Děrovač rámků lakovaný SADA | Včelařské potřeby Ježov\nÚvod » Včelařské rámky a přířezy » Děrovač rámků lakovaný SADA\nnaše cena bez DPH: 450,41 Kč (18,92 EUR)\n545,00 Kč (22,89 EUR)\nDěrovač rámků slouží pro snadné a šetrné vytvoření otvoru do rámků. Pro vytvoření otvorů tak není potřeba vrtání. Díky pákovému systému je pak děrování snadné – nenáročné na sílu. Děrovač rámků lze použít na libovolné rámkové přířezy.\nDěrovač rámků obsahuje také jehlu na děrování, která je ostrá natolik, aby lehce prošla lipovým rámkem. V případě potřeby je pak možná zakoupit jehlu novou.


Vydražený dům - - Koupě a převod\nRegistrovala se 15. října 2014 na modrastrecha.cz. Přidala 7 příspěvků.\nkacena428 Ahoj,kdy si muzu převzit mnou vydrazený dum?den po priklepu tj.den po drazbe?nebo az po dopaceni celé castky?a co kdyz majitel nedobrovolne drazby dum v den vydrazeni zapalí, naschval zdemoluje atd?da se proti tomu nejak branit?mohu po vydrazeni do nemovitosti prijit a vymenit zamky i presto,že v nem nekdo bydlí?\nangie.shy Vůbec se v tom nevyznám ale logicky bych řekla, že dům můžeš přebrat až po zaplacení celé částky nebo dokonce až po přepisu na katastru. Do té doby asi těžko můžeš měnit FABky a jestli proti tomu můžeš něco dělat? Těžko říct, nicméně kdyby ho podpálili, zničili, jednalo by se o trestný čin pro který by byli stíhání a s tím oni musí počítat.\n16. říj 2014 v 08:00 • již bydlí v domě • Odpověz • To se mi líbí •\nviky007 @angie.shy Tyto otázky bych asi spíše směřovala na nějakého exekutora. Měli by s tím mít zkušenosti. Nejlépe bych se obrátila přímo na ty co tu dražbu organizují.\n16. říj 2014 v 08:08 • Odpověz • To se mi líbí •\nrepelka Tenhle problém jsem taky řešila. Rozhodně hned po příklepu ještě nemůžete. Ještě to musí nabýt právní moci atd. My jsme dům vydražili 13. listopadu a přebírali koncem ledna. Nejlepší je se zeptat exekutora ale i tak jsme to řešili ještě s naším právníkem. Jsem hrozná, už si to až tak přesně nepamatuji. Jsou tam na každé razítko ještě dlouhé odvolací lhůty...\n16. říj 2014 v 09:11 • Odpověz • To se mi líbí •\nzamilovanadonej @kacena428 Přesně jak píšou ostatní. Musíš určitě počkat na zápis změny vlastníka v katastru. Počítejte s tím, že existuje taky možnost "předražky", takže se musí počkat, zda jí někdo neučiní. Jinak bych si došla do nějaké pojišťovny, zda lze dům pojistit už teď.\nPokud v domě někdo bydlí a odstěhovat se nehodlá, bude to patrně na delší dobu, a do domu bych šla pouze za asistence městské či státní policie.\nkacena428 děkuji za odpovedi.uz se mi podarilo najit,že prijit bych tam mohla 14 dni po priklepu a doplacení(tam prave bezi ten předražek(dekuji zamilovanadonej).bohuzel do domu se pred drazbou neda dostat,majitel to neumozni dobrovolne.je na nej nejaká páka?exekutor rekl,že prohlidka není mozna,mě prijde divny drazit neco co nevidím jak vypada.jedna se o miliony ne o tisice.takze pokud dum behem 14 dnu vybydli,znicí podlahy,podlahove topeni,dlazby,vytriska okna atd.nic s tím neudelam?kde toto zjistit?u exekutoru nebo dojit za pravnikem?\n16. říj 2014 v 11:03 • Odpověz • To se mi líbí •\nkacena428 kdyz tam majitel bydli,ja ho nesmim po zapisu v kn vyhodit?je tam neopravnene,co mi v tom zabrani?kdyz vam do bytu vleze bezdomvec,taky ho vyhodite ne?\n16. říj 2014 v 11:05 • Odpověz • To se mi líbí •\nesmeralda2 možná se to časem mění a možná je to jiné u objektu k bydlení a u jiného. My jsme toto řešili u malé privatizace. Momentem příklepu se objekt stal naším a rovnou z dražby jsme jeli vyměnit zámky. Ten, koho majetek se draží, ví, že momentem dražby ten majetek pozbyl. Myslím, že proti dražbě se nelze odvolat, a když tak jenom někdo, kdo také dražil, ne ten, kdo tam bydlí. Podle mě by to nemělo mít odkladný účinek. Pravdou ovšem je, že tam u nás nikdo nebydlel. Toto jsou ale věci, které jsou jasné dlouho předem, takže není to o tom, že bys někoho ze dne na den vyhodila z baráku. Nejlépe určitě poradí exekutor\n16. říj 2014 v 11:07 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nkacena428 ono se prave musi cekat tech 14 dni, jestli se jeste nekdo nevytasi s o jednu ctvrtinu vetsi nabídkou.ale prece nebudu jen tupe prihlizet,jak mi to nastvany bývalý majitel nici.a davat mu k tomu prostor\n16. říj 2014 v 11:24 • Odpověz • To se mi líbí •\nrepelka My jsme naštěstí nemovitost před dražbou viděli ale taky jsme se báli co býv.majitel udělá a zda se bude chtít vystěhovat. Ale nakonec dopadlo vše dobře. Všechno se i prodlužuje tím jak to vše musí nabýt právní mocí - i ten příklep. Pak si všechny papíry musí býv majitel vyzvednout na poště - když nevyzvedne, musí to být nějaký čas na uřední desce a pořád dokola. Nám se to i prodlužovalo vánočními svátky a novým obč.zákoníkem. Ještě onehdá byli problémy s placením daní z nemovitosti. Brno řeklo něco a Olomouc kraj něco jiného. Uf..je to za náma\n16. říj 2014 ve 12:33 • Odpověz • To se mi líbí •\nesmeralda2 @kacena428 jsi si jistá, že se musí čekat, jestli někdo nepřijde s lepší nabídkou ? Já myslím, že právě proto jsou dražby, aby se nečekalo, jinak by se to dalo vyvěsit na nějakém realitním serveru. A právě tímto způsobem, že byly dražby, o kterých nikdo nevěděl, pár lidí přišlo k významným majetkům, a pár lidí, kteří by jinak uplatnili nějaká práva, ostrouhalo. Myslím, že dokonce součástí dražební vyhlášky je info, že všechno (práva, závazky atd) udělením příklepu zaniká\n16. říj 2014 v 17:28 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nykram @esmeralda2 Předražek se do OSŘ dostal od 1.1.2013 a týká se jen dražeb nedobrovolných, tj. realizovaných v rámci výkonu rozhodnutí. Je to pojistka proti vydražení nemovitosti pod cenou, účelem je zabránit poškození věřitele.\nU dražeb dobrovolných se nepoužije.\nkacena428 @esmeralda2 jsem\n16. říj 2014 v 17:43 • Odpověz • To se mi líbí •\nkacena428 @ykram jasny no.bohuzel u nedobrovolnych hrozi,že majitel bude delat naschvaly.ach jo.kdyby neslo o tolik penez,ale co kdyz pak nebudem mit ani penize,ani barak k bydleni.\nneexistuje nejaka online poradna?exekutorove se netvari nadsene,že by mi chteli neco říct a navic se jim dovolat je umeni.nebo nejaký odkaz,kde bych si to vse mohla precist?\nesmeralda2 @ykram @kacena428 díky za info, je vidět, že se vyvíjíme, určitě tím správným směrem\n16. říj 2014 v 18:33 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •


Holky z porcelánu (DVD) (papírový obal) | DVD-PREMIERY.CZ\nHrdinkami tohoto filmu jsou dívky a ženy pracující mezi stohy talířů ve velkém skladu jedné porcelánky. Příběh začíná v okamžiku, kdy do skladu nastupuje nová síla, šestnáctiletá Maruška, a zatímco vedoucí, paní Světla, jako již mnohokrát vyhrožuje, že "s tím sekne" a půjde dělat jinam. Přestože vytoužený nový skladník je ochoten převzít sklad okamžitě, Světla trvá na inventuře. To ovšem netuší jaký pedant je předseda inventurní komise, jistý pan Rybička. Předávací inventura se mění v groteskní noční můru, která zaskočí všechny zúčastněné a poněkud naruší nejen pracovní režim, ale i osobní program každé z holek z porcelánu.


