Kavárnička • Zobrazit téma - Zkušenosti s parní pračkou\nObsah fóra ‹ Dům, domov, domácnost ‹ V domě\nZkušenosti s parní pračkou\nod Martina Pluhová » 08.06.2012 14:18 Jaké máte zkušenosti s parní pračkou? Má vůbec cenu o ní přemýšlet za ty peníze, když nikdo z rodiny není alergik?\nNaposledy upravil Martina Pluhová dne 19.06.2012 20:14, celkově upraveno 1\nPříspěvky: 19Registrován: 27.03.2012 00:33\nRe: Zkušenosti s parní pračkou\nod Iwab » 08.06.2012 14:36 Odebírám D-test, a testy parních praček dopadly velmi špatně, praly hůř, než nejlevnější pračky (tedy zn.LG). Jako jediné plus, bylo uvedeno, že jako parní desinfekce si vedly dobře, ale to zvládne i ruční parní čistič, nebo vertikální parní žehlička Nenapravitelný romantik Iwab\nod baara007 » 08.06.2012 23:20 pokud to není nezbytně nutné právě kvůli nějakým zdravotním problémům tak bych si teda radši vybrala nějakou normální. přesně jak píš Iwab, četla jsem, že ta prací schopnost není žádná sláva.\nod pimon » 10.06.2012 19:22 Martina Pluhová píše:Jaké máte zkušenosti s parní pračkou? Má vůbec cenu o ní přemýšlet za ty peníze, když nikdo z rodiny není alergik?No pokud máš potřebu sponzorovat výrobce, tak si ji pořiď, ale počítej ještě s valchou. pimon\nZpět na V domě


Kudy z nudy - Restaurace a minipivovar Kohutka ve Vyšních Lhotách\nÚvod > Co chcete dělat? > Restaurace a minipivovar Kohutka ve Vyšních Lhotách\nrestaurace pivovar Vyšní Lhoty minipivovar koupaliště pivo kvasinky slad Beskydy Velikonoce Dobratice\nMinipivovar Kohutka je součástí restaurace Kohutka v obci Vyšní Lhoty v Moravskoslezských Beskydech, na samém úpatí hory Prašivá. Restaurace byla založena již roku 1918 a od roku 2013 má vlastní pivovar. Součástí restaurace a pivovaru je také venkovní koupaliště.\nRestaurace Kohutka byla založena v roce 1918 poblíž poutního místa Prašivá s dřevěným kostelem sv. Antonína ze 17. století. U restaurace najdete koupaliště a od roku 2013 také minipivovar.\nV pivovaru Kohutka se vaří pivo za použití kvalitních českých surovin (moravský slad, žatecký chmel, kulturní pivovarské kvasnice a pramenitá voda z Beskyd). Hlavní kvašení probíhá tradičním tzv. spodním kvašením v otevřených spilkách. Pivo dozrává v ležáckém sklepě v uzavřených tancích po dobu 30 dnů, při teplotě 2 stupňů Celsia. Zdejší pivo je nefiltrované a nepasterizované.\nČepuje se kvasnicový nefiltrovaný Kohut světlý výčepní 10°, Kohut světlý ležák 12°\na speciál (polotmavý 13°, na Velikonoce medový 12° a další druhy). K jídlu si můžete objednat polední menu, hotovky a minutky.\nNa objednání nabízí pivovar také prohlídky. Dále je možné domluvit i svatby a další oslavy u venkovního vyhřívaného bazénu s kapacitou do 60 míst a v sále s kapacitou do 50 míst. Dostupnost vlakem Dobratice p. Prašivou a autobusem Vyšní Lhoty "Višňovka" nebo Vyšní Lhoty "rest.Maryčka".\n+420 739 300 850\nTrasa ze stanice Vyšní Lhoty, Višňovka k místu Restaurace a minipivovar Kohutka ve Vyšních Lhotách.\nFestival Cyklocestování ve Frýdku-Místku\nNaučná stezka Prašivá v Beskydech\nTandem paragliding – adrenalin nebo pohodové létání\nDobrá, Severní Morava a Slezsko


Před Vánoci se budeme těšit na vaši návštěvu na Vánočním lemarketu. Náš stánek najdete ve spodní části – galerii, v pražském Mánesu na Masarykově nábřeží. Otevřeno bude v sobotu od 10 až do 21 hod., v neděli pak od 10 do 19 hod.\nV následujících měsících si můžete přijít pro Cyrilovu keramiku na obvyklá místa v Praze, a to na sobotní trhy na náměstí Jiřího z Poděbrad, nebo na Náplavce. V prosinci nás pak čeká naše první účast na vánočním Lemarketu.\nJiřák: 24. září / 22. října / 19. listopadu\nNáplavka: 8. října / 5. listopadu / 3. prosince\nOtevřeno vždy od 8 do 14 hodin.\n17.–18. prosince – LEMARKET, Praha, Mánes\nPouze malá ochutnávka naší keramiky, kterou si můžete v sobotu či v neděli (10.-11. září) koupit na Hrnčířských trzích v Berouně. Navštívit náš stánek, umístěný na Husově náměstí před galanterií, můžete v sobotu od 8 do 18 hod. a v neděli od 9 do 17 hod. Hezký víkend!\nJako každý rok se i letos zúčastníme tradičních Hrnčířských trhů v Berouně, které se konají o víkendu 10.–11. září.\nVystaveny budou Cyrilovy originální vázy na nohách i bez, ale také užitná keramika na stůl, jako jsou talíře, misky a mísy různých velikostí a barev i proslulé Cyrilovy čajové konvičky.\nV sobotu bude trh otevřen od 8 do 18 hodin, v neděli pak od 9 do 17 hodin.\nKudy tam se dozvíte zde.\nZůstáváte-li v srpnu v Praze, můžete si naši keramiku zakoupit na farmářských trzích, a to sobotu 6.8. na Náplavce nebo 20.8. na náměstí Jiřího z Poděbrad, oba trhy jsou otevřené od 8 do 14 hodin.\nIf you stay in Prague in August, you could buy our pottery at the markets Náplavka (Saturday, August 6th) or Jiřák at Jiřího z Poděbrad square (Saturday, August 20th), both markets are open 8am-2pm.\nV sobotu 16. července se na vás opět budeme těšit na náměstí Jiřího z Poděbrad na Farmářském trhu. Otevřeno je od 8 do 14 hodin.\nPřejeme vám hezké léto a těšíme se nashledanou hned první červencovou sobotu, tedy 2.7. od 8 do 14 hodin v Praze na Náplavce.\nWe wish you a beautiful summer and we are looking forward meeting you at Prague’s Náplavka market on first holidays Saturday, June 2nd from 8 am to 2 pm.\nZ důvodu konání jiných akcí na Náplavce si pro naši keramiku přijďte až do začátku prázdnin pouze na Jiřák, a to 21. května, 4. a 25. června, vždy od 8 do 14 hod.\nIn May and June you could meet us at Jiřák market at Jiřího z Poděbrad square, Prague 2 – Vinohrady. The dates are: May 21, June 4 and 25, 8am–2pm.\nTemná hmota a Housenka osídlily v létě Zátkovo nábřeží v Českých Budějovicích.\nDark matter and Catterpillar installed at Zátkovo nábřeží in České Budějovice.


Středočeské ANO vyzvalo Víta Rakušana, aby STAN vrátil podezřelé finanční dary | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Profily » Martin Herman, MPA » Články » Středočeské ANO vyzvalo Víta Rakušana, aby STAN vrátil podezřelé finanční dary\nK vrácení podezřelých finančních darů vyzývají středočeští radní Martin Herman a Robert Bezděk (oba Hnutí ANO) předsedu Hnutí Starostové a nezávislí (STAN) Víta Rakušana.\n„Velký otazník visí třeba nad sponzorským darem v celkové výši 500.000,- Kč od pana Kincela, který je spolu se starostou Dolních Břežan panem Věslavem Michalíkem majetkově provázán se společností VALOUR, která vlastní firmu Dark Sky. Ta inkasovala peníze od Středočeské inovačního centra v době, kdy byl v jeho vedení tehdejší krajský radní Věslav Michalík. Tuto kauzu bude projednávat i kontrolní výbor Středočeského kraje, ale domníváme se, že by za těchto okolností mělo Hnutí STAN peníze raději vrátit,“ uvedl dnes Martin Herman.\nPodle jeho slov je zvláštních darů okolo STAN hodně. „Zajímavý je určitě dar od firmy Geosan Development, která sídlí v Kolíně, ale jejím majitelem je kyperská firma. Ředitelem mateřské kyperské daňové schránky je Lukáš Sedlatý z Advokátní kanceláře Brož-Sedlatý, která je propojena s machinacemi v pražském dopravním podniku nebo Ivo Rittigem. Navíc její příbuzná firma Geosan Group sídlící na stejné adrese v Kolíně realizovala v tomto městě stavební zakázky, naposledy velmi problematickou rekonstrukci ulice Pražská,“ řekl Martin Herman.\nJak uvedl Robert Bezděk, hodně peněz pochází ze Zlínského kraje. Je tam řada stavebních a IT firem, jejichž dary lze najít na transparentních účtech. Zajímavé je, že tyto firmy daly Hnutí STAN příspěvek až poté, co získaly nějaké veřejné zakázky. A začaly tyto zakázky na radnicích a krajích získávat až nedávno.\n„Hnutí STAN nás v minulosti opakovaně kritizovalo za netransparentnost, ale spousta jejich sponzorů sídlí buď v daňových rájích ve firmách s anonymní strukturou, nebo sponzorují Hnutí STAN ze zisku spojeného s veřejnými zakázkami. Pánové Rakušan, Michalík a další by si měli uklidit hlavně před svým prahem,“ dodal Robert Bezděk.\nPŘÍLOHA – ODKAZY NA NĚKTERÉ SPONZORSKÉ DARY HNUTÍ STAN:


