Z ROZÁRČINA ZÁPISNÍKU: Jak jsem se našla | Dedeník\nZ ROZÁRČINA ZÁPISNÍKU: Jak jsem se našla\nDvě myši! To je celý výsledek mého loveckého snažení. Kdyby ta veverka neutekla na strom, mohla to být i veverka. Ale nebyla a já mám hlad. Hroznej. Protože jsem pořád ztracená a ze svého lesa vycházím jen velmi opatrně.\nOno se mi totiž stalo něco strašně divnýho. V hlavě mi vyrostla Divoká Rozárka, která mi pořád našeptává samá varování. Já bych tak ráda běžela k lidem a věřila, že mi najdou moji paničku, ale ona to nechce dovolit. Jak vyběhnu z lesa ven, už na mě syčí: Ne tam! Nebezpečí! Nikomu nevěřit! Schovat se!\nJá asi vím, co to je – panička mi jednou předčítala z nějakého časopisu, že prý my psi nemyslíme, že nás vedou instinkty. A pak jsme se spolu smály a hledaly třeba instinkt, který mě nutí výt, když ona zpívá. Jenže ta Divoká Rozárka v mé hlavě je asi děsně silnej instinkt a já se najednou lidí bojím.\nAle lidi po mě koukají, já to vím! Minule na mě jedna paní volala a když jsem nešla blíž, tak aspoň nechala na pařezu granulky. Nevěřili byste, jak rychle jsem je slupla! Šla jsem pak za ní až skoro nad vesnici, ale pak začala být Divoká Rozárka v mé hlavě nesnesitelná a já zase utekla zpátky do lesa. Vaúúú! Já chci svoji paničku!\nTeď ležím stočená pod smrčkem a bedlivě naslouchám, protože poblíž v lese někdo je. Nebo něco! Ještě neutíkám, snažím se číst vítr, abych zjistila, jestli opravdu musím, protože se mi už neutíká tak snadno, jako když jsem před třemi dny vyběhla od paničky za tím nešťastným zajícem.\nSrnčí to není, zajíc by tak nedupal, člověk by dupal víc. Proč musí vítr foukat ode mě? Potichoučku se přetáčím na tlapky, abych mohla rychle vyrazit. A pak najednou: Haf!\nA já koukám do vlídných očí nad prošedivělým čenichem. Rex! Rex mě našel! A tak skáču, a kňučím a pláču a směju se, a on mě starostlivě očichává a pak povídá: Jdeme domů. A šli jsme.\nPřeju vám krásný chlupatý den a neztrácejte se!\nJev, který jsem tady nazvala Divokou Rozárkou, jsem si nevymyslela – četla jsem o něm a pak nám ho předvedla ztracená Ari. Prý se to nestane všem ztraceným psům, ale stává se natolik často, aby bylo dobré o něm vědět. U Ari (byla v té době z domu cca 48 hodin, dvě noci) mě to moc nepřekvapilo – ona nemá cizí lidi ráda, resp. v nejlepším případě jsou jí lhostejní, takže plachost u ní, myslím, přišla velmi přirozeně a rychle.\nPřemýšlela jsem, jak by to bylo u Berry, která je zase mimořádně společenská, má ráda lidi a umí je velmi dobře číst. U té bych spíš čekala zdvořilé zaklepání na nejbližší dveře a stejně zdvořilou žádost o odvoz domů – s neodmítnutím jakéhokoliv chutného sousta mezitím:))\nA tak se ptám: Máte s tímto jevem nějaké zkušenosti?\nAktualizováno: 22.5.2017 — 08:35\nNám se naštěstí nikdy neztratil pes na moc dlouho – pravidelně odcházel můj první pes za naším tátou, když jsme jezdili na podnikovou chatu na Slapy na Ždáň, tam se pohybovali volně snad všichni psi a nikomu to nevadilo – pravda, v osmdesátých a devadesátych letech – kolem chat byly jenom živé ploty, různě rostlé a děravé, kterými se psi protáhli úplně v pohodě. Táta ráno vypadl s vercajkem na ryby, my se probudili, nasnídali a koukáme, pes nikde – volným krokem si šel po stopě až k vodě a našli jsme ho spokojeně ležícího tátovi u nohou…poprvé nás to vyděsilo, pak už jsme rezignovali…naštěstí Ždáň je poloostrov s omezením vjezdu, tedy tenkrát byl, takže moc aut nejezdilo…A naše poslední zlatíčko je závislák a ocásek, takže se moc ode mne nevzdaluje. Vždycky jsem se prsila, že v lese chodíme na volno bez problémů a nějaké stopy zvěře jsou jí šumák, až letos na jaře – šla jsem podvečer do Kerska procházkou, normálně chodíme brzo ráno o víkendu, ale tohle byl krásný podvečer pracovního dne, tak jsem po práci ještě zajela do lesa na rychlé kolečko. A ty potvory srnčí – tři kusy – se zvedly Terině před čumákem. Nezaváhala ani vteřinu a už si to metla za nimi…Řvala jsem jenom asi půl minuty, pak jsem to vzdala. Šly jsme po cestě ke křižovatce lesních cest jako téčko po té delší nožičce a srnci to vzali zprava obloukem přes cestu doleva a zmizeli v houští s Terdou v patách…naštěstí je zaprvé potichu, že nezburcuje celý les a za druhé je to malá chlupatá koule, která zdravého srnce nedohoní ani náhodou, takže jsem neměla obavy, že by jim ublížila. Šla jsem tedy zvolna ke křižovatce, že si stoupnu doprostřed a budu vyhlížet na všechny strany, kde se potvora objeví. Zahlédla jsem všechny srnce, jak se pěkně obloukem vrací na místo kde nocovali ale nikde žádný stopař, blížila se sedmá večer, už se začalo docela stmívat a pes nikde. Už jsem měla nejčernější scénáře, že se jí něco stalo, a najednou za zády funění a dusot a naše koza chlupatá se vrátila po vlastní stopě na místo kde vyrazila za zvěří a pak stopovala mě až mě našla, radost veliká. U mě smíšené pocity, radost že ji mám zpátky a vztek, co provedla a jak jsem se o ni bála, bafla jsem ji na vodítko a mazala k autu, ještě že jsem to udělala, srnci nám plavně zkřížili cestu ještě jednou a Terka se mohla uškrtit, když je zahlédla. Od té doby trénujeme v lese odvolání co nejvíc a stejně už bych za ni ruku do ohně nedala…\nMilá Dede, ztracený pes je pro mne černá můra, která mne občas pronásleduje v mých fantasmagorických snech. Trpím pak ještě přes den dalším strachem. Zažila jsem to jednou s Ájou I., jako štěnětem, byla pryč skoro týden, než mi zavolali. Ája II. a její zajíci trvali vždy min.půl hodiny a někdy více, to jsme pak hledali dva až tři, jasně, že nakonec došla ,vysmátá, jednou s rozbitými tlapkami.\nTeď, malá Jenka se vrací po cca 50m útěku za zvěří a Conny raději stále na vodítku a pouštím jen v oplocnce, i když se to lepší. Odložení umí ale nikde ji nenechávám, psy se kradou, raději neriskuji. Daníček v blahé paměti, se nenechal od cizích odlovit a boxerky budily respekt.\nDede, to bylo moc krásné, dojemné psaní se šťastným koncem – chudáček ztracená, nešťastná Rozárka !\nNaštěstí Trixie se zatím nikdy neztratila (nezaběhla), ale je to trvalý strašák. Takže, když jde Trixie na vodítku, můžeme si s manželem dost bezstarostně povídat (ale i tak dáváme pozor, „kam T. čmuchá“). Zato, když běhá na volno, mám oči kolem hlavy, uši reagují na každý šustot (v trávě, lese)a povídání je omezeno na pár vět, protože Trixie vyžaduje naši stoprocentní pozornost.\nO.T. Měli jsem tu delší dobu teploty až +34 a sucho. V sobotu konečně pořádně zapršelo a okurky rostou jako divé(sklízím je už přes dva týdny). Máme je rádi tak jsem jich letos zasadila 2x víc, než loni. Až dosud se žebravá Trixie musela v kuchyni spokojit pouze se slupkami okurek, když jsem je loupala na salát (plnou misku vypucovala do poslední slupky). Venku ale už dostává papriky (rajčata jsou stále zelená). Trixie moc dobře ví, že „za pletivem záhonu rostou dobroty“ a tak, když jsem byla včera odp. kontrolovala záhon, natěšeně u pletiva stepovala v naději, že něco dostane. No a protože okurek teď už mám na rozdávání, došlo i na Trixie. Dala jsem ji celou okurku, tak 20 cm dlouhou. Protože byla delší a tvrdá, Trixie ji popadla jako kost, hezky v polovině. Hrdě s ní odklusala do stínu a ulehla k hostině. Já jí s úsměvem pozorovala, jak se do okurky zakousla. A chutnala ji tak, že pak přišla dělat smutné oči ke mně. Já totiž také chroupala velkou utrženou okurku, jen mi to šlo pomaleji, než jí. No neodolala jsem a ten zbytek své jsem jí také dala:). A to už prosím asi hodinu před tím snědla dvě bachraté zelené papriky a navíc odpoledne stále jezdíme na ostružiny. Sice už končí i ty pozdější druhy, ale Trixie jich denně shltne (doslova)tak půl litru. Mám dojem, že neznalec Tixiných chutí by si myslel, že se snažíme psa převychovat na vegana.\nDede, já mám keříková rajčata a nezašťipuji je. Teď už mám keříky pomalu k ramenou a je to pomalu keříkový háj, jak jseou husté. Jenže u nás je jiné podnebí a hustota přeci jen trochu rajčata chrání svrchu, keříky při suchu přeci jen nepovadnou tak rychle a v zemi se déle drží vlhkost.\nDíky Maričko, já vlastně nevím, jaká ta nová rajčata budou, ale hodlám být připravena na všechno:))\nJinak „zeleninoví“ psi jsou pro mě vždycky tak trochu neuvěřitelní 😀 všichni moji psi se vydatně pásli, ale nikdy nejedli zeleninu – že by si to vždycky stačili říct? Návaznost by tam byla! Ovoce holky jedí (Nazgúlové a Max nejedli ani to), ale zeleninu ne.\nTakže pro mě je představa Trixie, jak si drží packama okurku a nadšeně ji chroupá jako kost, milá a zábavná (inlove)\nTaky mám zeleninového (okurkového, paprikového, mrkvového…) a ovocného (zejména jablkového banánového a mandarinkového) psa. 🙂\nA taky masového, sýrového, jogurtového, tvarohového, podmáslového a kupodivu i granulkového. 😉\nRegi, tvůj pes tedy má vybrané chutě a pestrý jídelníček.\nIndy má spíše všehochuť. 😉\nDruhý odstavec naše holky radostně potvrdí, nad prvním by s nevírou kroutily hlavou 😀\nHezké a šťastné zakončení Rozárčina dobrodružství. 🙂\nTeď jednou rukou píšu a druhou zaklepávám na dřevo, že jsem nic takového s Indy nikdy nemusela zažít.\nA doufám, že ani nikdy nebudu muset.\nRegi, moc ti přeju, abyste to nezažily – ale ony kolie nejsou obecně takoví tuláci, jako vlčouni, si myslím. Tedy až na zdejšího Ferdu – to je moc krásnej border koliák, ale toulá se odmala…\nToulavý borderák je vážně docela zvláštní. První pes, kterého jsme doma měli, když jsem byla malá, byl voříšek Rony. Byl krásný – asi jako dobrman zmenšený na velikost bígla. A ten se teda toulal ukrutně. Uměl přeskočit (přešplhat) plot zahrady. V noci se ale vždycky vracel. Našli jsme ho pokaždé spát pod stříškou na rohožce u domovních dveří. Byl ale hrozně hodný, se sestrou jsme si s ním hrály, oblékaly ho do šatiček a vozily v kočárku pro panenky. Jednou nám takhle utekl v růžových volánkových silonových šatičkách. To nám pak sousedi v celé čtvrti hlásili, kde se pohyboval. 😀\nVůbec je zvláštní, že tehdy bylo tak nějak normální, že se vilovou čtvrtí pohybovali tihleti voříšci, nebyli to toulaví psi, všichni někomu patřili. Jen se občas takhle seběhli do party. Nepamatuju si, že by kdy někomu ublížili.\nScott je bohužel útěkář. Zdrhnul už při prvním vyčůráním, když jsme si štěně přivezli domů. On vlastně neutíká, on sublimuje. Je, je a najednou není. Jako tenkrát. Štěně čůralo, čmuchalo, poskakovalo a najednou nebylo. Celé sousedstvo hledalo, volalo, nikde ani štěněčí chlup a najednou se vykutálel ze zagaráže. Kde byl, ví jen Bůh a Mariann. Drží ho to doteď, ale ťuky ťuk, vždycky se sám našel, nebo ho Mariann dopráskala k nám zoufalejm. (Mimochodem, Dede si myslí, že Ari tenkrát našel Martin. Haha! Bylo to jinak. Mariann letěl nahoru vzkaz ‚štěně v nouzi‘ a za půl hodiny Dede volá, že už je ztracenec doma. Takhle to bylo, ne že ne 🙂 )!\nScoot je radostnej… útěkář jen tehdy, když má v hubě něco, co bys třeba taky chtěla. Jinak je prostě jen… rychlejší? 😀 Co vím, tak on o vás ví pořád a když chce, tak počká. No a jsou dny, kdy prostě počká o kousek dál (wasntme)\nMariann asi otočila oči té paní správným směrem a připomněla jí, že určitě viděla letáček o ztraceném psovi. A pak jí třeba ještě dýchla do srdce ochotu jít si to číslo zjistit a pak na něm zavolat… (inlove)\nNo právě! Mariann zavelela tam se dívej, telefon máš v kapse a teď ještě toho Martina! A bylo to.\nVšak mě taky málem kleplo. Navíc v tak blbé lokalitě… Ale to vytí zafungovalo.\nTakhle si užívala Riki, jenže to bylo na chatě a v osmdesátkách, tehdy bylo v zásadě normální, že tam psi prostě volně chodili kolem (konec civilizace, i silnice tam končila smyčkou a šmytec). Dokud je znal tamní hajnej jako bezproblémový, tak bylo v pořádku.\nNo a přestala s vycházkama po své třetí, kdy ji odlovila maminka hajného a zavřela bez žrádla přes noc na seník. 😀 To Riki naznala, že si teda s takovou fakt nepolepší, a pak už dobrý.\nJenže Riki v podstatě vychovávala máti, ne já. Tak to podle toho vypadalo. Ze skutečně mých a mnou vedených zvířat zmizela jen ta Melly. (A Donda před tím koněm, zdrhla tehdy přímou čarou přes pole k brance, takže šlo jen o to, abych k té brance dorazila i já. 🙂 ) Penuška ani Nesinka nezdrhaly, Penny vůbec a Nessy mi někdy hrávala na nervy na vycházce: Pojď sem! Nepůjdu! (Čtvrt roku po vyndání z útulku. Pak se to spravilo.)\nPenuška taky čekávala před obchodem na volno, jak píšeš výš. Ze stejného důvodu. Ukrást se ji snažili prokazatelně dvakrát a ani jednou se nenechala. Začala jsem s tím poté, co mi z uvázaného psa ukradli vodítko. Ono totiž bylo uvázané na liščí smyčku, takže museli odepnout psa, aby mohli odvázat vodítko, a pak už psa prostě nechytili. Takže jsem vylezla z papírnictví a u stromu mě předpisově čekala Penny – a vodítko nikde. 🙂 Dobrý překvápko.\nEj, kuš, to mělo být pod Dede úplně dole.\nNechávala jsem Bardu s choďákem odložené navolno v Plzni – na vodítku bych se o ně bála. Ale chce to mít špičkově nacvičené, protože nikdy nevíš, co kolemjdoucí napadne. A nenechávat tak psa dlouho, stejně to dělám jen v nejnutnějších případech, nestojí mi to za to.\nHraní na nervy zkoušel Barouš v pubertě, to bylo opravdu o nervy. Nejúspěšnější bylo povelovat jej na dálku a postupně se přiblížit, pak dát k noze, pak pochválit podrbáním a pak už se vlastně zapomnělo že se nechtělo přijít. Ale ani tak to nebyla sranda.\nOT – zasázela jsem rajčata do veletruhlíků a mám letos „inovativní“ koncepci – jen dvě rostliny tyčkových, jinak mám keříková (jakási tmavá) a divoká (francouzská a klokaní:)). A tak bych se ráda zeptala – prostříháváte ty keříky nějak?\nJá jsem měla zatím keříková jen výjimečně a vždycky jsem měla ty rostliny tak husté, že byl problém ta rajčata vůbec otrhat (jo, plodila dobře). Navíc, jak byly ty rostliny husté, tak měly tendenci chytit plíseň.\nNic jsem s nimi nedělala, rostly jak uměly.\nA tak se dnes ptám – má to tak být nebo by se měly i tyhle rostliny nějak zaštipovat nebo zbavovat listů?\nDede, taky sázím do kbelíků, mám je na jižní straně pod převisem střechy, nemělo by na ně pršet, pak chytají plíseň.\nKeříčkové a balkonové, to jsou ty hodně tmavé, se neoštipují, jen ty tyčkové to potřebují, aby se zbytečně nevětvily a neztrácely sílu. Po třetím patře květů ta tyčková zaštípnu, aby měly čas a sílu na dozrávání.\nTa keříčková a balkonová muluju, jsou sice drobná, ale mají strašně dobrou chuť.\nHlavně chránit před deštěm, a dopřát jim volné proudění vzduchu.\nZkoušela jsem polokeříčkové Romy, ale měly příšerně dlouhou vegetační dobu. Než na nich něco dozrálo, byl konec léta, ochladilo se a všechno pobrala plíseň.\nTak sázím třešňové Cherolly, koktejlové Bejbino a nějaké střední. Nějakou ranou polní odrůdu, protože Bonsety už se nedají koupit :/ Stejně z nich mám vždycky stromy strašlivé 😀\nPokud je máš venku, asi bych se pokusila některá větvení probrat, aby výsledek byl trochu vzdušnější.\nMám black cherry, neměla by být tyčková (pravila paní, co přes gengel prodávala semínka:))\nNo, nechám se překvapit!\núdajně se má zaštipovat u klasických velkých keřových, prý je mnoho výhonků oslabuje. malé balkonové zaštipovat netřeba. kdyby to bylo na mě, nezaštipovala bych nic, ty husté keře se mi líbí 🙂 a když se urodí, tak je jich stejně taková spousta, že zbyde i na ptákovce a sem tam slimáčka 🙂 sadbu jsem měla podvakrát od kamarádky, ona si pěkně pěstuje od semínek – a pak mi samozřejmě dodává spolehlivý trh v HK před pojišťovnou 🙂 ze všech nej jsou keříčková cherry a žluté koktejlové hruštičky – ty mi vloni sypaly rajčata až skoro do listopadu, pak už to bylo skoro trapné, mít na záhoně zralá rajčata a zbytek zahrady zazimovaný :-)v sobotu jsme prohrabali hromadu v rohu zahrady, co se tvářila jako kompost… tak kompost to opravdu nebyl, spíš konzervované různo. rajčata a papriky dostanou substrát ze zahradnictví. ale našli jsme v „tom“ nerezovou lžičku, takže námaha nebyla marná 😀\nJá to naštěstí neznám, ale myslím si, že strakatice by si někoho našly a nechaly by se obdivovat. Důsledně dozírám na to, aby měly s lidmi dobré zkušenosti, a tady by se to asi nevyplatilo.\nU tvých strakatic bych se v případě jejich zatoulání asi nejvíc bála, že si je někdo nechá… jsou krásné, milé a nejde z nich hrůza… (inlove)\nJá si taky ani náhodou netroufám nechat psy uvázané někde před obchodem právě kvůli tomu, aby je někdo nečmajznul. Buďto pro radost, nebo – vlastně taky pro radost, ale z jídla, houmlesáci jsou i u nás, táboří v lese za nádražím. Ti kavalíří „mamlasové“ by radostně odešli s kýmkoliv, dokonce se zdá, že právě houmlesáky mimořádně milují. To předchozí kříženec „trhač“ Vik budil respekt a ponechav ho uvázaného před obchodem strachoval se člověk spíše o všechny kolemjdoucí …\nNikoloki, to naprosto chápu. My jsme měli Maxe od roku devadesát v Praze – a tehdy se kradli čistokrevní psi (nebo aspoň takoví, kteří tak vypadali) celkem často – jen u nás na sídlišti bylo několik případů. Tak jsem naučila Maxe čekat nepřivázaného – nenechal na sebe od cizích dospělých sáhnout (děti ho před školkou hladily všechny a říkaly – Marek je už je tady:)) a už tehdy jsem začala s „politikou volného obojku“.\nAriBerry uvazovat nemůžu, protože jak v autě čekají naprosto vzorně (jsou zvyklé z tréninků), tak jak bych je někde uvázala, tak Ari překouše vodítka. Svoje první, Berryino následuje… (naposledy překousala obě flexiny – když je hlídal Marek:)) Navíc bych se bála o kolemjdoucí, co kdyby někoho napadlo Ari pohladit? Tak holt holky před obchody nikdy nečekají – a pokud pracujeme v lese a já musím jednu uvázat, než odhledá ta druhá, používám ocelové lanko. Naštěstí je to jen výjimečně, tady u nás máme povolení k vjezdu do lesa, takže všichni nepracující psi čekají v autech…\nBarouš to měl přesně naopak – když usoudil, že jest unaven a hladov, našel si vhodnou křižovatku, autobusovou zastávku nebo podobné místo. To, že na něj čekám uprostřed lesa, odkud zdrhnul, jej asi nenapadlo. Přece chce teď domů a ne do lesa!\nU Vaška radši vůbec nedomýšlím jak by to dopadlo, už je s lidma mazel – pokud jej třeba nevezmou za obojek… Ale zas on je opravdu neztrácecí – včera šlápnul na zajíce, ani jej nenapadlo vyrazit. Daňků se na chatě bál a radši „hlídal“ (chuckle) , divočáci jej zajímají, ale je ovladatelný. A poté, co se jej jeden snažil přejet bude možná ještě opatrnější.\nAle o tomto jsem několikrát četla zkušenosti majitelů a těch, co pomáhali hledat. Takový pes se pak může vyhýbat i vlastnímu pánovi. U psa – samce se dá zkusit nalákání na háravou fenu, jinak žrádlo na pravidelném místě a zkusit psa postupně ukecat.\nAri našel Martin (po telefonátu jedné paní – já hledala v té době jinde) a měl dost práce ji ukecat, že je naše 🙂 A to je Ari pánečkův milovaný ocásek – jak přijede Martin domů, hned vrhá bílý stín 😀\nMoc doufám, že si už nic podobného zkoušet nebudu.\nJo a poklona za výchovu Vaška – šlápnout na zajíce a nevyrazit… (i Berry by si udělala aspoň krátké kolečko:)) Jste dobří (inlove)\nK nevyrážení nakonec dospěl i Barouš, ale dalo to zatraceně hodně práce. U Vaška (a dalších) to bylo mnohem jednodušší. I když u Vaška jsem se hodně jistila, jeho útěk by byl opravdu velký průšvih.\nAri – o pár dní víc a mohl být právě problém veliký. Možná by šla „ulovit“ na Berry?\nMožná jo, ale Berry byla tehdy se mnou a jak říkám, Martin ji ještě ukecal. (Proto našel Rozárku Rex:))\nDede, musím přiznat, že na VELKÉ štěstí neee! Nemám tyhle zkušenosti. Myslím si, že „divoká rozárka“ se bude spíše projevovat u rustikálních plemen nebo u jedinců se špatnými zkušenostmi. Nebo prostě – v povaze nedůvěra.\nJe fajn, že se Rozárka našla a navíc kamarádem, čuchacím Rexem. 🙂\nAlex, moc ti přeju tu nezkušenost (wave) Věřím, že je zasloužená! (inlove)\nTo jsem tak ráda, že se Rozárka našla – teda že ji našel Rex! Chudinka malá, jak je mi jí líto …\nZaplať pambu, s Divokým psem nemám zkušenosti, ale jak je tak vidím, oba dva (Brooke a Ernest) by se chovali stejně jako Rozárka. Jo a na Brooke by žádný bezďák ani ruku nevztáhl (jak se to stalo minule Rózi), protože když vycení zuby, tak přejdou choutky všechny milovníky i „milovníky“ psů (rofl) . Ernest je sice milý pejsek, ale sáhnout cizáka na sebe taky nenechá (mimo mimořádně sympatických lidí jako je cvičitelka Verča, Alex a Jura (nod) ). Vždy se drží na dištanc.\nA OTéčko – jak pokračuje u nás jaro.\nPoznámka – v sobotu bylo docela chladno, ale ten déšť, jak slibovali, tak ten se téměř nedostavil – v noci na neděli pár kapek na spláchnutí pylu. Jinak je už zase slunečno a teplo.\nYgo, ani u nás nepršelo, jen se – díkybohu – ochladilo. Mě teplo prostě nějak vadí, musím si pomalu zvykat:))\nNo, víš, že mě u Brooke ani nepřekvapuješ? 🙂\nErnie je nejspíš jako byl náš Max – popis chování sedí:))\njá musím ráda říct, že naše dvě zkušenosti se ztraceným psem – u nás obojí asi půl hodiny – za více než 30 let mi úplně stačí. První Gaston se nám ztratil hned první den jako šestitýdenní štěňátko a pochopitelně ve tmě. Toho jsme našli opravdu do té půlhodiny. No a potom Mimi za láskou a to taky nebylo tak dlouho. Takže Divoké Mimi se nestačilo rozvinout a nějak si to u fudláka nedovedu představit.\nInko, za 30 let jen dvakrát půl hodiny – klobouk dolů! Jste dobří (inlove)\nJá se opravdu snažila, ale Daník s Ari byli oba toulací od štěněte a tam by to bylo buď nikdy nepustit mimo zahradu z vodítka, nebo to zkoušet a riskovat. Riskovala jsem, i když mnohem méně, než u těch „hodných“… Jinak by nikdy nebyli schopní chodit na volno. Naštěstí se to nakonec povedlo…\nNo, první Gaston měl na chalupě svůj rituál – ráno sebral sousedovic jezevčíka, prošli celou dlouhou dědinou až na náměstí, tam si vyžebrali v krámě rohlík a zase šli domů. Jinak když se někde něco hárala, pokud se mu podařilo odejít ( tomu se nedá říkat zdrhnout), buď jsme ho našli u jeho favoritky, nebo se po konci akce vrátil sám. Gaston druhý se též neztrácel, takže vždycky jsme věděli, kde momentálně pes je a vždycky přišli domů. Fudláci jsou jasní, nikdy nepochopím, jak se mohl Bohoušek ztratit.\nMyslím, že byli z Poříčan – dva fudláci, holka a kluk, nasedli na vlak, vystoupili v Pečkách, nasedli na čugálu a dojeli až do Kouřimi. A to ne jednou. Už nevím, jestli tam dříve bydleli, nebo s pánem za někým jezdili, každopádně patřili ke koloritu\nJo. Nepřekvapivě u Meliny.\nHledala jsem ji v oblasti, kde se ztratila (byla tam hromada opuštěných a zarostlých dvorů, ideální schovávačky) asi tři dny. Pak mě napadlo chodit v noci výt. No a jednou nad ránem přišla, protáhla se pod bránou jako úplně divoký zvíře, vůbec jsem ji nepoznala, jak jiná byla – měla docela odlišnej pohyb, a to ji mám nakoukanou dost dobře.\nRiki si vždycky zaklepala na ty dveře a Donda ve své štěněčí potrhlosti mířila spolehlivě domů (a cestou okouzlila pár lidí). I když – jak tak nad tím přemýšlím, tak když Donda zdrhla (ve třech měsících) před tím koněm, co byl najednou zblízka o hodně větší než na obzoru, tak to taky mohl být instinkt.\nTeď už se jich nebojí. Ale musím je jít pohladit první. 🙂\nTakže potvrzuju tvoje pozorování. Pes, který jde za lidmi na první dobrou, si půjde pro pomoc. Melly, která se cizích lidí bojí, zaleze a řeší sama.\nTři dny! Pamatuju se na to. To by mě fakt už kleplo – já byla totálně na nervy už po dvou. Ještěže se našla…\nJinak relativně často ztracenej pes u nás byl zamlada Daník a ten se (poté, co si vycházku hezky užil:)) prostě nechal najít – byl natolik okouzlující, že nikomu ani nevadilo, že je dost velkej a černej:)) Vždycky zavolali – a já pak kupovala čokoládu a byla děsně vděčná. Černej chlupatej prevít se jen spokojeně zubil. Díkybohu z toho vyrostl dřív, než se mu stihlo něco stát.


