(Chráněná krajinná oblast)\nTřeboňsko je rovinatá krajina v Jižních Čechách ležící v okresech: Tábor, Jindřichův Hradec a České Budějovice. Je to jedna z chráněných krajinných oblastí (CHKO), jejíž území je po staletí kultivované člověkem. Přes to se v této nádherné krajině zachovaly mimořádně cenné přírodní hodnoty.\nLeží v okresech\nTábor, Jindřichův Hradec, České Budějovice\nNa mnoha místech můžeme hovořit o harmonické krajině, kde jsou lidské aktivity v rovnováze s přírodou. Na utváření této krásné krajiny se člověk podílel již od 12. století, a to zejména úpravami původní močálovité krajiny. Rozsáhlé rybniční soustavy s druhotně vzniklými litorálními společenstvy se staly evropsky významným hnízdištěm vodního ptactva. Oblast vyniká bohatostí mokřadní, ale i vodní vegetace. Mezi nejvýznamější biotopy Třeboňska patří rašeliniště se zachovalými rostlinnými společenstvy a na ně vázanou faunou bezobratlých. Z velké části se zachovaly původní meandrující toky řek (např. Lužnice) s opakujícími se zaplavovanými nivami, zbylé části lužních lesů i extrémně suché lokality vátých písků. Jsou tu dva mokřady, které se staly vyhlášenými Ramsarskou konvencí. Oblast je významná díky ochraně řady ohrožených obratlovců, např. vydry říční, orla mořského. Vyvážená přírodní složka Třeboňska je vhodně doplňována řídkým osídlením a zachovalou unikátní architekturou historických měst (městská památková rezervace Třeboň) a vesnic. Jak přírodní, tak i kulturní faktory tak vytvářejí z Třeboňska mimořádné území v evropském kontextu a dávají mu i vysoký rekreační potenciál. V oblasti je tradičně soustředěn výzkum ekologie mokřadů (Botanický ústav AV ČR). Za poslední léta bylo Třeboňsko zařazeno do mezinárodní sítě území dlouhodobého ekologického výzkumu (ILTER). Celkem se zde nachází více než 450 rybníků a umělé vodní kanály. Jedná se o oblast s největším počtem rybníků v České republice a je tak považováno za centrum českého rybníkářství. Najdeme zde mnoho turistických tras a cyklostezek, které často vedou přes rybniční hráze. Třeboňsko bylo vyhlášeno i jednou ze šesti českých biosférických rezervací programu Člověk a biosféra (MAB) UNESCO roku 1977. Jako CHKO bylo vyhlášeno v roce 1979.\nO významu CHKO Třeboňsko svědčí zařazení mezi biosférické rezervace UNESCO v rámci programu Člověk a biosféra. Na jejím území se nachází 32 maloplošných zvláště chráněných území, z čehož 4 mají statut národní přírodní rezervace, 2 národní přírodní památky, 18 přírodní rezervace a 8 přírodní památky. Nejcennější jsou tzv. přechodová rašeliniště, která společně s vybranými rybníky a dalšími podobnými ekosystémy tvoří mezinárodně významné mokřady v rámci Ramsarské konvence. Vyvážená přírodní složka krajiny je na Třeboňsku vhodně doplňována poměrně řídkým osídlením a zachovalou unikátní architekturou historických měst a vesnic. Přírodní i kulturní faktory tak vytvářejí území evropského kontextu a dávají mu vysoký rekreační potenciál.\nZ ohrožené flóry Čech na Třeboňsku roste téměř 400 druhů, z nichž 104 patří mezi chráněné (34 druhy mezi kriticky ohrožené, 34 silně ohrožené a 35 ohrožené). Převládajícím bohatstvím krajiny jsou rozsáhlé jehličnaté a listnaté lesy. Jednou z nejvýznamnějších je vzhledem unikátní borovice lesní. Dalším vzácným stromem je borovice blatka. Tyto dva stromy tvoří na Třeboňsku zcela jedinečné rašelinné lesy, v nichž je i největší česká populace rojovníku bahenního.\nNa rašelinných loukách či ostřicových porostech roste mnoho druhů, a to hrotnosemenka bílá, bahnička chudokvětá, ostřice šlahounovitá, ostřice mokřadní, hlízovec Loeselův, vstavač kukačka. Pak také tři druhy hmyzožravých rosnatek jako rosnatka okrouhlolistá, rosnatka dlouholistá, rosnatka prostřední, dále vachta trojlistá, plavuňka zaplavovaná, violka slatinná, všivec bahenní, tolije bahenní, pupečník obecný a samotná rašeliniště tvoří rašeliník tupolistý. Rostou zde rovněž vzácné řasy jako Binuclearia tectorum.\nV suchých písčitých borech se místy nachází černýš český, mimořádně vzácný koniklec jarní a zimozeleň okolíkatý. Zbytky listnatých hájů mají stále ještě bohatou květenu, zahrnující např. vratičku měsíční či vzácnou vrtičku heřmánkolistou, kopytník evropský, svízel lesní, lilii zlatohlavou, zvonečník klasnatý, hvozdík pyšný, srpici barvířskou.\nV lužních lesích a olšinách v nivách řek i na obvodu starých rybníků roste mimo jiné kapraď hřebenitá, kapradiník bažinný nebo ďáblík bahenní, hojný je rovněž chráněný bazanovec kytkokvětý.\nTřeboňská krajina oplývá rovněž bohatstvím živočišstva, kterému celoročně poskytuje bohaté zdroje potravy. Díky rybníkům a mokřadům se zde vyskytuje mnoho vodních ptáků a z nich zde hnízdí 182 druhů.\nNa hladině rybníků můžeme spatřit celou řadu kachen a potápek, mezi ně patří například hohol severní, husa velká, bukač velký, kvakoš noční, volavka popelavá či různí rybáci. Třeboňsko je i každoročním zimovištěm orla mořského. Velké množství vodních ptáků lze spatřit zejména v NPR Velký a Malý Tisý severně od Třeboně, která je světoznámou ornitologickou stanicí. Nachází se tady celkem osm druhů sov. Nejméně 4 páry výra velkého, do 20 párů sýce rousného a 50-60 párů kulíška nejmenšího.\nZe savců jsou zde zastoupeny obvyklé druhy hlodavců, hmyzožravců, netopýrů, šelem a kopytníků. Vzácným druhem je chráněná vydra říční a od počátku 70. let se na Třeboňsku vyskytuje i los, který se sem dostal při migraci z Polska. Pravidelně se zde i rozmnožuje.\nZ říše plazů se zde vyskytuje užovka hladká, která v posledních létech z většiny lokalit vymizela, také užovka obojková či ještěrka obecná a typické druhy jako je zmije obecná a slepýš obecný.\nZ bezobratlých vázaných narašeliniště můžeme zahlédnout okáče voňavkového, bělopáska tavolníkového, modráska stříbroskvrnného, žluťáska borůvkového, různé druhy píďalek, střevlíků, drabčíků, chrostíků, vážek či pavouků.\nNa rašeliništi roste řada hub. Byl zaznamenán výskyt vzácných chorošů mezi ně patří Antrodia flavescens, zubateček zavěšený, lupenité houby kožnatky nebo šafránky ozdobné. Kromě chorošů se objevuje vzácná kalichovka leptoniová. Na vrbová pásma je vázána outkovka vrbová, václavka bažinná v porostech ostřic špička močálová a prášivka bažinná. Samozřejmě se na celém území nachází běžné druhy hřibů a ostatních obecně známých hub.\nV zájmu ochrany mimořádně cenných lokalit byla v rámci CHKO Třeboňko vyhlášena následující maloplošná zvláště chráněná území:\nStará a Nová řeka (vznikla roku 2013 spojením NPR Stará řeka, PR Novořecké močály a PR Meandry Lužnice)\nŽofinka (roku 2013 rozšířená o PR Trpnouzské blato)\nPři zpracování této stránky byly použity následující podklady:\nALBRECHT, Josef. Českobudějovicko. Praha: Agentura ochrany přírody a krajiny ČR, 2003. ed. Chráněná území ČR sv. VIII. ISBN 80-86064-65-4\nÚvodní fotografie je převzata ze http://www.casopis.ochranaprirody.cz/z-nasi-prirody/chko-trebonsko/ (RNDr. Miroslav Hátle)\nFotografie borovice lesní je převzata z http://www.nabla.cz/obsah/biologie/rostliny/stromy-kere/borovice-lesni.php/\nAutorem fotografie hohola severního je Calibas, fotografie je dostupná na cs.wikipedia.org/wiki/Hohol_severn%C3%AD#/media/File:Common_Goldeneye.jpg a je pod licencí Creative Commons BY-SA 3.0\nFotografie outkovky vrbové je převzata z http://www.jaederfeldt.com/~klas.jaederfeldt/svampar/?OpenItemURL=S000B3223/\nJan Mrázek, 2.B\nMichaela Farová, 2.B


Srazilo se osm aut | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Srazilo se osm aut\nSrazilo se osm aut\n(pro Aha! – Věra Knedlhansová)\nPLZEŇ – Mezi Kamenným rybníkem a obcí Třemošná u Plzně to včera obzvlášť kouzalo. Kvůli námraze se zde během necelé hodiny postupně srazilo osm aut.\n„Plzeňan, který řídil Suzuki Vagon, nepřizpůsobil rychlost jízdy stavu vozovky a naboural do Fordu Escort, který jel před ním. Spolujezdkyně ze suzuki utrpěla lehké zranění a musela vyhledat lékařskou pomoc,“ popsal policejní mluvčí Jaroslav Ibehej. Do nabouraných vozů pak narážela další auta.


Jakou kabelku si vzít na letní dovolenou | ARTEDDY EU, s.r.o.\nJakou kabelku si vzít na letní dovolenou\nŠumějící moře, osvěžující horský vzduch nebo nákupy a koktejly ve velkoměstě?\nPředstavy o letní dovolené sice máme různé, na čem se však všichni jistě shodneme, je, že cílem každé dovolené by měla být relaxace pro tělo i duši. Možná i proto, že před samotnou cestou nás čeká poměrně dost stresu. Musíme vše sladit s prací, vyřešit dopravu na místo, ubytování, naplánovat si program a těžce se rozhodnout, co poputuje s námi a bez čeho se (doufejme) obejdeme.\nAby bylo vaše rozhodování alespoň o trochu snazší, vybrali jsme pro vás kabelky, které byste rozhodně měly mít v kufru! A co víc – rozdělili jsme je podle typu vaší dovolené, aby tak byly nejen vaším krásným doplňkem, ale i praktickým pomocníkem na cestách.\nPROFESIONÁLNÍ PLÁŽOVÝ POVALEČ\nTěšíte se, až sebou plácnete na pláž, budete se vyhřívat na sluníčku a užívat si mořské vlny? Pokud jste ten typ, jehož celá dovolená se dá shrnout do hesla „eat, sleep, beach, repeat“, pak by vám rozhodně neměla v kufru chybět maxi textilní kabelka nebo plážová taška.\nDo kabelky hravě sbalíte všechny nezbytnosti, bez kterých se na pláži neobejdete. Je libo maxi osušku, deku, nebo tlustou knížku? S velkou plážovou taškou najdete místo pro všechno.\nTIP: Ať už vyrážíte na pláž písečnou nebo oblázkovou, zvolte jednoznačně textilní materiál. Jednak tak předejte nevzhlednému poškrábání kabelky, jednak po návratu domů skutečně oceníte, že se dá taška snadno vyprat.\nBalíte na dobrodružnou cestu plnou akčních výletů? Vrhněte se na objevování neznámého s volnýma rukama! Sbalte si na cesty praktický batoh nebo crossbody. Oba typy tašek vám příjemně uvolní ruce a zároveň poskytnou místo na vše, co budete na dovolené v pohyby potřebovat.\nTIP: I na akční dovolené se najdou chvíle, kdy byste místo batohu ocenili radši elegantní kabelku. Co takhle mít obojí v jednom? Sbalte si na svou dobrodružnou dovolenou jedinečný batoh z naší nabídky, který se dá pomocí snadno nastavitelných popruhů změnit za pár vteřin na kabelku. Jakmile jej jednou zkusíte, nebudete chtít jiný!\nChystáte se objevovat krásy neznámých měst? Nemůžete se dočkat až projdete každou zapadlou uličku a okusíte nikdy nespící noční život? V takovém případě jsou vaše priority jasné – vypadat neustále a stoprocentně šik!\nAť už se chystáte prošlapat své střevíce v Paříži, Miláně nebo jiné metropoli, sbalte si rozhodně elegantní koženou kabelku. A nejen tak ledajakou! Vyberte si kabelku v jedinečném ikonickém designu, která ozvláštní každý váš outfit a udělá z vás neodolatelnou módní cizinku.\nTIP: Přibalte si na cesty i menší psaníčko. Do kufru se vám snadno vleze a pro objevování města v barvách noci je jeho velikost ideální!


Konferenční stolek HAMMER STORAGE SILVER | nabytek-reaction.cz\nKonferenční stolek HAMMER STORAGE SILVER. Stolek z kovu ve stříbrné barvě. Konferenční stolek ze série Hammer. Stolek je vyroben z hliníku a je ručně ... celý popis\nKonferenční stolek HAMMER STORAGE SILVER.\nKonferenční stolek ze série Hammer. Stolek je vyroben z hliníku a je ručně tepaný. Výška stolku je 30cm. Tento stolek je designem zajímavý právě pro jeho neobvyklou kombinaci a funkčností. Je vyroben z masivního akáciového dřeva v naturálním provedení s jemnou 3D strukturou a vrchní stolová deska má funkci otevírání. Stolek tak poskytuje úložný prostor pro vaše potřeby. Spodní část stolku je z kovu, ručně tepaná. Povrch je jemně lesklý. Ruční výroba, proto je každý kus originál. Jednoduchý design, který vás upoutá. Vynikne v každém prostoru. Průměr stolku je 60cm. Zajímavý stolek ve stříbrném provedení.


