MM - pověsti - Názory historiků umění - A. Friedl\nMYTIČTÍ PŘEMYSLOVCI –\nLITERÁRNÍ FIKCE, NEBO HISTORICKÁ VĚDA?\nANTONÍN FRIEDL A JEHO „PŘEMYSLOVCI VE ZNOJMĚ“ (1966).\nIkonografie posvátného oráče v českém mythu\n1. část: Popis 3. a 4. pásu maleb v lodi znojemské rotundy\n(27) Světsky politická část malířské výzdoby zahrnuje pořadí druhé.1 Počíná po pravé straně apsidy postavou donátorky (obr. 3), oblečené v dlouhé splývající roucho a plášť s převislými rukávy a podávající Bohu v podobě symbolu ruky se vztyčenými prsty devótně pohár s dary (obr. 2D).2 Postava je podána v nadživotní velikosti tak, že zasahuje těsně pod hlavní obvodovou linii pásma.\nObr. 1. Znojemská rotunda – 3. pás maleb. Jízdní družina a oráčská scéna.\nAkvarely Mořice Trappa z roku 1861 (JMM Znojmo). Románská okna byla tehdy zazděná.\nPo donátorce následuje scéna kombinovaná ze tří částí: Libušino poselství Přemyslovi (obr. 1).3 Pod šesti arkádami, malovanými jako zděné architektonické články pod horním obvodem pásma, je podána nejdříve skupina tří jezdců na koni, jimž předchází jezdec na koni bílém. Všichni jsou oděni v krátký spodní šat a dlouhé převislé pláště.4 Rytmicky pravidelné pokračování obrazu přerušilo úzké románské okno s hlubokou a do lodi se široce otevírající špaletou. Proti němu s dostřednou tendencí byla komponována z p r a v a d o l e v a druhá část dějství: setkání poselství s Přemyslem, stojícím za pluhem se spřežením dvou volů. Přemysl jako postava hlavní, tématicky nadřazená, tedy vyšší, je podán mezi dvěma postavami vedlejšími, tématicky podřazenými, tedy nižšími. Všichni tu jsou oblečeni v krátký spodní šat, pokrytý delším pláštěm kolmo spadajícím s ramen.5 Přemysl je diferencován od ostatních dvou postav kožešinovou bordurou na plášti (obr. 1 a detail na obr. 2B).6\nObr. 2. Znojemská rotunda – 3. pás maleb.\nA. Vedoucí jízdní družiny, B. oráč za pluhem, C. a D. fundátorský pár.\nPodle stejného pláště se jedná o téhož knížete (Rostislava), v případě fundátorky o jeho\nmanželku. Detaily z akvarelů Mořice Trappa z roku 1861 (JMM Znojmo). Tentýž vzor\nna lemu pláště pak najdeme ještě u 6. knížete (obr. 5B) v následné posloupnosti\nosmi moravských panovníků (podle A. Friedla osmi Kosmových mytických knížat).\nZa spřežením vyrůstá pod arkádou strom, románsky stylisovaný do dvou spirál, symetricky se proti sobě svíjejících. Komposičně zcela shodný strom vyrůstá i pod následující arkádou. Na něm jsou zavěšeny střevíce a brašna.7 Souvislý komposiční rytmus ruší tu další románské okno, shodné s předešlým tak, že poslední postavu patřící ke scéně malíř mohl situovat až pod arkádou další. Je obrácena zprava doleva, tedy dostředně k hlavnímu ději, a ve vztažených rukou drží obroučkovou čelenku s bílými pásy (na obr. 1 poslední postava oráčské scény vpravo).8\nObr. 3. Znojemská rotunda – 3. pás maleb. Fundátorský pár.\nAkvarel Mořice Trappa z roku 1861 (JMM Znojmo).\nPo přemyslovské scéně následuje řada osmi panovníků pod arkádami frontálně postavených. Jsou oděni vesměs v typisovaný kratší spodní šat a dlouhý splývající plášť, sepnutý dosud podle pozdně antického způsobu na rameni. Jako panovnické distinkce každý z nich drží v rukou štít a kopí s praporcem (obr. 4).9 Řadu postav druhého pořadí uzavírá donátor situovaný po levé straně apsidy symetricky proti donátorce. I on je podán v nadživotní velikosti. Jako atribut drží ve svých rukou model kostela s podélnou lodí, apsidou a vysokou věží. Shodně s donátorkou podává i on svůj atribut jako oběť Bohu (obr. 2C a obr. 3).10\nSvětská část pokračuje ještě v pořadí třetím (tj. ve 4. pásu). Počíná v ose lodi nad apsidou postavou panovníka v plášti a s ostatními atributy (A. Friedl tím míní na obr. 6 poslední postavu zcela vpravo – pozn. PŠ).11 Následují další panovníci (28) ve stejném ikonografickém uspořádání až do protilehlého pólu osy, kde je podána ústřední postava s insigniemi královskými. Má na hlavě korunu ještě archaizujícího typu, třebas již se třemi liliovými listy, a v pravé ruce drží žezlo s liliovým zakončením.12 Po postavě krále následuje další a poslední postava v plášti a s ostatními atributy (obr. 7). Včetně krále je těchto postav v plášti ve třetím pořadí deset.\nDalší postavy, které tu následují,13 jsou podány bez pláště, mají však ostatní p a n o v n i c k é a t r i b u t y , štít a kopí s praporcem. Je jich devět (obr. 6).14 Třetí pořadí zahrnuje tedy v celku devatenáct panovnických postav. Světská část výzdoby tu končí.15\n2. část: Obsahový rozbor 3. a 4. pásu maleb v lodi znojemské rotundy\n(70) Obsahový rozbor genealogické řady přispěl k poznání nových vlastností maleb. Především bylo doloženo, že v přemyslovské scéně je utajen pravěký mythus.16 K jeho obrazovému přepisu malíři použili jednak Kosmovy kroniky, jednak i ústního podání, které připojilo, snad podle vůle donátorovy, detail lýkové brašny a lýkových střevíců, zavěšených na rozkvetlé lísce.17 ...Pomocí srovnávacího jazykozpytu byl určen etymologický význam jmen vztahujících se podle Kosmovy kroniky na sedm panovníků prvé řady (II. pořadí), následujících po postavě Přemyslově. Jejich jména jsou čechisovaným překladem názvosloví starořímského kalendáře, přejatého Germány. Od Franků, v jejichž kulturně politické sféře žily národy středoevropské, přešlo toto starobylé antické názvosloví i do představ kmenů českých...18\nObr. 4. Znojemská rotunda – 3. pás maleb. Osm předvelkomoravských a velkomoravských\nkřesťanských panovníků od krále Sáma po Mojmíra II. (Rostislav je šestý zleva – viz\nníže obr. 5B) vyobrazených v plášti mezi oráčskou scénou a fundátorem (P. Šimík 1999).\nPodle A. Friedla (1966) postavy představují osm Kosmových mytických knížat od Přemysla\npo Hostivíta – tj. osm pohanů, „oddaných jen břichu a spaní, nevzdělaných a neučených,\npodobajících se dobytku, takže zajisté proti přírodě tělo bylo jim k rozkoši, duše na obtíž“\n(Kosmas I, 9). M. Trapp (1861) postavy 4., 5. a 6. knížete na svých akvarelech nezachytil,\nv té době byly zalíčeny. Najdeme je ale v dokumentaci T. Melichera, který v letech 1891-1893\nmalby restauroval (viz L. J. Konečný 2005, s. 92-93), i v dokumentaci z Fišerova\nrestaurování 1947-1949 (A. Friedl 1966, obr. 39 – dole uprostřed 4. kníže zleva).\nPočet portrétovaných panovníků nesouhlasí ani s Kosmovou kronikou ani s historickou objektivní chronologií.19 Genealogická řada Přemyslovců, tak jak ji podává znojemský cyklus, je výrazem subjektivního vztahu donátorova k veřejným a dynasticky politickým záležitostem českým a moravským. Určitelnou postavou je pouze Přemysl a panovník s korunou – Vratislav II. V duchu kontinuálního pojetí maleb se tu Přemysl vyskytuje d v a k r á t , jednou jako ústřední postava (obr. 2B), podruhé jako první panovník v souvislé genealogické řadě (obr. 5A).20\nObr. 5. Znojemská rotunda – 3. pás maleb. A. první kníže, B. šestý kníže, C. poslední osmý kníže.\nDetaily z akvarelů M. Trappa z roku 1861 (JMM Znojmo), uprostřed foto v UV světle F. Sysel\na K. Dvořáková (1999). Na základě stejného vzoru na lemu pláště lze pouze šestou figuru (obr. 5B)\nz osmi vyobrazených knížat ve 3. pásu z t o t o ž n i t s vedoucím jízdní družiny (obr. 2A),\noráčem za pluhem (obr. 2B) a fundátorem s modelem kostela v rukou (obr. 2C).\nPrvní (obr. 5A) i osmá figura (obr. 5C) mají vzor na lemu pláště zcela odlišný.\nTento šestý kníže je opět (podle Friedlových slov) d i f e r e n c o v á n od ostatních\nstejnou kožešinovou bordurou jako má na svém plášti vedoucí jízdní družiny,\noráč za pluhem a fundátor s podélným kostelem v rukou (to však jak A. Friedl,\ntak i všichni ostatní badatelé zamlčeli, protože tento fakt činí všechny jejich\nhypotézy zcela bezcenné). Koho ony tři postavy na obr. 5 výše představují:\nA. Friedl (1966) – mytičtí Přemyslovci: A. Přemysl, B. Křesomysl, C. Hostivít.\nA. Merhautová (1983, 2000) – historičtí Přemyslovci: A. Bořivoj, B. Boleslav II., C. Jaromír.\nP. Šimík (1999, 2004) – moravští panovníci: A. král Sámo, B. kníže Rostislav, C. kníže Mojmír II.\nPo Přemyslovi následuje sedm panovníků mythických, kteří odpovídají počtem výčtu Kosmovy kroniky a lze je proto určit (obr. 4). V souvislosti s nimi lze pak odhadnout i postavu prvního křesťanského knížete Bořivoje. Všichni ostatní jsou neurčitelní kromě Vratislava II., který je korunován (obr. 7). (71) Je předposlední v řadě postav s pláštěm a jediný v celém souboru. Po něm následuje další a zároveň poslední postava, jejíž distinkce je charakterisována pláštěm. Tak jsou podáni vesměs Přemyslovci čeští jako vládnoucí knížata pražská.21\nObr. 6. Znojemská rotunda – severní polovina 4. pásu maleb. Prvních deset pražských panovníků.\nZ nich prvních devět (od Bořivoje  po Oldřicha , uprostřed sv. Václav  v přilbě) je vyobrazeno\nbez pláště, protože na Moravě nevládli. Teprve desátý Břetislav  to byl, „jenž tu zemi\nprvní podrobil svému panství“ (Kosmas III, 34), má proto plášť (P. Šimík 1999).\nPodle A. Friedla se má jednat o devět neidentifikovatelných moravských údělníků (s praporcem !?),\nteprve první v plášti by prý mohl být Bořivoj (zcela vpravo desátý).\nDalší postavy jsou již bez pláště (obr. 6). Z nich není ani jediná určitelná. Nelze dnes odhadnout, která koho představuje, i když j e n e p o c h y b n é , že všichni členové této kategorie vyjadřují Přemyslovce moravské.22 Příčiny této anonymity lze hledat v subjektivnosti celé genealogické koncepce, jež mohla vzejít jedině z vůle donátorovy. I on i jeho žena-donátorka byli by zůstali stejně anonymními postavami, kdyby nebylo nově nalezeného nápisu rytého do omítky pod konsekračním křížem v lodi rotundy.\nObr. 7. Znojemská rotunda – jižní polovina 4. pásu maleb. Dalších devět pražských panovníků\n(od Spytihněva II.  po Soběslava I.  – viz popis) je vyobrazeno v plášti, protože Morava\nse za Břetislava I. stala součástí českého „přemyslovského“ státu (P. Šimík 1999).\nPodle A. Friedla se má jednat, s výjimkou předposlední postavy s královskými insigniemi,\no osm neidentifikovatelných pražských knížat.\n...Nápis uvádí vročení 1134 jako dobu vzniku maleb a Konráda jako druhého zakladatele.23 Kromě toho zná dvojí patrocinium rotundy, a to P. Marie a sv. Kateřiny. Prvé je původní a starší a patří době, kdy znojemská rotunda byla hradním a spolu i velkofarním kostelem. Druhé je recentní a mladší a bylo připojeno dodatečně, jak bylo řečeno, působením řádu minoritů, kteří založili již v prvé polovině století 13. ve Znojmě svůj klášter.24 ...Přes všechny podrobnosti, kterými nápis tak neočekávaně osvětlil z řady aspektů ojedinělé dílo, nesděluje ničeho o jeho původcích. Ti zůstali a nadále zůstanou – zcela v duchu nazírání středorománské společnosti – anonymními osobnostmi, utajenými v universalistickém souhrnu životních faktů.25\nAntonín Friedl: Přemyslovci ve Znojmě (1966, s. 27-28, 70-71).\n1 – Tzv. „druhé pořadí“ odpovídá třetímu pásu maleb v lodi znojemské rotundy.\n2 – Obrazem fundátorky s kalichem v rukou, coby protějškem fundátora s modelem kostela v rukou, třetí pás maleb naopak končí a současně ideově vrcholí. Začíná až následující scénou s jízdní družinou, jež tvoří logický úvod k celému příběhu (viz obr. 1). Kromě toho fundátorka Bohu žádné dary „devótně“ nepodává, ale symbolicky přijímá z Boží ruky liturgický kalich – symbol Nové smlouvy (viz obr. 3). Bůh od nás žádné hmotné dary nepotřebuje a proto je ani nevyžaduje, ani nepřijímá. To zůstalo utajeno ještě v roce 2000 např. J. Bažantovi: „Donátor, stojící nalevo, má v rukou model kostela, jeho žena přináší mísu s pokrmem, z něhož se ještě kouří“ (J. Bažant 2000, s. 60). (Tisková zpráva ČTK: 31. října 2005 prezident ČR Václav Klaus slavnostně jmenoval v prostorách Karolina 91 docentů novými vysokoškolskými profesory. Mezi nimi byl i PhDr. Jan Bažant, CSc., pracovník kabinetu pro klasická studia FLÚ).