Wal-Mart ve 4Q zvýšil zisk, tržby zaostaly za očekáváním. Prodeje v USA klesaly sedmý kvartál v řadě, titul odepisuje 4 % - Patria.cz\nWal-Mart ve 4Q zvýšil zisk, tržby zaostaly za očekáváním. Prodeje v USA klesaly sedmý kvartál v řadě, titul odepisuje 4 %\n22.2.2011 15:35, aktualizováno: 22.2. 16:08\nNejvětší světový řetězec maloobchodů Wal-Mart Stores zaznamenal ve 4Q10 27% nárůst čistého zisku na 6,06 mld. USD (1,7 USD/akcii) a překonal tak očekávání 4,76 mld. USD (1,25 USD/akcii). S vyloučením mimořádných položek byl zisk na akcii 1,34 USD při očekávání 1,31 USD. Hospodaření podpořily nižší náklady a vysoký růst tržeb v zahraničí. Prodeje ve Spojených státech nicméně již sedmé čtvrtletí v řadě klesaly a zklamaly i samotný výhled společnosti.\nCelkové příjmy se za tři měsíce do konce ledna zvýšily o 2,4 procenta na 116,3 mld. USD. Čisté tržby vzrostly o 2,5 procenta na 115,6 mld. USD a zaostaly za konsensem trhu 117,7 miliardy dolarů. Tržby v obchodech otevřených nejméně rok klesly o 1,1 procenta, hlavně kvůli slabším tržbám ve stejnojmenných diskontních obchodech, které se na celkových příjmech skupiny podílejí více než 60 procenty.\nTržby v amerických obchodech otevřených rok a déle se snížily o 1,8 procenta, zatímco analytici očekávali pokles o 0,2 procenta. Výsledek je zklamáním i pro samotné vedení společnosti, výkonný ředitel Wal-Martu Mike Duke v říjnu počítal s růstem srovnatelných tržeb v USA, když zaměřil strategii na získání zpět zákazníků s nejnižšími příjmy. Tato strategie však zatím selhává, domnívá se analytik JPMorgan Chase Charles Grom, jehož doporučení na titul je „neutrální“. „Prodeje Wal-Martu zůstávají pod tlakem, stejně jako peněženky jeho klíčových zákazníků. Současné zhoršování tržeb společnosti může trvat několik let, spíše než čtvrtletí,“ dodává.\nPokračující pokles tržeb v USA vyvolává mezi investory obavy o zdraví firmy. Stav Wal-Mart je nyní v kontrastu s tím, kde se nacházel na počátku recese, koncem roku 2007, kdy se společnosti na rozdíl od konkurence dařilo. Jeho hlavní zákaznická skupina, domácnosti s ročními příjmy do 70.000 dolarů (1,25 milionu Kč), utrácela více a kvůli snahám co nejvíce ušetřit začali obchody Wal-Mart navštěvovat i klienti, kteří dříve nakupovali dražší zboží. V poslední době však firma udělala několik špatných rozhodnutí.\nSpolečnost po několika stížnostech, že její obchody jsou nepřehledné, přistoupila k jejich renovaci. Tato renovace však začala mít v roce 2009 opačný účinek, než se kterým se počítalo. V rámci renovace totiž Wal-Mart stáhl z obchodů tisíce produktů a přišel tak o část zákazníků, kteří své oblíbené položky šli hledat jinam. Další velkou chybou byla nová cenová filozofie. Firma se loni odchýlila od svého sloganu "každý den nízké ceny", který byl základní filozofií zakladatele Sama Waltona. Místo toho firma začala snižovat ceny pouze u vybraných produktů a na dobu určitou. Zmátla tak kupující, kteří ztratili přesvědčení, že zde najdou nejnižší ceny. Na trhu se rovněž zvýšila konkurence levných obchodů.\nV prvním fiskálním čtvrtletí společnost očekává zisk na akcii v rozmezí 91 až 96 centů. Analytici počítají se ziskem 96 centů na akcii. Za celý fiskální rok se má zisk pohybovat v rozmezí 4,35 až 4,5 dolaru na akcii. Analytici však nejsou tak optimističtí a odhadují zisk jen na 3,67 dolaru na akcii.\nAkcie Wal-Mart na zveřejnění výsledků v předobchodní fázi reagovaly poklesem, po otevření Wall Street ztrácejí více než 4 % na 53,14 USD.\n(Zdroj: Bloomberg, AP, čtk, mediafax)


Tajná zpráva z Rallye Dakar 2007 - PALADIX foto-on-line\nTomečkova a Azevedova Tatra v Lisabonu před technickými přejímkami\nFoto Ladislav Lála\nO Dakar se s různou intenzitou zajímám prakticky od dětství, ale i tak\njsem měl před svým startem množství otázek, na které jsem neznal\nodpověď, respektive které mne ani nenapadly.\nNa svou první účast jsem se začínal prakticky připravovat zhruba od července 2006. Do té doby jsem jako externista napsal stovky článků pro elektronická i tištěná média zaměřená na motorismus. Jako fotograf jsem měl možnost fotit při různých, zejména pak okruhových akcích, jako jsou závody F1, DTM, A1GP, Formule BMW apod. Jenže něco jiného je okruhový závod v Evropě a něco jiného rallye o délce více než osm tisíc kilometrů v Africe. Tomu jsem se snažil přizpůsobit i volbu vybavení.\nČekání na start první rychlostní zkoušky v Maroku\nJsem sice šťastným majitelem digitální zrcadlovky Canon 1D mk IIN, ale po několika konzultacích s lidmi, co již Dakar v minulosti absolvovali, jsem se rozhodl nechat tuto zrcadlovku doma. Proč? Strach a místo… jedná se sice o profesionální tělo, ale stálo mne nemálo peněz a navíc by se v kombinaci s několika elkovými objektivy a dalším vybavením těžko někam vešlo.\nNejprve jsem si sepsal podrobný seznam „potřebných“ věcí, který postupně procházel iteracemi. S dostatečným časovým předstihem jsem se rozhodl oslovit česká zastoupení vybraných výrobců fotografické techniky s nabídkou technologického partnerství. K dohodě nakonec došlo se společnostmi Olympus a Fujitsu Siemens, které k projektu přistoupily velmi vstřícně a profesionálně. Olympus se nebál zapůjčit digitální kompakt µ 725 SW a digitální zrcadlovku E-330 s objektivy a příslušenstvím. Fujitsu Siemens poskytl notebook Lifebook S 7110. Smutnou zkušeností bylo zjištění, že některá zastoupení renomovaných výrobců fotoaparátů podle vlastních vyjádření vůbec nedisponují technikou k vyzkoušení / zápůjčce, resp. pro jistotu reagují typicky po česku, tedy vůbec.\nV Maroku byla šílená zima\nNakonec jsem veškeré vybavení umístil do ostrého auta. Možnost naskládat vše do doprovodného kamionu, který přeci jen jede po lepších cestách a jiným stylem než závodní vůz, se sice může jevit jako lákavá, ale protože jsme měl v úmyslu poskytovat aktuální denní informační servis doplněný o ilustrační foto, tak jsem raději zvolil pro techniku náročnější variantu. Takto jsem měl vybavení více pod kontrolou a dostupné prakticky kdykoliv. Proč vlastně člověk potřebuje například vlastní notebook a satelitní modem, když je pro novináře i na africkém území k dispozici dobře vybavené tiskové středisko? Na rallye jsme byl primárně jako člen posádky od čehož se odvíjel i můj časový program. Kamiony příjíždějí do bivaku většinou až za tmy. Po večeři se hned začíná pracovat na autě, takže do tiskového stsřediska bych se dostával později večer až nad ránem, kdy už je samozřejmě zavřeno.\nPravidlo 1: Jediné co je jisté je to, že jisté není nic\nZ pohledu ochrany techniky během rallye považuji za důležitou volbu kvalitní kufr. Pro notebook a satelitní modem jsem pořídil kufr PELI CASE 1500. Během přejezdů i rychlostních zkoušek byl tento kufřík připoután za sedadlem řidiče. Kufr PELI CASE 1450, který byl umístěn mezi spacáky na korbě Tatry, se pro změnu postaral o fotovybavení s vyjímkou nerozbitného µ 725 SW, pro který jsem nechal na kombinézu našít kapsu, tak abych jej mohl mít neustále po ruce. Kufry PELI jsou vyrobeny z pevné umělé hmoty. Díky tomu jsou nejen velmi pevné, ale současně i lehké. Automatický odvzdušňovací ventil navíc zaručuje jejich vodotěsnost (v praxi i prachotěsnost). Za nejdůležitější však považuji fakt, že kufry dokázaly během celé rallye ochránit svůj obsah.\nNemalé obavy jsem měl z možnosti dobíjení energie. Tatra je schopna napájet\nspotřebiče přes 12V resp. 24V cigeretový konektor. K ani jednomu přístroji\njsem však nabíječku s tímto napaječem neměl. Měnič napětí schopný ze\nstejnosměrného napětí 12V generovat střídavé jsem z praktických důvodů raději nechal doma, se solární\nnabíječkou nemám praktické zkušenosti. Naštěstí mají na korbě obě ostré\nTatry Letka Racing Teamu i doprovodný vůz motorgenerátory, takže\nenergie nakonec problémem nebyla.\nPravidlo 2: Co nevezete s sebou, to nemáte…\nDokázali jsme to! (zleva Ladislav Lála, Tomáš Tomeček, Vojtěch Morávek)\nKumulovaná role člena závodního týmu, mechanika a novináře představuje\npestrý koktejl různorodých činností. Většina z patnácti dní, během\nkterých se rozhodně ne všichni přesunuli z portugalského Lisabonu do\nsenegalského Dakaru, měla z mého pohledu velmi podobný rytmus: časné\nranní vstávání, snídaně, spojovací etapa, rychlostní zkouška, spojovací\netapa, příjezd do bivaku, večeře, práce na autě, napsání tiskové\nzprávy, editace fotografií a odeslání všeho přes satelit. Teprve pak\npřesun do spacáku a stanu a po pár hodinách opět to samé. To vše se\nběhem rallye odehrávalo za rozmanitých povětrnostních podmínek: zima,\nhorko, písečná bouře… Není snad třeba ani zmiňovat, že prioritou\nzávodního týmu s ambicemi na slušný výsledek je zajet co možná nejrychleji\nrychlostní zkoušku, nechybovat v navigaci a po dojetí připravit auto\npokud možná co nejlépe na následující den. Z pohledu fotografujícího novináře to\nznamená velmi málo času na práci, zapomenout na umění a pokusit se alespoň o zachycení některých\nokamžiků. V autě jsem seděl uprostřed, tedy prakticky bez možnosti\nfotit, byť jen třeba během spojovaček, z okna. Jedinou možností tak bylo\npokusit se o nějaké obrázky přes přední sklo, které se samozřejmě při\nprůjezdu terénem velmi rychle špinilo.\nPravidlo 3: Vymýšlení věcí na místě znamená nespat\nVytoužený cíl všech účastníků rallye\nNemalou pozornost jsem věnoval tvorbě workflow, které by mi pomohlo vyrovnat se s nedostatkem času na piplání článků a editaci fotografií v kombinaci s polními podmínkami a nezanedbatelnou cenou a relativně pomalou rychlostí satelitního přenosu dat. Přenos dat z fotoaparátů do notebooků jsem realizoval každý večer přes USB čtečku, v záloze byl pro jistotu ještě USB kabel. Pro stahování surových fotografií jsem použil osvědčený SW Downloader Pro od Breeze Systems, který skutečně minimalizuje čas potřebný na stahování a organizaci fotografií (přejmenování, uložení do adresářové struktury, přidávání metadat). Pro náhledy a protřídění jsem použival osvědčený nástroj ACDSee, i když v domácích podmínkách pracuji spíše se skvělým nástrojem iView MediaPro, který nedávno koupil Microsoft. Vybrané fotografie jsem dále zpracovával prostřednictvím předem připravených maker v editoru Adobe Photoshop (základní úpravy, ostření, vložení copyrightu, zmenšení a uložení).\nPříště: Popis zkušeností získaných během focení s oběma fotoaparáty Olympus a něco málo o satelitním přenosu.\n20 komentářů u „Tajná zpráva z Rallye Dakar 2007“\n22. 2. 2007 v 10:23\nJen větička k “technologickým sponzorům”\nZajímavý článek, těším se na pokračování.\nDovolím si jen drobet polemizovat s jednou větičkou: “Smutnou zkušeností bylo zjištění, že některá zastoupení renomovaných výrobců fotoaparátů podle vlastních vyjádření vůbec nedisponují technikou k vyzkoušení / zápůjčce, resp. pro jistotu reagují typicky po česku, tedy vůbec”.\nPracuji jako jakési sevisně-prodejní zastoupení technických značek, sice ne v oboru foto, ale princip je stejný. Většina zastoupení jsou firmy ryze české a od “bohaté” centrály výrobce dostává houby, jen to jméno.\nTakže z Vašeho pohledu neochota něco půjčit, je dána prostě tím, že jsem to koupil za své, když mi to zničíte nebo Vám to ukradnou, mám smůlu a ještě k tomu mi to nikdo nepojistí. Ta větička v tom článku mě bije do očí, protože mi říká – sponzoruj, jinak o tobě někdo napíše, jak seš strašně neochotnej. Že je to tvoje dobrá vůle, tedy máš právo odmítnout nebo nereagovat, to nikoho nezajímá. Berte to jen jako povzdech, nic víc.\n22. 2. 2007 v 11:17\nDěkuji za komentář. Rozumím tomu co říkáte a do značné míry s Vámi i souhlasím, ale…\nFirmy rozhodně nemají povinnost zapůjčovat techniku. Co mi však vadí hodně je přístup. To, že zastoupení nemá možnost vyzkoušení vlastní techniky v řádu tisíců až desetitisíců korun není podle mého o bohaté centrále a chudém českém zastoupení. To, že Vám zastoupení na opakované prosby ani neodpoví asi také ne. Pro některé firmy navíc podobné záležitosti vyřizují spacializované agentury a to byste se divil, co se člověk od těchto lidí dozví.\nPokud by se předmět zápůjčky (tedy spíše technologické partnerství než sponzoring) ztratil nebo mechanicky poškodil, tak by to byl samozřejmě problém toho, kdo si to půjčil – tedy můj, alespoň tak jsem to měl s Fujitsu i Olympusem dohodnuté. S tím rizikem jsem do toho šel a i se trochu bál.\nKaždopádně to byla skvělá zkušensot. Příště se obrátím rovnou na osvědčené partnery, nebo vezmu vlastní techniku.\nV současné době řeším otázku, jestli si pořídit objektiv o ohniskové vzdálenosti 500 nebo 600 od jedné firmy. Ceny v EU jsou oproti USA nehorázné, ale i tak můžete vybírat maximálně podle katalogu. Vůbec se proto nedivím, že lidé vozí podobné věci ze zahraničí. Chtěl bych vidět někoho, kdo si koupí auto jen podle recenze v časopise…\n22. 2. 2007 v 13:43\nNo, já myslím, že příklad s objektivem není zrovna šťastný, mít jako vzorek něco, co je na českém trhu neprodejné, nemá význam. Ohledně cen máte pravdu, také mám objektivy z USA, nikoliv z Čech.\nJinak Dakar musí být dost specifická záležitost, já strávil dvě hodiny ve vichru v poušti (Antylope canyon) a pak mi vrzali všechny objektivy od zaprášení. Neměl jsem tehdy odvahu ani vyměnit film, neřknu-li objektiv. Naštěstí výkonný vysavač to doma napravil, co nevysál, vypadalo postupně samo.\nPS: řeším sponzorské dotazy často, po období slušnosti, kdy jsem tím trávil stále víc času a stálo to energii, přičemž ti, s kterými jsme se dohodli, nás hezky ochcávali, jsem dospěl k razantnímu odmítání všech telefonických žádostí a na majly nereaguji vůbec. To jen o té zkušenosti z druhé strany.\n22. 2. 2007 v 17:03\nZdravím ještě jednou. Příklad s dlouhým sklem s naší předchozí diskusí samozřejmě přímo nesouvisí, byl to spíše postesk na způsob prodeje “kupte si a my vám to objednáme”… i když – ty objektivy si lidé pořizují, ale odjinud.\nDakar je pro veškerou techniku opravdový test přežití.\nDíky za zkušenost z druhé strany. U klientsky orientované firmy bych očekával alespoň standardní odpověď typu “Vážíme si Vašeho zájmu, ale…”. Pravdou však je, že se lidé při nákupu často rozhodují spíše podle dojmů a ceny. Svůj názor samozřejmě nikomu nenutím.\n25. 2. 2007 v 15:06\npracuji ve firmě prodávající značkové a pro většinu smrtelníků velmi drahé servery. Pokud je to jen trochu možné, tak je možnost zákazníkovi server nechat dovézt třeba na měsíční zápujčku odněkud z ciziny aby si ho mohl vyzkoušet. Proč toto není možné i sobjektivem, který je o mnoho menší a levnější než průměrný server?\n22. 2. 2007 v 12:34\nProhlížel jsem si fotky na stránkách Tomáše Tomečka a drtivá většina jich je z olympusu mju. Z olympusu E-330 jich je jenom několik před startem a to mi jěště stejně přijde, že se převážně jedná o fotky, kde by kompakt dosáhl srovnatelného výsledku. Nabízí se tedy otázka, jestli zrcadlovka nebyla v soutěžním autě zbytečnou zátěží… Samozřejmě chápu že to Tatra asi moc nepozná, ale stejně.\n22. 2. 2007 v 13:14\nDíky za názor Tome. Pravdou je, že většina fotek z průběhu rallye je focená olympusem mju. Mít zrcadlovku v kabině by asi šlo, ale používat ji rozhodně ne. Režim závodního dne navíc fotografování rozhodně nepřeje. Navíc jsem tam byl především kvůli závodění. Zrcadlovku jsem využil zejména v Dakaru, kde jsem fotil kolekci pro jednoho sponzora. Ty fotky na http://www.tomastomecek.cz samozřejmě nejsou, ale kompakt by je určitě nepořídil. Zkusím to nějak napravit v pokračování. Ještě jednou díky.\n22. 2. 2007 v 22:12\nRallye Dakar je pro snoby:)\nRallye Dakar je pro snoby, nemá-li člověk pár milionů, nemá šanci.. To takvý Plymouth-Dakar Challenge, to je jiná!\nMezi základní podmínky patří, že závodní auto musí stát méně než ł 100 a výdaje na jeho přípravu méně než ł 15:D\nTo je teprv Challenge!\n22. 2. 2007 v 22:52\nNo a nebo třeba “Le Cap – Paris”\npodmínkou jsou minimálně 25 let stará francouzská auta (většinou jsou ale stará tak 40-50 let). Cíl je jasný. Z Mysu Dobré naděje do Paříže, tedy cca. 17 tisíc km přes Afriku. Mám doma promo DVD. Docela sranda 🙂\n22. 2. 2007 v 22:54\nHmmm, taky názor – vždyť kritizovat je tak jednoduché. Během rallye jsem rozhodně neměl pocit, že je to záležitost pro snoby. Jistě, ekonomické možnosti jednotlivých týmů jsou různé, ale to snad ani nikoho nepřekvapí. Podle této logiky je pro snoby většina motorsportu.\n1. 3. 2007 v 19:07\nale no tak, to byl vtip.\nSory, zase vtip.. (radši to hlásim)\n2. 3. 2007 v 9:48\nTak díky za vtip. Zasmál jsem se alespoň dodatečně. Vegetarián vážně nejsem.\n27. 2. 2007 v 14:13\nProč si to nekoupíte. A somrujete na vaši zabavu J Holan\n27. 2. 2007 v 14:53\nK podobnému závěru jsem, byť z trochu jiné strany, dospěl také. Napříště si vezmu své vybavení a budu mít svatý pokoj.\n27. 2. 2007 v 20:26\nDíky za odpověď.Jinak před Vaším sportovním výkonem klobouk dolu. Moje věci jsou moje a nemusím bejt nikomu vděčnej. foto.holan.cz\n27. 2. 2007 v 23:56\nDíky za uznání, nebylo to zas tak hrozné. Ve skutečnosti to uteklo velmi rychle. Máte pravdu, že není nad to, pokud máte své vybavení. Jenže to také nemusí být vždy praktické. Tahat svou 1D do Afriky se mi nechtělo, protože jsem tam nebyl kvůli focení. A mít doma různé druhy aparátů pro různé účely mi nepřijde zas praktické. Většinou vystačím se svou zrcadlovkou a manželčiným kompaktem. Mějte se.\n27. 2. 2007 v 21:19\nZápůjčka do terénu…\nMyslím, že to není tak dramtické. Pokud výrobce (jeho zastoupení v ČR) cítí, že za svojí “ochotu” bude nějak odměněn, je mu jedno, jestli budete mít jeho 1Ds na hranicích Sudánu a Somálska nebo v bažinách Amazonie. Prostě něco za něco.\nPokud na sebe přijmete i riziko, přijdu o to – zaplatím, myslím, že výrobci vyjdou vstříc (mám ovšem zkušenost pouze s jedním, “C”).\nBěhem svých dvou posledních fotografických cest jsem svůj fotoaparát měl jako záložní tělo a zapůjčené na testování (v hodnotě 100tis korun) jsem přijal s rizikem, že pokud o něj přijdu (nebo zničím), tak to zpaplatím. Stejně tak bych se zachoval i já, připadá mi to logické.\nPozn.: Nejadnalo se o žádnou romantiku, tělo jsem doma od bahna drhnul pod tekoucí vodou kartáčkem na zuby a písek je ve spárách gripu ještě nyní.\nStručný, ale výstižný článek z terénu, jsem zvědavý na ten satelitní přenos.\n28. 2. 2007 v 0:04\nDěkuji Ondřeji, i mně připadá to co píšete logické. Jenže realita je občas jiná. Nechci již toto téma příliš řešit, protože to tady asi stejně nevyřešíme a navíc to není zas tak důležité.\nZkušenost s focením nebo i jen pobytem v extrémních podmínkách je k nezaplacení. Člověk si potom některých, zdánlivě obyčejných, věcí váží daleko více. Pokud je všude okolo prach a písek, tak prostě při nejlepší snae nelze udržet techniku v dokonale čistém stavu (který mám tak rád). Pak se začne projevovat kvalita.\nMějte se. Pokračování bude.\n28. 2. 2007 v 7:18\nSouhlasím. Nejlíp se mně fotilo když člověk měl zaklaďak a klasický tělo. Jinak v62 letech jsem mu sel přejit na digi a trafa a občas mám dilema co sebou . J Holan . Přeju hodně štěstí a uspěch v sezoně


