Snídaně skoro bez obalu :: Ekologická konverze\nSnídaně skoro bez obalu\nK sepsání této inspirace mě vlastně přivedla otázka mé švagrové: "Co si dáváme na chleba, aby to bylo bez obalu a vlastně bez odpadu (zero waste)?"\nProtože chleba k snídani aktuálně moc nejíme, dostanu se k odpovědi až v článku Večeře skoro bez obalu. Ale i inspirace na bezobalové snídaně se může hodit.\nNejedná se o žádná doporučení. Z vlastní zkušenosti vím, co je to být "snídaňový autista", ale také vím, že "snídaňový autismus" může být dost proměnlivá věc, kdy jedno období preferujete jíst to, druhé období zase ono.\nFyzicky pracující lidí se asi s tímto článkem nespokojí, ale pravdou je, že i zdravě vyhlížející snídaně mohou být velmi vydatné. Možná by stálo za to přepočítat jejich výživovou hodnotu a srovnat se současnými návyky. Nicméně, tento článek rozhodně není obhajobou zdravého stravovaní, nýbrž k inspiraci co snídat, aby to bylo co nejvíce bez obalů, bez odpadů a s rozumnou ekologickou stopou.\nVariací na tento mixovaný hustý nápoj je mnoho. Snídat smoothies je celkem IN, ale nemusí to sednout každému. Někteří lidé mají blok nasycení v tom, že vlastně pozřeli tekutinu, ne jídlo.\nVe smoothies miluju banány, ale nepoužívám je vždy s ohledem na jejich ekologickou stopu. Takže to pak vyhrává naše ovoce, ideálně hrušky (dobře zralé), jablka, řepa, okurka, špenát, jahody, borůvky, rybíz, broskve ... K řepě se hodí dodat citron nebo pomeranč - ty naštěstí necestují z tak velké dálky jako banány, takže jsou o chlup přijatelnější.\nNekombinujte mnoho druhů, stačí 2-3 druhy ovoce. Např.:\nokurka, jablko, jahody, (lístek máty)\n1 řepa, 2zelená jablka, 1/2 citrónu (šťáva)\n1 řepa, 2zelená jablka, hrst rybízu nebo borůvek\nhrušky, borůvka, kokos sušený\nNikdy nesladíme cukrem! Kdo si nemůže pomoct, dá tam lžíci medu nebo 2-4 datle.\nChceme to sytější? Tak přidáme lžíci chia semínek nebo si to v misce posypeme vločkami, oříšky, semínky. Já osobně vločky přímo do ovoce nemixuji, protože pozmění chuť.\nOvoce a zeleninu nakoupíme do vlastních pytlíků nebo natrháme na zahradě. Semínka, ořechy a další ingredience můžeme nakoupit v bezobalovém obchodě (BO). Pokud to nejde, tak dáme přednost papírovému obalu před plastovým (vločky) nebo koupíme větší balení, to také šetří výši celkového odpadu.\nKaždý známe kaši krupičnou nebo ovesnou, ale je jich mnohem víc. Jahelná, pohanková, špaldová... Dal by se započítat i puding. Kaše můžeme udělat na vodě či na mléce. Puding a krupičnou kaši jsem na vodě nezkoušela, ale ostatní jsou s vodou moc dobré. Dozdobit se dají ovocem čerstvým nebo sušeným, oříšky, semínky. Osladit lehce cukrem nebo medem či sirupem. Čím víc oříšků, tím víc je jídlo sytější.\nKaše (vč. pudingu) jsou běžný sortiment bezobalových obchodů (BO). Nebo se dají často koupit ve větších papírových baleních. Mléko je v BO ve vratných lahvích. Pokud je na vás příliš drahé, doporučuji najít mlékomat. Je to sice kompromis, protože mléko je z diskutovaných velkochovů, ale je bez obalu, kvalitní a za dobrou cenu.