Zimní svatba? 5 důvodů, proč ano! - Superkočka.cz\nZimní svatba? 5 důvodů, proč do toho jít!\nZahoďte předsudky a klidně uspořádejte svou svatbu v zimě. Důvodů k tomu je hned několik, jak těch objektivních, tak i těch ryze subjektivních. A nebojte se, i v zimních měsících můžete uspořádat netradiční a velmi originální svatbu.\nPro někoho může být zimní svatba nouzovým řešením, zatímco pro druhého jasná volba. Ať tak nebo tak, při plánování vás čeká spousta milých překvapení. Hlavním z nich je to, že vás taková svatba vyjde levněji, než kdybyste ji pořádali na jaře nebo v létě. V zimě zkrátka není úplně svatební sezóna, a to je právě ta výhra!\nCo si budeme povídat, svatba není zrovna nejlevnější záležitost. V zimě se dá však hodně ušetřit, pronájmy prostor budou levnější, méně zaplatíte i za další služby. Důvod je opět sezóna, provozovatelé restaurací, fotografové a další profese spjaté se svatebním businessem mají volněji a jsou rádi za každou zakázku.\nV zimě se nemusíte přetahovat s dalšími páry o své vysněné místo, dodavatele jídla i fotografa. Kromě toho, že vám nabídnou hned několik termínů, nebudete muset ani intrikařit a uplácet. Své „ano“ si tak můžete říci opravdu tam, kde chcete a hlavně kdy chcete. Bez kompromisů.\nV zimě taky všechno zařídíte mnohem rychleji. Teoreticky tedy od zásnub nemusí uběhnout ani měsíc. Takže pro nedočkavce jasná volba! Svatba ve spěchu sice není úplně nejlepším řešením, nicméně pokud spěcháte kvůli narození potomka nebo z jiného důvodu, může se to hodit.\nRomantika i zábava na sněhu\nZasněžená krajina má svou neopakovatelnou poetiku. Bílou nádheru si na svatbě jistě užijete, takže pokud vám nevadí trochu chladu, budete mít ty nejlepší fotky ze všech! Navíc, co by mohlo konkurovat koněm taženým saním. Kočár je už totiž trochu otřepaným klišé, co říkáte?\nZimní svatba může být i netradiční, takže milovníci lyžovaní se mohou vzít na sjezdovce a dát si po obřadu první společný sjezd. Místo koní můžete nechat do saní zapřáhnout psi a užít si tak parádní jízdu v severském stylu.\nKromě jiného zimní svatba na horách znamená i možnost zábavy pro vaše svatební hosty. Mohou si dobu mezi obřadem a hostinou zpříjemnit na sjezdovce, návštěvou wellnessu nebo procházkou po zasněženém okolí.\nZimní dobroty pro všechny\nLetní nevěsty by před vaší hostinou jistě zbledly závistí. Vy si totiž můžete dovolit menu přesně podle sebe. Pokud chcete lehčí pokrmy, klidně je servírujte. To vám nikdo zakázat nemůže. Pokud však máte v oblibě hutnější jídla, krémové polévky a omáčky nebo smetanové dezerty, počasí bude na vaší straně. To byste si totiž jindy dovolit nemohli.\nTrochu změna to bude i pro nápojový bar, je potřeba mít připravený dostatek teplých nápojů. To vám dává možnost experimentovat a vychutnat si svařené víno, punč, horkou čokoládu nebo nejrůznější paletu čajů. Čajový bar na svatbě určitě jen tak někdo mít nebude. Zábavou pro hosty pak může být třeba míchání vlastních čajových směsí.\nZimní svatba může být opravdu velká zábava. Stačí se jen připravit na vrtochy počasí a na to, že třeba vůbec sníh být nemusí. Pak je na místě improvizace a použití dekorací.\nsvatba\tzimní svatba\tzima


Djokovič porazil Nadala a ovládl Peking\nŠpaněl se sice v pondělí vrací na první místo žebříčku ATP právě před Djokoviče, ale nikoliv díky titulu. Srb vyhrál finále v čínské metropoli hladce 6:3, 6:4 a připravil rivalovi první porážku v sezoně na...\nTurnaj v Tokiu vyhrál Del Potro\nNejvýše nasazený Argentinec porazil ve finále zvítězil Raonice 7:6, 7:5. Kanaďan mohl získat druhý titul v řadě, před týdnem zdolal ve finále v Bangkoku Tomáše Berdycha.\nKvitová druhý titul v řadě nezíská\nWimbledonská vítězka prohrála semifinále v Pekingu se Srbkou Jankovičovou 7:6, 1:6, 1:6 a po Tokiu druhý titul ve dvou týdnech nezíská. Česká jednička se přesto výrazně přiblížila říjnovému Masters v...\nBerdych vzdal, Nadal je zpět na trůnu\nČeská jednička odstoupila ze souboje s Nadalem v semifinále turnaje v Pekingu kvůli zranění za stavu 2:4. Španěl se tak v pondělí stane poprvé od července 2011 světovou jedničkou a sesadí z trůnu Srba Djokoviče.\nČeši válí: Berdych i Kvitová v semifinále!\nOba uspěli v Pekingu a přiblížili se účasti na Turnaji mistrů. Berdych porazil Isnera 7:5 a 6:2 a v semifinále se střetne s Nadalem, se kterým čtrnáctkrát v řadě prohrál. Kvitová přetlačila Li Na 4:6, 6:2, 6:4 a o...\nVeterán Björkman bude hrát čtyřhru\nBývalý čtvrtý hráč singlového žebříčku si na turnaji ve Stockholmu zahraje čtyřhru po boku krajana Linstedta. Švéd se na okruhu představí po téměř pěti letech.\nCorretja jako kapitán Španělů skončil\nPo dvou letech změní tenisová velmoc šéfa daviscupové lavičky. Svaz s Corretjou neprodlouží smlouvu. Kandidáty na uvolněné místo jsou Carlos Moya a Juan Carlos Ferrero.\nPrémie na Australian Open vzrostou\nV roce 2014 se bude v Melbourne rozdělovat na odměnách o deset procent víc než letos, dotace stoupla z 30 na 33 milionů australských dolarů (asi 584 milionů korun).\nNalbandian nečekaně končí kariéru\nKvůli problémům s ramenem končí jedenatřicetiletý Argentinec, finalista Wimbledonu 2002 (prohrál s Hewittem), úspěšnou kariéru. Získal 11 titulů a byl 3. hráčem světa, nyní je však až ve třetí stovce žebříčku...\nKvitová vyhrála druhý turnaj sezony\nČeská jednička ovládla turnaj v Tokiu, ve finále dvou levorukých hráček porazila Němku Kerberovou 6:2, 0:6, 6:3.\n1 ... 1212 1213 1214 1215 1216 1217 1218 1219 1220 1221 ... 1222


Vánoční pobyty ve Františkových Lázních | Spa.cz\ndo 9 279 Kč 3\n9 280 Kč - 17 639 Kč 7\n17 640 Kč - 25 479 Kč 3\n25 480 Kč - 84 109 Kč 7\nVánoční pobyty ve Františkových Lázních\nVánoce s českými tradicemi v Lázeňském domě Sevilla. Bohatý odpočinek s wellness procedurami a tematický program. Zkuste to letos jinak, s klidem a lázeňskou pohodou!\nOdstartujte vánoční atmosféru ve Františkových Lázních. Navštivte místní vánoční trhy, ochutnejte tradiční punč a nechte se unášet příjemnými tóny adventního koncertu.\nSpa.cz 3169 pobytů Česká republika 2156 pobytů Františkovy Lázně 20 pobytů


Zábranský: Ovčáček je inteligentní člověk a Západ o nás nestojí • RESPEKT\nZábranský: Ovčáček je inteligentní člověk a Západ o nás nestojí\nDavid Zábranský • Autor: Matěj Stránský\n29. 9. 2017 | aktualizace 3. 10. 2017 21:04\nV divadelním představení Herec a truhlář Stanislav Majer mluví o stavu své domoviny, které se s úspěchem hraje v pražském Studiu hrdinů, se jeho autor David Zábranský snaží strefovat do těch, kdo se „povýšenecky“ vymezují vůči většinovým názorům společnosti. Do elit a zejména do pražských hipsterů sídlících na Letné, kde se Studio hrdinů nachází. Podobnou taktiku - zdá se - volí i v následujícím rozhovoru, ve kterém s ním Respekt na základě jeho antibabišovského textu mluví o sněmovních volbách. Hradní mluvčí Ovčáček, který mimochodem právě na svém Facebooku přirovnal EU k nacistické Říši, je pro něj zábavný chlapík, sám spisovatel by místo přimknutí k západní Evropě raději volil Visegrád, Zeman nás nevede na Východ a Babiš je sice nebezpečný, ale zároveň panák bez energie. Na divákovi a čtenáři je, aby posoudil, nakolik jde v této performanci o vzpouru intelektuála proti intelektuálům, o pokus smířit rozpolcený národ, o spisovatelskou provokaci nebo o skutečný názor občana Zábranského.\nMáme právě před volbami a vy jste napsal, že k volbám normálně nechodíte.\nAsi čerpáte informaci z mého sloupku v Mladé frontě. Tyhle útvary je třeba brát s nadsázkou, ale vlastně to je pravda. Možná naposledy jsem byl volit někdy před patnácti lety. Zrovna teď Petr Pithart napsal, že nikdy nechápal, jak někdo vysvětluje, proč nešel k volbám. A to mně připadá, že argumenty se najdou. Dokonce si dodnes pamatuji, jak sedím za studentských let někdy v roce 1995 na právech v posluchárně a tam nám zrovna Petr Pithart vysvětluje, že demokratická společnost se vyznačuje tím, že není nutné chodit k volbám a že nevolení je legitimní volba, tichý souhlas s tím, jak věci běží. Vládneme dobře, nerušit… Na tom není nic pasivního, rozhodně to neznamená “kašlu na to a nezajímám se”. A dneska? Už to neplatí? Dneska už se k volbám musí, jak říká Pithart? Co se stalo? Tenhle obrat, to je nejlepší ilustrace toho, kam jsme od toho roku 1995 v Česku došli. Od nereálné demokratické vize ke střízlivé antidemokracii. A když už ani staří harcovníci demokracie tu demokracii moc nemusí, je třeba, aby za ně tu štafetu převzal někdo jiný. Takže: Chodit k volbám není nutnost, to je výdobytek demokracie, tečka.\nAle vy se teď k volbám chystáte…\nAno, protože teď to opravdu vnímám tak, že to budou nejdůležitější volby od revoluce. Já si ještě pamatuju sládkovce a podobné věci a varování před nimi mi vždycky přišlo přehnané. Říkal jsem: Neblázněte, nic se neděje, a kdyby se něco dělo, tak to přijde zvenku. A najednou se přistihuji, že sám jsem velmi aktivní, až buditelský v protibabišovském boji.\nJeště před pár dny jsem zvažoval Piráty. Jenomže čím dál víc mi připadá, že to je takové ANO v cool verzi a že bych pak litoval. Takže ČSSD, líbí se mi Lubomír Zaorálek. Předpokladem spisovatelské profese snad je mimo jiné i schopnost umět trochu odhadnout lidský charakter- a on je jeden z těch, kterým mám tendenci věřit. Připadá mi, že je to zapálený člověk, inteligentní a vtipný svým specifickým způsobem. Budu ale muset spolu s ním skousnout i ty hrůzy, jako je Milan Chovanec a podobné typy.\nV čem vám situace připadá závažná?\nJá bych fakt nechtěl Babiše za premiéra. Vidím na něm nezájem o cokoli. Mně připadá, že jeho nezajímá ani jeho vlastní osoba. My si myslíme, že má strašný drajv za mocí nebo za penězi, ale mně připadá až nebezpečně prázdný – a že mu vlastně nejde ani o tohle. Že to je jen reakční člověk, který pořád jen reaguje na okolí; vlastně z něj nejde nic, ani ta touha po moci. Utíká, pořád ho něco honí… V tomhle je nebezpečný, ta úplná prázdnota. Nebojím se, že by si z celé země udělal Agrofert, nebo že by si přes řepku a biopaliva celý stát zprivatizoval, ale mám prostě strach z jeho charakteru nebo necharakteru, který vnímám jako nesympatický. Když vyhraje, budeme absolutně bezcharakterní země.\nProč má Babiš tak velkou podporu lidí?\nTo je pro mě otazník. I velká část mého příbuzenstva ho bude volit. Jeho marketing asi opravdu funguje na jedničku, má kolem sebe schopné a dost cynické lidi. Řídí ho jak na dálkové ovládání. Vidím to v rozhovorech, kdy Babiš je někdy skleslý, ublížený, jako by se nám opravdu rozdal, a já cítím, že za tím jsou rady jeho expertů. Že mu někdo předtím řekne: „Hele, Andreji, teď musíme trochu ubrat plyn, tak buď takový ukňouraný.“ V Babišově případě fakt stačí roztočit pár těch vět, které fungují. Magické věty.\nŽe když má už tolik peněz, tak nepotřebuje další. Když se tohle se podaří dlouho opakovat, tak tomu evidentně věří i moje příbuzenstvo.\nNení Babiš stejný jako politici před ním, jen má ze všech největší charisma?\nPro mě nemá charisma vůbec.\nAle když přijde někam do hospody či na náměstí, skoro všichni ho milují.\nŘíká, že je jiný. Říká to dobře a hlasitě. Dává hodně peněz na to, aby to mohl říkat a aby ho všichni slyšeli. Toť vše. Piráti se teď chovají podobně a taky se do těch křesel dostanou. Počet křesel asi bude úměrný vydané finanční částce.\nVe sloupku v MFD píšete, že Babiš je „prázdná slupička, ambiciózní autoloutka a největší česká porevoluční hrozba“. Že s Babišem se ve vás „probouzí monstrum“.\nTen text měl určitou genezi. Teď nově píšu pro časopis VICE a tam jsem onehdy lovil téma. Napadl mě poetický sloupek, že půjdu k volbám, protože Babiš je hrozba. A přitom jsem si uvědomil, že zároveň už dva roky píšu i do MFD a že mě nenapadlo otisknout tam něco proti majiteli Babišovi. Tak jsem text dopsal a poslal ho jim. Druhý den přišel e-mail: „Děkujeme, potvrzeno přijetí, všechno v pořádku.“ Říkal jsem si, že to je zvláštní, ale už po dvou hodinách zvonil telefon: byl to pan Korecký a řekl mi, že to četl pozorněji a že si myslí, že není dobré to takhle vydávat. Že všechno říká pro mé dobro a že si myslí, že by se mnou mohl pan Babiš soudit - a jestli bych přece jenom nezauvažoval, že bych některé věci zjemnil.\nAno, v první verzi jsem se pouštěl do takových výrazů jako lhář. Pro VICE to bylo hodně od srdce a v nadsázce. Ale stejně mi v dalším telefonátu říkali, že to pro mě není dobré. Že je to skoro za hranicí politického pamfletu; spíš emocionální vyjádření a že takové věci netisknou. Ale jsem si jistý, že před tím přemýšleli, co by se stalo, kdyby to zastavili. Podle mě si spočítali, co je pro ně přijatelnější: báli se, že by za to byla MFD zase popotahovaná. Docela hodně lidí mi poté naopak předhazovalo, že toho Babiš využije ve smyslu: „Podívejte se, co já si tady nechám tisknout o sobě.” To mi připadá na hlavu postavená úvaha. Kdyby tam takhle psali všichni, to by bylo něco! A faktem taky je, že Babišovi jeden sloupeček nemůže ublížit, když mu evidentně neublíží ani trestní stíhání.\nV tom sloupku jste taky psal, že Zemana jste měl tendenci hájit, na rozdíl od Babiše. To už de facto konstatujete v představení Herec a truhlář Stanislav Majer mluví o stavu své domoviny. Tam divákům říkáte, že Zeman je v pořádku, když to zjednoduším. Myslíte si to, nebo je to provokace?\nSamozřejmě cílem bylo, aby společnost tím představením trochu žila, takže to chtělo skandál. Ale zároveň si fakt myslím, že Zeman není hrozba. Strašení, že nás někam zavléká, podle mě není na místě. Zeman navíc není sterilní panák. Je mi ho vlastně líto - a na rozdíl od Babiše za ním vidím lidský, pro mě silný příběh. Je na Hradě, doslouží tam, je to konec příběhu, který bude ve finále docela smutný, to už jde podle mě říct teď. Havel si zažil velmi vítězné životní období, i Klaus si zažil víc sebeuspokojení. A Zeman je z na tom z hlediska svého příběhu nejhůř.\nZeman ale má reálný vliv na tuhle zemi. Když řekl, že by lidé měli obranu země vzít do svých rukou a ozbrojit se, tak to pak začali dělat…\nDobře, je tedy potřeba se vůči tomu nějak vyhranit. Ale humor na jeho adresu a ponižování, které tady často vedeme, to mi leze na nervy. A dělá to z nás zemi buranů, mimochodem. Tohle, nikoli Zeman. Nebo tohle a Zeman, jak chcete.\nA když letí soukromým letadlem do Číny, to vám také nevadí?\nNemám k tomu co říct. Já bych to toleroval… U Zemana vidím největší neštěstí v lidech, kteří ho obklopují, Mynář a další. Ale třeba Ovčáčka mám rád, připadá mi jako zábavná figura a vlastně inteligentní člověk, který by mouše neublížil. Jestliže Zaorálek je zapálený člověk, Ovčáček je absolutní opak. Absolutně zhaslý člověk. V dobrém… Ale ostatní bych hnal z Hradu, být Zemanem. Že si ty lidi kolem sebe nechává, je jeho slabost.\nV jiném sloupku pro VICE říkáte, že Západ je unavený a líný, což je další provokativně fešácká věta. Kde jste k tomu přišel?\nStačí se podívat kolem sebe, i tady na Letné, což je takový malý český Západ. Mně připadá, že kolem jsou pořád samé projekty, ale schopnost dát si s něčím načas, nějaká píle nebo vůle, ta chybí… Já ze Západu prostě necítím moc energie. Vynakládání peněz, to není energie. Ani neuróza a tik nejsou energie.\nNa Západě lidé víc chodí volit, jsou aktivnější ve spolcích, mají lepší kvalitu vzdělávání. Je tam spousta věcí, o které stojí za to usilovat.\nJá ten dojem nemám. Zápaďáci předstírají zájem. Je to tlak kolektivu, jako na pionýrském táboře. Stačí, aby toho jeden nechal a nechají toho s úlevou všichni.\nTřeba Němci jsou schopní se pro něco rozhodnout a jít společně za tím - ať už to bylo ve změně energetické politiky, anebo přijetí uprchlíků. To je přece obdivuhodná vlastnost.\nNěmci jdou za čistotou… Ani čistota ale není synonymem pro energii. Jinými slovy, každá civilizace se musí jednou za čas zbavit uhlazenosti. Zasvivit se, v dobrém… Mám rád i bláznivá a nečistá gesta, výkřiky, chyby. Připadá mi, že tohle je naše deviza, Visegrádu nebo naší krajiny tady, že tohle můžeme nabídnout. Můžeme nabídnout chyby, bláznovství, nevyspělost. Nepodceňoval bych tuhle naši úlohu.\nNejsme líní a unavení spíše my?\nNemám rád zjednodušování a nemám rád, když se zbytečně haníme. Já cítím, že nás Západ poučuje, a to se mně nelíbí. Západ se k nám často chová jako k prvňáčkům. Myslím si, že o nás Evropa po roce osmdesát devět ve skutečnosti neměla moc zájem. V nové knížce se snažím zamyslet nad tím, jestli to není dáno něčím, co je silnější než my. Jestli je vůbec síla Evropy taková, aby nás do sebe dokázala vtáhnout, nebo jestli to všechno nezávisí na geografii či na střídání nějakých dlouhých cyklů. Jestli tam skutečně patříme. To jsou všechno otázky, které se naším vstupem do EU rozhodně nevyřešily - a podle mě to dnes všichni vidíme. Cítíme se jako rovnoprávní Evropané? Já myslím, že ne.\nEvropa není ani trochu sjednocená. A myslím si, že to není jenom tím, jak jsme se postavili k uprchlické krizi. Toho se podle mně dobře využilo, když se řeklo: „Podívejte se, ten šev tu skutečně je, protože vy se chováte takhle.“ Neochota Evropu spojit byla podle mě silná i z druhé strany. Nemluvím o euru, o svobodě pohybu. Mluvím o tom, že o nás jednoduše nemají zájem.\nA co je tedy naše perspektiva? O co bychom měli usilovat?\nJá jsem fandou Visegrádu. Teď všichni mají tendenci říkat: Opusťme Visegrád a přimkněme se k Německu. Mně se ale myšlenka Visegrádu líbila. Neznám tak reálně situaci třeba v Maďarsku a v Polsku, abych prostě mohl tady od stolečku z Prahy říct: „Jsou to totalitární režimy.” Ale kdo z těch, co tohle tvrdí, situaci skutečně hluboce rozumí? Mně připadá, že když tohle člověk prohlašuje, tak se hlásí na určitou stranu, která samu sebe vnímá jako tu správnou. A tohle vědomí té správnosti mě hrozně irituje a ostýchám se k tomu přidávat.\nA na tohle téma jste napsal knížku?\nAno, přes léto v Broumovském klášteře a brzy vyjde. Je o uprchlické krizi, ale na pozadí české emigrantky, která utekla v roce 1978 do Německa. Propojuji v té knize tehdejší emigraci s tou současnou migrační vlnou. Odehrává se v sedmdesátých a osmdesátých letech a potom v roce 2015. Hlavním hrdinou je doktor, který zběhne od svého povolání k práci pro agenturu, která najímá ve východní Evropě lékaře a dodává je do západní Evropy, do Německa. Myslím, že se tam docela pěkně ukazuje, jak hranice nepadly. Že víra v boření všech hranic se ukazuje jako velmi naivní. A že hranice muž-žena, minulost-budoucnost, sestra-doktor, Čech-Němec jsou pořád velmi přítomné – a že se bez nich se neobejdeme.\nByl jste při psaní zavřený v klášterní cele?\nNo, on už to právě není klášter. Benediktini ho pronajali občanskému sdružení, které vede jeden místní podnikatel, takže je to taková hra na klášter. A vlastně je to hezké, snaží se to místo oživit. Moc tam tedy nefunguje propojení s městem, město na ně zahlíží, protože tam dělají trochu Prahu v Broumově. Ale tak aspoň něco. Myslím, že jinde by se to asi nemohlo stát, že si takhle pronajmete klášter. Sudety jsou prostě pořád trochu Divoký západ.\nTématem tedy je i to, že mezi Východem a Západem pořád existuje hranice?\nKdyby se to mělo říci v jedné větě, tak no. Jmenuje se to Za Alpami - a to je jednak symbol života za Alpami, kde není tolik sluníčka, je v tom touha severu po jihu. A pak to znamená za vrcholky, za Alpami, kam se uprchlíci z jihu snaží dostat. A moji čeští hrdinové v Německu prožívají deziluzi i v souvislosti s uprchlickou krizí.\nDavid Zábranský (40) Vystudoval mediální studia a práva. Za svůj románový debut Slabost pro každou jinou pláž získal v roce 2006 Magnesii Literu. Dále napsal romány Šternův pokus milovat nebo Martin Juhás čili Československo. Je také autorem divadelní hry Herec a truhlář Stanislav Majer mluví o stavu své domoviny, kterou režírovala Kamila Polívková a uvádí ji Studio Hrdinů.\nDavid Zábranský Miloš Zeman Volby 2017