Rozhovor: Systémy pro zvyšování požární odolnosti - TZB-info\nStavba / Podlahy, příčky a povrchy / Stavební desky / Rozhovor: Systémy pro zvyšování požární odolnosti\nProtipožární desky AESTUVER pro suchou výstavbu jsou cementem pojené desky z lehčeného betonu, vyztužené skelnými nehořlavými vlákny. Jsou určené k vysoce kvalitní požární ochraně konstrukcí. Desky AESTUVER splňují kategorie použití typu X podle ETAG 018-1 (odolnost proti vodě) a vhodné jsou i do vlhkých místností a venkovního prostředí. Patří do nevyšší evropské třídy reakce na oheň A1 podle ČSN EN 13501-1. Zásadními výhodami protipožárního obkladu ocelových konstrukcí pomocí desek AESTUVER je jednovrstvé opláštění, které je navíc použitelné bez dodatečné povrchové úpravy v exteriéru.\nDesky AESTUVER se uplatňují i jako požární pásy na fasádách. Jsou odolné povětrnosti, lze na ně aplikovat certifikovaný fasádní systém nebo jen nátěr. Desky zabraňují prohoření, popř. rozšíření požáru z poschodí do poschodí a představují základní kámen v požární ochraně pro výškové budovy. Díky voděodolnosti a mrazuvzdornosti protipožárních desek AESTUVER může být systém bez problémů použit přímo ve venkovním prostředí a vystaven povětrnostním vlivům (například ve fázi hrubé stavby).\nPokud Vás rozhovor zaujal, můžete sledovat i ostatní videa portálu TZB‑info, případně se přihlásit k jejich odběru na YouTube.\nOheň v komíně, škoda od elektrických akumulačních kamen


