Pivní zápisky 2: Ratíškovice a Velký rybník | Minipivovary | Pivní.info\nMalešov IPA 14\nČlověk často neví, co má, dokud to neztratí. Příkladem může být zdraví, ale jak praví jiné pořekadlo, vše zlé je k něčemu dobré. A tak zatímco ležím jako biblický Lazar, napadlo mě, že napíšu o výpravě k Flekům, k čemuž mě ponoukl tajnosnubný pábitel a šedá eminence v pozadí, Rosťa K. Než jsem stačil kromě potu vypotit těch pár vět, dávno mě předešel Honza Kejna. A já se tak těšil na býčí krví mořený strop a chladicí štok. Nicméně uznávám, že to napsal hezky, přestože v diskuzi nejvíce vášní vyvolalo hodnocení návštěvníků z našeho bývalého tábora míru. :) Nezbylo mi tedy nic jiného, než dopsat jiný článek, který jsem z mnoha důvodů stále odkládal - o zkušenostech prostého turisty z navštívených minipivovarů loni v létě (jo, tak dlouho to slibuju Chodymu a taky tak dlouho to píšu)...\nV červenci v době největších veder jsem se, místo abych se válel u vody, rozhodl udělat cykloturistický výlet po naší převážně ropou, vínem a vykopávkami slující oblastí Hodonínska. Rovinou úrodného kraje kol polí a přes hájky s trochou životodárného stínu jsem po několika hodinách dorazil úplně spařený a odvařený do Ratíškovic.\nRatíškovice je rozlehlá obec obklopená jedinými lesy v okolí, mají tam zajímavé muzeum v železničním vagóně a také relativně krátkou dobu nový minipivovar. Asi z toho úpalu mi dost dlouho trvalo, než jsem pochopil, že můj cíl se nachází v restauraci Na Mlýně, dvoupatrové krabici stojící u páteřní ulice, s logem Krušovic přes celou budovu, které nijak nenaznačovalo, že se tam točí i něco jiného. To už jsem byl tak vyprahlý, že bych snad vypil i ty Krušky, ale naštěstí to nebylo nutné.\nAčkoli jsem nebyl ve stavu estetického cítění, vnitřní prostor restaurace se mi svým členěním a vybavením (třeba dřevěný spící jezevčík na výčepním pultu byl skvělý) opravdu líbil. Milá paní výčepní se zřejmě při pohledu na mě zděsila, ale pak mi bez dlouhého otálení natočila jeden světlý Ratíškovický ležák. Přiznávám, první pivo do mě zahučelo ein zwei, takže jsem se začal cítit opět jako člověk, připraven tentokrát ho vychutnat. Ležák bych zařadil spíše k sladším pivům (osobně dávám přednost pivům s výraznější hořkostí), měl menší říz, ale byl to jinak dobře pitelný mok, správně ošetřený, takže nebylo divu, že nezůstalo u jednoho.\nVarna Na Mlýně\nPoté, co jsem se začal o něco více zajímat o jejich vlastní pivo, pro tu milou dámu nepředstavoval žádný problém zavolat člověka povolaného, místního sládka, který mi ukázal provoz. Samotná varna se nenachází uvnitř restaurace, jak to často v minipivovarech bývá. Možná je to i plán ohromit hned na počátku hosta, aby si řekl: „No páni, ty měděný kotle jsou fakt sexy“. Ne tak v Ratíškovicích, kde je celý provoz umístěn mimo zrak koncového uživatele v zadní části budovy, kam se dá jít pouze přes uzamčený dvůr.\nTak jsem se dostal do království Ratíškovického ležáku. Jsou tam chlapi šikovní. Pan sládek mi prozradil, že veškerý nerezový provoz byl vytvořen podle jeho návrhů (varna, zcezovačka, chladič). Vše vyrobil mistr z nedalekých Dubňan, který předtím takovou věc nikdy nedělal. To teda klobouk dolů. Nejvíce mě však zaujalo vtipné využití bývalého mrazírenského tělesa vozu jako ležáckého sklepa. Mé celkové hodnocení: velmi příjemná zkušenost. Ratíškovické pivo je na pivní mapě celkem krátce, není zlé, je to solidní průměrné pivo (to nemyslím hanlivě), ale přece jen doufám, že příště bude ještě lepší. Držím palce. Hodnocení: pivo – 2.8, prostředí a jednání – 1.2, celkem = 2.0\nZmíním se zde ještě o Bzenci, který je co by kamenem dohodil přes borový les. Bzenec je docela příjemné, ale roztahané městečko, nad kterým ční kopec, kde stával Starý hrad, z něhož nezbylo nic. Křesťané tam postavili kapli, ze které taky moc nezbylo. Hledat místní pivovárek je dobrodružství. Naštěstí všichni dotázaní místní obyvatelé věděli, kde se nachází, což je sympatické. Pivovárek leží téměř na konci městečka, vedle docela rozlehlé zahradní restaurace, kde však bzenecké netočí. Vedrem mátožný chlápek z obsluhy mi prozradil, že ho tam na zkoušku měli, ale zkazilo se jim, tak ho už nezkouší. Zkrátka omílaná písnička patokotočilů. Bohužel jsem byl limitován časem a tak jsem vyrazil zpět k Hodonínu. Určitě se někdy vrátím. Bez hodnocení.\nKrušné hory jsou příjemné místo prostoupené historií, ale pro milovníky dobrého piva jsou pivní pouští a i já se na vlastní kůži přesvědčil o hegemonii převážně plzeňské, narušované pouze zástupci Heinekenu a CVC Capital Partners. Proto mě potěšilo, že např. v Jáchymově nedaleko Horního náměstí točí U Šliků Bernarda. To už jsem se však těšil na koupání a pivní osvěžení na Velkém rybníku. Řeknu naprosto upřímně, že místní pivo, alespoň v době, kdy jsem se tam zastavil, bylo skvělé. Světlý ležák nadprůměrný, staročeské bílé a puškvorcový speciál bych hodnotil jako výborné. Jenomže si je moc dobře nevychutnáte, jakmile poznáte místní obsluhu. Především žena kolem padesátky se chovala doslova jak starší samice chovného sudokopytníka.\nDomácí pivovárek jen zvenku\nZákazník se od ní však nedočkal mléka, nýbrž arogance a nevychovanosti, čili přesně toho, co by na takovém příjemném místě nečekal. Nejprve mi bylo vynadáno, co si to dovoluju vytáhnout fotoaparát, že tam se fotit nesmí (ani stůl či půllitr); za druhé – na stole stál v umělém držáku prospekt o různých druzích piva Hastrman, vzal jsem ho tedy do ruky a jal se ho číst, abych se dověděl více; ten mi byl vzápětí k mému překvapení vytržen z ruky onou nemilou dámou s tím, že patří na stůl; nechápal jsem, neboť účelem těchto udělátek je informovat hosty. Proto jsem odvětil, že se o jejich piva zajímám a chtěl jsem se dočíst něco víc, bylo mi však řečeno, že mám druhy piva napsané nad pultem a předmět pro jistotu odnesen pryč, abych ho snad neukradl anebo destruktivně nepřečetl jako chobotničky z 2.patra.\nNo a za třetí - při pochopitelně brzkém odchodu jsem si chtěl vzít několik piv s sebou, přešel jsem tedy před chladicí box, abych si vybral, ale než jsem stačil zjistit, jaké pivo mají stočené, přitočila se ke mně ta neskutečná žena, aby mi oznámila, že jestli si nic nevyberu, ať koukám zaplatit. Poté, co jsem si vybral a vyrovnal svůj účet, vrátila mi drobné takovým způsobem, že jsem je byl nucen sbírat po zemi. Nepamatuji se, kdy naposledy jsem měl tak silnou touhu někomu natáhnout pěstí, což se mi moc běžně nestává, protože jsem klidný flegmatik. Teď už chápu Hrochova slova, že vytočit tam umí, ale především zákazníka. Výborné pivo bylo zcela přebito zážitkem s obsluhou.\nTeprve doma jsem byl schopen v klidu vychutnat výborného Hastrmana. Mé celkové hodnocení – nadmíru příjemná a zároveň hrozně nepříjemná záležitost. Tip pro pivaře - pokud u Hastrmana narazíte, záchranu můžete hledat na břehu rybníka v hospůdce U Páji. Na závěr si dovolím vyzvat onu osobu: „Pokud Vám vaše profese vadí, prosím, přenechte ji jiným. Bude to lepší pro obě strany“. Hodnocení: pivo – 1.4, prostředí a jednání – 5.0, celkem = 3.2\nPříště Podžbánský pivovar Mutějovice a Vítek z Prčice...\n[Martin Cabalka] [Zobrazeno 8120x] [1. březen 2011]\nŠkoda že jste tu ženskou z Hastrmana nepřetáhnul pěstí, straší tam i 30 měsíců po vaší reportáži a za tu dobu se vypracovala, dnes už i nacistická dozorkyně působí jako slabej odvar proti této osobě.