Uživatel:Spike411/Jak zaregistrovat transport – Jabber.cz Wiki\nUživatel:Spike411/Jak zaregistrovat transport\nObecné rady pro registrování transportů (bran) do jiných sítí.\nPro zaregistrování transportu potřebujete především klienta, který má rozhraní pro tzv. Service Discovery (Procházení služeb, Hledání služeb atp.). To v současné době nesplňuje např. žádný klient od Googlu, ani oblíbený Pidgin (podpora se objeví až ve verzi 2.6.0).\nS řadou transportů je ta potíž, že po registraci se vám do seznamu přidají kontakty beze jména (např. icqčíslo@transport). Někteří klienti to řeší po svém, např. klient Bombus má několik možností, jak tento problém vyřešit, avšak obnáší to stahování vizitek, které často obsahují i fotografie, tudíž to může obnášet přenesení většího objemu dat a ve výsledku zátěž pro vaši peněženku, pokud nemáte vhodný paušál.\nNěkteré transporty služby Jabbim (momentálně se jedná o Facebook a ICQ) podporují rozšíření Roster Item Exchange. To v kombinaci s podobně vybaveným klientem umožňuje importovat kontakty rovnou včetně jmen a skupin.\nJabbim (vývojová verze 0.5),\nGajim (vývojová verze 0.13).\nCitováno z „https://www.jabber.cz/w/index.php?title=Uživatel:Spike411/Jak_zaregistrovat_transport&oldid=6509“\nStránka byla naposledy editována 7. 7. 2009 v 21:00.\nStránka byla zobrazena 2 007krát.


V lančmítu chybí 40 procent masa. V Česku je 52 tisíc konzerv - iDNES.cz\n27. října 2017 9:33, aktualizováno 9:33\nLunch Meat, ochuzený o 40 procent masa. | foto: SZPI\nPrávní předpisy jasně uvádějí, že konzerva typu luncheon meat musejí obsahovat minimálně 70 procent masa. Laboratorní analýza výrobku firmy Shanghai Maling ale stanovila skutečný obsah masa v konzervě pouze na 42,6 procenta hmotnosti výrobku. Zákazník tak byl ochuzen o čtyřicet procent masa.\nInspekce nařídila výrobek s názvem LUNCH MEAT Ma Ling, Vepřový lunch s hmotností 340 gramů stáhnout z českého trhu.\nVýrobcem je akciová společnost Shanghai Maling (czech), která sídlí v českých Hrobčicích. Firma do oběhu uvedla 52 800 kusů závadné šarže potraviny.\nInspektoři SZPI falšovanou potravinu podrobili kontrole v pobočce sítě prodejen NORMA k.s. v Praze. Z došetřování vyplynulo, že prodejce uváděl do oběhu závadné šarže potraviny. Inspekce zahájí s kontrolovanou osobou správní řízení o uložení pokuty.\nTémata: Maso, prodejna, Norma, Hrobčice, Státní zemědělská a potravinářská inspekce (SZPI), výrobek, Vtip