3 + 2 tipy inspirace z Mallorky - magazín interiéry\nNejhorší pro člověka z kreativního oboru je stereotyp, jednotvárnost a redukování podnětů k tvůrčí práci. Když se do toho ještě přidá vysoké pracovní nasazení, je nejlepší čas dát si pauzu. Podle různých doporučení je vhodné změnit prostředí, získat nové impulzy, chvíli nepřemýšlet nebo přemýšlet o něčem jiném, něco zažít, něco nového ochutnat. To vše dohromady mi dává jedno řešení, jak z toho ven – a to sbalit kufr a někam vyjet.\nNo a v tomto případě to je Mallorka. I když ráda cestuji, tak tento středomořský ostrov nikdy nebyl v hledáčku zájmu a brala jsem ho jako „tupou a konzumní“ destinaci s pouhým válením na pláži. Možná teď bude pro vás překvapením, jako bylo pro mě, kolik zajímavé architektury, umění a potřebné inspirace lze na tomto malém ostrově najít.\nVybrala jsem pro vás 3 oblasti a 2 tipy, co určitě při návštěvě nevynechat.\n1. Talayot – megalitické stavby\nNa ostrově se nachází několik vykopávek z doby bronzové a tvoří součást tzv. talajotické kultury nebo talajotického období (odhadované na 1000–900 let před n. l.). Jedná se o pozůstatky staveb, které byly určené k obývání a skladování zásob. Jeden významný okrsek se nachází na východním pobřeží nedaleko Dračích jeskyní. Do navigace stačí zadat s’Hospitalet Vell. Zde je dokonce vstup bezplatný – jen se nebojte otevřít bránu a vstoupit. Překvapí vás skvěle zpracované popisky a mapy. Další naleziště se nachází u zátoky Cala Pi na jihu ostrova s názvem Capocorb Vell.\n2. Maurská architektura\nZačátkem 10. století se na Baleárských ostrovech usadili Arabové. Jejich působení trvalo několik staletí (až do 13. století) a zanechalo zde velkou stopu. V hlavním městě Palma najdeme palác Almudaina, což bývala kdysi pevnost arabských vládců. Pár minut chůze od ní se nacházejí Arabské lázně (Banys Arabs), které také stojí za prohlídku.\nCo si však nenechte ujít, jsou zahrady Alfabia (Jardin de Alfabia), které byly sídlem arabského vezíra Ben Abeta a později přešly do rukou křesťanské šlechty. V zámečku ze 17. století stojí za prohlídku interiéry, kde najdete i ložnici připravenou pro královnu Isabelu II., která zde strávila jednu noc. Za pozornost stojí i prosklené rokokové dveře. Z lůžka je skrze sklo výhled přímo na palmy do celé zahrady.\nTento styl najdeme nejen v hlavním městě, kde je všudypřítomný, ale například i ve městě Sollér, které se proslavilo pěstováním citrusů. Banku v tomto městě navrhl žák Antoniho Gaudího Joan Rubió. Dostanete se sem i po železnici z roku 1912, na které jezdí dobový vlak. A odtud pak můžete pokračovat historickou tramvají kolem citronovníků a pomerančovníků až do přístavu k moři. Vraťme se ale k secesi, které se ve Španělsku říká „modernismo“. První budovou v tomto stylu na ostrově byl Gran Hotel, postavený v roce 1901.\n4. Katedrála La Seu\nCo určitě nevynechat, je prohlídka katedrály, ze které je výhled přímo na moře. Nestačí obdivovat její krásu a polohu zvenku. Jděte včas, ať nestojíte frontu, a kupte vstupenku včetně výstupu na terasy. Když vyšlapete více než 130 schodů, ocitnete se nahoře na terasách a budete moci obdivovat opěrné oblouky a pilíře. Budete také stát přímo u hlavní rozety, která má v průměru 12,55 metru. Je to fascinující!\nZákladní kámen této stavby byl položen v roce 1230 n. l. na ruinách hlavní mešity. Stavba trvala 300 let a v roce 1851 byly nutné opravy po zemětřesení. Renovací byl pověřen slavný Antonio Gaudí, který „odstranil nadbytečné“ a dodal interiéru prostor a světlo. Navrhl také baldachýn nad hlavním oltářem a řadu dalších změn, které se však biskupovi nelíbily. Obě strany se po 10 letech rozešly ve zlém. V interiéru katedrály stojí za zmínku ještě Capilla del Santísimo od mallorského umělce Miqueela Barcelóa. Jedná se o obří keramický reliéf znázorňující zázračné rozmnožení chlebů a ryb, který byl instalován v roce 2007.\n5. Příroda a jídlo\nNěkdy je příroda tou nejlepší inspirací. Ta dokáže scény a koncepty jako nikdo jiný. Jasným důkazem toho je zátoka Sa Calobra na západním pobřeží. Sem se dostanete po 12kilometrové silnici plné serpentin, kde projedete i slavnou 360stupňovou zatáčkou „kravatový uzel“. Z parkoviště vede jediná cesta a ta vás dovede ke 2 skalním tunelům (efektně, střídavě modře a zeleně osvětleným) a vyjdete u soutěsky s říčkou Torrent de Pareis. Z jedné strany je vidět tyrkysově čisté moře mezi skálami, z druhé soutěska s řekou se stromy a travinami. Je to pohádka a tady dokážete v okamžiku přestat myslet na pracovní stres.\nPro vylepšení kreativity je potřeba podráždit i jiné smysly než jen zrak. Proto vřele doporučuji při pobytu na Mallorce ochutnat nejen typické španělské tapas, ale zajít i do místních pekařství a cukrářství. Tím nejvyhlášenějším a současně také nejstarším je Forn des Theatre, kde dort bude stačit místo oběda. Kdo bude mít ještě hlad, může doplnit energii v místní tržnici Mercat de l’Olivar.\nTím ale zajímavosti Mallorky, které vám pomohou zapomenout na stereotyp, nekončí. V Dračích jeskyních zažijete koncert živé hudby na lodičkách, projdete si muzea a ateliér s díly od Joana Miróa, podíváte se třeba do výrobny parfémů z mandlového květu, a stejně vše nestihnete. Je třeba se vrátit!


Mezinárodní den výživy | Obezita.cz\nKaždoročně se od roku 1981 ve více než 150 zemích světa slaví 16. říjen jako Světový den výživy. Připomíná se na základě rozhodnutí konference OSN pro výživu a zemědělství (FAO) z roku 1979, ve výroční den založení této organizace v roce 1945.\nTato organizace chce tento den využít k tomu, aby ukázala důsledky klimatických změn na chudé země a oblasti a má také upozornit na to, že naše civilizace je založena na zemědělství, bez kterého bychom nebyli schopni si zajistit ani základní potraviny.\nZatímco hladovění připisujeme rozvojovým zemím, nadměrná hmotnost bývala typickým znakem spíše vyspělých států. Nadváha a obezita se však začíná objevovat i v méně rozvinutých zemích jako například ve východní Evropě. Bojovat s ní však začínají například i Číňané, kteří ji donedávna v podstatě neznali.\nPočtem lidí s nadváhou nebo obezitou se drží Česká republika na předních příčkách evropského žebříčku. Obezitou u nás trpí zhruba 20 % populace. Sečteme-li všechny, kteří se potýkají nejen s obezitou ale i s nadváhou, pak se polovina českého národa vystavuje rizikům spojeným právě s nepřiměřenou hmotností.\nVedle nedostatku pohybu je základní příčinou nadměrné hmotnosti nevhodná skladba jídelníčku. Není se čemu divit. Informace o výživové hodnotě potravin se učíme intuitivně. Při výběru potravin hledají Češi známku českého původu. Ta však ještě nehovoří nic o výživové hodnotě. Spotřebitelé se naučili hledat označení aromat a konzervantů, v minimální míře však sledují to, z čeho je vlastně daná potravina vyrobena a zda jednotlivé výživové složky přispívají jejich zdraví.\nProto je pro nás tak důležité, abychom věnovali více svého času tomu, co obsahují potraviny, které konzumujeme. Zapojíme-li svůj přirozený cit a využijeme-li ověřené informace, které si buď najdeme sami ze spolehlivých zdrojů či navštívíme odborníky, naše vlastní výživa se potom bude ubírat tím správným směrem a přinese kýžený efekt.\nPředchozíPojeďte s námi


LIVE: Hrady CZ letos podruhé: Kunětická hora ve znamení Kabátu, tropického žáru a svobody Tibetu | iREPORT – music&style magazine\nLIVE: Hrady CZ letos podruhé: Kunětická hora ve znamení Kabátu, tropického žáru a svobody Tibetu\nVydáno 24.07.2016 | autor: Hana Bukáčková\nDruhá zastávka již tradičního festivalu Hrady CZ proběhla na východočeské Kunětické hoře. Oproti minulosti festival změnil lokaci a přesunul se z blízkého podhradí na vzdálenější louku kvůli zvýšenému zájmu návštěvníků. Počasí vyšlo, možná až moc - sluníčko pražilo a z nedostatku přístřešků se nebylo kde schovat hlavně během sobotního programu. Hlavním trhákem bylo vystoupení nejoblíbenější české skupiny Kabát, která uzavírala program.\nVisací zámek volal po svobodě Tibetu. Foto: Radim Hromádko\nFestival nemá nouzi o nabitý program složený ze špiček různých žánrů naší scény. Jeho výhodou je, že nepropásnete žádný koncert, protože se časově nepřekrývají a plynule po sobě navazují po hodinových intervalech. Mají ho v oblibě tisíce fanoušků. Na "Kuňce" nechyběly klasické festivalové kapely Vypsaná fixa, Mňága & Žďorp, Divokej Bill, Rybičky 48, UDG a Mandrage, které nikdy nezklamou a zahrají to nejlepší ze svého repertoáru. O příjemné zpestření se postarali matadoři Pražský výběr, Desmod a Kabát, kteří letní festivaly moc často neobjíždí. Nechyběli ale ani nováčci Smrtislav a Nebe.\nHrady CZ pokračovaly na Kunětické hoře, hlavním tahákem byl Kabát\nV pátek přitáhl fanoušky Xindl X, jehož písničky jsou z rádií hodně návykové. Příjemně na duši pohladila havířovská skupina Nebe. Poté to "rozsekali" svým hiphopem a jazykem ostrým jak břitva Rytmus s Vladimirem 518, kteří návštěvníky strhli Zlatokopkou, Prahou a hity z filmu Vejška. Hudbu jim mixoval DJ Wich. O bizarní vystoupení se postaral Pražský výběr - do svého setu nezapomněl zařadit Pražákům je hej a Na Václavským Václaváku. Přizvali si na pomoc "tanečnici" v podobě staršího obtloustlého Josefa, který svým netanečním uměním "ohromoval" publikum.\nPozději se k nim přidala i Iva Pazderková a DJ Roxtar.\nTradičně nezklamala energická pestrobarevná funky banda Monkey Business. Oproti Colours zde chyběla Tonya Graves, takže jsme tentokrát viděli set s Terezou Černochovou. Večer uzavřela partička Mandrage, která roztancovala všechny svými rádiovými hity, kterých mají nepočítaně.\nHrady.cz začaly na Točníku: Velkolepou show obstaral Kabát, hráli i Rybičky 48 nebo Skyline\nTEMNÝ SMRTISLAV I NÁŘEZ OD SKYLINE\nSobotní program rovněž sliboval hodně, již před polednem ho odstartoval projekt Tuzexe - Smrtislav, který může hlasově a hudebně připomínat třeba Wanastowky. Během temně laděného vystoupení zazněl i cover hitu Milujem se čím dál víc od Petra Kotvalda.\nNo Name zavzpomínali, že před dvaceti lety začali skládat písničky především kvůli skvělému pocitu, aby si všichni prozpěvovali jejich skladby - a toho opravdu docílili. Mňága nezklamala pohodovými kousky a rozpařila nejen své tvrdé jádro. Přivedli mezi sebe i Marku Rybin, která stála opodál.\nSkyline to rozsekali v tom největším žáru a udělali pořádný bordel. Vydali ze sebe všechno a fanoušci je ocenili obrovským přívalem energie. Jacob, krom šplhání na kovovou konstrukci jako Matěj Ruppert o den předtím, se neváhal vydat mezi pařící fanoušky a proběhl se mezi nimi. Pozadu nebyli se svým setem ani UDG: Obě party zahrály pecky z nových alb, která vyšla nedávno. Jugi plul se dvěma fanoušky ve člunu, ostatní přítomní je ale moc "nepodrželi", a tak jejich plavba skončila v podstatě dřív, než začala.\nPořádný rock'n'rollový bordel a pogování rozjela "místní" parta Vypsaná fixa. Rybičky 48 začali svůj set hlášením složeným z nejznámějších filmových hlášek. Jako hosta si pozvali Pekaře, který si s nimi zanotoval hit Léto a svoji pecku Bůh. Rockovými baladami uhranuli publikum slovenští Desmod v čele s Kulim a hostujícími vokalistkami. Na vystoupení měli speciální kostýmy navržené jejich bubeníkem. Nechyběl ani punk v podání nestárnoucích Visáčů a ambiciózních Pipes and Pints. Visací zámek ukončil svůj set zvoláním "Svobodu Tibetu!"\nDO FINÁLE S HUDBOU OD PODLAHY\nO vrchol večera se postaraly "hospodské" kapely Divokej Bill a Kabát, na které se těšilo nejvíce lidí. Nemohli jsme tu neminout převahu fanouškovských triček Kabátu, skalní čekali na své idoly už od odpoledních hodin. Divokej Bill rozeskákal přihlížející "starým peklem", jak říkají svým nesmrtelným hitům, ale nezapomnělo se ani na novinky Tsunami a Utrejch, které fanoušci přijali skvěle.\nKabáti měli svoji show vyšperkovanou světelnými efekty. Pepa Vojtek byl tím správně našlapaným motorem, který svojí nezkrotnou energií bičoval fanoušky. Nechyběly hitovky z minulého století, kteří všichni notoricky známe a rádi si je zazpíváme. Jejich show si nenechalo ujít přibližně 15 tisíc lidí.\nKunětická hora vyšla na jedničku, zvuk na obou scénách byl parádní, program se obešel bez zádrhelů, fanoušci si ho užili výtečně i přes ten žár a spáleniny. Příští týden se putovní festival přesouvá do Plzeňského kraje na vodní hrad Švihov.\nTémata: Hrady CZ, Kunětická hora, Kabát, Divokej Bill, Visací zámek, Pipes and Pints, Skyline, Mandrage, Xindl X, Smrtislav