\nnapsal(a): Bobr (bobr(a)bobr.cz) [Odpovědět]\nJá mám jen jednu zkušenost s Hastrmanem, měl jsem objednaný sud, ale když jsem přijel se zajížďkou skoro sto kiláků tak pro mě nic nebylo, protože zrovna byli v rekonstrukci. Objednávku jsem si potvrzoval večer před cestou. Jinak podle mého názoru, ženy hůř nesou ten každodenní zápřah rodinného podniku a minipivovar je opravdu každodenní práce. Při přetížení se u nich objevuje neobvyklé chování, dost podobné těm jejich dnům (cca týden v měsíci) kdy je doma lepší nebýt.\nKoukám, že se U Hastrmana nic nezměnilo. Už jsem se skoro rozhodl, že to po asi dvou letech zase zkusím. Pivo sice mají dobré, ale ty dvě krá.y to totálně zazdí. Stará i mladá. Mimochodem, víte proč pánbůh stvořil poševní kvasinky? To aby i ženské poznaly, jaké to je žít s podrážděnou pí.ou Jinak pokud chcete v těchto končinách ochutnat dobré pivo, zajeďte si do Sokolova. A cestou zpět se stavte v Chyši. Jinak je to na Karlovarsku fakt bída.\nU Hastrmana jsem byl též několikrát seřván - houpal jsem se na židli, šahal na vycpanou rybu, lezl do ledničky pro pivo. Paní hostinská je rázná žena se zlatým srdcem a ve svém podniku si umí udržet pořádek. Konečně i na Ratebeeru lze najít historku o seřvaném pivním turistovi, který se chystal sáhnout, kam neměl. Komentuje to ovšem těmito pochvalnými slovy: this woman knew how to run the place.\nRád se sem vracím, skvělé pivo, maminčina kuchyně a opravdu domácí atmosféra. Sterilní přístup zde opravdu nečekejte, tady jste na návštěvě doma u Vorlů.\nto phrabina: Souhlas. Luboš Vorel umí (někdy i s paní) udělat skvělá piva. Paní Vorlová je sice rázná, ale to jen proto, že chce udržet u nich "doma" řád, který má ráda. Kdo ji poznal blíže, dá mi za pravdu, že má zlaté srdce, že je výborná kuchařka a nabídne jen skutečně domácí kuchyni. Jak pravil Rosťa "ke každé ženĕ je vhodné se chovat tak, jako bys ji miloval" A dodám - ona Vám to vrátí. V případě paní Vorlové to platí.\nDouška závěrem: Hastrmanské pivo z Velkého Rybníka, zase bych si jej dal, mňam.\nZpráva byla upravena 04.03.2011 ve 06:54:05\nto Roman Holoubek: Dovedu pochopit ráznost i svéráznost, ale vše má své meze. K paní Vorlové jsem se choval slušně a totéž čekal od ní, ale šeredně jsem se spletl. Objevovat pod nánosy sprostoty její údajně zlaté srdce nehodlám.\nto Roman Holoubek: Přesně tohle je i moje zkušenost, ale na druhou stranu se Martinu Cabalkovi nedivím...\nJé, to jsme se minuli. Já jsem taky v červenci za největších veder na kole dobýval moravskou Saharu. Z toho vedra do mě ani ratíškovické pivo neteklo (i když bylo vynikající), musel jsem i s těžkým srdcem odmítnout nečekanou pozvánku do sklépku. To fakt nešlo. A večer těch komárů... A zrovna ten den padl teplotní rekord, 37° C ve stínu... Brr...\nZpráva byla upravena 04.03.2011 ve 07:54:28\nKe každé ženĕ je vhodné se chovat tak, jako bys ji miloval. Je možné, že svým flegmatismem jsi hysterioformní Rozhodně jsi mĕ článkem potěšil a tím příslibem příštího článku nadchnul!\nto Rosťa: Rázné dámy v pohostinství jsou ale ve skutečnosti většinou pohodářky, mají nadhled a zajímavý smysl pro humor. -\nzajímavá zkušenost, zajímavá reportáž (za pět) z míst, kde jsem dosud nebyl, přiznám se, že já bych si podobná příkoří líbit nenechal a vedlo by to k úplně zbytečnému rozčílení na obou stranách, to by byla škoda, protože výtvory pana Vorla zcela nekriticky obdivuji (zejména pro pšenici nemám dostatečně superlativní slovo). Každopádně zcela chápu Tvoje rozčarování.\nTaky přidám svou zkušenost s Velkým Rybníkem. Pocity mám smíšené, zažil jsem totiž obě "polohy" paní Vorlové, která zde vládne. V Rybníku jsme byli s přáteli dvakrát. První návštěvu jsem si domlouval mailem s Lubošem Vorlem a tak jsme natěšeni a žíznivi vkročili s přáteli do hospody, kde jsme byli přivítáni přísným pohledem paní domácí. Pokud byste si mysleli, že žíznivý poutník je pro hospodu nejlepším zákazníkem, mýlíte se. Na první pivo či vlastně objednávku v prázdné hospodě jsme si pěkně dlouho počkali, konverzace velmi strohá a odměřená. Byli jsme z toho velmi rozpačití a zaskočení, přičemž pivo bylo skvělé. A pak stačila maličkost - nedovřené dveře od záchodu za jedním z nás a důvod se našel. Přišel nepříjemný výklad paní domácí, přičemž viník, který se samozřejmě omluvil, to nevydržel, sbalil se a při odchodu paní domácí sdělil něco v tom smyslu, že horší obsluhu nezažil apod. Docela nám tu naši pozici ještě ztížil. S odstupem času a s vědomím dalšího vývoje na to člověk vzpomíná s úsměvem, ale tehdy moc do smíchu nebylo. Přesto, protože pivo bylo vynikající a my neochutnali ještě všechny druhy, navíc jsme se do Rybníku belhali až z Brna, my se rozhodli zvítězit a vydržet. Jinak musím zdůraznit, že se chováme slušně, zdravíme, běžně děkujeme ... Po našem rozhodnutí zůstat se síly vyrovnaly - paní domácí poněkud ubrala z ostré rétoriky, čekací doba na pivo se zkracovala až zmizela, pak jsme si objednali jídlo a naráz bylo vše v pohodě. A po příjezdu Luboše Vorla následovala exkurze do pivovaru, lépe řečeno do kuchyně. Večer jsme pak poseděli společně i s paní domácí a povídali dlouho po zavíračce. Po roční přestávce jsme do Rybníka zavítali v horkém létu, pěkně zbroceni potem, ale vyzbrojeni předešlou zkušeností. Přesto jsme byli při vstupu ostře pokáráni za zpocená záda, za trošku vyšplíchané vody z umyvadla na WC, ale my věděli, že stačí vydržet... Pivo opět skvělé, večer paní domácí přinesla něco na zub ke společnému stolu, pak nám bylo nabídnuto přespání a ráno v šest nám paní domácí připravila snídani. Vše gratis! Asi někteří neuvěříte. A já pochopil. V Rybníku prostě vládne paní Vorlová, chce to slušnost, hlavně trpělivost a štěstí na "lepší" den paní domácí. Tamní pivo však za to stojí, je vynikající. Takže pokud Vás obslouží mladičká brigádnice, vězte, že ještě nemáte vyhráno... A ještě si vzpomínám - při první návštěvě jsem byl i já hlasitě pokárán za fotografování.\nFotil jsem tam dvakrát a pokaždé bez problému , teda jediná vyjímka a toní Sládková nesměla být v záběru, ale to v celku chápu.\nKdyž tak to tady čtu a vzpomínám tak jednou jsme s maminou celkem narazili a to když jsme si jen tak při dialogu posteskli že by to tu mohlo být nekuřácké. Ostrým a jasným hlasem zahlásila že jsou kuřácká a basta. Jinak jsme si vždy "otevřeli" dveře když jsme hlásili už ve dveřích že neseme pozdrav z Plzně z "KMP".\nnapsal(a): Daník [Odpovědět]\nMartine Cabalko, smekám před vaším flegmatismem. Pokud jste přes to všechno dokázal nejen ochutnat víc piv, ale dokonce si i nakoupit vzorky domů, pak jsou slova "jsem klidný flegmatik" snad až zbytečně skromná.\nJá bych to asi neskousnul a odešel bych. Když je kokot (nevím, jak to vyjádřit slušně) pingl v normální hospodě, tak to řeším tak, že už tam nepáchnu, v tomhle případě bych se ale po odtáhnutí nejdřív někde uklidnil a pak kontaktoval majitele.\nČím to, že jste se té, ehm, paní tak nelíbil?\nJinak škoda, že se to takto "řeší" až víc než po půl roce. Nebo proběhnul nějaký pokus o kontakt s provozovatelem podniku?