Vyšlo v časopise: Čes. Revmatol., 15, 2007, No. 3, p. 172-175.\nSATELITNÍ SYMPOSIUM FY GLYNN BROTHER CHEMICALS\n30. KYSELINA HYALURONOVÁ – ZHODNOCENÍ ÚČINNOSTI Z POHELDU MEDICÍNY ZALOŽENÉ NA DŮKAZECH\nSoučasné možnosti a výsledky terapie OA v praxi nejsou pro klinické lékaře ani pacienty dostatečně uspokojivé. Symptomatický efekt přinášejí nesteroidní antirevmatika (NSA), jejichž toxicita (gastrotoxicita, nefrotoxicita, kardiovaskulární toxicita) stojí v posledních letech v centru pozornosti odborné revmatologické společnosti. Značná pozornost je také věnována pomalu působícím lékům osteoartrózy (symptomatic slow acting drugs of osteoarthritis, SYSADOA), objektivnímu zhodnocení jejich účinnosti a bezpečnosti. Tyto léky mají symptomatický a pravděpodobně i strukturální efekt na OA; pro generalizované formy s oligo- nebo polyartikulárním postižením jsou vhodné systémové perorální přípravky, pro lokalizované formy OA je vhodnou alternativou injekční terapie přípravky na bázi kyseliny hyaluronové.\nInjekční léčba kyselinou hyaluronovou (KH) je etablovaným postupem v terapii symptomatické gonartrózy, který je součástí aktualizovaných terapeutických doporučení EULAR z r. 2003 (úroveň evidence 1B, síla doporučení B) (1). Tato terapie patří z hlediska počtu klinických studií (placebem kontrolovaných, komparativních, postmarketingových studií i metaanalýz) k nejlépe prostudovaným preparátům ze skupiny SYSADOA a patří v současné době k nejrozšířenějším postupům léčby osteoartrózy. Díky dlouhodobě příznivým zkušenostem s touto léčbou je aktuálně k dispozici velká řada přípravků na bázi KH, o různé molekulové hmotnosti, od různých výrobců, s pravděpodobně odlišnou farmakokinetikou, farmakodynamikou a zřejmě i odlišným klinickým efektem, a situace se stává v současnosti poněkud nepřehledná.\nKH je jednou ze základních složek mezibuněčné hmoty chrupavky a nejdůležitější složkou synoviální tekutiny. Hmotnost molekul KH v synoviální tekutině za fyziologických podmínek dosahuje více než 5 milionů daltonů, nicméně přímá úměra mezi molekulovou hmotností léčebného přípravku a klinickou účinností prokázána nebyla. S vyšší molekulovou hmotností se prodlužuje biologický poločas eliminace i rezidenční čas v synoviální dutině, nicméně farmakodynamický efekt je zřejmě u přípravků s nižší molekulovou hmotností (< 1 000 000 daltonů) významnější (lepší průnik do synovie a interakce s buněčnými receptory) (2).\nKlinická účinnost preparátu na bázi KH byla hodnocena ve více než 70 klinických studiích, publikováno bylo již téměř 30 review a 4 metaanalýzy; dalších 5 metaanalýz bylo prezentováno v podobě abstrakt na odborných konferencích. Jednotlivé metaanalýzy dospěly k odlišným závěrům; jejich metodologie (výběr studií, metodika hodnocení kvality apod.) však nebyla jednotná.\nNapř. Lo et al. publikovali v r. 2003 metaanalýzu 22 jednoduše a dvojitě zaslepených studií, publikovaných i nepublikovaných, a dospěli k závěru, že intraartikulární terapie KH má jen nepatrně lepší účinnost ve srovnání s placebem, nicméně autoři poukázali na značnou heterogennost studií (3). Metodice této metaanalýzy jsou vytýkána ne zcela standardní kritéria výběru studií.\nKolektiv Wang et al. dospěl v r. 2004 na základě metaanalýzy 20 klinických studií k opačným závěrům: intraartikulární léčba KH vede ke zmírnění symptomů OA – především bolesti a funkce. Autoři rovněž poukázali na heterogennost studií a provedli jejich další analýzy a zjistili, že vyšší účinnost KH byla zjištěna v jednoduše zaslepených nebo unicentrických studiích, nižší účinnost KH byla zjištěna ve studiích, kdy byl užit jako záchranná medikace paracetamol, u jedinců nad 65 let věku a s pokročilými rtg stadii OA (4).\nMetaanalýza autorů Modawal et al. z r. 2005 vedla k závěru, že intraartikulární viskosuplementace byla mírně účinná v úlevě od bolesti u pacientů s OA, ale pouze krátkodobě (za 5–7 týdnů po poslední injekci, v týdnech 15–22 již byla neúčinná) (5).\nProtichůdné závěry těchto systematických analýz vyvolaly potřebu sjednotit jejich metodologii a prokázat účinnost této terapie OA. V Cochranské databázi systematických studií byla v letošním roce zveřejněna poslední verze nejrozsáhlejší metaanalýzy N. Bellamyho – celkem 76 randomizovaných kontrolovaných studií, placebem kontrolovaných nebo komparativních (i.a. kortikosteroidy, NSA, cvičení, artroskopie, různé preparáty KH aj.). Ze závěrů práce vyplývá, že viskosuplementace je účinnou terapií OA, vede ke snížení bolesti, zlepšení funkce a celkovému zlepšení hodnocenému pacientem, zejména v týdnech 5–13 po poslední injekci. Z analýzy dále vyplývá, že se účinnost jednotlivých preparátů liší, resp. u některých z nich dosud nebyla prokázána (u některých chybí randomizované kontrolované studie zcela) (6).\nPreparát Hyalgan (KH avinního původu o nízké molekulové hmotnosti) je bezesporu nejlépe prostudovaným viskosuplementačním přípravkem. Z celkového počtu 76 analyzovaných studií Cochranské databáze představovaly práce hodnotící efekt Hyalganu více než jednu třetinu (29 studií). Účinnost Hyalganu převyšovala účinnost placeba ve snížení námahové, klidové i noční bolesti, jakož i bolestivosti hodnocené pomocí indexu WOMAC a palpační bolestivosti. Hyalgan byl lepší i při zlepšení funkce (WOMAC B, Lequesnův index) a snížení objemu výpotku. Významný efekt oproti placebu byl shledán při hodnocení celkového stavu pacientem.\nÚčinnost Hyalganu je v některých parametrech (bolest, funkce, Lequesnův index) nejméně srovnatelná s invazivní terapií (artroskopie).\nSymptomatický efekt Hyalganu je i v intervalu 14–28 týdnů po injekci srovnatelný s NSA (naproxen), při absenci gastrointestinálních nežádoucích účinků, nejméně srovantelný s kortikosteroidy (metylprednisolon aceátem) (klidová a námahová bolest) a v některých parametrech (rozsah flexe) i lepší.\nZ výsledků této metaanalýzy vyplývá, že z pohledu medicíny založené na důkazech byly klinická účinnost i bezpečnost léčby Hyalganu dostatečně prokázány, je nutné však zdůraznit, že výsledky klinických studií s jednotlivými přípravky na bázi KH nelze paušálně převádět na ostatní typy preparátů nebo je generalizovat. Vzhledem ke značné heterogenitě přípravků co do původu, výrobní technologie a molekulové hmotnosti je třeba hodnotit každý z přípravků zvlášť na základě výsledků, dosažených v příslušném klinickém zkoušení.\n31. KONTINUÁLNÍ PASIVNÍ POHYB V REHABILITACI\nRehabilitační klinika Fakultní nemocnice v Hradci Králové\nRehabilitace po operacích na pohybovém ústrojí sehrává velice důležitou roli, ať už se jedná o operace plánované nebo po úrazech. Je většinou prováděna fyzioterapeuty na doporučení ošetřujícího lékaře podle standardních postupů.\nJiž řadu let se využívají motodlahy, které umožňují kontinuální pasivní pohyb (KPP). Používají se již na ortopedických nebo traumatologických odděleních nebo na rehabilitačních odděleních. Aplikaci KPP s využitím přístroje určuje většinou počet motodlah, které jsou na příslušném oddělení a na kapacitě fyzioterapeuta, který motodlahu přikládá. Rozsah pohybu je stanoven operatérem. Jisté je pouze to, že využití motodlahy je pro pacienta při správném nastavení příjemné a šetří se čas fyzioetrapeuta.\nV zásadě je možnost použít motodlahy dvojím způsobem:\npoužití běžné v našich podmínkách a) první den po operaci b) na rehabilitačním oddělení 7.–10. den. Pokud možno využívají se denně, po různě dlouhou dobu.\nakutní využití – motodlaha se přikládá hned na pooperačním sále, 8 hodin po operaci.\nPro bližší vyhodnocení účinnosti KPP jsme prostudovali 100 prací. 80 % prací bylo z oblasti standardního postupu, 20 % prací bylo hodnoceno v rámci časné aplikace na pooperačním sále.\nV randomizovaných, i zaslepených studiích s aplikací KPP oproti kontrolním skupinám bez KPP: Rozsah pohybu (RP) v kloubech, jeho zvětšování v čase. Sledování byla různě dlouhá, od krátkodobých, v průměru 3 týdny až po období 1 roku. Zmírnění otoku; Bolest; Operační jizva; Prevence tromboembolických komplikací; Délka hospitalizace; Vyčíslení nákladů; U akutní aplikace; Krvácení; Poranění; Volba analgetika-anestetika – celkové, lokální.\nVětšina prací z první skupiny statisticky hodnotila KPP jako přínosný v různých položkách.\nRozsah pohybu se v průměru statisticky významně zlepšil 6. den od aplikace KPP. Při dlouhodobých sledování, po 3 měsících a více již statisticky významný rozdíl nebyl.Dále se snižovala doba hospitalizace a vložené náklady.\n32. DIACEREIN V LÉČBĚ OSTEOARTRÓZY KOLENNÍCH KLOUBŮ\nDiacerein patří do skupiny tzv. symptomaticky pomalu působících léků u OA (SYSADOA). Mechanismem jeho účinku je inhibice syntézy i aktivity IL-1 a to na premembránové i postmembránové úrovni. V poslední době byly publikovány významné studie, které podporují v intencích medicíny založené na důkazech účinnost diacereinu. Rintelen publikoval výsledky metaanalýzy 19 klinických studií provedených v letech 1985–2005, do kterých bylo zařazeno 2637 pacientů. Na konci léčebné periody byl diacerein účinnější než placebo a stejně účinný jako nesteroidní antirevmatika. Jestliže však byla bolest hodnocena 2 měsíce po skončení aktivní léčby, byl diacerein účinnější než NSA, protože jeho efekt na rozdíl od NSA přetrvával (1). Druhou metaanalýzu publikoval Fidelis v rámci tzv. Cochranské analýzy se závěrem, že existuje objektivní důkaz o symptomatickém účinku diacereinu (2). Pavelka a spol. nedávno dokončili randomizovanou studii v délce trvání léčby 3 měsíce, která měla primární kritérium účinnosti (změna pohybové bolesti), 2 měsíce po skončení léčby. Do studie bylo zařazeno 168 pacientů, kteří dostávali 3 měsíce buď diacerein (50 mg PID), nebo placebo. Po 5 měsících byl diacerhein signifikantně účinnější než placebo v ukazateli WOMAC A (p=0,0001) a v ukazateli WOMAC celkový (p=0,0001). Tolerance léčby byla velmi dobrá (3). Přetrvávající efekt diacereinu oproti NSA (piroxicam) byl prokázán ve studii v délce 25 týdnů (4). Strukturu modifikující efekt diacereinu byl zkoumán ve studii ECHODIAH, což byla 3letá studie u nemocných s OA kyčelních kloubů (5). Počet pacientů s klinicky relevantním zúžením kloubní štěrbiny byl u skupiny léčené diacereinem nižší, než u placeba (50,7 % vs. 60,4 %, p = 0,006).\nZávěr: Diacerein je účinným symptomatickým lékem u OA, který má pravděpodobně i zpomalující efekt na progresi OA.\nSATELITNÍ SYMPOSIUM FY WYETH WHITEHALL CZECH\n33. ETANERCEPT – UPDATE\nEtanercept je lék, u kterého je prokázána účinnost u řady revmatických onemocnění. Pro jeho pohodlnější užívání nyní přichází na český trh nová předplněná stříkačka se zdokonalenou ostřejší jehlou k subkutánní aplikaci etanerceptu. Nová jehla umožňuje podstatné snížení síly při penetraci kožním povrchem. Snazší manipulace s léčivem a snazší aplikace jistě zvýší complianci nemocného a pohodlí užívání etanerceptu.\nZ výsledků dlouhodobých klinických studií vyplývá, že účinnost léčby neklesá s délkou podávání a dlouhodobá tolerance etanerceptu dobrá. Sledování nežádoucích účinků biologické léčby je v poslední době zaměřeno zejména na výskyt malignit a výskyt tuberkulózy. Řada národních registrů (např. data ze švédského registru) porovnává výskyt maligních tumorů u nemocných léčených anti-TNF léčbou s obecnou populací a udává ho v tzv. SIR ( standardized incidence ratio). Z dat ze švédského registru vyplývá, že riziko pro solidní tumory není u nemocných léčených anti TNF terapií vyšší než pro obecnou populaci, toto riziko je však významně vyšší pro výskyt hematologických malignit (leukemie, lymfomy) SIR = 1,9. Samotné riziko lymfomů pro nemocné s revmatoidní artritidou je asi 2krát vyšší než pro obecnou populaci a souvisí s aktivitou choroby, délkou jejího trvání a věkem pacienta.\nV rámci retrospektivní metaanalýzy randomizovaných klinických studií u pacientů s revmatoidní artritidou (Bongartz, JAMA 2006) byla hodnocena data týkající se monoklonálních protilátek proti TNFα (infliximab, adalimumab). Byl hodnocen výskyt malignit a závažných infekcí u nemocných s RA léčených monoklonálními protilátkami proti TNFα oproti nemocnýcm léčených placebem. Byl sledován výskyt malignit i v souvislosti s dávkou. Z celkového hodnocení vyplynulo trojnásobně vyšší riziko (OR 3,3) vzniku malignit u pacientů léčených monoklonálními protilátkami proti TNFα v porovnání s placebovou skupinou. Malignity byly signifikantně častější u nemocných léčených vyššími dávkami. Riziko vzniku závažné infekce bylo v porovnání s placebovou skupinou dvojnásobné (OR 2,0). Do této metaanalýzy nebyla zahrnuta data týkající se etanerceptu.\nObdobné hodnocení bylo provedeno na základě žádosti FDA. Metaanalýza randomizovaných klinických studií týkající se infliximabu udávala výskyt malignit 0,65/ 100 pacientoroků u nemocných léčených infliximabem vs. 0,13/100 pacientoroků u kontrol (RR=5,0). Analýza pro adalimumab udávala 0,7/100 pacientoroků u nemocných léčených adalimumabem vs. 0,4/100 pacientoroků u kontrol (RR= 1,75). Pozorovaná incidence malignit nebyla vyšší než v běžné populaci na rozdíl od zvýšeného výskytu u randomizovaných kontrol léčených placebem. Metaanalýza pro etanercept ukázala relativní riziko 0,86 v porovnání s kontrolami. Data týkající se etanerceptu jsou dle stanoviska FDA z hlediska obav ze zvýšeného výskytu malignit u této terapie příznivá. Léčba anti TNF léky je spojována s častějším výskytem zejména tuberkulozní infekce. Screening PPD testem a léčba latentní tbc snižují riziko reaktivace latentní tbc, ale i přes toto testování se objevují i fatální případy tbc infekce. Podle dostupných dat je více případů tbc při léčbě monoklonálními protilátkami (infliximab, adalimumab) než při léčbě etanerceptem, jedná se nejčastěji o časný výskyt – reaktivaci latentní tbc. Z posledních dat vyplývá, že riziko tbc infekce je po léčbě etanerceptem srovnatelné s výskytem tbc u běžných DMARDs (RR pro etanercept = 1,2 (95 %CI 0,9-1,8), RR pro DMARDs =1,2 (95 %CI 1,0-1,5), zatímco pro infliximab je vyšší (RR= 1,6 (95 %CI 1,0-2,6). Jedním z důvodů rozdílů mezi etanerceptem a monoklonálními protilátkami ve výskytu tbc by mohl být v rozdílném mechanismu účinku.\n34. TERAPEUTICKÁ PRAXE A KVALITA ŽIVOTA PACIENTŮ S ANKYLOZUJÍCÍ SPONDYLITIDOU V ZEMÍCH STŘEDNÍ A VÝCHODNÍ EVROPY\nAnkylozující spondylitida (AS) je chronické, zánětlivé, revmatické onemocnění páteře a periferních kloubů, jehož vliv na funkci a kvalitu života byl v minulosti často podceňován. První účinnou léčbou, která výrazně ovlivňuje aktivitu a progresi nemoci je biologická léčba anti TNF blokujícími léky.\nByla provedena rozsáhlá studie ve státech střední a východní Evropy s cílem zmapovat kvalitu života pacientů s AS a způsoby jejich terapie v tomto regionu. Studie se zúčastnilo 281 revmatologů ze 7 zemí s průměrným věkem 47 let a 16 lety praxe v oboru. Vyplnili dotazníky o celkem 1506 pacientech s AS. Průměrný věk pacientů v souboru byl 44 ± 13 let, trvání od diagnózy 11 ± 10 let, a zpoždění v diagnóze od prvních symptomů do definitivního stanovení diagnózy 6 ± 7 roků. Předcházející nebo současná synovitida se vyskytovala v 53,3 %, uveitida v 51 %, spondylartritida v anamnéze v 26,1 %, idiopatický střední zánět ve 4,6 %. Průměrná aktivita AS byla poměrně vysoká: hodnocení pacientem (0–100) 51 ± 23, sedimentace 31 ± 22, CRP 12 ± 6, BASDAI 4,1 ± 2,6. Pacienti byli léčeni v 63,7 % LTV, 38 % mělo SAS, 12,3 % perorální kortikoidy, 12,5 % MTX a 9,2 % lokální kortikoidy. NSA užívalo 78 %, z toho 60 % neselektivní NSA a 10 % koxiby. Jako kandidáty na léčbu anti TNF bylo označeno 61 % pacientů. Z pacientů s BASDAI 4 bylo za kandidáty na anti TNF označeno 31,4 % pacientů s BASDAI > 4 pak 72,9 %. BASDAI dobře koreloval s BASFI.\nZávěr: AS představuje významné zhoršení kvality života. Až 60 % pacientů bylo označeno za kandidáty na biologickou léčbu, přičemž aktivně je léčeno < 1 % pacientů.\n35. FARMAKOEKONOMICKÉ ASPEKTY LÉČBY INHIBITORY TNFα\nDoležal T., Skoupá J.1\nÚstav farmakologie 3. LF UK, Praha, 1Pharmaprojects\nFarmakoekonomika je obor, který nabízí řešení nalézt nákladově nejefektivnější typ léčby a označit takové léky a technologie, které jsou z hlediska zdravotnického systému dlouhodobě nejlepší investicí. Používá pro to celou řadu specifických druhů analýz. Nejčastěji jsou předmětem zkoumání farmakoekonomiky nové a nákladné léky. V revmatologii je za takovou skupinu možné považovat biologické léky (inhibitory TNF-α), které přinášejí novou kvalitu léčby, ale za výrazně vyšší cenu. Základní otázkou je, zda se tato investice vyplácí, co za ní dostáváme a jak si stojí ve srovnání s levnější terapií.\nV zahraničí bylo publikováno mnoho farmakoekonomických studií jak ve druhé, tak také v první linii léčby revmatických chorob. Například u pacientů, kteří selhávají na modifikujících lécích první linie (zlato, cyclosporin, methotrexat, leflunomid) byl etanercept v podmínkách zdravotního systému Velké Británie nákladově efektivní, s hodnotou 16 330 GBP/QALY. Pokud byly do analýzy zahrnuty i nepřímé náklady, tak tato hodnota poklesla pod 8 000 GBP/QALY. Biologické léky u revmatoidní artritidy již také hodnotil britský NICE (National Institute for Clinical Excellence).\nV České republice jsme ve fázi zjišťování nákladů na jednotlivé diagnózy – tzv. studie typu cost-of-illness. Nedávno dokončená analýza nákladů na ankylozující spondylitidu (AS), která byla založena na datech z pacientského projektu BÉĎA (1008 respondentů), ukázala následující strukturu nákladů. Náklady přímé (léky, hospitalizace, ambulantní péče, operace, rehabilitace, lázně) tvoří 51 % všech nákladů a nepřímé náklady (pracovní neschopnost, ztráta produktivity) potom 49 %. Průměrné roční náklady na jednoho pacienta jsou 72 000 Kč.\n36. INHIBICE STRUKTURÁLNÍHO POŠKOZENÍ PŘI LÉČBĚ RITUXIMABEM\nModerní biologická léčba pomocí blokády TNF α není dostatečně účinná asi u 25–40 % pacientů. Pro tyto nemocné je novou reálnou alternativou terapie cílená proti B lymfocytům. Rituximab je chimérická monoklonální protilátka namířená proti CD20 molekule, která se exkluzivně nachází na B buňkách. Léčba vede k depleci B lymfocytů cestou komplementem zprostředkovaného poškození, pomocí ADCC (protilátkou zprostředkovaná buněčná cytotoxicita) a indukcí jejich urychlené apoptózy. Klinická hodnocení ukázala významnou účinnost ve smyslu snížení aktivity revmatoidní artritidy u pacientů selhávajících zvyklou léčbu bazálními antirevmatiky a anti-TNF preparáty. Léčba je indikovaná v kombinaci s methotrexatem a vede k alespoň 20 % zlepšení podle ACR kritérií u více než 50 % nemocných, kteří před tím selhali jeden nebo více anti-TNF preparátů. Efekt léčby dosahuje vrcholu po 16 týdnech od podaných 2 infuzí a léčba může být opakována po 24 týdnech. Výsledky naznačují, že opakované infuze mohou mít ještě lepší odpověď než iniciální léčba. V průběhu terapie klesají hladiny autoprotilátek, hladiny sérových imunoglobulinů zůstávají stacionární nebo mírně klesají až po opakovaných infuzích. U části nemocných ohlašuje návrat B lymfocytů do periferní krve relaps onemocnění, ale není tomu tak vždy, a hodnocení počtu B lymfocytů nelze tedy spolehlivě použít k monitoraci klinické odpovědi. Roční léčba rituximabem vedla ke zpomalení radiologické progrese onemocnění v klinickém hodnocení REFLEX, kdy po 56 týdnech léčby byl statisticky významný rozdíl v rtg skóre podle Genanta-Sharpa (přírůstek 2,31 u placeba a 1,0 u léčené skupiny). Statisticky signifikantní rozdíly byly nalezeny jak pro skóre erozí tak pro skóre zúžení kloubní štěrbiny. Analýza rtg progrese nemocných, kteří neodpověděli na léčbu dostatečně, tedy nesplnili kritéria ACR20 ve 24 týdnech, přinesla podobné výsledky. Skupina, která měl jen metotrexát + placebo progredovala po 56 týdnech o 2,82 jednotek a skupina s metotrexátem + rituximabem o 0,66 jednotky. Inhibice strukturální progrese byla významná u RF+ i RF- pacientů, a také u anti-CCP2+ nemocných. Podobné rozdíly byly nalezeny u všech zkoumaných podskupin nemocných. Toto vše přináší důkazy o účinnosti inhibice rtg progrese RA pomocí deplece B lymfocytů a výsledky jsou konzistentní i s konceptem rozpojení mezi klinickou účinností a vlivem léčby na strukturální progresi.\n37. RITUXIMAB V LÉČBĚ REVMATOIDNÍ ARTRITIDY – PRVNÍ ZKUŠENOSTI\nBradna P., Soukup T., Tomš J., Baštecká D.\nLéčba monoklonální protilátkou proti CD20 – rituximabem je indikována v léčbě těžkých forem revmatoidní artritidy po selhání ostatní léčby včetně podání TNF blokátorů.\nV poslední době jsme zahájili léčbu rituximabem u tří nemocných. Ve 2 případech byl indikací relaps revmatoidní artritidy při terapii TNF blokátorem, u třetí nemocné došlo k výsevu psoriázy jako možné komplikaci anti-TNF léčby. Vstupní vyšetření a aplikace rituximabu byla provedena podle zásad mezinárodního konsensu (Ann Rheum Dis 2007 Feb;66(2):143-50.) a v souladu s proponovanými Doporučeními České revmatologické společnosti. Byla provedena depistáž hepatitid a opakován screening tbc. Kromě běžných laboratorních kontrol jsme vyšetřili hladiny sérových imunoglobulinů. Aplikace rituximabu byla provedena ve dvou dávkách á 1000 mg v den 1. a 15. s dodržením doporučené rychlosti infuze a premedikace. Pro podání léku je třeba mít zajištěnu kvalitní žilní cestu (flexilou), vzhledem k změnám rychlosti infúze během aplikace je nezbytná infúzní pumpa. Aplikaci je třeba provádět se zajištěním pro případ anafylaktické reakce – ideálně na lůžku stacionáře. U našich nemocných proběhla aplikace bez bezprostředních problémů, u jedné z nemocných však došlo 10. den po aplikaci první dávky k rozvoji exanthemu, febriliím a zhoršení kloubní symptomatologie. Stav hodnotíme jako sérovou nemoc jako vzácně se vyskytující reakci na podání rituximabu. Ostatní dvě nemocné zvládly aplikaci bez problémů a v současné době se blíží k 16. týdnu, kdy bude hodnocen efekt léčby na aktivitu choroby.\nZávěr: Indikace, podání a sledování léčby rituximabem je v podmínkách revmatologického pracoviště vybaveného stacionářem a návazností na možnost intensivní péče dobře zvladatelné.\nSATELITNÍ SYMPOSIUM FY MERCK SHARP & DOHME IDEA\n38. ETORICOXIB V LÉČBĚ REVMATICKÝCH ONEMOCNĚNÍ\nArtritida často vyžaduje dlouhodobou léčbu nesteroidními antirevmatiky (NSA), kterou může komplikovat výskyt závažných GIT nežádoucích účinků. Selektivní COX-2 inhibitory mají analgetické a protizánětlivé účinky, přičemž mají zlepšený gastrointestinální bezpečnostní profil.\nEtoricoxib je koxib 2. generace s vysokým stupněm COX-2 selektivity (1). Má vysokou biologickou dostupnost a dlouhý poločas umožňující podávání 1krát denně. Účinnost etoricoxibu byla zkoušena v randomizovaných studiích u osteoartrózy, revmatoidní artritidy u chronických bolestí v zádech. Účinnost byla stejná jako u referenčních NSA, při lepší snášenlivosti. V dvojslepé studii u akutní dny byl etoricoxib stejně účinný jako indometacin při lepší snášenlivosti (2). Endoskopické studie prokázaly nižší výskyt žaludečních vředů po etoricoxibu než po ibuprofenu (3). Kombinovaná analýza 10 studií fáze II. a III. prokázala 50 % redukci rizika vzniku závažné GIT komplikace (tzv. PUB) (4). Další prespecifikovaná analýza 6 studií prokázala 45 % snížení rizika přerušení léčby pro GIT nežádoucí účinky (5). Studie MEDAL (6) byla největší prospektivní studie, která byla kdy provedena, která zkoumala výskyt kardiovaskulárních a gastrointestinálních nežádoucích účinků v podmínkách běžné klinické praxe. Do programu bylo ve studiích EDGE, EDGE 2 a MEDAL zařazeno přes 34 000 pacientů. Etoricoxib (60 a 90 mg denně) byl srovnáván s diclofenakem (150 mg denně). Nebyl zjištěn rozdíl v kumulativní incidenci potvrzených trombotických kardiovaskulárních příhod. Počet přerušení léčby pro klinické i laboratorní gastrointestinální nežádoucí účinky byl po etorixocibu nižší než po diclofenacu (p<0,001). Výskyt hypertenze byl vyšší po etoricoxibu než po diclofenacu. Po aplikaci etoricoxibu byl signifikantně nižší výskyt potvrzených PUB (p<0,001).\nDoporučovaná dávka etoricoxibu je 60 mg denně u osteoartrózy, 90 mg denně u revmatoidní artritidy a 120 mg denně u dnavé artritidy. Nově dokončená studie však ukazuje stejnou účinnost 30 mg etoricoxibu denně jako u celecoxibu 200 mg denně u osteoartrózy a lze očekávat, že pro dlouhodobou léčbu artrózy bude tato dávka schválena (7).\nZávěr.Etoricoxib je COX-2 selektivní lék (koxib) s lepší GIT tolerancí než konvenční NSA.\nVýskyt kardiovaskulárních trombotických příhod po ETO je stejný jako po konvenčních NSA. Výskyt hypertenze je mírně vyšší.