NPÚ: Probouzení zimního zámku ve Vimperku může začít | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » NPÚ: Probouzení zimního zámku ve Vimperku může začít\nNPÚ: Probouzení zimního zámku ve Vimperku může začít\n27. 3. 2017 20:34\nMinistr kultury Daniel Herman a ředitelka Národního památkového ústavu Naďa Goryczková dnes svým podpisem stvrdili start obnovy vimperského zámku. Hradozámecký komplex ukrývající mimo jiné gotickou věž, renesanční záklopové stropy či secesní výmalbu, má ambici stát se dalším vyhledávaným turistickým cílem na Šumavě.\n„Nejen jako ministra kultury, ale i jako jihočeského rodáka mne těší fakt, že po čase projektových příprav může slibovaná obnova za přispění fondů Evropské unie začít. Vimperský zámek je od roku 2010 národní kulturní památkou a bezesporu si naši pozornost a péči zaslouží,“ uvedl při slavnostním zahájení ministr kultury Daniel Herman.\n„Zámek jsme převzali před dvěma lety v neuspokojivém stavu. Zdivo a omítky jsou značně narušené, dřevěné prvky napadené dřevomorkou, velká část interiérů se nachází v havarijním stavu a návštěvnické a provozní zázemí je jen provizorní,“ hodnotí stav areálu před obnovou generální ředitelka Národního památkového ústavu Naďa Goryczková. Budoucnost však vidí optimisticky: „To vše by se mělo během několika let změnit. Získání prostředků z evropských fondů umožní významnou památkovou proměnu zámku. Pevně věřím, že po obnově se stane nepřehlédnutelnou dominantou v širokém okolí a vyhledávaným turistickým cílem.“\nNárodní památkový ústav uspěl s žádostí o dotaci ve výši 110 164 811 Kč v rámci integrovaného regionálního operačního programu (IROP). Chystaná obnova je první částí projektu nazvaného Probouzení zimního zámku, který počítá s postupnou rehabilitací celého areálu.\nZámek se dočká zasloužených oprav po téměř čtvrt století čekání. Získaná dotace poslouží na obnovu Horního zámku. „Počítáme s kompletní výměnou inženýrských sítí, vybudováním nové pokladny a návštěvnického zázemí, novou expozicí muzea zaměřenou na místní historii a samozřejmě s rekonstrukcí prostor nově koncipované prohlídkové trasy,“ říká kastelán zámku Vojtěch Brož.\nVimperský zámek vznikl v polovině 13. století jako strážní hrad nad Zlatou stezkou směřující do Pasova. V průběhu 16. století byl postupně přestavěn v pohodlnější zámecké sídlo a na přelomu 16. a 17. století rozšířen o Dolní zámek a přilehlé zahrady. V roce 1947 byl převeden na československý stát a stal se správním sídlem Jihočeských státních lesů, po roce 1989 pak spadal pod chráněnou krajinnou oblast a národní park Šumava. Součástí provozu zámku je Muzeum Vimperska, které zde sídlí od roku 1961.\nDalšími úspěšnými projekty, s nimiž se NPÚ v rámci 13. výzvy ucházel o prostředky z IROP, jsou obnova vrchnostenské okrasné zahrady na Pernštejně, obnova tzv. šlechtické školy v přírodě na zámku ve Slatiňanech, revitalizace selského dvora U Matoušů v Plzni-Boleci a revitalizace kláštera Kladruby u Stříbra pod názvem Život v řádu. Poslední dva uvedené projekty budou slavnostně zahájeny v dubnu.\nNPÚ: České památky lákají slovenské návštěvníky\nHerman , kultura , Vimperk , NPÚ