\nto jiri.kana: Pravda je ta, že první pivo mi natočila mladá slečna, teprve při druhém se o mě začala zajímat ta "paní". Pak už mi nezbylo než odejít, ale pivo mi opravdu chutnalo, tak jsem koupil několik kousků s sebou (a udělal jsem dobře, bylo výborné). Jinak jsem rozhodnutý tam už nevkročit, i kdyby to byl poslední pivovar na území ČR.\nTaky si kladu otázku, proč se to stalo. Nebyl jsem ani opilý, ani hlučný, ani jsem ji neplácal po zadku, ani jsem si nijak nedobíral, jen jsem seděl, popíjel pivo a měl snahu si něco o něm přečíst, toť vše. Posléze jsem zjistil, že dotyčná je zřejmě ženou pana sládka, a dále, že ostatní pivní lízníci ji z takové stránky její povahy nepoznali - nechtěli uvěřit, že by mohla být na zákazníka tak hnusná, pokud ji něčím nenaštval. To samozřejmě nemůžu dokázat, tak jsem to nechal plavat.\nto Martin C.: Po precteni clanku jsem jen ziral a cekal, co ostatni. U zmineneho incidentu jsem nebyl, nebudu soudit a nikomu nic rozmlouvat, jen pridam svoji zkusenost z nekolika desitek navstev- vzdy bez problemu a nevidel jsem ani naznak potizi u jinych hostu. A proti nize zminene prihode v diskusi jsem mel i to stesti, ze jsem tam koupil i PETku mimo otviraci hodiny prave od zminene pani (potvrzuji, manzelka pana sladka).\nCo se Bzence týká, tak škoda, pivko točí v hospodě U Lokálky tuším, zkrátka přímo u nádraží. A je naprosto skvělé, i prostředí pěkné.\nU Hastrmana jsem také byl, byla tam mladá slečna a vše v pořádku, i tácek na památku jsem dokonce dostal Vše je o lidech...\nto Energetik: Bzenec mi tentokrát unikl, ale příště budu chytřejší a Lokálku neminu. -\nJinak máš úplnou pravdu, hodně záleží na lidech. Hastrman mi chutnal, ale celkový zážitek byl otřesný. Nevím, možná za to mohly vzbouřené hormony...\nHospodu U Lokálky - v Bzenci taky vřele doporučuji. Mám s ní jen příjemné zkušenosti. Vždy se tam rád zastavím....\nU Hastrmana jsem byl cca hodinu před otvíračkou. Projížděl jsem kolem autem a tlačil mě čas, takže jsem chtěl jen nějakou petku.Tak jsem zkusil slušně zaklepat(viděl jsem, že tam někdo je) a poprosit, ale byl jsem bezkompromisně nějakou starší paní pakován pryč. Po hodině....jsem tam zažil moc příjemnou mladou slečnu, nakoupil jsem u ní petky a pokračoval směr Šumava. Pivečko ale bylo výborné.\nÚplně opačný zážitek se mi předtím stal ve Velichově, kde jsem byl také před otvíračkou. Hospůdku právě uklízela asi paní Nováková. Když zjistila, že mě zajímá jejich Forman, nelenila a běžela pro pana Nováka. Toho vytáhla z postele a vhodila v mou náruč. Popovídali jsme,pořídil jsem fotky, nakoupil petky. Byli oba moc ochotný a sympatický. Co mě ale nejvíc mrzí,že jsem si od nich odvezl málo petek. Jejich pivečko mi moc chutnalo. Musím se tam brzo vrátit...\nto Maxič: Přesně tak - souhlas s Velichovem!!! |Byli jsme tam hodinu před otvíračkou, ochotně nás pustili a pivko načepovali.. A ještě se omlouvali, ať se nezlobíme, že ještě uklízí....\nHmm... tak nevím ale U Hastrmana když zajedu tak paní sládková (tuším že ji máte na mysli, jinak jsou tam mladá děvčata) je fajn. Vždy se rozpovídala a často přinesla k jídlu i něco zezadu navíc co napekla pro své.\nTakže tohle hodnocení mě opravdu překvapuje. Před časem měla velké problémy s nohama (operace) tak nevím ale jaksi se mi to nechce věřit ...\nto Daník: Taky mě napadlo, že jde o manželku Luboše Vorla a jelikož jsem ji poznal (pravda, před dvěma lety) jako fajn ženskou, nejde mi do hlavy, že by se chovala pro nic za nic, tak jak je popsáno v článku.\nto Elf: Snažil jsem se být objektivní, ale toto byl bezkonkurečně můj nejhorší zážitek s obsluhou. Možná ji naštvalo, když jsem vytáhnul fotoaparát, ale když mi řekla, že si nepřeje, abych tam fotil, zase jsem ho uklidil. Pak už ale netuším, co mohla proti mně mít.


Ainyska - Komentáře u knih | Databáze knih\nKniha je průměrná jednohubka, nenadchne, neurazí. Za sebe můžu říct, že se ke knize taky už nejspíš nevrátím a nemám ani potřebu přečíst si od autora jeho další knihy. Ale na zabití času dobrý.\nSvět divočiny neznámý, neuveden\nKniha je krásná a obsahuje mnoho zajímavých informací, bohužel ke konci knihy se často některé informace opakují a působí to až rušivě.\nTak tohle byla jízda od začátku do konce. Tato jednodenní záležitost mě hodně bavila. Odkládala jsem ji jen, pokud to bylo nezbytně nutné. Hlavní hrdina je obrovský sympaťák i přesto, že je trochu divný (v tom dobrém). Vůbec mi to u něj nevadilo, ba naopak. Dodalo to knize originalitu a vtip. Oceňuji, že byl v knize kladen důraz na myšlenkové pochody hlavního hrdiny. Celkově se mi líbí, čím se kniha zabývá. Je to něco jiného, než klasické romány, které moc nemusím. Konec se dal čekat, i když linku s otcem jsem popravdě neodhalila. Jo, tohle je super a doporučuji.\nTemnější tvář magieVictoria Schwab\nPravdou je, že z počátku jsem se neuměla začíst a neustále knihu odkládala. Zhruba po 80-100 stranách mě děj vtáhl a nepustil. Tudíž z původních 3*, které jsem chtěla této knize dát, zvyšuji na 4* a doufám, že pokračování se ponese ve stejném duchu.\nKell, jakožto má oblíbená postava, není zde vykreslen jako nejlepší z nejlepších, jako to bývá u jiných fantasy, ale jeho schopnosti jsou pouze nadprůměrné a to je možná i to, co mě na knize bavilo. Dává to prostor pro zdokonalování a rozšiřování jeho moci. Lila je prostě Lila, snad v dalších dílech trochu dospěje a zmoudří. Brácha našeho antariho je takový medvídek, kterého má každý rád, osobně jsem ráda, že není zde hlavní postavou, měl by i dál zůstat v pozadí jen jako doplnění naších hlavních postav. Je sice parádní vložkou, ale jako postava je nudná. Každopádně tuto knihu mohu doporučit, nic moc jsem od ní neočekávala a překvapila.\nJízda na koniCarolyn Henderson\nByly zde některé "rady" s kterými bohužel nemohu souhlasit. Ale beru ohled na to, kdy byla tato kniha vydána. I přesto je zde spoustu jiných rad, které jsou k užitku a knihu mohu pro začátečníky doporučit.\nPéče o koněCarolyn Henderson\nExistuje mnoho knih, které se zabývají péčí o koně. Tato kniha byla jedna z prvních, ne-li úplně první, které jsem vlastnila. Dostala jsem ji už jako dítě. Teď ji hodnotím coby dospělá a zkušenější. Tato kniha poskytne všem mladým a začínajícím koňákům cenné informace a je pojata komplexně. Dozvíte se zde nejen jak pečovat o koně, ale i základní anatomii a rozdělení podle barev a znaků. Pro začátek je tato kniha dobrá volba. Ukazuje, ve zkratce, veškeré základy.\nJá nikdy nebyla typ člověka, který čte knihu potom, co viděl film. Většinou mě kniha zklamala, ale nedávno tomu bylo naopak a z knihy jsem byla nadšená. Takže toto moje pravidlo jsem začala "porušovat".\nBohužel u této knihy se mi zase potvrdilo, že film byl lepší. Kniha pro mě byla místy až nudná. Moc mi nesedl styl, jakým je kniha napsaná. Na druhou stranu je to velmi hezký příběh na škaredém pozadí (válka), je to zase trochu jiný pohled na válku a troufám si říct, že těch pohledů už jsem četla dost. Pravdou je, že prvních 120 stran jsem louskala snad 14 dní, neustále jsem odkládala a zbývající strany jsem měla přečtených během jednoho odpoledne. Ale i tak hodnotím 3,5*, myslím, že existují daleko lepší a chytlavější knihy, než je tato.