\nTéměř nikdy jogurty nekupuji slazené, ale pouze bílé. Ani bio jogurt není zárukou, že do něj dali kvalitní marmeládu, takže raději do něj dám svou domácí. Jogurt nebo tvaroh posypeme vločkami, ovesnými, špaldovými nebo pohankovými, případně hotovým musli z BO nebo oříšky.\nJogurt a tvaroh je v BO ve vratném skle. Pokud ne, tak kupujte jogurty ve skle nebo ve velkých kilových kyblících (kyblík pak použijete k zmrazování potravin). S tvarohem je to těžší - frajeři si ho mohou vyrobit sami ze stáčeného mléka. Ostatní koupit ve větším balení po 1 kg v mlékárně. Když všechen tvaroh nevyužijete, dá se lehce zamrazit (ideálně po menších porcích).\nSezonní i i jiné ovoce pokrájené na kostičky, doplněné sušeným ovocem, ořechy nebo semínky či kokosem. Já přidávám i mrkev. Do smoothie bych ji nedala, ale do salátu ano. Také doporučuji nekombinovat mnoho věcí najednou, aby vynikla chuť.\nAktuálně chléb nesnídáme, ale v dobách kdy ano, tak obvykle s máslem a sýrem či vajíčkem nebo s máslem a s marmeládou, povidly či medem. Rohlíky, housky, veky, toustové chleby se na našem stole objeví zřídka. Dáváme přednost chlebu, ideálně domácímu kváskovému, ale ne vždy je na něj čas.\nChléb lze koupit téměř všude do vlastního pytlíčku. Těm baleným bych se vyhnula obloukem, nejen kvůli jejich obalu. Máslo lze sehnat v BO, ale cena se vám nebude líbit. Tak třeba alespoň svátečně. Frajeři (ještě větší než ti tvarohoví) si ho můžou utlouct sami ze stáčeného mléka z posbírané smetany. Ostatní si ho koupí normálně v obchodě...všechno nejde hned dokonale! Sýr si můžete nechat navážit do své krabičky, doporučuji to kupovat v menším obchodě, nebo tam kde vás znají, snáze se domluvíte. Marmelády, med jsou běžně k dostání ve skle, a to se dá dobře recyklovat.\nKdo by pohrdnul francouzským croissantem k snídani? Někdy zůstane kus buchty nebo koláče po neděli, a to si rádi dopřejeme. Ale ať už s obalem či bez obalu, sladkého by se mělo konzumovat s mírou. Pokud si dopřáváme snídaňové pečivo, tak je většinou z celozrnné mouky nebo ještě lépe bezlepkové. Někdy obsahuje cuketu, mrkev, řepu (určitě jste slyšeli o řepovém brownies nebo mrkvovém dortu, jsou to opravdu pochoutky). Aby bylo snídaňové pečivo dostatečně výživné obsahuje buď mák nebo jiná semínka a ořechy. Výtečné jsou také snídaňové sušenky z ovesných vloček, kakaa, karobu, kokosu, ořechů a z podobně výživných surovin.\nAby bylo snídaňové pečivo skutečně bez obalu, musí být domácí nebo z lokální pekárny. Přesvědčte se, jestli není výrobek ze zmrazeného polotovaru, protože ten si sice z obchodu bez obalu donesete, ale než do něj dorazil, tak cestoval zabalen v plastu mnohdy až z Itálie! Ingredience na domácí pečivo lze nakoupit v BO (dokonce i droždí), a nebo lze postupovat podle klasického pravidla: preferujme skleněný obal či papírový obal, které lze snadno recyklovat. Když není možné jinak než v plastu, tak kupme spíš jedno větší balení, než víc menších.