Rodit budete nejdřív zítra - eMimino.cz\naneb jak to tatínek málem nestihl a já byla na doktora fakt naštvaná.\nJe pondělí 11. července léta páně 2016. Je to jeden z těch horkých letních večerů, kdy se vzduch nehne ani o píď a vlastně celý svět kolem vás se jakoby pohybuje v monotónním tempu. Celá zchvácená po odpoledni stráveném s přítelem na koupališti, hodím svých 50 plus 13 kilo těhotenské váhy na postel a čekám, až můj nastávající spustí na notebooku film.\nJsem tím vedrem tak oblblá, že jsem mu kývla na komiksovku Batman vs. Superman, přestože mě tenhle typ filmů moc nebere. K mému překvapení po několika minutách zjišťuji, že mě to vlastně celkem baví a navíc Superman v podání Henryho Cavilla je pastva pro oči, tak si říkám, že si to nakonec i užiju. Ovšem o pár chvil později se ohlásí má děloha, která si s přestávkami tvrdne už od soboty, kdy jsem měla stanovený první termín porodu.\nDnes ráno jsem byla na kontrole u svého gynekologa, který mi s úsměvem oznámil, že se nic nechystá a za týden se sejdeme zase v jeho ordinaci. Proto mě to nijak nerozhodí a já se znovu ponořím do děje filmu. Ovšem tvrdnutí neustupuje a začíná být celkem nepříjemný a já se jaksi nemůžu soustředit. O půl hodiny později už mám v hlavě jen myšlenky na blížící se porod, na který se mimochodem docela těším.\nPři představě, že druhý termín porodu mám stanovený až o dalších pět dní později, na mě padne splín. Začínám bezděčně spřádat plány, jak to všechno urychlit. První myšlenka padne na sex, ale když se otočím na svého přítele, jemuž z čela stékají krůpěje potu a přidám k tomu můj několikakilový baťoh na břichu, před očima se mi vyjeví scéna jako vystřižená z dokumentu National Geographic o pářících se lachtanech. Onu myšlenku posílám k šípku dřív, než se stačí uhnízdit. Potom si ale vzpomenu, že jsem kdysi kdesi četla o tom, že masírování bradavek může vyvolat porodní stahy, a jelikož díky vedru mám na sobě pouze kalhotky, vidím v tom jedinečnou příležitost, jak otestovat tuhle teorii v praxi.\nTakže následujících cca patnáct minut jemně mnu své prsní dvorce za doprovodu podezíravých pohledů mého skoromanžela. Jak se potom zpětně dovím, strach mu nedovolil se zeptat, co to dělám, abych po něm náhodou třeba nechtěla sex, kterému se poslední dva měsíce vyhýbá jako čert kříži. Dle jeho slov, má u toho pocit, že malého šťouchá do hlavy. Když se ani po dalších deseti minutách žádné příznaky porodu neobjeví, vyhodnotím experiment jako neúspěšný a rozhodnu se to přece jen ponechat matce přírodě. Neuběhne ovšem ani minuta, když se zničehonic ozve prapodivné lupnutí odněkud z mých útrob, až to se mnou trochu škubne.\n„Ty sis prdla!“ ozve se nadšeně můj přítel.\n„To teda ne!“ odvětím dotčeně.\n„Ale jo, prdla. Slyšel jsem to, tak nemá cenu zapírat,“ dohaduje se se mnou a září při tom jak měsíček na hnoji. Abyste tomu rozuměli, já před přítelem zásadně neprdím. To je pro mě naprosté tabu, takže i kdyby mě to mělo roztrhnout, snažím se jakémukoliv úniku zabránit za každou cenu. Ovšem někdy se to hold nepodaří a takové situace mi způsobují nemalé rozpaky, z čehož má můj přítel, sice už třicetiletý ale s duší přerostlého dítěte, nebetyčnou bžundu. Každý můj pšouk mi dává pěkně sežrat.\n„Ježiš, říkám ti, že jsem si fakt neprdla,“ řeknu už trochu naštvaně, což přítele jenom víc pobaví.\n„A co to teda bylo?“ zeptá se, úsměv od ucha k uchu.\n„Já nevím,“ odpovím se zmateným výrazem ve tváři. „Něco ve mně luplo.“ Tak trochu už tuším, o co by se mohlo jednat, ale nechci zbytečně plašit. Ovšem vzápětí ucítím dole vlhkost a mám jasno. Rychle vyskočím z postele… Ha, ha… Co si to tu nalhávám… Tak teda neohrabaně a za zvuku funícího hrocha se rychlostí umírajícího šneka vyhrabu z postele. Sotva se postavím, po stehnech mi začnou stékat pramínky nějaké tekutiny.\n„Asi mi praskla voda?“ oznámím mu a s jistou dávkou zadostiučinění sleduji, jak mu jeho vítězoslavný úsměv zamrznul na tváři. To máš za to, ty pšoukomile.\n„Cože?! Co budeme dělat?“ pronese s hrůzou v hlase.\nNa to já mu s naprostým klidem a špetkou sarkasmu odvětím: „Že bysme sfrkli do nemocnice? Jen tak, pro jistotu?“ Z jeho kamenného výrazu pochopím, že dnešní dávku humoru už vyčerpal, tak se rozhodnu víc ho netrápit. Raději ho pošlu najít mou tašku do porodnice. Jsem totiž děsný bordelář a nevím, kam jsem ji před měsícem strčila.\nMezitím zajdu ještě zkontrolovat situaci na záchod. Když odtamtud asi po pěti minutách vylezu, překvapí mě přítel, který oblečený a s taškou v ruce přešlapuje u vchodových dveří. Protočím oči a po chvilce dohadování ho přesvědčím, ať se jde ještě chvilku dívat na televizi, abych se mohla v klidu osprchovat. Doposud nemám žádné bolesti, tak to beru s naprostým klidem. Ovšem ve vaně to na mě dolehne a já si prožiju malý panický záchvat, který ale brzy zažehnám. Mezitím stihne přítel třikrát přijít do koupelny zkontrolovat, jestli ve vaně už neplave nějaký mimino.\nAsi o deset minut později jsme na cestě do porodnice vzdálené pouhých pět minut autem. Vystupuji z auta a ten pohyb nejspíš uvolnil cestu zbývající plodové vodě, protože najednou stojím před porodnicí v kompletně promočených kalhotách, které se mi okamžitě přilepí na kůži. Přijde mi to ohromně zábavné a úsměv naivní prvorodičky mi vydrží po celý výstup do třetího patra místní porodnice. Je téměř jedenáct hodin večer a na chodbách panuje poklidné ticho přerušované jen čvachtáním mých promočených žabek a mým chichotáním. Po chvilce bloudění se nám podaří nalézt ty správné dveře a já na ně s odhodláním zaklepu.\nObjeví se sestra ve středních letech. Její obličej okamžitě prozrazuje, že není naší přítomností bůhvíjak nadšena.\n„Co potřebujete?“ zazní z jejích úst polootráveným tónem.\nCo by asi tak ženská s obřím bubnem místo břicha mohla potřebovat v jedenáct večer v porodnici? Pomyslím si, ale v rámci zachování přátelských vztahů, které se mi v dalších fázích porodu budou určitě hodit, to neřeknu nahlas.\n„Asi mi praskla voda,“ odpovím jí s úsměvem.\nSestra si mě přeměří zkoumavým pohledem, a když uvidí loužičku, která se pode mnou tvoří, jak mi voda odkapává z promáčených kalhot, vezme mě na milost a pozve mě dál. Nařídí mi se svléknout a nachystat těhotenský průkaz. Oou, těhotenský průkaz! Chvíli předstírám, že hledám v tašce, i když přesně vím, že leží doma na konferenčním stolku. Nakonec mi nezbude, než vyjít s pravdou ven a zahanbeně přiznávám, že jsem ho zapomněla. Sestra na mě vyvalí oči, až mám z jejího udiveného výrazu pocit, že mi snad roste druhá hlava, či co. Čekám, že mi řádně vyčiní, jako neposlušné školačce, ale nakonec to přejde jen protočením očí a nařídí mi vyslat pro něj tatínka.\nPotom mě napojí na monitor a následuje sled nekončících otázek, během nichž poprvé ucítím náznak jakési kontrakce v podobě tlaku v kříži. Očekávám, že další přijde za dlouho, takže mě překvapí, když se ohlásí hned za dvě minuty s dvojnásobnou silou. Sestra se mě ptá, jestli už mám bolesti. Řeknu jí, že už něco cítím. Jí to nijak nevzruší a odesílá mě přes chodbu zaklepat na doktora. Doktor mi udělá ultrazvuk, položí pár otázek a vyřkne verdikt: „rodit budete nejdřív zítra odpoledne.“ Tentokrát vyvalím oči já, protože tomu ani za mák nevěřím. Kontrakce totiž přichází dál v pravidelných zhruba dvouminutových intervalech a opravdu začínají být nepříjemné.\nKdyž namítnu, že mám ale bolesti už po dvou minutách, doktor mi tedy ještě prohmátne břicho, počká si na tu mou kontrakci, kterou považuje za imaginární a s úsměvem mi řekne: „Slečno, vy jste prvorodička. Vy vůbec nemáte tušení, co to jsou kontrakce.“\nA vy jste, pane doktore, rodil už kolikrát, že jste takový odborník na porodní bolesti? Napadne mě, ale zase nic neříkám. Je to přece jen lékař s praxí, tak mu budu muset věřit.\nZa chvíli už lékaře následuji zpět k sesterně, na chodbě čeká přítel, který se vrátil s těhotenským průkazem. Doktor ho ihned odesílá domů, i přes mé důrazné protesty, že ho chci tady, protože vím, že budu rodit mnohem dřív, než se mi snaží namluvit. Po chvíli dohadování mě s argumentem, že nejsou zvědaví na to, aby jim další tatínek chodil celou noc klepat na dveře, mě úplně dorazí a já to nakonec vzdávám a posílám přítele domů. Ten je z toho chudák celý vyjukaný, že za celou tu dobu ani nepípne.\nNež mě odvedou na pokoj, neodpustím si poznámku k doktorovi: „Jestli přítel ten porod nestihne, tak na vás budu fakt naštvaná.“ Doktorovi cukající koutky mi dávají jasně najevo, že jsem ho vážně zastrašila.\nDostanu pokoj s vanou, což mi trochu zvedne náladu. Nemůžu se dočkat, až se do ní naložím. Sestra mě nutí si lehnout a prospat se, i když jí neustále opakuji, že usnout přes ty bolesti nedokážu. Stejně jako doktor je považuje za pouhý výplod mé fantazie a odchází. Okamžitě lezu z postele ven a pochoduji po pokoji, každou kontrakci, která už přichází zhruba po minutě a bolí jako ďas, prodýchávám v podřepu. Mezitím odepisuji příteli, který mě bombarduje dotazy. Po půl hodině se vrací sestra, vynadá mi, že nespím. Já ji opakuji, že to nejde. Ona na to, že mě to nemůže ještě tak bolet. Já zvažuji, že po ní hodím sklenici s čajem, kterou mi přinesla. Než znovu odejde, zeptám se, jestli si můžu napustit vanu. Prý ne, ale jestli to tak nutně potřebuji, mám jít do sprchy ve vedlejší místnosti.\nAha, chápu… Vana je tu jen tak pro efekt, ale běda, jak by jí chtěl někdo skutečně použít. Sprchu zavrhnu, ale rozhodnu se dojít aspoň na záchod, trvá mi další dvě kontrakce, než se mi tam podaří dostat. Po cestě nazpět se rozjede to pravé peklo, kontrakce co půl minuty, neskutečná bolest, mám pocit, že mi rupne páteř. Bolesti mám jen v kříži. Na chodbě se potkám s mladinkou sestřičkou, která když mě vidí, soucitně se mě ptá, jestli mě to opravdu tak moc bolí. Zvládnu jen kývnout a ona že mi teda někoho zavolá.\nNevím, jak se zvládnu dostat zpět na pokoj, skučím bolestí, když se po nějaké době, která mi přijde nekonečná, otevřou dveře, zvedne se mi žaludek a já vyprazdňuji jeho obsah do umyvadla. Sestra na mě nevěřícně hledí, mě je trapně, tak se snažím aspoň zaneřáděné umyvadlo opláchnout. Mezitím přijde další kontrakce, tak ji v podřepu prodýchám a pokračuji v úklidu. Sestra stále beze slova čumí. Škoda, že jsem nepoblila ji. Když je umyvadlo jakžtakž čisté, řekne mi, ať si lehnu, že se na mě teda podívá. Na posteli ještě přečkám další kontrakci, pak si sestra nasadí rukavice a prohmátne mě. V ten moment vytřeští oči. „Vy už jste na osm centimetrů?“ Pronese tak, že to spíš zní jako otázka.\n„No nic. Volejte tatínka, jdeme na sál.“\n„Já jsem vám to říkala,“ procedím mezi zuby, sestra dělá, že to neslyší. Rychle zavolám příteli a odcházím se sestrou na porodní sál. Ta cesta zase o něco popožene kontrakce, které dělí od sebe jen zhruba 15 vteřin. Vzápětí začínám pociťovat potřebu tlačit a jsem si jistá, že to přítel nestihne. V tom ale uslyším jeho hlas a ohromně se mi uleví.\nRychle mě obejme a já hlásím sestře, že potřebuji tlačit. Přítel mi pomůže na lehátko a porodní asistentka, která se tam najednou zjevila, mi hlásí, že si můžu trochu přitlačit. Jestli jsem si myslela, že to doteď bolelo, tak co následuje pak, je skutečný horor. Při druhém a třetím zatlačení si pořádně zakřičím. Když mě sestra nutí do čtvrtého, odmítám s tím, že bych se určitě roztrhla vejpůl. Nakonec mě přesvědčí přítel, asistentka slibuje, že jedno zatlačení a bude venku hlavička. Zatlačím, něco leze ven, ovšem není to hlavička, ale obsah mých střev. Když to vidím sestru utírat, mám podivný pocit zadostiučinění. Jo, kdybys mi věřila, mohlas mi dát klystýr. Teď jsme si kvit.\nTo už ale přichází další kontrakce, do které se rozhodnu dát vše, protože vím, že další už nepřežiju. Tlačím tedy, až mi lezou oči z důlků, pomáhám si k tomu hrůzu nahánějícími zvířecími zvuky. Najednou přichází neskutečná úleva a než se vzpamatuju, už se mi na břiše svíjí náš umatlaný, pokrčený a vlasatý syn. Tobiásek vykoukl na svět přesně dvě a půl hodiny od prasknutí plodové vody.\nOd té chvíle se už vznáším na obláčku, všechny křivdy jsou zapomenuty a já rozdávám úsměvy všem okolo. Přichází doktor, hned ve dveřích se ptá, jestli to tatínek stihl. „Stihl, máte štěstí,“ oznamuji mu naoko káravě, doktor se usměje, ale ruměnec ve tvářích prozrazuje, že mu asi spadl kámen ze srdce a já na něho přece jen nebudu naštvaná.\nUdělá mi dle svých slov tři kosmetické stehy, které naštěstí vůbec necítím. Doktor se asi snaží, ví, že bruslí na tenkém ledě a už si nemůže dovolit žádné zaváhání. Pak se vrátí přítel a dává mi do náruče bílý uzlíček, ze kterého na mě mžourá to naše štěstí. A v tu chvíli mě zaplavuje obrovská vlna lásky, ve které se topím až dodnes.\nPodtrženo sečteno, byl to rychlý, přirozený a nekomplikovaný porod, který bych přála všem. Bolest sice pekelná, ale díky krátkému porodu velmi rychle zapomenuta. Jen ten personál by mohl být malinko vstřícnější, nehrát si na odborníky světaznalé a trochu věřit i instinktům a pocitům matky, byť prvorodičky.\nTěm, kdo tenhle sáhodlouhý výlev zvládli dočíst dokonce, uznale tleskám. Já jsem prostě psavec, jak začnu, neumím přestat. Ale teď už vážně končím. Tak plození a rození zdar.\nNaprosto skvělý deníček, tento styl humoru mi přesně sedl, je to vtipné, ale nekrici z toho touha být vtipná za každou cenu. Já se teda zasmala parádně a jestli máš co, piš dál\nHezké:-) Já jsem měla ještě o něco rychlejší porod, taky jako prvorodička a taky mi to nechtěli věřit. Přišla jsem na příjem, na monitoru to nepoznali, přestože já jsem už cítila silné kontrakce (a plodová voda mi odtekla už doma), a i přes moje protesty mě poslali čekat na chodbu za manželem. Další kontrakce jsem tedy přetrpěla na tvrdém sedátku na nemocniční chodbě. Ještě jsem manželovi říkala, že toto fakt už moc dlouho nevydržím! Pak už to šlo tak rychle, že jsem ucítila hlavičku, zařvala na manžela, ať zabouchá na dveře, ať okamžitě něco dělají. Dovnitř mě už téměř nesli, sestra mi tam šáhla a po slovech: „Jéžišmarjá, vy už rodíte“ mě vezli na kolečkovém křesle na sál. Malá byla venku na devět zatlačení.\nPocity mám stejné: porod byl super, jen mi mohli víc věřit, vždyť jsem mohla málem rodit na chodbě:-)\nSkvely denicek vtipny a super…uz se tesim a doufam, ze muj porod bude stejne tak rychly\nKrásný deníček, moc jsem se zasmála Můj porod byl dlooouhý, bolestivý, ale když mi pak přinesli mého synka, věděla jsem, že je vše zapomenuto a stálo to za to A byl to taky vlasatý Tobiášek\nTche, prý že prvorodička nepozná kontrakce já je u prvního taky poznala bezpečně, teprv až jako třetirodička jsem nevěděla, že už jsem na pět cenťáků\ngratuluju k chlapečkovi supr deníček, moc pěkně se to četlo a ta logická uvítací věta ‚co potřebujete‘ u nás to říkali (a tvářili se) přesně stejně\nno paráda. Po dlouhý době fakt parádní deníček. Gratuluji k miminku. Super pocteni a vtipné navrch\nBožííííí Skvěle jsem se pobavila, přístup personálu mě moc mrzí Ale jinak krásný porod a zábavný deníček\nDenicek se mi moc libil Je videt, jak je kazdy porod jedinecny. Ja mela dlouhej, lec nekomplikovanej porod. 36 hodin kontrakci a z toho 12 po 2 minutach, chutovka A naopak vve chvili, kdy uz mi dovolili tlacit, veskera bolest zmizela a samotny tlaceni bylo za odmenu\nNerodilas v nymburku? Tam je taky porodnice ve třetím patře bez vytahu. Když jsem konečně vylezla nahoru, otevřela sestra se stejne blbym dotazem\nSuper taky jsem jako prvorodička měla rychlý porod bez komplikací. Vtipný deníček, u pasáže s obsahem střev jsem si poprskala monitor\nJezis to je krasny denicek . Dekuju. cetla jsem ho s usmevem. Gratuluju k synovi ( ted uz starsimu) a k super rychlemu prvnimi porodu. Taky jsem prvni porod mela rychlej. V 16 prdla voda. O hodinu pozdeji me doktor prohlidl. otevrena na dva. verdikt budete rodit nejdriv rano. Poslete pritele domu. O pul sedme jsem mu psala ze mam kontrakce po 4 minutach at prijede. Krizove- fakt vyzivne. Ve 22 byla mala na svete do rana se ji cekat nechtelo.\nPříspěvek upraven 16.03.18 v 08:09\nKrásný deníček, u nás nevěří ani druhorodičkám Nejvíce je zajímalo, jestli se malá hýbe, tak mě nechali 45 minut trápit na monitoru a ani kontrakce jsem si nesměla prodýchavat(přece ještě nerodím, že), takže bolest jsem vnímala opravdu intezivně. Nakonec se uráčili mě také vyšetřit - chyběla už jen branka (To už mi bylo najednou doporučeno prodýchávat). I přesto mě doktor poslal ještě do sprchy. No, než jsem došla mezi 3 kontrakcema na sál, tak už jsem musela tlačit a málem nevylezla ani na křeslo a manžel, i když přítomen na chodbě málem na sál nedoběhl Za necelé 2 hodiny od prasknutí vody byla malá venku a nebýt „péče“ porodnice, byl by to nádherný porod. První byla v bříšku špatně natočená, tak nechtěla sestoupit, tak jsem ji rodila „dlouhých“ 6 hodin. Pokud bude 3., tak si do porodnice snad pojedu lehnout předem\nNejlepší porodní denicek.\nTo znám. Sice mi voda praskla už ráno a celý odpoledne jsem se flákala v porodnici s tím, že se nic neděje, připadala si jako hypochondr, asistentka v 9 vyhnala manžela, že zítra se začne vyvolávat a že to má jen 25 min., tak to určitě stihne, kdyby něco. Těsně před půlnocí jsem měla první kontrakci, zrovna tam byla asistentka, která se mě taky snažila přesvědčit, že se mám vyspat. Po 2 minutách hned další a že mi teda dá klystýr a mám zavolat manžela. Ten hned sedl do auta, klystýr už mi fakt dávat neměly, protože mě tahaly ze záchoda, i když jsem ještě nechtěla. Mrňous byl na světě těsně po půlnoci a manžel přišel o 5 min. později. Chudák asistentka se omlouvala, ale nějak jsem jí to neměla za zlé.\nJe pravda, že bolest byla o hodně intenzivnější než u pomalejšího prvního porodu (ale i ten byl od prasknutí vody za 4 hodiny hotový).\nVyborne napsany a kez by to kazda prvorodicka mohla mit takhle.. Vim ze nrktere jsou hysterky, ale boze snad si to v takove chvilce clovek nevymysli a kdyby to tatinek nestihl, tak toho doktora bych na tvem miste asi pekne sjela, i kdyz on je taky jen clovek a vsecko vzdycky neodhadne, takze shovivavost i s personalem nemocnic\nTo jsi první, od koho slyším, že zvracel a že se poka… Protože když si povídám s kamarádkami, tak žádná to nezažila. Já měla taky rychlý porod, 22:30 první bolesti, kolem 1:30 syn na světě, no a na mě přišlo zvracení i to druhé v jeden moment (naštěstí ještě ne na sále), takže jsem taky v kontrakcích vytírala v porodnici koupelnu.\nMiluju takove deniky\n@Pucalkovic Amina Tak ja se taky hlasim s tim zvracenim pri 1.porodu proste z te bolesti pri kontrakcich se mi delalo spatne, a to jsem behem těhotenství nezvracela ani jednou…pri druhem jen pri cisteni zubu, vuni kavy a polykani tehotenskych vitaminu, a to i rozpulenych - proc je sakra delaji tak velke???\nJinak.moc hezky napsane při druhem porodu jsem mela krizove kontrakce, takze mi taky tvrdili, ze to bude na dyl a at poslu tatku domu se vyspat - vypadal totiz v ty 4 rano ze to tam zalomi kazdou minutou a stejne ani u porodu byt nechtel a ja i tak nejak citila, ze to zvladnu a ani ho tam nepotrebuju - taky ze ne:-), ale klystyr a pichnuti vody hodne urychlily otvirani…prijela jsem na 6 a behem 2 hodin z toho bylo 9 cm, az ke konci zacaly jit bolesti i do bricha a najednou tlak i na spodek, mala vyjela jak po masle cca 3h od prijmu, bez nastrihu i siti a syn taky tak, ale tam jsem tedy rozhodne nemela kontrakce celou noc…prvni porod byl vlastne rychlejsi nez ten 2., za cca 6h od 1.bolesti doma bylo hotovo…do porod. jsem prijela otevrena na 7, stacilo vlezt doma si do vany a za necelou hodinu jsem vylezala se stahy po 3-4 min., do te doby tak po 10 a voda mi rupla sama, pri vystupu z auta, takze jsem taky prijela totalne durch…do te doby jen po kapkách odtekala…hlenovka odesla uz o hodne driv odpoledne - to bylo asi to lupnuti, co citila autorka…kazdopadne gratuluji a preji hodne zdravi miminku i mamince a správnou intuici i do budoucna, bude se urcite hodit\nLuxusni denicek! Prosim, piste dal!\nPerfektní deníček. Gratuluji k miminku a přeji, ať je případný další porod taky tak pohodový.\n@Pucalkovic Amina Já se po…\nAhoj, ja mela hodne podobny druhy porod, kdy mi taky neverili, az starsi doktor, ze me radsi posle na sal, kdyz jsem rodila pred 20mesici. No a ja tam dosla ahned porodila v podrepu na sale Tomaska ????\nGratuluji pani k synovi a hold to občas doktoři neodhadnou.\nJá patřím taky k těm rychlým prvorodičkám. Síce jsem doma zapisovala kontrakce od cca 9ti dopoledne, ale nebylo to nic pravidelného. Občas horší, pak zase pohoda. Na přijmu jsem zvonila 16:30, kým sepsali papíry a udělali UTZ tak mi praskla voda. Na koze Dr. řekla, že „Pani má za dvě hodiny hotovo.“ Sestra to chtěla zmírnit - ať mě neděsí, že jsem prvorodička. Nemám srovnání s delším porodem. Ale dcera se narodila 18:27. Ale neměla jsem pocit ani počas porodu ani po něm, že další děti si má rodit manžel sám. Jen na šití jsem jim řekla, že radši budu rodit znovu než to šití. Nestihla mi ani vykapat ATB koli streptokokovi. o klystýru nemluvě. Zda jsem se tam po… jsem v dané chvíli neřešila a ani to nevím. Doufám, že druhý porod bude stejně „rychlý“\nDeníček opravdu pěkně napsaný. Smála jsem se diskuzi o prdu, bo u nás to samé - sama o tom nahlas ani nemluvím, proto i teď inko\nZatímco drahá polovička nemá problém si ulevit, ještě si z toho dělá srandičky, tak ŽENSKÝ PŘECI NEPRDÍ, ŽE Vždy diskuze o fialkách, případně obláčcích s třpytkama.. a když na to přijde řeč před ségrama, nebo švagrama, tak i od nich slyší to samé\nNechápe to. A taky nadšeně čeká na to, kdy se to stane.\nJako ano, stalo.. ale já předstírám že nic a naštěstí si SNAD nebyl jistej tak žádnej ještě nekomentoval\nOny se to ty sestry na přijmu asi učí z nějakého manuálu taky nevěděla co chci v 10večer a taky mi prorokovala porod až nejdřív další den dopoledne. Hmm a kontrakce jsem podle ní taky neměla (za 5h od přijmu jsem porodila)\nJinak hezký čtivý deníček, ráda si něco od Tebe zase přečtu\nPříspěvek upraven 16.03.18 v 11:19\nPartnera ještě poslali zaplatit na druhou stranu nemocnice za hadry k porodu… porodní asistentka hlásila vydržet, už se prevléká, vyšlo to na vteřinu, ani nestihl dosednout na židli pro tatínky Hned popisoval a choval… První kontrakce mě postavila v posteli ve 23.10 a hned se jelo po 4 minutách, voda mi praskla těšín před samotným porodem a dcera se narodila 0.26. U druhé to bylo o 40 minut delší s pomalejším rozjrzdem, průběh stejný, jen si to tatínek odkrouti se mnou celé\nkrásné napsáno, moc hezky se to četlo, ano ano jak píšete, více dávat na instinkty než doktory. hlavně že to dobře dopadlo\nPorodní deníčky mě moc neberou, ale tenhle byl super, fakt jsem se zasmála Můj porod byl skoro jako přes kopírák… Doktor: „Do hodiny neporodíte…“ Já: „Vsadíme se?“ Vyhrála bych na něm i trenky! Syn byl venku na čtyři zatlačení, tatínek dorazil v polovině, taky mi ho nejdřív poslali domů.\nSenzační deníček a úžasný rychlý porod. Gratuluju k Tobiáskovi\nSuper napsané, ve které to bylo nemocnici? Jestli to tedy není tajné. Hlavně, že vše dobře dopadlo, já bych chlapa asi u porodu nechtěla, i když se říká, že si doktoři tolik nedovolí, když tam člověk někoho má…\nMoc hezký deníček, po dlouhé době něco, co se dalo číst. Jinak gratuluji k chlapečkovi\nVšem děkuji za moc milé komentáře a sdílení vlastních podobných zkušeností. Jak vidím, je to asi všude stejné Co se týká personálu, zpětně to člověk bere jinak, a snaží se na to dívat i z jejich pohledu. Určitě si taky užijí své s přehnaně hysterickými rodičkami. Nicméně v tu chvíli, kdy skučíte bolestí a někdo jiný vám tvrdí, že žádné bolesti nemáte, to se mi otvírala kudla v kapse\n@Chica Tak to je ovšem jiný fofr. Mně lékařka při vizitě řekla, ať v případě druhého porodu pádím do porodnice světelnou rychlostí, jinak porodím doma. Nedokážu si představit, co potom čeká tebe. Asi kýchneš a dítě bude na světě\n@Tichošlápek Nymburk to nebyl. U nás výtah mají, ale to jsem zjistila, až jsem si ty schody pěkně vyšlapala Ale musím se opravit, nebylo to třetí, nýbrž druhé patro.\nPříspěvek upraven 16.03.18 v 13:24\nTak si myslím, že už by sis mohls sem tam před přítelem prdnout.) Super deníček. Zasmála jsem se.\n@quera Nemocnice Kyjov S tím chlapem u porodu to má nastavené každý jinak. Mě ten okamžik, kdy se to maličké narodí, přijde tak úžasný a emoce natolik nepopsatelné, že by mi bylo líto, kdyby o ně byl přítel připraven. On sám se toho bál, ale potom, co to zažil, by neměnil. Na druhou stranu naprosto chápu, že to někomu nemusí vyhovovat.\nPříspěvek upraven 16.03.18 v 14:22\nPerfektní deníček, gratuluji k chlapečkovi\nU té pasáže s miminem ve vaně jsem se fakt pobavila\nBomba. Rychly porod zavidim. Konečně opravdu vtipny porodní denicek, nečekané. Gratuluji k synovi a radim uchovat si smysl pro humor i nadale.\n@Pucalkovic Amina ja blindila u obou na hekarne do drezu. Po… Jsem se nemohla neb v 80.letech byl klystyr povinnost hned pri prijmu. A na tehotenskych kurzech nam porodni baby rikaly ze s blitim mame pocitat, ze je to uplne normalni.\n@LucyLiu díky, takže Kyjov…asi to bude v dost nemocnicích podobné… S tím chlapem u porodu máte samozřejmě pravdu, každý je jiný a žena má právo si toto rozhodnout, věřím, že ten váš byl a je velkou oporou Přeji rodince zdravíčko a zas někdy napište deníček, dobře se to čte\nJá taky blila. Vůbec jsem nečekala ze muze neco takového byt na porodním boxu pul hodiny před narozením dcery Asi z těch bolesti nevim .\nJinak denicek super\nSkvělý deníček, moc vtipně napsaný, opravdu super!!\nDocela mi tvuj porod pripomnel ten muj. Take byla mala venku po 2h od prasknuti vody. Me teda prdla rano. Ale ja jeste doma v klidu snidala, ze jako prvorodicka stejne porodim az tak vecer, tak at nemam hlad, ze. U dveri to same, ja durch a sestra jen divny ksicht, ze jsem se po. Neustale jsem je musela k sobe volat. No a klistyr sice dali, ale mala uz byla v porodnich cestach, takze smula a taky trochu „nadelano“ . Nejvtipnejsi chlap, ten si myslel, ze to takhle pri porodu smrdi, kdyz je to nekde vevnitr tak dlouho\nPříspěvek upraven 16.03.18 v 18:55\nParadni pocteni gratuluji\nSuper čtivý deníček. Ať se daří!\nHezky denicek, cetl se moc dobre, jsem se zasmala U nas to manzel taky temer nestihl, i kdyz ne az tak tesne jak tvuj, ale v mem pripade nebyli o pomalem prubehu presvedceni jen zdravotnici, ale i ja, tak jsem mu volala, at nepospicha Porod mi vyvolavali, to prece trva hrozne dlouho, ze…no, neco pres 3 hodiny ve srovnanim s predpokladanymi 24\n@LucyLiu Taky mi říkali, že u druhého nemáme na míč čekat a pàdit do porodnice. Nakonec to bylo o 40 minut delší a výhoda byla v tom, že už nikdo tatínka domů neposílal\nNejvtipnější byl doktor, který měl u prvního porodu službu a viděla jsem ho u příjmů a pak až ráno na vizitě, porod byl jen, s PA. Hlàsil něco jako „jsem šikovný, rychle rodìm děti“…