Jiří Kovařík: Trafalgar, anatomie námořní bitvy | Austerlitz.org | CZ\nJiří Kovařík: Trafalgar, anatomie námořní bitvy\n29. 9. 2008 Team Austerlitz Austerlitz.org | CZ » Historie » III. Recenze a anotace\nNovou knihu Jiřího Kovaříka, kterou provází přes dvacet map a nákresů jakož i kolem sto dvaceti dobových vyobrazení, uvede na knižní trh na počátku poslední říjnové dekády tohoto roku nakladatelství Elka Press, které už vydalo i známé napoleonské paměti Marcellina Marbota a Charlese Parquina.\nBitva u španělského mysu Trafalgar, svedená 21. října 1805 mezi 33 řadovými loďmi francouzsko-španělské floty admirála Villeneuva a 27 britskými řadovými loďmi admirála Nelsona, který zde zemřel, je jedním z největších a nejproslulejších námořních střetů v dějinách. Tato kniha, která si skutečně zaslouží podtitul Anatomie námořní bitvy, líčí Tragalgar na základě vyprávění mnoha očitých svědků od admirálů a kapitánů po prosté členy posádek všech zúčastněných národností. Přibližuje i zásady bojové taktiky plachetních lodí, manévrů, dělostřelby a plavby samotné. Popisuje vše, co bitvě předcházelo od úniku spojeneckého loďstva přes složitou plavbu do Karibiku a zpět, střet u mysu Finisterre až po tečku za Trafalgarem, bitvu u mysu Ortegal. Odpovídá i na otázku, zda admirál Villeneuve skutečně zhatil Napoleonovy plány na invazi do Anglie.\nPro přátele z okruhu Projektu Austerlitz posílá autor na ukázku jednu kapitolu z textu:\n(LE BUCENTAURE A SANTÍSIMA TRINIDAD V BRITSKÉM SEVŘENÍ)\nPrvní salvy z HMS Victory a po nich následující palba HMS Téméraire i HMS Neptune začaly páchat na vlajkové lodi Kombinovaného loďstva smrtelné škody.\n„Právě jsem nařídil signalizovat předvoji virer de bord, když tu se zřítily hlavní stěžeň a besan…,“ hlásil pak Villeneuve.\nBylo pozdě, tento signál, určený Dumanoirovi a nařizující okamžitý obrat přídí k větru, měl přijít dřív. I kdyby v této chvíli změnil předvoj kurz (což se stalo, jak uvidíme, až o dvě hodiny později), musel už nutně připlout pozdě!\n„Za řadovou lodí Victory následovaly dvě další lodě o třech palubách a několik lodí o 74 dělech, které zvolna defilovaly k zádi Bucentaure. (…) Lodě, které mi takto propluly za zádí, se ke mně na závětrné straně obracely a palbou našich baterií příliš netrpěly, neboť řada našich děl už byla rozbita a jiným bránily ve výstřelu přeražené stěžně. Ve chvíli, kdy se rozjasnilo, jsem si všiml, že se celý střed a zadní voj mého loďstva stáhnul a že jsem nejvysunutější lodí na návětrné straně. Přední stěžeň, jenž nám zbýval, mohl usnadnit náš ústup do závětří, kde plula řada našich lodí, které vypadaly nepoškozeně, ale i ten se nakonec skácel,“ popsal kritické okamžiky sám velitel Kombinovaného loďstva.\nPro těžko představitelné drama nemáme mnoho dalších svědectví, vše však naznačuje, že vlajková loď se velmi rychle měnila ve vrak a admirál na její palubě musel kvapně zvažovat, co dál.\n„Předtím jsem už nařídil nechat na vodě člun, neboť jsem předvídal situaci, v níž bychom zůstali beze stěžňů. Měl jsem v úmyslu nechat se přepravit na jinou loď. Jakmile se zřítil hlavní stěžeň, nařídil jsem, ať člun připraví, buď ho ale potopily kule, nebo ho rozbil pád jiných stěžňů; v každém případě nebyl nalezen. Nechal jsem hlasem volat na Santísimu Trinidad, která byla před námi, zda může spustit člun a vzít nás do vleku. Nedostal jsem odpověď. Tato loď byla silně zaměstnána jedním trojpalubníkem, který postřeloval její ubytovací palubu…,“ pokračoval Villeneuve.\nŠpanělský čtyřpalubník se ocitl ještě v hustší palbě a sevření než Le Bucentaure. Velikostí, vidinou slávy i kořisti lákal a nebylo divu, že k němu směřovaly i ty lodě, které následovaly za trojicí čelních trojpalubníků Nelsonovy návětrné eskadry. Jednalo se o HMS Leviathan a HMS Conqueror, v obou případech čtyřiasedmdesátky, které propluly na závětrnou stranu Kombinovaného loďstva. Za nimi se blížila stodělová HMS Britannia, přičemž ze strany návětrné spěchala od severu do téhož prostoru čtyřiašedesátidělová HMS Africa.\nSantísima Trinidad (britské a francouzské prameny její jméno píší jako Santissima Trinidad, proto čtenář nalezne v citacích i tuto formu) za sebou měla šestatřicet let služby a představovala pro Nelsona starého známého, neboť ji zblízka viděl už ve slavný Valentine’s Day, v bitvě u Mysu sv. Vincenta. Nyní na vysokých stěžních této lodi vlála vlajka sedmačtyřicetiletého kontradmirála dona Baltasara Hildalga de Cisnerose. Ten následující události vylíčil v dopise ministru Godoyovi, zveřejněném posléze (v listopadu 1806) s určitými stylistickými úpravami v madridských novinách. Podle oné relace mohla HMS Victory pálit na levobok španělské lodi, zatímco dva další trojpalubníky postřelovaly její pravobok, o vlastním boji však v ní není téměř nic. Historikové chtějící znát španělský pohled proto zpravidla sáhli po spisu Trafalgar ze série Episodios Nacionales , který v druhé polovině 19. století publikoval don Benito Pérez Galdós. Jde o svého druhu literaturu faktu, v níž autor využil dokumenty ze španělského Archivo de la Marina a shromážděné výpovědi (paměti, dopisy, apod.) očitých svědků. Jeho líčení (se jmény britských a francouzských lodí v podobě, kterou užívali Španělé) začíná ve chvíli, kdy HMS Victory ke středu Kombinovaného loďstva teprve doplouvala:\n„Victoria nejprve vypálila na Redoutable, byla odražena a dostala se na návětrnou stranu Trinidadu. Přišla řada na nás a stovky hlasů zařvaly jako ozvěnou na povel velitelův: ,Pal!‘ Padesát kulí s jekotem vyletělo proti bokům anglické válečné lodi. Minutu jsem kvůli dýmu nic z nepřítele neviděl a on plul zatím pln vzteku rovnou na nás. Na dostřel pistole po nás Victoria vypálila salvu. V pauze mezi naší a jejich palbou spatřila posádka škody, které nepříteli způsobila, a propadla nadšení. Obsluhy děl se činily rychle, byť s těžkostmi, neboť našim dělostřelcům chyběly zkušenosti. Bucentauro bylo těsně za námi, pálilo po Victorii, po Temerariu a ještě jedné silné anglické lodi. Zdálo se, že nám Victoria musí padnout do rukou, naše palba jí zpřetrhala lanoví a zadní stěžeň padl.\nTrinidad způsobila Victorii nesmírnou škodu, vzápětí se ale kolem o obou lodí neuvěřitelně chytře prosmýkla Temerario a admirálskou loď zakryla před naší palbou. Chtěla proplout za zádí Trinidadu, tam ale připlulo Bucentauro během palby tak těsně, až se ráhna dotýkala. Za ní zel prázdný prostor, do nějž Temerario vnikla, odtud pak doplula na naši závětrnou stranu a vypálila po nás salvu. V tom samém čase se Neptuno, jiná anglická loď, vsunula tam, kde předtím byla Victoria, která se zatím stáčela. Tak se Trinidad ocitla téměř v nepřátelském obklíčení a byla vystavena palbě ze všech stran.“\nGaldósovo líčení je přesné, byť bez nákresu poněkud nepřehledné. HMS Victory sice uvázla u Le Redoutable, do níž se při pokusu o proražení linie zaklesla, avšak to, jak obě lodě znehybněly, rozevřelo mezeru za zádí Le Bucentaure, pokračující vpřed. Villeneuvova loď přitom dohonila Santísimu Trinidad a byla nyní čelenem u její zádě, takže zde původní mezera zmizela. HMS Téméraire, HMS Neptune a další lodě z Nelsonovy kolony tedy vplouvaly do prostoru mezi zádí Le Bucentaure a nyní už stojící, jen vlnami unášenou dvojicí, tvořenou HMS Victory a Le Redoutable.\nI Santísima Trinidad ovšem uštědřovala rány, jak o tom svědčí vzpomínka poručíka Lawrence Hallorana od Royal Marines z HMS Britannia, Northeskova vlajkového trojpalubníku, který dorazil na dostřel pýchy španělské floty mezi posledními:\n„Střela zasáhla hlavňové ústí děla, u nějž já stál (nejposlednějšího levobočního děla na spodní dělové palubě), a tam zabila či zranila všechny až na mne a lodního poručíka Tompkinse. Střela to byla vskutku velká, udeřila do více děl a u každého si vybrala oběť. Shodili jsme zmrzačené tělo Johna Jolleye od námořní pěchoty dělovou střílnou do moře, břicho měl vyhřezlé, ostatní, co sténali, jsme odnesli stranou k ošetření. Dělo samo se rozštěpilo a náš druhý poručík, Roskruge, jenž v tu chvíli sestupoval dolů s nějakými rozkazy, prohodil, ať dělo jako neužitečné opustím. Sotva začal stoupat zpět, spadl dolů v bezvědomí a s vážnou ranou na hlavě (…). Mezi ty, kdo byli u mého děla raněni, patřil i jeden Ital, který byl zasažen ve chvíli, kdy se shýbal pro kuli, kterou chtěl podat k dělu; právě v tom okamžiku mu to utrhlo obě ruce…“\nJeden z dělostřelců HMS Victory o měření sil se Santísimou Trinidad vyprávěl:\n„Přestali jsme pálit z děl na pravoboku a začali střílet z levoboku, neboť z té strany na nás střílela řada lodí. Bojovali jsme právě se Santissimou Trinidad (…), postřelovali jsme ji dost dlouhou dobu a Neptune, jenž prorazil linií, do ní pálil bočními salvami, které srazily hlavní stěžeň…“\nMrtví se vršili na všech palubách, na Nelsonových a Collingwoodových lodích je ale námořníci okamžitě odklízeli. V britském válečném námořnictvu bylo zvykem házet mrtvé v boji rovnou do moře; pohled na rozbitá těla, údy, vnitřnosti i krev nesvědčil morálce a těla navíc překážela. Nebylo to nelidské, jen praktické a nezbytné… Francouzské ani španělské loďstvo si takto nepočínalo, katolické tradice tu působily silně a u Francouzů přetrvaly navzdory více než deseti letům revolučního ateismu. Praxe za dlouhých plaveb byla taková, že se těla ukládala ke kýlu, do míst, kde ležela zátěž z kamenů, což bylo možná křesťanské, leč z hlediska hygieny krajně riskantní, zejména když se z podpalubí musela vypumpovávat prosáklá voda. Po bitvě u Trafalgaru budou ovšem pohřbívat mrtvé v moři všichni; část těl poslouží jako potrava rybám (žraloci se ve zdejších vodách nevyskytovali), část popluje pod hladinou či na ní do hlubin oceánu, až se rozloží, mnohé pozůstatky však vyvrhnou vlny na břeh mezi Cádizem a Cabo Trafalgar. Na zašívání do pytle, na poslední ověření, zda v těle přece jen není jiskra života (k tomu sloužil poslední steh vedený nosem) a na vložení dělové koule jako zátěže nebude čas ani materiál. William Robinson vyprávěl historku o námořníkovi, skvělém tanečníkovi, který klesl u děla a všichni jej měli za mrtvého. Jeho tělo zvedli a chtěli prohodit střílnou, když se muž probral, vyskočil na nohy a na důkaz, že žije, všem zatancoval…\nLodní poručík William Hicks z HMS Conqueror na vlastní oči spatřil, co muškety i děla Santísimy Trinidad dokáží:\n„Já byl pobočníkem sira I. Pellewa a právě jsem prvnímu poručíkovi hlásil předání rozkazu, s nímž mě poslal za důstojníky na dolní dělovou palubu. Poodstoupím jen pár kroků a spatřím kulku, která udeřila do šrapnelového válce. Seberu ji, strčím do kapsy, a jak se pak otočím, vidím prvního důstojníka (byl jím Robert Lloyd) i šestého (poručíka) ležet vedle mne. Sehnu se k nim a povídám: ,Doufám, že to není vážné zranění.‛ Jak zvedám panu Lloydovi hlavu, stříká mi krev do bot. Oba byli mrtvi.“\nŠpanělský čtyřpalubník vzdoroval, bil se takřka osamoceně, jen San Agustín mu přispěchal na pomoc a bojoval v jeho blízkosti, přesila kolem však rostla.\n„Byli jsme nepřítelem obklíčeni, z jeho děl se na naši loď snášelo tornádo plných střel i kartáčů a ani Bucentauro na tom nebylo lépe. I Agustín, Heroe a Leandro, plující před námi, se ocitly v boji, ty však měly na moři více prostoru (…). Už bylo nemyslitelné, že den skončí vítězstvím (…). Paluba Santísimy Trinidad tvořila scénu vpravdě pekelnou. Všechny snahy o ovládnutí lodě už skončily, už jsme nedokázali manévrovat, jedinou věcí, která ještě šla, bylo obsluhovat děla, dokud se obsluhovat dala, a škodit nepříteli co nejdéle. Anglické střely změnily naše plachty v cáry, jako kdyby je rozdrásaly neviditelné pařáty. Kusy ráhen, dřevěné úlomky, zpřetrhaná konopná lana, to vše padalo jak uzrálé klasy pod srpem. Vzduchem létaly trámy, kusy plachet i kousky železa a stovky rozličných věcí, které k nám přinesla nepřátelská střelba, se nakupily na palubách tak, že jsme se téměř nemohli hnout… Krev tekla po palubních prknech potokem a vsakovala se do písku, vlny kolébaly trupem tam i sem, až se na palubě vytvářely neuvěřitelné vzory. Nepřátelská děla, střílející z bezprostřední blízkosti, působila strašlivé rány… Loď skřípěla a naříkala, jak se převalovala, tisícerými otvory i trhlinami se dralo do trupu moře, které začínalo vnitřek zaplavovat. (…) Bucentauro, francouzská admirálská loď, se před našima očima vzdala…,“ pokračoval Galdós.\nLe Bucentaure, vlajková loď celého Kombinovaného loďstva, na tom byla snad ještě hůře a stav, v němž se ve chvílích kapitulace nacházela, popsal nejlépe Villeneuve sám:\n„Nakonec, obklopeni nepřátelskými loďmi, které se semkly kolem paluby a zádí napříč po větru, neschopni jim jakkoliv uškodit, se záďovými nástavbami a čtyřiadvacetiliberní baterií opuštěnou, pokryti mrtvými i raněnými, s celou první baterií vyřazenou či zavalenou lanovím a rozstřílenými stěžni, s lodí osamělou vprostřed nepřátel, bez pohybu a bez možnosti se hnout, jsem se musel podvolit osudu, zastavit krveprolití už beztak nesmírné a teď i zbytečné.“\nPodle hlášení kapitána Jeana-Jacquese Magendieho byli všichni muži na vrchní palubě mrtvi či raněni a čtyřiadvacetiliberní střední baterie už neměly ani čím, ani kudy střílet:\n„Nebyli jsme ve stavu dál se sami bránit, měli jsme 450 mužů mrtvých i raněných, žádná jiná loď nás nepodpořila, ba ani fregaty, na které by mohl admirál přenést svoji vlajku, všechny byly zmrzačené (…) a my se ocitli izolováni vprostřed pětice nepřátelských lodí, které po nás zuřivě střílely. V té chvíli jsem se vrátil na palubu, neboť admirálu Villeneuvovi nezbývalo než dát lodi rozkaz, aby se vzdala. Jen tak mohl zabránit zabíjení dalších statečných mužů, kteří se už jen bránili, což se stalo po třech či čtyřech hodinách nejzuřivějšího boje, který se odehrával téměř na dostřel pistole. Zbytky orla (zástavy, přibité u paty stěžně, kterou chtěl Villeneuve vhodit na palubu nepřátelské lodi jako signál k abordáži) byly vhozeny do moře stejně jako signální knihy.“\nRelace obsahovala několik nepřesností a omylů, možná záměrných. Magendie zjevně kryl nečinné velitele fregat, notně nadsazoval délku boje Le Bucentaure, který ve skutečnosti trval zhruba hodinu, a pokud jde o ztráty, skutečnost tak hrozná nebyla. Oficiální statistika zaznamenala ztrátu 209 mužů, z toho 138 mrtvých v boji. Raněn byl i sám Villeneuve, byť se o tom ve své relaci nezmínil ani slůvkem, neboť to nejspíše vzhledem ke všemu ostatnímu nepokládal za důležité.\n„Stříleli po nás po dvě hodiny na vzdálenost dvou dostřelů z pistole. Ve tři odpoledne se Bucentaure ocitla pod palbou jedenácti britských lodí, většina z nich proplula kolem naší přídě i zádě. Loď přišla o stěžně a byla ras comme un ponton, oholená jak ponton…,“ napsal pak císaři Napoleonovi generáladjutant de Contamine, Commandant en Chef par intérim, zastupující vrchní velitel francouzských pozemních jednotek na palubách Kombinovaného loďstva.\nNa závěr svého hlášení napsal tuto větu:\n„Troufám si říci, že na bitvu u mysu Trafalgar se musí nahlížet (odmyslíme-li si zcela náhodné pohromy, jež z toho vyplynuly) jako na boj, který činí francouzskému a španělskému námořnictvu svrchovanou čest a ukazuje, čeho bude to první jednoho dne schopno.“\nO okolnostech, za nichž se Villeneuve vzdal, referoval důstojník z Le Bucentaure, jehož jméno se ale nedochovalo. Podle něj admirál odhodlaně prohlásil:\n„Le Bucentaure a rempli sa tâche; la mienne n’est pas encore achevée. Bucentaure splnil svoji roli, moje však ještě neskončila.“\nPak nařídil připravit člun a chvíli doufal, že přenese vlajku na jeden z vícepalubníků předního voje, odkud bude bojovat dál, vzápětí však dostal hlášení, že šalupu vlečenou za zádí padající kusy dřeva i střelba roztříštily. I ze všech ostatních člunů zůstaly trosky a sousední Santísima Trinidad pomoci nemohla, zbývaly však ještě fregaty. Onen anonymní důstojník, který vše z paluby Le Bucentaure sledoval, nedokázal pochopit, proč velitelé těchto rychlých lodí nevyvinuli iniciativu k Villeneuvově záchraně:\n„Hortense spolu s ostatními fregatami vše zpackala, když stanula příliš daleko od bojující linie. Mohlo se stát, že v lehkém vánku prakticky nic neviděla, leč kapitán Hortense se ani tak nepokusil pro admirála doplout. Jakkoliv šlo o nemožný úkol, měl se o to alespoň snažit.“\nZ pozice fregatních velitelů celou situaci hodnotil kapitán Jugan z L’Hermione:\n„Když boj vzplanul na všech stranách, ztratilo se mi v dýmu z očí vše, co se děje.“\nLe Bucentaure se nakonec vzdala čtyřiasedmdestidělové HMS Conqueror kapitána Israela Pellewa a poslední minuty před kapitulací popsal mladý důstojník William Hicks, jeden z Pellewových pobočníků.\n„Zápasili jsme s ní hodinu,“ psal o boji s admirálskou lodí, „a ona bila do nás. Poté, co svěsila vlajku, vypálila k nám ze zádě ještě dvě děla. Sir Israel Pellew usoudil, že loď hodlá obnovit boj, a nařídil dělům, ať se zaměří na přední stěžeň, aby ho srazila, což se do pár minut povedlo. Důstojníci z francouzské lodi začali mávat šátky na znamení, že se vzdávají, my vyslali kutr a Bucentaure se zmocnili…“\nLodní deník zaznamenal, že se tak mělo stát ve 15:30 a poté, co byly do moře vhozeny zbytky orla, tj. lodní zástavy, i signální knihy. Už během boje admirál Villeneuve podle hlášení fregatního kapitána Prignyho, svého náčelníka štábu, zalitoval, že se mezi tolika kulemi, kartáči i úlomky nenašla jedna smrtící rána pro něho.\nČest přijmout kapitulaci měla připadnout poručíku Couchemu, prvnímu důstojníkovi, kapitán jej ale nemohl postrádat a poslal Jamese Atcherleyho, kapitána námořní pěchoty. Ten sešplhal do člunu se dvěma námořníky, jedním kaprálem a dvěma námořními pěšáky, načež namáhavě vylezl vzhůru na protivníkův dvojpalubník. Z ubytovací paluby mu vyšli vstříc čtyři muži. Jeden byl v admirálské uniformě a Atcherleymu teprve nyní svitlo, jaká loď se mu to vlastně vzdává; stejně překvapený bude i Pellew, který si nedokázal ve změti trosek přečíst nápis na zádi.\nO krok za Villeneuvem šli kapitán Magendie, velitel Le Bucentaure, a brigádní generál de Contamine, velitel čtyř set pěšáků, sloužících v Kombinovaném loďstvu. Za nimi stál štábní důstojník, zastupující fregatního kapitána Prignyho, náčelníka štábu, jenž ležel zraněn v podpalubí.\n„Komu mám čest se vzdát?“ otázal se Villeneuve dobrou angličtinou.\n„Kapitánu Pellewovi z Conqueroru,“ odpověděl Atcherley.\n„Těší mě, že jsem podlehl skvělému siru Edwardu Pellewovi,“ opáčil admirál a mínil tím proslulého námořního velitele (příznivcům námořních románů známému ze série o Hornblowerovi), v té době už rovněž s admirálskou hodností, leč válčícího v Indickém oceáně.\n„To je jeho bratr,“ musel odpovědět britský kapitán.\n„Jeho bratr! Cože!“ podivil se Villeneuve, načež posmutněle dodal: „Jsou tedy dva? Škoda.“\nPodal kapitánovi svůj kord, Atcherley však zdvořile pravil, že bude lépe, když jej odevzdá přímo veliteli HMS Conqueror. Poté se omluvil a začal plnit povinnosti, související s převzetím lodi, o jejímž stavu napsal:\n„Mrtví, rozházení, jak padli, leželi na hromadách vprostřed paluby, a střely, které skrz ně prolétaly, jejich těla ohavně zmrzačily (…) Víc jak čtyři stovky byly zabity a zraněny, velká část neměla hlavy. Vypálená kule, která vnikla na spodní palubu, se odrážela od trámů, zasáhla řadu lidí a francouzský důstojník prohlásil, že jen ona zabila či vyřadila čtyřicet mužů.“\nPo prohlídce podpalubí a uzamčení skladišť se Atcherley vrátil nahoru a admirála, generála, kapitána i štábního důstojníka poslal do člunu, sotva s nimi ale odrazil, zjistil, že HMS Conqueror odplula. Zamířil tedy k nejbližší britské lodi, jíž byla těžce poškozená HMS Mars, a ježto George Duff, její kapitán, v boji padl, předal admirál Villeneuve kord poručíku Hennahovi, služebně nejstaršímu ze žijících lodních důstojníků. Hennah vzácnou trofej po bitvě odevzdal admirálu Collingwoodovi.\n„Villeneuve byl poměrně křehký, vysoký muž, velice klidný a tichý anglicky hovořící Francouz; na sobě měl kabátec od stejnokroje s dlouhými šosy a vysokým límcem, manšestrové pantalony zelené barvy s pruhy na dva palce širokými, vysoké a špičaté boty…,“ tak spatřil francouzského admirála lodní podporučík James Robinson z HMS Mars, kterého Villeneuvovo počínání vzápětí velice rozhořčilo:\n„Spatřil kapitána Duffa ležet na palubě mrtvého a usmál se na ty, co jej provázeli. Jeden z našich námořníků si toho všiml, otočil se k němu a zvolal, že kdyby jeho kapitán žil, dokázal by takovou urážku pomstít, ježto je ale mrtev, musí ho pomstít on. Hned nato Villeneuva odstrčil a přikryl mrtvé tělo vlajkou, která ležela nedaleko.“\nBezpochyby šlo o nedorozumění a špatně vyložené gesto, neboť Villeneuve nebyl typem člověka, který by se radoval z protivníkovy smrti. Admirál Coolingwood, jenž se s ním setkal po pěti dnech na palubě HMS Euryalus, ostatně poznamenal:\n„Admirál Villeneuve je muž skvělých způsobů a podle mého mínění i velmi dobrý důstojník. Není v něm nic z oné chvástavosti a vychloubačnosti, kterou my občas s takovým gustem Francouzům přisuzujeme.“\nHMS Conqueror, která donutila Le Bucentaure sejmout vlajku, zatím odplula dál tam, kde to hřmělo, za trofejí největší, k Santísimě Trinidad, vzdorující už jen z posledních sil.\n„San Agustín a Héros stále bojovaly a Rayo i Neptuno z předvoje se je snažily vyprostit ze sevření nepřítelem, jenž nás tvrdě ostřeloval. Nic jiného z celé linie vidět nebylo. Vítr opadl, nastal mrtvý klid a nad hlavami se nám převaloval dým, kterým oko nesvedlo proniknout,“ shrnul Galdós ve svém epickém převyprávění situaci španělského čtyřpalubníku.\nZ návětrné strany se k největší španělské lodi přiblížila nevelká britská HMS Africa kapitána Henry Digbyho, který usoudil, že ještě nedávno pyšný čtyřpalubník, jehož střílny mlčely a vlajka zmizela, je zralý na kapitulaci.\n„Kapitán Digby dospěl k závěru, že se čtyřpalubník vzdává, a vyslal poručíka Johna Smithe ve člunu, aby se jí ujal. Poručík zanedlouho vyšplhal na ubytovací palubu a otázal se důstojníka, který mu vyšel v ústrety, zda se Santissima Trinidad vzdává, či nikoliv, na což Španěl odpověděl: ,Non, non.‛ Poté ukázal na jednu španělskou a čtyři francouzské plachty v bitevní linii, plující po návětří…,“ líčil následující scénu jeden neznámý důstojník z HMS Conqueror (přičemž oněmi plachtami musela být jedině Dumanoirova divize).\nŠpanělský důstojník pak složil Britovi vpravdě rytířskou poklonu, umožnil mu znovu nasednout zpět do člunu a dělostřelci počkali, až loďka k HMS Africa dopluje. Teprve poté tím směrem zahájili palbu…\nNovou vlajku se Španělům nedařilo nějakou dobu ve změti trosek najít, pak znovu zavlála přibitá na torzech stěžně, odpor ale už loď dlouho klást nemohla. To, co následovalo, dopověděl neznámý důstojník, který spatřil další dějství z paluby HMS Conqueror:\n„Bucentaure se právě vzdal a Conqueror přeplul zaujmout pozici šikmo za zádí Trinidady, zatímco Neptune pokračoval v boji u její přídě. Vzápětí se její hrozně velké plachty naduly směrem k levoboku, pak k pravoboku a hned nato se začaly všechny stěžně řítit přes palubu, kde se celá ta masa vznášela na hladině. Obrovské košovky byla skasané, královské plachty zkrácené a ta padající masa ráhen, plachet i lanoví, která se za hřmění našich děl nořila pod hladinu, představovala jeden z nejpodivuhodnějších obrazů, jaké jsem kdy viděl. Hned poté ukázal Španěl ze závěrné strany palubového ochozu anglickou Union vlajku na znamení, že se vzdává.“\nZ neznámých důvodů ale nedokázala HMS Conqueror kapitulaci přijmout a Santísima Trinidad plula ještě kolem páté odpolední volně dál, dokonce jednu chvíli znovu vztyčila vlajku a ti přeživší doufali, že vlny, vítr i proud zaženou mohutný trup bez jediného stěžně do závětří, mimo linii, kde snad uniknou. Určitá šance tu byla, pak by stačilo, aby některá z pěti fregat vzala vrak do vleku…