\nNejnověji V. Vaníček (2007, s. 273) trochu zjemnil Bažantův nemožný výplod a domnívá se, že „kníže drží v rukou jako votivní dar kostel typu baziliky, kněžna zřejmě nádobu s kadidlem“, inspirován snad dary z obrazu Klanění tří králů. Vůbec nebyl zneklidněn faktem, že onen kníže (ve Vaníčkově verzi Konrád II. Znojemský, stejně jako již u A. Friedla 1966, A. Merhautové 1983, 2000, B. Krzemieńske 1985, 2000 a D. Třeštíka 1987, 2000, 2005) žádný kostel typu baziliky za svého života nejen nepostavil, ale ani stavět nezačal. A proč by měl být s bazilikou v rukou vyobrazen právě v rotundě? Tím se V. Vaníček (stejně jako J. Bažant) při opisování hypotézy B. Krzemieńske zjevně nezabýval. Viz dále.\n3 – A. Friedl se snažil znojemské malby vyložit jako obrazový přepis Kosmova přemyslovského mýtu, podobně jako již před ním O. Votoček (1949, s. 116) a J. Mašín (1954, s. 20). Bylo to ovšem počínání marné, neboť tato část maleb vznikla více než 10 let před Kosmovým narozením (*1045; †1025) a zaznamenala zcela jiný příběh. Byl to naopak Kosmas, jenž podle maleb sepsal svůj libušopřemyslovský mýtus (viz tab. 2: „Kosmův obrazový scénář“).\n4 – Libušino poselstvo bylo podle Kosmova podání složeno výhradně z „moudře neučených a vědomě nevědomých poslů-sedláků“ (Kosmas I, 6). Na malbě jsou však nejméně tři ze čtyřčlenné jízdní družiny oblečeni do pláště – atributu vysoce postavených a u r o z e n ý c h osob, nemohou to proto být Kosmovi „moudře neučení a vědomě nevědomí“ poslové-sedláci. Viz výše obr. 1. Srovnej Kosmas (I, 5 a 6).\nAby tento i naprostému laikovi zřejmý rozpor mezi malbami a Kosmovým textem pražští „odborníci“ ve svém výkladu maleb nějak zahladili, V. Vaníček (2007, bar. obr. příl. za s. 128) proto Libušiny posly-sedláky proměnil ve v e l m o ž e . Tento dodatečný Vaníčkův „vynález“ je v rozporu s Kosmou (I, 6), který o nějakých Libušiných „velmožích“, pověřených nalezením Přemysla, pochopitelně ještě nic neví. Přitom tato scéna má být obrazovým přepisem Kosmova textu; na stěně znojemské rotundy se podle V. Vaníčka měla objevit v roce 1134, devět let po dokončení kroniky (Kosmas †1125), současně „s moravskými knížaty, panovnickými postavami se štítem a kopím s praporcem bez pláště“, z nichž si V. Vaníček ve své publikaci pro demonstraci vybral knížete v přilbě – sv. Václava (k tomu viz níže pozn. 22). Libušini „poslové“, Kosmovi „sedláci“ a Vaníčkovi „velmoži“ v plášti a proti tomu „panovnické postavy“ bez pláště. („A vvvo tom to je“.)\n5 – Tato scéna s býčím souspřežím zapřaženým do pluhu (srovnej ŽM VII) je vykládána jako „navlékání pláště oráči Přemyslovi“ (A. Friedl 1966, s. 52). To je sotva možné, když v tomto plášti údajný „Přemysl“ na bílém koni v čele družiny již přijíždí (viz obr. 1 a detail na obr. 2A a 2B). Po boku oráče mají opět vystupovat členové Libušina poselstva (Kosmovi neučení a nevědomí sedláci). Protože však všichni mají plášť, je takový předpoklad zcela absurdní – sedlák v plášti – viz výše pozn. 4.\n6 – A. Friedla tu musíme doplnit, že stejnou „kožešinovou borduru“ jako oráč má na svém plášti i vedoucí jízdní družiny a také oba fundátoři (viz výše obr. 2). Na malbách a iluminacích v raném středověku (i dnes) znamenal stejný oděv na jednom obraze s více jednajícími postavami (kvůli jejich snadnější identifikaci a také kvůli výstižnějšímu vyjádření textové předlohy) vždy stejnou osobu (dobové příklady uvádí P. Šimík 2004, s. 94-95). Srovnej článek: „Stejná osoba byla zobrazována ve stejném oděvu“. V našem případě tedy musí být vedoucí jízdní družiny, oráč za pluhem i fundátor s modelem kostela v rukou jedna a táž osoba (v případě fundátorky pak partnerka této osoby). Všechny scény a obrazy, na nichž je tento kníže vyobrazen, se pak logicky musely odehrávat za jeho vlády.\nPokusme se tohoto knížete a dobu, v níž žil a vládl, určit. Malíř jistě neměl v úmyslu jeho totožnost tajit. Použil k tomuto účelu řadu či posloupnost osmi knížat mezi oráčskou scénou a fundátorským párem (viz výše obr. 4) jako jakousi názornou časovou osu.\nNa obr. 5 výše, na němž jsou vyobrazeni první, šestý a osmý kníže z této řady, najdeme výše zmíněnou „kožešinovou borduru“, podle Friedla jednoznačně „diferenciační znak“ (A. Friedl 1966, s. 49), právě jen na plášti š e s t é h o knížete (vzor viz níže pozn. 20). Tzv. „přemyslovská“ scéna pak nemůže zobrazovat povolání prvního knížete od pluhu na knížecí stolec – vznik „státu“ –, když „stát“ již dávno existoval, ale povolání šestého knížete od stolce k pluhu!\nPodle A. Friedla (1966, s. 47) a dalších pražských „odborníků“ má první obraz představovat Libušino poselství Přemyslovi a druhý setkání poselstva s Přemyslem (viz výše obr. 1). V takovém případě ovšem Libušino poselstvo k Přemyslovi by musel vést sám Přemysl, což je samozřejmě naprostý n e s m y s l . Toho si byl dobře vědom, na rozdíl od svých předchůdců, i A. Friedl. Tuto prekérní situaci vyřešil však velmi elegantně tím, jak o několik stran dále uvedl, že v této první scéně se Přemysl již jako kníže v Libušině plášti vrací zpět k Libuši na její hrad (A. Friedl 1966, s. 52), aby poté ve druhé scéně byl u pluhu teprve nalezen a slavnostně oblečen do knížecího roucha (A. Friedl 1966, s. 49). Nápad z oblasti science fiction – vědeckou komunitou v jednom případě takticky přecházený mlčením, v tom druhém znovu (avšak bez citace) „odvážně“ reprodukovaný J. Bažantem (2000, s. 61, 69) – viz výše pozn. 2. Tento nemožný „nápad“ použil ve své hypotéze i L. J. Konečný (1997, s. 69; 2005, s. 210n) s drobnou obměnou jako „příjezd triumfátora (koňmo) k očekávající nevěstě“ (zobrazené vpravo bez pláště – ten přece již dříve předala Přemyslovi u pluhu!). Tedy i pro L. J. Konečného zde čas běží zprava doleva na rozdíl od všech ostatních obrazů v rotundě.\nProtože Přemysl v Kosmově podání byl přímo ukázkový pohan, uctívající římské pohanské bohy, je vyloučeno, aby držel v rukou model kostela. Vůbec vyobrazení řady pohanských mytických knížat, ale zejména g l o r i f i k a c e pohana v křesťanské kapli, byť by to měl být „mytický“ zakladatel pražského panovnického rodu (což ve skutečnosti nebyl), je naprostá fantasmagorie (terminus technicus, převzatý ze slovníku slovutného českého historika D. Třeštíka: Velká Morava v dějinách Evropy, resp. Zápisník a jiné texty k dějinám, s. 146). To si ovšem zejména pražští „odborníci“ nedají vymluvit (viz níže pozn. 20). Palackého „kosmovské pojetí“ české historie (1848) a „Staré pověsti české“ Aloise Jiráska (1894) na nich zřejmě zanechaly nesmazatelné stopy a trvalé následky (což dnes již lze spolehlivě léčit). Přehlédli ovšem jednu skutečnost, a sice, že Kosmas (I, 22) i A. Jirásek (1955, s. 75) chápali orbu jako křesťanskou symboliku. Jak také jinak?\n7 – Údajné Přemyslovy lýčené střevíce a mošna na znojemské malbě ve skutečnosti představují běžnou potřebu apoštolů (L 22, 35-36) – viz dále pozn. 17.\n8 – Ženská postava bez pláště s byzantským diadémem v rukou vyobrazená v šatě krátkém jako mužská suknice představuje na malbě onu Kristiánovu hadačku-pannu, personifikci země, Vlády či „suverenity“, kterou Slované čeští dali „za manželku“ nalezenému oráči. Podle Kristiánova textu ji dali „Přemyslovi“, ve skutečnosti, a také na malbě v rotundě, moravskému králi-oráči Rostislavovi. Jedná se o „svatý sňatek“ (hieros gamos) (srovnej D. Třeštík 1985, s. 13). Král-oráč Rostislav je na znojemské malbě současně podán jako zakladatel mocné dynastie „Přemyslovců“, tedy pražské větve mojmírovského rodokmenu. Jeho syn Bořivoj pak do Čech přináší moravské křesťanství (Kristián, kap. 2).\nI Kosmův „přemyslovský“ příběh je tudíž zpracován podle skutečné historie Velké Moravy a moravské církve. Srovnej tab. 2: „Kosmův obrazový scénář“ a tab. 16: „Zdroj Kristiánovy a Kosmovy inspirace“ aneb Bez moravské historie by nebyly ani české mýty!\nO „svatém sňatku“, nejdříve stručně, pak značně obsáhle, se v souvislosti se znojemskou oráčskou scénou zmiňuje rovněž L. J. Konečný (1997, s. 69; 2005, s. 194, 203, 209-222), ovšem u něj se jedná o mytického Přemysla a jeho (zatím ještě bezejmennou) nevěstu, neboť podle něho malby vznikly v roce 1091, tedy ještě před sepsáním Kosmova libušopřemyslovského mýtu. Nevěsta tu proto ještě nemá jméno. Srovnej Kristián (kap. 2). L. J. Konečný tedy v podstatě převzal hypotézu A. Friedla o 3. pásu maleb, jen ji drobně pozměnil (donátorský pár Konráda II. s manželkou nahradil Konrádem I. s manželkou) a doplnil podle Houdkových poznatků.\n9 – Podle Kristiána (kap. 6) se jedná o „štít víry“ a „kopí Ducha svatého, jež je slovo Boží“. Jsou to zbraně víry. Srovnej Pavlův list Efezským (Ef 6, 16-17). Těchto osm panovníků v plášti ve 3. pásu maleb tedy nemůže představovat Kosmovy mytické „Přemyslovce“, jak se domníval A. Friedl (a potažmo L. J. Konečný), protože ti všichni byli pohané.\nA. Merhautová (1983, s. 20) proto ve své hypotéze těchto osm Friedlových mytických pohanů od Přemysla po Hostivíta pohotově nahradila historicky doloženými pražskými (protože mají plášť) křesťanskými knížaty od Bořivoje po Jaromíra (pohana Přemysla za pluhem i Libušiny posly-sedláky v plášti, rovněž pohany, ovšem p o n e c h a l a ).\nČtvrtý v této osmičlenné řadě knížat by podle ní pak měl být Václav (jako kníže, ne jako světec) a šestý Boleslav II. (obr. 5B), což je zcela nemožný výmysl – viz dále pozn. 20. Učinila tak prakticky jen nic neřešící krok „z bláta do louže“ (Bořivojem začíná nikoliv 3., ale horní 4. pás maleb a tam také musíme hledat jeho vnuka Václava i Václavova synovce Boleslava II. – viz níže pozn. 11 a 13).\nBřetislav, jako zadavatel této části maleb, nemohl zcela vypustit velkomoravské panovníky, zejména když na jejichž odkaz cílevědomě navazoval – jako první z pražských knížat se nechal namalovat ve 4. pásu v plášti moravských králů (viz obr. 6), neboť, jak Kosmas (III, 34) zaznamenal, z nich to byl právě on, „jenž tu zemi první podrobil svému panství“. V dolním 3. pásu pak logicky musí být v plášti vyobrazeni ti, na něž na Moravě „cílevědomě navazoval“, tj. velkomoravští a předvelkomoravští panovníci.\n10 – Fundátor, podobně jako jeho partnerka (viz výše pozn. 2), žádnou oběť Bohu nepodává. A. Friedl si jen popletl pohanské obětiště s křesťanskou kaplí. Bůh od nás nevyžaduje (ani nepřijímá) žádné hmotné oběti, ale pouze duchovní. Srovnej níže První list Petrův (1P 2, 5-6).\n11 – To je opět jen domněnka bez jakékoliv další opory v malbách. Ve skutečnosti 4. pás maleb začíná Bořivojem – první postavou panovníka bez pláště naproti apsidě napravo od osy Z-V (obr. 6), tzn. na severní stěně, neboť uprostřed mezi neopláštěnými knížaty je vyobrazen sv. Václav v přilbě (viz článek „Historie psaná štětcem“, tam obr. 6). Také A. Friedl (1966, pozn. 100 na s. 96-97) nabádal ke srovnání svatováclavské přilby ze svatovítského pokladu s přilbou „na hlavě moravského Přemyslovce ve Znojmě“. Tehdy také zůstalo jen u tohoto „nabádání“. Teprve o 20 let později tuto hozenou rukavici zdvihl J. Zástěra (1986, s. 4) a opřel o ni (vedle dalších indicií) výklad čtvrtého pásu maleb, na němž dodnes není co zásadně měnit (P. Šimík 2001, s. 361n; týž 2004, s. 111). Viz „Přilba jako atribut svatého Václava“.