Bohumil Klepl — Vladimíra Dvořáková — Lada a Zdeněk Přibyslavští\nPremiéra: Pátek 30. 10. 2009 na ČT1\n00:00:31Dobrý večer. (vyhrává kapela)\n00:00:39Dobrý večer, dobrý večer, dámy a pánové.\n00:00:44Nevím, jestli jste si všimli - tady je v poslední době\n00:00:47všechno špatně. Začalo to se mnou,\n00:00:51ale to už máme odbytý. Teď jsem se dočetl:\n00:00:54Gott - vyznamenaný špatně, pan Fejk, ředitel ZOO - špatně.\n00:00:58A dokument o Jacksonovi - špatně. (smích)\n00:01:01A k tomu ještě ta prasečí chřipka. To je opravdu špatně.\n00:01:04Ale s tou prasečí chřipkou mám jeden problém.\n00:01:07Když se nad tím zamyslíte - já si říkám,\n00:01:09jestli prasečí chřipka není ta bývalá chřipka jako prase.\n00:01:15Tu jsme mívali často, a říkali jsme: "Já mám chřipku jako prase."\n00:01:19"Já ji mám taky, člověče." Chřipka jako prase\n00:01:22se vyznačovala tím, že ji měl každej.\n00:01:24Tím byla taky jako "prase" - v tom výrazu, že hodně.\n00:01:29Pak taky "průběh chřipky jako prase"\n00:01:31byl průběh jako prase!\n00:01:33A dokud se říkalo "chřipka jako prase",\n00:01:36samozřejmě z každý chřipky máme respekt\n00:01:38a každá chřipka nás může ohrozit, ale jakmile se začalo říkat\n00:01:41"prasečí chřipka", tak ono to dostane takový jako...\n00:01:44I na mě to působí, že se ozve závěrečné chrochtání\n00:01:47nebo něco. A teď jsme, přátelé, ještě o fázi dál,\n00:01:52teď jsem se dočetl, že to je H1, N1.\n00:01:56To mě ve snu nenapadlo, že chřipka jako prase,\n00:01:59alias prasečí chřipka je H1, N1. Teď čekám, že mně H1, N1\n00:02:05vzala hodně H2O a tak dále. (smích)\n00:02:09Čím vědečtější to dostává výraz, tím nebezpečněji to zní.\n00:02:13A teď je otázka: Je prasečí chřipka opravdu\n00:02:17ta bývalá chřipka jako prase? Nevím.\n00:02:20A třetí zajímavá věc. Prosím vás, já furt čtu,\n00:02:24že se tady bude 17. listopadu něco oslavovat.\n00:02:28Já vím, že skončil komunismus. Byl hroznej, já ho zažil dost,\n00:02:33ale nevíte, co se bude oslavovat? (ticho)\n00:02:37Hm, taky ne.\n00:02:41Dámy a pánové, dnes mám pár zajímavých,\n00:02:44ale vděčných policejních hlášení: "Poškozený se mi na dálku\n00:02:49pohyboval pořád mezi stěračema a volantem,\n00:02:53pak zblízka mezi předními koly, a pak už vůbec ne."\n00:02:58"Chtěla bych odvolat mé včerejší udání o znásilnění,\n00:03:01neboť jsem se dodatečně dozvěděla, že se jedná o solidního člověka\n00:03:05s velmi dobrými majetkovými poměry."\n00:03:10"Já jsem s ním šla spát jenom proto, že mi slíbil manželství.\n00:03:14Ale stejně jsem mu moc nevěřila.\n00:03:16Obzvlášť, když jsem ráno zjistila, že zmizel."\n00:03:20"Na svou obhajobu uvedl, že ji poprvé uhodil proto,\n00:03:23že nepřiznala, že mu byla nevěrná.\n00:03:27A podruhé proto, že se mu k nevěře přiznala."\n00:03:32"Odcizené zboží vsunula za ňadra, avšak neuspěla,\n00:03:36protože vedoucí sledoval její poprsí již od chvíle,\n00:03:39kdy vstoupila do prodejny." (smích)\n00:03:44"Trestného činu krádeže, při kterém jsem byl přistižen,\n00:03:47upřímně lituji a slibuji, že příště si dám větší pozor."\n00:03:53"Snažil jsem se hlídce vysvětlit, že jsem toho moc nevypil,\n00:03:58ale asi mi pro podnapilost nerozuměli."\n00:04:02"Po odcizení kabelky s větší sumou peněz\n00:04:04odcizil kamarád ještě buldozer, kterým na kabelku nahrnul\n00:04:08velkou hromadu hlíny, aby ji takto ukryl."\n00:04:13Dámy a pánové, to by bylo pro dnešek všechno.\n00:04:16(hudební nástroj) A nyní dovolte,\n00:04:19abych pozval našeho prvního hosta, kterým je můj milý kolega\n00:04:22Bohumil Klepl! (vyhrává kapela, potlesk)\n00:04:41Bohumil Klepl, jestli dovolíte, pro mě Bohouš,\n00:04:44už tady byl, měl trošku smůlu, protože tehdy byla hostem\n00:04:49Anife Vyskočilová, malinko ho zastínila.\n00:04:54Dlouho jsme přemýšleli, jak bychom to Bobovi nahradili.\n00:04:57A dnes na to došlo. Ještě, Bobe, než cokoliv řekneš,\n00:05:00myslím, že by bylo dobrý se podívat.\n00:05:03Dnes už Boba každý zná, ale byla doba,\n00:05:05kdy Boba každý neznal. Tak bychom si, Bobe,\n00:05:08tady něco připomněli. Můžeš se podívat sám.\n00:05:11Je dosti jednoduchý, jeho technické provedení\n00:05:14už tak jednoduché není. Teď se dívej!\n00:05:17Jde o maximální přesnost. Prosím.\n-Jiří Sýkora, učeň, středisko 03...\n00:05:22Jen bych chtěl vědět, jak ten stroj uchráníte\n00:05:26před průmyslovou špionáží?\n00:05:31Tak to je... To jsou moje komunistický začátky.\n00:05:35A aby to bylo vyvážený, zase jsem si říkal -\n00:05:38to je dobře, že jste to našli, protože já jsem začínal\n00:05:41v seriálu Inženýrská odysea. Ale, Honzo, já tě teď přeruším.\n00:05:46Ano. Já mám velký poslání.\n00:05:48Ano.-Jménem republiky! Prosím tě, až takhle?\n00:05:51Jménem velvyslankyně Keni, v Nairobi,\n00:05:54paní Gitě Fuchsové. Koupila ti...-Prosím tě!\n00:05:59Od Masajů, neboj se toho, náramek,\n00:06:03který by tě měl chránit od prasečí chřipky.\n00:06:07(smích) Ten je krásnej, děkuju.\n00:06:10Gito Fuchsová, já jsem ho tedy předal.\n00:06:13A slíbil jsem, že ho předám. Děkuju.\n00:06:16Možná to je jediný účinný lék na prasečí chřipku.-Ano.\n00:06:19Děkuju. Bobe, tys mě přerušil. Podíváme se ještě\n00:06:22na jednu ukázku s tebou, abychom viděli,\n00:06:24jak ses vyvíjel v tvorbě.\n00:06:26-Máte velký nos.\n00:06:28Chodíte jen bos.\n00:06:33Tady už v kapitalismu.\n00:06:35-Chcete se střelit?\n-Či chcete žít?\n00:06:37-Cokoliv chcete, můžete mít.\n-To záleží na vás!\n00:06:45Tady i zpíváš. To je začátek nový epochy.\n00:06:48Začal jsi tančit a zpívat.\n00:06:51Podívejte se. To jsem ale na sebe hrdej i já.\n00:06:54Protože já neumím nic. Podívejte, podívejte!\n00:07:02Tak tohle asi byla zásluha kolegy Havelky.\n00:07:04Ano. Kolega Havelka mi to namluvil.\n00:07:07Dokonce si pamatuju, že mi nedával muziku,\n00:07:09ale měl na magiči napsáno: "levá, levá, pravá, stop, stop,\n00:07:14jedna, dva, tři, pravá, pravá, pravá, levá".\n00:07:18Takhle jsem to měl nahraný a podle toho jsem se učil tančit.\n00:07:21A to "levá, levá" byla jako noha, jo?\n00:07:24Pochopitelně noha. A ne jako "doleva, doleva".\n00:07:28To byla levá noha, levá noha, pravá, pravá.-Ano.\n00:07:31A poslední, co máme, že jsi byl v Keni točit.\n00:07:35Tam odtud mám ten krásný náramek. Od paní Gity.\n00:07:38A tohle jsou fotky... To je postava Vendy Maňase\n00:07:42z Hlubočep, který šéfuje jednu nemocnici v Keni.\n00:07:47Měli bychom říct, že je to komedie, aby si lidi nemysleli,\n00:07:50že jsi něco točil seriózně. (smích)\n00:07:56Přátelé, já vám ale musím říct, Honza si ze mě dělá legraci,\n00:07:59ale já jsem točil tak seriózně! Protože já byl vydřenej.\n00:08:02Tam všude ty mamby, ty opice... Tady ještě!\n00:08:06To jsem prý tutově chytnul HIV. To je za tři dolary.\n00:08:11Je to v Nairobi. Dostaneš do pusy takovou granuli,\n00:08:15jdeš po žebříku nahoru, dáš pusu tý žirafě,\n00:08:18ona tě oblízne, oni tě vyfotí. A dole je takový umyvadýlko\n00:08:22s takovýma ručníkama, který už jsou použitý,\n00:08:25a je napsáno: "Nebezpečí HIV."\n00:08:28Ty jsi točil v Keni komedii, to považuji za ohromný pokrok.\n00:08:35Jaký jsi měl dojmy z takový návštěvy v Keni?\n00:08:39Já mám velký zážitky. Jsem toho hodně plnej.\n00:08:42Tohle je zrovna ještě hezký. To je příjemný.\n00:08:45Tam ty dětičky chodí do škol. V Itibu a blízko Kakamega...\n00:08:51Ty řekneš Kakamega a myslíš si, že všichni víme, kde to je.\n00:08:55Ale asi chceš říci "u velkých měst", ne?