Debata: Pozor na platové rozdíly | Presseurop.eu: European news, cartoons and press reviews\nDebata: Pozor na platové rozdíly 15 listopad 2010\nAFP Levicoví i pravicoví intelektuálové se čím dál více shodují v tom, že prohlubující se rozdíly mezi příjmy vrcholového vedení firem a běžnými mzdami vysávají střední třídu a podkopávají naši demokracii, píše sloupkař listu The Times Anatole Kaletsky. Anatole Kaletsky Co je tím největším nebezpečím našeho způsobu života a demokracie, které před námi v několika následujících letech stojí? Recese s dvojitým dnem, tíha vládních dluhů či válka v Afghánistánu? Nic z toho, domnívají se dva přední myslitelé z pravicového i levicového politického spektra. Oba se důrazně shodují v jednom: nerovnost, zvlášť prohlubující se propast mezi velice bohatými a všemi ostatními dnes ohrožuje sociální konsenzus a politickou stabilitu. Nejen v Británii, ale rovněž v Americe a Evropě a to do takové míry, která tu nebyla k vidění od dob před dvěma světovými válkami. Nedávno jsem si vyslechl bývalého konzervativního ministra Michaela Portilla, který demokracii hrozivě popsal jako „neprokázaný pokus“, který by nemusel přežít „rozvíjející se pohromu“ v podobě nerovnosti. Rovněž jsem si přečetl novou skvělou knihu Willa Huttona „Them and Us“ [Oni a my], podle které bylo hlavní příčinou finanční krize opomínání „férovosti“ jakožto vodícího principu v rámci finanční regulace, řízení hospodářství a sociální politiky. Portillo připustil, že nenasytné a nezodpovědné chování bohaté britské finanční a manažerské elity mu způsobilo hořké rozčarování. Vrcholové vedení středně velkých finančních společností pobírají průměrný plat ve výši 2 milionů liber [58 milionů Kč] a neustále si odhlasovávají zvýšení mzdy a to v době, kdy řadoví zaměstnanci čelí snižování mezd a důchodů. Podle Portilla by se to nakonec mohlo ukázat jako neslučitelné s demokracií. Přijali by lidé demokracii jako „férový obchod“, kdyby měli právo hlasovat jen jednou za pět let, zatímco jejich šéfové, kteří pobírají stokrát více, mají právo si zvýšení platu odhlasovat každý rok?\n300krát vyšší mzda\nHutton se domnívá, že extrémní nerovnost, kromě toho, že je morálně zavrženíhodná, společnosti způsobuje obrovské hospodářské ztráty. Podle něj vůbec nepodporuje vytváření bohatství a inovací, nýbrž poskytováním obrovských odměn za hraní her s nulovým součtem, kde se jen jednoduše přesouvají stávající aktiva, podnikavost spíše podkopává. Ve chvíli, kdy jsou finance tak absurdně lukrativní, jak je tomu dnes v moderní Americe a Británii, se podnikavost a talent nevyhnutelně odvrací od tvorby nového skutečného bohatství.\nPro ty, kteří se domnívají, že enormní platové rozdíly jsou přirozeným následkem potřeby motivovat manažerskou výkonnost, zvlášť ve finančním sektoru, má Hutton překvapivou odpověď: J. P. Morgan, pravděpodobně nejúspěšnější bankéř v dějinách, „nastolil pravidlo, že jeho nejvyšší manažeři by neměli dostávat více než dvacetinásobek mzdy nejméně placeného zaměstnance v jeho firmách.“ Z toho důvodu by se jistě stavěl skepticky k tomu, že by někomu nabídl plat 81krát vyšší než mzda řadových pracovníků – což je obvyklý rozdíl mezi nejvyšším vedením společnosti a jejími řadovými zaměstnanci v Británii, o 300násobku, který je dnes běžný ve Spojených státech ani nemluvě. Pouze nebesa vědí, co by Morgan udělal s další šokující statistikou, kterou Portillo cituje: nerovnost se stala natolik extrémní, že 74 nejbohatších občanů má vyšší příjem než 19 milionu těch nejméně majetných dohromady. Ale zde docházíme k paradoxu, který je stejně překvapující, jako nárůst nerovnosti sám o sobě. Politika po celém světě, aniž by se byť náznakem přiklonila k větší rovnosti a většímu přerozdělování, se za poslední desetiletí posunula doprava.\nNa bohatství doplácejí střední vrstvy\nFinanční krize ani nová koaliční vláda s sebou novou éru „férovosti“ nejspíš nepřinese. Zdá se, že naopak Británii vede opačným směrem, jak ostatně ukazuje bouřlivý návrat odměn a regresivní povaha škrtů. Proč se politika odvrací od přerozdělování navzdory tomu, že znepokojení veřejnosti ohledně nerovnosti eskaluje? Možná, že klíč k pochopení leží v sociálních třídách, které nerovnost pociťují nejvíc. Když propadem příjmů trpí chudý, nerovnost může sociální stabilitu opravdu ohrozit a pohnout politikou směrem doleva. Když je však hlavním zdrojem nerovnosti vzkvétající bohatství zámožného, dopad nepocítí chudý, ale příslušníci střední třídy. Vysoké ceny nemovitostí je vyhání z žádaných lokalit a nemohou si dovolit pohodlí, které jejich rodiče považovali za samozřejmé, dobrými školami počínaje a stravováním v těch nejlepších restauracích konče. Tento druh nerovnosti vede k odporu k politice přerozdělování, která upřednostňuje chudého na úkor střední vrstvy. Právě taková je dnes situace v Británii a ve Spojených státech. Všeobecný odpor vůči politikám přerozdělování v Británii se pravděpodobně zvýší, jelikož reformy koaliční vlády – zrušení přídavků na děti, ztrojnásobení poplatků na vysokých školách, snižování mezd a důchodů ve veřejné sféře – začínají dopadat tvrdě na životní standard střední třídy. Avšak jestliže se britská střední třída z přerozdělování znechutí ještě více, jaká je odpověď na stále rostoucí nerovnost v britské společnosti? Nenapadá mě nic lepšího, než se vrátit k Portillovým komentářům proneseným ve Španělsku: „tato nerovnost je rozvíjející se katastrofa, ale na rozvíjející se katastrofy nemáme vždy odpověď.“ Externí odkazy na webu\nÚryvek z knihy Will Huttona „Them and Us“ en\nRelated Velká Británie: Dědictví Margaret Thatcherové Presseurop Paříž, Řím, Varšava, Lisabon\nSPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ: Veselé Vánoce, bankéři Presseurop The Times\nEkonomická krize: Evropu potápí neoliberalismus The Guardian Londýn


BitCoindark byl původně vytvořen jako konkurent původnímu Bitcoin v roce 2014 a kryptoměna udržuje poměrně nízký profil od nich. Nicméně, v poslední době BitCoindark zažil výrazný cenový skok od $20 až překvapující $100. To šlo trochu dolů a stabilizovala na $80.\nTento náhlý skok upoutala pozornost mnoha crypto analytici. To je proto, že čísla jsou 277 procent cenový skok v 24-hour období, které není běžné ani pro těkavé kryptoměna průmyslu. Objem transakce byl také skočil z obvyklých 1000 dolarů na $2000 do ohromující $1 milion. Aby se tak stalo v krátké době není přirozené a naznačuje manipulaci s trhem.\nV okamžiku, BitCoindark je jen obchodují na dvou burzách: Poloniex a Obchodu do Obchodu. Většina posledních obchody jsou na Poloniex, s BitCoindark se obchoduje za původní bitcoin a XMR. Více než 90 procent z posledních obchodů jsou tohoto typu. Podezřelý charakter obchodů pravděpodobně dostal admini na Poloniex hledá do situace. V současné době, Poloniex se zastavil obchodování BitCoindark, říká, že jsou pod údržbu. Další zprávu má exchange řekl, že to je testování a auditu před povolením pro více BitCoindark vklady a výběry.\nMAMMUHTE KRYPTOMĚNA SBĚRATEL\nBitCoindark a Komodo\nBitCoindark sama o sobě je zajímavá kryptoměna. Používá základní Bitcoin SHA-256, ale používá hybridní algoritmus hash, který kombinuje Proof-of-Práce a Proof-of-Podílu. Původní plán byl, aby mince produkovat 22 milionů žetonů, ale to bylo upuštěno na začátku roku.\nPůvodní vývojový tým se přesunul do nového kryptoměna nazývá Komodo, který je v současné době obchodování na $1.61 po mírném zvýšení cen. Komodo je hlavní rysy jsou jeho využívání důkazy s nulovou znalostí pro maximální anonymitu a opožděné Proof-of-Práce. BitCoindark tokeny jsou swap pro Komodo, s původní BitCoindark webové stránky v režimu offline v poslední době.\nNedávné zvýšení cen pro BitCoindark má mnoho odborníků říká, že čerpadlo a dump schéma bylo v plném proudu, když Poloniex zastavit v jeho stopách. Čerpání a dumping je schéma, kde investoři zvýšit cenu mincí pak prodat ho za vysokou cenu – ty, které nejsou v vědět, najednou drží bezcenné mince.\nS Poloniex zmrazení veškeré obchodování BitCoindark, systém má největší pravděpodobností nepodařilo. Pachatelé by neměli mít přístup k fondům a nebude moci obchodovat token. Jak tohoto psaní, Poloniex nevydala žádné další prohlášení o zmrazení BitCoindark obchodování.\nTrezor Varuje Obchodníky O Falešný Peněženky Zaplavují Trh\nBitcoin ETF Zůstává Zpožděn Více než Dva Klíčové SEC Obavy\nItálie Balancuje Ekonomiky Může Vyvolat EU Bitva


Avani Út, 03/11/2009 - 13:30\nAhojky holky potřebovala bych poradit chci koupit kočárek ,ale nemám moc peněz nazbyt nevíte o nějakém dobrém obchodě kde mají dobré ceny?Díky moc\nIva2312 Út, 03/11/2009 - 14:55\nhttp://www.bazar-kocarku.cz/, mají tam nove i bazarove.\nAhoj já si v levnekocarky\nMONA 5 Út, 03/11/2009 - 14:08\nAhoj já si v levnekocarky nebo kacarkylevne,obchod měli kdysi u fifejdské nemocnice ted je v mariánkách když jedeš tramvají tak vystoupíš na prostorné a jdeš kousek směrem na centrum.\nxpetka Út, 03/11/2009 - 13:55\nu nás ve městě je prodejna těchto kočárků http://www.trend-line.cz/ - mají tam docela slušné slevy někdy,tak se zkus kouknout a vychytat slevu\nsimipimi Út, 03/11/2009 - 13:47\nja teda firkon mam a uz prez rok a pul a je porad super vypada jak novej zadny zavady nic akorat teda ta brzda jde ztuha odbrzdit ale aspon vim ze kvalitne brzdi ze jo :s: podivej se na batolatko tam je maj a neznam nikoho kdo by si na nej stezoval\nobecně jsou levné polské kočáry\nKukajs Út, 03/11/2009 - 13:43\nale je to trošku na úkor pohodlí (my měli Firkon, stál 3,5 tisíce, ale byl těžkej jako mrcha, a po půl roce se skoro rozpadl). Nebo zkus něco z druhé ruky, přes různé internetové bazárky se občas dají sehnat doslova poklady.\nkaakena St, 04/11/2009 - 10:31\nprostimtě mám takový dotaz....jaký kočárek Firkon jsi měla????Já se chystám kupovat Firkon ivone set .... ten je těžký???Kupuji ho totiž přes internet,takže nemám možnost si na něj sáhnout....???\nKukajs Čt, 05/11/2009 - 12:39\nJá ho kupovala před pěti lety, podle ohlasů nejspíš od té doby maličko modernizovali, ale každopádně u většiny prodejců hmotnost uvádějí, raději se na to zeptej. Konkrétní model si už bohužel nepamatuju, ale vím že vážil 19 kilo bez dítěte, takže s děckem ještě o pár kilo víc (no a když jsem do košíku koupila desetikilovou Lovelu, už to nešlo zvednout do autobusu).


Klíčová slova: příběhy, kouzla, magie, fantazie, 10-14 let\nHolly Webb ; z anglického originálu Emily feather and the enchanted door přeložila Jindra Horynová\nKlíčová slova: příběhy, pohádkové, tajemné, dívky, rodina, kouzla, anglická literatura, 7-9 let\nEmily Pírková a tajné zrcadlo / Holly Webbová ; [z anglického originálu ... přeložila Jindra Horynová]\nKlíčová slova: anglické, fantazy, pohádkový svět, kouzla, škola, výprava, 7-9 let\nEmily Pírková a kouzelná truhla.. 3. /\nKlíčová slova: tajemství, Emily, kouzla, čáry, 7-9 let, dobrodružství\nMoje nezbedné štěně. , Jak na Lumpíka? /\nHolly Webb ; ilustrace Kate Pankhurst\nKlíčová slova: příběhy, humor, psi, štěňata, děti, 7-9 let\nKlíčová slova: příběhy, děti, zvířátka, velká písmena, štěně, 7-9 let\nEmily Pírková a schody ke hvězdám. 4 /\nKlíčová slova: příběhy, tajemné, fantazy, rodina, kouzla, magie, 7-9 let


Near Holy Trinity Church, Mazilvaddo, Colva, Goa, Indie 403716\nO hotelu San Joao Holiday Homes\nIdeálním místem pro relaxaci a zábavu je San Joao Holiday Homes nacházející se ve čtvrti Colva města Goa. Hotel leží 6.00 Km od centra města a poskytuje přístup k důležitým městským zařízením. O nic méně mimořádný je snadný přístup hotelu k nesčetným městským atrakcím a pamětihodnostem, jako je Benaulim Beach, Varca Beach, Colva Beach. Nabídka kvalitních služeb hotelovým hostům a široké škály vybavení, San Joao Holiday Homes je připraven zajistit vám co nejpříjemnější pobyt. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta. Vkročte do jednoho z 28 příjemných pokojů a unikněte stresům dne se širokou nabídkou vybavení, jako je televize s plochou obrazovkou, nekuřácké pokoje, klimatizace, budicí služba, stůl v některých pokojích. Hotel nabízí vynikající rekreační zařízení, jako je venkovní bazén, lázně, masáž, bazének (dětský), zahrada, aby učinil váš pobyt opravdu nezapomenutelným. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v San Joao Holiday Homes.\nVzdálenost na letiště: 29.00 Km\nshaun od Spojené státy\nRegine od Německo\njeppe od Dánsko\nDaniele od Austrálie\nMalin od Švédsko


Motiv snìhulák s koštìtem, novoroèenky, nápady na vánoèní firemní dárky a pøání\nMotiv snìhulák s koštìtem, dobré nápady na vánoèní dárky a pøání pro Vaši firmu\nZamyslete se na chvilku nad tím, jaké propagaèní a reklamní pøedmìty vybrat pro své klienty. Tøeba èokoládové vánoèní dárky, to je dobrý tip na best dárky jak pro zamìstnance tak i pro Vaše klienty. Máme dobré a vtipné nápady na firemní best dárky na Vánoce. Snadno jimi zrealizujete svoje firemní vánoèní pøání a novoroèenky. Posloužíme Vám, hledáte-li tipy i na jakékoliv jiné hezké reklamní pøedmìty i kalendáøe. Dnes jsou stále populárnìjší vánoèní pøání z èokolády místo døívìjších novoroèenek jen z papíru. Nìkdy je ale jako tip na dárek nejlepší znaèková bonboniéra s belgickými pralinkami. U nás si urèitì vyberete originální lahùdkové belgické pralinky jako dárkové pøedmìty pro firmu na Vánoce. Máme také další skvìlé nápady na firemní vánoèní dárky pro firmy. Na pøání vytvoøíme nádherné dárkové balíèky a koše z reklamní èokolády a firemního vína, které jsou vhodné jako balíèek pro firmu i jako dárek pro klienty. Objednejte si k tomu také plnobarevný potisk vybraných vánoèních dárkù. Vánoèní firemní pøání je ale vhodné objednat zavèas, abyste stihli pøání na Vánoce svým klientùm vèas odeslat. Motiv snìhulák s koštìtem, dobrý tip. Reklamní cukrovinky jsou stále oblíbenìjší jako firemní best dárek. Dárkové pøedmìty Praha a reklamní agentury Praha jsou vhodnými místy, kde si koupíte tak dobrou vìc, jakou je firemní èokoláda. Èokolády jsou stále populárnìjší jako tip na firemní vánoèní best dárky, musejí však mít firemní potisk èokolády. Dále jako velmi dobrá firemní propagace poslouží tøeba i originální vánoèní blahopøání novoroèenka v podobì bonboniéry s belgickými pralinkami. Vánoèní pøání z èokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další vtipné dárkové pøedmìty, tøeba luxusní èaj pro firmu na Vánoce. Právì firemní originální znaèkové anglické èaje v podobì vánoèní kolekce jsou hitem letošních Vánoc. Dárkovì balený anglický èaj se totiž dá nádhernì kombinovat s belgickými pralinkami a bonboniérami do elegantních dárkových balíèkù doplnìných visaèkou s firemním logem. Také víno pro firmu nebo kalendáø pro firmu, to je dobrá volba, chcete-li originální firemní dárky a koše. Luxusní vánoèní pøání jsou nìkdy lepší než kalendáøe pro firmu. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu firemních dárkù, kalendáøù 2018, novoroèenek 2018, èokoládových dárkù, firemních bonboniér i èokolády s firemním potiskem. Prodáváme moc dobré firemní dárky z èokolády, máme dobré nápady na dárky na Vánoce.\nMotiv snìhulák s koštìtem, urèitì správná volba. Takže když to struènì shrneme, co jsou ty nejlepší jak se øíká best dárky pro Vaše klienty a obchodní partnery? 1/ firemní belgické pralinky v bonboniéøe s potiskem 2/ kvalitní firemní víno s potiskem 3/ znaèkové anglické èaje s potiskem 4/ rozmanité èokoládové dárky, od nejmenších èokoládièek až po velké tabulkové èokolády s potiskem 5/ elegantní firemní balíèek nebo koš, který obsahuje cokoliv, na co si vzpomenete 6/ kalendáøe 2018 a novoroèenky. To vše jsou úžasné propagaèní a dárkové pøemìty, které si Vámi obdarovaní zákazníci a partneøi dobøe zapamatují. Všechny tyto pøedmìty mùžete samozøejmì doplnit i firemním pøáním a nìkdy staèí i jen malá visaèka s Vaším firemním logem a hezkým blahopøáním. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu tìchto firemních best dárkù s barevným potiskem. Pøesvìdète se nákupem u nás, že máme opravdu dobré nápady na ty nejlepší dárky na Vánoce a že také Vám, hezkým a chutným dárkem, udìláme radost. A nakupte si vèas...