\n12 – Na identifikaci této postavy jako prvního českého krále Vratislava I. (coby kníže Vratislav II.) se téměř všichni shodují (kromě O. Votočka 1949, jenž tu viděl Přemysla Otakara I.).\n13 – Jak již bylo uvedeno, devíti postavami bez pláště 4. pás maleb začíná a pokračuje desíti panovníky v plášti.\nPrávě těchto prvních devět pražských „Přemyslovců“ od Bořivoje po Oldřicha, vyobrazených bez pláště (obr. 6), na Moravě nevládlo. Teprve desátý v řadě, Břetislav I., „jenž tu zemi (Moravu) první podrobil svému panství“ (Kosmas III, 34), je opět zobrazen v plášti, jakož i dalších devět knížat za ním (obr. 7). Ti všichni, Břetislavem I. počínaje až po Soběslava I., byli současně také moravskými vládci.\nPlášť je v této moravské rotundě zcela logicky atributem moravských panovníků. K tomuto nezvratnému závěru dospěl již J. Zástěra (1986, s. 4; 1990, s. 40). Proto také úvodní dva obrazy 3. pásu (obr. 1) i dvojice fundátorů (obr. 3), na nichž jsou postavy oděny v plášti, se týkají historie Moravy a moravské církve. Jízdní družina představuje moravského krále Rostislava uvádějícího na Moravu (snad do Znojma) byzantské věrozvěsty Konstantina a Metoděje, vyslance byzantského císaře Michaela III. (srovnej výše pozn. 4). V sousední oráčské scéně je znázorněno povolání moravského krále-oráče Rostislava od stolce k pluhu. Společně s oběma věrozvěsty připravili půdu pro další šíření křesťanství mezi Moravany a Slovany. Proto jsou v rotundě za pluhem vyobrazeni ne jeden, ale tři oráči. Srovnej výše obr. 1.\nPoslední postava oráčské scény bez pláště je personifikací v té době ještě pohanských Čech, které se poddaly králi-oráči Rostislavovi (viz výše pozn. 8), aby „posléze“ přijaly moravské křesťanství, které jim přinesl Rostislavův syn Bořivoj (Kristián, kap. 2). Viz článek: „Proč se založení hradu Praha upírá Bořivojovi?“\nTo ovšem neznamená, že by Rostislav nutně musel fyzicky usednout na pražský stolec, nebo dokonce nejdřív celé Čechy dobýt, jak si naivně představoval D. Třeštík (1987, s. 566; 2000, s. 87). Stejně tak na něj neusedl ani Arnulf Bavorský (ani před tím nedobyl celé Čechy), když se mu v roce 895 poddali Spytihněv a Vitislav (ve skutečnosti asi Vratislav).\n14 – Těchto devět panovníků bez pláště ukazuje současně znovu na nelogičnost původního Friedlova předpokladu o vyobrazení Libušiných poslů-sedláků v plášti (knížata bez pláště × sedláci v plášti). Viz výše pozn. 4 a 5. Nutno ovšem podotknouti, že s tímto absurdním nápadem (avšak jen jako pouhou domněnkou) vyrukoval již o 12 let dříve jiný pražský „odborník“ na znojemské malby: J. Mašín (1954, s. 20, 22). A co je alarmující, ještě dnes stejný názor zastávají V. Vaníček (2005, s. 274 a obr. příl. za s. 128), J. Kovárník (2008), A. Merhautová (2009, s. 279) a D. Třeštík (2009, s. 277).\n15 – Ve 4. pásu jako poslední devatenáctý panovník po levici krále Vratislava je vyobrazen v plášti jeho nejmladší syn Soběslav I. (srovnej Soběslavovu listinu z roku 1130), za jeho vlády byly malby ve znojemské rotundě dokončeny. Proto touto dvojicí panovníků v plášti (krále-otce a jeho syna) „světská část“ maleb vrcholí a současně končí. Proto také ne náhodou byla tato dvojice krále se synem umístěna nad postavou krále Sáma (se synem?), prvního krále Slovanů (J. Zástěra 1986, s. 20). Zde je tedy nutno hledat zdůvodnění, proč druhé vyobrazení Vratislava, tentokrát s královskými atributy korunou a žezlem, je posunuto o šest pozic dál mimo časovou posloupnost knížat. To byl také důvod, proč se o „obrazu krále“ (pict reg) zmiňoval rytý nápis.\n16 – Ve skutečnosti ovšem pravdivý příběh z historie Moravy a moravské církve, neboť žádný „český pravěký mythus“ neexistoval (viz dále pozn. 18), i když tuto myšlenku se nám snaží ještě i dnes vsugerovat snad největší současný pražský demagog a mýtoman D. Třeštík (2006, s. 33).\n17 – Jako předlohu použil znojemský malíř staroslověnský Život sv. Metoděje (kap. VII), Chvalořeč o sv. Cyrilu a Metoději (kap. 12) a Kristiánovu legendu (kap. 1 a 2). Mošna a střevíce jsou běžnou potřebou apoštolů, kazatelů evangelia (L 22, 35-36), zde ve Znojmě jsou to nepochybně atributy Konstantina a Metoděje – „nových apoštolů“ Moravanů a Slovanů, v rotundě vyobrazených u pluhu po boku krále-oráče Rostislava. Střevíce navíc představují „obutí potřebné pro šíření evangelia pokoje“ (Ef 6, 15).\nStřevíce a mošna tu charakterizují vyobrazené osoby (tak jako klíče charakterizují sv. Petra a přilba spasení sv. Václava). Nejedná se tedy o nějaké „ústní podání“ či snad „projev vůle donátorovy“, ale jde o novozákonní motivy (pochopitelně) s ryze křesťanskou tématikou – o atribut apoštolů Moravanů a Slovanů, kazatelů evangelia. Jak také jinak v křesťanské kapli ? Viz článek: „Býk – dobytče, nebo apoštol, kazatel evangelia?“\n18 – Po Přemyslovi pak následuje dalších sedm mytických knížat: Nezamysl, Mnata, Vojen, Vnislav, Křesomysl, Neklan, Hostivít (Kosmas I, 9). Již dříve A. Friedl (1953, s. 11) uvedl: „Kosmas podotýká, že se o jejich životě a smrti mlčí (a nepíše). Tato zmínka není náhodná. Má své odůvodnění v tom, že tato knížata totiž nikdy n e e x i s t o v a l a “ . Ke stejnému závěru znovu dospěl i později (A. Friedl 1966, s. 55). V tomto názoru se s A. Friedlem shoduje i V. Karbusický, ale na původ Kosmou vymyšlených jmen pro mytické Přemyslovce měl V. Karbusický (1995, s. 216-243) zcela jiný názor – viz „Rodokmen mytických knížat“. Nelze ani nijak logicky zdůvodnit, proč by výhradně Slované čeští přebírali názvy pro dny v týdnu od Germánů, zejména když pro ně měli vlastní slovanské názvy.\n19 – Podstatná část portrétů panovníků (celkem 18) vznikla již před Kosmovým narozením (viz výše obr. 4 a 6) a po jeho smrti bylo na malbách doplněno posledních devět knížat od Spytihněva II. po Soběslava I. včetně postavy krále (viz výše obr. 7) na celkový počet 27.\n20 – Porovnání Friedlem určených postav (obr. 2B a obr. 5A) ukazuje, že se jedná o tvrzení věcně nesprávné a tedy mylné. Friedlova „ústřední postava“ se na znojemských malbách vyskytuje celkem čtyřikrát – srovnej stejný vzor na lemu pláště (viz obr. vpravo) následujících čtyř postav ve 3. pásu maleb:\n• vedoucí jízdní družiny (obr. 2A),\n• oráč za pluhem (obr. 2B),\n• fundátor s modelem kostela v rukou (obr. 2C),\n• š e s t ý (a nikoliv první) kníže v posloupnosti osmi panovníků se štítem a kopím s praporcem za oráčskou scénou (obr. 5B). To bylo zřejmé již z Melicherovy dokumentace z roku 1890 (L. J. Konečný 2005, obr. 50 na s. 92-93), pořízené před započetím vůbec první restaurace maleb, či z přístupnější dokumentace A. Friedla (1966, obr. 39 – za románským okénkem čtvrtá postava zleva).\nJe-li oráč vyobrazený znovu v následné osmičlenné posloupnosti ne jako první, ale až šestý kníže, nemůže se na znojemské malbě jednat o povolání prvního knížete od pluhu na stolec – vznik pohanské knížecí vlády –, ale nepochybně jde o povolání šestého knížete od stolce k pluhu, ke křesťanské orbě. To je přece průzračně jasné a logické.\nJakákoliv závislost maleb na Kosmově textu je proto naprosto v y l o u č e n a . Ale opačně – závislost Kosmova textu na znojemských malbách – je zcela zásadní – viz tab. 2: „Kosmův obrazový scénář“.\nBuď „odborníci“ z Prahy udělali někde chybu, nebo toto objektivní zjištění záměrně zamlčeli a dodnes zamlčují, aby jejich odsouzeníhodná d e m a g o g i e s pohanem glorifikovaným v křesťanské kapli (dokonce nad obrazem Narození Ježíše Krista), kterou nám po léta neúnavně vtloukají do hlavy, nevyšla náhodou najevo (O. Votoček 1949, s. 116; A. Friedl 1953, s. 6; J. Mašín 1954, s. 20; A. Friedl 1966, s. 47-49; A. Merhautová-Livorová 1983, s. 20-21; Z. Měřínský 1984, s. 175; B. Krzemieńska 1985, s. 3; A. Merhautová-D. Třeštík 1985, s. 66; D. Třeštík 1987, s. 550; A. Merhautová-A. Martan 1988, s. 297; J. Žemlička 1997, s. 382-383; L. Konečný 1997, s. 69; P. Černý 1997, s. 84, 86; M. Bláhová-J. Frolík-N. Profantová 1999, s. 565; B. Krzemieńska-A. Merhautová-D. Třeštík 2000, s. 49, 50, 55, 56, 57, 63, 65, 70, 76, 78; J. Bažant 2000, s. 60-61, 69; J. Žemlička 2000, s. 434; K. Benešovská 2001, s. 41, 98; Z. Všetečková 2004, s. 126; L. J. Konečný 2005, s. 192n; D. Třeštík 2006, s. 33; V. Vaníček 2007, bar. obr. příl. za s. 128, s. 255-256, 273-276). Jejich zmanipulovaná interpretace znojemských maleb ovšem nemá se skutečnou vědou nic, ale opravdu nic společného, o profesionální etice nemluvě. Je to prostě „bullshit“ (D. Třeštík 2008, s. 81-83).\nPoslední čtyři velkomoravské panovníky známe jmenovitě. V této řadě na třetím místě od konce figuruje kníže Rostislav, který na Moravu pozval byzantské věrozvěsty a stal se zakladatelem (fundátorem) Metodějova arcibiskupství (Gloria in excelsis Deo; Kristián, kap. 1), to je neoddiskutovatelný historický fakt, ať už jeho arcibiskupství budeme nazývat panonským nebo moravským:\n5. Mojmír I., 6. Rostislav, 7. Svatopluk, 8. Mojmír II. (na obr. 4 poslední čtyři postavy vpravo).\nProto je právě velkomoravský král Rostislav pak znovu vyobrazen jako fundátor s modelem podélného kostela s věží v rukou (obr. 2C). Proto drží v rukou kostel a nikoliv rotundu, jak bychom mohli na základě analogií spíše očekávat, pokud by se mělo jednat o údajného zakladatele znojemské rotundy (Konráda II. či snad Konráda I.).\nJenže „stavba“, kterou založil Rostislav, nebyla „stánkem postaveným rukama“, nýbrž byla čímsi „větším a dokonalejším“, než jen nějaká konkrétní křesťanská kaple. Srovnej Pavlův list Židům (Žd 9, 11). Založil moravské arcibiskupství a obrazně „ v y s t a v ě l “ nebo s ohledem na předchozí oráčskou scénu „ z a s a d i l “ samostatnou moravskou zemskou církev (Ef 2, 20) (ecclesia – kostel, chrám; ecclesia – křesťanská obec, církev), jejíž personifikací je fundátorka v dlouhých bílých svatebních šatech, držící v rukou liturgický kalich – symbol Nové smlouvy (viz „nevěsta Beránkova“ a „primiční nevěsta“). Církev podléhající nikoli bavorskému episkopátu, nýbrž přímo Římu a papeži.\nModel kostela s věží v rukou fundátora – kamenný chrám jako duchovní pevnost, arcibiskupství jako „hrad“ moravské církve – Kosmova inspirace pro založení hradu Praha jako duchovního centra Čech. (Tuto myšlenku pak uchopil císař Karel IV. a vybudoval z Prahy duchovní centrum celé tehdejší střední Evropy). Viz tab. 2: „Kosmův obrazový scénář“.\nUvedenou symboliku nebyli s to naši „odborníci“ pochopit (D. Třeštík 1987, s. 559; týž 2000, s. 80), natož vysvětlit – obraz rotundy prý malíři nenašli ve svém sborníku předloh, proto fundátorovi vložili do rukou kostel s věží (A. Friedl 1966, s. 27, 34-35; D. Třeštík 1987, s. 561; týž 2000, s. 82; L. J. Konečný 2005, s. 247). Jinými slovy: tehdejší malíři uměli sice celou rotundu uvnitř vymalovat, ale namalovat ji pak v rukou fundátora už prý neuměli. Ve skutečnosti ovšem naši „odborníci“ pouze neuměli tento obraz správně vyložit a svůj vlastní nedostatek chtěli svést na neumětelství středověkých malířů. Jak typické.