Místostarosta Prahy 9: Současný systém parkovacích zón je pro Pražany diskriminační - Flowee\nPraha 9 se stala od ledna další částí metropole, kde jsou zavedeny modré zóny. Na první dojmy jsme se zeptali jejího místostarosty Tomáše Portlíka. A také na to, jak to má nebohý řidič udělat, aby se v zónách parkování po celé Praze alespoň trochu vyznal\nPřesně týden, tedy od pondělí 6. ledna, platí zóny placeného stání i v Praze 9, konkrétně ve Vysočanech a Libni. Na modré čáry tu sice nenarazíte, ale na svislé značky už ano. Rezidenti zaplatí za roční kartu 1 200 korun, nerezidenti na "fialových", tedy smíšených zónách a zónách k parkování zaplatí 20 korun za první hodinu, za každou další pak korun 30. Jak se tedy na "devítce" parkování zatím osvědčuje? Ptali jsme se místostarosty městské části Tomáše Portlíka z ODS.\nJaké jsou na nová pravidla parkování u vás na radnici ohlasy?\nŘekněme, že dvojí. Část lidí si pochvaluje dočasně prázdné ulice, část to kritizuje, protože si z nějakých důvodů nemůžou přihlásit trvalé bydliště, nebo ho i mají, ale nemají na sebe zase třeba hlášené auto. Těch pozitivních reakcí je sice víc, ale na úspěch zón se z toho soudit zatím nedá.\nJsou parkovací zóny na celé Praze 9, nebo pouze v některých částech? A jak je to třeba u O2 arény?\nJsou zatím ve Vysočanech a v Libni. Zóny se zavedly také vedle v Praze 8, jsou už prakticky všude. Lidé, kteří potřebují v Praze zaparkovat a pak využívají žluté metro, tak měli Prahu 9 jako takové P+R parkoviště zdarma. Parkovala tady spousta aut, která nebyla místně příslušná.\nJak dlouho ten proces do zavedení zón probíhal?\nO zónách jsme debatovali tři roky, celý systém jsme přijímali s velkými rozpaky a bránili jsme se tomu. Původně byly zóny navrženy tak, aby chránily pouze centrum, jenže pak se rozšířily po celé Praze, aniž by se jejich systém jakkoliv modifikoval. V tak velkém rozsahu se mají zóny dělat samozřejmě jinak, lépe.\nBuď jste rezident s kartou, nebo návštěvník, který platí. Jediná věc, ve které by se měly městské části lišit, je cena za parkování pro návštěvníky.\nSoučasný systém zón a parkovacích karet je pro Pražany diskriminační. Na jednu stranu vám tady umožňuje parkovat, ale negarantuje nic, protože karet je vydáno víc než parkovacích míst. Na druhou stranu díky tomu, že se systém posledních šest let nemodifikoval, tak při přejezdu do jiné části Prahy prostě musíte zaplatit.\nVyšší počet vydaných karet, než je parkovacích míst, obhajují třeba kolegové z Prahy 7 tím, že v dané čtvrti nikdy neparkují všechna auta… Část jich je buď na cestách, nebo někde úplně jinde...\nAno, tento argument často obhájci zón používají. Realita a matematika jsou ovšem neúprosné. Parkovacích míst je míň než aut. S tím ani politici v Praze nic neudělají – pokud by tedy nepostavili dostatečné množství parkovacích domů nebo P+R parkovišť na okraji Prahy.\nJen pro srovnání: Praha má 1 200 000 obyvatel, průjezd je zhruba 500 tisíc mimopražských denně. Na P+R parkovištích jsou přitom pouhé tři tisíce míst. Těch míst je prostě málo, to je realita. Což neznamená, že by se zóny neměly zavádět. Já dlouhodobě tvrdím, že je potřeba změnit jejich systém, což jsem ostatně napsal i do volebního programu ODS. Ale na městě na tom budeme samozřejmě pracovat i v opozici.\nJak jste sám řekl, spousta lidí si nestačila karty vyřídit či vyzvednout… Budete to zpočátku tolerovat?\nSamozřejmě ano, to je naprosto logické a lidské. Co ale nebudeme tolerovat, je právě to původní nastavení, které se rozšířilo. Už jsme avizovali, že chceme první dvě hodiny za 20 korun. To určitě ocení lidé, když za nimi přijede návštěva, nebo podnikatelé, když jim třeba přivezou zásoby do hospody. A využijí to i ti, kteří na devítku přijedou na návštěvu nebo někomu třeba opravit pračku a ledničku. Chceme tedy dvě hodiny za 20 korun a další pak dražší. Budeme také chtít, aby o víkendech a také mezi 22. a 6. hodinou ráno bylo možno zaparkovat zdarma. Také kvůli koncertům v O2 aréně, jak jste se na ni ptal.