cílem dopracovat se k mnohem ekonomičtějšímu skotu. Samozřejmě, že jimi použitý postup proto nebyl jen nějakým otrockým testováním škály tisíců genů a markerů, které se zatím vyznačuje pouze tím, že čím více je jich známo a testováno, tím více kombinací mohou tyto geny a markery vytvořit. Takže vlastně pouze zjistíme, jak moc je genetické vybavení variabilní a jak strašně málo o něm ještě víme. Proto naši vědci nešli touto cestou, ale přišli na něco docela odlišného.\nBiologové se ukázali být natolik prozíravými, že dokázali využít (pro neodborníky) nesmyslné údaje zjištěné Výzkumným ústavem agrární ekonomiky, který ve výsledcích svých studií dlouhodobě upozorňoval na zvyšující se podíl nákladů na energie, který se promítá do nákladů na jednotku produkce – tedy například na jeden litr mléka. Inspirovali se zpřesněným rozborem energetické náročnosti, ve kterém se jasně prokázalo, že značná část energie spotřebovaná na výrobu jednotky produkce je vydávána na osvětlení.\nSvítící vemeno - přes energetické úspory k rentabilitě výroby mléka\nSpolečně s Výzkumným ústavem agrární ekonomiky proto připravili výzkumný úkol, na který hbitě zareagovala Národní agentura pro zemědělský výzkum a podpořila jej grantem. Výsledkem podrobného rozboru, kdy vědci zkoumali, proč se na svícení okolo dojených krav spotřebovává tolik energie, bylo, že je to proto, že drtivá většina krav se dojí převážně brzo ráno a pak zase večer, kdy světla nebývá příliš, a to zvláště v zimních měsících. Na základě tohoto důležitého zjištění už bylo možno založit další konkrétní výzkumný úkol, který by řešil otázku snížení spotřeby energie. Technik by samozřejmě úspory hledal ve zvýšeném využívání moderních a mnohem účinnějších způsobech osvětlení, například LED diodami, ne tak biolog a už vůbec ne molekulární genetik. Ti se pustili naprosto odlišnou cestou.\nVzali si příklad z jiných ve světě uskutečněných prací a šli cestou využití metod genové manipulace. Vypůjčili si gen kódující svítící bílkovinu a zabudovali ho do genomu skotu. Na tom by nebylo nic až tak divného, vždyť před nimi už se podobná „operace“ povedla u spousty jiných živočišných druhů. Tak už byly vytvořeny svítící akvarijní rybky, zebřičky (Danio rerio), ale i myši a další živočichové. (Psal o tom Jaroslav Petr například v článku: Fluorescence klíčového mořského organismu.)\nRevoluční přínos českých vědců spočívá v tom, že si uvědomili, že pro šetření energií je nutné i to, aby osvětlení šlo vypínat a zhasínat. Ovšem oni nejen, že si to uvědomili, ale dokázali celý problém šetření s energií na osvětlení dojených krav vyřešit. Povedlo se jim ovládání svítícího proteinu napojit na fyziologický proces spouštění mléka, který je v organismu všech laktujících samic řízen hormonem oxytocinem. Takže, pokud jde kráva na dojírnu, spouští se celá řada fyziologických dějů, na jejichž konci je vyplavení oxytocinu, který vede ke spouštění mléka, ale u krávy vybavené genem pro syntézu svítící bílkoviny zároveň krásně rozsvítí kravské vemeno, a to tak intenzivně, že je možno osvětlení v dojírně redukovat na třetinu.