\nMalby pak pokračují ve 4. pásu Rostislavovým synem Bořivojem, jak A. Friedl správně předpokládal. Domníval se ovšem mylně, že jako pražský „Přemyslovec“ musí být vyobrazen v plášti, zatímco bez pláště mají být podána moravská údělná knížata. Pak by devatenácti pražským „Přemyslovcům“, od Bořivoje po Soběslava I., odpovídalo jen deset postav v plášti, zato by zde bylo bez pláště vyobrazeno víc moravských údělníků (devět), než kolik jich bylo v roce 1966 A. Friedlovi jmenovitě známo (A. Friedl 1966, s. 109 text k obr. příl. 68 a 69.). Bořivoj je ve skutečnosti vyobrazen jako první postava bez pláště (na obr. 6 zcela vlevo). Jako první z pražských „Přemyslovců“ v plášti je vyobrazen až teprve desátý Břetislav I. (na obr. 6 zcela vpravo) a za ním také všichni jeho následovníci až po Soběslava I. (viz obr. 7), tj. celkem devatenáct křesťanských knížat. To je počet, který také odpovídá textu Soběslavovy listiny z roku 1130, v níž se sám nazývá „nejkřesťanštějším knížetem“ a současně „devatenáctým monarchou Čechů“ (a ne „dvacátým sedmým“!). Po nějakých údajných mytických pohanských předcích, Kosmou podsouvaných pražským knížatům, Soběslav ani nevzdechl (ani po Přemyslovi ne).\n21 – Zarážející je ona samozřejmost, s jakou A. Friedl atribut pláště přiřadil právě jen pražským panovníkům. Nechal se zřejmě příliš ovlivnit pouhou domněnkou, vyslovenou již dříve J. Mašínem (1954, s. 20, 22) – viz výše pozn. 14. V té době totiž nebylo radno s některými „odborníky“ nesouhlasit. I tak musel A. Friedl na vydání své publikace o znojemské rotundě čekat po více než 10 let od doby ukončení rukopisu (A. Friedl 1966, s. 9).\nTato typicky pražská logika a „nadřazenost“ znemožnila pochopit obsah a smysl znojemských maleb bez výjimky všem pražským „odborníkům“, i těm dnešním (D. Třeštík 2009, A. Merhautová 2009). Jak ovšem vyplývá z mapky „Územní vývoj Velké Moravy za Rostislava a Svatopluka“ ve srovnání se středočeským minivévodstvím Bořivoje a jeho synů, jde spíš o neopodstatněnou a proto i směšnou nadutost, neboť je založena na výmyslech, neznalosti či vědomém překrucování základních historických skutečností (čili na lži). Nejstarší české „dějiny“ jsou tedy nejen vymyšlené, ale doslova vylhané.\n22 – Bez pláště pak „logicky“ mohou být vyobrazeni jen moravští „Přemyslovci“, což si měl jeden z nich – nejspíš samotný donátor (údajně Konrád II.) – vůči ostatním údělníkům „devótně“ prosadit. On sám se však měl nechat namalovat po levé straně vítězného oblouku jako jediný z nich v plášti pražských knížat, i když na pražský stolec nikdy neusedl – dokonce, ač křesťan, v plášti samotného pohanského oráče (obr. 2C).\nAle stolec prý mu byl Soběslavem přislíben, což je opět jen ničím nedoložená domněnka, vykonstruovaná z chybného čtení a mylného výkladu rytého nápisu na západní stěně rotundy (B. Krzemieńska 1985, s. 19; táž 2000, s. 48), jež navíc kalkuluje s nepoučeným čtenářem, neboť Soběslav I. usiloval o prosazení primogenitury. Pro svého syna Vladislava chtěl zajistit nástupnictví tím, že v roce 1138 na jednání s Konrádem III. v Bamberku požádal římsko-německého krále, aby jeho synovi propůjčil české země v léno. Konrád III. neobvyklé žádosti vyhověl, předal Vladislavovi praporec a přítomní čeští velmoži stvrdili událost přísahou na ostatky svatých (srovnej Kanovník vyšehradský k roku 1138; M. Bláhová-J. Frolík-N. Profantová 1999, s. 553).\nJakou měla přísaha českých velmožů váhu se ukázalo po Soběslavově smrti (†1140), kdy na stolec neusedl ani Soběslavův syn Vladislav, ani Konrád II. Znojemský, nýbrž Soběslavův synovec Vladislav II., syn knížete Vladislava I., pozdější druhý český král (1158).\nVýše uvedený Mašínův předpoklad (viz pozn. 14) – „plášť je atributem pražských knížat“, a tedy údajní „moravští údělníci“ musí být v rotundě namalovaní bez pláště – je proto zcela nesmyslný. Údělníci by totiž nemohli mít v ruce kopí s praporcem, nebyli držiteli léna. Srovnej výše předání praporce v Bamberku. Viz: „Věk a období vlády Břetislava a jeho potomků v grafickém znázornění“ (do roku 1140) nebo „Lenní hold knížete Břetislava I. králi Jindřichovi III. v Řezně roku 1041“ aneb Lež má krátké nohy. Přesto s tímto nesmyslným nápadem pak znovu opakovaně vystoupil D. Třeštík (1987, s. 550; 2000, s. 70) jako s „obecně přijímaným názorem“ a zřejmě asi proto jej není třeba nikterak dokazovat.\nV době, kdy v moravském království vládli Svatopluk (871-894) a pak jeho syn Mojmír II. (894-906), na obr. 4 poslední dva panovníci v plášti, ve středočeském minivévodství se v tu dobu na stolci vystřídali Bořivoj (875-888) a jeho syn Spytihněv (894-915), na obr. 6 první dva panovníci bez pláště.\nSrovnej mapku „Územní vývoj Velké Moravy za Rostislava a Svatopluka“, pak snad bude lépe pochopitelné i pro pražské „odborníky“, proč první pražští „Přemyslovci“ (Bořivojem počínaje a Oldřichem konče) atribut pláště postrádají (viz také výše pozn. 13). Viz také článek „Bořivoj – Svatoplukův místodržící v Čechách“.\nCo se týče „určitelnosti“ knížat bez pláště, je jisté, že postava v přilbě uprostřed mezi nimi představuje sv. Václava (J. Zástěra 1986, s. 4), což se D. Třeštík (1987, s. 552, 575) pochopitelně snažil zpochybnit. Všechny jeho námitky však byly věcně a logicky vyvráceny (P. Šimík 2001, s. 361-377). Sv. Václav je v rotundě vyobrazen jako „vojín Kristův“ (miles Christi), „vojín Bohem vyvolený“ (Dei electus miles) v duchu Kristiánovy legendy (kap. 6 a 7), tzn. se zbraněmi víry, k nimž patří i „přilba spasení“ (P. Šimík 2004, s. 95-99). Srovnej článek „Přilba jako atribut sv. Václava“.\nSv. Václava „s přilbou spasení“ (Ef 6, 17) jistě nikdo nadaný rozumem a logicky uvažující nemohl za moravského údělníka považovat, když moravské úděly (viz mapka) vznikly až 120 let po jeho mučednické smrti (Kosmas II, 15). Kromě toho tato část maleb (až po Břetislava I. včetně) (obr. 6) byla zhotovena někdy brzy po roce 1035 za Břetislavovy pražské vlády, kdy moravské úděly ještě neexistovaly (P. Šimík 2004, s. 104-106).\nOpakované pokusy „odborníků“ – spojovat postavy bez pláště s moravskými údělníky – jsou proto zrovna tak naivní jako nesmyslné a svědčí o „odborné“ úrovni těch, kdož se dosud malbami zabývali (viz výše pozn. 20) a jak moc vážně a seriózně k tomuto úkolu asi přistupovali – naposledy V. Vaníček (2007, s. 274, zadní předsádka a popis na s. 4). Alarmující je zejména jejich neznalost běžně dostupných informací a odtud pramenící n e s c h o p n o s t jejich další aplikace. Tomu pak také odpovídají výsledky jejich „vědecké“ činnosti J. Kovárník 2008, D. Třeštík 2009, A. Merhautová 2009).\n23 – Moravský údělník Konrád II. Znojemský byl v letech 1128-1134 vězněn (na hradě Grojči v Lužici) Soběslavem I. kvůli spiknutí. Od roku 1131 byla znojemská rotunda již v majetku olomouckého biskupa Jindřicha Zdíka, kterému ji právě Soběslav I. věnoval spolu s dalšími pěti hradskými kostely (J. Kadlec 1991, s. 118; M. Bláhová-J. Frolík-N. Profantová 1999, s. 535). Konrád tedy nemohl mít se stavebními úpravami v rotundě (kamenná lavice přizděná po obvodu v lodi a nová litá maltová podlaha – B. Klíma 1995, s. 45 obr. 17, s. 50 obr. 21) ani s její domalbou (jižní polovina 4. pásu – viz obr. 7) v letech 1131-1134 nic společného. On ani jeho manželka zde proto jako „donátorský pár“ být vyobrazeni nemohou (jak se ještě dnes naivně domnívá V. Vaníček 2007, s. 273), i když svatbu měli právě v roce 1134 (ovšem nikoli ve Znojmě, ale v Uhrách). Je to vyloučeno také proto, že oba fundátoři mají lem pláště se shodným vzorem jako 6. kníže ve 3. pásu maleb – kníže Rostislav (viz výše pozn. 20) (P. Šimík 2004, s. 89 obr. 7, s. 90, 94-95, 111 obr. 24-29; týž 2006, s. 344-350, bar. obr. příl. s. 39-40 obr. II a III). Srovnej článek: „Stejná osoba byla zobrazována ve stejném oděvu“.\nO tom však V. Vaníček (2007, s. 255, 274) patrně nic neví, protože tento „drobný detail“ v práci B. Krzemieńske, o kterou se ve své publikaci především opírá, nenašel. Ona se takovými podružnostmi nezabývala, spokojila se s prostoduchým sečtením postav v plášti a bez pláště. V. Vaníčkovi také nejspíš uniklo, že v celých dějinách výtvarného umění není znám jediný případ, kdy by na malbě místo „fundátora stavby“ byl zobrazen „donátor maleb“, ač přitom drží v rukou model kostela, tedy stavbu, a ne obraz. A fundátorem stavby rotundy Konrád II. skutečně být nemohl, když byl šest let vězněn v Grojči a propuštěn byl až v červnu 1134, kdy byla rotunda posvěcena, jak lze soudit z rytého nápisu na západní stěně rotundy.\n„Rytý nápis“ je pozdější falzum asi z konce 12. století. Nápis „nadržoval“ znojemským knížatům, Konráda II. jmenuje jako druhého fundátora (i když jím být nemohl a také nebyl), a měl především za úkol zpochybnit biskupovo vlastnictví kostela. O biskupu Jindřichu Zdíkovi se totiž, podle názoru odborníků, nápis ani slůvkem nezmiňuje, ač to byl zcela jistě on, kdo rotundu od roku 1131 vlastnil a v roce 1134, po dokončení úprav, znovu posvětil; nápis opomněl i panujícího knížete Soběslava I., jenž byl nepochybně zadavatelem či objednavatelem její domalby v letech 1131-1134, neboť je tu vyobrazen jako poslední v posloupnosti knížat, po levici svého otce, krále Vratislava I. (P. Šimík 2004, s. 102).\nTo lze zjistit prostým odpočítáním postav v plášti následujících po Spytihněvovi II. a jeho bratrovi Vratislavovi II. s biskupskými mitrami na hlavě, proto je lze na malbě velmi snadno identifikovat – viz výše obr. 7 a článek „Biskupské mitry“. To V. Vaníček (2007, s. 274) asi také přehlédl, fascinován hypotézou B. Krzemieńske. Proto se stejně jako ona dostal do rozporu s tehdy běžnou zvyklostí a praxí, když tvrdí, že vyobrazena jsou pouze v roce 1134 již nežijící knížata (V. Vaníček 2007, s. 276), „což by odporovalo smyslu vzniku výtvarných děl tohoto druhu, jak je známe ze srovnávacích dokladů“ (L. Konečný 1997, s. 67; L. J. Konečný 2005, s. 301, 315). Tím si ovšem V. Vaníček sám vyvrátil svoji výše citovanou (naivní) domněnku o vyobrazení v roce 1134 žijícího Konráda II., zatímco tehdy rovněž žijící Soběslav I. měl být Konrádem údajně vynechán. Přitom prý měl Konrád se Soběslavem dokonce uzavřít jakousi hypotetickou smlouvu o nástupnictví, vydedukovanou jen z chybného čtení a mylného výkladu rytého nápisu. Ten se však nezmiňuje o žádné nástupnické smlouvě – pact piet reg – mezi králi, Soběslavem a Konrádem, když ani jeden z nich králem nebyl, ale pouze o slíbeném, dohodnutém – pact pict reg – obrazu krále (Vratislava II.), a to byla dohoda mezi Soběslavem a Jindřichem Zdíkem, novým majitelem rotundy. Čili vynechání aktuálně vládnoucího Soběslava je opravdu zcela neskutečný blábol. Pyšný Soběslav by pak Konráda (domnělého zadavatele maleb) nejspíš, svatba-nesvatba, poslal štandopede zpět do Grojče.\nVe skutečnosti to bylo přesně naopak. Panovník Soběslav I. jako zadavatel či objednavatel domalby byl vyobrazen po levici krále, zatímco Konrád II., pouhý údělník, na malbě vůbec není, tak jako tam není žádný z údělníků, který před Soběslavem nedosáhl pražského stolce. Ovšem Vaníčkovo největší „moudro“ o znojemských malbách je citováno v pozn. 10 na straně „Historie psaná štětcem“.\n24 – Druhé patrocinium znojemské rotundy, sv. Kateřiny Alexandrijské, připojil olomoucký biskup Jindřich Zdík asi v roce 1134, kdy byla rotunda znovu posvěcena. Její ostatek získal zřejmě na některé ze svých cest do Svaté země (M. Bláhová-J. Frolík-N. Profantová 1999, s. 539; J. Klobušický 2004, s. 159). Legenda o sv. Kateřině vypráví životní příběh své hrdinky, královské dcery, která odmítla uznat pravost pohanských bohů a obětovat jim, raději ochotně volila mučednickou smrt – zůstala věrná křesťanské víře a svému nebeskému Ženichovi, Ježíši Kristu (J. de Voragine 2004, s. 343-350). Nové královské patrocinium zvolil biskup Zdík pro nyní již královskou kapli jistě záměrně, nepochybně také proto, aby zabránil případnému pohanskému výkladu obsahu maleb podle Kosmova libušopřemyslovského mýtu, jak jsme toho přesto svědky např. u A. Friedla a zejména současných „odborníků“ (viz tab. 2: „Kosmův obrazový scénář“), neboť „jim bylo odňato i to, co měli“ – viz Matoušovo evangelium (Mt 13, 10-15).