Přeplněnost českých věznic je natolik kritická, že se Česká republika kapacitou věznic dostala na poslední místa v Evropě, řekl v Senátu ministr spravedlnosti Otakar Motejl. Na 100 000 obyvatel v roce 1999 připadalo v ČR 224 vězňů, což je zhruba dvakrát více než ve slovenských nebo anglických věznicích, a o 75 více než v Polsku.\nNa romské integrační projekty vyčlenila vláda nevelkou částku 21 milionů Kč (ani ne milion dolarů). Penězi bude disponovat Meziresortní komise pro záležitosti romské komunity. Na programy socio-integračního soužití uvolní vláda prostřednictvím jednotlivých okresních úřadů osm milionů korun. Čtyři miliony na sociálněvýchovné programy pro romské děti a mládež, 1,5 milionu je na průzkumy forem soužití Romů s většinovou populací a 2,8 milionu korun na program podpory terénních sociálních pracovníků. Téměř tři milióny korun půjdou na program podpory romských žáků ve školství.\nVláda nebude zasahovat do napjaté situace v dole Kohinoor na Mostecku, kde stávkují horníci kvůli obavám ze ztráty práce.Vlastník dolu, Mostecká uhelná společnost (MUS), nemůže počítat s pomocí policie při snaze donutit horníky k opuštění podzemních prostor dolu. Podle Miloše Zemana se vláda nemůže vměšovat do tohoto sporu mezi zaměstnanci a soukromou společností. (Zajímavé je, že v případě uzavírání britské automobilky Rover firmou BMW se britská vláda do tohoto soukromého podniku v zájmu zaměstnanců vměšuje velmi, dosud však nepříliš úspěšně.)\nPříští středu odvolá na podnět Miloše Zemana Václav Havel ministra dopravy Antonína Peltráma a ministra pro místní rozvoj Jaromíra Císaře. Jestlipak Císaře odvolává, protože se nezasloužil za efektivnější rozvoj turistické infrastruktury v regionech, jak o tom dnes píše v Britských listech Andreas Beckmann?) Havel také ve středu bude jmenovat jejich nástupce Jaromíra Schlinga a Petra Lachnita.\n32,5 milionu korun věnuje česká vláda na výstavbu komunitního bydlení pro Romy v Brně.\nV sobotu budou v Jihlavě demonstrovat krajněě pravicové organizace Národní aliance a Vlastenecká republikánská strana. Na protiakci mají přijet anarchisté, na obranu násilí se připravují zdejší Romové, policie chce zasáhnout proti násilí rezolutně.\nBývalý poradce někdejšího ministra zahraničí Josefa Zieleniece a současný velvyslanec v Irsku Petr Kolář před soudem opakoval své dřívější prohlášení, že špičky ODS musely již na jaře 1996 vědět o tom, že za jmény fiktivních sponzorů Lájose Bácse a Rádžíva Sinhy se skrýval dar od bývalého tenisty Milana Šrejbera.\nÚvahy Václava Pinkavy o genetice. Píše Juliana:\nUvahy V. Pinkavy o DNA a genetice se daji snest jako metafora, ale co ma znamenat toto: "zdanlive nesouvisle vlastnosti napriklad barva pleti a hudebnost mohou byt dedicne souvisle"?\nJak dedicne? Socialne mozna. Ale vysledky genetiky ukazuji dostatecne presvedcive, ze mezi genem urcujicim barvu kuze a IQ, hudebnosti aj. neni zadna biologicka souvislost.\nCo se tyka modelovani biologickych procesu, pokud nejsou dostatecne zname vstupni parametry, je veskere modelovani jen velmi priblizne. S pozorovanymi jevy nejlepe koreluji nelinearni modely chaosu.\nČeští Romové se soudí ve Štrasburku o osud žáků, odsunovaných jako zanedbané děti do zvláštních škol\nRodiče osmnácti romských dětí v České republice podali v úterý žalobu u Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku, čímž obvinili český stát, že praktikuje ve školství rasovou diskriminaci a segregaci, napsal včera z Prahy deník Guardian.\nMohlo by se to podle tohoto listu stát zcela zásadním případem pro nejdeprivovanější a nejrychleji rostoucí etnickou skupinu v Evropě. Rodiče devíti až patnáctiletých dětí tvrdí, že jejich děti budou nyní muset čelit celoživotnímu břemenu špatně vzdělaných lidí, protože byly umístěny do zvláštních škol.\nDěti z Ostravy zastupuje European Roma Rights Centre, Středisko pro práva evropských Romů se sídlem v Budapešti. Středisko tvrdí, že ministerstvo školství a místní úřady po dlouhá desetiletí provádějí praxi, která běžně označuje příliš velký počet Romů jako mentálně zaostalé osoby.\nOrganizace na obranu lidských práv už dlouho argumentují, že je školský systém jazykově a kulturně zaujatý proti Romům a že standardní procedury volně umožňují projevy "vědomých i podvědomých rasových předsudků".\nJeden takovýto případ byl předložen v červnu českému Ústavnímu soudu, ale v říjnu byl odmítnut, protože soudci rozhodli, že nemají pravomoc rozhodnout na základě statistických údajů.\nV ostravském okrese je ve zvláštních školách sedmadvacetkrát více romských dětí než českých dětí. I když představují méně než pět procent veškerého žactva v Ostravě, tvoří padesát procent populace zvláštních škol.\nČeská vláda přiznala, že v celostátním měřítku navštěvuje 75 procent romských dětí zvláštní školy a že Romové tvoří více než padesát procent populace zvláštních škol.\nRodiče požadují, aby se jejich dětem dostalo kompenzačního vzdělání, finančního odškodného a oficiální omluvy od české vlády. Tvrdí, že se Romům v České republice systematicky dostává v důsledku jejich etnického původu nekvalitního vzdělání.\n"Doufám, že jestliže vyhrajeme, bude se moje dcera moci vrátit do normální školy, ale i když k tomu dojde, ještě bitva s rasismem nebude vyhraná," uvedla Berta Červeňáková. Její jedenáctiletá dcera byla převedena před třemi lety do zvláštní školy navzdory tomu, že měla v normální škole průměrné známky.\nJames Goldston, americký právník, který zastupuje romské děti, konstatoval, že jestliže bude žaloba úspěšná, mohla by vést ke školské reformě po celém regionu.\n"Nedomnívám se, že je tato žaloba jediným řešením, ale je to příspěvek k debatě v oblastii, kde musí naléhavě dojít ke změnám," uvedl.\nDodal, že případ povede k nesčetnému množství dalších podobných případů od Romů v České republice a v ostatních východoevropských zemích, které jsou "obdobně postiženy" problémem, že jsou jejich děti posílány do škol pro duševně zaostalé.\nUvedl, že tento první případ v postkomunistické východní Evropě, který se staví proti systematickému rasismu ve školství, je jen "počátkem dlouhé cesty".\n"Ve Spojených státech to trvalo více než třicet let a desítky jednotlivých případů, než Nejvyšší soud zakázal rasovou segregaci ve školách. Tady za pomoci Evropského střediska pro práva Romů zahajujeme obdobný proces," uvedl.\nPřípad také posílí žádosti o asyl Romů, kteří přijíždějí do Británie a tvrdí, že v ČR dochází k rasové diskriminaci, dodal.\nRomské děti často začínají chodit do školy bez znalosti češtiny, nebo hovoří "etnickým dialektem", směsící češtiny, slovenštiny a romštiny. Jejich kultura je převážně ústní, nikoliv písemná, a proto nemívají ve škole úspěch.\nPsychologický test na začátku školního vyučování hodnotí žákovo IQ a určuje, zda je vhodné, aby chodil do normálních škol. Jenže test ignoruje kulturní a jazykové bariéry. Tři čtvrtiny romských dětí tento test neudělá a většina učitelů a školských pracovníků to od nich už předem očekává.\nV jednom proslulém případě byl jeden romský chlapec vyhodnocen jako mentálně zaostalý, protože nedokázal říci, že "nůž", "vidlička" a "lžíce" se označují dohromady společným výrazem "příbor", přestože slovo "příbor " v romštině neexistuje.\n"Romské děti prostě nemají dostatečně vysoké IQ na to, aby se dokázaly vyrovnat s normální školou," cituje Guardian Martu Teplou z oddělení zvláštních škol na českém ministerstvu školství.\n"Kdybyste Romy trochu studovali, dověděli byste se o nich, že se drží pospolu, žení a vdávají se v těch velkých rodinách a mají děti s genetickými potížemi. Vždyť to je vidět už jen z toho, když se podíváte na to, jak se jmenují," dodala.\nNovela zákoníku práce je kompromisem představ vlády, zaměstnavatelů a odborů. Je ovšem také kompromisem ČSSD a čtyřkoalice. ODS se zákoníkem nesouhlasila a předseda jejího poslaneckého klubu řekl: “Krátká budoucnost ukáže, na koho dopadne klacek, který jste tady zkonstruovali”.\nPokud tedy budou občané se změnami spokojeni, pak ODS na této spokojenosti neponese zásluhu, pokud budou nespokojeni, neponese vinu.\nOtázkou je, jak dalece má stát určovat vztahy mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem. ODS by dala přednost větší míře jejich svobody při uzavírání dohody.\nVětší míru svobody ovšem má zpravidla ten, kdo podmínky smlouvy diktuje. Jestliže tedy novela zákoníku práce údajně ohrozí konkurenceschopnost ekonomiky a je prý nebezpečím pro podniky, lze z toho usoudit, že podle ODS budou bohužel zvýhodněni zaměstnanci.\nTi by asi ve vlastním zájmu měli chtít větší nejistotu, kratší dovolenou, méně informací o podniku, případně by se jim měla zamlouvat hromadná výpověď ze dne na den. Když užijeme příměru s bičem, pak kritiky novely mrzí, že beztak krátký protože socialistický bič bude zaměstnavatelům ještě zkrácen.\nZ makroekonomického hlediska je tato úvaha dost možná správná. Vychází ale z předpokladu, že českou výhodou je levná pracovní síla, tedy nízké výdělky. Ty přitahují zahraniční investory.\nJeště jinak řečeno: Měli bychom pochopit, že buďto budeme dostávat nízké platy, anebo žádné. Proč ale tolik pesimismu? Schopný zaměstnavatel si schopného zaměstnance jistě bude cenit i nad rámec zákoníku práce.\nA zaměstnavateli špatnému, který si zaměstnanců necení, do ruky žádný bič nepatří. Zákoník práce asi není lékem na špatně transformované hospodářství, sotva ho ovšem zničí.\nZimbabwe - nový Vítězný únor\nprotoze v podstate neni Public opinion samo o sobe ale vzdy mu predchazi Published opinion, bylo by zahodno venovat vice pozornosti- celosvetove tomu, co se deje na jihu Afriky.\nVypalene farmy, tezce zbiti a zraneni farmari, nyni jiz i mrtvi...\nKolik jeste dalsich mrtvol probere tak zvane verejne mineni?\nPred nekolika okamziky jsem si vyslechl jak pro TV pan Mugabe soucasny president Zimbabwe rekl " from now you are our enemies...."\nDoufam ze komentare netreba!\nTohle by si nedovolil rici zadny politik z demokraticke zeme!\nNasili a vrazdy jsou a zustavaji tim nejhorsim ceho jsou lide schopni bez ohledu kdo je pacha a jaka je jeho barva pleti!\nNezbyva nez doufat ze pred mezinarodnim soudem stanou nejen Srbove a Albanci ale i pan Mugabe a jeho zoldaci!\nNemyslim ze by bylo moudre nechat zemrit prilis mnoho nevinnych!\nMohli by ziskat prevahu Ti co hlasaji ze to vse nepachaji lide, ale ze se jedna o zdivocelou zver a tu je nutno strilet!\nNezareagovat znamena vybuch nenavisti a vse dobre co se udelalo v boji proti rasismu prijde v nivec !\nVitezny Unor 48 v Ceskoslovensku byl a navzdy zustane vrcholem bezpravi!\nStejne tak i to co se deje dnes v Zimbabwe!\nMike Jarolím, Sydney, Austrálie\nPoznámka JČ: Tento obecný, lidskoprávní, etický, humánní aspekt - prostě pohled z hlediska spravedlnosti jsem právě postrádal, když jsem asi před týdnem o řádění v Zimbabwe zaslechl v Praze v Radiožurnálu depeši reportéra Čro Voldána z Londýna. Jako by to měl, co se týče lidských práv a prostého lidského soucitu v mozku vykradené...\nDoufám, že jsem se nespletl, když jsem v jeho reportáži zaslechl podtext škodolibosti - jak je na tom teď ta Británie špatně, že má problémy se svým koloniálním dědictvím, jak už je v té Africe bezmocná...\nJenže takhle se o tom v Británii vůbec nepíše. Mnoho Britů se staví velmi kriticky vůči britské koloniální minulosti a neváhá kritizovat politováníhodné stránky britské historie, od Burské války, přes Mnichov až po odmítání židů za druhé světové války (o tom jsme nedávno v BL psali). Britská společnost je relativně pluralistická a v intelektuálních elitách většinou nevládne monolitní nacionalismus.\nO masakrech v Zimbabwe, které vyvolává vládce Robert Mugabe, jemuž hrozí, že přijde v zemi o moc, se píše a hovoří v britských sdělovacích prostředcích v těchto dnech hojně, a to vždy z humanitárního hlediska, nikoliv z hlediska imperiálního - to by bylo naprosto šokující.\nNezapomínejme, že nedávno zaútočili Mugabeho polovojenští stoupenci na protivládní demonstraci bělochů i černochů brutálním způsobem proti všem.\nSnad je zajímavé, že například v deníku Guardian píše o Mugabeho povzbuzování násilí a o masakrování a vyhánění bělošských farmářů šokující, s farmáři sympatizjící články na první straně černošský reportér (je tam vyfotografován, jinak by se to nepoznalo) Gary Younge.