\nPrvní knihu autorky jsem přečetla jedním dechem, tuto jsem přelouskávala měsíc. Děj byl, na můj vkus, nudný a menší zvrat přišel až na posledních 100 stranách. Bohužel za mě průměr. Červený adresář nasadil určitou laťku, na kterou, tato kniha zdaleka nedosahuje.\nOsvětimská ukolébavkaMario Escobar\nJá bych tento příběh nenazývala úplně románem, nepůsobí to na mě tak. Spíše jde o vylíčení jednoho osudu v táboře BIIe.\nVelmi mě potěšilo, že je příběh vystavěn na reálných základech, které lze i ověřit (alespoň částečně). Příběh Helene je až neuvěřitelný, je obdivuhodné co dokázala zařídit pro ty děti. Vytvořit školku a školu v nacistickém pekle by dokázal málokdo. Pravdou je, že měla i dost velké štěstí na lidi kolem sebe. Hlavní hrdinka byla neuvěřitelně silná osobnost a nekonečně milující matka, která snad nikdy nemyslela na sebe. Samozřejmě, měla i slabší chvilky, ale nenechala se jimi strhnout.\nTato kniha nepatří mezi úplný top nejlepších knih, co jsem kdy (na toto téma) četla. Každopádně značně odlišný konec, který se v mnohých knihách nevyskytuje, mě nejen překvapil, ale právě ukázal tu pravou realitu koncentračního tábora. Doporučuji.\nÚčetní z Osvětimi: Vina Oskara GröningaReiner Engelmann\nPravdou je, že tato kniha, nebo samotné vyprávění, jakoby tančí po povrchu a nejde do hloubky. Další věc co mi vadila byla ta, že autor přeskakoval v časových rovinách. Lepší by bylo, kdyby to napsal chronologicky. Popravdě řečeno jsem úplně nepochopila proč zde je zakomponován příběh Évy Fahidi, nakonec mi to došlo, proč to tak je. Každopádně kniha má být hlavně o Gröningovi a jeho životě. Autor se měl držet hlavně toho. Velmi oceňuji seznam a popis lidí na konci. Některá jména jsem neznala.\nCo se týče knihy jako celku, tak nebyla vůbec špatná a mohu ji vřele doporučit. Rozhodně zajímavější, než smyšlené příběhy, které mají v názvu dnes populární Osvětim.\nKůň a jeho řečLesley Bayley\nTato knížečka je fajn a možná v budoucnu do ní ještě mrknu. Ale......\nBohužel tato kniha nebude mít velkou vypovídající hodnotu pro lidi, kteří se u koní pohybují, či přečetli více knih o výcviku a chovu koní. Nepřináší žádné nové poznatky až na výjimky. Je to takové všeobecné povídání, které je vhodné spíš pro začínajícího koňáka. Dozvíte se zde, že spolupráce s koněm je nejlepší když jsou obě strany v klidu, což není žádná novinka. Kdybych byla koňmi nepolíbená, určitě by se mi líbila a proto hodnotím 4*.\nKnihu jsem neustále odkládala, bavila mě jen po částech. Zatím hodnotím příběh 3,5* a uvidím co přinese pokračování. Sérii budu číst dál, zajímá mě, jak to bude pokračovat. Ale prozatím je tato série slabší, než Dvory.\nNejvíce mi byl sympatický Chaol, hlavní hrdinka už o něco méně. Působí na mě jako puberťačka a ne jako nejlepší zabiják. Pořád o tom jen žvanila, ale doteď se moc nepředvedla. No a princátko mi je sympatické ze všech nejmíň. Moc rozumu taky nepobral. Uvidíme co přinese druhý díl.\nNa můj vkus dost pesimistická sbírka a velmi deprimující. Jakoby byl autor zklamán životem a neviděl sklenici zpola plnou. V budoucnu se k ní vrátím a zkusím se jednotlivým básním trochu více věnovat, zda nenajdu ještě jiný význam, než se na první pohled zdá.\nVolejte veterinářeMarc Abraham\nTak tohle byl oříšek, tuto poněkud krátkou knihu, jsem četla přes měsíc. Prvních sto stran uletělo, ale pak ne a ne se k ní vrátit. Nebudu knihu srovnávat s Herriotem, srovnávala bych nesrovnatelné. Herriot je prostě vyšší liga. Tato kniha je velmi dobrá oddychovka, ale nijak zajímavá. Příběhy jsou podány tak nějak nudně. Zasmála jsem se jen jednou, nebo dvakrát. Nějak mi tato kniha nesedla, bohužel.\nKdybych tuto knihu nerozečetla před půlnocí, nejspíš bych ji dala na jeden zátah. Pravdou je, že konec byl takový jednoduchý, zbytečně rychlý a autorka si s tím moc nelámala hlavu. Na druhou stranu je kniha svižná, má spád, žádné zbytečné popisné pasáže. Velmi se mi líbilo, že co odstavec, to pohled jednoho člověka. Ze začátku byl problém se zorientovat v postavách, ale po čase si to sedlo. Kniha je srovnatelná s knihou Někdo cizí v domě, kterou jsem hodnotila 5/5*. Tuto knihu tudíž nemohu hodnotit jinak a vím, že si ji dokoupím do knihovničky k výše zmiňované.\nJediný mužAndrew Gross\nJe to skvělá kniha, ale přesto jednu hvězdu musím strhnout za věci, které mě trošku štvaly. Ze začátku mi velice vadilo neustále přeskakování v čase, bylo to matoucí. Bylo by lepší, kdyby tam byla nějaká posloupnost (jde jen o první třetinu). A druhá věc, která mě utvrdila v tom, že je to přece jen fiktivní příběh na reálném základu, je ta, že (jak tu už někdo psal) je zde až moc náhod, díky kterým hrdinové vyvázli. Pravdou je, že konec to kapánek vyvažuje. I tak si myslím, že tato kniha stojí za ten čas. Je možné, že se k ní později ještě vrátím.\nVím, jak chutná vzduchMaria Hirse\nZajímavá knížečka. Já osobně jsem nikdy anorexií netrpěla ani ničím podobným. Mám to štěstí, že jsem od přírody hubená, ale pravdou je, že v mém okolí se tyto případy vyskytly. Nikdy jsem nechápala, jak někdo nemůže chtít jíst a dobrovolně se mučit hlady. Tato knížka mi ukázala, že prakticky všechny případy jsou stejné. Nějaký hlas v hlavě, kterému se dotyčná osoba neustále podřizuje. Není to má první kniha s touto problematikou a nejspíš ani poslední. Na jednu stranu mě děsí chování těch lidí, na druhou stranu někoho může fascinovat jakási disciplinovanost v jejich životě. Disciplína není špatná věc, ale nesmí se využít k tomu, aby se člověk pomalu, ale jistě zabíjel.\nAbych pravdu řekla, nějak nevím co si o knize myslet. Určitě si přečtu knihu Mluviti pravdu a teprve poté si na knihu udělám názor. Kniha je velmi čtivá a příběh jednoho domu a jeho původních obyvatelů velmi zajímavý. Faktem je, že mi nejspíš něco unikalo, protože autor odkazuje na předchozí knihu. Je to jedna z knih, kterou musím nechat chvíli uležet.\nVelmi oceňuji, že i tato autorka zakomponovala do smyšleného příběhu skutečné události. Kniha se sice na první pohled tváří, že je autentická, ale opak je pravdou.\nKnihu jsem poprvé odložila, nemohla jsem se začíst a popravdě mě vůbec nebavila. Po přečtení komentářů zde, jsem jí dala druhou šanci a knihu nakonec dočetla. První třetinu na jeden zátah, pak opět šla do ústraní a zbytek (asi 230 stran) opět najednou. Když se do příběhu ponoříte, pak už se těžko odkládá. Bohužel věřím, že mnoho lidí odradí už začátek, ale vyplatí se vydržet. Kniha není tak nudná, jak se na první pohled tváří.\nI když to není skutečnost, věřím, že i tyto životní příběhy existují, byť v trochu jiné podobě. Za války se dělo hodně věcí a troufám si tvrdit, že ne o všech víme. Tento příběh nejspíš jen tak nezapomenu, ale ke knize, jako takové, se pravděpodobně už znovu nevrátím.\nRozhodně je tento díl daleko lepší než první, který byl pro mně dost nudný. V tomto díle je spád, akce, postupně se vyvíjející příběh, ale popravdě řečeno, konec je dosti přitažený za vlasy a nápadně se, v jistých scénách, podobá jedné z největších lodních katastrof, všem lidem dobře známé. Uvidím co přinese třetí díl, který si hodlám přečíst, snad bude mít stejné tempo.\nPopravdě moc nechápu ten humbuk kolem této knihy. Námět dobrý, ale žádná akce, žádné zvraty (až na konec knihy), prostě nic, co by mi nedovolovalo dát knihu z ruky. Četla jsem ji na dvakrát, není to zrovna dlouhá kniha, ale prokousávala jsem se jí docela dlouho, alespoň na můj vkus. Nejspíš se pustím i do druhého dílu, ale pokud bude ve stejném tempu jako tato, tak mi rukou projde ještě pár jiných knih, než ji dočtu.