\n00:08:58Já bych, jestli dovolíš, to řekl asi takhle.-Ano.\n00:09:02Aby to bylo vyvážený. Máš naprostou svobodu!\n00:09:04Jo, jo. Mně se povedlo, jak jsem letěl z Keni domů!\n00:09:09A to je zážitek! To, že jsem přiletěl do Keni\n00:09:12a natočil nějaký film, to je hezký, to půjdete do kina,\n00:09:16ale já jsem letěl z Kakamega do Kisumu,\n00:09:20z Kisumu do Nairobi, z Nairobi do Istanbulu.\n00:09:25V Istanbulu byla kontrola na prasečí chřipku, prošel jsem\n00:09:29a doletěl jsem do Prahy. To byla cesta...\n00:09:33Ty africký lety musely být docela zajímavý, ne?\n00:09:36Tam člověk nevěděl, kdo je pastevec a kdo pilot.\n00:09:40Přišel jsi k letadlu a to bylo nějaký menší?\n00:09:43Ne, to bylo normální letadlo, mělo dvě vrtule...\n00:09:47Já jsem říkal, že střízlivýho mě nedostanou.\n00:09:50Jenže tam se nekouří, nepije. Nikde nic.\n00:09:52Žirafy ve volný přírodě. Krásný.\n00:09:55Takhle tam opravdu chodí? Tak tam opravdu chodí.\n00:09:58To je úžasný.-Já skáču, protože jsem toho hodně plný.\n00:10:01Tohle je jediný lev, kterýho jsem potkal.\n00:10:05To mě vyfotila paní velvyslankyně, protože zrovna ti lvi,\n00:10:08který já jsem chtěl vidět, živí nebyli.\n00:10:12Tak to se omlouvám. Aha.\n00:10:14A když jsi přišel do takovýho menšího letadla a letěl jsi,\n00:10:17tak člověk by měl trochu obavy, jestli to splňuje\n00:10:20všechny ty bezpečnostní parametry, jestli ta letadla dobře udržují.\n00:10:23Dobrý? Nechci být vůbec rasistický\n00:10:26na tu stranu, ani na tu stranu, ale byla to vždycky\n00:10:30kombinace černocha a bělocha. Co?\n00:10:35Jak mám tu odbornost, vždyť víš, že jsem v podstatě pilot,\n00:10:39filmovej, tak já... (smích)\n00:10:43No ne, počkejte! Já, když letím, tak se čeští piloti\n00:10:46vždycky zastaví, když vycházím z letadla,\n00:10:49a říkají: "Pane Fila," protože jsem se tak jmenoval,\n00:10:52"jak jsem letěl?" A já říkám: "Nic moc."\n00:10:56To je proto, že jsi hrál v tom seriálu Letiště.\n00:11:00Ano. A tady to byla kombinace...?\n00:11:03Tady to byla kombinace běloch-černoch. A letěli hezky.\n00:11:06Jako normální let. Nízko, to znamená...\n00:11:09Nízko, tomu říkáš, že hezky? To já mám radši vejš!\n00:11:13Oni mi dokonce slíbili, že když bude vidět lev,\n00:11:16že to dají trošku dolů. Že ho pozdravíte.\n00:11:19Že ho pozdravíme. Tak na to by mě zrovna neužilo.\n00:11:23Já jsem toho plnej, chtěl jsem ti ještě říct strašně důležitou věc.\n00:11:27Když furt říkáš, jak jseš toho plnej,\n00:11:29tak seš toho tak plnej, až ses ucpal!\n00:11:32Co jsi tam třeba jedl? Konkrétně já jsem jedl\n00:11:36jenom rejži s vařenou mrkví, abych neměl průjmíček.\n00:11:41Protože, přátelé, my jsme točili u Viktoriiných jezer.\n00:11:46Tam je prales a v tom pralese jsme neměli takový ty budky,\n00:11:51že si jdete... Takže tam, když to na mě přišlo,\n00:11:55tak jsem požádal kolegy z černošského cateringu,\n00:11:59aby mlátili klackama, otočili se zády ke mně...\n00:12:04Pardon. Kolik jich bylo? Pět jsem jich měl.\n00:12:07Mlátili klackama, aby odehnali ty mamby, a já jsem pak přisedl.\n00:12:13Jestli tomu rozumím... A věděl jsem, že mě neuštkne.\n00:12:16Jestli tomu dobře rozumím, ty jsi vykonával potřebu tak,\n00:12:19že pět lidí ohánělo mamby, to jsou hadi.\n00:12:22To jsou smrtelně jedovatí hadi. A oni tím mlácením...\n00:12:26Odháněli ty mamby. Ale mezi tím běhali gekoni,\n00:12:30to jsou malý opice, který zase kradou foťáky.\n00:12:34Ale ti to dělají jinde. Když jdeš na potřebu,\n00:12:38tak foťák nepotřebuješ. Na potřebu to nedělají.\n00:12:41Ti zase mávají u silnice. A když zastavíte\n00:12:44a otevřete okýnko, tak vám vezmou ten foťák,\n00:12:46jdou do vesnice, tam ho vymění za banán.\n00:12:49Jo?! Tak funguje kšeft.\n00:12:51Ale ještě musím něco říct.-Je vidět, že jsi toho hrozně plnej.\n00:12:55Nás strašili z rasismu, nebo tohle, ale musím vám říct,\n00:13:01že já jsem tak milé přivítání v těch vesnicích\n00:13:04a mezi těmi lidmi.. Byli jsme u zdravotníka Aleše Bárty,\n00:13:07který tam vede obrovskou nemocnici, která se stará o černošské děti,\n00:13:11já jsem neviděl jediný projev rasismu.\n00:13:15Musím říct, že mě to hodně překvapilo.\n00:13:19Vylujčuju město Nairobi. Nairobi, jako každý velký město,\n00:13:22je komplikovaný, ale tyhle Naguru, Kakamega, Kisumi...\n00:13:28Úžasný! Všichni: "Jambo, masanga!", jako bělochům.\n00:13:36Počkej, to mi přelož. Jambo je ahoj. A bělochu.\n00:13:39Ale já hned zase dělal, protože já jsem hypochondr,\n00:13:43tak já měl na sobě různá DDT a ty sterilní...,\n00:13:46takže jsem se celý ostříkával. Tys ho pozdravil\n00:13:49a šel jsi se desinfikovat. (smích)\n00:13:51Ale ne ve zlým. A kde jsi třeba bydlel?\n00:13:55My jsme bydleli jako hollywoodské hvězdy\n00:13:58vždycky v pětihvězdičkovým hotelu. Tak on není pětihvězdičkový\n00:14:01jako pětihvězdičkový. Vypadal jako ze 70.let\n00:14:05naše zotavovna. Takže jídlo v pořádku.\n00:14:11Bydlení v pořádku. Ženy se nabízely mně.\n00:14:17(smích) Počkej, nabízely se jenom tobě\n00:14:20nebo globálně? Protože já jsem zajímavej.\n00:14:22Jak jsem bílej a tlustej... Čili tam se ukázalo,\n00:14:24že tam jsi zajímavej? (smích)\n00:14:28No jistě, protože, když se na mě podíváš,\n00:14:31tak si každý myslí, že jsem asi bohatý Evropan,\n00:14:35a že mám asi peníze. Ale ta jistá smrt\n00:14:38stála v přepočtu asi čtyři koruny. Jak jistá smrt?\n00:14:44Zase tě to nějak hrozně naplnilo! Kdybys s tou dotyčnou dámou,\n00:14:50která se ke mně jakoby hlásila, že by mi poskytla služby...\n00:14:54Jak jsi poznal, že se k tobě hlásila?\n00:14:56To jako poznám! Počkej, jak to?!\n00:15:00Když jsem tam byl se Zdeňkem Troškou a s celou partou,\n00:15:04tak to já jsem poznal, že ta holka jde po mně a ne po nich.\n00:15:07Jak jsi to ale poznal? Víš sám, že se v tomhle dost často pleteš.\n00:15:12(smích) Jak jsi to poznal?\n00:15:14Přišla a řekla: "Jambo, masanga." Já jsem řekl: "Jambo, kočičko,\n00:15:18ale s tebou nic." A ona jenom řekla,\n00:15:22že chce těch, v přepočtu, oni mají keňský šilinky,\n00:15:25tak v přepočtu to byly čtyři koruny.\n00:15:28A já jsem právě říkal: "Za čtyři koruny chytnout HIV,\n00:15:32to je jako hodně levný." Třeba jenom chtěla ty čtyři koruny.\n00:15:37To mě nenapadlo. (smích)\n00:15:41Stačilo jí dát čtyři koruny. To jsem blbej!\n00:15:43Mohl jsem jí dát čtyři koruny a byl by klid.\n00:15:46A holky by říkaly: "To byl Jambo masanga Klepl!"\n00:15:51Čili ty jsi trpěl touhle falešnou iluzí, že ženy se ti nabízely.\n00:15:55Dobře. Ukazuje se, že šlo vlastně o podporu.\n00:16:00A co tam bylo výrazně jinýho? Co tě nejvíc zaujalo?\n00:16:04Je to úplně jiný kontinent. Chci říct:\n00:16:06Zlatej Topolánek i Paroubek. Jako za ty poměry tady?\n00:16:11Za ty poměry tady. Myslím si, že si furt žijeme dost v ráji.\n00:16:16A tím se nechci dotknout těch pánů.\n00:16:20Prostě je to tady ještě furt přepychový.-To je.\n00:16:24A jenom bych chtěl říct úplně vážnou větu,\n00:16:27že obdiv si zaslouží zdravotník, který tam pracuje v Itibu\n00:16:31a jmenuje se Aleš Bárta, má na starost 65 tisíc lidí,\n00:16:36nikdo mu nepomůže. A oni k němu chodí a on je léčí.\n00:16:42My jsme třeba točili záběr, kde říkám:\n00:16:45"Dobrý večer, já jsem nějakej Venda Maňas z Hlubočep!"\n00:16:48A do toho najednou začaly ženy dělat: "Bllllll."\n00:16:51Pardon, měly to dělat? Ne, ty vůbec nepatřily k filmu!