RECENZE: S veverkami do postele\nRychlá (tentokrát) pošta s knížkou dorazila asi dvě hodiny před naším odjezdem a já jsem měla o důvod víc, proč se těšit na dovolenou.\nPříběh o divoké veverce Pinky, která žije na autorčině zahradě, je napsán s lehkostí a šarmem podařené prózy a s přesností přírodovědeckého pozorování. Vyprávění má spád a dokáže být napínavé - přestože jako pravidelný čtenář veveřáků na internetu vím "jak to dopadlo", stejně se mi nechtělo rozečtenou knížku opouštět.\nPro ty, kteří se k veveřáckým příběhům ještě nikdy nedostali, dodávám, že jde o příběh divoké veverky, která si jako místo k životu zvolila prostor v těsném sousedství rodinného domu autorky. Nevolila zle, protože Kateřina Mojžíšová již tou dobou měla ve voliéře tři ochočené veverky a nového podnájemníka s radostí uvítala. A kdyby jen to!\nJak šel čas, ona i její muž vynaložili mnoho přemýšlení a námahy k tomu, aby se jejich zahrada stala doslova veverčím rájem. Přizpůsobené krmítko, vzdušné mosty či speciální budky pomáhají pracovité veverušce přežít ve světě, který se s těmito malými hlodavci nijak nemazlí.\nVcítění autorky do veverčích potřeb šlo tak daleko, že v sudech s dešťovou vodou jsou klacky zabraňující utopení nepozorných veverek (využito) nebo na zahradě zůstávají hromady větví sloužící jako přirozený úkryt pro veverku, která je nucena se pohybovat po zemi. Vedle krmení, vody a mostů má neúnavná stavitelka Pinky k dispozici i materiál pro vystýlání svých četných hnízd.\nČtenář se může příběhům z veverčího života divit, smát a občas se i lekne. Co takhle porod doslova v přímém přenosu? Dramatický útěk před hladovým kánětem nebo smrtelně nebezpečný zájem retrívří fenky připomenou, že nic není "jako", jede se naostro...\nPřemýšlím, nakolik je moje potěšení z čtení tohoto příběhu dáno samotnou kvalitou knihy a jaký podíl na tom má můj vlastní celoživotní zájem o přírodu. Může příběh oslovit někoho, kdo tento vyhraněný zájem nemá? Domnívám se, že ano. Jistě to není čtení pro technicky založené lidi, pro které příroda začíná až pečeným kuřetem u nedělního oběda.\nDokážu si však Veveřáckou kroniku představit jako přirozené pokračování dětské četby navazující na pohádky o zvířátkách. Děti by to mělo zaujmout stejně, jako proslulé zvířecí večerníčky o vydrách, liškách nebo medvíďatech, či před lety slavné příběhy Stevensonovy či Setonovy.\nKniha má i další velmi důležitý aspekt. Je výchovná v tom nejlepším smyslu slova. Ukazuje způsob, jak přírodu poznávat, chápat, jak s ní zkrátka žít. Ukazuje, jakým obohacením může být. Často stačí málo, jenom dát životu šanci.\nA ještě jedna maličkost - vám by se chtělo vstávat o půl páté ráno, schovat se do křoví a trávit tak pár hodin s dalekohledem u očí? Řídit si budík podle veveřího denního rozvrhu? Upřímně řečeno, nikdy jsme to nezkusila. A tady je někdo, kdo nejen že tak žije po několik let, ale kdo ještě trpělivě zapisuje vše podstatné a nakonec to vše shrne do půvabné, veselé a poučné knížky. A naservíruje vám veverky skutečně až do té postele...\nNa závěr pár technických údajů. Knížku vydala autorka se svým manželem vlastním nákladem, takže je třeba si ji objednat buď na příslušné webové stránce, nebo mailem na zona@iol.cz , nebo zcela klasicky na adrese Zóna - Petr Soukup, P. O. Box 108, 280 50 Kolín 1.\nKniha má 283 stran včetně dvou obsáhlých sérií unikátních barevných fotografií. Stojí 330 Kč, balné a poštovné je zdarma.\nKrásný, částečně zařízený byt 3+kk o ploše 66 m2 s lodžií, Praha 4 - Chodov