\nTo všechno musí, předpokládám, schválit město.\nAno. A třetí věc, pro kterou budeme hledat podporu v zastupitelstvu hlavního města Prahy, bude ta, aby existovala buď nějaká karta Pražana, kdy bude každý obyvatel metropole mít po zakoupení standardní parkovací karty možnost zaparkovat ve kterékoli městské čtvrti zdarma, nebo aby měl v aplikaci k dispozici minimálně několik set hodin, které bude moct vyčerpat v kterékoliv zóně.\nMístostarosta Prahy 9, zastupitel magistrátu hlavního města, předseda pražské ODS. Na podzim 2018 kandidoval v pražských volbách na třetím místě kandidátky ODS. Pražskou ODS vede Tomáš Portlík od podzimu 2017, kdy porazil Václava Klause mladšího. V politice se pohybuje již od 18 let.\nK tomu bude samozřejmě potřeba, aby se oddělilo v rámci zón městské jádro, což byl ten důvod, proč ODS zóny kdysi dávno navrhla zřídit. Z toho jádra by mělo být možné přejet do toho obalu, do ostatních městských částí. Tím je zaručena ochrana centra a zároveň dávám Pražanům určitou formu mobility.\nSoučasný způsob, kdy to každá čtvrť má nastaveno trochu jinak, spousta lidí považuje za zmatek a diskriminaci. Měla by být tedy cílem jedna velká pražská zóna?\nAno. Ale nejdříve si chci vyjasnit, za jakých podmínek to bude. Protože to má být služba a ne další forma daně. Měla by být jedna zóna, a ne aby byla jedna modrá, druhá oranžová, třetí zase jiná… Buď jste rezident s kartou, nebo návštěvník, který platí. Jediná věc, ve které by se měly městské části lišit, je cena za parkování pro návštěvníky. Jiný tarif budu asi potřebovat v centru a jiný na okraji Prahy. Pak má smysl bavit se o jednotné zóně. Představitelé politických stran sice tvrdili „vyřešíme zóny“, do programu si ale na rozdíl od nás nenapsali, jak to chtějí udělat.\nOndřej Mirovský: Město není nafukovací a v parkování stále vládne spíš komunismusV Baltimore zrušili kvůli parkování cyklopruhy, ty jsou ale bezpečnější i pro řidiče autStresující parkování na letišti má vyřešit robot Stan\nfoto: Archiv Tomáše Portlíka, zdroj: Tomáš Portlík, Praha 9


Emil Fey – Wikipedie\nrakouský politik a válečník\nEmil Fey (23. března 1886 Vídeň – 16. března 1938 Vídeň) byl major rakousko-uherské armády, vůdce polovojenské organizace Heimwehr a významný politik Rakouské republiky.\n23. března 1886\n16. března 1938 (ve věku 51 let)\nKategorie Emil Fey\n1.2 Od státního tajemníka na kancléřova náměstka\nNarodil se v rodině úředníků. Studoval vojenskou školu ve Vídni a snil o vojenské kariéře. Roku 1904 se stal rezervním důstojnickým kandidátem. Jeho studia však nešla moc dobře a roku 1908 ze školy odešel a nastoupil do císařské armády. V roce 1912 byl přesunut do 16. vlakové divize[zdroj?]. Po vypuknutí první světové války sloužil Fey v záložní jednotce. V roce 1916 byl zraněn. Bojoval až do roku 1919 v Korutanech proti jugoslávské armádě. Za statečnost mu byl roku 1922 propůjčen Řád Marie Terezie, tentýž rok byl povýšen do hodnosti majora.\nV roce 1923 opustil armádu a spolu s knížetem Ernstem von Starhembergem založil polovojenskou organizaci Heimwehr, která zpočátku operovala mimo Vídeň.\nFeyova politická dráha začala roku 1927 vznikem Vídeňského Heimwehru a vstupem do Křesťansko-sociální strany. V té době se Fey dostal do sporu o moc v Heimwehru s knížetem von Starhembergem.