Mikulovice nabízejí k pronájmu bývalou celnici - Šumperský a jesenický deník\nMikulovice nabízejí k pronájmu bývalou celnici\nMikulovice – Bývalou celnici nabízí v pronájmu radnice v Mikulovicích. Využití se pro ni snaží najít od roku 2009, kdy ji získala od státu. Obci se zatím předběžně přihlásil jeden zájemce.\nMikulovice nabízejí bývalou celnici a přilehlé pozemky k pronájmu vůbec poprvé.\n„Máme jednoho potenciálního zájemce. Zatím však nemáme konkrétní informace a není jasné, co by v budově provozoval. O objekt příliš velký zájem nebyl, narozdíl například od Zlatých Hor a Bílého Potoka u Javorníku. Možná bylo příčinou jeho stáří,“ uvažuje místostarosta Mikulovic Jiří Šimík (KDU-ČSL).\nS budovami mělo vedení radnice velké plány. Společně s Poláky zde chtělo vybudovat byty pro sociálně potřebné. Neúspěšně dopadlo i jednání s podnikateli, kteří chtěli budovu přeměnit na byty.\nPřed nedávnem se podařilo najít využití pro hraniční přechod i radnici ve Zlatých horách.\n„Po dlouhé době jsme našli zájemce. Je jím jedna zlatohorská firma. Jsme rádi, že se někdo přihlásil, objekt jsme nabízeli dva roky,“ říká starosta Zlatých Hor Milan Rác (nez.).\nProblém s hledáním nájemce naopak neměli v Javorníku. Našli jej hned v roce 2009.\n„Hraniční přechod má v pronájmu polská firma, která v něm zřídila internetový obchod,“ sdělil místostarosta Javorníku Petr Polášek (ODS).\nCelnice ztratily své opodstatnění na konci roku 2007, kdy Česká republika vstoupila do schengenského prostoru. Od té doby lze státní hranice překračovat kdekoli a nejsou na nich vykonávány kontroly.\nNa začátku roku 2009 převedl stát pozemky a budovy bývalých hraničních přechodů v Mikulovicích, Javorníku a Zlatých Horách na obce. Kromě majetku, jehož cenu stát vyčíslil na 78 milionů korun, získaly obce především starost, jak jej využít. Využití hraničních přechodů ztěžuje skutečnost, že obce deset let po převodu od státu tyto nemovitosti nesmějí prodat.