\nKdyž o nových kravách „prosákly“ ven první informace, které se dozvěděli kapitáni zemědělské prvovýroby, tak ti ihned projevili obrovský zájem takové krávy mít i ve svých stádech. Nic ale nejde tak rychle, jak by se mohlo na první pohled zdát, a i když někteří nedočkaví chovatelé, kteří připravují přestavby mléčných farem, nechávají narychlo předělávat projekty a osvětlení dojíren dimenzují na naprosto jinou úroveň, než dosud odborníci na technologie chovu dojeného skotu doporučovali, tak ještě musí proběhnout patentové řízení, ale hlavně schválení GMO krav pro provozní použití příslušnými orgány EU. Zde se ukazuje nejednotnost pohledu jednotlivých států na novinku. Nejedna vláda, která je pod silným tlakem farmářské lobby, už ústy svého mluvčího prohlásila, že v žádném případě něco podobného, co by zakládalo výraznou konkurenční výhodu českých chovatelů, nepřipustí. A tak nás nejspíš ještě čeká veliký boj v Evropském parlamentě. Škoda, že objev nepřišel dříve, když jsme Evropské unii předsedali.\nJednou ze slepých cest je využití bioplynu od krav na energetické účely. Možnou nebezpečnost této technologie ukazuje snímek. Stačí odhozený nedopalek a neštěstí je na cestě.\nDalší možnost úspor\nPřed výzkumníky je tedy patentové řízení a schvalování, ale oni neusnuli na vavřínech a dále se neúnavně vrhají do nové práce, která přinese další výsledky, tolik očekávané našimi chovateli. Poté co se ozvaly skeptické hlasy, že ani úspora vyvolaná zavedením nových svítících krav nemůže srazit náklady tak, aby výroba mléka mohla být rentabilní za současného stavu nákupních cen mléka, se vědci dychtivě pustili do dalšího výzkumu vedoucího k ještě větším úsporám energie při výrobě mléka. Zjistili, že mnoho energie je při dojení spotřebováváno elektromotory pohánějící vývěvy dojicích zařízení. Po konzultaci s techniky z Výzkumného ústavu otáčivých strojů, kteří biologům vysvětlili, že účinnost přeměny elektrické energie na mechanickou otáčivou je natolik vysoká, že se nedá očekávat dosažení nějakých výrazných úspor, stanovili nový směr postupu.\nVedlo je to k rozhodnutí: pokud nemohou být motory účinnější a tedy i úspornější, tak musí být energie pro ně levnější. Tak vědci z Výzkumného ústavu živočišné produkce povzbuzeni předchozím objevem krávy se svítícím vemenem obrátili pozornost k biologickému způsobu získávání elektrické energie. Inspirovali se způsobem, kterým generuje elektrickou energii například elektrický úhoř nebo parejnok. Tito živočichové jsou vybaveni zvláštní tkání, která dokáže pohybem generovat elektrický náboj. Proč něco takového nevyužít u krav, které se beztak celý den ohánějí ocasem a jediným nepříliš účinným efektem tohoto konání je plašení obtížného hmyzu. Proč by při tom zároveň nemohly vytvořit dostatek elektrické energie potřebné k jejich podojení. Stačí, přece aby po stranách ocasu měly dostatek tkáně potřebné k výrobě elektřiny.\nTo je ten potřebný směr, který si dnešní doba žádá. Když architekti mohou stavět pasivní domy, které vyrábějí dostatek energie pro své fungování, proč by naši zemědělci nemohli mít moderní výrobní prostředky na úrovni doby - krávy které si vyrobí energii na své podojení. A to je další smělá výzva pro český výzkum, který dokáže pomoci praxi překonat krizovou situaci na trhu s mlékem.\nJak k tomu poznamenal jeden nejmenovaný (ale dobře informovaný) funkcionář Českého svazu chovatelů kombinovaného skotu: „Vždycky jsem říkal, že ve vyváženém šlechtění kombinovaného skotu je ekonomika. Čím je skot kombinovanější, tím lépe. Žádné jednostranné užitkové zaměření na mléko, které dnes už beztak prosazují jen zpátečníci. Právě naopak! Ale dnes už ani „maso-mléko“ nestačí – doba si žádá kombinovanou užitkovost „maso-mléko-světlo-elektřina.“\nDatum zveřejnění: 1. dubna 2010