\nOd státního tajemníka na kancléřova náměstkaEditovat\nRoku 1932 byl jmenován státním sekretářem pro bezpečnostní záležitosti kancléřem Engelbertem Dollfußem. V roce 1933 se Fey stal ministrem vnitra. Ten samý rok se stal vicekancléřem, třetím nejmocnějším mužem v Rakousku (prvním byl prezident Wilhelm Miklas a druhým Dollfuß)\nDne 25. července 1934 zaútočili rakouští nacisté na budovu kancléřství. V budově našli Dollfuße, sekretáře Karla Karwinského a Feye. Fey a Karwinski nekladli odpor, Dollfuß však začal utíkat. Spiklenci se za ním vydali a po dlouhé honičce ho dostihli a postřelili. Zraněného Dollfuße donesli do jedné z kanceláří a položili ho na pohovku. Do místnosti poté vešel Fey, aby s Dollfußem projednal nástupnictví prohitlerovského velvyslance v Itálii Antona Rintelena do kancléřství. Podle svědectví Feye a Dollfußova vraha Otty Planetty zněly následující minuty takto:\nDollfuß: Ale já chci jen mír. Kvůli mne nesmí být prolita žádná krev. Novou vládu sestaví Kurt Schuschnigg...\nDollfuß: Tím pravým mužem pro Rakousko je ale Schuschnigg…''\nPo zabití Dollfuße a nástupu Kurta Schuschningga začal rapidně ztrácet svůj vliv. Do roku 1935 byl ministr vnitra v Schuschninggově vládě, pro údajné spolupracování s Dollfußovými vrahy však byl propuštěn. Jestli to je pověra, nebo jestli byl Fey opravdu informován o spiknutí, se dodnes neví.\nRoku 1935 také ztratil kontrolu nad Heimwehrem a po rozpuštění všech politických a polovojenských organizací roku 1936 již moc významných politických rolí nesehrál. Od roku 1935 až do smrti byl náměstek prezidenta rakouského Industriellenvereinigungu a prezidentem Donau-Dampfschifffahrtsgesellschaftu.\nTři dny po anšlusu Rakouska Německem, 15. března 1938, byl brutálně vyslýchán gestapem. Když se večer po výslechu vrátil domů, napsal dopis na rozloučenou. Jakmile dopis dopsal, v ranních hodinách druhého dne pak zastřelil svou ženu Malvine, syna Herberta, a nakonec obrátil zbraň proti sobě.\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku Emil Fey na německé Wikipedii.\nAutoritní data: AUT: jx20080528002 | GND: 123555426 | ISNI: 0000 0000 5528 0418 | LCCN: n87119133 | VIAF: 30448258 | WorldcatID: lccn-n87119133\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Emil_Fey&oldid=16760683“\nNaposledy editováno 8. 12. 2018 v 16:00


Knoflíky pro štěstí pomohou lidem v krizi - Havlíčkobrodský deník\nKnoflíky pro štěstí pomohou lidem v krizi\nHavlíčkův Brod - V týdnu od 16. do 20. dubna bude možné v ulicích Havlíčkova Brodu potkat dobrovolníkyv oranžových tričkách s logem Centra J. J. Pestalozziho.\nVýtěžek ze sbírky pomůže potřebným přímo z regionu. | Foto: Deník / Redakce\nTato nezisková organizace pořádá již počtvrté Knoflíkový týden – sbírkovou akci, která se koná nejen v Havlíčkově Brodě, ale také v dalších městech. Podle organizátorů akce půjde výtěžek sbírky přímo na pomoc lidí v tomto regionu a nerozptýlí se po celé republice. "Za svůj příspěvek může každý dárce získat knoflík pro štěstí.\nTy pro ně vyrobili klienti Domů na půl cesty," doplňují organizátoři z Centra J. J. Pestalozziho. Peníze ze sbírky jsou určeny na pomoc klientům organizace, konkrétně dětem z dětských domovů, obětem domácího násilí, a lidem, kteří prožívají krizové období a potřebují pomoc psychologa, terapeuta, sociální pracovnice nebo právníka. "Centrum J. J. Pestalozziho pomáhá již 26 let, přidejte se i vy," dodávají organizátoři akce.\nVše o sbírce a o tom, jak Centrum Pestalozziho funguje, je možné najít na www.pestalozzi.cz.\nHavlíčkův Brod, krize


Články od Austin Rolling Martech Zone |\nČlánky od Austin Rolling\nAustin Rolling je spoluzakladatelem a generálním ředitelem společnosti Outfield. podnikatel třetí generace. Ve 20 letech založil svoji první společnost, módní web. Je držitelem titulu BA v komunikaci z Eastern Michigan University a MBA z Texas A&M University. Většinu své kariéry strávil prací v oblasti spotřebního zboží a IT v rolích prodeje a marketingu, managementu a rozvoje podnikání v terénu.