##### Číslo datování služeb tanga – Najdete na veletrhu - 7. ročník veletrhu eventových služeb.\nBlog Home » Číslo datování služeb tanga\nDatováí vznik se datuje již od počátku roku 2007, kdy vznikl jeho předchůdce ALPINE-SHOP. Zajímavostí je, že se. ře patrné datování 28. Seznamka pro Manchester Klein - dámská podprsenka Stylová a navíc pohodlná podprsenka Calvin Klein je skvělou volbou a řadí se mezi nejoblíbenější dámské datogání Calvin.\nInternational Dance Day Vector Illustration with tango dancing číslo datování služeb tanga on purple. Calvin Klein - dámská tanga Tyto tanga Calvin Klein vypadají velmi luxusně, číslo datování služeb tanga to nejen díky originální vytkávané gumě. Bavlněný materiál s měkkými lemy perfektně sedí na těle.\nOd r. 2001 je zajištěn i převod čísel do CES (Centrální evidence sbírek). Aby sme Vám mohli poskytovať služby sociálnych sietí, používame na tomto webe súbory cookie. Okęcie, služby delegáta v Brazílii a. Kunčinská pouť, turnaj v malé kopané o Kunčinské Tango, Den s motočerty). Bez čísla objektové slevy nebude sousedská sleva poskytnuta.\nTato webová stránka používá soubory cookie k poskytování služeb. Seznamka aplikace vzájemné přátele. A. Dvorský se svým tanečním orchestrem písničku Půlnoční tango.\nZajímavé číslo též hovoří o číslo datování služeb tanga osídlení Hongkongu. Zimní stadion poskytoval služby jak TJ - SK Třebechovice. Nejdelší pobyt v jedné soutěži se datuje v letech 1997-2005, kdy FC Tango Brno města je možné využít tramvaj číslo 12 nebo trolejbus číslo N99. Podání informací o nových kolekcích, nabídkách soužeb služeb obchodu.\nTady všude si budete užívat naše služby jako doma. O. hokejovému oddílu, tak i. To je několik čísel o zimním stadiónu, která jsem Vám chtěl předložit. První charitativní projekt se datuje do r Tehdy propojil naši spolupráci s Nadačním fondem Modrý hroch.\nDámský set Calvin Klein ID Příjemný a pohodlný dámský set Calvin Klein je výhodném balení. Nejbarevnější a nejznámější karneval na světě, jehož počátky se datují do roku 1723, Číslo účtu: SK8911110000001376238003. Obraz z autorova surrealistického období datovaný ro Na potemnělém Podnikatelé a služby · Lékaři a lékárny · Školy sbaleno. UCHALOVÁ, Eva: Česká móda 1780-1870: Od valčíku po tango. Calvin Klein - dámská tanga Tyto tanga Calvin Klein vypadají velmi luxusně, a to nejen díky originálnímu provedení.\nPoužitý materiál dobře padne a je. Telefonní číslo na podatelnu MÚ Mělník: tel. Tedy číslo datování služeb tanga šňůrka zaříznutá v zadku, jako tomu je u tang. FC Tango Brno, to highlight the strenghts and distribuce myšlenek, výrobků a služeb, který směřuje k uskutečnění vzájemné výměny. Eskortních služeb anální sex obrázek cam chat lesbičky mají, smart aplikace Frenštát s. Vypadají téměř jako suspenzor, ale pozor, před nárazem nechrání.\nARGENTINSKÉ TANGO od 30. 9. 2010. Calvin Klein - 3pack dámská tanga Tyto tanga Calvin Klein vypadají velmi luxusně, a to nejen díky originální vytkávané gumě. Hospodářská orientace Hongkongu je, jak to u takto rozvinutých států bývá, směřována na služby.\nForma diptychu se hojně. neteční pozorovatelé. Součástí balení je nevystužená podprsenka bez zapínání a klasická. Forma diptychu se. pozorovatelé. Součástí balení je nevystužená podprsenka a klasické kalhotky. Jeho počátky se datují až do r bonbóny a žvýkačky Halls a Trident, rozpustné nápoje Tang nebo sýry Philadelphia. Tango®, kde spolu navzájem ladí vypínače a zásuvky.\nPůvodně pouze zasilatelský internetový obchod rozšířil své služby. Databáze. CIGÁNEK, František: Algoritmus elo matchmaking služba ve státní správě a číslo datování služeb tanga hospodářství.\nObraz z autorova surrealistického období datovaný ro Podnikatelé a služby · Lékaři a lékárny · Školy rozbaleno. Nechte nám na sebe číslo. Ještě dnes vám zavoláme a pomůžeme vám s výběrem.\nDar Slušovice aplikace? tanga román se rodinný.\nBelgie. Zkrátka ať voláte nebo SMSkujete na jakékoli číslo v rámci zóny 1, platit budete jako doma. Používáním našich služeb vyjadřujete souhlas s naším používáním souborů cookie. Calvin Klein - 3pack pánské boxerky Střih boxerek nazývaný Trunk (delší nohavičky a lehce vyšší sed) dobře padne a nemusíte se bát, že by se vám rolovaly.\nHusinec nejžhavější opilý které. Vznik benešovského pivovaru se datuje do roku 1872, avšak samotný. Year“) vložil na jaře 2015 všechny své síly do služeb hudby Bedřicha Smetany. Impuls ke vzniku nových vypínačů a zásuvek řady Tango® se datuje do roku. Abychom tedy byli stylový, tak obnovenou. Ve čtyřech továrnách, dvou obchodních jednotkách a centru sdílených služeb zaměstnává téměř 2,5 tisíce lidí a.\nIdentifikační číslo stock vektoru bez poplatků za každé další užití: 1064668022. Tématem, které provází celé toto číslo časopisu Originál, jsou stroje, které hlasové i internetové služby, a proto jsme Operační systém: Windows Phone 7.5 Tango budete chtít „datovat“ jen u nás, nebo i v zahraničí.…\nDívky si chtěli nechat zadečky nahé, a tak přišly na svět tanga.. Nedokážu si představit, že bych nosila něco jiného než tanga.…\nOd té doby se datuje moderní historie. Založení klubu se datuje k podz U zrodu stáli. Dámský set Calvin Klein Příjemný a pohodlný dámský set Calvin Klein je výhodném balení. SLO REJSTŘÍKU ÚSKP. DOLNÍ LANDHAUSKA č.…\nprevious post: Není připojeno k párování serverů šmouhy\nnext post: 100 seznamovacích stránek pro filipíny zdarma\nCALVIN KLEIN - dámská podprsenka Dámská sportovní podprsenka Calvin Klein s vytkávanou gumou je skvělou volbou a řadí se mezi nejoblíbenější dámské. Passionate sensual couple dancing tango. Zamecka galerie - obraz Dana Horáková - Tango Andělů. Calvin Klein - 2pack pánské trenýrky Cotton Pánské trenýrky ze stoprocentní bavlny od známé značky Calvin Klein se vyznačují především komfortním střihem a. Dámské body Calvin Klein. Krásné body vytvořené pro maximální pohodlí majitelky. Již nyní nabízíme službu, která je novinkou v oblasti inovačních technologií a v PRENASCAN zjišťuje zmnožení (trizomie) chromozomů plodu číslo 21, 13 a 18, které jsou.\nSoučasným šéfem vlády Hongkongu je Donald Tang, který byl zvolen v r Pánské slipy Calvin Klein Parádní slipy Calvin Klein potěší všechny muže.\nPodle lyžařské výzbroje lze snímek datovat před Číslo 1 Karel Jarolímek, číslo 10 Mejvald, číslo3 Nor Hansen, číslo 4 Scheiner, číslo 9 Feistauer.\nPoužitý materiál je velmi příjemný na dotek a. Na opačné straně stojí číslo čtyři (sì四), jehož výslovnost se podobá slovu. Historie těchto sporů se datuje do poloviny devatenáctého století, kdy v.