Katalog knih Harlequin - svazek Závěť s podmínkou\nZobrazuji údaje o svazku Závěť s podmínkou\n2011/2 Special na přání 161 G A Barbara McMahonová (McMahon, Barbara) Zděděná manželka Závěť s podmínkou Shannon zdědila po manželovi polovinu firmy, a stala se tak obchodní partnerkou blízkého přítele svého chotě Jasona Pembrooka - k velké nelibosti jich obou! Při společné práci se však neubrání vzájemné přitažlivosti. Dokáže ji Jason přesvědčit, že nejedná jen z povinnosti?\n2011/2 Special na přání 161 G B Emma Darcyová (Darcy, Emma) Testament z Brazílie Závěť s podmínkou Aby bohatý a úspěšný Australan Nick Ramirez získal svůj díl dědictví a seznámil se se dvěma dosud neznámými bratry, musí splnit zvláštní podmínku. Do roka se musí oženit a zplodit potomka! Netuší však, že Tess již před dvěma měsíci porodila krásného chlapce, jeho syna…\n2011/2 Special na přání 161 G C Margaret Wayová (Way, Margaret) Australské dědictví Závěť s podmínkou Darcy je šokována obsahem otcovy závěti. Přestože s otcem žila sama a pečovala o něj do poslední chvíle, má polovinu její farmy zdědit dávno ztracená sestra. A navíc kontrolu nad všemi výdaji má dostat Curt Berenger, muž, za kterého se Darcy před deseti lety téměř provdala!\nPočet přístupů: 1843


Most císaře a krále Františka Josefa I. | Objekty | Plzeňský architektonický manuál\nMost císaře a krále Františka Josefa I.\nMost císaře a krále Františka Josefa I. (Wilsonův most, foto 01), Foto: Petr Jehlík Most císaře a krále Františka Josefa I. (Wilsonův most, foto 02), Foto: Petr Jehlík Most císaře a krále Františka Josefa I. (Wilsonův most, foto 03), Foto: Petr Jehlík Most císaře a krále Františka Josefa I. (Wilsonův most, foto 04), Foto: Petr Jehlík Most císaře a krále Františka Josefa I., Zdroj: Josef Kejha – Jiří Janouškovec, Zmizelá Plzeň,… Americká 1698/46 (07), Zdroj: Archiv města Plzně: Místopisná sbírka Ladislava Lábka (K 83 a K … Most císaře a krále Františka Josefa I. (02), Zdroj: Archiv města Plzně: NVmP Městská komise… Most císaře a krále Františka Josefa I. (03), Zdroj: Archiv města Plzně: NVmP Městská komise… Most císaře a krále Františka Josefa I. (04), Foto: Mirko Křen, Zdroj: Archiv Zbyňka Šůchy Anglické nábřeží, Denisovo nábřeží, Zdroj: Archiv města Plzně\nNábřeží řeky Radbuzy v centru Plzně se proměnilo v reprezentativní městský prostor v prvních letech existence samostatného československého státu. Impulzem k regulaci toku řeky byla však již velká povodeň, která stihla město roku 1890. Úprava říčního koryta podle návrhu profesora české techniky Karla Vosyky započala v letech 1897–1898 v úseku podél Měšťanského pivovaru a Pecháčkových (dnes Štruncových) sadů. Hlavní součástí ambiciózního záměru byla nicméně stavba nábřežních zdí mezi mostem U Jána a železničním mostem z roku 1862, zrušení Mlýnské strouhy, nahrazení Královského jezu novým pevným jezem a vybudování nového přemostění.\nPřestože první návrh mostu, který měl být původně sdružen s novým jezem, vznikl již roku 1894, k realizaci město přistoupilo až v roce 1912. Vrchní městský inženýr a pozdější ředitel plzeňského stavebního úřadu Václav Mencl jej vyprojektoval tak, aby jeho provedení nebylo závislé na dlouho odkládané výstavbě regulačních zdí. Známá stavební firma Müller & Kapsa práce na dnešním Wilsonově mostě, pojmenovaném původně po císaři Františku Josefu I., dokončila následujícího roku. Město tak získalo další spojnici centra a Říšského Předměstí s nádražím a Pražským Předměstím.\nPřestože se v tehdejší době při stavbě mostů už častěji uplatňoval železobeton, Václav Mencl zvolil tradiční zděnou konstrukci, převážně ze štěnovické žuly (beton se uplatnil pouze v základech). Objekt sestává ze dvou oblouků o světlosti 27,5 metru spojených masivním středovým pilířem a akcentovaných po obvodu souborem „klenáků“. Přes poprsnici posledního velkého kamenného mostu v českých zemích vyčnívají dvě dvojice krakorci podepřených kiosků pro výběrčí mýta, s vročením „1913“. Stejně ukotvené jsou i vyhlídkové niky s kandelábry pro obloukové lampy nad středovým pilířem. Prolamované kamenné zábradlí, které je v místech vrcholů oblouků doplněno masivním „patníkem“ budícím dojem hlavního klenáku, rovněž vyčnívá přes okraj mostu a je podepřeno souborem podpůrných konzol. Do dlažby mostu byly původně položeny ocelové kolejnice, plánovanou tramvajovou linku však v letech po druhé světové válce nahradil provoz trolejbusů.\nV průběhu 20. století byl most několikrát přejmenován – po vzniku Československa v roce 1918 nesl jméno amerického prezidenta Woodrowa Wilsona, za války Karla IV. Následně byl zván mostem Vítězství a J. V. Stalina a v současnosti je to opět most „Wilsonův“. V letech 2013–2014 prošel kompletní rekonstrukcí pod dohledem památkové péče, od roku 1988 je totiž chráněn jako nemovitá kulturní památka.\nNemovitá kulturní památka s číslem rejstříku ÚSKP 44239/4-4330.\nJaroslava Nesvadbová, Calluna. Časopis západočeských botaniků, 2014, str. 30\nPetr Ježek, Mladá fronta DNES, 2013, str. B/2\nLuděk Krčmář, Plzeňský deník, 2010, str. 26\nPavel Domanický, Technické památky v Čechách, na Moravě a ve Slezsku, III. díl, 2003, str. 72–73\nVáclav Mencl, Technický obzor, 1914, str. 199–204


feminismus.cz › Články › O tom, co není feminismus\n20. červen 2017 | Tereza Krobová\nVšechno to začalo už dávno, proti nerovnému postavení žen a mužů se protestovalo třeba ve starověkém Římě. Nikdo tomu ale neříkal feminismus, ostatně jako feministky se neoznačovaly ani první bojovnice za ženské volební právo, které se stalo v 19. století hlavním tématem první vlny feminismu. Takzvané sufražetky, bílé středostavovské dámy v krajkových šatech, poprvé vyšly do ulic a daly najevo, že se svou rolí nejsou spokojené – chtěly volit, pracovat, studovat na univerzitách. A postupně se jim to taky podařilo.\nPodle odpůrců feminismu měl právě poté tenhle „projekt“ skončit. Naštěstí se tomu tak nestalo. Po dlouhé odmlce vymezené dvěma válkami se vše zdánlivě vrátilo do bodu nula. Satelitní městečka, zelené vdovy, nažehlené sukně a dokonalá domácnost – to byl ideál americké paničky, se kterou bylo často těžké se ztotožnit. A proto ženy vyšly do ulic znovu. Takzvaná druhá vlna feminismu už se tak nevěnovala nerovnosti před zákonem, ale nerovnosti společenské. Společně s hnutím hippies se demonstrovalo proti válce ve Vietnamu, za právo na potrat, antikoncepci nebo třeba za rovné platy. Tentokrát se navíc přidaly lesby i ženy jiné barvy pleti.\nA pak už se všechno jen komplikovalo. Jak hlouběji a hlouběji feminismus odhaloval stereotypy ve společnosti, tak se stále více ukazovalo, že si všechny feministky prostě nemůžou rozumět. Definoval se třeba feminismus marxistický, feminismus liberální nebo feminismus radikální. A právě ten se stal mnohým lidem trnem v oku.\nJe to právě radikální feministka, která údajně chce likvidovat muže. Přitom je to přesně naopak. Radikální feminismus je totiž radikální právě ve způsobu, jakým přemýšlí o pohlaví, respektive o genderu. Co je podstatou ženství? Co definuje mužství? Jak se stalo, že muž je chápán jako ten racionální, silnější, ale také agresivnější, zatímco ženu ovládají iracionální emoce? Je skutečně pravda, že ženy chtějí jen pečovat a neumí číst v mapách? Proč muž, který pláče, není dostatečně chlap? A jsou vlastnosti, které se danému pohlaví přisuzují, skutečně přírodou dané? Právě to zajímá radikální feminismus, který se stal hlavním zdrojem pro rozvoj oboru zvaného gender studies.\nNe všechny feministické směry mají totožná východiska, ale na něčem se shodnou. Není fér, že ženy berou méně peněz za stejnou práci. Není fér, že si ženy nemůžou vybrat, jestli budou dělat kariéru nebo zůstanou doma, není fér, že na zprávy o znásilnění spousta lidí reaguje pokrčenými rameny („tak trochu si za to mohla sama, protože měla minisukni“). A není fér, že ženy nedrží při sobě. Je to totiž právě patriarchát, díky kterému jsou ženy zvyklé být si navzájem rivalkami. A nemusí se ani ucházet o jednoho muže. Ostatně zažila to zřejmě každá žena – kritické pohledy ostatních, komentování příliš velkých stehen, krátké sukně nebo nevhodného chování. Často se říká, že nejkrutějšími obhájkyněmi patriarchátu bývají právě ženy, zatímco mužům je to všechno tak trochu jedno.\nPrávě odpor k feminismu je navíc něco, co definuje feminismus posledního dvacetiletí. Někdo o něm mluví jako o čtvrté vlně, někdo jako o postfeminismu, někdo jako o éře „nejsem feministka, ale…“. Tvrdí to v rozhovorech i úspěšné ženy, které až křečovitě dávají najevo, že rozhodně feministické myšlenky nesdílejí. Přestože všechny souhlasí s tím, aby měly ženy stejné platy jako muži a abychom v reklamě nekoukaly jen na sexy dračice v bikinách, za feministky se nepovažují – mají přece rády muže, rády se líčí a hezky oblékají!\nSpolečností tak zmítají stereotypy o tom, co to znamená být feministkou. Feminismus je tak často popisován jako (nebezpečná) ideologie, bojovné hnutí, které chce zlikvidovat staré pořádky, z žen a mužů vytvořit androgynní roboty, ženy nahnat do kanceláří a z mužů udělat přecitlivělé plačky.\nJe to ale zoufale smutné nedorozumění. Feministické totiž není nenávidět, nařizovat a rozpojovat. Feminismus neříká, co je špatně a co dobře, jen navrhuje o všem tomhle přemýšlet a dělat vědomé volby. Feministické tak může být rozhodnutí zůstat doma, rodit jedno dítě za druhým a vařit tříchodové večeře, pokud to žena dělá vědomě a dobrovolně. Feministické je stejně tak být manažerkou bez dětí. Feministické je být katoličkou, stejně feministické ale může být oddávat se nespoutanému sexu. Feministické je odmítat konzumní způsob života a stereotypy o ženské nebo mužské kráse. Stejně feministické je ale cítit radost z nového oblečení nebo účesu.\nFeministické je cítit lásku k mužům, k ženám, v jakémkoli významu toho slova. Feministické je chtít, aby si všichni lidé byli rovni a mohli se rozhodovat podle toho, po čem touží, ne podle toho, po čem by toužit měli. Proto má feminismus smysl. Připomíná nám totiž, kolik toho pár žen v krajkových šatech před více než sto lety dokázalo. A připomíná nám, že je potřeba na jejich snahy navázat. Bez ohledu na to, že budou takoví lidé označeni za nenávistné mužatky a zbabělé plačky „bez koulí“.


accident, injury (angl.) - ABZ.cz: slovník cizích slov\naccident, injury (angl.)\nÚRAZ (trauma) je náhlá závada či porucha zdraví, která často bývá zvratná (reverzibilní).\nBezprostředním následkem nehody a úrazu je poranění. Projevuje se jako akutní poškození organismu (anatomické nebo funkční). U čerstvých úrazů můžeme pozorovat disharmonii nejvyšších duševních funkcí. Objevují se často tzv. hypobulické mechanismy (motorické bouře a křeče, křik, pláč a smích, arytmické pohyby).\nDiagnóza postkomoční syndrom ( F07.2) znamená organickou poruchu osobnosti, kdy došlo k poranění mozku se ztrátou vědomí, které předchází začátku příznaků až o 4 týdny. Musí být přítomny nejméně tři z následujících rysů:\n(6) zaujetí výše uvedenými příznaky a strachem z trvalého poškození mozku až k hypochondrickým, ovládavým představám (obsesím) a přijetí role nemocného.\nPříkladem objektivních příčin vzniku nehod je např. nevyhovující pracovní prostředí (zastaralé stroje a strojní zařízení, záření, nevhodné mikroklimatické podmínky, otřesy, nevyhovující osvětlení, nepořádek). Značný význam má i směnnost, organizace přestávek, přísun surovin, doprava, složení pracovní skupiny, konflikty v pracovní skupině, momentální stres, zvýšená psychická tenze atp.\nKafka: In Light of the Accident -- autor: Caygill Howard\nThe Accident -- autor: Pavone Chris\nOdpočívej v pokoji -- autor: Child Lee , kolektiv\nKomentáře ke slovu accident, injury (angl.)\npředchozí slovo: » accessibility (angl.)\nnásledující slovo: » accidentalia negotii\nslovo se nachází na stránce: přidáno-návštěvníky:22