\nSv. Kateřinu biskup Zdík zvolil zřejmě inspirován i postavou fundátorky v dlouhých bílých svatebních šatech s liturgickým kalichem v rukou (obr. 3), která na malbě symbolizuje novou moravskou zemskou církev. Viz také níže „primiční nevěsta“ a „nevěsta Beránkova“.\n25 – I když samotné malíře bude sotva možné někdy zjistit, oba zadavatele tohoto díla určíme z maleb poměrně spolehlivě: Břetislav I. (I. fáze: 1019-1034, II. fáze: 1035-1055) a Soběslav I. (III. fáze: 1131-1134) – viz tabulka 18: „Věk a období vlády Břetislava a jeho potomků v grafickém znázornění“ (do roku 1140) (P. Šimík 2004, s. 99-103, 104-106).\nPetr Šimík (2006, 2007).\ndevótní příd. (l) kniž. p ř e h n a n ě oddaný n. zbožný, ponížený; vyjadřující tyto vlastnosti: d. poklona; d. katolík pobožnůstkářský; devótně přísl.: d. prosit podlízavě; devótnost, -i ž\n[Zpět pozn. 22].\nIdentifikace knížecích postav ve 3. a 4. pásu výmalby znojemské rotundy (P. Šimík 2004, s. 92):\nObr. 1. Jízdní družina a oráčská scéna (podle P. Šimíka 2004, s. 92):\nKrál Rostislav uvádí byzantské věrozvěsty na Moravu (do Znojma?), čtvrtá postava je Rostislavova manželka.\nU pluhu jsou vyobrazeni tři oráči. Uprostřed král-oráč Rostislav (původně držel v levé ruce Písmo), po jeho boku Konstantin a Metoděj.\nZprava se k nim přiklání Rostislavova manželka s byzantským diadémem v rukou – symbolizuje dosud pohanské Čechy (Kristiánova hadačka panna bez pláště v oděvu krátkém jako mužská suknice), jež se poddaly králi Rostislavovi („svatý sňatek“ krále se zemí, Vládou) a vzápětí přijaly křest (Bořivojovo přenesení křesťanství z Moravy do Čech).\nObr. 2. Identický vzor na lemu pláště (podle P. Šimíka 2004, s. 92):\nA. Král Rostislav v čele jízdní družiny.\nB. Král-oráč Rostislav za pluhem.\nC. Král Rostislav s kostelem s věží v rukou.\nD. Rostislavova manželka s liturgickým kalichem v rukou.\nObr. 3. Fundátorský pár (podle P. Šimíka 2004, s. 92):\nMoravský král Rostislav s kostelem v rukou (duchovní pevnost, „hrad“ církve) – zakladatel Metodějova arcibiskupství.\nRostislavova manželka s liturgickým kalichem v rukou (symbol Nové smlouvy) v dlouhých bílých svatebních šatech jako nevěsta Beránkova („primiční nevěsta“) – symbolizuje novou samostatnou moravskou zemskou církev.\nObr. 4. Osm knížat ve 3. pásu (podle P. Šimíka 2004, s. 92):\n1. Sámo, 2.-4. neznámá knížata, 5. Mojmír I., 6. Rostislav, 7. Svatopluk, 8. Mojmír II. (všichni v plášti).\nObr. 6. Prvních deset knížat ve 4. pásu (podle J. Zástěry 1986, s. 4, a P. Šimíka 2004, s. 92):\n9. Bořivoj, 10. Spytihněv, 11. Vratislav, 12. Václav, 13. sv. Václav v přilbě, 14. Boleslav I., 15. Boleslav II., 16. Boleslav III., 17. Oldřich, 18. Břetislav I. (první a jediný z nich v plášti).\nObr. 7. Zbývajících devět knížat ve 4. pásu (podle J. Zástěry 1986, s. 4, a P. Šimíka 2004, s. 92):\n19. Spytihněv II. s mitrou, 20. Vratislav II. s mitrou, 21. Konrád I. Brněnský, 22. Břetislav II., 23. Bořivoj II., 24. Svatopluk Olomoucký, 25. Vladislav I., 26. Vratislav II. jako král (I.) s korunou a žezlem, 27. Soběslav I. (všichni v plášti).\nMatoušovo evangelium (Mt 10, 7-10)\n(7) Jděte a kažte, že se přiblížilo království nebeské.\n(8) Nemocné uzdravujte, mrtvé probouzejte k životu,\nmalomocné očišťujte, démony vymítejte;\nzadarmo jste dostali, zadarmo dejte.\n(9) Neberte od nikoho zlato, stříbro ani měďáky do opasků;\n(10) neberte si na cestu mošnu ani dvoje šaty ani obuv ani hůl,\nneboť, hoden je dělník své mzdy‘.\nMatoušovo evangelium (Mt 13, 10-15)\nDůvod řeči v podobenstvích\n(10) Učedníci k němu přistoupili a řekli:\n„Proč k nim mluvíš v podobenstvích?“\n(11) On jim odpověděl: „Protože vám je dáno znáti\ntajemství království nebeského, jim však není dáno.\n(12) Kdo má, tomu bude dáno a bude mít ještě víc;\nale kdo nemá, tomu bude odňato i to, co má.\n(13) Proto k nim mluvím v podobenstvích,\nže hledíce nevidí a slyšíce neslyší ani nechápou.\n(14) A plní se na nich proroctví Izaiášovo:\n»Budete stále poslouchat, a nepochopíte,\nustavičně budete hledět, a neuvidíte.\n(15) Neboť obrostlo tukem srdce tohoto lidu,\nušima nedoslýchají a oči zavřeli,\ntakže neuvidí očima a ušima neuslyší,\nsrdcem nepochopí a neobrátí se –\na já je neuzdravím«.\n(Ekumenický překlad Bible, ČBS, Praha 1994).\nMarkovo evangelium (Mk 6, 7-9)\n(7) Zavolal svých Dvanáct, počal je posílat dva a dva\na dával jim moc nad nečistými duchy.\n(8) Přikázal jim, aby si nic nebrali na cestu, jen hůl:\nani chleba, ani mošnu, ani peníze do opasku;\n(9) aby šli jen v sandálech a nebrali si dvoje šaty.\nLukášovo evangelium (L 8, 9-10)\n(9) Jeho učedníci se ho ptali, co to podobenství má znamenat.\n(10) On řekl: „Vám je dáno znáti tajemství Božího království,\nostatním však jen v podobenstvích,\naby hledíce neviděli a slyšíce nechápali“.\nLukášovo evangelium (L 9, 2-3)\n(2) Poslal je zvěstovat Boží království a uzdravovat.\n(3) A řekl jim: „Nic si neberte na cestu, ani hůl\nani mošnu ani chléb ani peníze ani dvoje šaty.\nLukášovo evangelium (L 10, 1-5)\n(1) Potom určil Pán ještě sedmdesát jiných a poslal je před sebou\npo dvou do každého města i místa, kam měl sám jít.\n(2) Řekl jim: „Žeň je mnohá, dělníků málo.\nProste proto Pána žně, ať vyšle dělníky na svou žeň.\n(3) Jděte! Hle posílám vás jako ovce mezi vlky.\n(4) Neberte si měšec ani mošnu ani obuv.\nS nikým se na cestě nepozdravujte.\n(5) Když vejdete do některého domu,\nřekněte nejprve: »Pokoj tomuto domu!«...“\nLukášovo evangelium (L 22, 35-36)\nRozhovor cestou do Getsemane\n(35) Řekl jim: „Když jsem vás vyslal bez měšce, mošny a obuvi,\nměli jste v něčem nedostatek?“ Oni mu odpověděli: „Neměli“.\n(36) Řekl jim: „Nyní však, kdo má měšec, vezmi jej a stejně tak i mošnu;\nkdo nemá, prodej plášť a kup si meč...“\nPavlův list Efezským (Ef 6, 10-17)\nVýzbroj proti zlému\n(10) A tak, bratři, svou sílu hledejte u Pána, v jeho veliké moci.\n(11) Oblecte plnou Boží zbroj, abyste mohli odolat ďáblovým svodům.\n(12) Nevedeme svůj boj proti lidským nepřátelům, ale proti mocnostem,\nsilám a všemu, co ovládá tento věk tmy, proti nadzemským duchům zla.\n(13) Proto vezměte na sebe plnou Boží zbroj abyste se mohli v den zlý\npostavit na odpor, všechno překonat a obstát.\n(14) Stůjte tedy »opásáni kolem beder pravdou, obrněni pancířem spravedlnosti,\n(15) obuti k pohotové službě evangeliu pokoje«\n(16) a vždycky se štítem víry, jímž byste uhasili všechny ohnivé střely toho Zlého.\n(17) Přijměte také »přilbu spasení« a »meč Ducha, jímž je slovo Boží«.\nPavlův list Židům (Žd 9, 11)\nPrvní bohoslužba byla náznakem budoucích věcí\n(11) Ale když přišel Kristus, velekněz, který nám přináší skutečné dobro,\nneprošel stánkem zhotoveným rukama, to jest patřícím k tomuto světu,\nnýbrž stánkem větším a dokonalejším.\nPavlův list Efezským (Ef 2, 20-22)\nDuchovní příbytek Boží\n(20) Jste stavbou, jejímž základem jsou apoštolové a proroci a úhelným kamenem sám Kristus Ježíš.\n(21) V něm je celá stavba pevně spojena a roste v chrám, posvěcený v Pánu;\n(22) v něm jste i vy společně budováni v duchovní příbytek Boží.\nPavlův první list Korintským (1K 3, 9)\nPravý pohled na Boží služebníky\n(9) Jsme spolupracovníci na Božím díle, a vy jste Boží pole, Boží stavba.\nPavlův první list Korintským (1K 6, 19)\nNaše tělo patří Pánu\n(19) Či snad nevíte, že vaše tělo je chrámem Ducha svatého, který ve vás přebývá a jejž máte od Boha?\nPrvní list Petrův (1P 2, 5-6)\nBratrstvo lidu Kristova\n(5) I vy buďte živými kameny, z nichž se staví duchovní dům,\nabyste byli svatým kněžstvem a přinášeli duchovní oběti, milé Bohu pro Ježíše Krista.\n(6) Neboť v Písmu stojí: ,Hle, kladu na Siónu kámen vyvolený, úhelný, vzácný;\nkdo v něj věří, nebude zahanben.'\nMatoušovo evangelium (Mt 26, 26-28)\nUstanovení večeře Páně\n(26) Když jedli, vzal Ježíš chléb, požehnal, lámal a dával učedníkům se slovy: „Vezměte, jezte, toto jest mé tělo“.\n(27) Pak vzal kalich, vzdal díky a podal jim ho se slovy: „Pijte z něho všichni.\n(28) Neboť toto jest má krev, která zpečeťuje smlouvu* a prolévá se za mnohé na odpuštění hříchů“.\nMarkovo evangelium (Mk 14, 22-24)\n(22) Když jedli, vzal chléb, požehnal, lámal a dával jim se slovy: „Vezměte, toto jest mé tělo“.\n(23) Pak vzal kalich, vzdal díky, podal jim ho a pili z něho všichni.\n(24) A řekl jim: „Toto jest má krev, která zpečeťuje smlouvu* a prolévá se za mnohé“.\nLukášovo evangelium (L 22, 19-20)\n(19) Pak vzal chléb, vzdal díky, lámal a dával jim se slovy:\n„Toto jest mé tělo, které se za vás vydává. To čiňte na mou památku“.\n(20) A právě tak, když bylo po večeři, vzal kalich a řekl:\n„Tento kalich je nová smlouva zpečetěná mou krví, která se za vás prolévá“.**\n* var: novou smlouvu\n** var: za vás vydává\nPavlův druhý list Korintským (2K 3, 5-6)\nApoštol, svědek Kristův\n(5) naše způsobilost je od Boha,\n(6) který nás učinil způsobilými sloužit nové smlouvě,\njež není založena na liteře, nýbrž na Duchu.\nLitera zabíjí, ale Duch dává život.\nPodle M. Lurkera (1999, s. 161): V raně křesťanském písemnictví, např. u Hippolyta, se oslava cudné lásky v Písni písní vykládá na Krista a církev. V raných spisech Augustinových je církev „sponsa sine macula et ruga“ („nevěsta bez poskvrny a vrásky“, podle Ef 5, 27). Bíle oděná dívka, která před knězem při primici nese na cestě do kostela mešní kalich, se nazývá p r i m i č n í n e v ě s t a , a je třeba ji chápat jako – dnes většinou už neznámý – symbol církve.\nprimice – (círk.) první mše sloužená knězem po vysvěcení, prvotiny\n(V. Petráčková, J. Kraus a kol.: Akademický slovník cizích slov, Praha 1998, s. 618).\nZjevení Janovo (Zj 19, 6-9)\nPozvání k svatbě Beránkově\n(6) A slyšel jsem zpěv jakoby ohromného zástupu,\njako hukot množství vod a jako dunění hromu:\n„Haleluja, ujal se vlády Pán Bůh náš všemohoucí.\n(7) Radujme se a jásejme a vzdejme (vzdávejme) mu chválu;\npřišel den svatby Beránkovy,\njeho choť se připravila\n(8) a byl jí dán zářivě čistý kment,\naby se jím oděla.“\nTím kmentem jsou spravedlivé skutky svatých.\n(9) Tehdy mi řekl: „Piš: Blaze těm,\nkdo jsou pozváni na svatbu Beránkovu“.\nA řekl mi: „Toto jsou pravá slova Boží“.\nTaké v Kosmově kronice (I, 30), v souvislosti se žádostí Boleslava II. k mohučskému arcibiskupovi o návrat biskupa Vojtěcha z Říma do Prahy, můžeme nalézt podobný příměr: „Tehdy metropolita mohučský z obavy, aby národ, nedávno Kristu získaný, upadna do starých bezbožných řádů, nezahynul, vypravil posly k otci apoštolskému důtklivě žádaje, aby buď navrátil ovdovělé církvi pražské manžela, nebo dovolil jiného na jeho místo vysvětiti“.\nI v následující kapitole (I, 31) k roku 997 (po Vojtěchově mučednické smrti) se můžeme dočíst: „Často zmíněný kníže Boleslav vida, že církev pražská ovdověla, ztrativši svého pastýře, vypravil své posly k císaři Otovi III. s prosbou, aby dal církvi české ženicha zásluhami důstojného, aby se stádo, nedávno Kristu získané, nevrátilo k bývalým bludným obřadům a k nepravostem ...“.\nPavlův list Efezským (Ef 5, 21-33)\nZnaky nového života: pokora\n(21) V poddanosti Kristu se podřizujte jedni druhým:\n(22) ženy svým mužům jako Pánu,\n(23) protože muž je hlavou ženy, jako Kristus je hlavou církve, těla, které spasil.