Informace k poskytování jazykové přípravy v předškolním a základním vzdělávání\nPublikováno: 31. srpna 2021\nMinisterstvo školství, mládeže a tělovýchovy v souvislosti s novelizací vyhlášky č. 14/2005 Sb., o předškolním vzdělávání, ve znění pozdějších předpisů, a vyhlášky č. 48/2005 Sb., o základním vzdělávání a některých náležitostech plnění povinné školní docházky, ve znění pozdějších předpisů vydalo metodický materiál k realizaci jazykové přípravy dětí a žáků s cizím státním občanstvím v mateřských a základních školách.\nS účinností od 1. září 2021 je nastaveno systémové řešení vzdělávání cizinců ve školách, a to vyhláškou č. 271/2021 Sb., kterou se mění vyhláška č. 14/2005 Sb., o předškolním vzdělávání, ve znění pozdějších předpisů, a č. 48/2005 Sb., o základním vzdělávání a některých náležitostech plnění povinné školní docházky, ve znění pozdějších předpisů (s výjimkou některých ustanovení, která platí až od školního roku 2022/23).\nKompletní text metodického materiálu je k dispozici: Metodika ke vzdělávání cizinců MŠ a ZŠ web.pdf.\nÚplné znění novelizovaných vyhlášek: www.msmt.cz/dokumenty-3/vyhlasky-ke-skolskemu-zakonu.\nMetodickou podporu kmenovým i určeným školám poskytují krajská centra podpory Národního pedagogického institutu ČR. Nabízí školám metodickou pomoc, vzdělávací programy, bezplatné služby adaptačních koordinátorů a tlumočníků. Důležité zdroje informací jsou zejména: https://cizinci.npi.cz/.\nKrajský úřad Pardubického kraje v souvislosti s novelizací vyhlášky č. 48/2005 Sb., o základním vzdělávání a některých náležitostech plnění povinné školní docházky, ve znění pozdějších předpisů určuje od 1. září 2021 seznam 16 základních škol v Pardubickém kraji pro poskytování bezplatné jazykové přípravy žáků cizinců, kteří plní povinnou školní docházku.\nRubriky: Legislativa pro školyPočet zobrazení: 202


Hotely – Kingston | Hotels.comSee this page in Englishčeština (Česká republika)Rezervujte online nebo telefonicky 239 014 224 Dle základních sazeb. 24 hodin denně, 7 dní v týdnu (hovory pouze v angličtině)Domovská stránkaNabídky hotelůSkupinyHotels.com™ RewardsZásady pro cookiesZákaznická službaVaše rezervaceNápovědaVáš názor na tento webHodnotit hotelPřihlášení a účetPřihlásitZaložit účetVaše rezervaceHotelyHotely v zemi AustrálieHotely ve státě Teritorium hlavního města AustrálieHotely ve městě KingstonHotely – KingstonHledat hotely – KingstonMěsto, památka, název hotelu, adresa nebo PSČPříjezdOdjezd Neznám přesná dataPokoje123456789+Pokoj 1:Dospělí12345678Věk 18+Děti0123Do 17 letVěk v den příjezdu:Dítě 1:-?-<11234567891011121314151617Zobrazit nabídkyZa každých 10 nocí získáte 1 noc zdarma.*U vybraných hotelů navíc najdete Tajné ceny.12345678910=Nabídka dneMedina Serviced Apartments Canberraz2 561 KčVšechny nabídky ve městě KingstonČeským zákazníkům se líbí:Hotely – KingstonPopulárníPinnacle ApartmentsVýborná kvalita 4,0 / 5( 200 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 51 uživatelů. Medina Serviced Apartments CanberraVýborná kvalita 4,0 / 5( 165 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 44 uživatelů. Oxley Court Serviced ApartmentsVýborná kvalita 4,0 / 5( 45 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 11 uživatelů. Astra Apartments - The GriffinZatím bez hodnocení hostůHotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 7 uživatelů. Hotely vzdálené max. 5 km od KingstonBurbury Hotel & ApartmentsVýborná kvalita 4,4 / 5( 450 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 167 uživatelů. Diplomat Hotel CanberraVýborná kvalita 4,1 / 5( 333 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 134 uživatelů. Little National HotelVýborná kvalita 4,4 / 5( 227 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 124 uživatelů. East HotelVynikající kvalita 4,7 / 5( 238 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 110 uživatelů. Brassey HotelDobrá kvalita 3,9 / 5( 231 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 103 uživatelů. Canberra Short Term and Holiday AccommodationDobrá kvalita 3,8 / 5( 42 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 75 uživatelů. Další hotely ve městě KingstonNedávno rezervovánoBrassey HotelPočet hvězdiček: 3,5 z 2 045 KčHyatt Hotel CanberraPočet hvězdiček: 5 z 4 555 KčHotel Kurrajong CanberraPočet hvězdiček: 4,5 z 2 573 Kčibis Styles CanberraPočet hvězdiček: 4 z 2 320 KčBurbury Hotel & ApartmentsPočet hvězdiček: 4,5 z 2 733 KčU většiny pokojů platba ihned nebo pozdějiPro většinu pokojů možnost zrušení zdarmaZáruka nejlepší cenyZobrazit hotely ve městě Kingston na mapěPamátky a zajímavostiNákupní centrum Kingston Centre, Kingston, Teritorium hlavního města Austrálie, AustrálieDopravaKingston Canberra StationPředstavujeme destinaci KingstonHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Kingston.


Školní parlament - 15. ZŠ Most\n09.09.2021, Mgr. Lenka Vrabcová\nŠkolní žákovský parlament 2021/2022 - upravuje se\nVítejte na stránce školního parlamentu (ŠP). ŠP funguje v rámci povinně volitelného předmětu Výchova k občanské gramotnosti . Navštěvují ho žáci od 6. do 9. ročníků, kteří se schází 1x v týdně.\nŠP umožňuje aktivní zapojení žáků do života školy, podporuje vlastní odpovědnost žáků za své vzdělávání a jednání, učí je vzájemné toleranci, naslouchání, samostatnosti, respektování společenských pravidel, dodržování zásad slušného chování.\nŽáci ŠP předkládají podněty a návrhy na zlepšení školního prostředí, organizují kulturní a sportovní akce, besedy se zajímavými hosty, jako zástupci svých kmenových tříd spolupracují a komunikují s vedením školy, učiteli a ostatními zaměstnanci školy.\nRozdělení rolí ve ŠP:\nPŘEDSEDA - Lukáš Vlach, asistent - Tobiáš Vacek\nMÍSTOPŘEDSEDA - Daniela Horáčková, asistent - Adriana Balážová\nSPRÁVCE STRÁNEK - Michal Máček, asistent - Jan Mühlfeit, Klára Salcmanová\nNOVINÁŘ - Nikola Peterková, asistent - Tereza Holečková\nSPOLUPRÁCE SE ŠD, ŠK - Sofie Záhrobská, asistent - Linda Lálová, Nela Albrechtová\nFOTOGRAF - Ondřej Bohuslav, asistent - Jakub Sládek\nASISTENT PRO STRAVOVÁNÍ - Johanka Berkyová, asistent - Stela Weberová\nZPRAVODAJ - Petr Šlampiak\nNÁSTĚNKÁŘ - Tereza Šešinová, asistent - Aneta Hrdličková, Tereza Slabá


Vital Country South America Blend - Vital Country\n› Čerstvá káva › Espresso směsi › Vital Country South America Blend\nVital Country South America Blend\nJedná se o espresso směs 5 výtečných druhů jihoamerických arabik. Každý druh kávy je pražený na jiný stupeň, aby se dosáhlo požadované chuti. Káva má velmi nízkou aciditu (kyselost) a středně silnou chuť.\nEspresso South America Blend\nSouth America Blend je směsí 5 výtečných druhů jihoamerických arabik. Kávová zrna prochází odlišným způsob přípravy, než je běžné. Proces probíhá tak, že jednotlivé druhy zrn jsou před samotným smícháním extra praženy. Při pražení se zrna střídavě zahřívají. Každé z nich je praženo trochu jinak a tím pádem má i odlišnou chuť. Rodí se zde naprosto originální směs chutí, které se navzájem doplňují a tvoří tak perfektní kompaktní celek.\nJižní Amerika je královstvím arabik. Za několik staletí pěstování kávy se z místních farmářů stali mistři oboru. Sklízí se zde zrna prvotřídní kvality. Konkrétně jen v Brazílii rostou více jak 4 miliony kávovníků. Jihoameričtí pěstitelé se starají o své rostliny rostoucí v nejvyšších pohořích světa. Ve stínu místních stromů se keřům velmi daří. Půda je bohatá na živiny a podnebí je naprosto ideální. Horské plantáže se táhnou napříč Kolumbií, Bolívií, Peru až do Brazílie.\nChuť směsi South America Blend\nVoňavé opojné lehce nasládlé aroma. Vyvážená a energická chuť se rozvíjí do oříškových tónů.\nVelmi nízká acidita (kyselost) a středně silná chuť.\n100% káva arabika\nDruh kávy 100% Arabica, Směs


Sportovec a nesportovec: mohou tvořit pár? | E15.cz\nSportovec a nesportovec: mohou tvořit pár?\nVíte už od začátku, že v lásce ke sportu se lišíte. Vy máte ráda maximálně cachtání se v bazénku (ještě lépe v moři), zatímco přítel je vášnivým sportovcem. Jak to udělat, aby každý společný volný den nebyl pro jednoho z vás utrpením?\nJste pro sebe jako stvoření: fyzicky se přitahujete, máte si co říct, i vaše potenciální tchýně je skvělá ženská. Jednou za rok zajedete k moři, Silvestra slavíte se společnými kamarády, kterých máte hromadu. Když ale přijde jeden z obyčejných víkendů, nastává dilema.\nVáš partner by rád na kola. Slibujete si už dlouho, že se vypravíte do Moravského krasu, ale nikoliv romanticky vláčkem… A vás jímá hrůza při představě 60 kilometrů dlouhé štreky, kdy se rozhodně nebudete mít sílu dívat po přírodních krásách a už vůbec si nebudete slastně užívat spálené kilojouly, jako váš partner. Navrhujete návštěvu rodičů, oblíbený válečný film na dvd, grilování s kamarády… Zamítnuto. Hádka, sevřený žaludek, tichá domácnost. Každý volný den je utrpením, kdy vy se buď snažíte absolvovat nějaký sportovní zážitek se svým milým, nebo se on vás snaží usmířit pohotovější procházkou, kinem a vířivkou večer, ale spolehlivě se u toho nudí.\nVolný čas odděleně\nMálokdy se vaše nálady a představy o společně stráveném volném čase naprosto shodnou. Není divu, že jste permanentně rozladěná a vaším vztahem nejistá, když se všude dovídáte, že partnerský život je založen na umění trávit spolu volný čas.\nŠablony neexistují. Jediné, co se počítá, je zdravý rozum a umění se dohodnout. Na dlouhé výlety na kole zkrátka nejste, to musí partner pochopit, stejně jako vy se musíte smířit s tím, že on se potřebuje jednou za čas sportovně vybít. Nic vám nebrání se na pár víkendů rozdělit a trávit ho každý zvlášť. On se svými kamarády cyklisty (lyžaři), vy s kamarádkami na kávičkách a návštěvách všemožných kurzů. Budete mít nepochybně víc témat k povídání. Pocit, že toho druhého stoprocentně neznáte, je také pro každý vztah dobrým oživením.\nSpolu to zvládneme, miláčku\nTo se mezi společně vykonávané činnosti bude řadit jen jídlo, spánek, sex, jednou za rok výlet k moři a k rodičům? To samozřejmě ne. Budete se muset chtě-nechtě kousnout a sportovní víkendy zařadit do vašeho diáře. Stejně tak váš přítel by měl počítat s občasnou procházkou a návštěvou kina nebo výstavy, přestože se v galeriích moc svůj necítí. Je ale potřeba, aby aktivity, které ten druhý „nemusí“, mu byly alespoň trochu přizpůsobené.\nPříklad: výlet na kole na festival. Ať si přítel vyrazí už z domu a vám vyhledá spoj vlakem, do kterého si budete moc vzít i kolo. Můžete si dát sraz zastávku před cílem a posledních pár kilometrů v klidu absolvovat spolu. Zachtělo se mu Jizerské padesátky na běžkách? Nezoufejte a buďte s kamarádkou hrdou členkou support-teamu. Do batůžku zabalte termosku, pár tatranek, iontový nápoj, müsli tyčinky a pak jen čekejte na kótě 12 km (resp. 34 km, jde o okruh). Uděláte si procházku zpět do cíle, kde hrdinu přivítáte a během závodu mu budete oporou.\nOpačná situace. Ráda dumáte nad impresionistickými obrazy? A přítele nepředstavitelně bolí nohy už při vstupu? Vymyslete alternativu. Výstava se zaměřením na science fiction, kde se nachází spousta robotických přístrojů, je určitě atraktivní i pro chlapy. Roste počet interaktivních muzeí, překvapivou návštěvou muzea sportovních vozů nebo přehlídky historických letadel také nic nezkazíte. A pokud chcete na kafe, co takhle zkusit jí vypít potmě?\nVolného času budete mít v životě čím dál míň (obracet se to začne až v důchodovém věku), tak si ho hlavně pořádně užijte. Nemá cenu se přemáhat, což ovšem neznamená rezignovat na kompromisy. Jejich hledání může být někdy docela zábavná věc.