\n00:16:54A klasický český zvukař říkal: "Jděte do prdele, vole,\n00:16:59tady se točí!" (smích)\n00:17:04To se narodilo 14letý holčičce miminko!\n00:17:08Oni to takhle dávaly světu najevo! To takhle dávaly najevo.\n00:17:11Takže jsme přerušili natáčení a šli jsme se všichni podívat\n00:17:14na to "bllll". Na to miminko.\n00:17:17Pardon, to miminko taky dělalo takhle?\n00:17:19Ne, miminko brečelo. Ale já jsem poprvý viděl,\n00:17:22když se narodí malej černoušek. On není vůbec černej!\n00:17:27Počkej. A byl to černoušek? Tak já jsem tam byl jenom dva dny.\n00:17:34Myslím si... Ne, oni se narodí takoví růžovounký.\n00:17:40A za chvilku ztmavnou a jsou tmaví.\n00:17:44Ty jsi viděl čerstvě narozený miminko?\n00:17:46Já jsem viděl chlapečka, který byl narozený hodinu,\n00:17:49protože tam rušil natáčení. A pak jste pokračovali.\n00:17:52Pak jsme pokračovali, protože zvukař řekl:\n00:17:54"Fakt jděte do prdele, tady se točí."\n00:17:56Jo, vy tady rodíte, zatímco my točíme!\n00:17:58A během toho dne zase bylo, že plačky zase začaly křičet,\n00:18:01to zase umřel pán. A oni to hned zakopávají\n00:18:04do země vedle baráku. A kde jste to točili, člověče?\n00:18:07V tom Itibu. To je vedle Viktoriiných jezer.\n00:18:10Strašně daleko.-Je vidět, že tam v tu dobu bylo rušno.\n00:18:15Málokdo asi ví, Bobe, to je taky zajímavá kapitola,\n00:18:20ty jsi ještě jeden z těch lidí, co jsou trošku přesvědčení,\n00:18:24že bude ten konec světa. Mohl bys říct ten termín,\n00:18:27na kdy to plánuješ? To bych vám rád všem řekl.\n00:18:31(smích) To je jeho silný přesvědčení.\n00:18:35Můj kolega Jan Kraus říká, že jsem zralej na léčení.\n00:18:37Moje maminka, Arménka, říká: Ty jsi zralej na psychiatrii.\n00:18:42Prosím vás, 21. prosince 2012 se dostane souhvězdí Orion,\n00:18:46Slunce naší Země, do takový přímky, kde je černá díra.\n00:18:51Jak bych vám to přiblížil? Jako když vypouštíte vanu.\n00:18:55To si umíme dobře představit. To znamená,\n00:18:58že celý vesmír proteče tím odpadem a vznikne\n00:19:04novej zasranej jakoby vesmír. Počkej, teď tomu nerozumím.\n00:19:10Máš napuštěnou vodu ve vaně. A to je náš vesmír, co my známe.\n00:19:14Ano. Ten odteče. Otevřeš zátku, to je ta černá díra.\n00:19:17Tím to celý proteče. A kam to protéká?\n00:19:20Záleží, kde bydlíš a tak. Ve městě...\n00:19:24Jestli máš čističku. Já mám třeba čističku na venkově.\n00:19:27Ty máš čističku, tak by z toho něco mohlo vzniknout.\n00:19:29Jsou lidi, co se třeba zachytí v sifónu.\n00:19:33Že zůstaneš viset na tom chromovaným hajzlíku.\n00:19:37Jde o to, jestli bude sítko. To je otázka!\n00:19:41Ale jak jsi na tohle přišel? Já jsem dost studoval.\n00:19:45Působil jsem i v Mexiku jako loutkář.\n00:19:49A já jsem studoval mayskou kulturu. Kolik hodin jsi to studoval?\n00:19:55Přečetl jsem si dvě knížky a jednu jsem půjčil Evě Holubový.\n00:20:00A tam jsi se dočetl, že bude ten konec světa?\n00:20:04Ne, oni nepíší, že bude konec světa.\n00:20:06Píší, že bude rok nula. Tam je nějak 5 312.\n00:20:09Oni mají jinou verzi. Že přijdou z vrchu.\n00:20:12Přijdou mimozemšťani. Jo, že oni ovládnou.\n00:20:16Ale jsou kladný. Což se projevuje?\n00:20:19Jenom americká FBI a CIA dělá naschvál. Vetřelce,\n00:20:24všechny nás straší. Jsou to strašně pozitivní lidi.\n00:20:27Ale tyhle ty debilní filmy je malinko dráždí.-Ano.\n00:20:31A pak je další varianta, to už Američani natočili film,\n00:20:35je dost blbej, že se na vteřinu zastaví rotace Země,\n00:20:39takže co se stane? Kdybyste náhodou točili v ten den\n00:20:44Uvolněte se, tak všichni... Když se zastaví rotace...\n00:20:47Pamatuješ si, dělali jsme s Jirkou Ornestem hru Kdo je tady pán\n00:20:51a točili jsme tím kýblem. A ty jsi říkal:\n00:20:54"Rotace je, když se roztočí kýbl s vodou."\n00:20:58A zarazils ho o ruku a všechno vyteklo.-Ano.\n00:21:02Takže vlastně se stane tohle to. Dojde k tomuhle.\n00:21:05Dobře. Ty jsi říkal 2012? 21. prosince.\n00:21:08Teď jsem mluvil s pár vědci, ti říkali: "Možná 23."\n00:21:13Čili ono se to ještě přesně neví. Neví.\n00:21:16A jak se na to chystáš? Já chci se svojí přítelkyní\n00:21:20odjet na Českomoravskou vrchovinu, tam jsou moc pěkně vidět hvězdy.\n00:21:24A mám takový zaklínadlo, takovou formuli.\n00:21:27Začneš něco řvát? Ne, chytne...\n00:21:30Že seš s nima, ne? No, no, no.\n00:21:33To nás asi bude hodně. A všichni jste zvaní.\n00:21:35Tam se všichni chytneme, vyletíme nahoru.\n00:21:38A kdyby k tomu náhodou nedošlo? Máš koncept, co dál?\n00:21:41Kdyby náhodou všichni přežili, tak já se vám omluvím.\n00:21:45Bohumil Klepl! (potlesk)\n00:21:53Dámy a pánové, naším dalším hostem je Vladimíra Dvořáková!\n00:22:09Paní profesorka Vladimíra Dvořáková.\n00:22:12Je teď poměrně často k vidění v televizi a tak.\n00:22:15Byla jste vidět i předtím. V politických pořadech\n00:22:19se vás ptali jako politoložky, co si myslíte.\n00:22:23Teď v rámci plzeňské univerzity jste skoro denně ve vysílání.\n00:22:27Měli bychom taky říct, že paní profesorka\n00:22:29je předsedkyní akreditační komise, politoložka.\n00:22:32Dokonce jsem někde četl, že jste specialistka na přechod\n00:22:35od totality k demokracii. Nebo že to je oblast,\n00:22:37co vás kdysi zaujala. Docela mě zajímala.\n00:22:40Vlastně jsem ji začala dělat už v 80.letech,\n00:22:44protože jsem se zabývala Latinskou Amerikou.\n00:22:46A v Latinské Americe počátkem 80. let to začalo být\n00:22:49velmi silné téma. Nám se sem tenkrát podařilo\n00:22:54dostávat i knížky z knihovny ze západního Berlína,\n00:22:57protože v rámci studia revolučního hnutí v Latinské Americe\n00:23:00nikomu nepřišlo zvláštní, že dostáváme teorie\n00:23:03přechodu k demokracii. A tam jsem se dostala k politologii,\n00:23:06protože politologii jsem nestudovala,\n00:23:08jsem původem historik. Takže to vyšlo z tohohle.\n00:23:12Prosím vás, to s tou univerzitou.\n00:23:14Tomu normální člověk jen tak nerozumí.\n00:23:16Když to zhruba shrnu - problém je prostě v tom,\n00:23:19že se tam studovalo neregulérně v některých případech.\n00:23:23Ne ve všech, ale v některých. A ta neregulérnost\n00:23:26spočívala v tom, že ten titul někdo dostal rychle.\n00:23:29Mluví se o politicích a nebo nějakých důležitých osobnostech.\n00:23:32Ale, abych řekl pravdu, co mě na tom ještě zaujalo,\n00:23:36že nejenže tam byly takové případy, teď se ukazuje,\n00:23:39že jsou i na jiných univerzitách! Takže já, jako nevzdělanej,\n00:23:42jsem tady jedinej poctivej! (rozpačitý smích)\n00:23:45Ano, nemáte-li titul... To podezření,\n00:23:48který z toho vzniká, je strašný. Protože každý,\n00:23:52kdo v nedávný době vystudoval, tak na něm\n00:23:54může zůstat stín podezření. Mohl bych vsuvku?-Ale k věci.\n00:23:59K věci. Já, když jsem žil v Sovětském svazu,\n00:24:03tak v Gruzii, když mě začal bolet slepák,\n00:24:07tak moje gruzínská babička řekla: "Operovat tě ten doktor nebude,\n00:24:11protože to má koupený." Tenkrát. To si pamatuju.\n00:24:13A pozvala léčitele. To bylo v 77. Pokračuj.\n00:24:28Tak u té medicíny je ta hrůza menší,\n00:24:31protože tam by se to přeci jen asi časem projevilo přímo fakticky, ne?\n00:24:36Tak asi projevilo, ale nechtěla bych asi být tím pacientem,\n00:24:39na kterém by se to prokázalo. To asi nikdo z nás.\n00:24:44Takže to by bylo asi ještě větší riziko.\n00:24:47Ale v oblastech jako je právo, který nám tady tak chybí!\n00:24:53Nebo jedna věcí, která výrazně absentuje - výkon práva.