Tech 21 SansAmp PSA 2.0 - moderní, univerzální, analogový emulátor lampového zesilovače a overdrive - muzikus.cz\n31.5.2020 | Autor: Tomáš Pavelka | sekce: pro muzikanty - testy\nAndrew Barta (zakladatel americké firmy Tech 21) postavil první analogový tube emulátor v roce 1989. O třicet let později firma uvedla na trh SansAmp PSA 2.0.\nSansAmp PSA 1 byl představen v roce 1993 v rackovém provedení, následoval model SansAmp PSA 1.1, taktéž do racku. Přístroje se rychle uchytily v nejlepších světových hudebních studiích, bylo na ně nahráno tisíce slavných skladeb a soundtracků k filmům. Používá je řada slavných muzikantů: Geddy Lee, Richie Kotzen, Sting, Paul Landers (Rammstein), Steve Harris (Iron Maiden) a další. Čím si SansAmp získal takové renomé? Především zvukem a jednoduchostí.\nNa rozdíl od svého rackového předchůdce číslo 1 a 1.1 je PSA 2.0 „malinká krabička“. Je vlastně kapesní, vejde se do vnitřní kapsy u džínové bundy (i se zdrojem), do kapes na kytarových obalech by se jich vešlo hned několik. Přesto si uchovává zvuk rackového předchůdce. Dokonce verzi 1 překonává tím, že je to již zcela samostatné zařízení, SansAMp 1 bylo potřeba ovládat rukou nebo externím MIDI pedálem.\nSansAmp 2.0 je „zjednodušeně“ emulace lampového zesilovače (no jooo, takových tu je, chce se říct). V čem je SansAmp jiný? Zásadně ve všem! Není to simulace nějakého konkrétního lampového zesilovače, ale emulace „obecného“ lampového zvuku s velmi širokým rozsahem nastavení, ale bez lamp a v miniprovedení. A je to analog!\nMalá (nepatrně delší) odbočka. Kytaristé jsou většinou „hledači“. Hledají ten svůj správný a hezký zvuk. Postupně střídají kytary, komba, zesilovače, krabičky, multiefekty, modelery, a tak stále dokola. Tyhle věci průběžně kupují, pak zase prodávají a zase kupují. Přecházejí ze značky na značku a vedou o těch svých věcičkách pak u piva diskuze. Znám to sám velmi dobře. Co vlastně od svého hardwaru (jako kytaristé) chceme? I když zvuk elektrické kytary může být velmi různý, obecně chceme, aby: byl zvuk konkrétní, energický, prosadil se v kapele i v nahrávce, aby to mělo tzv. „šťávu“, a hlavně, aby nás ten zvuk bavil a příjemně se nám hrálo. Co nechceme? Nechceme zvuk bez dynamiky, neprosazující se, nudný, plochý, rozplizlý. V praxi to pak vypadá tak, že než si pořídíme to, co nám vyhovuje, utratíme za to spoustu peněz.\nA co ten výsledný zvuk všechno ovlivňuje? Všechno! Kytara, snímače, struny, aparát, krabičky, ruce a hlava! Naše hlava je to, co nám říká, že tenhle zvuk je v pořádku a tamten už ne. U míchání vlastního zvuku je potřeba zapojit hlavu. Teď vynechám kytaru, styl muziky a umění hráče. Základem dobrého kytarového zvuku je nějaké zařízení, které dobře zní nezávisle na všech těch ostatních věcech. Nějaký ten nejnižší základ. A to je určitě lampový zesilovač, který když je navržen dobře, umí čistý zvuk, trochu zkreslený, zkreslený hodně a všechno mezi tím. Hm... jenže za takový opravdický, univerzální, lampový zesilovač kytarista zaplatí takový ranec, že to pak bude deset let splácet. Takže zapojme hlavu i jinak. Když vím, že nejsem milionář a chci dobrý zvuk, musím si poradit. SansAmp 2.0 by mohl být ten základ. A k tomu budu potřebovat svou kytaru, nějaký ten delay, chorus, výkonový zesilovač, který bude ten „můj“ zvuk dobře reprodukovat, a reprobox nebo kombo. A hle, najednou se dostáváme na úplně jinou cenu. Bingo! O tohle se tady hraje, za akceptovatelnou cenu mít co nejlepší zvuk.\nSansAmp 2.0 je takové základní zařízení s opravdu širokým záběrem zvuků (tuhle frázi jsme slyšeli taky již mnohokrát). Ale tady je to jinak. Je to zvuk, který SansAmp sám vyrábí, produkuje, není to kopie čehosi. Důkaz toho, že to Andrew Barta dobře umí, je (kromě toho, kdo všechno na to hraje), že byl oceněn v roce 2017 a dostal se do síně slávy časopisu Guitar Player.\nZpět k tomu základu. Koupím si lampový zesilovač, a za půl roku zjistím, že mi to úplně nevyhovuje, zkresluje to málo, nebo moc... nebo je to moc velké a těžké, prostě se mi to najednou nezdá a mám problém, co s tím (a nastává nekonečná smyčka „prodej - koupě“).\nSansAmp 2.0 není problém, SansAmp je řešení problému. Máme tady velmi zdařilou emulaci chování obecného lampového zesilovače, v miniprovedení a za sice vyšší, ale stále přijatelnou cenu. Umí to zvuk ostrý, konkrétní i kulatý a jemný (to konkrétní myslím opravdu konkrétní, ne jako modelingy - u moderního digitálního modelingu je konkrétní zvuk s dynamikou jen zbožné přání). SansAmp se chová jako lampa, umí to zvuk velmi zkreslený i málo zkreslený, navíc v několika zvukových texturách. Pokusím se to popsat.\nJak to hraje? Tak, jak si to nastavíte (no vida, nebylo to tak náročné na popis :-)). Ono to tak opravdu je. Na takovouhle věcičku jsem ještě nikdy nehrál. Chvíli mi trvalo, než jsem pochopil, o co tady jde, protože mně zmátlo to digitální ovládání. Potenciometry jsou MIDI ovladače, které jsou nadřazeny analogovým obvodům. Ptal jsem se odborníků, zda je tohle možné, a prý je to zcela běžné, normální a na analogový zvuk to nebude mít žádný negativní vliv. Jsou to oddělené věci. OK.\nNastavuji SansAmp tak, aby bylo všechno uprostřed (což je takové obecné doporučení, když se zkouší něco nového). Všechno je doprostřed a zvuk je tzv. čistý. Zajímavé. Protože když vezmete klasický overdrive a dáte to „doprostřed“, docela to zkresluje. Tady ne, střed je neutrál. Vrátím se ke slovu „všechno“. Máme tady potenciometry: vstupní Gain, pak následují Buzz, Punch, Crunch, Drive. Následují korekce Low a High, výstupní Level a Trim. Tohle všechno uprostřed. Ten čistý zvuk, je čistý jako u lampového zesilovače, tedy ta čistota závisí na kytaře, když do toho pustím silné humbuckery, lehounce, ale opravdu lehounce to zkresluje, a když do toho pustím slabší singlové snímače ze Strata, tak je to zcela čisté.\nZapomněl jsem zmínit, že SansAmp 2.0 umí i emulátor reproboxu, ten budu v testu používat a celé to budu (záměrně) používat v domácích podmínkách. Emulace reproboxu je nastavena tak, jako kdyby velká bedna 4x 12” byla snímána více mikrofony, má to plný a hutný zvuk.\nZapíná se zmáčknutím malého tlačítka s ikonou reproduktoru. Jestli je cab-sim zapnutý, indikuje potenciometr Trim purpurovou barvou (zapnutí/vypnutí simulátoru reproboxu se dá u jednotlivých presetů uložit, takže můžeme mít sérii zvuků pro domácí hraní a sérii pro live hraní). Zvuk bez simulátoru reproboxu je výrazně jiný, musí se proto zvuky podle toho nastavit. Zvuk na doma bude jiný než zvuk pro koncerty, i s ohledem na to, do čeho budeme zvuk ze SansAmpu posílat. Každý aparát/kombo bude vyžadovat trochu jiné, specifické přizpůsobení SansAmpu.\nDost teorie, jdeme zkreslovat\nPrvní si vezmeme na paškál gain. Přidávání gainu (jinak je vše nahoru) zvyšuje hlasitost a přidává střední úroveň zkreslení, tak jako u lampových zesilovačů. Stačí ubrat razanci hry trsátkem a zvuk se pročistí. Zvuk je ostřejší, pronikavý, ostrost můžu zmírnit ubráním výšek, také trochu ubírám basy. Tenhle zvuk by se hodil pro old school rock, blues, blues rock, jazz rock (prostě tam, kde nepotřebujeme moc velké zkreslení). Přesně takhle si to představuji. Zní to super, jako staří Led Zeppelin.\nPřidávám drive, tentokrát se hlasitost moc nezvýší, zkreslení ano, zvyšuje se i hutnost, a tak trochu ubírám basy, zní to jako stará JCM 800, agresivní rockový sound. Super. Když teď stáhnu trochu gain, zvuk je jako bych do lampáče pouštěl mírně nastavený Tubescreamer.\nJdeme dál. Zmenšuji vstupní gain, ovladač Drive mám cca na 15 hodin a přidávám crunch. Zvyšuje se zkreslení a zároveň se mění charakter zvuku, basová hutnost lehce odeznívá a přidávají se vyšší harmonické, zvuk víc zvoní. Tady bych to viděl velmi vhodné pro Telecaster na tzv. chicken picking. Funguje to podobně jako presence. Každý detail hry je krásně slyšet. Je to další velmi hezký zvuk (který si můžeme uložit - k tomu se dostanu).\nUbírám crunch a přidávám punch (i když mám radši rum :-)). Opět to přidává trochu víc zkreslení, ale v jiných frekvencích. Jsou to takové nižší středy. Zvukově se dostáváme do roku 1990... zhruba, kdy se prosazuje styl thrash. Punch dodal zvuku větší maso a zároveň tam crunch nechává ostré, ale příjemné výšky. Excelentní zvuk to je.\nBuzz, tak to mně fakt zajímá, co to bude dělat... Tady už musím víc kroutit i s ostatními potenciometry. Buzz přidává další zkreslení a nižší frekvence, takže lehce přidávám na potencopmetrech Crunch i Gain, ubírám trochu basy i výšky, a dostávám se do hi-gain moderního zkresleného zvuku. Nádhera.\nPodlaďuji kytaru a jdu do extrému. Přidávám drive naplno, ubírám trochu buzz i crunch (nechci tam teď ty hlubší a country frekvence), ovladač Low na minimum. A mám hardcoreový tight zvuk jak vystřižený. Paráda.\nUkládání nastavených zvuků\nBylo by opravdu škoda, kdyby tyhle skvělé zvuky nešly uložit. Tady přichází ke slovu digitální technologie. Jak už to tak bývá, paměť má obvyklých 128 pozic. Z toho pozice 0 a 50 jsou čistý bypass. Takže nám zbývá 126 pozic pro naše zvuky. To je dost. Ukládání se dělá velmi jednoduše stiskem tlačítka Save, displej začne blikat, footswitchem nastavíte číslo a druhým stiskem tlačítka Save uložíte nastavení na vybranou pozici. Když se spletete a svůj zvuk si omylem vymažete, nelze to nijak vrátit. Ale vzhledem k jednoduchosti celého ovládání není problém si svůj zvuk znovu nastavit.\nTovární přednastavené zvuky jsou v pozicích 1-49 a 51-99 dvakrát stejně za sebou. Od 100 do 127 jsou neutrální pozice, kdy je všechno nastaveno na 12 hodin (rovně). Ukládat lze do všech, kromě 00 a 50, ty jsou vyhrazeny pouze pro bypass. Pro začátek doporučuji používat pro ukládání pozice 100-127.\nScrolování mezi pozicemi je zcela jednoduché, má to dva základní systémy: První je ten, že jakmile přepnete číslo, hned se změní zvuk. Druhý je ten, že sešlápnete prostřední footswitch, číslo začne blikat, vy se pak můžete bez změny zvuku dostat z 1 třeba až na 88, teprve pak sešlápnete znovu prostřední footswitch a zvuk se přepne na tu 88.\nNavíc je tu třetí systém - Performance\nRežim Performance funguje tak, že na každý ze tří footswitchů přiřadíte jeden zvuk; to je vhodné pro live vystoupení. Tím se SansAmp změní ve tříkanálový overdrive. Do tohoto režimu se dostaneme současným stlačením footswitche 1 a 3 a zpět se dostaneme také tak.\nKomu by bylo málo footswitchů, lze k SansAmpu 2.0 přes MIDI konektor připojit větší MIDI pedál. Do MIDI já se raději nepouštím (upřednostňuji jednoduchost), ale věřím, že to smysl má.\nPoslední věc k ovládání je potenciometr Trim. To je šikovný pomocník v situaci, kdy se nám zrovna nehodí uložená hlasitost a nechceme zasahovat do uloženého presetu. Trimem můžeme globálně opravit hlasitost, její nastavení se neukládá do paměti. Tak, jak to vidíme, tak to je.\nVýstupní jack je stereo (ale SansAmp není stereo), rozděluje signál na dvě větve, to se může hodit při domácím nahrávání, kdy můžeme využít rozdělení signálu, takže do odposlechu nám bude hrát zvuk s interní SansAmp emulací reproboxu, ale do PC nahráváme bez emulace, kdy pak k nahranému zvuku můžeme v PC (přes příslušný plug-in) přidat oblíbenou simulaci reproboxu. Ale může to být i přesně opačně, do PC zvuk s emulací boxu a do komba (odposlech) bez ní. Takže buď budeme používat normální mono jack, nebo stereo s rozbočením.\nSansAmp PSA 2.0 si mě získal nádherným zvukem, zvukovou variabilitou, ukládáním nastavení analogových zvuků a mini velikostí. Je to exkluzivní zařízení vyrobené v USA a za to se bohužel musí taky zaplatit, i když ta cena je hodně relativní. I přes vyšší cenu jsem se asi zamiloval.\nTech 21 SansAmp PSA 2.0 je moderní, univerzální, analogový emulátor lampového zesilovače a overdrive. Ručně vyráběný v USA z nejkvalitnějších komponent. Přestože jsou hlavní obvody analogové, jejich nastavování je programovatelné a ukládá se do 126 pamětí. Cena je 14 000Kč.\nkrásný analogový zvuk\nzvuky lze uložit\nrozdělený výstup pro home recording\nNemá noise gate (to může být pro šikovného kytaristu plus).\npočet pozic pro uložení 126\nnapájení 9 V DC (zdroj je součástí balení)\nrozměry 197 x 64 x 32 mm\nOnline verze stránky: http://www.muzikus.cz/pro-muzikanty-testy/Tech-21-SansAmp-PSA-20-moderni-univerzalni-analogovy-emulator-lampoveho-zesilovace-a-overdrive~31~kveten~2020/


Baterie do notebooku > Dell | CZC.cz\nÚvodní stránka Počítače a notebooky Notebooky Příslušenství Baterie Dell\nBaterie do notebooku, Dell\nDell baterie 4-článková, 68W/HR LI-ON, pro Latitude 5400/5500 /Precision 3540\nDell baterie 6-článková, 84W/HR LI-ON, pro Latitude E5570, M3510\nKapacita [mAh]: 7 260\nOriginální 4-článková baterie značky Dell, kapacita 68 Wh. Určeno pro modely Dell Latitude 5400/5500 /Precision 3540.\nDell Baterie 4-cell 68W / HR LI-ON pro Latitude NB\n4článková baterie o kapacitě až 68 Wh. Určená pro notebooky Dell Latitude.\n2 308 Kč 2 793 Kč\nOriginální 4-článková baterie značky Dell, kapacita 43 Wh. Určeno pro model Dell Latitude 7370.