\n(24) Ale jako církev je podřízena Kristu,\ntak ženy mají být ve všem podřízeny svým mužům.\n(25) Muži, milujte své ženy, jako si Kristus zamiloval církev a sám se za ni obětoval,\n(26) aby ji posvětil a očistil křtem*** vody a slovem;\n(27) tak si on sám připravil církev slavnou, bez poskvrny, vrásky\na čehokoli podobného, aby byla svatá a bezúhonná.\n(28) Proto i muži mají milovat své ženy, jako své vlastní tělo.\nKdo miluje svou ženu, miluje sebe.\n(29) Nikdo přece nemá v nenávisti své tělo, ale živí je a stará se o ně.\nTak i Kristus pečuje o církev;\n(30) vždyť jsme údy jeho těla.\n(31) ,Proto opustí muž otce i matku a připojí se k své manželce,\na budou ti dva jedno tělo‘.\n(32) Je to velké tajemství, které vztahuji na Krista a na církev.\n(33) A tak i každý z vás bez výjimky ať miluje svou ženu jako sebe sama\na žena ať má před mužem úctu.\n*** koupelí (v doslovném znění podle řeckého originálu).\nNalezení Přemysla: Kristián, Kosmas, Dalimil, Pulkava, Marignola, F. Palacký, A. Jirásek.\nPřemyslovi následníci: Kristián, Kosmas, Dalimil, Pulkava, Marignola, F. Palacký.\nBořivojův křest v legendách: Kristián, Fuit, Proložní ludmilská, Diffundente sole.\nBořivojův křest v kronikách: Kosmas, Dalimil, Pulkava, Marignola, Neplach, „Granum“, Palacký.\nMapky: „Územní vývoj Velké Moravy za Rostislava a Svatopluka“.\n„Rodokmen Mojmírovců“ dle současného stavu poznání.\n„Rodokmen mytických knížat“ aneb Kde Kosmas našel jejich jména?\n„Bořivoj – Svatoplukův místodržící v Čechách“.\n„Kníže Bořivoj v písemných pramenech a problematika jeho hrobu“.\n„Přemyslovská pověst podle Kristiána“.\n„Přemyslovská pověst podle Kosmy“.\n„Historie psaná štětcem“ aneb Malby ve znojemské rotundě jako historický pramen.\n„Lenní hold Břetislava I. králi Jindřichovi III. v Řezně roku 1041“ aneb Lež má krátké nohy.\n„Biskupské mitry Spytihněva II. a Vratislava II.“.\n„Soběslav I., Jindřich Zdík a znojemská rotunda“ aneb Když se dva perou....\n„Rytý nápis na západní stěně znojemské rotundy“ aneb Dobové falzum.\nKroniky: „Granum k roku 894“ (po přepočtu 871) o Bořivojově křtu (?), spíše však sňatku (!).\nDokumenty: „Soběslavova listina z roku 1130“ aneb Soběslav I. po „své »přemyslovské« rodině“ ani nevzdechl.\nTabulka 2: „Kosmův obrazový scénář“ aneb Odkud vzal Kosmas námět pro svůj libušopřemyslovský mýtus?\nTabulka 3: „Pokusy historiků a badatelů o »správné« datování Bořivojova křtu podle Kristiánovy smyšlené historky“.\nTabulka 5a: „Věk a období vlády knížat v grafickém znázornění“ (do roku 960).\nTabulka 14: „Pořadí událostí v Kristiánově a Kosmově verzi přemyslovské pověsti“.\nTabulka 16: „Zdroj Kristiánovy a Kosmovy inspirace“ aneb Bez moravské historie by nebyly ani české mýty!\nArtefakty: „Plaketa velkomoravské kněžny ze Želének“.\nArtefakty: „Stříbrný terčík se sokolníkem ze Starého Města na Moravě“.\nArtefakty: „Slonovinová pyxida z Čiernych Kľačan“.\nSymbolika: „Mor – nákaza (epidemie), anebo symbol pohanství?“\nSymbolika: „Býk – dobytče, nebo apoštol, kazatel evangelia?“\nSymbolika: „Asketa s jelenem, hadem a ptákem“.\nSymbolika: „Sokol přinášející vládu-království“.\nSymbolika: „Tažné zvíře“.\nSymbolika: „Přilba jako atribut svatého Václava“.\nSymbolika: „Stejná osoba byla zobrazována ve stejném oděvu“.\nSymbolika: „Zdvojení postav na jednom obraze“.\nSymbolika: „Jak biskupská mitra měnila svoji podobu“.\nKomentáře: „Přemyslovský cyklus ve znojemské rotundě“ aneb »Mýliti se« je přece lidské...\nAktuality: „Česká televize mystifikuje diváky“ aneb Český pohanský komiks v moravské křesťanské kapli.\nOtázky: „Proč se Bořivojovi upírá založení hradu Praha?“\nOtázky: „Je možně, aby na řadovém zobrazení panovníků byly některé postavy dvakrát?“\nOtázky: „Mohl být Bořivoj synem Rostislava?“\nOtázky: „Mohl být Bořivoj, zřejmě vysoce postavený Moravan a Svatoplukův příbuzný, nepokřtěný?“\nOtázky: „Není Bořivojův křest Metodějem opravdu pouze legendou?“ 1. Bořivoj, 2. Ludmila, 3. Strojmír.\nOtázky: „Co chtěl říci Kristián, když Metodějovými ústy předpověděl Bořivojovi: »Staneš se pánem pánů svých!«?“\nOtázky: „Proč bavorská recenze legendy Crescente vynechala Bořivoje?“\nOtázky: „Mohl Spytihněv usednout na stolec otcovský jako pohan?“\nOtázky: „Jak staří umírali staří »Přemyslovci«?“\nOtázky: „Jak starý je hrob K1 ve Svatovítské rotundě? Je starší, nebo mladší než sama rotunda?“\nOtázky: „O čem svědčí kousky malty nalezené v zásypu hrobu K1?“\nÚvahy: Vznik a původ přemyslovské pověsti.\n„Mytičtí Přemyslovci – literární fikce, nebo historická věda?“ (1. moravská historie, 2. Kristián, 3. Kosmas).\n• F. Palacký (1848), • R. Turek (1963), • A. Friedl (1966), • V. Karbusický (1995), • D. Třeštík (2006, 2009).\nKosmas (II, 31): Matylda zasahuje ve sporu dvou biskupů – pražského Jaromíra-Gebharta a olomouckého Jana I.\nKosmas (II, 32): Neautentická anekdota ze svatební noci Matyldy Toskánské s Welfem Bavorským.\n• Bertold Bretholz: Die Chronik der Böhmen des Cosmas von Prag. Monumenta Germaniae Historica (MGH), nova series II, Berlin 1923.\n• František Palacký: Dějiny národu českého v Čechách a v Moravě. Díl první: Od prvověkosti až do roku 1253. L. Mazáč, Praha 1936, s. 70-71.\n• Karel Hrdina: Kosmova kronika česká. Melantrich, Praha 1949.\n• Otakar Votoček: Přemyslovská rotunda svaté Kateřiny ve Znojmě. ZPP IX, Praha 1949, s. 101-127.\n• Antonín Friedl: Královská kaple sv. Kateřiny ve Znojmě. Průvodce. Čedok, Praha 1953.\n• Jiří Mašín: Románská nástěnná malba v Čechách a na Moravě. ČSAV, Praha 1954.\n• Rudolf Turek: Čechy na úsvitě dějin. Academia (reprint 1. vydání ORBIS, Praha 1963), Praha 2000.\n• Antonín Friedl: Přemyslovci ve Znojmě. Ikonografie posvátného oráče v českém mythu. Odeon, Praha 1966.\n• Kosmova kronika česká. Ed. Karel Hrdina-Marie Bláhová, Svoboda, Praha 1972.\n• Anežka Merhautová-Livorová: Ikonografie znojemského přemyslovského cyklu. Umění XXXI-1, Praha 1983, s. 18-26.\n• Zdeněk Měřínský: Znojemská odhalení? FHB-7, Praha 1984, s. 369-377.\n• Barbara Krzemieńska: Moravští Přemyslovci ve znojemské rotundě. Příloha časopisu heraldiků. Ostrava 1985.\n• Anežka Merhautová-Dušan Třeštík: Ideové proudy v českém umění 12. století. Studie ČSAV 2, Praha 1985.\n• Jaroslav Zástěra: Původ péřové koruny. Postavy panovníků na českých a moravských denárech. Znojmo 1986.\n• Dušan Třeštík: Objevy ve Znojmě. ČsČH XXXV-4, Praha 1987, s. 548-576.\n• Anežka Merhautová-Alois Martan: Byly či nebyly malby znojemské rotundy jednotným dílem? Umění XXXVI, 1988, s. 297-307.\n• Jaroslav Zástěra: Znojemská rotunda a Velká Morava. Vl. nákl. aut., Brno 1990.\n• Jaroslav Kadlec: Přehled českých církevních dějin I. Zvon (reprint Křesťanská akademie, Řím 1987), Praha 1991.\n• Vladimír Karbusický: Báje, mýty, dějiny. Nejstarší české pověsti v kontextu evropské kultury. MF, Praha 1995.\n• Rudolf Chadraba: Svatoklimentská kotva a velkomoravská tradice. Acta universitatis palackianae olomucensis, facultas philosophica, Philosophica-aesthetica 16, Historia artium II. Olomouc 1995, s. 9-45.\n• Bohuslav Klíma: Znojemská rotunda ve světle archeologických výzkumů. Vydavatelství MU, Brno 1995.\n• Josef Sadílek: Kosmovy staré pověsti ve světle dobových pramenů (antické a biblické motivy). Petrklíč, Praha 1997.\n• Dušan Třeštík: Počátky Přemyslovců. Vstup Čechů do dějin (530-935). NLN, Praha 1997.\n• Lubomír Konečný: Ikonografická problematika románské výmalby znojemské rotundy. Sborník vědecké konference, Znojmo 23.-25.9.1996, ed. Pavel Ciprian, JMM, Znojmo 1997, s. 59-78.\n• Jakub de Voragine: Svatá Kateřina. Jakub de Voragine: Legenda aurea. Vyšehrad, Praha 1998, s. 343-350.\n• Marie Bláhová-Jan Frolík-Naďa Profantová: Velké dějiny zemí Koruny české, I. sv. do roku 1197. Vědecká redakce Dušan Třeštík. Paseka, Praha a Litomyšl 1999.\n• Petr Šimík: Stručná ikonografie 3. pásu maleb ve znojemské rotundě. Příspěvek k ikonografické problematice románské výmalby znojemské rotundy. Brno 1999: www.znojemskarotunda.com – tl. IKONOGRAFIE.\n• Jan Bažant: Znojemská rotunda a raněkřesťanské malířství. J. Bažant: Umění českého středověku a antika. KLP, Praha 2000, s. 59-72.\n• Dušan Třeštík: Objevy ve Znojmě. In: Barbara Krzemieńska-Anežka Merhautová-Dušan Třeštík: Moravští Přemyslovci ve znojemské rotundě. Set out, Praha 2000.\n• Josef Žemlička: Die Přemysliden und Böhmen. In: Europas Mitte um 1000, Band 1. Sborník esejů ke stejnojmenné putovní výstavě. Theiss, Stuttgart 2000.\n• Klára Benešovská: Rotunda P. Marie a sv. Kateřiny. In: Deset století architektury, Sborník stejnojmenné výstavy, Praha 2001, s. 41 a 98.\n• Petr Šimík: Otočené štíty, šišák sv. Václava, knížecí pláště. Příspěvek k ikonografii 4. pásu maleb ve znojemské rotundě aneb Polemika s dr. Dušanem Třeštíkem. Moravský historický sborník, Ročenka Moravského národního kongresu 1999-2001. MNK, Brno 2001, s. 361-377.\n• Dušan Třeštík: Vznik Velké Moravy. Moravané, Čechové a střední Evropa v letech 791-871. NLN, Praha 2001.\n• Jiří Sláma: K údajnému moravskému původu knížete Bořivoje. In: Velká Morava mezi Východem a Západem. Sborník příspěvků z mezinárodní vědecké konference, Uherské Hradiště-Staré Město, 28.9.-1.10.1999, AÚ AV ČR Brno, Brno 2001, s. 349-353.\n• Dušan Třeštík: Mýty kmene Čechů (7.-10. století). Tři studie ke „starým pověstem českým“. NLN, Praha 2003.\n• Aurelius Augustinus: De doctrina christiana (Křesťanská vzdělanost). Přeložila Jana Nechutová. Vyšehrad, Praha 2004.\n• Petr Šimík: Nový pohled na ikonografii 3. pásu maleb v rotundě sv. Kateřiny ve Znojmě. Znojemská rotunda. Malby v národní kulturní památce Rotunda sv. Kateřiny a výsledky současného výzkumu. Sborník z 2. mezinárodní odborné konference o rotundě, Znojmo 25.-26.6.2003. Město Znojmo 2004, s. 78-123.\n• Zuzana Všetečková: Nástěnné malby ve znojemské rotundě. Několik poznámek k jejich interpretaci. Znojemská rotunda. Malby v národní kulturní památce Rotunda sv. Kateřiny a výsledky současného výzkumu. Sborník z 2. konference o rotundě, konané 25.-26. června 2003 ve Znojmě. Město Znojmo 2004, s. 124-130.\n• Jan M. Klobušický: Kult sv. Kateřiny Alexandrijské a jeho šíření. Znojemská rotunda. Malby v národní kulturní památce Rotunda sv. Kateřiny a výsledky současného výzkumu. Sborník z 2. mezinárodní odborné konference o rotundě, Znojmo 25.-26.6.2003. Město Znojmo 2004, s. 155-165.\n• Kosmova kronika česká. Překlad Karel Hrdina a Marie Bláhová, úvod Dušan Třeštík, komentáře Petr Kopal, seznam rukopisů, vysvětlivky a poznámky Marie Bláhová, rejstříky Jan Vilím. Paseka, Praha a Litomyšl 2005.\n• Dušan Třeštík: O Kosmovi a jeho kronice. In: Kosmova kronika česká, Úvod. Paseka, Praha a Litomyšl 2005, s. 5-16.\n• Lubomír Jan Konečný: Románská rotunda ve Znojmě. Ikonologie maleb a architektury. Host, Brno 2005.\n• Dušan Třeštík: Počátky přemyslovské státnosti mezi křesťanstvím a pohanstvím. In: Stát, státnost a rituály přemyslovského věku. Problémy, názory, otázky. Sborník příspěvků z konference konané dne 18. října 2005 v Brně. Ed. Martin Wihoda, Demeter Malaťák. MM, Brno 2006, s. 25-46.\n• Petr Šimík: Pocházel kníže Bořivoj, zakladatel pražského hradu, z Moravy? Moravský historický sborník, Ročenka Moravského národního kongresu 2002-2005. MNK, Brno 2006, s. 329-407, bar. příl. I-V s. 38-42.\n• Dušan Třeštík: Úvod do teorie bullshitu. In: Dušan Třeštík: Zápisník a jiné texty k dějinám. NLN, Praha 2008, s. 81-83.