\n00:24:57Když si pak člověk tohle čte, tak ho to děsí.\n00:25:00A navíc ještě to propojení s Ústavem státu a práva!\n00:25:05To jsou věci... Já teď nevím, jestli jsem v pořadu\n00:25:08Uvolněte se nebo Na stopě. Myslíte Na stopě,\n00:25:11jak hledají ty mrtvé. Abychom nepřešli do jiného žánru.\n00:25:15Na stopě jsou, jak hledají ty zločince.\n00:25:18Myslím, že je to nějaký ten pořad tady. Ne, ne.\n00:25:21Uvolníme se, nebudeme Na stopě. Hrozně těžko se to vysvětluje.\n00:25:25Řada lidí nechápe, co se to přesně děje.\n00:25:28Jenom vědí, že je tam něco neregulérního.\n00:25:31Takhle! To, že jsou různé problémy na různých školách,\n00:25:33to, že se někdy něco takového stane, to se může objevit.\n00:25:36To, co byl problém na té právnické fakultě bylo,\n00:25:39že tam, nebo to, co je tam problém a na co jsme upozorňovali,\n00:25:43protože ještě další věci řešíme, ale na co jsme upozornili\n00:25:46už před rokem, byla naprostá netransparentnost.\n00:25:49Ty lidi byli přijímáni podle nějakých pravidel,\n00:25:53nebo spíše nepravidel. A vám se nezdálo,\n00:25:56že do toho dostatečně nevidíte? My jsme třeba říkali,\n00:25:59že by mělo být jasně dané, když někomu znávám zkoušky,\n00:26:01tak za jakých podmínek je znávám\n00:26:04a kdo o tom rozhodne, že je uznávám. A tyhle věci.\n00:26:07A ta netransparentnost umožňovala, aby mezi\n00:26:10naprosto normálními studenty se objevovali, řekněme,\n00:26:14i lidé problematičtí. Co máme před sebou v tomhle ohledu?\n00:26:19Já jsem trošku optimista. Já mám pocit,\n00:26:22že jestli se teď podaří tu fakultu zachránit,\n00:26:27to je jiný otazník, ale jestli se podaří,\n00:26:30že to ta akademická obec skutečně zvládne,\n00:26:33tak pro mě je dobrý pocit, že ti lidé budou moct říct:\n00:26:35"Heleďte, my jsme z Plzně, ale my už jsme končili\n00:26:38na fakultě, která je čistá.-A jak to akademická obec může zvládnout?\n00:26:42Že bude fungovat normálně tak, jak by fungovat měla.\n00:26:46To znamená, že akademické senáty, které plní kontrolní funkci,\n00:26:49to je velice důležitá věc. Podle mě to trochu souvisí\n00:26:53i s atmosférou společnosti. Do té univerzity\n00:26:58se nám promítá ten styl politiky. Místo aby\n00:27:02nějaké akademické způsoby chování a diskuse se přejímaly do politiky,\n00:27:06tak to jde opačně. Takže nám třeba vznikají akademické senáty,\n00:27:09neříkám, že všude, ale setkala jsem se s tím,\n00:27:12že buď je to: "Jedeme po děkanovi nebo po rektorovi,\n00:27:15chceme ho zlikvidovat, dostat." A nebo naopak naprostá servilita:\n00:27:20"Nezeptáme se na nic, nebudeme plnit kontrolní funkce."\n00:27:23Ale v akademickém senátu by měli být lidé, kteří budou kontrolovat,\n00:27:28kteří přijdou s nápady, budou říkat:\n00:27:31"Podívejte se, tady ta výuka nestojí za nic\n00:27:35a pro studenty je to ztráta." Nebo naopak řeknou:\n00:27:39"Tady byl děkan bezvadný, podařilo se mu tady to vyřešit."\n00:27:41Já vím, ale paní Dvořáková, vy říkáte,\n00:27:44že přejímáme ty vzory z politiky,\n00:27:46že to je určité zrcadlo společnosti.\n00:27:49Ale kde má občan šanci nebýt pasivní?\n00:27:52Má volby, tam vám napíší nějaká jména.\n00:27:55S tím celkem nehnete, protože to je závislé na tom,\n00:27:58kolik získají preferencí, tolik jich postoupí. A pak?\n00:28:03Myslím, že občan má obrovskou šanci.\n00:28:05Udejte mi nějaký příklady. Třeba o té Plzni.\n00:28:08Všichni říkají: "A kdy jste to začali kontrolovat?\n00:28:10Vždyť to všichni říkají už kolik let!"\n00:28:13My jsme začali víc jak před dvěma lety.\n00:28:15A já vždycky říkám: "Když to všichni říkají,\n00:28:17tak proč to někdo neřekl?" Protože se tady jeden bojí.\n00:28:20A proč to vlastně nezačala vyšetřovat policie,\n00:28:24když to všichni říkají? Ale to je na univerzitě.\n00:28:27Ale představte si to v té společnosti.\n00:28:29Někdo chodí do práce, tam má šéfa, ví o nějaké nekalosti.\n00:28:33Nebo vůči těm politikům. Co má občan za možnost\n00:28:36projevit se aktivně, jak vy říkáte? A většina by si přála.\n00:28:43Jak se má projevit aktivně kromě toho,\n00:28:46že bude případně někde demonstrovat nebo manifestovat?\n00:28:49Já si myslím, že možná příliš mlčíme.\n00:28:52(Bohumil Klepl kašle) Ty máš asi, víš co? H1, D1.\n00:28:57Abych vás nerušil. Nechceš na chvilku půjčit náramek?\n00:29:01Ne, já bych chtěl trošku vody, jestli bych tě mohl poprosit.\n00:29:04To nerad, ale taky ti dám. To si už nesmíš sundat.\n00:29:08Nikdy? Ale on dost škrábe, člověče.\n00:29:11To byla nějaká starší lama, takže to dost škrábe.\n00:29:16A co má podle vás dělat člověk aktivně?\n00:29:20V zaměstnání, když řekne, že šéf krade, tak ho vyhoděj.\n00:29:23Čili tam se bojí sám o sebe. Když to nebude jeho šéf\n00:29:26a bude jinej, tak si zase říká, co bych se o to staral?\n00:29:31Jak motivovat k aktivitě toho občana?\n00:29:34Myslím si, že může minimálně hovořit o těch problémech.\n00:29:37Může se spojit... Cestou domů si může pro sebe:\n00:29:40"To nemá cenu..." To dělám hodně v parku.\n00:29:44A já mu říkal: "To teda ne!" A většinou jde rovnou na kliniku.\n00:29:48Dobře, tak můžeme hovořit. Je to pravda.\n00:29:52Samozřejmě můžu říkat, že člověk může jít do sdružení\n00:29:54a může bojovat za spravedlnost a podobně,\n00:29:57ale já to spíš beru jako každodenní život.\n00:30:00A v každodenním životě jsou věci, který mě štvou, a který můžu říct.\n00:30:03A jde o maličkosti. Jestli se vyřeší nebo nevyřeší,\n00:30:07ale my si strašně necháme líbit. Já ne.\n00:30:10Dobře, ale obecně. Já, když jsem to třeba srovnávala\n00:30:13s lidmi, kteří žijí na Západě dlouhá léta.\n00:30:18Teď nechci brát, že je to někde ideální,\n00:30:22ale tam neexistuje, aby se k nim choval arogantně prodavač,\n00:30:26aby se k nim choval arogantně úředník někde.\n00:30:29Pokud se chová, tak ti lidé si skutečně začnou stěžovat\n00:30:33a zabrání tomu. A u nás všichni přejdeme\n00:30:37mnohé věci drobného arogantního chování.\n00:30:42Jestliže kolegům v práci nevadí, že šéf\n00:30:45je arogantní na jejich kolegu, tak musí počítat s tím,\n00:30:48že poté se jim stane, že to budou oni.\n00:30:51A ta atmosféra té společnosti v tom každodenním životě,\n00:30:55v tom, že ti lidé se nebojí zastat někoho jinýho.\n00:30:58Samozřejmě, že někdy člověk riskuje,\n00:31:01samozřejmě taky zvažuje, kdy něco bude nebo nebude říkat,\n00:31:04ale já si myslím, že to je v těch lidech,\n00:31:07že jsou prostě věci, které si nemáme nechat líbit,\n00:31:10a že si je necháváme líbit zbytečně.\n00:31:13Nevěřím, že někdo půjde demonstrovat na Karlův most\n00:31:16a říkat: "Můj šéf je..." To se chodí za platy a podobně.\n00:31:20Ale v těch běžných věcech, v běžném kolegiálním životě.\n00:31:26Já mám pocit, že tady je takového násilí,\n00:31:30že ti lidé se nezastanou někoho druhýho.\n00:31:33A to by přece být nemělo. Nemělo, ale všichni víme,\n00:31:36že pak fungují ty staré mechanismy. Nikdo vám neřekne nic špatnýho,\n00:31:41nikdo vám neřekne: "To ses neměl Jardy zastávat,\n00:31:45protože Jardu šéf nemá rád." Akorát dostanete výpověď.\n00:31:48Dobře, ale pak je smůla, že jestliže já dostanu výpověď,\n00:31:51a jestliže se mě zastane dalších pět lidí,\n00:31:54tak začne nějaký problém. To jo.\n00:31:56Ale problém je v tom, že tady mám pocit,\n00:31:59že si pořád moc lidí drží ta ústa a nic neříkají.\n00:32:02Ale já se ptám, co s tím? Vy, jako člověk, který to studuje.\n00:32:06Myslím si, že to je opravdu každý jednotlivec.