Epizoda druhá aneb Na posranýho i hajzl spadne\nVložil/a pat a mat, 17. Únor 2007 - 23:02\nJak jsem si dovolil poznamenat ve svém předchozím příspěvku, neměl bych posílat rouhací SMS.\nNa druhý den jsme totiž zjistili, že mé zběsilé točení hlavním uzávěrem vody tam a zpět nezůstalo bez následků. Hajzl, nebo chcete-li toaleta, jehož nádržka se už předtím napouštěla tempem jedno spláchnutí za půl dne, přestala natékat definitivně. Rodinná rada čili manželka a tchýně došla k názoru, že by se asi měl koupit nový.\nVložil/a pat a mat, 15. Únor 2007 - 23:53\nTato epizoda je sice mimo pořadí, ale zato se skokem ocitáme v reálném čase, tedy v dnešním podvečeru.\nSpodní část je torzo šicího stroje, deska z rozebrané skříně, půl hodinky řezání, broušení a šroubování. Při výrobě nepadlo ani jedno sprosté slovo :))


Moji šťastní andělé : Ilse Jacobsen ... aneb v pohodě do nepohody\nIlse Jacobsen ... aneb v pohodě do nepohody\nKrásný sobotní den milé dámy.\nUž dlouho se rozmýšlím, jakou barvu gumáčků od známé švédské návrhářky Ilse Jacobsen si pořídím. Jsou vyrobené ze 100% přírodního kaučuku, ale hlavně mají zateplenou vlněnou vnitřní podšívku. Navíc mají odlehčené podrážky, a tak se hodí do deštivých i sněhových dnů.\nOtázkou však zůstává, kterou barvičku zvolit. Já se pravděpodobně přikloním k černé, i když se mi líbí i jiné odstíny. S ohledem na praktičnost ale asi opravdu zůstanu u osvědčené klasiky.\n??? Jaké byste si vybraly Vy...milé dámy ???\nVystavil Martina v 12:35:00\nŠtítky: Ilse Jacobsen, Inspirace, Odpočinek, Zahrádka\nJANA 13. dubna 2013 13:00\nMoc tě zdravím Martinko....ty jsou teda super,vůbec nevím kterou barvu i když jak píšeš...vzhledem k praktičnosti černá....ale jinak u mě vede světlounká beige anebo caramel.\nPohodový víkendík,pa,pa ♥ Jana\nMartina 13. dubna 2013 13:20\nno právě, mám také dilema. Moc se mi líbí ty světlounké, ale... ☺\nI tobě přeji prima víkend, pa pa\nAdriana 13. dubna 2013 14:14\nMarti, gumáky jsou parádní všechny! Já bych volila světlounkou beige. Každopádně určitě vybereš dobře. Hezký víkend! Adriana\nAlena 13. dubna 2013 14:52\nMarti, jsou krásné úplně všechny, mě se líbí ty karamelové. Mám moc ráda hnědou, tak asi proto. I když ono ve výsledku je to úplně jedno, protože jak s nima vkročíš do bahna, tak jsou hnědé všechny :D\nPrimy víkend, Alča\nLenkaH. 13. dubna 2013 15:12\nNádherné jsou opravdu všechny já bych šla asi do té světlé béž nebo karamelové. Podobné jsem kdysi měla, ještě po mamce, a těžce nostalgiky na ně vzpomínám... papa, L.\nEva 13. dubna 2013 18:21\nMarti,já bych si asi musela vylosovat ty pravé....ale kdyby přece jenom,tak bych volila duel beige-černá:-) Hezký podvečer. Eva\nMIchaela Staňková 13. dubna 2013 20:31\nKaramelová a béžová jednoznačně vedou,ale krásné jsou všechny!!!:-)\npetra lorietta 14. dubna 2013 0:38\nTeedy! :) Já bych si asi vybrala ty světle béžové! :)\nrêve de vivre 14. dubna 2013 13:35\nMarti, u mňa sú rozhodne favoritom svetlo béžové. Nemajú chybu. Andrea\nM.A.R.K.I 14. dubna 2013 18:20\nMartinko, já jsem se na tohle téma rozhodovala na podzim ..... pořád jsem řešila jaké ????? ...... Gumáky jsem potřebovala na procházky s prcky ze školky, chodíme ven i v dešti ..... měla jsem vybrané na netu různé barvičky, pak mi to nedalo a zašla jsem se na ně mrknou do obchodu a vyzkoušela jsem si je .... nakonec jsem si odnesla "černé", zvítězil rozum, hodí se mi ke všemu a v těch barevných jsem si přišla tak nějak "infantilně", přece jen už nejsem trhlá puboška-škoda ...... jsem moc zvědavá, jakou barvičku si nakonec vybereš ty ..... Marki\nTo je totálně můj styl ...\nKatka a Tomáš ...svatební den ♥\nMyosotis ... ❀.❀.❀\nPřestávka na kávu v zahradě ...\nTak tohle mám nejraději ...\nVlaječky do ložnice ...\n❀ Květinky ❀ v plechu a drátcích ... a hlavně venk...\nM.A.R.K.I má GIVEAWAY...\nBělostný květ ...


Kouzla, čáry i cestování časem || Královská věnná města\nÚvodVýletyKouzla, čáry i cestování časem\nKouzla, čáry i cestování časem\nJaroměř nabízí hned několik muzeí. Vedle Městského muzea v Jaroměři – Wenkeova obchodního domu od architekta J. Gočára, navštivte Muzeum kouzel. Jedná se o jediné muzeum svého druhu v Evropě, které historii od vzniku čarování, magie a kouzel a doklady o kočovných kouzelných divadlech.\nJaroměř je známá také díky loutkovému divadlu, které má zde dlouhou tradici. Na náměstí navštivte Pidimuzem loutkových divadel, kde je na malém prostoru velký počet rodinných loutkových divadel – celkem 41 originálních a několik v kopií. Loutkové představení můžete navštívit buď v Boučkově loutkovém divadlu nebo v rámci akce Pohádky z Bauerovic zahrádky, kde se každých 14 dní, vždy v sobotu od 16.00 hodin od června do září hrají pohádky pro nejmenší a větší diváky.\nV železničním muzeu – Výtopně Jaroměř nasajete pravou atmosféru doby, kdy železnici vládla pára. Mezi exponáty se nachází osm parních lokomotiv, unikátní ozubnicová lokomotiva z roku 1901, motorové lokomotivy, inspektorská autodrezína TATRA, železniční nákladní, osobní vozy a mnoho dalších exponátů. Expozice je obohacena množstvím železničních doplňků a reálií.\nZa návštěvu stojí také jaroměřské náměstí s dominantním morovým sloupem a kostelem sv. Mikuláše a pevnostní město Josefov, kde můžete zažít dobrodružnou cestu podzemím nebo navštívit některé z několika muzeí a expozic.


Denní report - pondělí 2.8.2010 | Fio banka\nÚvod > Zpravodajství > Souhrn z trhu - reporty > Denní report - pondělí 2.8.2010\nDenní report - pondělí 2.8.2010\nPražská burza od openu zamířila do kladného teritoria, když následovala pozitivní vývoj na evropských trzích. Index nakonec posílil o 1,34% na 1190 bodu a téměř tak vymazal páteční ztrátu. Tak jako ve světě se na našem trhu stal tahounem růstu finanční sektor. Evropský bankovní index po lepších výsledcích bank BNP Paribas a HSBC posiloval až o 3,5%.\nErste Bank (780 Kč +1,7%) však takového zisku nedosáhla, když určitou brzdou byly horší páteční výsledky a dnešní snížené doporučení na neutral z buy od Bank of America. Naopak Komerční banka dostala od stejných analytiků nákupní doporučení a nakonec posílila o 2,57 těsně pod hranici 3800 Kč. Ještě větších procentuálních zhodnocení dosáhly akcie Orca (128 Kč +3,59%) a CME (417 Kč +3%). Bez výraznějšího pohybu opět zůstal Čez (873 Kč +0,3%). Telefonica (438 Kč +0,8%) posílila až v závěru obchodního dne.


Farnost Křenová v Brně: Mise Tacepo 2017 - farní tábor\nMise Tacepo 2017 - farní tábor\nV sobotu 5. 8. 2017 jsme z Brna vyrazili na naši misi TACEPO. Tématem letošního tábora byla totiž TAjemná CEsta POuští. Vlakem z Brna jsme dojeli do Blatce a odtud jsme šli pěšky na faru v Charvátech, kde jsme se ubytovali. Odpoledne jsme batikovali šátky. Spousta dětí batikovala vůbec poprvé, a tak s napětím očekávali, jak to dopadne.\nNež byly šátky hotové, objevili se na faře tajemní pomocníci, kteří dětem přislíbili ochranu na jejich cestě pouští. Byl to Šimon Petr, Matka Tereza, Augustin, Pina Suriano, Terezie Benedikta, Jiří, Maří Magdalena a Zdislava. S tajemnými pomocníky se děti ocitly v poušti, kde je překvapila písečná bouře. Proto si museli zavázat oči šátkem a poslepu se znovu najít. Další překážkou na cestě byly tekuté písky, kde děti hledaly kousky mapy.\nVečer jsme šli na mši svatou. Mši jsme slavili každý den, obvykle večer a otec Petr nám vždy při promluvě představil jednoho z tajemných pomocníků.\nV neděli jsme vstávali až v osm, protože byla neděle. Dopoledne bylo věnováno přípravě na mši. Každý si vzal něco na starosti. Část dětí nacvičovala s Julčou písně, další pak s Majkou připravovali úkon kajícnosti a ti ostatní nacvičili se Slávkou ukazovací modlitbu Otče náš. Po mši jsme šli na oběd a odpoledne nás čekala cesta do pomerančovníkového háje. Jenže ten je vidět pouze za dobré skutky. Cesta byla namáhavá a příležitostí ke konání dobrých skutků tak bylo dost. Hned zpočátku děti ošetřovali Toma s Pájou, kteří dostali úpal a úžeh. Potom celou skupinu postihla malárie a malomocenství, odpadávali jim části těla, mnozí také oslepili, a tak si museli vzájemně pomáhat.\nV pondělí jsme si všichni sáhli na dno svých sil. Čekal nás přechod Kritickým pásmem. Bylo potřeba překonat pavučinu z provázků, proplazit se pod sítí a při hře na pastýře zahnat stádo ovcí do ohrady. Jenže pastýř byl němý a nemohl chodit. A ovce byly slepé a taky němé. Před začátkem hry si ale mohly ovce s pastýřem domluvit nějaké signály. I tak ale nejeden pastýř zažil při této hře opravdovou bezmoc. Odpoledne byly workshopy s tajemnými pomocníky. Byly to takové dílničky, kde si děti mohly něco vyrobit nebo něco zahrát. Sv. Jiří učil děti střílet z luku, s Matkou Terezou děti vyráběly květiny z ubrousku, u sv. Augustina se malovaly obrázky na zadané téma, např. namaluj hlad. Maří Magdalena hrála s dětmi hry, Šimon Petr skládal s dětmi lodičku z papíru, u sv. Terezie Benedikty se malovaly kříže, u Piny se vyráběl duchovní deník a u sv. Zdislavy zase růžence.\nVečerní program si pro ty mladší děti nachystali naši „náctiletí“. Každý si ale musel koupit vstupenku za ušetřené dináry (táborové peníze). Po několika zábavných hrách jsme se přesunuli na hostinu, abychom zakončili den v Zeleném údolí. Občerstvení bylo v ceně vstupenky a naše kuchařky připravili opravdu luxusní raut. A ten, kdo si zakoupil předem VIP vstupenku, dostal navíc i pohár.\nV úterý nás čekala dračí stezka. Děti museli překonat překážkovou dráhu a přenést 7 pomerančů a džbán vody, aniž by jim cokoli spadlo. Dál museli dát pozor na padající kamení (drželi v rukou padák, na kterém byl míč a ten jim nesměl spadnou na zem). A nakonec museli zabít draka. Složili si 3 kopí a těmi měli drakovi shodit jeho koruny. Odpoledne byly opět workshopy.\nVe středu byl výlet na Svatý Kopeček. Jeli jsme vlakem z Blatce do Olomouce a potom MHD. Nejprve jsme měli mši svatou v bazilice. Svou vlastní mši. Nebyli jsme tam však úplně sami, spolu s námi ji slavili i ostatní poutníci, kteří tam v tu dobu zrovna byli. Obědvali jsme na louce pod bazilikou ve stínu stromů a pak jsme se přesunuli do zoo. Cestou jsme stihli i stánek se suvenýry a zmrzlinu. V zoo byl asi největší atrakcí výběh s kozami, kam se mohlo vcházet a krmit je a hladit. Tady vydržely děti asi nejdéle, takže pak bylo potřeba přidat trochu do kroku, abychom stihli autobus zpět. V noci přišla bouřka, ale do rána bylo po dešti, takže jsme mohli pokračovat v naší misi.\nByl čtvrtek a nás čekal přechod přes Pustou pláň. Pustá pláň však po dešti trochu obrostla, neboť nás uvítal příjemný rybníček schovaný mezi stromy. V jeho okolí hledaly děti pracovní listy, nad kterými mohly přemýšlet o svém vztahu k ostatním lidem a k Bohu. Večer jsme se rozloučili s několika dětmi, které na táboře onemocněly, a pro které si přijeli rodiče. Potom jsme se vydali na stezku odvahy. Sotva jsme se vrátili ze stezky na faru, začala bouřka. Už zase.\nAbychom se dostali ke studni a k Pastýři, museli jsme v pátek nejdřív překonat propast. Děti postavili most ze židlí a museli pomocí něj překonat určenou vzdálenost. Háček byl v tom, že na židle přilepili izolepou kartičky se jmény svých nejbližších. Pokud některá kartička spadla, museli jít znovu. Za propastí následovala cesta z hvězdiček, kde se plnily různé úkoly. A nakonec jsme se dostali až k mostu, kde mohl každý nahlédnout do studny, aby se uviděl takový, jaký je. Ale Pastýř se neukázal. Tak jsme ho navštívili v jeho domě. Šli jsme společně do kostela, kde jsme mu zazpívali.\nOdpoledne jsme balily kufry a fotili se. Po večeři byl nástup. Tentokrát netradičně ve sklepě. Děti dostaly diplomy a každý si vybral malou odměnu. Nakonec jsme se přesunuli na slavnostní hostinu do jídelny. Zpestřením večera bylo taneční vystoupení vedoucích. V sobotu jsme si raději přivstali, abychom stihli všechno sbalit a uklidit. Z fary jsme odcházeli v 9 hodin. Do Brna jsme přijeli ve 13:00 a tábor jsme zakončili společnou mší u nás na Křenové.\nJak vypadal program pro starší děti - mládež?\nDalší momentky z tábora