\nCo se týče příběhu samotného, začal mě bavit až před koncem, kdy došlo k zajímavému překvapení a bavilo mě sledovat šokované hrdiny, kteří tomu nemohli uvěřit. Je fakt, že tohle jsem neprohlédla a velmi mě to potěšilo. Možná i proto se chci pustit do dalšího dílu, abych věděla jak to bude pokračovat. Snad bude záživnější. Tohle je kniha, na kterou si každý musí udělat obrázek sám.\nV téhle situaci nelze s jistotou říci, co je lepší. Kniha, nebo film? Obojí má hodně do sebe. Film je nádherně a dojemně natočený, kniha má zase trochu jinou atmosféru, je napsána s odstupem.\nPravdou je, že takhle napsaná kniha se mi líbí víc. Má větší vypovídající hodnotu o tom, co se dělo. Není to je výpověď svědka těchto zvěrstev, ale popisuje situaci jako celek, do které je osud jednoho člověka zasazen. Velice si cením i deníkových zápisků kapitána Wilma Hosenfelda. Dokazuje to, že i někteří Němci nebyli tak zlí a také jim ta situace připadala padlá na hlavu. Koneckonců všichni to byli lidé s city a emocemi. Ovšem mnoho z nich se nechalo strhnout davem. Projevila se zde síla skupiny, nad sílou jednotlivce.\nTuto knihu všem doporučuji, čte se jednoduše a ve finále ani není tak dlouhá, díky velikosti písma. Doporučuji.\nTěžko hodnotit tuto knihu, když vychází z reálných vzpomínek. Jsem ráda, že jsem ji četla, získala jsem další pohled na hrůzy 2. světové války. Doteď jsem nenarazila na knihu, která by popisovala život člověka, co žil v Osvětimi o trochu důstojněji, než ostatní. Zajímavý pohled, ovšem musím uznat, že jsem četla i lepší knihy.\nNa tragickej život byla pes, aneb, Ještě něco o HeleněMarie Formáčková\nSkvělá doplňková kniha deníků paní Růžičkové, která ukazuje i druhý pohled na věc. Jsem ráda, že jsem si ji přečetla, odpověděla i na mnohé otázky. Kdo si přečte deníky a hned na to tuto knihu jako já, může si myslet, že je to jen výtah z předchozích knih. Ano to je, ale jsou tam i jiné informace, například mě zajímalo, kde zmizeli psi, apod....\nKaždopádně chování snachy po pohřbu, nepochopitelné, šílený hyenismus, jen se napakovat, ale že by se postarala, to ne. Nevím jak to nakonec vše dopadlo, ale snad je na sebe hrdá. Helena byla obdivuhodný človíček, obávám se, že na zemi nemá konkurenci. Takový člověk se rodí jen jednou za 1000 let. Ať už byla jakákoliv, udělala pro lidi hodně a to z ní dělá dobrého člověka.\nŠkoda, že dnes už knihy nejsou nikde k sehnání, ráda bych je měla všechny doma. Věřím ale, že se k nim v průběhu života dostanu a znovu si je přečtu.\nDeník mezi životem a smrtí III. - Žiju!Helena Růžičková\nMá to cenu komentovat? Vše bylo řečeno v knize. Kromě jiného si z knih do života vezmu zcela jistě jedno a to: "Hlavně se z toho nepos*at"! Proč se zbytečně trápit, když to nelze změnit.\nNa druhou stranu je třeba bojovat za to co chceme, nikdo to za nás neudělá. Takže si vypůjčím jedno heslo, které jsem slyšela někde v rozhovoru. "Chtěl bych neznamená nic, ale CHCI tvoří divy"! Jak pravdivé a trefné ........\nSouhlasím s tím, že kniha se čte rychle a nelze se od ní odtrhnout. Bohužel děj je velmi okoukaný už z celé řady jiných knih a filmů. Žádný velký zvrat se dle mého nekonal (vzhledem k tomu, že kniha měla být plná nečekaných zvratů). Wau efekt se bohužel nedostavil, tak jako to bylo u knihy Někdo cizí v domě. Dle mého názoru je tato kniha o dost slabší, než výše zmiňovaná. Konec mě nijak nepřekvapil, dalo se to čekat. Zkusím ještě třetí knihu autorky a uvidíme.\nKaždopádně jako odpočinkové čtení na jedno odpoledne ji mohu doporučit.\nKdyž koně mají problémyKarin Kattwinkel\nI když alternativním metodám léčení moc nevěřím, tak i přesto tato kniha byla velmi zajímavá. Škoda, že těch případů v knize není více.\nMapa dníRansom Riggs\nOtevřené konce mě vážně štvou, obávám se, že než vyjde další díl, nebudu si pamatovat, co se dělo v tomhle. Stejně, jako jsem to měla u této knihy. Doporučuji číst hned po třetím díle, nakonec jsem si zhruba vzpomněla co se tam dělo, ale šlo to ztuha.\nKniha jako taková je fajn, sledujeme putování našich podivných za dobrodružstvím, které se úplně nesetká s pochopením u ostatních. Nečekejte od toho nějakou velkou akci, tento díl jede na velmi poklidném tempu, až na pár stran. Mám z ní srovnatelný zážitek jako u třetího dílu. No uvidíme co přinese díl pátý.\nAristokratka a vlna zločinnosti na zámku KostkaEvžen Boček\nPředchozí tři díly byly pro mě průměrné. Tento je ze všech asi nejlepší. Takže hodnotím 4*. Líbilo se mi, že příběh byl zaměřený na jednu událost, během které se děly prazvláštní věci. Dokázala jsem si to i živě představit. Někdy jsem se i zasmála. Na druhou stranu, taková banda idio*ů se snad nemůže nikdy sejít. Tohle bych sama nevymyslela. Doporučuji.\nPřirozený výcvik koníSarah Widdicombe\nTato kniha je velmi nápomocná, vysvětluje různé situace jak a co dělat u koní. Některé záležitosti mi nebyli z jiných knih jasné. Tato mi je objasnila. Na druhou stranu, člověk, který se pohybuje u koní už nějaký ten čas, si z ní nejspíš nic nového neodnese. Vadilo mi u některých věcí, že je vysvětleno jak se to dělat nemá, ale už není návod jak to udělat správně. Naopak u jiných byly dané situace dostatečně objasněné jak textem, tak i fotografiemi. Líbí se mi, že tato kniha pohlíží na koňský svět tak nějak komplexně. Zaměřuje se na mnoho věcí. Faktem ovšem zůstává, že jsem četla i lepší.\nChystám se číst 509


Basketbalista Veselý je pátým nejlepším mladíkem Evropské ligy — Míčové sporty — ČT sport — Česká televize\nBasketbalista Veselý je pátým nejlepším mladíkem Evropské ligy\n23. 4. 2009 16:39, autor: ČT24\nPraha - Český basketbalista Jan Veselý z Partizanu Bělehrad byl vyhlášen pátým nejlepším mladým hráčem do 22 let v letošním ročníku Evropské ligy. Osmnáctiletý talent z Ostravy skončil za vítězem a svým spoluhráčem z Partizanu Novicou Veličkovičem, o druhé místo se podělili Sergio Llull z Realu Madrid s Ersanem Ilyasovou z Barcelony a čtvrtou pozici obsadil další Veselého bělehradský parťák Milenko Tepič.\nJan Veselý autor: ČT24, zdroj: ČT24 https://imgct24.ceskatelevize.cz/cache/140x78/article/7/609/60879.jpg?1231414436\nZápas Partizan Bělehrad - Panionios Atény autor: ČT24, zdroj: ČT24 https://imgct24.ceskatelevize.cz/cache/140x78/article/CT4_default.jpg\nStejně bodů jako 210 centimetrů vysoký Veselý nasbíral v hlasování trenérů euroligových týmů i Emir Preldzič z Fenerbahce Istanbul. Pro českého reprezentanta ale hovoří fakt, že je suverénně nejmladším hráčem z elitní šestice; ostatní ocenění jsou nejméně o čtyři roky starší než Veselý, vítězný Veličkovič se narodil dokonce už v roce 1986.\nŽivotní sezona v Partizanu\nVeselý letos v černobílých barvách Partizanu zažil životní sezonu. V průměru nastřílel téměř pět bodů a doskočil přes tři míče na zápas a v průběhu ročníku se probojoval do základní sestavy.\nSrbský klub postoupil do čtvrtfinále Evropské ligy a po vyřazení s obhájci titulu z CSKA Moskva zůstal těsně před branami Final Four. Tam se kvalifikovaly ještě Olympiakos Pireus, Panathinaikos Atény a Barcelona, jejíž barvy hájí i další Čech Luboš Bartoň.