\n00:32:09Já si to skutečně myslím. My nemůžeme říkat:\n00:32:12"Zlepšeme politiky." Ti politici budou takoví,\n00:32:14jaká bude ta společnost. A je to v každým z nás.\n00:32:18Že člověk najde tu odvahu a půjde proti věcem, který jsou špatný.\n00:32:22A jak vy to vidíte z hlediska budoucnosti?\n00:32:26Teď máme dvacet let. Tak co myslíte?\n00:32:29Právní prostředí. To, o čem jsme tady teď mluvili.\n00:32:32No, jasně. Bude to akcelerovat k lepšímu?\n00:32:34Nebo k horšímu, podle vás? Jako horší už...\n00:32:38To nejde. To jsme to hezky oslavili!\n00:32:42Nechci být pesimista, ale já jsem...-A chcete být optimista?\n00:32:48Já si skutečně myslím, že to záleží na každým z nás.\n00:32:51To máme před sebou pěknou šichtu. Všechen tento alibismus.\n00:32:55Takhle. Já nejsem pro z lidí dělat mučedníky.\n00:32:58Jít za každou cenu proti zdi. Ale lidé si mají uvědomit,\n00:33:01kdy, v jakém momentě je možný domluvit se\n00:33:05a zabránit těm věcem, které jim vadí.\n00:33:07A jde od maličkostí. Jde jenom o to,\n00:33:11aby se začali ti, co rozhodují o mnoha věcech,\n00:33:14chovat k lidem jako k lidem. To je základní úcta k člověku,\n00:33:17která by měla být. A měla by být základní úcta\n00:33:20i třeba jenom k těm studentům, základní zodpovědnost.\n00:33:24Pro mě je ta Plzeň vlastně největší trauma,\n00:33:28že tohle proběhlo na univerzitě, na fakultě,\n00:33:32že na to budou doplácet ti obyčejní studenti\n00:33:37i ti kantoři, kteří dělali normálně tu svoji práci tam.\n00:33:42Všichni se na ně budou dívat skrz prsty\n00:33:45a přitom jsem měla pocit, když jsem mluvila se studenty,\n00:33:48že k té fakultě mají vztah, že pro ně ta fakulta něco znamená.\n00:33:53A hrozně bych jim přála, aby to dopadlo dobře.\n00:33:56To bychom jim přáli všichni. Ostatně celé zemi.\n00:33:59Profesorka Vladimíra Dvořáková! (potlesk)\n00:34:05Dámy a pánové, naším dalším hostem jsou\n00:34:08Lada a Zdeněk Přibyslavští! (potlesk)\n00:34:27Pardon, já bych vás, pane Zdeňku, poprosil malinko dozadu,\n00:34:31abych mohl blíž k vaší paní.\n00:34:36Lada a Zdeněk Přibyslavští, manželé,\n00:34:38kteří se specializují, já to tak definuju, na dosahování výher.\n00:34:42Dá se to tak říct? Určitě.\n00:34:45Dá se to tak říct? Přesně tak.\n00:34:47Jak jste na to přišli? Kdy to začalo? Čím to začalo?\n00:34:52Tak ono už to asi začalo na základní škole.\n00:34:54Už na základní škole? Ve vašem případě.\n00:34:56U vás? Až co jsem ji poznal.\n00:34:59To tak bývá. (smích)\n00:35:01Čili vy jste si vzal výherkyni a začal jste v tom lítat taky.\n00:35:05Čili u vás už na základní škole. Vy jste ráda vyhrávala.-No, no.\n00:35:08Já jsem ráda běhala dlouhé tratě. To mě velice bavilo.\n00:35:12Kam jsem přišla, tam jsem vyhrála. Počkejte.\n00:35:16Vy jste ráda běhala dlouhý tratě? Hm, vím, teď to tak nevypadá.\n00:35:19Ale to jsou sportovní výhry. Ale dnes se specializujete\n00:35:22na výhry takovéhoto typu. Jako je třeba computer, lux a podobně.\n00:35:27A k tomu jste přešla z těch dlouhých tratí?\n00:35:30Bavilo mě soutěžení. Aha!\n00:35:33Já jsem potom už měla takový... Jak bych to řekla?\n00:35:38Napsala jsem vzkaz do jedněch novin.\n00:35:42A vyhrála jsem sto nanuků. Sto nanuků? Za vzkaz.\n00:35:47Přesně tak. To už jste byli spolu?-Ne.\n00:35:50Tak jsem si řekla: "A! To funguje!"\n00:35:53Takže jste měla celý rok nanuky zdarma.\n00:35:57My jsme tak trošku rozdali, takže vydržely dva dny.\n00:36:01-Má velkou spotřebu. Jo?\n00:36:04Tak to byla první výhra a to vás inspirovalo k tomu,\n00:36:07že vyhrávat se dá. Přesně tak.\n00:36:10A jak to pak pokračovalo? Pak jsem četla další noviny.\n00:36:14A tam byla otázka. Tak jsem zavolala.\n00:36:17Soutěžní?-Ano, ano. Tak jsem zavolala\n00:36:19a přibližně za měsíc přišla tisícikoruna.\n00:36:22Pardon, můžu se zeptat, co to bylo za otázku?\n00:36:25Tak to už si nepamatuju. Ale byla jednoduchá,\n00:36:28byly tam tři možnosti. A,B,C.\n00:36:30Vy jste tipla, poslala jste odpověď a za měsíc přišla tisícovka.\n00:36:33Přesně tak. To už jste byli spolu?-Ne.\n00:36:37Tak dál. To máme tisícovku, sto nanuků...\n00:36:42Asi v jakým rozmezí to bylo? Tak do měsíce.\n00:36:46Začalo to nanukama, pak tisícovka, to by mě taky povzbudilo.\n00:36:50Pak jsem se potkala s manželem. Už po druhý výhře.\n00:36:54Čili to pak byla třetí výhra. Přesně tak.\n00:36:59A to jsme potom začali soutěžit spolu.\n00:37:02Proti sobě nebo jako dvojice? Spolu, já jsem ho do toho zatáhla.\n00:37:08A první vaše společný soutěžení? Bylo s tyčinkama.\n00:37:15To jsme jedli tyčinky. Nám tedy moc chutnaly.\n00:37:18Vy jste soutěžili, kdo sní víc tyčinek.\n00:37:21Byly to čokoládový tyčinky. A byla to soutěž.\n00:37:24V tomhle bych si mohl zasoutěžit s váma.\n00:37:26To jste nečekali výhru? Nebo jste soutěžili, kdo jich sní víc?\n00:37:30Ne, to bylo vyloženě ohledně té hry.\n00:37:32Takže my jsme hodně jedli tyčinky a tím pádem\n00:37:35jsme se prokousali až k výhře. Po kolika, zhruba, tyčinkách?\n00:37:38Po pěti. Poprvé to bylo po pěti.\n00:37:41Vy jste po pěti tyčinkách vyhráli co?-Playstation.\n00:37:46Hele, to je pecka! Tak to bylo ohromný, ne?\n00:37:49A když jsme viděli, že to takhle funguje,\n00:37:51tak jsme koupili další tyčinky, další, další.\n00:37:57Kolik asi? Celkově nebo na týdny?\n00:38:00Celkově. Tak celkově, to opravdu netuším.\n00:38:06Bylo jich fakt hrozně moc. A na týdny?\n00:38:09Na týdny to byla stovka. Sto tyčinek týdně.\n00:38:13Do toho vy jste se prala celou dobu s příšerkama.\n00:38:17A to byl vždycky jeden playstation. Vždycky jeden?\n00:38:21Za sto tyčinek? Ano.\n00:38:24Takže výborný. A bylo jich 21.\n00:38:2721 playstationů jste vyhráli?! (smích)\n00:38:30Proč já to, vůl, nehrál?! Pardon, kolik stála tyčka?\n00:38:35Zhruba deset korun. To bylo za tisícovku?\n00:38:39A to ještě bylo 3+1 zdarma. Cože?!\n00:38:43(velký smích v hledišti) Cože?!!!\n00:38:46Vždycky jedna byla zadarmo, tak jsme ušetřili.\n00:38:49Já myslel, že jste ještě vyhráli 3+1!\n00:38:54Tyčinky byly 3+1 zdarma. Čili za tisícovku playstation.\n00:38:58Ty jste prodali. Co byste s nima dělali, že jo?-Samozřejmě.\n00:39:02-Přesně tak. Ježiš, to je ale výborný!\n00:39:05A že jste nezavolali? A proč to neděláte dodneška?\n00:39:10Už soutěž není. Není. Je vytyčinkováno.\n00:39:13Asi. Ale tyčinky už nechceme vidět.\n00:39:17Jak dlouho jste to jedli? Nejedli, my jsme to rozdávali.\n00:39:20I zcela zdarma. To se vám lidi vyhejbali, ne?\n00:39:23Tak trošku. "Bacha, to jsou ti tyčkaři."\n00:39:27Dobře. Takže byly playstationy. To je krásný.\n00:39:31A pak byla nějaká další soutěž? Bylo jich hrozně moc.\n00:39:34Ale třeba další byla, že jsme jedli chipsy.\n00:39:38Ale vy si žijete díky těm soutěžím!\n00:39:42Máte tyčinkový, pak chipsový období.\n00:39:44Jak dlouho jste jedli chipsy? Chviličku, to byl tak měsíc.\n00:39:49Jednou jsme soutěžili o televizi. Ano.\n00:39:52Tu jsme tedy vyhráli. Tu jste vyhráli!\n00:39:56Vy se jenom mrknete, o co to je: "Jdeme na to.\n00:40:00Jdi a kup vagón tyček. Nebo chipsů. A dál?\n00:40:05To, co jste přinesli, to je taky výhra?-Hm.\n00:40:08Tu vyhrál manžel.\n-To jsem se chvíli musel snažit.\n00:40:11A jak jste to vyhrál? Jel jsem do Žiatce.\n00:40:15Tem pořádali soutěž na dočesný, kde přišli lidi z davu\n00:40:21a zahráli si mezi sebou hru. Computerovou?-Hm.\n00:40:25Ten, kdo vyhraje, měl slíbený počítač, na kterým hraje.