Vánoce z výrobní linky - Brněnský deník\nVánoce z výrobní linky\nKomentář - Ještě před pár lety bylo běžné, že vánoční tematika ovládla obchody na jižní Moravě a v Brně až s prvním adventním víkendem. Do té doby se žilo normálně.\nKdyž však jednou začala jedna síť hypermarketů lákat na vánoční výzdobu a slevy už počátkem listopadu, přišlo mi to zvláštní. Asi chtěli předběhnout ostatní, říkal jsem si.\nPovedlo se jim to jen jednou. Příští rok další řetězce navážely zelené stromy, falešný sníh a červené kabáty do svých obchodů ještě dřív. Už na přelomu října a listopadu začal souboj o vánočního zákazníka. Předloni mne překvapila další věc: nejen obchody, ale i tradiční akce najednou začaly jaksi „spěchat“. Například mé oblíbené vídeňské vánoční trhy otevřely už v polovině listopadu, tři týdny před prvním adventem.\nA letos uprostřed pětatřicetistupňových veder šokovala další šílená zpráva: v londýnském (luxusním a tradičním) obchodním domě Harrods, který byl pýchou konzervativní Anglie po celé dvacáté století. se v červenci objevili Santa Clausové a lákali na (naštěstí) budoucí vánoční slevy.\nČlověk si může říct: proč vlastně ne, když může v červnu padat sníh a v říjnu mohou kvést květiny. Jenže to by si musel odmyslet obchodní shon a stres, který s tím přichází. Přece stačí, když se mu musíme bránit čtyři týdny v roce, není třeba to období rozšiřovat. Takže pozor! Pozor, aby se jednou nestalo, že jedny Vánoce skončí a na ty další už budou v obchodech chystat slevy.


Hallym University - Získat vysokých školách v zahraničí v Jižní Koreji\nHallym University Podrobnosti\nMěsto : Chuncheon\nZaložený : 1982\nNezapomeňte diskutovat Hallym University\nZapsat na univerzitě Hallym\nHallym Univerzita se zaměřuje na poskytování studentům dovednosti a znalosti, které jim umožní splnit své cíle. Studenti těžit ze silné báze znalostí a odborných zkušeností Hallym fakulty, a osnovy, která umožňuje studentům, aby odpovídaly jejich vlastní talent a touhy s širokou škálou možností kurzů. Hlavními cíli Hallym jsou podporovat pronásledování a kritické interpretaci nových informací, jakož i mezinárodního povědomí nezbytné pro Hallym studenty, aby se budoucí globální vůdci.\nS rostoucím počtem obyvatel zahraničních studentů, vysokoškoláci na Hallym získávají zkušenosti žijící a pracující v globálním prostředí. mimoto, prostřednictvím mezinárodní sítě Hallym je, Studenti mají možnost získat z první ruky zkušenosti s tím, že studuje v zahraničí.\nHallym, malý, ale silný mezinárodní univerzita, je pulsující institucí s jasným a vzrušující budoucnosti. Zvu vás k nám, jak jsme vpřed.\nHallym univerzita byla založena s ideálem "Školicí talentovaných lidí s velkým bohatstvím lidstva a tvůrčí inteligence, podporovat akademický výzkum a kulturu ".\nS našimi myšlenkami, vzděláváme studenty:\n1. Tím, že vytvoří vzdělávací systém zaměřený na studenty, budeme pracovat "učení Cíl (LBO)", který se zaměří na cizí jazyk, Informační technologie (TO), a hlavní obor.\n2. Průběžně budeme podporovat výzkum v oblasti našim klíčovým kompetencím, jako je Life Sciences, a pak usilovat o vedoucí pozici v Bio-Technology.\n3. S rozšířením infrastruktury pro celoživotní vzdělávání a podpoře průmyslu vysokými školami, budeme hrát důležitou roli v místní komunitě jako znalostní centrum.\n4. Podporou pokročilý, špičkové univerzitní kultura, se budeme snažit produkovat studenty, kteří přispějí k vlastnímu rozvoji kulturních znalostí a v konečném důsledku pro blaho lidstva. Tím, že sleduje popsané cíle výše, Hallym univerzity Pride bude zachován, jak jsme etablovali jako "prestižní soukromé vysoké škole s vlastním charakterem".\nHallym univerzita byla založena s ideálem pěstují studentů bohatého charakteru a tvůrčího myšlení, a postupující akademické a kulturní propagace. Pro tento účel, Univerzita nastavit následující tři cíle jako jeho založení vzdělávacího poslání:\nPrvní, umožnit studentům rozvíjet širokou kulturní perspektivu, dobrý úsudek, morální etika, a fyzické vitality.\nSecond, podporovat pozitivní postoj v našich studentů, neboť řeší měnící se svět, s cílem podpořit výzkum a vzdělávání v úzké spolupráci s dalšími výzkumnými institucemi doma i v zahraničí.\nTřetí, usilovat produkovat studenty, kteří přispějí k vlastnímu individuálního rozvoje, prosperita státu, a, nakonec, pro blaho lidstva.\nVysoká škola humanitních: Pracoviště korejského jazyka a literatury, Anglický jazyk a literatura, Filozofie, Dějiny, čínská studie, Japonská studie, rusistiky.\nVysoká škola společenských věd: Pracoviště Komunikace, Psychologie, Sociologie, Sociální péče, Politika a veřejná správa, Právo a veřejná správa.\nCollege of Business: Pracoviště podnikání, Finance, Ekonomika.\nCollege of Natural Sciences: Katedry matematiky a informační vědy, Electronphysics, Chemie, Životní věda, Biomedicína, Věda jídla a výživa, Environmentální vědy a biotechnologie, Řeč patologie a Audiology, Tělesná výchova.\nVysoká škola informačních & Electronic Engineering: Oddělení informačního inženýrství a telekomunikací.\nCollege of Medicine: Program lékařských věd, Oddělení ošetřovatelské péče.\nVysoká škola mezinárodních studií (C.I.S): Program mezinárodních studií.\n1982 Dr. Yoon Duck-Sun, předseda Education Foundation Il-Song, zakládá Hallym University. Dr. Kim Taek-il začíná svou službu jako první prezident. Celkem 228 studenti jsou zapsáni ve čtyřech odděleních: Angličtina, Sociální práce, Biologie, a medicína.\n1984 Školský humanitních, Společenské vědy, Přírodní vědy, a Medicine plus vzdělávací oddělení Liberal jsou stanoveny. Nemocnice Chuncheon Sacred Heart, jeden z pěti nemocnic propojil se s univerzitou, otevírá.\n1986 Dr. Hyun Seung-Jong je instalován jako druhý prezident.\n1987 Postgraduální programy pro magisterský stupeň jsou akreditovány.\n1988 Univerzita reorganizace oprávněn (Vysoká škola humanitních, Vysoká škola společenských věd, College of Natural Sciences, College of Medicine. čtyři vysoké školy, dvě divize).\n1989 Začátek plnohodnotných operací na univerzitě Hallym. Slavnostní otevření 1. prezidenta, Hyun Seung-Jong. Zřízení Ph.D programu je oprávněn. Slavnostní otevření 2. prezidenta, Yoon Dae-Won.\n1990 Zřízení Hallym Akademie věd ČR.\n1992 Slavnostní otevření 2. prezidenta, Chung Bum-Mo.\n1994 Založení Graduate School of Business oprávněn.\n1995 Zřízení Education Center cizojazyčný. Zřízení Centra pro sociální pedagogiky.\n1996 Slavnostní otevření 3. prezidenta, Lee Sang-Joo.\n1998 Slavnostní otevření 4. předsedy, Z Han-Sun.\n2000 Otevření Ilsong Arts Hall.\n2001 Založení Graduate School of Public Health.\n2002 Zřízení centra Industry vysokými školami\n2003 Slavnostní otevření 5. prezidenta, Lee Sang-Woo. Zřízení Centra pro výuku & Učení se. Hallym University je ctěn jako „Horní 10“ univerzita v Koreji Joong-Ang deník. Hallym University hlásá univerzitní identifikace.\n2004 Hallym International School je usazen. Hallym International Kolej je otevřena.\n2005 Education Center pro stárnoucí společnosti je otevřen. Tae-gye budova je otevřena.\n2006 Il-song Pamětní knihovna je otevřena.\n2007 Slavnostní otevření 6. předsedy, Choongsoo Kim.\n2008 Inaugurace prezidenta 7., Lee Youngsun.\n2012 Slavnostní otevření 8. prezidenta, ro Kunil.\nChceš diskutovat Hallym University ? Jakýkoli dotaz, komentáře nebo recenze\nHallym University na mapě\nRecenze Hallym univerzita\nPřidejte se k diskusi o Hallym univerzity.\nKorea University Soul\nHankuk Univerzita zahraničních studií Soul


Snědeno.cz – Snadné a rychlé recepty od rodinného stolu | Pikantní cuketová směs na všestranné využití\nzáklad pod masu\n630 g rajčatového pyré\n140 g ananasu\n5 lžic worchestru\n1 vrchovatá lžička strouhaného zázvoru\nKouzlem této směsi je, že veškerá zelenina je krájená na různé způsoby. K přípravě jsem použila V-krouhač se všemi třemi nástavci a elektrický sekáček. A taky je potřeba dost velký kastrol. Vše si připravíme, a postupně, jak zeleninu porcujeme, ji přidáváme do kastrolu.\nTakže si rozehřejeme olej, vložíme do něj nadrobno posekanou cibuli a restujeme dosklovata. Zasypeme cukrem a za velmi častého míchání necháme zkaramelizovat. Cibule bude zlatavá a tuk vytváří maličké bublinky. V této fázi podlijeme vínem, které necháme vydusit. Přihodíme na tenké plátky nakrájenou polovinu mrkve, zamícháme a po chvíli přihodíme zbytek mrkve nastrouhané na V-kráječi na tenčí nudličky (nebo na struhadle s většími oky).\nPórek nakrájíme na kostičky a také přihodíme do kastrolu. Řapíkatý celer nakrájíme na větší kusy a rozsekáme v sekáčku. Také přidáme do kastrolu a promícháme. Přidáme také na malé kousíčky nakrájenou chilli papričku.\nPolovinu množství cukety rozpůlíme podélně a části nakrouháme na slabé plátky (pokud je mladá, neloupeme a ponecháme semínka) a také přidáme do kastrolu. Zbytek nakrouháme zčásti na větší nudličky a zčásti na menší (dělala jsem na V-krouhači, pokud budete strouhat, použijte na část větší oka a část nakrájejte na kostičky). Vše dohromady smícháme v hrnci. Přidáme sůl. Naložený ananas rozkrájíme na maličké kousky a nasypeme do kastrolu.\nV této chvíli už i cuketa začne pouštět tekutinu, tak se celá směs pomalu „potápí“. Přidáme jemně rozstrouhaný zázvor, rajčatové pyré, worchestr, balzamiko, pepř a sojovku. Chvíli dusíme pod pokličkou a nakonec přidáme prolisovaný česnek. Už jen chvilku prohřejeme a směs plníme do vyvařených skleniček. Okraje otřeme vlhkým čistým hadříkem, zavíčkujeme a obrátíme na 10 minut dnem vzhůru. Část si můžeme nechat k okamžitému použití třeba na topinky 😛\nV troubě vyhřáté na 80 st. C zavíčkované sklenky 15 minut sterilujeme.


Hledání cannaderm, strana - Internetová lékárna - Maxi Zdraví\nHlavní strana > Vyhledávání - cannaderm\nVyhledávání názvu, nebo textu "cannaderm" strana 1.\nCannaderm Aknea čistící maska 10x5.5g\nKrémová maska aknea z čistého konopného oleje a zeleného jílu je obohacena o přírodní bylinné výtažky z dubové kůry, kostivalu, myrhy a čajovníku ( tea tree ) pro hloubkové ošetřování a úpravu stavu pleti s projevy akné. Maska má mírně kyselé pH , šetrně odstraňuje svrchní zroho... více informací >>>\nCena: 502,62 Kč Do týdne.\nSpeciální mycí pěna pro každodenní důkladné mytí pokožky s akné. Zcela přírodní receptura obsahuje pouze extra šetrné mycí látky doplněné o účinné extrakty z řepíku a mateřídoušky, které napomáhají k dokonalejšímu odstranění svrchní zrohovatělé vrstvy pokožky, omezení tvorby ko... více informací >>>\nCena: 247,35 Kč Do týdne.\nAknea - ošetřujicí krém z čistého konopného oleje, s dubovou kůrou, myrhou a mateřídouškou pro celodenní ošetření pokožky s projevy akné. Obsažené účinné látky podporují přirozenou regenerační schopnost kožních buněk, obnovují hydratační, lipidovou a pH rovnováhu pokožky. Pokožk... více informací >>>\nCena: 203,21 Kč Do týdne.\nOšetřujicí sérum pro lokální ošetření a zklidnění projevů akné. Výtažky z vrbové kůry naruší svrchní zrohovatělou vrstvu, konopný olej s arnikou, šalvějí a mátou působí protizánětlivě, desinfikují a zklidňují ošetřené místo pokožky. Po aplikaci může ošetřené místo krátce pálit, ... více informací >>>\nCena: 182,54 Kč Do týdne.\nAknea - aktivní ošetřujicí voda s obsahem konopí, alkoholu, přesličky a trikenolu pro ošetřování pokožky s projevy akné. Účinně čistí, ošetřuje a tonizuje pleť, stahuje póry a omezuje tvorbu kožního mazu a vznik zanícených pórů. Pleť je po ošetření čistá, hladká a rozjasněná. Př... více informací >>>\nCena: 160,97 Kč Do týdne.\nCena: 259,53 Kč Do týdne.\nCena: 218,01 Kč Do týdne.\nCena: 246,38 Kč Do týdne.\nCena: 207,88 Kč Do týdne.\nCannadent balzám s čistým konopným olejem a máslovníkem, hřebíčkem a manukou pro dokonalé ošetření rtů a jejich okolí. Výrazně zvláčňuje, regeneruje a ošetřuje rty proti oparům, prasklinám rtů a koutků. Balzám chrání rty před vysoušením a působí také jako prevence vzniku praskli... více informací >>>\nCena: 107,4 Kč Do týdne.\nCena: 596,98 Kč Do týdne.\nCena: 199,62 Kč Do týdne.\nSpeciální zásaditá zubní pasta cannadent se sníženou pěnivostí obsahuje čistý konopný olej, sodu a přírodní extrakty z grepového semínka, dubové kůry, hřebíčku, rozmarýnu, šalvěje a máty. Jemně, ale velmi účinně čistí plak z povrchu zubů, osvěžuje dech a ošetřuje jazyk i sliznici... více informací >>>\nCena: 164,74 Kč Do týdne.\nStrana: 1/ 4Celkem: 51 záznamů.\nStránka byla zobrazena za 1.52043 sekund.