\nJen ještě jednu podvratnou poznámku na okraj: doufám, že by světové sdělovací prostředky projevily o tuto krizi stejně děni takový zájem, kdyby byli pronásledováni jen černoši. Bohužel, loňský případ ze Sierra Leone, kde byly lidé vražděni ještě ve větších počtech než v Kosovu, a to za nezájmu světových sdělovacích prostředků, tomu moc nenasvědčuje.\nBoj o jednotky - zatím ale na nedostatečnou\nNepraktičnosti se prý meze nekladou, ale nesmyslu se klást musí. Nedávná diskuze o fyzikálních jednotkách se zde zřejmě rozšířila i do jazykové a snad i "nadjazykové" domény. Nepraktické totiž bylo, že se naši jazykoborci neporadili nejdříve s fyziky, hloupé ale navíc je, když "nasazují" termíny, které nejsou logicky ani historicky oprávněné.\nVezměme si onu "hmotnost": na technice jsme prostě říkávali hmota; možná nesprávně, ale protože jsme věděli, o co jde, k omylům nedocházelo. Něco jiného je, když to budete vysvětlovat laikovi, který se denně setkává s váhou v "kilogramech", o "kilopondech" nikdy neslyšel a slovo "hmotnost" v něm vyvolává výbuchy smíchu. Proč také ne - však ta hmotnost doslova znamená "schopnost mít hmotu", stejně jako blbost znamená schopnost - ale to sem už nepatří. Podívejme se do ciziny: Angličané správně rozlišují mezi matter - hmota a mass - masa (ano, tak se to píše podle českých Pravidel pravopisu, i když se dříve psávalo logičtěji massa). Možná ale, že tou "masou" tam míní pouze singulár od "mávajících mas lidu na prvomájovém průvodu". Anglicky mluvící muž totiž slovo mass příliš nepoužívá, jemu stačí znát "weight", váhu. Také českému laikovi stačí znát váhu (teda tady na Zemi) a o hmotnosti si asi nanejvýš řekne, že je to něco jako opak nehmotnosti.\nJeště lepší špatný příklad je umělé rozdělení výrazů "vteřina" versus "sekunda": anglická "second" se totiž používá jako jednotka pro obojí pro čas i pro úhel - jiný výraz prostě nemají. Problémy jim to nedělá, protože muž z ulice s tak malými úhly ve styk nepřijde. Pokud vím, i v češtině je slovo sekunda běžné a plně zaměnitelné s vteřinou. Proč tedy nenechat muži z ulice jeho vteřinu i sekundu coby míru času? "Úhlová" vteřina či sekunda laika nezajímá a odborník dobře ví, jestli měří čas nebo úhel, ať už je to ve vteřinách nebo v sekundách :-).\nSvět technika a jazykovědce se rozhodně liší a věci nepomáhá, když se jeden plete druhému do řemesla. Uvedené příklady ukazují jazykovědce coby "Alenky v říši divů", ale jsou i technici, kteří zase prosazují svoje názvy ubohému muži z ulice. Příklad nedůvtipného použití technických jednotek v běžném životě mám z Kanady. Přišlo to právě se změnou imperiálního systému (česky jsme říkali "palcového") na metrický. Stará jednotka tlaku (psi - libra na čtvereční palec, technici mají ještě asi deset jiných jednotek tlaku!) se šmahem u benzinových pump předělala na Pascaly. Jenže se muselo přidat ono "kilo" - a to ještě to "kilo" skoro nestačilo, protože například tlak v pneumatice (40 psi), je v novém systému kolem 276 kiloPascalů (jinak ovšem jen asi 2,7 atmosfér). Jeden kiloPascal je totiž jen o málo víc, než když vám někdo kýchne do pneumatiky. Viděl jsem na vlastní oči zděšeného staříka, který se snažil z ukazatele v kiloPascalech (jediný ukazatel, co tam u pumpy byl, ty staré vyřadili), kolik to vlastně je ve staré míře. Hlavně to "kilo" mu vrtalo hlavou, asi se mu pletlo s kilogramem, kterýž ovšem také tehdy ještě nestrávil. Já mu to radši nepřepočítával, ale půjčil jsem mu můj kapesní měřič tlaku, se škálou v psi.\nPodobně jako technici musí často působit jako předvoj a razit nové názvy pro nové termíny (i když by jim právě tehdy měli jazykovědci pomáhat), hlavní úlohu jazykových normalizátorů vidím v tom, že mají standardizovat už převážně vžité jazykové formy a ne vymýšlet nové výrazy nebo významy pro něco, co se už dávno vžilo jinak. Takhle je nebezpečí, že skončí jako oni buditelští "brusiči jazyka českého": lidé se jim budou smát a budou si radši utírat slzy kapesníkem, než "pusonosočistoplenou".\nZákony určené k obcházení?\nad Svoboda informací po česku - Týden č.15/2000\nKdo neměl chuť zlomit hůl nad nízkou úrovní české politické kultury? Nakonec to ale člověk vzdá a pokusí se dovézt tu svojí trošku do onoho příslovečného politického mlýna. Naneštěstí, v podmínkách české bezbřehé svobody slova (přecházející vlivem nedisciplinovanosti účastníků veřejného diskursu až ve svobodu žvanění) se nejednou zapomíná na základní podmínky rozumné besedy, ke kterým patří (vedle representativnosti účastníků) zejména nutnost osvětlovat problém přinejmenším ze dvou (protilehlých) hledisek. Jednostranné kolovrátkové opakování vlastního stanoviska a přehlížení stanovisek protivných (v obou významech výrazu) nenaplňuje obsah Masarykovy maximy, že demokracie je diskuse, ani nenastává pravý dialog, z něhož se může zrodit pravda. Jako předpoklad vykřesání pravdy, k dosažení pokroku ve vzájemném porozumění, se nejprve musí formulovat sporné dichotomie, zvláště když jde o svobodu informací.\nPapírová média jsou v diskusi omezena svými výrobními i finančními mezemi (rubriky a stránky nejsou nafukovací). To je objektivní hranice pro rozvíjení výměny názorů (a redakce ovšem je mohou mít za dobrou výmluvu za ně skrývat svoji neochotu zveřejňovat názory, které nejsou “v souladu s linii listu”). Tak či onak, Internet tyto meze překračuje, ačkoliv vytváří problém, jak překlenovat roztříštěnost a mnohovrstevnatost a jak diskusi soustředit (na témata a relevantní argumenty). Možnosti pro žvanivost tu jsou ještě bezbřežejší. Laskavý čtenář posoudí, zde k omezení entropie přispívám nyní já, nebo naopak redakce Týdne, když na můj následující příspěvek nereagovala.\nPotíže se zákonem o svobodě informací a jeho implementací\nNemohu souhlasit s komentátory, že plnění zákona ještě stále "stojí a padá s náladou úřednického stavu". Zaregistroval jsem již dříve zprávu, že hodnotící rozbor zkušeností s ním již projednala i vláda. Pro objektivní obrázek takto vstřícné chování významného orgánu státu k jehož kultivaci je zákon určen se patrně neměl článek opominout. Sama sebe by neměla podceňovat média. Pomoci tu bude moci jistě ombudsman, zvláště když by byla zadržována informace opravdu důležitá pro život občana-tazatele. A naděje bych hlavně vkládal do uplatňování výpočetní techniky v příslušných úřadech, rozvoje státního informačního systému, jakož i Internetu. Tvorba podkladů pro poskytování informací komukoliv a zejména "externím zájemcům" je nejjednodušší tehdy, když jejich prvotní záznam (pokud možno na magnetických médiích) si provádí příslušný pracovník (nebo jejich skupina v síti) v rozsahu tak jako tak potřebném "pro sebe", ale v takové formě, aby byly využitelné pro všechny oprávněné zájemce.\nZ tohoto hlediska není jednoznačný případ p. Ivana Turnovce z Turnova (pokud skutečně existuje a není to pro větší názornost jen nějaký Rohovín Čtverrohý). Jeho zájem o počet úspěšných a neúspěšných soudních pří města za poslední dobu a nákladů na ně ventiloval Oldřich Kužílek již v článku “Úředník škodí více než tuneláři" (Lidové noviny, 14. 2. 2000 ). jako "snadno zodpověditelný ", o čemž jsem na základě svých dlouholetých zkušeností v budování (byť jen podnikové) informační soustavy ihned obecně zapochyboval. Nyní v Týdnu 15/2000 se rozsah dotazu ještě rozšiřuje.\nKolik soudních sporů vedlo město v uplynulých pěti létech, jaké z nich vyhrálo a jaké prohrálo. Jaké byly výlohy prohraných pří? Jak jsou řešena případná mimosoudní vyrovnání? Jak jsou zainteresováni advokáti, kteří město zastupují? Nemůže docházet ke střetu zájmů?\nSestavit zpětně za pět let přehled o dříve nesledovaných skutečnostech z nečekaného hlediska může být pěkný oříšek. Netuším, kolik se může v Turnově vést ročně sporů. Nevím jak roztroušeně (či naopak soustředěně, třeba dokonce na počítačové síti s bohatým kódováním, umožňujícím snadnou analýzu) je tam vedená spisová služba a v ní evidence soudních případů. Soudit se mohou různé útvary od personálního, přes reklamace oprav dopravního prostředků atd. atp.až třeba po investiční akce. Nevím, jak se tam vede účetnictví o různých nákladech - vůbec to nemusí být také z hlediska jednotlivých soudních kauz ani ve velmi náročném systému podvojného účetnictví. Potřebuje přehled zpracovaný v takovém komplexu nějaký řídící orgán města, takže jde pouze o jeho zveřejnění, nebo se bude muset šmátrat v zaprášených archivech? (Připouštím, že možná takový rozbor zastupitelé mají znát, ještě na to nepřišli a dotaz může vést k tomu, že se vytvoří mechanismy, aby se standardně zpracovával). Debata o prosazování zákona by se ovšem neměla vést jen z hlediska "presumpce viny" úřadu. Nedávno přece hackeři dokázali zahltit svými dotazy i poskytovatele specializovaných na informační (internetové) služby.\nZ tohoto hlediska není triviální otázka nákladů na sestavení odpovědi a úhrady. Co když tazatel chce na úřadu menší disertaci! Samozřejmě, že za pouhé vydání snadno disponibilních informací by se nemělo vybírat nic, nebo jen manipulační poplatek, jako za výpis z trestního rejstříku apod. V případě daného dotazu nevylučuji, že by kalkulace 16 tisíc korun opravdu mohla odpovídat pracnosti i při jen velmi stručném několikastránkovém výsledku. Vždyť je to - s přihlédnutím k nikoli neobvyklé 100-200% režijní přirážce pro výpočet ceny práce jak to dělá třeba LOK - suma za cca týdenní práci (a kolik se platí za kopii stránku z estébáckých spisů?).\nNemám nyní chuť studovat procedurální ustanovení citovaného zákona a tak připouštím, jak píší autoři článku v Týdnu, že Zákonný postup musí probíhat tak, že občan získá informace proti zaplacení poplatku, takříkajíc z "ručky do ručky". Ihned si však musím položit otázku, zda náhodou v konkrétním případě není pravidlo vůči úřadu poskytujícímu informace nerovnoprávné, vůči případně ne zcela solidnímu Rohovínovi Čtverrohému riskantní. Jako mají nemocnice problémy s výběrem dluhů za ošetření třeba jen od cizinců.\nNemůžeme přece vyloučit, že žadatel si nemusí předem uvědomovat, jak nákladná může být odpověď na jeho otázku. Za (oprávněně!) vysokou cenu nemusí mít občan o informace zájem a pod dojmem výše nákladů od svého dotazu ustoupit; nebo nemusí být schopen částku zaplatit. Či ve vynalézavém národě Švejků to vše může jen tak nafilmovat a o plnění ve skutečnosti vůbec nemít bona fide zájem. Takže se nebude konat "z ručky do ručky", jen úřadu zůstane nepotřebná zpráva. V tomto případě úředník "placený daňovými poplatníky" zbůhdarma promarnil čas, během něhož mohl konat skutečně potřebnou činnost. Takže novela, kterou průlomový zákon určitě bude potřebovat, by měla krotit nejen gogolovské byrokraty, ale i vychytralé Revizory. Třeba by mohla v případech náročných dotazů počítat s podpisem reversu se souhlasem k úhradě nákladů (aby po zhotovení odpovědi byl titul k vymáhání peněz od nesolidního tazatele), nebo s vinkulací částky u notáře, nebo s jinou krkolomností.\nMimochodem po článku v Lidovkách jsem v polovině února zaslal na adresu ODA p. Kužílkovi dopis s otázkou po jeho odhadu pracnosti splnění dotazu p. Turnovce. Již uplynulo více než 30 dní a nic. Na p. Kužílka se pochopitelně zákon nevztahuje, ale jako bojovník za svobodu informací mi přece jen odpovědět mohl.\nV jisté souvislosti se svobodným přístupem k automatizovaným informacím je otázka elektronického podpisu. Jsme ujišťování, že toto elektronické opatření je zcela neprůstřelné. S euforickým prosazováním tohoto racionálního a racionalizačního opatření (jemuž bych opravdu rád věřil) se paralelně mluví o bankovních počítačových defraudacích, zejména po nejmodernější aféře, kdy hackerové narušili stránky samotného amerického prezidenta. Jak dát ruku do ohně za tento způsob užití techniky třeba v daňových přiznáních?\nKladu tuto otázku i proto, že jsem ve své výše zmíněné (ne zcela dobrovolné) informatické praxi na (diluviálním) počítači EC1021 zorganizoval ve středně velikém podniku (se skoro 3 tisíci zaměstnanci) dosti dokonalé účetnictví, automatizované od prvotního dokladu až po periodickou závěrku a bilanci. Teď již je vše promlčeno (nebo bych to měl dokonce vydávat za sabotáž bolševické ekonomiky(?) a tak se mohu přiznat, že jsme přes "neprůstřelnou automatizovanost" s vykazováním zisku (pro minimalizací odvodů) žonglovali a revize nikdy na nic nepřišly. Jsou záruky “elektronického podpisu” opravdu tak bezpečné?\nV Praze dne 5.4.2000