Potřebujete získat opravdu rychlou půjčku do 150 tisíc? - Fair Credit - férová půjčka\nPotřebujete získat opravdu rychlou půjčku do 150 tisíc?\n27. května 2022 26. března 2021\nPokud si peníze půjčíte od nebankovní společnosti, můžete se spolehnout, že rychlá opravdu bude. Měli byste si ale všechno předem dobře promyslet.\nnebankovní půjčka půjčka rychlá půjčka\nMaximum pro vaše pohodlí\nDůvodů, proč každý z nás čas od času potřebuje větší finanční částku tak rychle, že prakticky „včera bylo pozdě“, existuje celá řada. Právě v tom je obrovská výhoda nebankovních společností, protože jsou schopné půjčku vám poskytnout s určitou nadsázkou téměř hned. Jejich systém je totiž velmi flexibilní a přizpůsobený tak, aby měl klient co největší pohodlí.\nCo přesně to znamená? Jednak nemusíte nikam chodit, protože veškerou komunikaci s poskytovatelem vyřešíte online z pohodlí domova. Popřípadě přijde jeho obchodní zástupce za vámi. Nikdo po vás nebude chtít ani žádné další dokumenty, které by potvrzovaly vaši bonitu. Ale hlavně, jak už jsme uvedli – na účet dostanete spotřebitelský úvěr ihned, resp. vám peníze přijdou během několika málo hodin. Přesně takhle to funguje i u nás ve společnosti Fair Credit.\nPo podpisu smlouvy vám poskytneme:\nHotovostní půjčku od 4 000 do 50 000 korun (stálým zákazníkům až do 70 000 Kč) – peníze vám vyplatíme přímo do ruky v pohodní vašeho domova\nBezhotovostní půjčku, v rámci které vám pošleme od 20 000 do 150 000 korun na váš účet\nOn-line půjčku, která nabízí půjčku do 10 000 korun\nJak to může být tak rychlé?\nNebankovní společnosti mohou poskytovat takto rychlé půjčky především proto, že maximálně zjednodušily způsob jejich vyřízení. Co vám tedy stačí udělat pro získání půjčky 150 tisíc ve Fair Credit?\nZavolat na bezplatnou infolinku 800 800 122 nebo vyplnit jednoduchý formulář.\nA pozor, nemusíte nikam chodit, reprezentant Fair Credit přijde za vámi. Potřebovat přitom budete pouze následující dokumenty:\ndoklad o bydlišti,\ndoklad o pravidelném příjmu.\nDalší velkou výhodou je, že nebankovní firmy nad vámi nezlomí hůl ani tehdy, pokud máte nějaký škraloup v rejstříku dlužníků. Do něj totiž často, při nižších půjčkách, nenahlížejí a vaši bonitu posuzují s o něco větší benevolencí než banky. Důležité je, abyste prokázali svou schopnost splácet. Jistě oceníte také fakt, že po vás poskytovatel nebankovní půjčky do 150 tisíc korun nebude požadovat spoluručitele ani zástavu nemovitostí.\nVšechno si prověřte předem\nRychlá nebankovní půjčka vám tedy může velmi dobře posloužit, ale předpokladem je, abyste si všechno pořádně promysleli. V první řadě si ověřte, že firma, od které si chcete peníze půjčit, je držitelem licence od České národní banky. Ta už totiž od roku 2018 poskytovatele nebankovních půjček, tak jako bankovní ústavy, dozoruje. Tyto firmy tedy mohou půjčovat peníze lidem až na základě splnění přísných kritérií, resp. poté, co jim ČNB licenci poskytne.\nDále si pečlivě prostudujte všechny podmínky a smlouvy předem. A pokud by vám nebylo něco jasné, nechte si všechno podrobně vysvětlit. Musíte počítat s tím, že výměnou za mírnější požadavky ze strany nebankovní firmy za rychlou půjčku zaplatíte o něco víc. A údaj, kolik vás půjčka bude celkem stát, byste pochopitelně také měli vědět dopředu.\nJaké informace k tomu potřebujete?\nVýši úrokové sazby,\nvýši roční procentní sazby nákladů (RPSN),\ncelkovou částku, kterou za půjčku zaplatíte.\nÚvěr má přinést dlouhodobý užitek\nVšechny tyhle důležité údaje byste měli mít možnost zjistit z kalkulačky, kterou mají poskytovatelé spotřebních úvěrů na svém webu. Například jako společnost Fair Credit. V neposlední řadě pak mějte na paměti to, co před časem řekl jednatel společnosti Fair Credit Tomáš Konvička. Úvěry, ať už jsou jakékoli, by vám podle něj měly přinášet zejména užitek, a to pokud možno dlouhodobý. „V praxi to znamená, že na úvěr si pořizuji něco, co má delší užitnou hodnotu než je doba splácení úvěru. Nikdy by neměl nastat scénář, kdy si půjčuji na zaplacení něčeho, co jsem si půjčil již dříve.“\nZářez ve „finančním rejstříku“? I tak můžete získat desetitisícovou půjčku\nÚrok 0 %, přesto u půjčky platíte navýšení?\nPlánujete nebankovní půjčku? 8 důležitých věcí, které byste měli zvážit\nJste ve finanční tísni? Pomoci může nejen banka\nDovolená za dveřmi: Jak připravit auto a za kolik se tam dostanete\nKonečně nastává vytoužený okamžik, na který se řada z nás těší možná i celý rok. Letní dovolená. Aby se vám ale vydařila přesně podle představ, v rámci příprav...\nDovolená 2022: Co nás letos čeká v oblíbených destinacích\nLetos se zdá, že naše dovolenkové plány po dvou letech konečně nebude omezovat pandemie covid-19. Bohužel nás ale potrápí rostoucí ceny.\nJak dobře vycházet s penězi\nTomu, jaké mají Češi finanční znalosti, jsme se věnovali v minulém článku. Dnes se zaměříme na hlavní zásady zdravého nakládání s penězi, tak abyste se zbytečně nedostávali do...\nJsou naše znalosti o správném nakládání s penězi průměrné, či spíše špatné?\nJak ukazují dlouhodobé výzkumy finanční gramotnosti obyvatel České republiky, naše vědomosti nejsou v této oblasti dvakrát uspokojující. Co přesně to znamená a v čem především nás tlačí bota?...\nPotřebujete půjčit? Ve Fair Credit vám vyjdeme maximálně vstříc\nVětší či menší finanční částku a rychle. Důvodů, proč každý z nás něco takového čas od času potřebuje, není málo. A právě tohle ve společnosti Fair Credit opravdu...\nRegionální kancelář: Ostrava\nOblastní kanceláře: Zlín, Plzeň, Brno, Jihlava, Ústí nad Labem, Olomouc, východní Čechy, Karlovy Vary, Praha\nDélka splácení produtu Fajn půjčka se pohybuje v rozpětí od 45 týdnů do 80 týdnů. Minimální RPSN Fajn půjčky je 54,96 %, maximální RPSN činí 254,04 %. Více informací\nReprezentativní příklad hotovostního spotřebitslkého úvěru Fajn půjčka: Při spotřebitslském uvěru ve výši 20 000 Kč hotovostně na 45 týdnů bude týdenní splátka činit 607 Kč, celkové náklady na půjčku a služby budou 27 300 Kč. Tato suma je složená z výše půjčky 20 000 Kč a celkových nákladů na spotřebitelský úvěr 7 300 Kč (poplatek za administrativní činnost 4 000 Kč, úrok 3 300 Kč). Roční úroková míra 35,53%. RPSN je 110,13%.\nReprezentativní příklad bezhotovostního spotřebitslkého úvěru JONATÁN ve výši 40 000 Kč se splatností 12 měsíců:\nMěsíční splátka 4 917 Kč, administrativní poplatek 6 000 Kč, celkový úrok 13 004 Kč. Celková splatná částka je 59 004 Kč, úroková sazba 55,45 % p.a., RPSN 114,20 % (Pouze při splnění podmínek spotřebitslkého úvěru JONATÁN Plus).\nReprezentativní příklad spotřebitelského úvěru Tetička ve výši 10 000 Kč se splatností 30 dní:\nPevná zápůjční úroková sazba je 0 ročně, RPSN je 4 933,41 %. Celková splatná částka je 13 800 Kč.\nZa splnění podmínek společnosti Fair Credit Czech s.r.o. Na uzavření smlouvy o spotřebitelském úvěru není právní nárok.