Mohu otěhotnět 21 dní po medikamentoznim potratu? | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Mohu otěhotnět 21 dní po medikamentoznim potratu?\nGynekologie Petra 7.5.2019\nChtěla bych se zeptat, jestli mohu otěhotnět 21 dní po medikamentoznim potratu? Kontrolní ultrazvuk byl v pořádku. Moc děkuji.\nDobrý den, teoreticky je možné vše, i těhotenství 21 dní po medikamentózním potratu. Pokud je menstruační cyklus pravidelný, ovulace bývá kolem 8-10 dne cyklu, takže počítejte. Prakticky i po medikamentózním potratu se doporučuje dodržovat šestinedělí, takže často se s touto situací nesetkáváme. Pro vyloučení dalšího těhotenství doporučuji provést těhotenský test, zakoupíte v lékárně, či drogérii. S pozdravem, Dr. Horáková


Připouštění hřebcem 2231 Friars Mister Fox (GBR) WMP - Brno venkov - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Zvířata > Koně > Inzerát č. 114669827\nPřipouštění hřebcem 2231 Friars Mister Fox (GBR) WMP\nHřebec wmp Friars Mister Fox je zařazen do chovu GBR v roce 2008 a pro ČR v roce 2016, míry 118 / 124 / 145 / 16, třída - 7,5 bodu, líbivý hřebec s krásnými chody, hodný, komunikativní, nyní ve smíšeném stádě hřebců a valachů. Účastníkem spousty hobby závodu do 90cm, dále účastníkem International WP&C Show Hradec Králové 2018 kde se úmístil na 3. místě ve své třídě a vjezdecké disciplíně Open Ridden Šampion na 2. místě. Také je účastníkem Mistrovství parkuru Jihomoravské oblasti ČJF 2018, začíná závodit i v Drivingu kde se zatím pěkně umisťuje.\nRodiče: Jeho matka Friars Goldilocks je výstavně hodně úspěšná klisna, mimo jiné je to vítězka Royal Welsh show 2004, její matka Friars Golden Charm to vyhrála v roce 1981\nProbíhá v místě ustájení hřebce.\nKompletní veterinární servis v případě potřeby je zajištěn.\nPřipouštecí smlouva podmínkou.\nPřipouštěcí poplatek pro rok 2020 v průběhu připouštěcí sezóny je 2.000,- Kč.\nPoslední fotka jeho dcery WPBr. vyhrála 3.místo na International WP&C Show Hradec Králové 2019\nPřipouštění plemenným hřebcem Čmb 2330 Aramis - TOP - [17.2. 2020]\n683 33 191 x\n675 31 401 x\n675 31 242 x\n569 32 794 x\nPřipouštění plemenným hřebcem GLORIOSO - [3.2. 2020]\n696 18 1547 x\nNabízíme připouštění WPB - [2.2. 2020]\nplemenným hřebcem Schoenbrunn Tyron, narozen 2015, barvy isabela. Charakterní mladý hřebec se silnou kostrou a KVH 131cm. Cena 2000 Kč včetně DPH. www.svatava-richtrova.cz\n335 01 293 x


Remosku Britové kupují, české speciality recesi unikají - Aktuálně.cz\nRemosku Britové kupují, české speciality recesi unikají\n27. 2. 2009 7:39\nVýrobci českých unikátů i produktů chráněných značkou Evropské unie zatím krizi čelit nemusí.\nBrno - Remoska, pohořelický kapr nebo pardubický perník mají nejméně jedno společné. Jejich původ je exkluzivně svázán s Českou republikou či její konkrétní částí. A přestože část těchto specialit z Moravy i z Čech putuje do zahraničí, ekonomickou krizi zatím nepocítily.\n„Přesné hodnocení loňského roku jsme ještě nesestavili. Ale podle prodejů rozhodně nepůjde o žádný propad. Naopak se prodej mírně zvýšil," zhodnotil obchodní ředitel společnosti Remoska Ivo Svoboda.\nSpolečnosti jde podle něj k duhu i současné oslabování koruny, přestože má smlouvy včetně cen uzavřené půl roku předem. Hospodářskou krizi však vedení společnosti rozhodně neignoruje.\n„Nějaké rezervy, které by časově omezený propad zájmu pomohly překlenout, máme. Ale samozřejmě se snažíme připravit i scénář, který by nastal v případě dlouhodobějšího poklesu poptávky," dodal Svoboda.\nPřesto ji výrobci příliš neřeší. Mají totiž jiné starosti. „Spíš než krize je pro nás problém přesun lidí z malých krámků do marketů. Zrovna minulý týden zavřely dvě prodejny, které naše produkty prodávaly," posteskl si mluvčí lomnických sucharů Ladislav Kodejška.\nU „štramberských uší", cukrovinky vyráběné jen několika malými výrobci ve Štramberku a Kopřivnici, je situace ještě o něco komplikovanější. Každý výrobce má odbyt zajištěn trochu jinak.\n„Já osobně mám zajištěný odbyt přes trhovce, takže je v současné době skoro nulový. Hlavní sezóna je pro mě v létě, něco málo se prodá i před Vánoci," uvedl Miroslav Hanzelka, který vlastní certifikát na výrobu originální pochoutky.\nFoto: Rybářství Pohořelice\n„Označení původu pro pohořelického kapra pomáhá spíš při propagaci a jako zviditelnění domácího produktu. Spotřeba sladkovodních ryb je v České republice i nadále dost nízká. Proto se téměř polovina produkce vyváží do zahraničí. A vývoz podle předběžných výsledků zaznamenal pokles, a to celorepublikově," zhodnotil výrobní náměstek Rybníkářství Pohořelice Roman Osička.\nOproti tomu výrobci pardubického perníku si evropskou značku chválí. „Teď v době předsednictví České republiky, je pardubický perník hodně žádaný jako dárek opatřený evropskou značkou. Navíc o produktech, které značku získaly nyní vysílala pořad Česká televize, a to rozhodně zvedlo zájem," poznamenal předseda sdružení Pardubický perník Josef Novotný.\nZnačka, která chrání pivo jako křen i patoky\nHyundai stojí, zelí jede. Globální krize v Nošovicích\nekonomika domácí Aktuálně.cz nákupy Krátce známka poštovní známka Evropská unie (EU) štramberské uši kapr remoska Veronika Skálová


Převést kV na statV (Kilovolt na StatVolt)\nkV na statV\nKilovolt na StatVolt\nPřevést Kilovolt na StatVolt (kV na statV):\nZe seznamu pro výběr si zvolte jednotku, která odpovídá hodnotě, na kterou chcete provést převod, v tomto případě 'Kilovolt [kV]'.\nA na závěr zvolte hodnotu jednotky, na kterou chcete hodnotu převést, v tomto případě 'StatVolt [statV]'.\nNa této kalkulačce můžete zadat hodnotu k převodu společně s původní měrnou jednotkou. Například: '689 Kilovolt'. Můžete zadat celý název jednotky nebo jen její zkratkunapříklad: 'Kilovolt' nebo 'kV'. Kalkulačka poté určí kategorii měrné jednotky k převodu, v tomto případě 'Elektrické napětí'. Poté zadanou hodnotu převede na všechny své známé vhodné jednotky. Na seznamu výsledků zajisté najdete převod, který jste původně hledali. Případně můžete následovně zadat hodnotu k převodu: '24 kV na statV' nebo '53 Kilovolt -> StatVolt' nebo '2 kV = statV' nebo '87 Kilovolt na statV' nebo '70 kV na StatVolt'. V tomto případě kalkulačka ihned zjistí, na kterou jednotku se má původní hodnota převést. Bez ohledu na to, kterou možnost použijete, ušetříte si komplikované hledání v dlouhém seznamu kategorií a velkém množství podporovaných jednotek. To vše za vás udělá kalkulačka a svou práci dokončí za zlomek sekundy.\nKalkulačka dále umožňuje používat matematické výrazy. Díky tomu můžete společně počítat nejen čísla, jako např. '(6 * 73) kV', ale také různé měrné jednotky, které můžete přímo převádět. To by vypadalo například následovně: '689 Kilovolt + 2067 StatVolt' nebo '79mm x 17cm x 98dm = ? cm^3'. Měrné jednotky zkombinované tímto způsobem k sobě samozřejmě musí pasovat a dávat v dotazované kombinaci smysl.\nKolik StatVolt tvoří 1 Kilovolt?\n1 Kilovolt [kV] = 3,335 640 951 981 5 StatVolt [statV] - Kalkulačka měření, kterou lze využít např. k převodu Kilovolt na StatVolt.


Sál Digitálních agentur a online nástrojů\nJak dostat z katalogu eshopu ještě více\nV dnešní době obří konkurence v e-commerce má každá výhoda cenu zlata. Pokud nemáte pojem o tom, co je Long tail, dimenze katalogu, dynamické URL či crawl budget, přijďte na naší přednášku a získejte náskok před obchodními soky. Inspirujte se, jak pořešit filtraci v katalogu a skládání URL tak, aby se to líbilo nejen vyhledávačům. Nakonec vám řekneme, jak jsme se s tím poprali my a jestli to dobře dopadlo.\nMartin Dymáček Projektový manager, PragueBest\nMartin se zabývá v PragueBest analýzou chování návštěvníků webů a e-shopů, pomáhá navrhovat nové projekty od specifikace po wireframes na základě výzkumů, ať už se jedná o dotazníky, nebo data z analytických nástrojů.


Konec nebo začátek? – Fori Art\nProbral ho až křik, ve kterém bylo tolik zoufalství a bolesti, že snad nemohl být ani lidský. Otevřel oči, aby viděl, že se ocitl v ložnici na zemi. Klečel nedaleko dveří s rukama svázanýma za zády. Bylo to nejspíš lano, které se mu bolestně zařezávalo do kůže na zápěstí. Neřešil svázané ruce ani to, že ho cosi kolem krku škrtilo a z hlavy mu stále tekla krev. Viděl ji.\nViděl svoji milovanou na posteli trpět a umírat, aniž by s tím mohl cokoliv dělat. Čím více se snažil k ní dostat, tím víc se škrtil a jeho zmítání se vycházelo vniveč. Cosi ho pevně drželo na zemi a vzadu, dostatečně daleko od ní. Nemohl pro ni udělat vůbec nic, jen ji sledovat. Sledovat vyděšené, tak důvěrně známé hnědé oči, jak hledí na asi třicetiletého muže, který se nad ní skláněl. U jeho opasku se leskla čepel dýky v koženém pouzdře. Chtěl křičet, ale z jeho úst nevyšlo vůbec nic, přesto to nevzdal. Zmítal sebou a snažil se přeřvat to kouzlo, které ho umlčelo. Brzy jeho hlasivky začaly protestovat, nedbal na ně.\nZnásilnil ji. Ta svině ji znásilnila přímo před ním! Zlomila ho, přestal se zmítat a jen zavíral oči. Nechtěl se dívat, chtěl umřít, to bylo to jediné, co chtěl. Možná proto se podvědomě škrtil na provaze, který měl kolem krku a který držel kdosi za ním. Ten kdosi se jen ležérně opíral o zeď a svíral v ruce onen provaz. Díval se na něj jako na něco zcela nepodstatného. Patrick to neviděl. Neviděl nic, už neslyšel ani její křik. Do očí se mu cpaly hořké slzy a on je nedokázal zastavit. Pomalu dopadaly a vpíjely se do koberce na podlaze, neuměly však odnést tolik bolesti, která zaplavovala jeho srdce při pomyšlení na to, co se právě teď děje a on tomu není schopen zabránit. Tak moc si přál, aby ten večer v tom parku zemřel. Nemuselo se to stát. Stačilo se v tom nevrtat, nechat být jejich prasárny a nečestné jednání, zabezpečit svoji rodinu, aby k tomuto nedošlo. Rodinu? Rodinu! Ne, ne tohle ne!\nPrudce rozevřel oči a chtěl vykřiknout. Místo toho jen pocítil další zaprotestování vykřičených hlasivek. Nechtěl koukat na postel, chtěl zaostřit na docela nenápadné dveře do vedlejšího pokoje, kde spala Lea, jejich dvouletá dcerka. Nesmí se o ní dozvědět! Ona musí přežít, ať by to stálo cokoliv. Přece jen viděl postel. Ten chlap klečel jedním kolenem na posteli a… znovu zavřel oči. Do jeho očí se řinuly další a další slzy. Nešly zastavit. Zahlédl střenku nože trčící z břicha jeho milované. Pohlédl do jejích vyděšených očí, ve kterých se třpytily slzy a které byly teď zaostřeny jen na něj. Těžko říct, zda teď byla schopna vnímat ten děj kolem.\nZnovu byl prudce vrácen do sledování děje ve chvíli, kdy zaslechl ten drobný hlásek. Ne! Maličká ne! Tohle mi nedělej! Vylezla ze svého pokojíku, aby zjistila, co se děje. Konečně se odvážila vylézt. Pozornost všech přítomných se přesunula na ní, snad krom pohledu Is, ten zůstával prázdný a připoutaný na jeho tvář. Žila. Její ruce dosud neklesly, dál svíraly zdobenou rukojeť dýky, která jí vyčnívala z krvácející rány na břiše.\nV zorném poli se mu teď objevil menší podsaditý chlápek s řídnoucími vlasy, v ruce tiskl hůlku a beze slova s ní namířil na tu malou holčičku s medvídkem v ruce. Ve výrazu nepohnul ani brvou, jakoby ho nezajímalo, že se právě chystá napadnout a zabít bezbranné dítě, které se bojí. Jakoby se ho ten celý děj kolem snad ani netýkal. Celou dobu stál nejspíše ve dveřích a byl jen pozorovatelem. Na rozdíl od Patricka, jeho evidentně situace nevyváděla ani v nejmenším z míry.\nDalší chabý pokus přeřvat to zatracené kouzlo, další snaha se vyprostit z toho provazového sevření a ochránit alespoň svoji maličkou holčičku. Škrtil se na tom provaze, ale nebylo to pro něj důležité, chtěl vstát a postavit se před svoji dceru v obranném gestu. Chtěl se za ní rvát jako lev. To jediné totiž v tuto chvíli bylo důležité. Toto a nic jiného. Lano neroztrhl a muž, který ho měl na starosti, nezaváhal ani na okamžik, přestože ho to stálo úsilí. Verva bojovat byla zpět, přestože stejně neúspěšná jako při předchozím pokusu.\nDo drobného dětského tělíčka narazilo silné kouzlo, které ho odhodilo kamsi dozadu do jeho pokojíčku. Slyšel, jako když někdo prudce zavře dveře skříně a pak jen tupou ránu na zem. Přes slzy neviděl pomalu už nic. Sesunul se na zem s dávením a lapal po dechu, což nebylo tak jednoduché. Jeho tělem otřásal neslyšný pláč. Ten neústupný tvrdohlavec, který jim kazil plány a tvářil se celou dobu jako bůh spravedlnosti a mravokárce tu teď ležel na zemi před nimi a prostě brečel.\nTvář muže, který stál u okna a který laxně sledoval umírání ženy, o kterou se před chvíli postaral, se kovově a nepříjemně zasmál. Pohled stočil na svého zlomeného a vzlykajícího protivníka. V jeho tváři byl úšklebek. Zvrácená radost nad tím, jak dokázal zlikvidovat tenhle dotěrný a bezvýznamný hmyz, který si ho dovolil obtěžovat v jeho obchodech. Byl to bezpochyby báječný plán, který vymyslel.\nProvaz kolem zápěstí se uvolnil stejně jako ten, který mu vězel kolem krku. Nebyl schopen vstát, nebyl schopen zvednout pohled. Viděl jen naleštěné boty, které odcházely z místnosti. Jedny a hned na to druhé. Ty třetí se přiblížily k němu a zůstaly stát jen kousek od jeho tváře.\n„Jsi hlupák, víš to? Mohl jsi mít z toho podíl, kdybys ze sebe nedělal takového hodného vola, tak teď to máš i s úroky. Za chyby se platí a ty ještě platit budeš, o to se postarám“ ozval se nepříjemný hlas, který znal velice dobře. Nemusel zvednout uslzené oči, aby viděl, kdo to je. Nerozuměl plně jeho slovům, chtěl po něm skočit a zabít ho. Ne, to by bylo moc snadné. Chtěl ho utýrat, dokud by neprosil o milosrdnější smrt! Nyní však pozbýval i sílu zvednout se, mohl jen bezvládně ležet u jeho nohou. Hlava ale pracovala na plné obrátky. Zaplatí za to. Možná ne hned, ale zaplatí. O to se postará.\nBoty se otočily a zamířily ke dveřím, kde mu také zmizely z dohledu. Věděl, že musí vstát. Byl vyčerpaný, jeho hlava se chtěla rozskočit přinejmenším na tři kusy, ale prostě musí. K posteli, na které ležela, se doplazil po čtyřech. Opatrně si ji přivinul do náruče a sklonil hlavu. Slzy dopadaly na její rameno, tiskl ji u sebe, jakoby snad mohl tím objetím zvrátit ten krutý děj.\n„Miluji Tě,“ zašeptal chabě do jejího ucha. Chtěl, aby to věděla i nyní. Její ruce pozvolna pustily střenku a klesly volně do klína s posledním těžkým výdechem. Zemřela mu v náruči. Roztřásl se v další vlně zoufalého pláče. Stiskl ji u sebe pevněji a snad ještě zoufaleji. Nemohl ji pomoci, přestože by za to nyní dal všechno na světě.\nDo pokoje někdo vtrhl, těch lidí bylo více, ale nedokázal se na ně soustředit. Přes slzy neviděl takřka nic, jeho oči byly zavřené. Chtěl být u ní a nic jiného ho nezajímalo. Čísi ruce ho surově začali někam tahat, nechtěl ji pustit, ale neměl sílu se bránit. Hlasy těch lidí k němu doléhali vzdáleně, snad jako kdyby ani nebyli v místnosti, ale na míle daleko. Musel otevřít oči. Viděl ministerské a bystrozory. Dva muži ho pevně drželi mezi sebou a konečně se jim povedlo dostat ho od jejího bezvládného těla, které zůstalo ležet na posteli. Prostěradlo i matrace pod ní byli nasáklé rudou krví. Viděl, jak se nad jejím tělem sklání jiný muž a pokusil se na něj vrhnout. Nemohl, ty čtyři ruce mu v tom zabránily. Byl vyčerpaný a prázdný, z ocelového sevření se neměl sebemenší šanci dostat. Musel se podřídit jejich vůli.\nVyvedli ho ven jako nějakého zločince. Cítil se tak prázdný, tak zničený… jako lastura, která zůstala otevřená a opuštěná ležet na pláži.\nRubriky Richard Navigace příspěvků


Bezpečnostní systém a vizualizace | OMRON, Česká republika\nNyní máte přístup k Bezpečnostní systém a vizualizace\nBezpečnostní systém a vizualizace\nBezpečnostní řídicí jednotka + HMI + napájení\nNáš balíček bezpečnostního systému a vizualizace obsahuje všechny součásti pro zajištění programovatelného a flexibilního řešení pro řízení bezpečnosti s přidanou výhodou vizuálního rozhraní, které poskytuje detailní diagnostiku a uživatelské informace.\nK dispozici je bezplatný software pro programování a ukázkový projekt HMI, které umožňují rychle a snadno vytvářet aplikace.\nNení potřeba programovatelný logický automat (PLC): přímá komunikace mezi bezpečnostní řídicí jednotkou (G9SP) a terminálem HMI (NB)\nJednoznačná diagnostika: protokolování dat a chybové výstrahy zajišťují vyšší produktivitu a zkracují prostoje\nRychlé řešení problémů: Všechny řídicí jednotky na obrazovce HMI, informace o stavu včetně historie a také opatření pro odstraňování problémů\nStroj pro horkou ražbu\nAutom. naváděná vozidla\nG9SP-N20S Bezpečnostní řídicí jednotka, 20 bezpečných vstupů, 8 bezpečných výstupů\nNB7W-TW01B Dotyková obrazovka (HMI), 7 palců\nS8VK-G06024 Kompaktní napájecí zdroj, 60 W, 24 V DC\nCP1W-CIF01 Volitelný modul RS-232\nXW2Z-200T-2 Komunikační kabel G9SP-NB, 2 m\nCP1W-CN221 Programovací kabel G9SP, 2 m\nKolik balíček stojí?\nBalíček obsahuje kompaktní bezpečnostní řídicí jednotku G9SP, která monitoruje množství zařízení.\nJak připojit terminál NB HMI k bezpečnostní řídicí jednotce G9SP?\nNB-Designer Setup v1.5.2.0 Software\nen ZIP 373,9 MB\nVše Automatizační systémy Bezpečnost Komponenty pro řízení\nCenově dostupný terminál HMI s mnoha funkcemi


Pobyty na Horách all inclusive | WELLNESS POBYTY\nPobyty na Horách all inclusive\nZajímavé all inclusive pobyty na Horách z českých slevomatů pro vaši pohodovou a plnohodnotnou dovolenou. Online dostupné pobyty na Horách s all inclusive v našem pobytovém a cestovním katalogu s pobyty pouze zařazujeme, aby pro vás byly snadno dostupné z jednoho místa. Na konkrétním slevovém portálu se dozvíte více informací o pobytu v akci, poskytovateli a platbě.\nPobyty na Horách all inclusive najdete v tomto slevomatu:\nAll inclusive pobyty na Horách – Akce\nAkční nabídky a nejrůznější slevy na pobyty na Horách all inclusive jsou příležitostí, jak vyrazit na dovolenou levně a přitom si neodepřít kvalitní a plnohodnotný zážitek. Slevové portály fungují pro poskytovatele jako jeden z marketingových kanálů, a proto mohou být ochotni nabídnout větší slevy než obvykle. Vy tak můžete sehnat pobyty ve slevě za atraktivní ceny.\nProjděte si i další all inclusive pobyty jako pobyty na Horách S Dětmi nebo pobyty na Lodi.