\n00:40:31Tam jste přinesli vysavač. No, no.\n00:40:34Ten je za co?-Tam jsme měli napsat speciální recept,\n00:40:39který děláme jenom my. Tak to nebyl problém.\n00:40:43To jste měli za večer hotový, ne? No, to bylo hned.\n00:40:46To jsme tam poslali a oni se nám ozvali.\n00:40:48To jsem se úplně divila, že mě vybrali. Ale jo!\n00:40:51Já se už tak moc nedivím. Nebo mě napadly ty zájezdy.\n00:40:54To si přála.\n-No, to jsem si přála.\n00:40:57To jsme jedli jogurty. (smích, potlesk)\n00:41:07Máte tip, kolik je potřeba vyhrát? To je různý.\n00:41:11Celkově to je možná kolem sto tisíc?\n00:41:16Pardon, za jak dlouho? Když nepočítám ty zájezdy.\n00:41:19-Zájezdy a nějakou tu elektroniku a tak.\n00:41:23Tak co počítáte? Lada a Zdeněk Přibylovští!\n00:41:31Já vám děkuji za pozornost, to je pro dnešek všechno.\n00:41:33Těším se s vámi za týden na shledanou\n00:41:35buď tady v Divadle Ponec a nebo u televizních obrazovek.\n00:41:38A uvolněte se, prosím.\n00:41:48Skryté titulky: Alena Fenclová Česká televize 2009\nLada a Zdeněk Přibyslavští\nBohumil Klepl – herec\nProf. PhDr. Vladimíra Dvořáková, CSc. – předsedkyně akreditační komise ministerstva školství\nLada a Zdeněk Přibyslavští – manželé, kteří soutěží jako šílení a polovina jejich bytu je zařízena díky výhrám\nHerec Bohumil Klepl se právě vrátil z natáčení v Keni. Kromě mnoha zážitků odtud přivez i dárek pro Jana Krause, který by ho měl chránit především před prasečí chřipkou. Dozvíte se, co pana Klepla v exotické zemi nejvíc zaujalo, jak se fotil se lvem a políbil s žirafou a proč si myslí, že s rokem 2012 přijde konec světa.\nProfesorka Vladimíra Dvořáková je předsedkyní akreditační komise ministerstva školství a v posledních dnech mediálně známá v souvislosti s kauzou na Fakultě právnické Západočeské univerzity v Plzni. Jana Krause zajímalo, co se vlastně na této škole z pohledu paní Dvořákové odehrálo a co ji na této kauze nejvíce znepokojuje.\nLada a Zdeněk Přibyslavští se specializují na dosahování výher a v tomto snažení jsou velmi úspěšní. Jana Krause zajímalo, jak to s jejich soutěživostí začalo, co všechno musí kvůli výhrám podstoupit a pochopitelně, co všechno už vyhráli.\n78 % Bohumil Klepl 11 % Vladimíra Dvořáková 11 % Lada a Zdeněk Přibyslavští


Síťové zapojení FVE\nSíťová elektrárna zpravidla nedisponuje žádnou akumulací. Síťový měnič je paralelně připojen k distribuční síti, přejímá její napětí a frekvenci. Zároveň také dodává elektřinu rovnou do sítě či objektu, kde je elektrárna instalována.\nV případě že nemá objekt dostatečnou spotřebu pro využití veškeré vyrobené energie, přesouvá se energie do distribuční sítě. Řídit její dodávku je možné několika způsoby. Jedním z nich je wattrouter, který měří na vstupu do objektu a v případě přetoků, posílá přebytečnou energii do vybraných spotřebičů.\nVyužití síťové elektrárny\nZ hlediska porovnání výroby/spotřeby energie, jsou tyto systémy vhodné primárně pro kancelářské budovy nebo továrny, kde většina spotřeby probíhá během dne. Elektrárna vyrábí nejvíce v poledne a je tedy zajištěno, že veškerá vyrobená elektřina bude ihned spotřebována.\nSíťové elektrárny jsou v současné době velmi na ústupu. I v objektech, kde je spotřeba větší než výroba, je efektivní využít akumulaci, která pomáhá vyrovnávat špičky i možné výpadky.


Alonsova budoucnost stále hýbe světem F1 - Deník.cz\nPraha– Dvojnásobný mistr světa tají, za koho pojede příští rok. Rozpoutábouři?\nFernando Alonso sice letos nezíská svůj třetí titul mistra světa, přesto ve světě formule jedna může udělat velký vítr.\nŠpanělský jezdec totiž stále ještě váhá s podpisem nové smlouvy. A protože zájemců o něj je hodně, trápí i mnohé ostatní jezdce. Řada stájí právě kvůli nejistotě kolem Alonsa ještě neuzavřela své „soupisky“.\n„Konečné rozhodnutí oznámím až po Velké ceně Brazílie,“ nechal se jezdec Renaultu slyšet už před několika měsíci.\nJaké jsou jeho možnosti? Tou asi nejpravděpodobnější je setrvání v kokpitu Renaultu. „Šance, že zůstane u Renaultu, je veliká,“ uvedl boss Renaultu Flavio Britatore pro německý list Welt am Sonntag.\nŠpanělský divoký sen\nRenault by však pro Alonsa byl jen přestupní stanicí, jezdec se netají svojí touhou usednout do Ferrari. Italský tým jenže už pro rok 2009 potvrdil stejné složení jako letos. Tedy duo Felipe Massa, Kimi Räikkönen.\nJenže španělský list As přišel se vskutku divokou konstrukcí. Podle jeho informací by měl Fernando Alonso přijít do Ferrari už příští rok!\nDostal by se tam jednoduše, „trejdem“ mezi týmy Ferrari a Renault. Alonso by měl jít do italského týmu a opačným směrem by měl zamířit Räikkönen.\nSpekulacím zavdalo překvapení i vyjádření Britatoreho pro italský deník La Gazetta dello Sport.\n„Je logické, že podporuji Ferrari jako Ital, jako Flavio Briatore i jako Renault díky vztahu, jaký s ním máme,“ uvedl šéf stáje Renault.\nVelkou roli by v celé transakci měla sehrát španělská banka Santander, která chce ukončit sponzorování McLarenu a přejít k Ferrari. Jeden z mála finančních ústavů, kterého se zatím nedotkla celosvětová krize, má dost peněz na vyplacení Räikkönena ze smlouvy.\nMěsíce ho nahánějí…\nNa Alonsa si stále brousí zuby i Honda, která kvůli němu pořád odmítá potvrdit dvojici pilotů pro rok 2009. Horkokrevného Jižana chtěli i u BMW-Sauberu, ale chladně kalkulujícím Němcům bylo jeho přešlapování proti srsti.\nNo a je tu ještě jeden divoký scénář. Alonso by mohl podle spekulací magazínu GPweek jít na rok do týmu Toro Rosso, který by tak dostal „bonus“ za užívání zákaznických motorů Ferrari. Tam by si odjezdil rok a v sezoně 2010 měl volné místo u Ferrari.\nAle to jsou stále jen domněnky, všechno bude jasné až v neděli 2. listopadu. To se Fernando Alonso snad konečně vyjádří…\nKdo půjde kam v F1 v roce 2009\nLewis Hamilton má místo jisté do roku 2012, Heikki Kovalainen má k letošku dobru další rok\nFelipe Massa i Kimi Räikkönen mají podepsané smlouvy do konce roku 2010.\nTýmu sice trvalo, než oznámil obě jména, ale Robert Kubica i Nick Heidfeld mají své jisté. Oba dostali kontrakt do konce sezony 2010.\nVšechno záleží na rozhodnutí Fernanda Alonsa. Budoucnost Nelsona Piqueta mladšího je ve hvězdách. Jako o náhradnících se mluví o hvězdách GP2 Luca di Grassim (Brazílie) a Romainu Grosjeanovi (Francie).\nJarno Trulli a Timo Glock se ukázali jako dobrá dvojka, oba u Toyoty zůstávají i pro rok 2009.\nNěkolikanásobný šampion zámořské série CART Sébastien Bourdais neměl zrovna pohádkový první rok v F1, ale zřejmě si místo udrží. Místo odcházející Sebastiana Vettela se mohou objevit Japonec Takuma Sató, Švýcar Sebastien Buemi nebo synovec legendárního Ayrtona Senny, Bruno Senna.\nDavid Coulthard ukončil kariéru, jeho místo zaujal Sebastian Vettel z juniroky" Toro Rosso. Mark Webber zůstává.\nTaké zde nedošlo k žádným změnám. Nico Rosberg odolal vábení zvučnějších značek a parťáka mu bude i příští rok dělat Kazuki Nakadžima.\nTrpělivý boss Ross Brawn stále čeká, jestli mu náhodu Alonso neřekne své „ano“. Jenson Button a Rubens Barrichello tak stále čekají. Hlavně v případě brazilského veterána je změna možná, šéfové Hondy by místo Barrichella rádi viděli někoho mladšího.\nIndičtí majitelé nepřímo potvrdli v kokpitu Giancarla Fisichellu i Adriana Sutila. Jenže jsou ve hře ještě jiná jména: testovač Vitantonio Liuzzi a také vicemistr DTM Paul di Resta, kterého protlačuje McLaren coby nový dodavatel motorů nahrazující Ferrari.