Talíř Orla Kiely Flower Shadow | Bonami\nOnline vyberte, naživo vyzkoušejte: Kvalitní matrace pro váš spokojený spánek. Zjistěte více o nákupu matrace >>>\nTalíř Orla Kiely Flower Shadow\n21.5 x 1.5 x 21.5 cm (délka x výška x šířka)\nS veselými barvami jde vždy všechno lépe. To platí i v kuchyni - přizvěte si tam proto tento kousek od Orla Kiely. Svými barvami a originálními vzory se tak dočkáte pohodové atmosféry opravdového domova.\nZa touto značkou stojí stejnojmenná irská návrhářka Orla Kiely, která svými hravými potisky očarovala celý svět. Vzory, které se na kouscích této umělkyně objevují, se inspirují retrem a barvami z 60. a 70. let.\n4.9 / 5 (122)\nTyrkysový jídelní talíř z kameniny Brandani Serendipity, ⌀ 27,5 cm\nModrý kameninový talíř Kare Design Swirl, ⌀ 27 cm\n4.9 / 5 (191)\nObědový tác Rex London Colourful Creatures


Nechladí lednice? :-/ | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Nechladí lednice? :-/Od: adamnovak Datum: 18.06.16 19:54 odpovědí: 4 změna: 19.06.16 15:41\nZdravím. Téměř mi přestala chladit lednice. Mám Elektroluxku, frost free, mrázak chladí dobře, ale lednice téměř vůbec. Nejsem si jistý, jestli se musí doplňovat nějaká kapalina jednou za čas? Už ji mám skoro 10 let...Díky za rady a tipy..\nOd: maky®Datum: 18.06.16 20:59odpovědětmanžel ji dal do dílny a používá ji jako skřínku na nářadí Ohodnoceno: 0x Od: babkazov®Datum: 19.06.16 09:55odpovědětLednice 10 let stará?! Má už zenit za sebou. A kromě poruch i velkou spotřebu! Pohledejte na http://lednice.heureka.cz/takovou, která bude vašim potřebám a peněžence nejblíže. Prostudujte parametry, v kamenném obchodě jich tolik nezveřejňují. Zajděte do elektra zkoukněte ji v reále, porovnejte ceny a objednejte tam, kde je to i s dovozem, nejlevnější..Ohodnoceno: 0x Od: trtrDatum: 19.06.16 11:31odpovědětZdravím, není (nebylo) to v kuchyni či v lednici nějak jinak cítit? Taky se nám to stalo u lednice Calex a při poslední odmražování nějak došlo k úniku chladiva a byla konečná. Třeba má vaše Elektrolux dva okruhy a z jednoho chladivo uniklo. Zkuste před tím kontaktovat nějakého chlaďaře, třeba to půjde doplnit a plnící trubku umět zaletovat, možná je porucha čistě elektronického charakteru (např. termostat). Pak bych, pokud bych měl místo nechal lednici jako záložní a určitě bych pořídil novou, spolehlivou ve třídě A+++ (po čase se skoro zaplatí).P.S.: Nechci nikoho zrazovat, ale dostal jsem radu od chlaďaře, že mám koupit novou lednici pokud možno opět s jedním kompresorem (méně částí, menší poruchy).Ohodnoceno: 0x Od: aloisb®Datum: 19.06.16 15:41odpovědětDostal jsem od syna také takovou chladničku, která chladila jen málo a kompresor se nevypínal. Odvezl jsem ji jednomu chlaďaři do opravy, stálo to 1000,- Kč a za 2 dny už to bylo jako před opravou. Tak jsme milou chladničku Whirpool vyhodili a koupili si za 5000,- Kč novou.Ohodnoceno: 0x Chcete vidět odpovědi na tuto otázku?


téma: Porodní báby vs. lékaři\ncamera obscura • editorial • Filmové dědictví • Historik na cestách • kniha, o které se hovoří • knihovnička • knihy (recenze) • na nočním stolku • okno do pracovny • řeč šlechtických sídel • výročí • Z knižních pokladů\n„Evangelické církve si s jubileem nevěděly rady…“\nRozhovor s evangelickým duchovním a teologem Jaroslavem Vokounem o Lutherovi, Panně Marii a také roli historiků a katolických teologů v přijetí Lutherova odkazu ‣Více\nPorodní báby vs. lékaři\nOd pomoci bližnímu k tradičnímu povolání\nRaně novověké porodní báby na cestě k „profesionalizaci“ ‣Více\n„Přední její ctnost musí býti mlčenlivost“\nProměny vztahu a komunikace kněží a porodních bab v 19. století ‣Více\nDůvěra, úcta, mravnost\nTři nezbytné atributy porodní báby ‣Více\nV péči chladného muže\nInstitucionalizace porodnické péče v první polovině 20. století ‣Více\n„Z tábora se vůbec nesmí ven…“\nZajímavo je, že jsem se dal kolem Vánoc s největším zaujetím do Maupassanta a potom do Courtelina, které mi Lída poslala. Myslil jsem si, že se nebudu moci do francouzského textu pustit, ale zatím jsem se do něj zabořil s největší rozkoší, protože jsem při čtení úplně vypadl ze svého prostředí a ocitl jsem se v jiném, příjemnějším. – Košler zase cvičí se zpěváky nové zpěvy. Labský dostal už před časem ...\nPředtím jsme tě znali jako rozumného člověka\nStředověký islámský vzdělanec Ibn Síná (Avicenna) své vědecké poznatky vyjádřil i v názorných alegoriích. Spolu s jeho odborným Pojednáním o lásce je přeložila Magdaléna Vitásková (Láska jako cesta k Bohu, Academia, Praha 2016). V příběhu Pták Ibn Síná líčí imaginární cestu nesmrtelné duše do smrtelného těla a zase zpět. Byl přesvědčen, že dokud tělo nezemře, je úkolem duše žít s ním v míru a lásce. A tušil, že mnozí jeho ...


Poklady v Česku: Zlaté duhovky i stříbrné mince | Ábíčko.cz\n1. listopadu 2012 • 12:39 Autor: Stanislav Drahný Vyšlo v ABC 20/2012\nČeské země jsou díky pohnuté historii na poklady poměrně bohaté. Jednou za čas se tak podaří najít opravdu pěkný majetek.\nTen největší poklad byl nalezen už dávno, ale stál za to. Roku 1771 spatřil nádeník Jan Koch na břehu potoka u Podmokel na Rokycansku několik duhovek (zlatých mincí z doby Keltů). Myslel, že se jedná o mosazné knoflíky, a tak je donesl dětem na hraní. Říká se, že je u nich objevil místní židovský obchodník. Poté začali lidé prohledávat okolí nálezu. Úspěšně!\nKdyž kníže Fürstenberk, který byl tehdy majitelem křivoklátského panství, začal pátrat, kam se „jeho“ zlato podělo, drábové a vyšetřovatelé shromáždili 4211 duhovek o váze 28 kg. Při dalším vyšetřování jich zabavili ještě 18,5 kg, a to nějaké mince určitě u podaných neobjevili. Celkem se odhaduje, že u Podmokel nalezli až 7 tisíc zlatých duhovek o váze 50 kilogramů. Bohužel z nálezu už mnoho nespatříte, většinu dal kníže přetavit na dukáty.\nPoklady můžete najít také dnes, i když tolik zlata jako v Podmoklech už asi obsahovat nebudou. Jeden stříbrný nalezl u Černovického potoka v Soběslavi před čtyřmi lety František Dedek. Na stavbě jezu objevil 2,5 kg stříbrných mincí z počátku 17. století. Tehdy začala třicetiletá válka a lidé v celé Evropě ukrývali peníze na nejrůznější místa. Což potvrzuje i nález stříbrných mincí na Šumavě v městečku Kašperské Hory. Při rekonstrukci zdejšího náměstí nalezli archeologové pod zemí hrnec s téměř čtyřmi tisíci mincemi. Zakopal ho zámožný měšťan během třicetileté války – a už si ho nikdy nevyzvedl…\nOdměna za poklad?\nKdyž jste dočetli až sem, možná jste si pomysleli, že hledání pokladů je výnosná živnost. Tak to ale není, a to ani když nějaký poklad najdete. Vyprávět by o tom mohl pan Emil Malý. Ten objevil 85 stříbrných mincí ze 14. století. Když je – jak se to podle zákona musí – odevzdal státu, dostal vpravdě směšnou odměnu: 276 korun. Protože skutečná hodnota mincí (kdyby je pan Malý pokoutně prodal) je asi 300 tisíc, úřadům se ho zželelo a měl by dostat přece jen o něco více. Jak je možné, že je odměna tak ubohá? V Česku se nálezcům proplácí jen 10 procent nálezného, navíc z hodnoty kovu. Když tedy nalezená stříbrná mince váží 10 gramů, dostanete zaplaceno za jeden gram. Historická mince má ale hodnotu mnohem vyšší než kolik je v ní kovu.\nNejznámější české mince\nNejstarší mince u nás. Používali je Keltové před více než 2 tisíci lety. Jsou ze zlata. Lidé věřili, že vznikají na konci duhy. Nalézali je totiž často po dešti, kdy se vyplavené a omyté leskly na zemi\nDuhovka • ČTK\nStříbrná mince knoflíkovitého tvaru. Ražba (vzor) byla pouze na jedné straně, druhá byla hladká. Jméno dostaly z latinského braktea, tedy plíšek, plecháč. U nás platily ve 13. století\nBraktát • ČTK\nDrobná mince, která dostala jméno podle německého města Hall, kde je začali razit. V české verzi to byla malá stříbrná jednostranná mince zavedená roku 1384 Karlem IV. Později nesly název haléř třeba měďáky Marie Terezie\nHaléř • ČTK\nKdyž koncem 13. století objevili v Kutné Hoře velká ložiska stříbra, zavedl král Václav II. v roce 1300 novou hodnotnou měnu. Název pochází z latinského výrazu denarius grossus – tlustý denár\nPražský groš • ČTK\nZlatá mince ražená od roku 1386 (původně čtyřmi rýnskými kurfiřty). Oblíbená byla i v českých zemích. Název rýnský zlatý se užíval ještě na začátku 19. století\nRýnský zlatý • ČTK\nRoku 1519 začali v Jáchymově razit velkou (a tedy i hodnotnou) stříbrnou minci. Jméno dostala z německého joachimstaler, tedy jáchymovská mince. Jméno přejala i nejslavnější moderní měna – dolar\nTolar • ČTK\nPůvodně stříbrná, později bronzová drobná mince. Pojmenování má z německého Kreuzer, tedy s křížem. U nás platil až do zavedení korunové měny v roce 1892 (sto krejcarů byla jedna zlatka)\nKrejcar • ČTK\nDrobná mince ražená od roku 1559. Jméno má od německého Groschel, tedy grošíček. Byl to peníz opravdu drobný s hodnotou 3/4 krejcaru. Dostal se i do přísloví, například: Nestálo to ani za zlámanou grešli.\nGrešle • ČTK


EnviWeb - Ministerstvo zemědělství chce na sanaci škod po povodních téměř miliardu korun\nMinisterstvo zemědělství chce na sanaci škod po povodních téměř miliardu korun\n04.08.2010 | 25× přečteno vytisknout článek\nMinisterstvo zemědělství nebude moci zajistit plnohodnotné odstranění škod způsobených květnovými a červnovými povodněmi, pokud nezíská do svého rozpočtu navíc 950 milionů korun. Vyplývá to z návrhu, který ministerstvo předložilo na středeční jednání vlády. Návrh měl kabinet na programu již minulý týden, nakonec se jeho projednání odložilo. Dokument oproti původní verzi nedoznal žádných změn, potvrdila Mediafaxu mluvčí ministerstva Tereza Dvořáčková.\nJarní povodně podle ministerstva způsobily na zemědělském, lesním a státním vodohospodářském majetku škody ve výši 1,567 miliardy korun, pojišťovny by měly za škody vyplatit 101,7 milionu korun. "Po odečtení škod na pojištěném státním vodohospodářském majetku vychází finanční potřeba ve výši do 1,080 miliardy korun," píše se v materiálu. Samotné ministerstvo zemědělství vyčlenilo ze svého rozpočtu na odstraňování povodňových škod pro letošní rok 110 milionů korun. Víc ale nemůže. "Poškozené subjekty ani ministerstvo zemědělství nemají v nynější situaci finanční prostředky na odstranění těchto povodňových škod, předkládáme návrh na zmírnění dopadů povodňových škod," tvrdí ministerstvo.\nResort hodlá částečně kompenzovat škody na majetku za přispění vlastních zdrojů žadatelů, což se nevztahuje na Zemědělskou vodohospodářskou správu, která jako organizační složka státu nedisponuje vlastními finančními prostředky. Z požadované částky 950 milionů korun by mělo být použito na kompenzaci povodňových škod na státním vodohospodářském majetku 820 milionů korun, zemědělském majetku ve výši 100 milionů korun a lesním majetku v objemu 30 milionů korun.\n24.06. - Změna klimatu podle vědců vážně ohrozí pěstování kávy v Etiopii20.06. - Ukázky včelaření na školní včelnici ve Frýdlantu19.06. - Soukromí zemědělci vnímají riziko vodní eroze pro půdu v ČR, podporují proto protierozní vyhlášku MŽP18.06. - Chceme dostatek kvalitních potravin bez poškozování zdraví a životního prostředí14.06. - Ministr Jurečka v Lucemburku: Nová evropská pravidla pro ekologické zemědělství považuji za složitá, mohou ohrozit značku BIO14.06. - Nature-based flood management needs joined-up policy approach to manage benefits and trade-offs13.06. - Brabec: 50 procent půdy je brutálně postiženo erozí11.06. - Stát bude opět vyplácet náhrady za škody způsobené kormorány10.06. - V Krkonoších vznikly čtyři farmářské stezky po místních loukách08.06. - Letecká aplikace přípravku na ochranu rostlin04.06. - Zemědělský výbor podpořil konec kožešinových farem od konce 202204.06. - Nová výstava v Petřvaldě představí život včel02.06. - Začíná sklizeň jahod. Ministerstvo pro jejich pěstování přichystalo podpory31.05. - SENOSEČ 2017: Stovky zachráněných zvířat, nová verze mobilní aplikace i postupy prevence30.05. - Červnové semináře poradí obcím, jak bojovat se suchem a povodněmi