Kritické myšlení ve veřejném zájmu — ČT24 — Česká televize\nKritické myšlení ve veřejném zájmu\nSpor o reformu vysokých škol, který zřejmě nezadržitelně směřuje k masovějším protestům studentů, vyvolal zajímavé reakce politické scény. Za pozornost stojí zejména prezidentův vstup do debaty, který v mnohém odhaluje jádro problému. Prezident se pozastavil nad tím, že protest podporují učitelé na veřejných vysokých školách, kteří z definice mají naplňovat veřejný zájem určovaný politiky. Jinak řečeno: vyučující tu nejsou od toho, aby přemýšleli o budoucí podobě univerzit, o jejich roli a co nejlepším rozvoji vzdělanosti; a natož, aby do této debaty vstupovali s otevřenou podporou protestu. Učitelé mají učit v podmínkách, které jim určí politici, protože ti jediní mají od veřejnosti mandát k tomu, aby rozhodli, k čemu máme vysoké školy a jaké mají být.\nKrása bezcílného bádání\nTradiční prezidentovo mechanistické pojetí dělby moci, které odpovídá podnikovým zvyklostem, staví univerzitní vyučující do role poslušných zaměstnanců, funkcí v systému, zatímco staletá tradice chápe univerzitní učitele jako součást svobodné akademické obce, která spolurozhoduje nejen o tom, „co a jak“ učíme, ale také „k čemu“ to má či může být.\nCo je veřejný zájem a kdo ho v případě vysokých škol formuluje? - přesně v tom je srdce sporu mezi akademiky a ministerstvem školství, přímočaře podporovaným prezidentem, jehož slib „nebýt aktivistický“ dávno shořel na uhel. Zatímco ministerstvo prosazuje výkonový model, v němž jsou vysoké školy strojem na výrobu jedinců použitelných na trhu práce podle jakýchsi neurčených potřeb republiky, univerzity trvají na svobodnějším prostředí, v němž úplně nerozhoduje budoucí ekonomický výkon a zisk, nýbrž i širší ohledy, které by chtěly spoluovlivňovat.\nOřezaná samospráva, větší vliv a tlak politiků na běh škol a školné, které navrhuje ministr školství, jdou přesně proti myšlence univerzity coby otevřeného prostoru, v němž student bádá, (víceméně) jak chce. Ministr, podporován premiérem i prezidentem, tvrdí, že takový luxus libovolného „nicnedělání“ si v ekonomicky zkoušeném světě nemůžeme dovolit. Akademická obec je pro větší míru svobody, kterou studenti a učitelé odpovědně přikážou sami sobě.\nKritika v krvi\nProbíhající střet o budoucí podobu českých univerzit má ještě další, hodnotovou vrstvu. Ministerská pozice zjevně prosazuje pragmatickou linii, v níž se hodnota ukazuje teprve na trhu, kam mají vzdělaní lidé opravdu zajištěný vstup jen tehdy, když začnou tržně přemýšlet už na škole, když sebe pojmou jako podnikatelský projekt. Proti tomu stojí názor, který univerzitu považuje za prostředí „bezcílného bádání“, za místo uvolnění, které sice nemusí mít okamžitý „tvrdý výstup“, zato z něj vycházejí svobodní lidé sebevědomého a (sebe) kritického ducha.\nCo je tedy víc ve veřejném zájmu: aby univerzity a VŠ vypouštěly tisíce mladých lidí, kteří přinesou českému hospodářství příslušnou přidanou hodnotu, protože v tom už dávno umějí chodit, anebo je pro společnost důležitější, že v ní bude stále více lidí, kterým není třeba vysvětlovat, co je to svobodné „kritické myšlení“, protože kritický přístup ke světu - ekonomice, politice, společnosti - mají v krvi?\nJe to všechno jen otázka, co je dnes pro nás luxus a co není. Uvolněné univerzitní prostředí, v němž je čas na „bezcílné“ přemýšlení a zdánlivě samoúčelné studium více než úvahy, zda se mi to učení vyplatí, kde dostanu nejvyšší plat a jak získám nejlepší hypotéku, vypadá z hlediska pravicového sociálního inženýrství Nečasovy vlády opravdu luxusně. Je to ale luxus, který by si každá společnost měla pro budoucnost odvážně dopřát.


Studie k odměňování vedoucích pracovníků a zaměstnanců v ČR\nBenchmark v oblasti odměňování podle individuálních potřeb a požadavků\nMzdové náklady a systém benefitů jsou rozhodujícími faktory, které ovlivňují konkurenceschopnost a investiční možnosti každé společnosti. Navíc v letošním roce je trh výrazně ovlivněn omezeními spojenými s COVID-19. Zúčastněte se našeho průzkumu a zjistěte, jak se dopady těchto omezení projeví v oblasti odměňování. Výsledky našeho detailního průzkumu Vám pomohou při strategickém rozhodování v oblasti Compensations & Benefits.\nSpolečnost Kienbaum pozorně sleduje vývoj personálních nákladů v České republice již více než 20 let. Studie pracuje se statistickými pojmy jako medián, průměr, horní a dolní kvartil.\nStatisticky analyzujeme data u více než 80 pracovních pozic napříč celou organizační strukturou společ-nosti - od dělnických pozic, přes specialisty až po vedoucí pozice. Zaměřujeme se především na výrobní, výrobně-obchodní, retailový a logistický segment. Studie je členěna regionálně dle jednotlivých krajů, dále dle velikosti obratu a počtu zaměstnanců.\nStatistická analýza dat je v gesci našich odborníků ve Vídni z divize Compensations & Benefits. Kienbaum má snadno použitelnou metodiku se standardizovanými profily, které zaručují analýzu šitou na míru.\nKromě výstupu z průzkumu mohou účastníci získat individuální přístup do online aplikace odměňovacího portálu. Tento analytický nástroj vám rychle a snadno vygeneruje údaje podle vašich potřeb. Výsledky jsou dostupné v české, německé i anglické jazykové verzi.\nPro získání studie vyplňte náš dotazník zde: bit.ly/KienbaumStudieOdmenovani21.


Obchodní podmínky - Koloprodite.cz\nFreestyle BMXSpeciální kola určená pro volnočasovou aktivitu\nKoloběžky min. 115cm\nkoloběžky min. 140cm\nkoloběžky min. 145cm\nKoloběžky min. 150cm\nobchodní společnosti DEKLARON spol. s r.o.\nse sídlem Brno, Jírova 2196/11, 628 00\nidentifikační číslo: 25519280\nzapsané v obchodním rejstříku vedeném KS Brno, oddíl C, vložka 29923\npro prodej zboží prostřednictvím on-line obchodu umístěného na internetové adrese www.koloprodite.cz.\n1.0 Tyto obchodní podmínky (dále jen „obchodní podmínky“) obchodní společnosti Deklaron s.r.o., se sídlem Jírova 2196/11, identifikační číslo: 25519280, zapsané v obchodním rejstříku vedeném KS Brno, oddíl C, vložka 29923 (dále jen „prodávající“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) uzavírané mezi prodávajícím a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu prodávajícího.\nwww.koloprodite.cz (dále jen „webová stránka“), a to prostřednictvím rozhraní webové stránky\n(dále jen „webové rozhraní obchodu“).\n1.3 Ustanovení obchodních podmínek jsou nedílnou součástí kupní smlouvy. Kupní smlouva a obchodní\npodmínky jsou vyhotoveny v českém jazyce. Kupní smlouvu lze uzavřít v českém jazyce.\n2.0 Na základě registrace kupujícího provedené na webové stránce může kupující přistupovat do svého\nuživatelského rozhraní. Ze svého uživatelského rozhraní může kupující provádět objednávání zboží (dále\njen „uživatelský účet“). V případě, že to webové rozhraní obchodu umožňuje, může kupující provádět\nobjednávání zboží též bez registrace přímo z webového rozhraní obchodu.\n2.1 Při registraci na webové stránce a při objednávání zboží je kupující povinen uvádět správně a pravdivě všechny údaje. Údaje uvedené v uživatelském účtu je kupující při jakékoliv jejich změně povinen aktualizovat. Údaje uvedené kupujícím v uživatelském účtu a při objednávání zboží jsou prodávajícím považovány za správné.\n2.2 Přístup k uživatelskému účtu je zabezpečen uživatelským jménem a heslem. Kupující je povinen zachovávat mlčenlivost ohledně informací nezbytných k přístupu do jeho uživatelského účtu.\n2.4 Prodávající může zrušit uživatelský účet, a to zejména v případě, kdy kupující svůj uživatelský účet déle než 12 měsíců nevyužívá, či v případě, kdy kupující poruší své povinnosti z kupní smlouvy (včetně obchodních podmínek).