Židle v zámeckém stylu | Ressed\nŽidle v zámeckém stylu, která vás díky své vysoké opěrce ohromí svou pohodlností.\nKód produktu ZIDLE-1034\nVrchní linie opěradla může být rovná nebo barokně tvarovaná. Styl prošívání či vtahů je jen na Vás. Opěradlo může být i hladké, bez prošívání. Židle je čalouněná kvalitní látkou, dle výběru zákazníka. Máme na výběr stovky látek a koženek.\nŽidle je vyrobená z bukového dřeva. Nabízíme v několika odstínech moření. Ideální řešení do stylových kaváren či restaurací nebo hotelových pokojů, kde je kladen důraz na stylový vzhled a větší počet míst.\nrůzné prošívání opěradla\n1 - 14 ks 3949\n15 - 24 ks 3554\n25 - 49 ks 3357\n50 a více ks 3159


Dovolená v Itálii | AktualityCZ\nCo vás jako první napadne, když se řekne Itálie? Většina z vás si jako první určitě vzpomene na slunce, moře a přehršel historických památek. Itálie je opravdu rájem pro každého turistu-cestovatele. Nejenže se můžete osvěžit v příjemném středozemním moři a vychutnávat si pravou italskou pizzu, těstoviny a jiné místní speciality, ale k tomu můžete poznat prakticky celou historii lidstva, od pravěku přes antický Řím po renesanci a současnost.\n1 Poznávací zájezdy – Itálie\n2 Itálie – Florencie, Toskánsko\nPoznávací zájezdy – Itálie\nJe až k nevíře, jak rozličné památky se nachází sotva několik kilometrů od sebe. V Římě se na sebe dívají antický Pantheon a světoznámé Koloseum, Bazilika sv. Petra, která je hlavní dominantou „státu ve státě“, Vatikánu a v níž se dohromady mísí renesance a baroko, ale i čtvrť EUR, která zachycuje snahu fašistů v čele s Mussolinim, jak se snažili z Říma udělat Mekku světové moderny.\nItálie – Florencie, Toskánsko\nItálie ovšem pochopitelně není pouze Řím. Zejména u žen-romantiček bodují Benátky, město na vodě. Řekněte, kde jinde se svezete na gondole přímo centrem města? Navíc, v Benátkách je koncentrace památek vskutku neskutečná a takřka z ulice na ulici se mění jednotlivé slohy. Naleznete tu byzantskou Baziliku svatého Marka, gotické kostely, renesanční knihovnu přímo na hlavním náměstí, ale i stavby barokní.\nPodobným historický unikátem je i Florencie, hlavní město oblíbeného Toskánska. Ne nadarmo se jí říká kolébka renesance, vždyť se tu narodili slavní umělci Sandro Botticelli a Donatello, Giovanni Bocaccio jí zasvětil svůj román Dekameron a Michelangelo ji vyzdobil svou sochou Davida. Z památek vyčnívá zejména florentský dóm, most přes řeku Arno Ponte Vecchio, místní radnice a také Galleria degli Uffizi.\nTi z vás, kteří neholdují velkým městům a rozpálenému betonu, ocení výlet na Vesuv a do přilehlých Pompejí. Vychutnáte si pohled z 1281 metrů vysokého stratovulkánu a projdete se po místech, která byla zničena jeho výbuchem v roce 79.\nNaše cestovní kancelář Metal vám nabízí mnoho výhodných zájezdů, díky nimž můžete poznat všechny z těchto krás Itálie. Stačí si pouze vybrat, která z našich nabídek vám vyhovuje nejvíce, a pak už se můžete ponořit do objevování románské kultury. Tak buon viaggio!


POZOR na velkou vodu! - Šíp\nPOZOR na velkou vodu!\nTání prudce zvedlo hladinu Cidliny.\nČR - V nižších a středních polohách ztrácí zima vládu a sníh pomalu taje. Odtávající bílé spousty sněhu však přidělávají starosti vodohospodářům, zneklidněně sledujícím stoupající vodní hladinu. Na několika místech v ČR platí výstraha před možnými povodněmi. Teplé počasí navíc vydrží několik dní a odtávajícího sněhu může přibývat.\nVoda včera hrozila na řadě míst republiky. První stupeň povodňové aktivity, platné do dnešního dne, vodaři vyhlásili na jihu Moravy, na Dyji okolo Znojma. Poblíž Vranova v Hamrech hladina Dyje stoupla na 166 centimetrů, v korytě se valilo téměř 75 kubíků vody za vteřinu. Norma v tomto místě je 150 centimetrů.\nPrvní stupeň platil také na Plzeňsku, na sever od západočeské metropole stoupla hladina Berounky u Bílé Hory na 250 centimetrů a průtok vzrostl na 64 kubíků. V regionu začala hrozit též Úslava, u Ždírce její hladina překročila 120 centimetrů.\nPrvní stupeň povodňového nebezpečí platí i na východě Čech. Nebezpečně stouply přítoky Labe, Novohradka a Doubrava na Chrudimsku. Na Novobydžovsku se z koryt vylily i některé místní potoky, žádné škody voda nezpůsobila. Vzestupy hladin v hradeckém kraji zaznamenala i většina toků na Hradecku, Jičínsku a Rychnovsku. Nikde však řeky prvního povodňového stupně nedosáhly.\nHydrometeorologové varují, že v noci na dnešek mohou některé další toky, mířící ze středních výškových poloh do nížin, zahrozit. V některých místech může dojít k vyhlášení prvního stupně povodňové aktivity či jeho zostřením o jednu úroveň. Vše záleží také na úrovni srážek. Hladiny vodních toků může rozkolísat i slabý déšť, při němž spadne do pěti milimetrů srážek.\nLidem v ohrožených regionech proto hydrometeorologové radí, aby sledovali aktuální informace o počasí a stavu vodních toků.\nTento týden se rtuť teploměru může vyšplhat až k deseti stupňům. Od pátku se však o něco ochladí a průměrné denní teploty se budou pohybovat okolo pěti stupňů. Noční teploty zůstanou okolo nuly. Týden bude převážně podmračený a deštivý.


Rekonstrukce.tech • rekonstrukce bytu, koupelny, bytového jádra Modřišice\nKompletní přestavby a rekonstrukce Modřišice\nKompletní rekonstrukce a přestavby v Modřišicích\nRekonstrukce bytu Modřišice\nKompletní rekonstrukce bytu a bytového jádra v panelových a rodinných domech na klíč v Modřišicích. Jediné, co musíte udělat, je kontaktovat nás a zorganizujeme bezplatnou konzultaci.\nRekonstrukce koupelny Modřišice\nKompletní rekonstrukce koupelny a bytových jader v panelových a rodinných domech na klíč v Modřišicích. Jediné, co musíte udělat, je kontaktovat nás a zorganizujeme bezplatnou konzultaci.\nRekonstrukce domu Modřišice\nKompletní rekonstrukce domu a bytových jader v panelových a rodinných domech na klíč v Modřišicích. Jediné, co musíte udělat, je kontaktovat nás a zorganizujeme bezplatnou konzultaci.\nRekonstrukce a přestavby v Modřišicích\nŘekněte nám více o vašem projektu v Modřišicích!