Gyroskop - fyzikální hračka pro děti i dospělé\nCo je to vlastně gyroskop? Dokonalá fyzikální hračka, která levituje v prostoru. Když pluje vzduchem, jako by porušoval základní fyzikální zákonitost... celý popis\nCo je to vlastně gyroskop? Dokonalá fyzikální hračka, která levituje v prostoru. Když pluje vzduchem, jako by porušoval základní fyzikální zákonitosti. Je to v podstatě setrvačník s nepatrným třením. Když se pohybuje, jeho osa bez působení vnějších sil udržuje stále stejný směr. Gyroskop je úžasná hračka, která zaujme děti i dospělé a názorně předvede princip setrvačníku.\nTedco original je model gyroskopu, který je vyráběný v USA již od roku 1917 v nezměněné podobě. Možná Vás tak nejprve zarazí nezačišťěná hrubší povrchová úprava - ale takto se Tedco original vyrábí téměř 100 let.\nGyroskop budí dojem, že funguje navzdory gravitaci a přírodním zákonům. Pravda je ale přesně na opačné straně – fyzikálních zákonů naopak velmi důmyslně využívá. Jedná se ve své podstatě o setrvačník s minimálním třením.\nPokusná hračka gyroskop\nZařízení, které "levituje" v prostoru\nPokusná hračka, která baví děti i dospělé\nBalení : Průhledná plastová krabička o rozměrech cca 7x7x6,5 cm.\nNáušnice chirurgická ocel kroužky 3215\nORIGINÁLNÍ DÁRKY - GADGETS DÁRKY PRO DĚTI HRY A HLAVOLAMY Dekorace


rubrika: Hypotéky | 9. 3. 2020\nO výhodnosti hypotéky rozhoduje řada parametrů. Některé můžete významnou měrou sami ovlivnit. Víte, jak předejít zbytečně drahé hypotéce a získat nejlevnější úvěr na bydlení?\nVzít první, co se namane, se nevyplácí. Podepsané smlouvě o hypotéce by měl vždy předcházet důkladný průzkum trhu, proto nepočítejte s tím, že úvěr na bydlení získáte během jednoho dne. Naopak se jedná o dlouhodobý proces, který není radno uspěchat.\nZeptejte se na podmínky hypotéky ve vaší bance.\nZajděte ke konkurenci a podejte nezávaznou žádost.\nPorovnejte si nabídky od více bankovních domů na internetu.\nNedejte na rady známých, pro ně nejlevnější nabídka vás může vyjít nejdráž.\nVyužijte pomoci hypotečního specialisty, který vám může vyjednat výhodné podmínky.\nPamatujte na to, že nezávazné kalkulace od více bank vás nic nestojí, naopak díky nim můžete ušetřit!\n2. Mějte dostatek vlastních zdrojů\nDnes lze získat hypotéku s maximální LTV 80 až 90, což znamená, že musíte mít úspory ve výši 10 až 20 % z hodnoty nemovitosti. Pokud ale budete disponovat větším obnosem vlastních zdrojů, snížíte tím půjčenou sumu a docílíte nižší úrokové sazby. Před podáním žádosti o hypotéku se proto vyplatí našetřit si dostatek financí.\n3. Zbavte se všech závazků\nMáte-li už sjednané nějaké půjčky, pak vám k levnější hypotéce rozhodně nepomohou. Úvěry navíc:\nnegativně přispívají ke splnění podmínek DTI a DSTI.\nSplatit spotřebitelský úvěr ze dne na den nejspíš nezvládnete, avšak zbavit se rychle kreditní karty či kontokorentu reálné je. Oba typy těchto úvěrů vám mohou uškodit i tehdy, když je nevyužíváte a máte je sjednané jen jako železnou rezervu. Nepotřebné úvěrové produkty zbytečně navyšují vaši zadluženost.\n4. Navyšte si bonitu\nBonita významnou měrou rozhoduje o úvěruschopnosti klienta, proto se na ni zaměřte ještě před podáním žádosti o hypotéku. Ovlivňuje ji:\nvýše příjmů a výdajů,\nrodinný stav a závazky.\nČím vyšší bonitu v bance získáte, tím větší šanci na levnější hypotéku budete mít. Obáváte-li se nízké bonity, zkuste ji navýšit. Víte, jak?\nJe-li to možné, nechte si vymazat negativní záznam z registru dlužníků.\nK žádosti o hypotéku přizvěte spolužadatele nebo ručitele.\n5. Zvažte délku fixace úroku\nO ceně hypotéky rozhoduje také fixace, tedy doba, po kterou vám úroková sazba zůstane neměnná. Délka fixace je volitelná, můžete si úrok zafixovat na jeden rok, stejně tak třeba na deset let. Čím delší dobu fixace ale zvolíte, tím vyšší sazbu získáte. Na druhou stranu krátké zafixování vás může vyjít také draho, dnes nízký úrok může být za rok či dva zcela pasé, proto je nutné najít kompromis, který vám úvěr na bydlení zlevní dlouhodobě.


Změna fakultních předpisů - červené diplomy, testy u zápočtů | Studentský web\nDomů › Změna fakultních předpisů - červené diplomy, testy u zápočtů\nPo dlouhodobé snaze SKASu vešla dne 19. října 2012 v platnost novela Pravidel pro organizaci studia na PřF. Ta obsahuje vypuštění podmínky „bez trojky“ pro absolvování s vyznamenáním a je nahrazena pravidlem prostého průměru. Nově zapsaní studenti tak budou moci získat vyznamenání při absolvování s průměrem 1,25 a lepším, bez ohledu na jednotlivé známky. Pro již zapsané studenty se použije ta úprava pravidel, která je pro ně výhodnější.\nNově je také explicitně kodifikováno právo studentů na dva opravné pokusy u každého testu potřebného ke splnění zápočtu.\nStudijní komise AS PřF UK na základě podnětu studentů provedla srovnání podmínek pro absolvování s vyznamenáním na fakultách UK a konstatovala, že úprava platná na Přírodovědecké fakultě patří k těm přísnějším. Dále studijní komise provedla analýzu dopadu různých změn pravidel na počet absolventů s vyznamenáním.\nSpolečně s vedením fakulty, které jako předkladatel návrhu s ním musí souhlasit, jsme se shodli na východisku. Tím je snaha podpořit dlouhodobě výborné výsledky studentů a minimalizovat jednorázový dopad jedné zkoušky na několikaleté snažení.\nZ analýzy vyplynulo, že pokud jako kritérium pro získání červeného diplomu bude použit průměr 1,25, počty studentů absolvujících s vyznamenáním budou podobné a tedy nepůjde o snížení požadavků pro absolvování s vyznamenáním.\nPro studenty již zapsané ke studiu (tedy všechny studenty, kteří tento článek v čase vydání čtou) platí přechodné ustanovení. To zajišťuje, že novelou nikdo nebude poškozen - použije se totiž ta úprava předpisu, která bude pro studenta výhodnější.\nV novelizovaném předpise je nyní dále nově explicitně uvedeno, že u všech testů nutných k získání zápočtu (vstupní, průběžný, závěrečný) má student právo na dva opravné termíny.\npocet pokusu - zapocet\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Louskacek dne 31. Říjen 2012 - 21:11.\nJen bych rad videl tu komisi, co bude posuzovat zapocty (protoze druhy opravny neni nic moc mimoradneho) a naopak nerad videl ty zhroucene z toho, ze misto testu absolvuji zkouseni u tabule (protoze druhy opravny je ustni nebo kombinovany).\nLousk. (ucim R pro zivot)\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Jan Kriz dne 1. Listopad 2012 - 11:58.\nchápu tvůj povzdech. Upozorňuji ale, že komise je pouze u 2. opravného termínu opakovaného zápisu předmětu. Věřím, že takovýchto pokusů je podstatně méně.\nV rámci kombinovaného pokusu je myslím v pořádku (můj výklad), pokud se nejprve píše písemka - pokud ta sama stačí, tak je popovídání s komisí formalita. Pokud by písemka nestačila, je stěžejní ta druhá část kombinované kontroly - tzn. komisní přezkoušení. To je zde pro ochranu studentů, aby náhodou na základě antipatií někdo nebyl u daného vyučujícícho znevýhodněn.\nChce se mi věřit že se takové případy na PřF a snad ani na UK nevyskytují, ale pro zaručení spravedlivého procesu to senát uznal za vhodné legislativně upravit…\nAhoj, jasně, to s opakovaným\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Louskacek dne 1. Listopad 2012 - 13:27.\njasně, to s opakovaným zápisem jsem při prvním čtení přehlédl.\nzávěrečný a všechny testy\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Louskacek dne 1. Listopad 2012 - 13:43.\nještě: pokud jsem normu pochopil dobře, zakládá právo na opravu závěrečného, ale žádného jiného zápočtového testu, tedy ne (jak by se z původního článku mohlo zdát) u každého testu potřebného ke splnění zápočtu.\nRe: všechny testy\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Jan Kriz dne 1. Listopad 2012 - 14:18.\nDíky za upozornění, očividně je v odkazovaném souboru chyba. Změny (lze je najít na webu ASUK) obsahovaly právě vyškrtnutí slova závěrečného, tak aby se to skutečně týkalo všech testů nutných k absolvování zápočtu. Správná je tak interpretace uvedená v článku.\nZařídím opravu jak to jen bude možné.\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Petr Jedelsky dne 1. Listopad 2012 - 14:51.\nDekuji za upozorneni, na webu opraveno.\nS těmi opravami i průběžných\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Student(ka) dne 3. Prosinec 2012 - 18:01.\nS těmi opravami i průběžných testů by bylo dobré to dát vědět učitelům napříč fakultou.\nProtože snažit se tím narušit x let zaběhlý systém některých starých gard (např. u nás na geologii), by se ze strany studenta mohlo rovnat akademické sebevraždě:-D\nJak je to tedy, pokud člověk\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Zuzka M dne 29. Prosinec 2012 - 17:56.\nJak je to tedy, pokud člověk udělá zkoušku ve druhém opravném termínu za 1, má to stejnou váhu z hlediska průměru, jako když ji někdo jiný udělá napoprvé za 1? A co když někdo udělá zkoušku z předmětu až po opakovaném zápisu? To už asi nemá možnost dosáhnout vyznamenání, i kdyby měl vyhovující průměr, že? :)\nAhoj, pokud mne pamet\nTrvalý odkaz Napsal uživatel louskacek dne 30. Prosinec 2012 - 9:27.\npokud mne pamet neklame, tak neuspesne terminy se pocitaji jako 4 do prumeru. Zapocty se neprumeruji, tj. je jedno, jestli zapocet udelas na prvni nebo treti pokus. Ale moyna se podivej po nejakem jinem vlakne diskuse.\nAhoj, paměť tě neklame\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Marie Pospíšková dne 30. Prosinec 2012 - 15:04.\npaměť tě neklame :-) Neúspěšné termíny zkoušek se počítají do průměru jako 4, takže pokud člověk udělá zkoušku na podruhé za 1, započte se mu 1 a 4 (ale do jmenovatele se tuším předmět připočte jen jednou, takže je rozdíl, jestli má 1 na druhý pokus a nebo dva předměty - z jednoho 1 a z druhého 4).\nOpakovaný zápis předmětu nemá na stipendium ani vyznamenání vliv. Pokud budeš schopná i s opakovaným zápisem vytáhnout průměr na požadovanou hodnotu, není problém.\nTrvalý odkaz Napsal uživatel studentka dne 9. Srpen 2013 - 16:32.\nProsím a jak je to se známkami ze státnic a červeným diplomem?\nTrvalý odkaz Napsal uživatel Rozčilený student dne 22. Červen 2015 - 17:15.\nZdravím. Právě jsem zjistil, že se známky ze státnic do průměru nepočítají (v SISu mi přibyly, ale průměr je stále stejný).\nVzhledem k tomu, že mi tím červený diplom utekl o 0,01, jsem dost naštvaný a chtěl bych se zeptat, k čemu potom takové známky u státnic jsou - proč pak nejsou státnice klasifikovány jen udělal-neudělal? Známky se do průměru nepočítají, u přijímaček se na ně nehledí - je prostě úplně fuk, jestli člověk odstátnicuje na druhý pokus za 3 a nebo na první za 1!\nKdyž už se studijní předpisy pro udílení diplomu změnily na toto jednoduché “do 1,25”, tak proč se tyhle - vlastně nejdůležitější známky za celé studium - nepočítají?\nProsím, zda by se k tomu mohl vyjádřit nejlépe někdo ze senátorů - zda jsem tenhle “nedostatek” v předpisech správně pochopil a známky z obhajoby a ze státnic jsou opravdu jen tak na ozdobu.\nNe, známka ze státnice je\nTrvalý odkaz Napsal uživatel brtník dne 30. Červen 2015 - 11:47.\nNe, známka ze státnice je důležitá, pokud totiž nemáš celkově za jedna, tak je úplně jedno, jaký máš průměr za celé studium, a červený diplom dostat nemůžeš.