Hledá se centr pro Jágra. Nenahraditelný Straka říká: Můj favorit je Kovář - iDNES.cz\nHledá se centr pro Jágra. Nenahraditelný Straka říká: Můj favorit je Kovář\nDYCHTIVÍ JAKO ZAMLADA. Jaromír Jágr a Martin Straka, který se spolu s Jaroslavem Špačkem loučil v exhibičním duelu s kariérou. | foto: Ladislav Němec, MAFRA\nJe mu už 43 let, ale je jasné, že právě na jeho výkonu bude záviset úspěch českého týmu na mistrovství světa. Aby ze sebe však Jaromír Jágr dostal to nejlepší, k tomu potřebuje perfektního centra.\nReprezentační kouč Vladimír Růžička tuhle výsadu zatím přidělil Janu Kovářovi, ale situace se během šampionátu může několikrát změnit. Stačí si vzpomenout na loňské mistrovství v Minsku, kde se kolem Jágra protočilo hned několik centrů.\nPřesto existuje dost důvodů, proč by měl být tím vyvoleným právě Kovář. Jedním z nejsilnějších argumentů je názor Martina Straky, kdysi Jágrova dvorního parťáka, kterého už nejspíš nikdo nenahradí.\n„Jsem přesvědčený o tom, že Kovy je nejlepší volba,“ vyhrkne ze sebe Straka bez zaváhání po otázce, koho byl na centra k číslu 68. Důvody? „Protože ho znám a hrál jsem s ním. Ten kluk vidí, bojuje a dokáže vám udělat na ledě prostor. Vyhoví vám. Já mám jasno, už jsem to povídal několikrát.“\nCo musí Jágrův centr umět\nO tom, jak je specifické a náročné dělat centra Jágrovi se napsalo už mnoho. Nechme ale mluvit Straku, jenž to přece musí vědět ze všech nejlíp.\n„Nejdůležitější je, aby ten člověk uměl Jardu najít v daný moment. Džegr si najede a chce dostat puk v pravou chvíli. Jako centr máte vteřinu, maximálně dvě, abyste to stihli. Když to nezvládnete, bude už obsazený. Honza Kovář tohle podle mě dokáže.“\nA to je celé? „Další věcí je, že musíte pochopitelně trošku víc bránit. A ještě jedna věc: jelikož je Jarda hodně na puku, tak mu musíte udělat v útočném pásmu místo, odblokovat mu hráče. Takže si musíte dát pozor, abyste při tom nefaulovali. Tohle všechno Honza umí, je to inteligentní hokejista.“\nKdo je podle vás nejlepším centrem pro Jaromíra Jágra?\ncelkem hlasů: 3166\nJan Kovář 1419\nVladimír Sobotka 934\nTomáš Hertl 441\nRoman Červenka 194\nJakub Klepiš 97\nJiří Novotný 81\nStraka pozorně sledoval poslední přípravný zápas s Finskem, kde si to Kovář s Jágrem vyzkoušeli poprvé. A jen se utvrdil ve svém názoru. Byť mouchy by se samozřejmě našly.\n„Líbilo se mi to. Byl to první zápas, člověk nemůže čekat hned zázraky. Kluci teď trénujou. Když spolu nikdy předtím nehráli, tak se nesehrajou hned v prvním zápase. Promluví si o tom a mají týden, aby na souhře zapracovali. Navíc to není jenom o nich dvou - je to i o obráncích a levém křídle, zkrátka o celé pětce. Ale centr je tam asi nejdůležitější.“\nJaké jsou další alternativy\nKovář však jedinou alternativou, s Jágrem má ze současného českého týmu zkušenost několik borců. Hrál s ním už třeba Jakub Klepiš (ten je s ním momentálně na levém křídle), Roman Červenka. Tihle dva si to vyzkoušeli nejenom v reprezentaci, ale také v Omsku.\nLoni na šampionátu v Minsku s Jágrem nastoupil i Jiří Novotný nebo Vladimír Sobotka, s ním však Růžička počítá spíš s Jakubu Voráčkovi do první formace. A sci-fi není ani spolupráce s Tomášem Herlem, který se podle vlastních slov cítí mnohem líp uprostřed hřiště než na křídle.\n„Uvidíme, máme na to ještě pár dnů. Nic není definitivní, ale musíme prostě najít hráče, který bude Jágrovi sedět nejvíc,“ řekl Růžička.\nTen nejspíš nebude mít dost trpělivosti, protože mistrovství světa je krátký turnaj a nebude čas na sehrávání. Pokud to Kovářovi s Jágrem nebude klapat, dají se očekávat změny.\nTémata: Český tým na MS v hokeji 2015, Jakub Klepiš, Roman Červenka, Jakub Voráček, Jan Kovář, Jaromír Jágr, Jiří Novotný, Karel Kovář (Kovy), Martin Straka, Tomáš Hertl, Vladimír Sobotka