Recenze Need for Speed Payback - Nejhorší díl letité série — HerniMag\nNacházíte se: Úvodní stránka\t> Hry\t> Need for Speed Payback - Nový díl slavné série nic nového nepřináší a navíc nudí\nKlasická série Need for Speed se momentálně nachází v opravdu nesnadné situaci. Zatímco dříve to byla právě ona, kdo udával směr a trendy, jimž se musely jiné hry, spadající do žánru závodních arkád přizpůsobovat, dnes tomu je jinak. Příčinou toho je především skutečnost, že v posledních letech došlo k vydání celé řady povedených závodních her, jež hráčům ukázaly, že relaxační ježdění lze pojmout i jinak, než jak to vždy dělalo Need for Speed.\nLidé z EA toto pochopitelně nemohli zanechat bez reakce, a tak se svojí sérií začali experimentovat. Většina jejich dobře míněných snah o oživení zavedené značky však povětšinou skončila fiaskem, vzpomeňme například na ukrutně slabé díly Undercover a The Run. Na naprosté dno si série Need for Speed sáhla před dvěma lety, kdy vyšel díl, který byl producenty velkohubě označován za nefalšovaný návrat ke kořenům série. Hra to však nakonec pořádně schytala nejen od hráčské veřejnosti, ale také od kritiků. Tento neúspěch měl za následek, že se rozsáhlá sága, jejíž první část vyšla již v roce 1994, na celý jeden rok musela odmlčet, aby vody alespoň trochu utichly a nově zlanařený tým vývojářů měl dostatek času na to, aby připravil povedenou hru, které se podaří pošramocenou pověst značky alespoň trochu napravit.\nZa Need for Speed Payback stojí vývojáři ze studia Ghost Games. To má na svědomí také tři roky starý díl s podtitulem Rivals. Ten sice neudělal žádnou díru do světa, ale z novějších dílů série patří rozhodně mezi ty povedenější. Před prvním zapnutím hry tudíž neexistuje mnoho důvodů, proč by vás hra měla výrazně zklamat.\nGraficky na tom Payback není zrovna nejlépe, ve vysokých rychlostech to však často přehlédnete.\nSkutečně, první vplutí do nového Need for Speed lze považovat za jedno z nejpříjemnějších překvapení, jaké nám značka kdy poskytla. Žádné rozjíždění v autech ze čtvrté cenové kategorie, nic takového. V Payback se hned během první půlhodiny posadíte za volant vozů značky Pagani, BMW či Audi. Tedy strojů, o jejichž řízení si většina z nás může tak maximálně nechat zdát ve vlhkých snech. Ani ten tolik proklamovaný a v rámci série vždy notně kritizovaný důraz na vyprávění příběhu není úplně k zahození. Je sice trochu směšné věnovat se v recenzi závodní hry příběhu, ale když už je tato položka výrazným písmem zmíněna ve většině dohledatelných synopsí, tak zkrátka nemáte na výběr a musíte mu chtě nechtě věnovat alespoň pár vět.\nÚvodní část příběhu je překvapivě propracovaná a jde vidět, že scénář vidělo oko dramaturga. Jasně, scénáristé se opět nevyhnuli vršení jednoho klišé na druhé, ale v případě Payback to ani trochu nevadí a výsledné béčkové vyznění se do atmosféry hry vyloženě hodí. Výrazný posun oproti předchozím dílům nastal i ve způsobu, jakým tvůrci pracují s kamerou v průběhu cutscén, které jsou tentokrát naštěstí předrenderované a ne hrané skutečnými herci, jako tomu bylo v předchozím díle. Všechny ty zpomalovačky, zběsilé střihy a hojné využívání makrodetailů, zabírajících jednotlivé části právě vybouraných aut značí, že autoři mají sérii Rychle a zběsile následovanou ze všech myslitelných úhlů.\nŘíct o Need for Speed Payback, že je to špatná hra, by nebylo úplně spravedlivé. Je jen taková nedomrlá. Průměrná. Šedá. Ničím nepřekvapující (vyjma zmíněného úvodu). Přitom některé prvky nám přišly vyloženě skvělé. Začněme například městem, v němž se po celou dobu hraní budete pohybovat. To je do posledního detailu propracované a s největší pravděpodobností také představuje tu vůbec největší mapu, po níž jste se v Need for Speed kdy mohli pohybovat. Navíc v jeho ulicích nebudete řádit pouze v noci, ale nově také za denního světla, což je rozhodně příjemná změna, která je sice na první pohled pouze kosmetického rázu, ale ve výsledku právě díky ní nehrozí to, co se vám klidně mohlo stát u starších dílů, jako byly například Underground, Carbon či Need for Speed 2015, a sice že po pár hodinách hraní se vám herní prostředí začne jevit stereotypně a budete jej vnímat pouze jako nezbytnou kulisu.\nHerní prostředí je rozmanité a překvapivě otevřené. Nikdo vám nebrání sjet ze silnice a vydat se na cestu napříč pouští.\nMěsto Fortune Valley je zcela jednoznačně tím největším trumfem, který na vás nové Need for Speed vytáhne. Je do posledního detailu propracované a nabízí nepřeberné množství zajímavých lokací, jež přímo vybízejí k tomu, abyste jejich prozkoumávání věnovali několik desítek minut vašeho času. Za zmínku stojí minimálně horské serpentiny, opuštěné letiště či rozsáhlé pouštní oblasti. Tvůrci si v mnoha ohledech vzali příklad ze hry The Crew, jejíž druhý díl vychází zanedlouho. Stejně jako v ní ani zde nejste nuceni jezdit striktně pouze po silnicích. Pokud budete mít zájem, nikdo vám nebrání sjet z vyznačené trasy a vydat se prozkoumávat neznámá místa na mapě.\nVolnost, s níž se po Fortune Valley můžete pohybovat, je v některých případech až zarážející. O to více nás mrzí, že se tvůrcům nepodařilo herní svět dostatečně využít. Působí totiž neskutečně mrtvě. Jistě, nacházejí se v něm různé sběratelské předměty a pátrat můžete také po opuštěných vracích aut, jež si následně můžete opravit a přidat do své garáže, ale to je tak vše. Pocit živoucího světa se snaží navodit alespoň obligátní doprava, která je ovšem i během dne nezvykle řídká a atmosféře příliš nepřidá ani absence policie. Ve starších dílech série vás strážci zákona pronásledovali i během volného potulování po městě, zde tomu ovšem tak není a narazíte na ně pouze během závodů. Proč? Vždyť právě nikdy nekončící problémy s policisty byly vždy tím hlavním hnacím motorem, který sérii dodával na atmosféře a vy jste se díky nim skutečně mohli cítit jako praví piráti silnic.\nScreenshot zachycuje pouze zanedbatelnou část mapy.\nZpracování policie se v Payback obecně příliš nepodařilo. Ani během závodů není pravidlem, že byste na ní museli narazit, zejména budete-li se pohybovat ve venkovských oblastech. Hra se sice nezdráhá poslat na vás najednou třeba i deset policejních vozů, ale když k jejich eliminaci (která je vždy znázorněna efektivním zpomaleným záběrem) stačí, že do nich třikrát mírně ťuknete, tak ani to nelze považovat za žádnou výraznější výzvu.\nDo cíle bez kola a volantu\nTou nejpodstatnější částí každé závodní hry jsou samozřejmě závody a zejména to, zda se je autorům podaří zpracovat dostatečně kvalitně na to, aby hráče donutili vůbec poklepat na ikonku, která způsobí spuštění jejich hry. Jak je na tom Payback v tomto ohledu? Bídně. V předchozích odstavcích jsme se rozplývali nad herním světem a podotkli jsme, jaká je to škoda, že hra nenabízí více možností, jak se v něm vyřádit ve volné jízdě. Závody jsou na tom ještě o něco hůře – otevřenost prostředí totiž zcela ignorují. Sice se neodehrávají v uzavřených a předpřipravených lokacích, odtržených od základní herní mapy, ale na to, že byste při nich efektivně využívali různých zkratek (a že se vám jich při potulování městem podaří najít nespočet) či jinak taktizovali, rovnou zapomeňte. Trasa každého závodu je z nepochopitelných důvodů striktně určena systémem kontrolních bodů a pokud některý z nich neprojedete byť jen o půl metru, nezbyde vám nic jiného, než se vrátit a vzorně jej projet. To naštve zejména v momentech, kdy bojujete s některým ze soupeřů o přední umístění a on vás během obligátní přetlačované těsně před značkou kontrolního bodu vystrčí ze silnice. To by samozřejmě v jiných závodních hrách mělo pravděpodobně za následek, že si lehce zvýšíte výkon vašeho vozu použitím nitra (to se mimochodem v této hře doplňuje pozvolna samo od sebe) a pokusíte se mu oplatit stejnou měrou. Zde to má ovšem za následek potupné restartování závodu, protože jakmile se budete muset vracet ke kontrolnímu bodu, tak s největší pravděpodobností skončíte na posledním místě. Umělá inteligence je v Payback řešena dost nešťastně. Prakticky nedělá chyby a ani kontrolní body pro ní nic neznamenají.\nTento závod je jedním z prvních a paradoxně patří mezi ty vůbec nejtěžší.\nZávodění je v novém Need for Speed neskutečně krkolomné. Většina závodů netrvá déle než dvě minuty, ale bohužel vzhledem k nešťastnému zpracování se vůbec nejedná o lehké oddychové poježdění. Zejména v první polovině hry je navíc jejich náročnost i na nejnižší stupeň obtížnosti dost vysoká a vy budete mít problém posouvat se dál.\nPoměrně zajímavě působí nově přidaný systém sázek, kdy máte možnost před každým závodem vsadit určitou finanční částku na to, že se vám v jeho průběhu podaří splnit určitý dílčí úkol. Může se jednat například o udržení prvního místa po daný časový úsek či předvedení dlouhého driftu. Plněním těchto výzev si můžete přijít na další finanční obnos.\nPeníze bohužel v Payback nehrají žádnou výraznější roli. Můžete je využít maximálně pro nákup nových vozidel, jejichž cena není nejvyšší. Z nepochopitelných důvodů se tvůrci rozhodli zahodit do koše tuning, který zde supluje otřesný systém Speed Cards. Za každý vyhraný závod dostanete na výběr ze tří kartiček, z nichž každá obsahuje součástku, jež může zvýšit úroveň vašeho auta. Pravděpodobnost, že vám však padne něco, co by se vám skutečně hodilo, je dost nízká. Tím se dostáváme k vůbec největšímu problému nového Need for Speed.\nVážně? Proč se tato všemi neoblíbená featura musí čím dál častěji objevovat v každé druhé AAA hře? Mikrotransakce jsou pochopitelné u free to play titulů, ale u normálně placených her, prodávaných za nemalých 60 euro působí jako výsměch, zejména pokud mají neblahý dopad na hratelnost, což je bohužel případ letošního Need for Speed.\nPokud se rozhodnete mikrotransakce ignorovat a nebudete si dokupovat další kartičky za reálné peníze, hra se sice dá hrát, ale váš postup bude zoufale pomalý. Než se vám totiž poctivým hraním podaří získat dostatečně výkonný vůz, s nímž byste se mohli účastnit závodů v pozdějších fázích hry, uběhne opravdu hodně času.\nNeed for Speed Payback není vhodnou hrou prakticky pro nikoho. Fanoušky série otráví a nové hráče, pro které by se snad jednalo o první kontakt s touto klasickou značkou, spolehlivě odradí a již nikdy si žádnou jinou její část pravděpodobně nezapnou, což by na druhou stranu byla škoda, protože ty starší jako například Hot Pursuit 2, Underground, Porsche či Most Wanted se bez problémů dají hrát i dnes a pořád nabízejí nepřeberné množství zábavy, což se bohužel o Payback říct nedá.\nHodnocení redakce: 38 %\nOtevřený a propracovaný svět\nOtřesný systém Speed Cards\nČasté poklesy framerate\nKoupit Need for Speed Payback ve verzi pro PC na Xzone.cz\nKoupit Need for Speed Payback v digitální podobě ve verzi pro PC na Xzone.cz\nKoupit Need for Speed Payback ve verzi pro PS4 na Xzone.cz\nKoupit Need for Speed Payback ve verzi pro XOne na Xzone.cz\nČlánek Need for Speed Payback - Nový díl slavné série nic nového nepřináší a navíc nudí byl publikován 27. listopadu 2017 v 05.00 v rubrice Hry. Autorem článku je Jaroslav Choun. Pro diskusi slouží komentáře (0).\t27.11.2017 1.9\nSoldier of Fortune: PayBack 11.03.2008 22.00


Úvod > Obec > Místní spolky > SDH Bolehošť > Mladí hasiči\nMLADÍ HASIČI SBORU DOBROVOLNÝCH HASIČŮ BOLEHOŠŤ\nV roce 2014, jsme díky projektu Královéhradeckého kraje „Podpora celoroční činnosti organizací pracujících s dětmi a mládeží s regionální působností" mohli nakoupit našim dětem sportovní proudnice, hasičské montérky a mohli jsme s nimi podniknout exkurze za poznáním (výlet do Adršpašských skal, ZOO Dvůr Králové na týden duchů a čtyřdenní hasičský tábor na Záhornici.)\nV roce 2015 jsme, díky projektu Královéhradeckého kraje „Podpora celoroční činnosti organizací pracujících s dětmi a mládeží s regionální působností", mohli podniknout exkurze za poznáním (Cikánské toulky a Pochod přes 3 hrady).\nDěkujeme Královéhradeckému kraji za finanční podporu, bez níž by se tyto projekty nemohly uskutečnit.\nKroužek mladých hasičů se koná každý čtvrtek v hasičské klubovně v obecním hostinci. Hlavní náplní kroužku je výchova dětí v oblasti požární ochrany, osvojování tábornických dovedností jako je např. uzlování, práce s mapou či orientace v přírodě. Další náplní činnosti kolektivu jsou základy zdravovědy a poskytování první pomoci. Děti jsou vedeny ke sportu a pohybu. Vše je vedeno zábavnou formou, tak aby se děti něco naučili a zároveň je to bavilo. Děti se pravidelně účastní soutěžní hry Plamen i jiných oblastních závodů. Každý rok je pro ně připravována celá řada akcí, jako je branný den, stopovaná, různé školení, besedy a nácviky.\nPro budoucnost dobrého sboru je i dobrá dětská základna a tu my určitě máme.\nČlenem kolektivu mladých hasičů se může stát dítě starší 5-ti let.\nDěti můžete přihlásit vždy do konce letních prázdnin.\nKroužek začíná vždy se školním rokem.\nJan Baše ml.


Makedonie – Dovolená, cestování a kam jet?\nPC » Makedonie\nMakedonie podobně jako ostatní balkánské země tohoto regionu (Kosovo, Srbsko, Bosna & Hercegovina a do jisté míry i Albánie a Černá Hora) stále trpí nízkou popularitou. Důvodem je především stereotypní povědomí lidí ohledně historie Balkánského poloostrovu. To je velká škoda neboť je Makedonie ideální zemí například pro poznávací prodloužený víkend.\nMakedonie: srovnání zájezdů od 8.640 Kč ⇒\nZájezdy od cestovních kanceláří míří do čtyřhvězdičkového hotelu Skopje City Center a za 5 dní (prodloužený eurovíkend) vychází pobyt na 6 tisíc korun. Za tuto částku tak máte nejen letenku z Prahy, ale také ubytování na skvělém hotelu se snídaní.\nPoznávání hlavního města Skopje je již ve Vaší režii. Osobně mě tato země láká neboť je opravdu neprobádaná a jen tak někdo ji nezná.\npředpověď počasí Makedonie\nGeograficky se jedná o zemi přibližně oválného tvaru s několikrát menší rozlohou než je ČR a počtem obyvatel cca 6x menší než u nás. Hlavní město Skopje najdete u severní hranice se Srbskem. Za pozornost jistě stojí velká vysokohorská jezera u jižní hranice a dále pak především národní park Mavrovo na východě země.\nhodinová věž Saat Kula\nDům sv. Matky Terezy\nPřitahuje mě k této zemi také vyhlášená balkánská kuchyně a údajně přátelští lidé. Pokud máte s návštěvou a cestování po Makedonii svou osobní zkušenost neváhejte se o ni podělit v komentářích pod článkem. Děkuji.


Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně\nVyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí\nVyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně Máte pozůstalost, kterou chcete z rekonstruovat, nebo prodat, ale brání vám v tom hromada starého nábytku a dalších nepotřebných věcí, které nikdo nechce ani zadarmo?Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně A hledáte někoho spolehlivého, kdo vám těchto starostí zbaví Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně, která vám všechny uvedené otázky vyřeší. Vyklízení děláme na klíč, jenom nám řeknete, co má v bytě zůstat a všechno ostatní odvezeme. Po celé akci po sobě zameteme a předáme v dohodnutém stavu. Nemáme žádné skryté poplatky, věci vám zlikvidujeme ve sběrném dvoře na skládce.Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně\nVyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně Jestliže jste měli se zemřelou osobou blízký vztah, bývá vyklízení pozůstalosti (tz. likvidace pozůstalosti) velmi citlivou záležitostí. Naši zaměstnanci Vám zaručují že vyklízení bytu nebo domu, zajistí s maximální diskrétností a ochotou.Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně\nVyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně Odchod bližního bývá často nepříjemnou záležitostí, tím spíše pokud je potřeba vyklidit byt a veškeré vybavení, které jsou jeho připomínkou. Zaměstnanci Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně jsou takovými případy vyklízení pozůstalostí dobře obeznámeni a jsou připraveni Vám od tohoto nelehkého úkolu maximálně pomoci se vší pokorou. Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně\nVyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně V běžných případech je v bytu po úmrtí prováděno vyklízení nábytku, starých spotřebičů či koberců, případně kompletní likvidace pozůstalosti. Ovšem v některých nezáviděníhodných situacích je nutné se zbavit i zbytkového biologického odpadu a jiných životu nebezpečných nečistot. Provádíme jak hloubkové čištění, tak desinfekci kritických míst v pozůstalosti. Samozřejmě nalezené věci možné osobního hodnoty pečlivě zabalíme a předáme. Poptávat vyklízení a likvidaci pozůstalostí můžete jak telefonicky: 734 429 657, emailem: sluzbyobchodylevne@seznam.cz nebo prostřednictvím online poptávky Vyklízení pozůstalosti Nymburk po úmrtí od firmy Obchody levně


CEITEC Bridge Fund podpoří první studenty - Vědavýzkum.cz\nCEITEC Bridge Fund podpoří první studenty\nCEITEC BRIDGE FUND je unikátní fond určený na podporu studentských mezioborových projektů mezi živými a materiálovými vědami. První výzva BRIDGE FUND byla spuštěna v dubnu tohoto roku a přihlásilo se do ní se svými projekty sedm uchazečů. Nyní byly vyhlášeny její výsledky. Další kolo výzev bude otevřeno v dubnu 2019.\nPodmínkou pro uchazeče bylo, že projekt musí být zaměřen na mezioborový výzkum mezi dvěma výzkumnými oblastmi výzkumného centra CEITEC - jedním v živých vědách a druhým v materiálových vědách.\nKomise pro interdisciplinaritu, která se skládá ze zástupců všech výzkumných programů a organizačních jednotek CEITECu, hodnotila jak splnění této podmínky interdisciplinarity, tak vědeckou kvalitu projektů.\nK podpoře komise navrhla například výzkum dvojfunkčního biofilmu pro regeneraci parodontálních tkání studenta Rasha Abdelrahmana, dále například projekt detekce pomocí elektronové spinové rezonance v diagnostice karcinomu ledvinných buněk studenta Jakuba Hrubého. Na všechny výsledky se můžete podívat zde.\nDélka trvání projektů je omezena na jeden rok (září – srpen). Během této doby obdrží studenti stipendium 10 000 Kč měsíčně a dále jednorázovou částku 50 000 Kč na spotřební materiál. Příští výzva bude otevřena v dubnu 2019.\nVíce informací o CEITEC Bridge Fund naleznete zde.\nCesty ke spolupráci s Masarykovou univerzitou otevře třetí ročník veletrhu