Hnidopišský test: Galaxy S7 edge je tak skvělý, že vyniknou drobné chyby - iDNES.cz\n20. března 2016 0:18, aktualizováno 0:18\nLetošní špičková novinka Samsungu v podobě Galaxy S7 edge budí hodně očekávání. A drtivou většinu jich splní, je to bez diskuse jeden z nejdokonalejších smartphonů na trhu. I proto však vyniknou drobné chyby, které u jiných, ne tak propracovaných kousků zůstanou bez povšimnutí.\nSamsung Galaxy S7 edge | foto: Lukáš Hron, Mobil.iDNES.cz\nSamsung u nové modelové řady S7 vyslyšel spoustu nářků uživatelů a novinky upravil tak, aby odpovídaly jejich žádostem. Skoro jsme se po prvních zkušenostech se smartphonem obávali, že na něm vlastně nebude co kritizovat. Ale žádný telefon není dokonalý a i u Galaxy S7 edge, tedy toho ambicióznějšího kusu z letošní top dvojice, najdeme sem tam nějakou chybku. Žádná není zásadní a každá se dá nějakým způsobem řešit.\nlesklý design náchylný na zachytávání otisků\nZa kolik? 22 599 Kč\nTakže vlastně jediným zásadním „problémem“ Galaxy S7 edge je cena. Samsung si za S7 edge žádá 22 599 korun, což opravdu není málo. Jenže ceny jsou vysoko i u konkurence, S7 edge je o pár stovek levnější než velký iPhone 6s Plus nebo třeba Sony Xperia Z5 Premium s zatím ojedinělým 4K displejem. Veškerá ostatní konkurence je pak levnější, Samsung ale mezi ní vyniká kombinací stylu, špičkových funkcí a kvalitního zpracování. A ač se to mnohým nelíbí, může si tuhle částku Samsung za Galaxy S7 edge s klidem účtovat. Ano, je to hodně, ale i tak se bude novinka dobře prodávat.\nCo za ty peníze dostanu?\nNejlepší, nebo jeden z nejlepších smartphonů na trhu. S7 edge se zásadně oproti loňskému S6 edge liší v tom, že povyrostla úhlopříčka displeje na 5,5 palce, čímž se odpoutal od obyčejného S7. Tohle je ten pravý král smartphonů, velký samsung se zahnutým displejem. Výbava je špičková a Samsung se chlubí opět vylepšeným fotoaparátem, který je skutečně skvělý. S7 edge také působí velmi luxusním dojmem, zahnutý displej je stále docela unikát i přesto, že jej Samsung začal nabízet i konkurentům.\nV čem je tedy lepší než loňský S6 edge a S6 edge+?\nVe spoustě detailů. Nám se především líbí, že Samsung dal S7 edge velikost tak akorát. Velké smartphony jsou dnes v top třídě v kurzu a úhlopříčka 5,5 palce je určitý ideál. Pro ty, kdo chtějí menší a kompaktnější model je tu klasický S7 bez zahnutého displeje s úhlopříčkou 5,1 palce nebo loňská sada modelů S6 a S6 edge. Právě zvětšení oproti základní řadě předchůdců pomohlo novinku od ostatních sourozenců odlišit. Samozřejmě Samsung oproti loňským modelům vylepšil snad každý kousek – propracovanější jsou design i zpracování, vrátil se slot na karty, z předloňska se vrací odolnost vůči vodě a prachu. Novinka také konečně dostala pořádnou baterii, kapacita je nově 3 600 mAh, což zaručuje solidní výdrž. Vylepšený je samozřejmě i hardware, nový procesor Exynos patří opět na výkonový vrchol, telefon dostal také 4 GB RAM paměti. Samsung vylepšil i fotoaparát.\nKteré to vylepšení je nejdůležitější?\nKaždé drobné vylepšení dělá z S7 edge celkově až nečekaně komplexní a vyvážený smartphone, přitom neposílá starší modely do starého železa. Ale pokud bychom měli vybrat jednu zásadní inovaci, která nás překvapila, je to fotoaparát. Už loňské modely S6 fotily skvěle, ale S7 posouvá možnosti foťáku ještě o kus dál, až je to k neuvěření. Upřímně, takový posun jsme nečekali, ale o fotoaparátu až později.\nDobrá. Říkali jste, že zpracování je lepší, v čem?\nOpět je to v detailech a v pocitech. S7 edge celkově působí mnohem bytelnějším dojmem než loňské špičkové samsungy. Korejští konstruktéři toho dosáhli zlepšením konstrukce, ale také některými úpravami tvarování. Zatímco loňský edge měl zahnuté sklo jen vpředu a zadní plocha byla zcela rovná, letos se modely S7 zaoblily i na zádech. Zahnutí je tu mírnější, ale zřejmě i kvůli tomu musel Samsung použít na tenčí boky pevnější materiál. Zahnutí znamená, že telefon padne překvapivě dobře do dlaně s nemá tendenci z ní vyklouznout. Skleněné plochy také tentokrát lépe lícují právě s kovovým rámem, byť v tomto ohledu umí někteří konkurenti více (zejména HTC a u posledních modelů i Huawei). Zpracování je ovšem naprosto špičkové a S7 edge celkově působí překvapivě bytelně. Celkově je S7 edge pocitově velmi luxusní smartphone.\nLoňský měl zajímavé barvy, jak je to letos?\nLetos Samsung zvolil trochu jinou strategii. Nechceme říkat konzervativnější, protože barevné varianty tak nakonec vlastně nevypadají. Ale S7 edge se dá pořídit v bílé, černé, zlaté a stříbrné. My jsme testovali zlatou variantu, která není tak křiklavá jako u konkurence a mohla by být překvapivě i pánskou volbou. Na druhou stranu jsou zlaté a nové stříbrné provedení těmi výraznějšími modely a to především kvůli tomu, že celé tělo se hodně leskne. Ony jsou lesklé i bílá a černá verze, ale u zlaté a stříbrné je lesk ještě víc vidět – obě (a stříbrná ještě víc) jsou doslova magnety na otisky prstů. Jestli se nám na S7 něco opravdu nelíbí, tak právě to, jak je telefon neustále upatlaný. Ale má to řešení, Samsung k němu dodává celou řadu pouzder, která telefon uchrání a přitom neohrozí jeho skladnost v kapse. Ale kdo nechce zapatlaný kus, ať raději zvolí klasičtější bílou nebo černou verzi.\nNení už S7 edge moc velký do kapsy?\nTohle je otázka u každého velkého smartphonu, 5,5palcový displej je prostě pro někoho problém, pro někoho ne. U S7 edge by tato úhlopříčka mohla oslovit více uživatelů než u většiny konkurentů se stejně velikým displejem. Díky zahnutí jsou totiž rámečky minimální a telefon je menší a kompaktnější než většina konkurentů s takovou úhlopříčkou. Na šířku měří edge jen 72,6 mm, třeba na poměry této kategorie stále kompaktní LG G4 má tuto míru na úrovni 76,1 mm a rozdíl je to značný. Na druhou stranu je S7 edge vyšší než loňské top LG, ale míra 150,9 mm není nic nepřekonatelného. Do kapsy vklouzne skvěle a nepřekáží tu, v ruce se drží na tak velký telefon výborně. Tohle je takový malý velký telefon.\nA co ovládání, dá se zvládat jednou rukou?\nNejprve si dovolíme trochu k ovládání obecně. Samsung použil nový Android 6.0.1 Marshmallow a své už vloni odlehčené prostředí TouchWiz. Jedna drobná změna vyžaduje trochu zvyku, TouchWiz má nově ikonu pro vstup do menu s aplikacemi výhradně vpravo dole na kterékoli z úvodních aplikací, předtím mohlo být třeba uprostřed pětice ikon. Novinkou je (zatím experimentální) funkce, která menu s aplikacemi vypne a ty si pak může uživatel rozprostřít po úvodních obrazovkách a jejich složkách. Volbu vítáme, byť uživatelé samsungů jsou určitě zvyklí na verzi s klasickým aplikačním menu – v tom se dají konečně snadno aplikace seřadit abecedně. TouchWiz také dovoluje přepnout mezi zobrazením čtyř nebo pěti sloupců ikon.\nPotud vypadá ovládání dobře, ale při používání jsme našli jeden malý zádrhel. Během prvních zkušeností jsme si toho nevšimli, až při delším používání vyšlo najevo, že okraj displeje občas při snaze zvládnout vše jednou rukou zmáčkneme dlaní a displej na to zareaguje. Obdobně se nám občas stalo, že jsme si takto „zavadili“ o některou ze senzorových kláves, což bylo ještě otravnější. Ihned nám přišlo na mysl, že Samsung se měl senzorových tlačítek zbavit a zavést ta virtuální na displeji. Každopádně problém s občasným tisknutím spodních rohů displeje dlaní při přehmatávání má řešení – různé kryty, které k telefonu výrobce prodává, donutí uživatele trochu změnit úchop a problém je rázem pryč. Další bod pro kryt.\nA co ta hrana, je tedy k něčemu?\nU Galaxy S7 byly funkce hrany vylepšeny, ale pořád to podle nás není ono. Kromě barevných signálů, které může hrana vydávat při vyzvánění, když telefon leží displejem dolů, jsou tu opět i panely nástrojů určené pro tuto hranu. Mohou pomoci multi-taskingu, jsou to svým způsobem takové widgety, které jsou okamžitě k dispozici ve většině aplikací.\nStačí tah z boku směrem do středu displeje a objeví se panel s vybranými funkcemi. Panelů může být celá řada, uživatel si je může stahovat, ale nám se osvědčilo vybrat dva až tři, které pak mohou být opravdu užitečné. Jakmile je jich více, listování mezi nimi trvá příliš dlouho. Novinkou je, že tyto panely mají šířku dvou sloupců ikon, takže se sem vejde mnohem víc informací nebo funkcí. Zahnutí displeje lze opět v pohotovostním režimu probudit „pohlazením“, ukáže notifikace či informace z některých panelů.\nJaký je vlastně ten zahnutý displej?\nJedním slovem parádní. Rozlišení QHD je víc než dostačující, displej je krásně jemný a ostrý, skvělá je i čitelnost na slunci a pozorovací úhly. Ale opět jsme narazili na jednu drobnost – podle nás je, alespoň u testovacího kousku, displej docela zažloutlý. Soupeři mívají mnohem čistší podání bílé barvy. Na druhou stranu Super AMOLED panel má perfektní podání černé barvy a umožňuje funkční vychytávku v podobě always-on displeje. Na displeji tedy i v případě, že je vypnutý, mohou svítit určité informace – hodiny, stav počasí a notifikace (hovory a zprávy, bohužel ne třeba e-maily). Jasně, tohle známe už z Windows modelů Lumia, ale u Samsungu je to novinka. A užitečná, díky ní nemáme nutkání neustále telefon probouzet třeba při kontrole času. Těch několik svítících pixelů navíc opravdu nemá zásadní negativní dopad na výdrž baterie.\nKdyž mluvíte o té výdrži, jaká tedy je?\nLepší, než jsme čekali, byť kapacita akumulátoru 3 600 mAh je už hodně solidní a budila v nás velká očekávání. S7 edge ale zvládne v opravdu perném provozu a se zapnutými všemi těmi chytrými funkcemi (včetně always-on a nočního displeje) naprosto bez problémů celý den a ještě mu zbude rezerva energie na půlku druhého dne. Tohle nebylo u loňského klasického modelu S6 a S6 edge možné, v takové zátěži edge žádal nabíječku už v průběhu pozdního odpoledne. Při troše úspor by se tak mohl snadno S7 edge dostat na dva dny výdrže. Není sice tak suverénní jako třeba Huawei Mate 8, ale i tak je výdrž opravdu dobrá. Navíc je tu bezdrátové dobíjení a s dodávanou nabíječkou i funkce rychlého dobíjení. Kdo se však těšil na moderní konektor USB-C, má smůlu, Samsung zachoval dosavadní microUSB. Proč? Nejspíš kvůli tomu, aby nemusel přepracovávat brýle Gear VR – právě ve spojení s S7 a dalším příslušenstvím by se měla virtuální realita pořádně rozjet.\nCo softwarové funkce, je tu něco nového?\nS7 edge umí věci, které už uměly i některé předchozí modely, jako třeba funkci zobrazení dvou aplikací na jedné obrazovce. Je tu sada nástrojů S Health (včetně hardwarového senzoru na zadní straně), je tu ovládání gesty, jako u předchůdců. Zajímavými softwarovými novinkami jsou Game Launcher a Game Tools. Launcher sdružuje všechny hry v telefonu, takže pro ně nemusí uživatel vytvářet zvlášť složku – automaticky se tu objeví každá nově nainstalovaná hra, pokud by se tak nestalo, samozřejmě ji sem lze ručně přidat. Launcher také umí zapnout a vypnout upozornění ve hře a právě druhou funkci – Game Tools. Ta je při spuštění hry reprezentována malou plovoucí ikonou, kterou lze „uklidit“ kamkoli na okraj displeje.\nPo jejím stisknutí se objeví nabídka funkcí. Lze takto vypnout upozornění ve hře, takže třeba příchozí hovor nebo SMS nezruinuje pokrok ve hře. Zrovna tak lze zamknout senzorová tlačítka, takže ze hry pak nejde omylem vyskočit jejich stisknutím – jde to jen středovou klávesou se čtečkou otisků. Další funkcí je minimalizace hry, což zmenší u náročnějších titulů opětovné načítání hry, pokud je potřeba z ní jen na chvíli vyskočit jinam. A dál jsou tu funkce pro pořízení screenshotu a funkce nahrávání, díky kterým se mohou uživatelé o své herní umění snadno podělit. To je bez pochyby užitečná funkce. Za pozornost ale stojí i to, co v softwaru chybí Android 6 umožňuje připojit microSD kartu k vnitřní paměti, ale tady to nejde, Samsung to zakázal. Asi aby mohl prodávat i dražší modely než základní verzi se 32 GB vnitřní paměti.\nJak je na tom S7 s výkonem?\nSkvěle, Exynos 8890 má výkonu opravdu na rozdávání a po boku Snapdragonu 820 je to nejvýkonnější současný mobilní procesor. V některých situacích sice čipset od Samsungu za tím od Qualcommu podle zahraničních benchmarků zaostává, ale to je pro uživatele asi nedůležité. Výkon S7 prostě nechybí. Zajímavé je, jak si Samsung pomáhá k efektivnímu chlazení – čipová sada má k sobě připevněný chladič s vodou, která se při zahřátí uvnitř vypaří, pára se přesune v trubici na chladnější místo, kde voda uvnitř opět zkondenzuje. Alespoň tak to Samsung popisuje. Ať už chlazení funguje jak chce, funguje dobře. S7 edge se ani při silné zátěži zbytečně nezahřívá.\nJaký je tedy fotoaparát?\nFantastický. Už předchozí modely S6 fotily skvěle a S7 výsledky ještě vylepšuje. Používá nový dvanáctimegapixelový snímač, rozlišení tedy oproti předchozímu provedení kleslo (ze 16 megapixelů). Jenže efektivně rozdíl vlastně tak velký není, protože předchozí snímač fotil širokoúhle (16:9), ten současný pořizuje snímky v poměru stran 4:3.\nObrázky tak vlastně přišly jen o „ty pixely na krajích“. Snímač má ale přeci jenom trochu širší záběr, takže pokud chce uživatel docílit stejné úrovně detailů na fotografii, musí být u objektu o něco blíže než u S6. Širší úhel záběru znamená výhodu třeba při fotografování ve stísněných prostorách nebo třeba focení architektury. Nový snímač má větší pixely (velikost 1,4 mikrometru), optika se chlubí světelností f/1.7, nechybí stabilizace obrazu.\nTohle vše znamená, že k čipu putuje ještě více světla než u předchůdců a asi víc než u kteréhokoli ze soupeřů. Za dobrého světla fotí S7 edge skvěle, ale rozdíl proti S6 zásadní není. Ovšem jakmile začne světla ubývat, rozdíly jsou větší a větší. I v horších světelných podmínkách si S7 edge poradí skvěle. Blesk k osvětlení fotek je potřeba jen v opravdové tmě. Bez diskuse je tohle nový král fotomobilů a konkurenti se budou muset hodně snažit, aby Samsung dohnali. Co se ovládání týče, foťák nabízí vše, co můžeme potřebovat – od automatického režimu přes různé kreativní režimy až po plně manuální focení, kdy lze fotky dokonce ukládat i v RAW formátu. Jestli máme snímkům přeci jen něco vytknout, tak je to poměrně výrazná soudkovitost objektivu se širokým úhlem záběru.\nProč mám dát za telefon celou výplatu?\nSamsung Galaxy S7 edge je opravdu skvělý smartphone a pokud uvažujete o tom, že byste za chytrý telefon utratili nehoráznou sumu peněz, je to asi ta nejlepší volba. Naše výtky směřují hlavně k tomu, že větší zahnutý displej může představovat určité potíže při ovládání jednou rukou. Pak už jen hledáme různé drobnosti – perfektní displej je trochu zažloutlý, úžasný foťák má výraznou soudkovitou vadu. A třeba čtečka otisků prstů, stejně umístěná jako u loňských modelů, reaguje dobře, ale konkurence se čtečkou na zádech je při odemykání rychlejší. Stejně tak je skvělé i zpracování, ale i to umí někteří soupeři sem tam lépe.\nJenže nikdo nemá všechny tyhle dokonalé vlastnosti dohromady. Styl, kvalita zpracování, výbava i perfektní funkčnost, včetně výkonu foťáku, procesoru nebo baterie, žádný z doposud testovaných konkurentů nemá tohle všechno najednou. Jistě, konkurence nezaostává o mílové kroky, ale S7 edge vychází ze srovnání skvěle. Snad jen atraktivní, ale trochu těžkopádné, LG V10 se mu blíží komplexní vyvážeností funkcí, ale třeba foťákem a některými dalšími detaily na S7 edge nemá. Jsme zvědavi, jak si v testu povede nové LG G5, to by měl být pro S7 edge ten pravý vyzyvatel. Každopádně obě LG budou bodovat mnohem výhodnější cenou. Sony má v této top třídě naopak ještě o trochu dražší model Xperia Z5 Premium. Jejím trumfem je úžasný, ale asi trochu zbytečný 4K displej, který právěožil s aktualizací na Android 6.0. Oproti S7 edge nás ovšem na Z5 Premium štve více detailů.\nSoupeřem pro S7 edge by mohl být i skvělý Google Nexus 6p od Huawei, kdyby se u nás dal snadno sehnat. Huawei ho tu neprodává a nechce na tom nic měnit. Slabší procesor bychom mu přitom stejně jako u xperie snadno odpustili, lákadlem tu je čistý Android, jistota updatů a moderní funkce. Soupeřem je samozřejmě i iPhone 6s plus, ale ten je neohrabanější a cílová skupina se asi s příznivci samsungu moc nepřekrývá.\nA pak má S7 edge soupeře ve vlastních řadách. Menší model S7 je spíš pro ty, kdo chtějí kompaktnější smartphone, o necelé 3 000 korun nižší cena nemusí hrát zásadní roli. Starší Samsung Galaxy S6 edge plus s mírně větším displejem stojí v současnosti paradoxně stejně jako S7 edge, tady je vhodné počkat na zlevnění. Atraktivní volbou ale může být klasický S6 edge, který zlevnil na 17 990 korun. Rozdíl přes 4 500 korun už vypadá lákavě, na druhou stranu je loňský edge pořád dost drahý. Takže když už se rozhodnete utrácet za smartphone velké peníze, možná se vyplatí jít do toho naplno s novinkou. Zdá se, že top modely Samsungu by si mohly po letech držet i slušnou cenu, jako je tomu u starších iPhonů.\nTémata: Microsoft Edge, Samsung, Rychlostní silnice S7, Smartphone, LG, Sony, HTC, Huawei, Android, TouchWiz, iPhone 6s, design, fotoaparát, Recenze mobilních telefonů, Test iDNES.cz\nNa veletrhu MWC se nám do rukou dostal jeden předprodejní vzorek Samsungu Galaxy S7 edge. A tak jsme se rozhodli...\nSamsung prodal za dva dny v Koreji 100 tisíc kusů Galaxy S7\nSamsung Galaxy S7 má ambice odbytem překonat svého předchůdce. Nasvědčuje tomu zájem o novinku v domovské Jižní Koreji,...\nSamsung Galaxy S7 je opravdu špičkový smartphone, který potěší jak celkovou výbavou, tak designem a zpracováním....\nSamsung Galaxy S7 byl špatně udržovaným tajemstvím. Ale všechny spekulace budily velký zájem a snad i nadšení. Po...\nGalaxy S7 edge topil ve vodě přes půl dne. Telefon lázeň vydržel\nSamsung letošní top kolekci vrací částečnou voděodolnost. Konstrukce dua Galaxy S7 totiž vyhovuje normě krytí IP68 a v...\nV Samsungu válčí sami proti sobě s ohnutým a placatým mobilem\nElegantní a stále neokoukaný design modelů Samsung Galaxy edge vládne nabídce tohoto výrobce. Ale pořád je tu klasický...\nNejlepší androidí smartphony: čistý Nexus 6P a Galaxy S7 edge\nNa český trh se chystají i další špičkové smartphony, ale prozatímním vládcem je Samsung Galaxy S7. Jeho nejlepším...\nVynikající Samsung Galaxy S7 (i varianta edge) má sice nějaké ty pihy na kráse, ale většinou se netýkají designu a...\nHTC vždy vyrábělo skvělé smartphony, s prodejem je to ovšem už horší. I HTC 10 je špičkový telefon s minimem chyb...\nPříští rok bude podle nejnovějších spekulací vlajková loď Samsungu, model Galaxy S10, vybaven hned třemi kamerkami na...