\n3.0 Veškerá prezentace zboží umístěná ve webovém rozhraní obchodu je informativního charakteru a prodávající není povinen uzavřít kupní smlouvu ohledně tohoto zboží. Ustanovení § 1732 odst. 2 občanského zákoníku se nepoužije.\n3.1 Webové rozhraní obchodu obsahuje informace o zboží, a to včetně uvedení cen jednotlivého zboží. Ceny zboží jsou uvedeny včetně daně z přidané hodnoty a všech souvisejících poplatků. Ceny zboží zůstávají v platnosti po dobu, kdy jsou zobrazovány ve webovém rozhraní obchodu. Tímto ustanovením není omezena možnost prodávajícího uzavřít kupní smlouvu za individuálně sjednaných podmínek. Kupující však není oprávněn zasílat prodávajícímu objednávky na zboží s parametry odlišnými od uváděných informací o zboží, a pokud tak učiní, nejedná se ze strany prodávajícího o přijetí nabídky ve smyslu ust. § 1740 odst. 3 občanského zákoníku, ani pokud by prodávající takovou objednávku zboží bez zbytečného odkladu neodmítl.\nPřed zasláním objednávky prodávajícímu je kupujícímu umožněno zkontrolovat a měnit údaje, které do objednávky kupující vložil, a to i s ohledem na možnost kupujícího zjišťovat a opravovat chyby vzniklé při zadávání dat do objednávky. Objednávku odešle kupující prodávajícímu kliknutím na tlačítko „Odeslat objednávku“. Údaje uvedené v objednávce jsou prodávajícím považovány za správné. Po odeslání objednávky obdrží kupující na adresu elektronické pošty kupujícího uvedenou v uživatelském rozhraní či v objednávce (dále jen „elektronická adresa kupujícího“) automaticky zasílané potvrzení o obdržení objednávky prodávajícím. Toto potvrzení o obdržení objednávky má však pouze informativní charakter a nepředstavuje přijetí nabídky ze strany prodávajícího.\n3.4 Prodávající je vždy oprávněn v závislosti na charakteru objednávky (množství zboží, výše kupní ceny, předpokládané náklady na dopravu) požádat kupujícího o dodatečné potvrzení objednávky (například písemně či telefonicky).\n3.5 Smlouva mezi prodávajícím a kupujícím je uzavřena až v okamžiku, kdy prodávající výslovně přijme nabídku kupujícího na uzavření smlouvy tím, že zašle kupujícímu e―mail o výslovném přijetí objednávky (akceptace nabídky).\n3.6 Kupující souhlasí s použitím komunikačních prostředků na dálku při uzavírání kupní smlouvy. Náklady vzniklé kupujícímu při použití komunikačních prostředků na dálku v souvislosti s uzavřením kupní smlouvy (náklady na internetové připojení, náklady na telefonní hovory) si hradí kupující sám, přičemž tyto náklady se neliší od základní sazby.\n4.0 Cenu zboží a případné náklady spojené s dodáním zboží dle kupní smlouvy může kupující uhradit\nv hotovosti v provozovně prodávajícího na adrese Štursova 2, Brno 616 00\nbezhotovostně převodem na účet prodávajícího č. /, vedený u společnosti XXX(dále jen „účet prodávajícího“)\nbezhotovostně pomocí platební brány GP webpay\nbezhotovostně platební kartou na prodejně\n4.1 Společně s kupní cenou je kupující povinen zaplatit prodávajícímu také náklady spojené s balením a dodáním zboží ve smluvené výši. Není-li uvedeno výslovně jinak, rozumí se dále kupní cenou i náklady spojené s dodáním zboží.\n4.2 Prodávající nepožaduje od kupujícího zálohu či jinou obdobnou platbu. Tímto není dotčeno\nustanovení čl. 4.6 obchodních podmínek ohledně povinnosti uhradit kupní cenu zboží předem.\n4.3 V případě platby v hotovosti či v případě platby na dobírku je kupní cena splatná při převzetí zboží.\nV případě bezhotovostní platby je kupní cena splatná do 14dnů od uzavření kupní smlouvy.\n5.0 Kupující bere na vědomí, že dle ustanovení § 1837 občanského zákoníku, nelze mimo jiné odstoupit od kupní smlouvy o dodávce zboží, které bylo upraveno podle přání kupujícího nebo pro jeho osobu, od kupní smlouvy o dodávce zboží, které podléhá rychlé zkáze, jakož i zboží, které bylo po dodání nenávratně smíseno s jiným zbožím, od kupní smlouvy o dodávce zboží v uzavřeném obalu, které spotřebitel z obalu vyňal a z hygienických důvodů jej není možné vrátit a od kupní smlouvy o dodávce zvukové nebo obrazové nahrávky nebo počítačového programu, pokud porušil jejich původní obal.\n5.1 Nejedná-li se o případ uvedený v čl. 5.1či o jiný případ, kdy nelze od kupní smlouvy odstoupit, má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě, že předmětem kupní smlouvy je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, běží tato lhůta ode dne převzetí poslední dodávky zboží. Odstoupení od kupní smlouvy musí být prodávajícímu odesláno ve lhůtě uvedené v předchozí větě. Pro odstoupení od kupní smlouvy může kupující využit vzorový formulář poskytovaný prodávajícím, jenž tvoří přílohu obchodních podmínek. Odstoupení od kupní smlouvy může kupující zasílat mimo jiné na adresu provozovny prodávajícího či na adresu elektronické pošty prodávajícího info@koloprodite.cz.\n5.2 V případě odstoupení od kupní smlouvy dle čl. 5.2 obchodních podmínek se kupní smlouva od počátku ruší. Zboží musí být prodávajícímu vráceno do čtrnácti (14) dnů od odstoupení od smlouvy prodávajícímu. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, nese kupující náklady spojené s navrácením zboží prodávajícímu, a to i v tom případě, kdy zboží nemůže být vráceno pro svou povahu obvyklou poštovní cestou.\n5.3 V případě odstoupení od smlouvy dle čl. 5.2obchodních podmínek vrátí prodávající peněžní prostředky přijaté od kupujícího do čtrnácti (14) dnů od odstoupení od kupní smlouvy kupujícím, a to stejným způsobem, jakým je prodávající od kupujícího přijal. Prodávající je taktéž oprávněn vrátit plnění poskytnuté kupujícím již při vrácení zboží kupujícím či jiným způsobem, pokud s tím kupující bude souhlasit a nevzniknou tím kupujícímu další náklady. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, prodávající není povinen vrátit přijaté peněžní prostředky kupujícímu dříve, než mu kupující zboží vrátí nebo prokáže, že zboží podnikateli odeslal.\n5.4 Nárok na úhradu škody vzniklé na zboží je prodávající oprávněn jednostranně započíst proti nároku kupujícího na vrácení kupní ceny.\n6.0 V případě, že je způsob dopravy smluven na základě zvláštního požadavku kupujícího, nese kupující riziko a případné dodatečné náklady spojené s tímto způsobem dopravy.\n6.4 Další práva a povinnosti stran při přepravě zboží mohou upravit zvláštní dodací podmínky prodávajícího, jsou-li prodávajícím vydány. Společnost TREK nedovoluje zasílání rozložených jízdních kol poštou.\nJízdní kola jsou kvalitní a složité výrobky a tak vyžadují složení a seřízení profesionálním mechanikem. Dále při osobním převzetí je kolo a jeho komponenty představeno a je plně vysvětlena funkčnost jednotlivých komponentů. Z těchto důvodů není možné při nákupu online jízdní kola zaslat poštou a je nutný osobní odběr na naší prodejně v Brně.\n7.0 Práva a povinnosti smluvních stran ohledně práv z vadného plnění se řídí příslušnými obecně závaznými předpisy (zejména ustanoveními § 1914 až 1925, § 2099 až 2117 a § 2161 až 2174 občanského zákoníku).\n7.2 Ustanovení uvedená v čl. 7.2obchodních podmínek se nepoužijí u zboží prodávaného za nižší cenu na vadu, pro kterou byla nižší cena ujednána, na opotřebení zboží způsobené jeho obvyklým užíváním, u použitého zboží na vadu odpovídající míře používání nebo opotřebení, kterou zboží mělo při převzetí kupujícím, nebo vyplývá-li to z povahy zboží.\n8.0 Kupující nabývá vlastnictví ke zboží zaplacením celé kupní ceny zboží.\n8.2 Mimosoudní vyřizování stížností spotřebitelů zajišťuje prodávající prostřednictvím elektronické adresy info@koloprodite.cz. Informaci o vyřízení stížnosti kupujícího zašle prodávající na elektronickou adresu kupujícího.\n9.0 Ochrana osobních údajů kupujícího, který je fyzickou osobou, je poskytována zákonem č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, ve znění pozdějších předpisů.