Penzion U Veterána | Slevomat.cz\nHlavní stránka Penzion U Veterána\n„Úžasné ubytování, příjemný personál, krásné prostředí, výborné jídlo a vůbec to bylo moc super.“ — Hubickova, Před 2 roky\nMarkova 651, Frenštát pod Radhoštěm, 744 01 (zobrazit na mapě)\nLokalita Beskyd, ubytování, stravování, ochota, přístup, vstřícnost personálu\nDobrá a chutná kuchyně, velmi ochotný a příjemný personál\nOchotný personál, útulný pokoj, skvělá kuchyně.\nPrakticky nefunkční Wi-Fi (špatné zabezpečení, pomalá, nestabilní), restaurace přístupná pouze venkem (na jednu stranu lepší, ve špatném počasí spíše nevýhoda). Chyběl slibovaný welcome drink. Chudší snídaně (ale pochopitelné vzhledem k nízké obsazenosti).\nVelmi ochotný personál. Byli jsme spkojeni\nChudé snídaně, nepovedené večeře.\nV restauraci se dobře vaří, v penzionu je poměrně klid. Měli jsme na pokoji rozbitý záchod, přijeli jsme v sobotu, tak jsme počítali s tím, že kbelík ke splachovaní budeme muset používat po celý pobyt. Ale během neděle to opravili. Byli jsme mile překvapeni.\nPenzion se dá najít jen s navigací, snídaně nejsou moc bohaté, navíc nám první ráno nikdo neukázal, jak ovládat kávovar. A dost nás překvapilo, že servírka neumí otevřít láhev vína vývrtkou. Láhev byla součástí voucheru.\nJidlo vyborne, okolni priroda, vse v dosahu autem ci autobusem. Pustevny, Valaske muzeum v prirode, Velky Javornik aj .Cistota penzionu. Pan je evidentne perfekcionista, vse dokonale. To chvalim!\nNelibila se mi komunikace s panem majitelem. Po prijezdu na nas cekalo nemile prekvapeni. Pan nam chtel za psa nauctovat 700 za 6noci, misto 600 uvadenych na Slevomatu.100 za noc. Po odmitnuti zaplatit o 100 vic se kterou jsem vubec nepocitala, mi recepcni drze odsekla, tak ten dalsi den tu ten pes asi bude zadarmo. Dalsi problem byl, ze po me chtel dalsi 3000 za syna, jehoz pobyt byl jiz zaplacen v ramci voucheru na Slevomatu. Syn zaplatil pobyt za dospeleho.3000 jsem tedy neuhradila. A tim zalcali dalsi problemy. Neochota veskereho personalu vcetne pana majitele, ktery neumel rano odpovedet na pozdrav. Pan je velmi arogantni a dava prednost movitejsim klientum, nez matce samozivitelce s jednim ditetem, co za pobyt za 6noci zaplatila pres 7000 vcetne polopenze. Rano pro nas nebyli 3× nachystane pribory, pri uppzorneni na chybu mi bylo sdeleno servirkou, tak si presednete:-)Upozornuji, ze za jidlo behem pobytu jsme tam nechali pres 3000 v restauraci. O stolu jsme snidali kazdy den. Jine stoly meli vse v poradku nachystane:-) Dale pes nesmel chodit po penzionu za 600'- za noc. S mazlicky rozhodne nedoporucuji!!! Pri odchodu recepce zavrena, zamcena, slecna vysavala a majitrl.mi rekl, at klic dam na dreveny stul na venkovni zahradce. Houkl na me neco od natirani stolu:-)Nefunkcni svetlo na pokoji, problykavalo.\nPokoje velký, koupelna s vanou zbytečně ohromná.\nNa to, že jsme byly pouze se dvěma páry důchodců a po otevření po corona, obsluha byla pomalá a bez života., ale to určitě není u všech a pokaždé.\nNebylo moc ideální počasí, ale to neovlivní nikdo.\nVynikajici vecere, prijemny, usmevavy a ochotny personal, hezke okoli, hezky interier penzionu i posezeni venku, welcome drink, lahev vina na pokoji\nKrásné zařízené pokoje, chutné jídlo, milý personal\nvýborné místo na plánovaný výlet na Pustevny a Radhošť, krásná zahrádka na posezení a jídlo, pokoj i sociálka čisté, lednice na pokoji , velmi příjemná obsluha v restauraci, max. spokojenost, děkujeme za pěkný víkend\nOn 6/12/2020 Vlasta Boublíková (V.Boublikova@seznam.cz) wrote:\nnaše dovolená v penzionu U Veterána již proběhla a věřte, že už nikdy více. Zaplatili jsme si poplatek za malého psa (ši-tsu), který podle pana majitele směl být jen venku nebo na pokoji. Jezdíme s ním několik let, ale s tímto jsme se ještě nesetkali, proto bych chtěla varovat všechny, které by napadlo tam jet s malým pejskem, aby si to rozmysleli. My to vyřešíli tak, že jsme měli s sebou kočárek na psa a v tom jsme ho vozili. Na to, že pes se nesmí sám pohybovat jsem byla upozorněna po snídani panem majitelem. Upozornění bylo takové, že na mě vlétl a dost neurvale mi oznámil, že takhle ne, že pes na snídani s námi nesmí. přitom ležel pod židlí a nikdo o ni ani nevěděl. Když jsem šla ze snídaně, nechala jsem si pana majitelem zavolat a chtěla jsem se s ním v klidu domluvit, jak to řešit. Místo slušného rozhovoru jsem se dočkala pouze velmi a velmi arogantního jednání a aniž bychom si co vysvětlili odešel i přes moji námitku, že jsme se na ničem nedomluvili. Jeho jednaní ostatní hosté také odsoudili. Co se týká kuchyně, to je další propadák. Stále jen brambory a něco k tomu. Jen jednou jsme si dali španělského ptačka s rýží. Kopec rozvařené rýže, na tom ptáček, který se jen tvářil, že je ptáček a to vše přelité univerzální hnědou omáčkou. Všichni hosté, kteří si toto jídlo dali to nesnědli. Byl to propadák. To, že vydávají zelnačku za boršč a kulajda byla tmavá voda, kde jsme všichni hledali houby( asi 3 malé kousky), vejce jsme nenašli. Možná ho měl zrovna jiný host. Snídaně měli být formou bufetu. Ale ráno jsme dostali plátek sýra, plátek šunky a vajíčko nebo párek, máslo v mističce jen tak tak a ne vcelku, ale v kouscích. Až když jsme se s hosty ozvali a jedna paní si ze zoufalství koupila džem, se snídaně zlepšily.\nPátrala jsem, proč je tam tak špatná kuchyně a zjistila jsem, že tam vaří Ukrajinka. To je jako kdybych já přijela na Ukrajinu a chtěla tam vařit jejich jídla, To bych neměla šanci.\nJinak servírky byly velice příjemné, hlavně ta tmavovlasá, bohužel jméno nevím. I přesto, že na pokoji bylo čisto(což je samozřejmost), bych tam nejela. Po letech to bylo nejhorší ubytování.\n---------- Původní e‑mail ----------\nOd: Slevomat.cz <hezkyden@slevomat.cz>\nDatum: 11. 6. 2020 19:00:28\nPředmět: Byli jste spokojeni s voucherem?\nUbytovaní obsluha a strava vynikající.\nprostředí čisté, obsluha příjemná, okolí krásná příroda, díky\nProstředí klidné, jen z povzdálí je slyšet cinkání od železničního přejezdu. Pokoj byl čistý a obrovský pro 4 člennou rodinu. Personál byl milý, přátelský a velice vstřícný. Jídlo bylo velmi chutné, dělají výtečnou pizzu. Jinak výborný středobod pro výlety po okolí .\nProstorný pokoj, penzion na klidném okraji města, v blízkosti obchody, vlakové nádraží a všechny zajímavosti Beskyd v okruhu pár km.\nVařili výborně, penzion pěkný a na dobrém místě.\nZarazilo nás, že nám za 6 nocí pobytu ani jednou neuklidili, nevynesli koš, ani nevyměnili ručníky 😞.\nLokalita, jídlo, prostředí restaurace


Appleseed - Pustit film online - cely-film.cz\nEmail: info@cely-film.cz https://cely-film.cz/sledovat?zanr=vsechnyakcni-v&film=Appleseed%20%20%20%20%20%20%20 Přehrávat celé filmy online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nPohádky Horory Animované Novinky 2016\nAkční Novinky 2016 Animované Rodinné\nÚplně všechny akční Úplně všechny akční, Zkouknout, film, Appleseed , nejoblíbenější Úplně všechny akční\nZkouknout film Appleseed , online, zdarma, česky, v hd, online česky. Přehrát celý online film zdarma a bez omezení. Zkouknout online s možností stáhnout film. Appleseed přichází na plátna jako jedna z nejlepších a nejkomplexnějších…\nfilm Appleseed vznikl na motivy úspěšného …