Prosklený sprchový kout přesně podle přání!\nKoupelnová série DEEP by JIKA se rozšířila o klozet a bidet. Koupelnu tak lze celou mít v jednom stylu\nJednoduché čisté linie, měkce zaoblené hrany. Design, který přinesla umyvadla a nábytek série DEEP by JIKA, je charakteristický i pro toalety a bidety, jež nyní řadu doplňují. Vybírat lze ze stojícího, závěsného a kombiklozetu. Všechny přitom potěší nejen moderním tvarem, do detailu dotaženým sladěním jednotlivých prvků, ale především minimální spotřebou vody. Na malý splach si klozety DEEP by JIKA vystačí se 3 litry vody, na velký potřebují 4,5 litru.\nLoňský rok byl pro společnost Laufen CZ obchodně nejlepší v celé historii firmy. Se značkou JIKA se nyní chystá vstoupit na americký trh\nZnojmo - Společnosti Laufen CZ, která na českém trhu zastřešuje značky JIKA, ROCA a LAUFEN, se v loňském roce nebývale dařilo. Oproti roku 2013 navýšila tržby o 20 % a dosáhla obratu 2,5 miliardy korun. Zaznamenala tak vůbec nejlepší hospodářský výsledek v celé historii firmy. Za růstem stojí jak uvedení nových druhů výrobků, tak úspěšné získání dalších zahraničních trhů. V letošním roce stojí před společností Laufen CZ velká výzva – vstup značky JIKA na americký trh. V horizontu tohoto a příštího roku také ve svých závodech ve Znojmě a v Bechyni hodlá investovat celkem 600 milionů korun na rozšíření výroby, nově by zde mělo najít práci na 200 zaměstnanců.