\n9.1 Kupující souhlasí se zpracováním těchto svých osobních údajů: jméno a příjmení, adresa bydliště a doručovací adresy, pokud se liší od fakturační, identifikační číslo, daňové identifikační číslo, adresa elektronické pošty, telefonní číslo (dále společně vše jen jako „osobní údaje“).\n9.8 Kupující souhlasí se zasíláním informací souvisejících se zbožím, službami nebo podnikem prodávajícího na elektronickou adresu kupujícího a dále souhlasí se zasíláním obchodních sdělení prodávajícím na elektronickou adresu kupujícího.\n9.9 Kupující souhlasí s ukládáním tzv. cookies na jeho počítač. V případě, že je nákup na webové stránce možné provést a závazky prodávajícího z kupní smlouvy plnit, aniž by docházelo k ukládání tzv. cookies na počítač kupujícího, může kupující souhlas podle předchozí věty kdykoliv odvolat.\n11.0 Pokud vztah založený kupní smlouvou obsahuje mezinárodní (zahraniční) prvek, pak strany sjednávají, že vztah se řídí českým právem. Tímto nejsou dotčena práva spotřebitele vyplývající z obecně závazných právních předpisů.\n11.1 Je-li některé ustanovení obchodních podmínek neplatné nebo neúčinné, nebo se takovým stane, namísto neplatných ustanovení nastoupí ustanovení, jehož smysl se neplatnému ustanovení co nejvíce přibližuje. Neplatností nebo neúčinností jednoho ustanovení není dotknutá platnost ostatních ustanovení. Změny a doplňky kupní smlouvy či obchodních podmínek vyžadují písemnou formu.\n11.2 Kupní smlouva včetně obchodních podmínek je archivována prodávajícím v elektronické podobě a není přístupná.\n11.3 Přílohu obchodních podmínek tvoří vzorový formulář pro odstoupení od kupní smlouvy.\n11.4 Kontaktní údaje prodávajícího: adresa pro doručování Koloprodite.cz,s.r.o., Štursova 2, Brno 616 00, adresa elektronické pošty info@koloprodite.cz, telefon +420\n11.5 V souladu s §14 zákona 634/1992 Sb. upozorňuje prodávající kupujícího, že věcně příslušným subjektem mimosoudního řešení spotřebitelských sporů je pro nabízené produkty a služby (mimo pojištění a splátkový prodej) Česká obchodní inspekce www.coi.cz. Pro pojištění a finanční služby je to Finanční arbitr www.finarbitr.cz\n11.6 Údaje obsažené v produktových kartách mají informativní charakter. Tato indikativní nabídka není nabídkou ve smyslu § 1731 nebo § 1732 občanského zákoníku, ani se nejedná o veřejný příslib dle § 1733 občanského zákoníku. Z této indikativní nabídky nevzniká nárok na uzavření smlouvy.\nV Brně dne 1. ledna 2019


med | iPrima\nTrubci včel jsou brutální milenci: dokážou včelí královnu chemicky připravit o zrak, aby ji dostali\nŘíká se, že láska je slepá, ale pokud jste náhodou včelí královnou, pak to platí doslova – páření ji totiž opravdu může připravit o zrak.\nVyhněte se šizeným potravinám. 3 tipy, jak při nákupu poznat kvalitní med\nMed je nejvíce falšovanou potravinou na světě, u nás například při loňských kontrolách propadl téměř každý druhý. Díky těmto radám si už domů nikdy nepřinesete pouhé sladidlo, ale opravdu kvalitní včelí produkt...\nChlorella je známá řasa. A na včely má nečekaně kladný vliv. Zachrání klesající počty včel?


Pěstování bambusů | České bambusy\nPĚSTOVÁNÍ > Pěstování bambusů\nVětšina kultivarů upřednostňuje slunné, teplejší stanoviště - Phyllostachys, Semiarundinaria. Partie se světlým toulavým stínem vyhovují podrostovým druhům – Sasa, vysokohorské fargesie. Všechny druhy dávají přednost polohám chráněným před větry, obzvláště v zimě (silný mrazivý vítr vede ke zvýšení odparu vody z listů a může je nenávratně poškodit).\nBambus není nijak zvlášť náročný na půdu, roste však lépe v lehčí půdě bohaté na živiny, smíchané se substrátem, nebo kompostem.\nVýsadbu lze provádět po celé vegetační období od března do října, nejvhodnější je však časné jaro, protože do příchodu zimy mají rostliny více času dobře zakořenit. Sazenice zasazené později než v září jsou náchylněnjší na vymrznutí a mají na jaře obvykle pomalejší růst.\nBambusy vyžadují dostatečnou zálivku, která je odvislá od vegetačního období. V jarním a podzimním období, kdy je vláhy v půdě více, se provádí dle vysychání substrátu, v létě je obvykle zapotřebí zalévat denně – pak se odmění bohatým vzrůstem výhonů. V případě nedostatku vláhy se rostliny brání suchu snížením odparu vody z listů jejich stočením a zastavením růstu, trvalé zamokření však nesnášejí. Bambusy jsou stálezelené rostliny a jako takové je nutné je za bezmrazých dnů zalít občas i během zimy.\nBambusy mají, jako většina trav, vysokou potřebu živin. Pro hnojení se tedy hodí běžná hnojiva na trávník s vyšším obsahem dusíku (NPK, Cererit apod.). Hnojiva bohatá na dusík aplikujeme během vegetačního období minimálně 3x - v březnu, květnu a červenci. S přicházejícím podzimem (září) aplikujeme jednu dávku tzv. podzimního hnojiva, kde je zastoupení dusíku sníženo a naopak je zvýšený obsah draslíku a fosforu (síran draselný, superfosfát), které podpoří vyzrávání pletiv. Velmi vhodná jsou i organická hnojiva jako koňský či kravský hnůj. S ohledem na mělký kořenový systém bambusů (cca 30 cm) hnojiva nikdy nezarýváme, ale vrstvíme je na povrch půdy.\nS již zmíněným mělkým kořenovým systémem bambusů souvisí i potřeba chránit povrch půdy před vysycháním, růstem plevelů i zimnímy mrazy nastýlkou (mulčem) organickým materiálem (slámou, kůrou, listím, rostlinným materiálem z drtiče).\nPřestože pěstujeme mrazuvzdorné bambusy, je nanejvýš vhodné je před příchodem zimy řádně namulčovat vrstvou materiálu ve výšce od 10 do 30 centimetrů (na místech, kde často dochází k extrémním poklesům teplot) a to především v prvním roce po výsadbě rostlin (je potřeba zajistit, aby půda v okolí oddenků dlouhodobě nezamrzala a roslina mohla stále přijímat vodu).\nMrazová poškození bambusů:\npoškození listů - dočasná estetická újma, na jaře se listy obnoví a rostlina se záhy zotaví\npoškození listových pupenů – nové listy ani větve již nenarostou, rostlina má sníženou možnost fotosyntézy, i tak jsou holá stébla pro rostlinu zdrojem energie a tudíž je neodstraňujeme dokud nevyrostou nová a neolistí se\npoškození stébel – s jejich odstraněním počkáme dokud nevyrostou nová a neolistí se, opakuje-li se situace častěji, rostlina stále jen z oddenků obnovuje nadzemní části a nikdy nedoroste do své potencionální velikosti\npoškození oddenků – definitivní konec rostliny (výběr nevhodného druhu pro dané stanoviště, extrémní déletrvající mrazy v kombinanci s nedostatečnou nastýlkou)


Lampa do projektoru PANASONIC PT-SW280A\nLampa do PANASONIC PT-SW280A\nLampy do projektoru PANASONIC PT-SW280A Produktové číslo lampy: ET-LAL600\nPro projektor PANASONIC PT-SW280A nabízíme lampy s modulem i samotné výbojky od originálních i neoriginálních výrobců.\nLampy s modulem do projektoru PANASONIC PT-SW280A\nOriginální lampa s modulem do PANASONIC PT-SW280A je lampa od originálního výrobce a je dodána včetně plastového montážního modulu lampy. Doporučujeme pro maximální spolehlivost a snadnou výměnu lampového modulu.\nGenerická lampa s modulem do PANASONIC PT-SW280A je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR) usazená v modulu od alternativního výrobce. Jedná se o velmi spolehlivé řešení, které je levnější než originální varianta. Doporučujeme pro spolehlivost a výhodnou cenu.\nKompatibilní lampa s modulem do PANASONIC PT-SW280A je lampa včetně montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Jde o levnější řešení, které doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.\nLampa bez modulu do projektoru PANASONIC PT-SW280A\nOriginální lampa bez modulu do PANASONIC PT-SW280A je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR), určená pro výměnu lampy ve vašem stávajícím lampovém modulu. Toto řešení je levnější než lampa s modulem, ale vyžaduje manuální zručnost a zkušenosti. Doporučujeme zákazníkům, kteří již mají s výměnou holé lampy zkušenosti.