Na „Velký pátek“ 10. dubna 2020 jsme pro Vás připravili speciální VELIKONOČNÍ MENU na OBJEDNÁVKU - Restaurace Vista\nV křesťanském kalendáři je Velký pátek (lat. dies passionis Domini) pátkem před Velikonocemi, součástí Svatého týdne a velikonočního tridua. Tento den je připomínkou utrpení a smrti Ježíše Krista na kříži.\nNa tento den jsme pro Vás připravili VELIKONOČNÍ MENU, které je třeba u nás objednat dopředu, a to nejdéle do středy 8.4.2020 do 12 hod., objednávky přijímáme telefonicky na tel. číslo: +420 608 000 644 nebo +420 603 566 855 nebo na e-mailu info@restauracevista.cz.\nVýdej objednaných jídel bude probíhat u nás na VISTĚ (v prostorách vstupu), a to výhradně do Vašich vlastních přinesených boxů nebo kastrůlků, a to v čase od 11 – 15 hod.. Platba pouze PLATEBNÍ KARTOU !!!\nVeškerá příprava našeho velikonočního menu bude probíhat při dodržování všech hygienických pravidel, samozřejmostí je že kuchaři pracují v rouškách, rukavicích a maximálně dbáme na hygienu, o to samé prosíme i Vás …..\nVISTA znamená v Italštině „VÝHLED“, a my HLEDÍME dopředu ….. v této nelehké době bojujeme a nevzdáváme to. Až náš společný boj proti COVID-19 odezní, my tu opět budeme pro Vás, a to s celým naším personálem a připraveni se o Vás opět s láskou a úsměvem starat … máme pro Vás připravený nový sezonní jídelní lístek, tradiční pastu i PIZZU a letní slunečnou terasu nově se zmrzlinovým barem.


Zboží > Zahradní stavby > Domky na zahradu > Základny k domku Zahradní stavby KROFTAS Czech s.r.o.\nDomů Zboží Zahradní stavby Domky na zahradu Základny k domku (6 produktů)\nChcete do svého zahradního domku G21 GAH 1085 umístit podlahu a nevíte, jak na to? Potom pro vás máme snadný způsob, jak podlahu položit svépomocí, snadno a rychle. Opatřete si k domku základnu G21, ...\nChcete do svého zahradního domku G21 GAH 1300 umístit podlahu a nevíte, jak na to? Potom pro vás máme snadný způsob, jak podlahu položit svépomocí, snadno a rychle. Opatřete si k domku základnu G21, ...\nChcete do svého zahradního domku G21 GAH 407 umístit podlahu a nevíte, jak na to? Potom pro vás máme snadný způsob, jak podlahu položit svépomocí, snadno a rychle. Opatřete si k domku základnu G21, ...\nChcete do svého zahradního domku G21 GAH 529 umístit podlahu a nevíte, jak na to? Potom pro vás máme snadný způsob, jak podlahu položit svépomocí, snadno a rychle. Opatřete si k domku základnu G21, ...\nChcete do svého zahradního domku G21 GAH 706 umístit podlahu a nevíte, jak na to? Potom pro vás máme snadný způsob, jak podlahu položit svépomocí, snadno a rychle. Opatřete si k domku základnu G21, ...\nChcete do svého zahradního domku G21 GAH 884 umístit podlahu a nevíte, jak na to? Potom pro vás máme snadný způsob, jak podlahu položit svépomocí, snadno a rychle. Opatřete si k domku základnu G21, ...


Toyota zavádí rekordní desetistupňovou převodovku i nové hybridy | TN.cz\nToyota zavádí rekordní desetistupňovou převodovku i nové hybridy\nJaponská Toyota si coby průkopník a největší producent hybridního pohonu nemůže dovolit usnout na vavřínech, takže není divu, že představila technologické novinky, které uvede na trh v příštím roce.\nJedná se o nový 2,5litrový čtyřválcový motor, dvojici zbrusu nových převodovek a zejména novou generaci vyhlášeného hybridního pohonného systému.\nVylepšené technologie podle konstruktérů zajistí zlepšení akceleračních schopností přibližně o deset procet i výrazný dvacetiprocentní pokles spotřeby. Toyota předpokládá, že inovovaný hybridní pohon do pěti let najdeme v šedesáti procentech prodaných modelů.\nDOPORUČUJEME: Crossover od Toyoty se líbí, už si ho můžete objednat\n2,5litrový čtyřválec s přímým vstřikováním benzínu se chlubí jednou z nejlepších tepelných účinností na trhu i extrémně nízkými třecími ztrátami. Nově vyvinutý pohon Multistage Toyota Hybrid System II je pak kompaktnější, lehčí a efektivnější než dosud a podle Toyoty poskytuje lepší reakci při rozjezdech z klidu nebo zrychlování z nižších rychlostí. U plug-in hybridních verzí navíc akceleraci při jízdě na elektřinu podporuje integrovaný generátor. Velmi zajímavou novinkou pro novou generaci motorů Dynamic Force Engines je i dvojice automatických převodovek s měniči točivého momentu, optimalizovanými na co nejrychlejší odezvu na plynový pedál. Direct Shift-8AT je osmistupňová, zatímco desetistupňová Direct Shift-10AT údajně řadí natolik sofistikovaně a plynule, že bude nasazena v prémiovém modelu s pohonem zadních kol. Což si můžeme přeložit jako volbu pro napjatě očekávanou vlajkovou loď Lexus LS.\nDOPORUČUJEME: Videotest - Hillux je pick-up, který podědí vaše vnoučata\nUvedené novinky jsou ale pouhým začátkem technologické ofenzívy Toyoty, která plánuje do roku 2021 rozšířit novou rodinu pohonných systémů na celkem devět motorů, čtyři převodovky a šest hybridních systémů.\nDOPORUČUJEME: Nová Toyota GT86


Záchranka Fastmedic jezdí na elektrokolech\nElektrokolo se ukazuje také jako ideální dopravní prostředek pro zdravotníky na velkých akcích. Dokáží si totiž dobře razit cestu hustým davem a být u člověk v nouzi dříve než třeba sanitka.\nZáchrannou službu FastMEDIC si mohou objednat pořadatelé nejrůznějších akcí, například velkých sportovních podniků, kde je třeba zajistit zdravotnický dozor. Záchranka se od ostatních liší tím, že ke zraněnému vyráží na elektrokolech, což skýtá mnohé výhody. Například se může lépe proplétat hustým davem a dorazit na místo včas, často jde totiž doslova o vteřiny. Záchranář tak může být na místě dříve než sanitka, neboť jej nezastaví ani lesní pěšina či jiná cestička, kam už se automobil nedostane. Zdravotník má s sebou baťoh, kde veze vše potřebné, a to včetně defibrilátoru. Záchranáři se navíc neustále pohybují mezi lidmi podél celé trasy, takže je možné jim snadno předat zprávu anebo požádat o pomoc.\nZáchranka vyvinula také aplikaci Fast Medic for Events, která je určená nejenom samotným záchranářům, ale také divákům a pořadatelům akcí. Umožňuje totiž ihned v reálném čase zjistit, že se na akci stala určitá nehoda a také kde. Dále si lze pomocí aplikace okamžitě přivolat záchranku, jejíž posádka bude díky GPS souřadnicím hned vědět, kde se dotyčný nachází.\nVíce informací na https://fastmedic.cz/.


ŘÍMSKOKATOLICKÁ FARNOST HLUČÍN |\nDES PREZ – POCTA FRANKO-VLÁMSKÉ POLYFONII\nSe zahájením školního roku 2018/2019 začala také výuka náboženství. Přehled výuky naleznete ZDE nebo na našich stránkách v odkazu Náboženství v horním panelu. Přeji všem učitelům hodně síly a trpělivosti! Kéž Bůh žehná Vaši práci.\nKoncert, který se uskuteční v rámci svatováclavského festivalu, proběhne 27. září 2018 v kostela sv. Jana Křtitele v Hlučíně. Všichni jste srdečně zváni. Bližší informace naleznete ZDE.\nLetošní jubilejní 15. ročník Svatováclavského hudebního festivalu bude probíhat v sakrálních prostorách 23 měst a obcí Moravskoslezského kraje ve dnech 4.–28. září 2018. SHF jako největší mezinárodní festival duchovní a tzv. staré hudby v České republice letos nabídne ve 39 koncertech to nejlepší z uplynulých ročníků i exkluzivní nové projekty. Jedním z kostelů, kde se […]\nBratři a sestry, v neděli 16.9.2018 v 14:30 proběhne mše sv. v němčině, na kterou jste všichni srdečně zváni.\nSv. Václav je český kníže a mučedník. Je patronem Čech a Moravy. Je také patronem míru a pivovarských sládků. Nejčastěji je znázorňován s dvěma anděly, hrozny a klasy, s korouhví či kopím s praporem, s orlicí nebo jako kníže na koni. Podle tradičního podání se narodil kolem roku 907. Byl nejstarším synem přemyslovského knížete Vratislava I. […]


WWW.OSZ.ORG - Českým drahám přibývají cestující v desítkách procent, firma je v pololetí nad plánem\nNejvětší český železniční dopravce v letošním prvním pololetí přepravil více než 91,6 milionu zákazníků, což je oproti loňskému roku, kdy České dráhy za celý rok přepravily více než 179 milionů zákazníků, meziroční růst o 2,5 %. Na klíčových relacích jako Praha – Ostravsko, Praha – Brno, Praha – Hradec Králové, Praha – České Budějovice, Praha – Olomouc nebo Praha – Ústí nad Labem přitom dosáhly České dráhy dvouciferných nárůstů počtu cestujících.\n„Za prvních šest měsíců s námi cestovalo o 2,2 milionu zákazníků více než loni. Největší nárůsty jsou přitom tradičně v příměstské dopravě, ale také na klíčových dálkových relacích,“ upřesňuje Radek Dvořák, místopředseda představenstva ČD, a. s., v dnes (1. 8. 2019) vydané tiskové zprávě.\nDíky tržbám z prodeje jízdenek a přísné kontrole nákladů skončila firma podle českých účetních standardů pololetní hospodaření nad plánem s více než 300 milionovým ziskem. „Letošní podnikatelský plán je ambiciózní, přesto se nám ho daří nejen dodržet, ale dokonce jej o více než 100 milionů korun překonat. Ukazuje se, že důsledné řízení nákladové stránky spolu s rozvojem cenotvorby se projeví i v hospodářském výsledku firmy,“ dodává Dvořák.\nV prvním pololetí byl celkově přebudován systému tarifů Českých drah a došlo k výraznému zjednodušení vůči cestujícím. Velké oblibě se těší mobilní aplikace Můj vlak (nedávno oceněná prestižním oceněním Internet Effectiveness Awards 2019, počet stažení 1,7 mil.) i nově spuštěná aplikace Vlakem na výlet, která za pár týdnů provozu nasbírala již téměř 100 000 uživatelů.\n„Podíl železniční dopravy na celkovém přepravním výkonu je v České republice cca 7,3 %. Naším hlavním cílem je vybudovat nový trh a zvýšit podíl ekologické dopravy. I proto náš investiční plán počítá s tím, že v příštích pěti letech nakoupíme vozidla za zhruba 40 miliard korun. Desítky nových vozů, ale i ucelených jednotek se již vyrábějí. Například je to 50 vozů pro dálkovou dopravu, pět netrakčních jednotek pro Moravskoslezský kraj a 31 elektrických jednotek pro linku spěšných vlaků Plzeň – Cheb – Karlovy Vary, linku Klatovy – Plzeň – Beroun, pro kraj Vysočina a Jihočeský kraj,“ uzavírá Radek Dvořák.