Rétorika střetu civilizací slouží jen k podněcování nenávisti\nPromluva papeže na setkání s katolickými biskupy Středomoří, Bari\ntěší mne, že jsem zde s vámi, a děkuji každému z vás, že jste přijali pozvání Italské biskupské konference k účasti na tomto setkání středomořských místních církví. Při pohledu na tuto baziliku sv. Mikuláše se mi vybavuje zdejší setkání s představiteli katolických a pravoslavných církví. Je to podruhé během krátké doby, kdy dochází k podobné události. Tehdy to bylo poprvé po velkém schismatu, kdy jsme se sešli všichni společně, a nyní se poprvé schází biskupové všech zemí kolem Středozemního moře. Myslím, že bychom mohli Bari nazvat hlavním městem jednoty, jednoty církve, dovolí-li mons. Cacucci (arcibiskup Bari – pozn.překl.). Děkuji za přijetí, excelence.\nKdyž mi před časem kardinál Bassetti představil tuto iniciativu, s radostí jsem ji okamžitě přijal a spatřil v ní možnost zahájit určitý proces naslouchání a konfrontace a přispět k míru v této centrální světové zóně. Proto jsem tady chtěl být a dosvědčit hodnotu, obsaženou v novém paradigmatu bratrství a kolegiality, jehož jste výrazem. Líbilo se mi, že jste tento dialog označili výrazem družný.\nPovažuji za příznačné, že místem konání tohoto setkání je Bari. Toto město je důležité vzhledem ke kontaktům, jež udržuje s Blízkým východem a s africkým kontinentem, a je také výmluvným znamením toho, jak hluboké kořeny mají vztahy mezi různými národy a tradicemi. Diecéze Bari odedávna pěstuje také ekumenický a mezináboženský dialog a neúnavně se zasazuje o upevňování svazků vzájemného respektu a bratrství. Není náhodou, že jsem právě sem – jak už jsem řekl - pozval před rokem a půl představitele blízkovýchodních křesťanských obcí na důležité setkání, výměnu a sdílení, jež by napomohlo sesterským církvím ke společné cestě a sblížení.\nV tomto zvláštním kontextu jste se zde sešli k reflexi o povolání a údělu Středomoří, o předávání víry a podpoře míru. Mare nostrum je fyzické i duchovní místo, kde se utvářela naše civilizace jako výsledek setkání různých národů. Právě na základě svého spoluutváření zavazuje toto moře národy a kultury, jež jsou si zde neustále nablízku, a nabádá je pamatovat na to, co je spojuje, a připomínat si, že jedině životem ve svornosti mohou využívat příležitostí, které tento region nabízí, pokud jde o zdroje, přírodní krásy a rozmanité lidské tradice.\nV dnešní době se význam této zóny v důsledku dynamik globalizace neumenšil. Naopak, role Středomoří se umocnila jakožto křižovatka zájmů a dění, významná ze sociálního, politického a ekonomického hlediska. Středomoří zůstává strategickou zónou, jejíž rovnováha ovliňuje také ostatní části světa.\nLze říci, že jeho dimenze jsou nepřímo úměrné jeho velikosti, díky níž by spíše než k moři mohlo být přirovnáno k jezeru, jak řekl již Giorgio La Pira. Označením Tiberiadské jezero naznačil podobnost mezi Ježíšovou a naší dobou, mezi prostředím, ve kterém se pohyboval Ježíš a ve kterém žijí národy, které jej obývají dnes. A jako Ježíš působil v heterogenním kontextu kultur a náboženství, tak i my se ocitáme v polyedrickém a mnohotvárném rámci, drásaném rozděleními a nerovnostmi, jež zvětšují jeho nestabilitu. V tomto epicentru hlubokých zlomů a ekonomických, náboženských, konfesních a politických konfliktů jsme povoláni nabízet svědectví jednoty a pokoje. Činíme tak svojí vírou a příslušností k církvi a ptáme se, jaký vklad můžeme nabídnout všem mužům a ženám Středomoří jakožto učedníci Páně.\nPředávání víry nemůže nesklízet plody odkazu, kterého je Středomoří nositelem. Je to odkaz, který křesťanské komunity střeží, uvádějí do života katechezí, slavením svátostí, utvářením svědomí a osobním i komunitním nasloucháním Pánovu Slovu. Zejména v lidové zbožnosti nachází křesťanská zkušenost svůj příznačný a nezadatelný výraz. Zbožnost lidu je opravdu výrazem jednoduché a ryzí víry. Zde bych rád zmínil také onen klenot, kterým je paragraf č. 48 exhortace Evangelii nuntiandi o lidové zbožnosti, kde svatý Pavel VI. použil na místo slova religiozita pojem zbožnost a kde poukazuje na její klady i nedostatky. Tento paragraf musí být vodítkem našeho zvěstování evangelia národům.\nV této oblasti existuje také mimořádný potenciál uměleckého odkazu, který sjednocuje obsahy víry s kulturním bohatstvím a krásou uměleckých děl. Je to poklad, který nepřetržitě láká miliony návštěvníků z celého světa a zasluhuje starostlivou péči jakožto propůjčené drahocenné dědictví, které má být předáno budoucím generacím.\nNa tomto pozadí nelze zvěstování evangelia oddělovat od úsilí o společné dobro, což nás nutí, abychom jednali jako neúnavní tvůrci pokoje. Středomoří je dnes ohrožováno četnými ohnisky nestability a války jak na Blízkém východě, tak v různých státech severní Afriky, jakož i mezi různými etniky či náboženskými a konfesními skupinami. Nemůžeme opomenout dosud nevyřešený konflikt mezi Izraelci a Palestinci, a hrozbu jeho nerovného řešení, věštící novou krizi.\nVálka, která orientuje zdroje na výrobu zbraní a vojenskou sílu a odděluje je od životních funkcí společnosti, jakými je podpora rodin, zdravotnictví a školství, „odporuje rozumu“, podle známého vyjádření svatého Jana XXIII. (Pacem in terris, 62, 67). Jinými slovy, je to šílenství, protože je šílenost ničit domy, mosty, továrny, nemocnice, zabíjet lidi a pustošit zdroje namísto vytváření lidských a ekonomických vztahů. Je to šílenství, na které nemůžeme přistoupit. Válka nikdy nesmí být považována za normální, ani akceptována jako nějaký nevyhnutelný prostředek regulace rozdílů a protikladných zájmů. Nikdy.\nPosledním účelem každé lidské společnosti zůstává mír, takže lze tvrdit, že pro nikoho „nemá mír žádnou alternativu“ (Závěr setkání s blízkovýchodními patriarchy, Bari, 7. července 2018). Neexistuje smysluplná alternativa míru, protože každý záměr vykořisťovat a ovládat znetvořuje toho, kdo udeřil, i toho, kdo byl zasažen, a vyjevuje krátkozraké pojetí reality, poněvadž zbavuje budoucnosti druhé, ale i sebe. Válka je selhání veškerých lidských a božských plánů. Stačí navštívit krajinu či město, jež byly dějištěm konfliktu, abychom spatřili, jak se v důsledku nenávisti mění zahrada v nehostinnou poušť a pozemský ráj v peklo. Chtěl bych dodat, že je těžkým hříchem pokrytectví, pokud na mezinárodních konferencích a shromážděních mluví mnohé státy o míru a potom prodávají zbraně těm státům, které jsou ve válce. To je obrovské pokrytectví.\nBudování míru, jež musí církev a každá občanská instituce vždycky vnímat jako prioritu, má svůj nezbytný předpoklad ve spravedlnosti. Ta je popírána všude, kde jsou požadavky lidí ignorovány a dílčí ekonomické zájmy převažují nad právy jednotlivců a komunit. Překážkou spravedlnosti je dále skartační postoj, který jedná s lidmi jako s věcmi, plodí a zvětšuje nerovnosti, takže na březích téhož moře žijí těsně vedle sebe opulentní společnosti i takové, v nichž mnozí zápasí o přežití.\nK odstranění tohoto postoje zásadně přispívají nesčetná charitativní, výchovně-vzdělávací díla uskutečňovaná křesťanskými komunitami. Pokaždé, když diecéze, farnosti, sdružení, dobrovolníci i jednotlivci přinášejí pomoc těm, kdo jsou opuštěni či v nouzi, stává se evangelium znovu přitažlivým.\nVe snaze o obecné dobro, které je jiným jménem míru, je třeba přijmout kritérium, na které poukázal La Pira, totiž nechat se vést „očekáváním chudých“ (srov. G. La Pira, Le attese della povera gente, Cronache sociali 1/1950). Tento princip, který nesmí být nikdy odsouván stranou kalkulacemi či konvencemi, neboť je-li brán vážně, umožňuje radikální antropologickou změnu, která zlidšťuje všechny.\nK čemu je ostatně společnost, která dosahuje stále nových technologických výsledků, ale stává se méně solidární s těmi, kdo jsou v nouzi? Zvěstováním evangelia předáváme logiku, podle níž nikdo není poslední, a snažíme se, aby církev svým stále činorodějším nasazením byla znamením přednostní pozornosti vůči maličkým a chudým, protože »tělesné údy zdánlivě nejslabší jsou nejpotřebnější« (1 Kor 12,22) a »trpí-li jeden úd, trpí s ním všechny« (1 Kor 12,26).\nMezi nejvíce trpící patří v oblasti Středomoří ti, kdo prchají před válkou nebo opouštějí svoji zemi ve snaze najít důstojný lidský život. Počet těchto bratří, nucených opouštět drahé a vlast a vystavovat se krajně nejisté situaci, se zvýšil v důsledku narůstajících konfliktů a dramatických klimatických a ekologických podmínek stále rozsáhlejších oblastí. Je snadné vytušit, že tento fenomén a jeho epochální dynamika poznamenává Středomořský region, na což státy a náboženské komunity nemohou zůstat nepřipraveny. Týká se to zemí, kterými vedou migrační proudy, cílových zemí, ale také vlád a církví těch zemí, odkud migranti pocházejí, a které pozorují, jak odchod mnoha mladých lidí ochuzuje jejich budoucnost.\nJsme si vědomi, že se v různých sociálních kontextech šíří lhostejnost, ba dokonce odpor, připomínající postoj, který je demaskován v četných evangelních podobenstvích na těch, kteří se uzavírají do svého bohatství a soběstačnosti, aniž by si všímali těch, kteří se slovy či pouhým stavem svojí nouze domáhají jejich pomoci. Šíří se strach, který aktivuje obranné postoje vůči tomu, co je účelově vykreslováno jako invaze. Rétorika střetu civilizací slouží jen k ospravedlňování násilí a podněcování nenávisti. Nedostatečnost či přímo slabost politiky jsou spolu s fanatismem příčinami radikalismu a terorismu. Mezinárodní společenství se zastavilo u vojenských intervencí, zatímco by mělo budovat instituce, které zaručují rovné příležitosti a místa, kde budou mít občané možnost nasadit se pro obecné dobro.\nBratři, pozvědněme hlas a žádejme vlády o ochranu menšin a náboženské svobody. Pronásledování, jehož jsou obětí především - byť nejenom - křesťanské komunity, je rána, jež drásá naše srdce a nemůže nás nechávat lhostejnými.\nZároveň však nikdy nepřipusťme, aby ti, kdo hledají naději za mořem, umírali bez pomoci anebo aby se ti, kdo přicházejí zdaleka, stávali obětí sexuálního vykořisťování, byli špatně placeni nebo najímáni mafiemi.\nPřijetí a důstojné začlenění jsou zajisté etapami nesnadného procesu. Nicméně, je nepřípustné si myslet, že mu lze čelit stavbou zdí. Mám strach, když slyším promluvy některých leadrů nových forem populismu. Připomínají mi proslovy, které rozsévaly strach a pak nenávist ve 30. letech minulého století. Jak jsem tedy řekl, tento proces je nemožné řešit stavbou zdí. Takto se spíše zabrání v přístupu k bohatství, jehož je nositelem ten druhý, který vždycky skýtá příležitost k růstu. Pokud se popírá touha po sdílení, vepsaná do srdce člověka i dějin národů, zamezuje se procesu sjednocení lidské rodiny, který si přes tisícerá protivenství již razí cestu.\nMinulý týden mi jeden turínský umělec poslal obraz, znázorňující na dřevě útěk do Egypta, a sv. Josef tam byl zachycený ne tak klidně, jak jsme zvyklí jej vídat, nýbrž jako syrský uprchlík s dítětem na ramenou. Ukazuje bolest, nesnaží se skrývat drama Dítěte Ježíše při útěku do Egypta. A totéž se děje dnes.\nStředomoří má v tomto smyslu zvláštní poslání. Je mořem míšení, „kulturně vždycky otevřené setkání, dialogu a vzájemné inkulturaci“. Rasová čistota nemá budoucnost. Míšenecké poselství je velmi výmluvné. Být součástí Středomoří je tedy mimořádná možnost. Nedopusťme proto, aby se vlivem nacionalismu rozšířilo opačné přesvědčení, že státy méně dostupné a zeměpisně izolované budou privilegovány. Jedině dialog umožňuje setkat se, překonat předsudky a stereotypy, vyjádřit se a lépe se poznat. Družný dialog, jak jsem tu dnes slyšel.\nZvláštní příležitost v tomto smyslu představují nové generace. Když mají zajištěný přístup ke zdrojům i podmínky, aby se mohly stát protagonisty svojí cesty, ukáže se životní míza, schopná tvořit budoucnost, a také naděje. Takový výsledek je však možný pouze tam, kde existuje nikoli povrchní, nýbrž upřímné a přejícné přijetí, prokazované všemi a na všech úrovních, na rovině každodenních meziosobních vztahů, jakož i na politické a institucionální rovině, a je prosazované těmi, kdo vytvářejí kulturu a mají větší zodpovědnost vůči veřejnému mínění.\nPro toho, kdo věří v evanglium, má dialog nejenom antropologickou, nýbrž i teologickou hodnotu. Naslouchat bratru není jenom skutek lásky, ale také způsob, jak naslouchat Božímu Duchu, který zajisté působí také v druhém a promlouvá za hranicemi, do kterých jsme často pokoušeni vtěsnávat pravdu. Známe i hodnotu pohostinnosti, »protože tak přijali někteří ve svém domě anděly« (Žid 13,2).\nJe zapotřebí vypracovat teologii přijetí a dialogu, jež reinterpretuje a znovu předloží biblickou nauku. Může být vypracována pouze tehdy, pokud se všemožně usiluje o první krok a nevyloučí se zárodky pravdy, jimiž jsou druzí také nositeli. Tak se konfrontace mezi obsahy různých náboženství bude moci týkat nejenom pravd víry, ale i specifických témat, která se stanou zásadními body celého učení.\nDějiny zakoušely příliš často protiklady a střety, založené na pokřivených přesvědčeních, že potíráním těch, kdo nesdílejí naše krédo, bráníme Boha. Extrémismy a fundamentalismy ve skutečnosti popírají důstojnost člověka i jeho náboženskou svobodu, způsobují morální úpadek a rozdmychávají antagonistické pojetí lidských vztahů. I proto je naléhavě třeba živého setkání různých náboženství, podníceného upřímným respektem a mírovým úmyslem.\nTakové setkání je neseno vědomím, které vyjadřuje Dokument o bratrství, podepsaný v Abú Dhabí, že „pravé náboženské nauky vybízejí k zakotvení v hodnotách míru, k podpoře hodnot vzájemného poznání, lidského bratrství a společného soužití“. Také pomoc chudým a přijetí migrantů je tudíž možné uskutečňovat aktivnější spoluprací odlišných náboženských skupin a komunit, takže se tato konfrontace oživí společnými úmysly a bude provázena faktickou snahou. Ti kdo si společně špiní ruce při vytváření míru a pohostinnosti, nebudou proti sobě moci už bojovat z náboženských důvodů, nýbrž vydají se stezkami uctivé konfrontace, vzájemné solidarity a úsilí o jednotu. To je opak toho, co jsem cítil při návštěvě Lampedusy, totiž ovzduší lhostejnosti. Ostrov byl přívětivý, ale ve světě panuje lhostejnost.\nToto jsou přání, o něž jsem se s vámi, drazí bratři, chtěl podělit na závěr plodného a útěšného setkání těchto dnů. Svěřuji vás přímluvě apoštola Pavla, který jako první překročil Středomoří a čelil nebezpečím a protivenstvím všeho druhu, aby nesl všem Kristovo evangelium. Jeho příklad ať vám ukazuje cesty, kterými je třeba se nadále ubírat s radostnou a osvobozující snahou předávat víru v naší době.\nJako mandát vám předávám slova proroka Izaiáše, aby se dostalo naděje a síly vám i vašim komunitám. Tváří v tvář zpustošení Jeruzaléma, jež následovalo po vyhnanství, nepřestává tento prorok vyhlížet budoucnost pokoje a prosperity: »Znovu postaví, co bylo dávno v troskách, znovu pozvednou opuštěné pozůstatky minulosti, obnoví města v rozvalinách, opuštěné pozůstatky minulých pokolení« (Iz 61,4). Toto je dílo, které vám svěřuje Pán v tomto milovaném Středmoří: obnovit přerušené svazky, znovu postavit města zničená násilím, dát rozkvést zahradám tam, kde je dnes vyprahlá půda, vlévat naději tomu, kdo ji ztratil, a povzbuzovat toho, kdo je uzavřen do sebe, aby se nebál bratra. A viděl v tom, co se dnes stalo hřbitovem (míněno Středozemní moře – pozn.překl.), místo budoucího zmrtvýchvstání. Pán ať provází vaše kroky a žehná vašemu dílu smíření a pokoje. Děkuji.\n22.2.20 Patriarcha Sako: Lidé jsou unaveni schůzováním a řečmi, čekají na skutky