Archiv - Národní rada\nZdeněk byl dnes asi v 11,00 propuštěn. Toto zatčení nebylo vůbec nutné, týkalo se pouze vysvětlení údajného přestupku při vjezdu na Staroměstské náměstí a spuštění ozvučení s Československou hymnou. Dnes uskutečnil rozhovor ve Svobodném vysílači, kde popsal tuto událost a zároven uvedl na pravou míru fakta o lživém obvinění z hory Vítkov. Máme v rukách videozáznam, dosvědčující Zdenkovu nevinu. Bylo mu sděleno, že pokud podepíše, že toto video do rozhodnutí soudu nezveřejní, bude propuštěn z vazby, což učinil. V tuto chvíli zvažuje další postup.\nDnes byl p. Zdeněk Ponert na příkaz státního zástupce znovu zadržen. Jistě jde opět o "náhodu", že je to právě dnes, tj. 17. listopadu. Situaci budeme nadále sledovat. Dle našich informací jsou pořízeny i videonahrávky, které budeme moci později zveřejnit. Pro bližší informace cituji komentář\nz facebooku od Olgy NeOvčana:\nZdenek Ponert Zadržen na příkaz státního zástupce\nZdenek Ponert byl dnes v 6.00 na Hradčanském náměstí se svým ozvučeným autem, bylo tam s ním již 10 aktivistů, M. Cach a další připravovali ozvučení.\nV 7.20 telefonoval Z. Ponert M. Cachovi, který slyšel jak policista přistoupil k Z.P že „má okamžitě přestat telefonovat, že je zadržen na základě příkazu státního zástupce (nejspíše na základě falešného obvinění policisty z akce na Vítkově).\nSystém státní moci využívá totalitních metod, kriminalizaci občanů a umlčování myšlenek. Čímž chrání fašistický politický systém ovládaný mafií.\nŽijeme stále v totalitě, jedinou možností je sjednotit se za požadavek uzákonění občany vyvolatelného pro politickou moc závazného REFERENDA, kterému ve svém znění musí dát prostor veřejnoprávní média, aby lidem mohli být prezentovány změny, jež povedou k osvobození politického systému od nadvlády mafie, jež vládne skrze politické strany.\nVOLÁME NÁROD, aby se postavil za osvobození Z. Ponerta a především za sjednocení na POŽADAVKU CELONÁRODNÍ DISKUZE ZÁSTUPCŮ OBČANŮ s politickou mocí a to v přímých přenosech ČT dokud nebude REFERENDUM uzákoněno.\nPokud politická moc nebude chtít přistoupit na znění zákona, tak jak bude stanoveno zástupci občanů, musí politická moc na sporné body vyhlásit referendum. Jen lidé mají právo rozhodnout , jaké bude znění zákona o referendu.\nZnění zákona o REFERENDU je klíčovým, protože média musí zaručit nejméně 5 týdnů a 7 hodin každý den, přímých přenosů.\nPokud bude zabráněno ozvučení akce, budou zatýkáni další lidé, zde není svoboda slova. Žádáme lid této země, aby se sjednocoval za požadavky REFERENDA A PROPUŠTĚNÍ VĚZNĚNÍCH LIDÍ na základě této aktivity.\nLidé teď přichází pravý rok 1989, ne ten falešný. Teď je na Vás zda jako národ použijete srdce a rozum a uvědomíte si, jak hodně se mocní bojí této změny a také toho, že pokud se nesjednotíte, počínající aktivisté mohou být vězněni a jejich rodiny zlikvidovány. Pokud budete lhostejní, bude osud a krev těchto aktivních lidí i a vašich rukou.\nDokud nebudou propuštěni svolavatelé Z. Ponert a případně další zatčení či zadrženi, nenechte nikoho jiného mluvit v médiích, aby Vám nebyly podsunuti falešní mluvčí.\nKaždou sobotu se scházejte v Praze na Hradčanském náměstí a na náměstích Vašich měst po celé zemi. To, co budete dělat dělejte poklidně, v Ústavních právech s láskou a úctou k druhým lidem a bez násilí.\nS láskou a úctou k národu, skutečné demokracii, míru ve světě a právu na slušný život všem lidem světa.\nMiloš Cach a tým Skuteční demokracie\nLidé, budoucnost je ve Vašich rudkou.\nŠaty, slova ani bohatství člověka nedělají. Jen jeho činy prokazují jeho hodnoty.\n2.5.2014 21:46 Den po zatčení, tedy 2. května 2014 kolem poledne, byl Zdeněk Ponert propuštěn. Dle sdělení policie byl zadržen kvůli podezření, že při malování použil trvanlivou barvu, tedy nikoliv vápno.\n1.5.2014 22:30 Dnes, 1. května 2014 byl zadržen policií ČR Zdeněk Ponert. Při psaní vápnem, kdy se pravděpodobně pokoušel na Můstku na Václavském náměstí na silnici namalovat srdce. Stačil namalovat pouze polovinu. Poté byl zatčen a nejsou nám známi další informace, zatím nebyl propuštěn (22.30 hod). Budeme se snažit dozvědět víc a budeme Vás informovat.


Všechny objednané položky jsou ty správné položky, které vyberete v našem on-line obchodu. A pokud vrátíte správné položky za vrácení peněz: na všechny vrácené položky se vztahuje 15% poplatek za zásobování. Poplatky za dopravu a manipulaci jsou nevratné.\nVeškeré vrácené zboží je třeba zaslat na adresu, kterou nám zasíláme e-mailem.\nKontaktujte nás před odesláním položek zpět. Všechny položky, které nám byly zaslány, musí být v původním stavu, tj. Neopotřebované, upravené nebo umyté, se všemi značkami připojenými. Opotřebované nebo špinavé předměty se vám vrátí zpět.\nNepokryjeme náklady na přepravu za výměny, budete odpovědní za vrácení poštovného a za přepravu a manipulaci s náklady na zaslání vyměněných zásilek zpátky k vám. Kromě toho vám doporučujeme, abyste při zasílání položek k nám pro vlastní ochranu přidali sledování a pojištění, protože nemůžeme být odpovědní za ztracené zásilky. Poplatky za dopravu a manipulaci jsou nevratné.\nPřátelské upozornění: Pečlivě vyberte svůj výrobek a velikost. Pokud chcete vrátit zboží kvůli vaší nedbalé chybě, musíte platit tam a zpět nákladní dopravu.\nZrušení objednávky musí být vyžádáno před odesláním objednávky. bude účtován storno poplatek, což je 10% z celkové částky objednávky. Protože zpracováváme všechny objednávky co nejrychleji během 6-8 hodin po umístění objednávek, takže po zadání objednávky není vždy možné zrušit objednávku. Doufám, že to pochopíte v tomto klíčovém bodě. Žádosti o zrušení po odeslání objednávky budou zpracovány v souladu s našimi zásadami pro vrácení.\nPokud neobdržíte své 10místné číslo sledování do 3 dnů po zadání objednávky, mohl by váš e-mailový server zaznamenat jako spam. V tomto případě nás prosím kontaktujte, abychom vám pomohli při sledování objednávek.


Pronájem party stanů vám zajistí zastřešení v podstatě jakéhokoliv prostranství, zahrady či jiného, vámi vybraného prostoru. Party stany jsou dodávány v šíři 3 až 10 metrů, s krokem 3 a 5 metrů a okapovou výškou 2,3 až 3 metry. Mohou být vybaveny podlahou, kobercem, textilními podhledy či jinak, přesně dle vašich představ. Samozřejmostí je možnost cateringu, květinové výzdoby, vytápění či ventilace.\nDále v nabídce naší společnosti najdete montované haly. Ty je možné využívat jako dočasné řešení zastřešení skladovacích, výrobních či prodejních ploch. Výhodou, kterou montované haly nabízí, je možnost poměrně rychlé montáže i demontáže bez nutnosti stavebního povolení a neomezená možnost velikostí a tvarů hal. Montované haly je možno vybavit vraty, dveřmi, osvětlením, vytápěním, elektrorozvodem atd.\nMontované haly mohou mít opláštění z PVC plachet, trapézového plechu nebo sendvičových panelů. Montované haly se hodí i pro výstavy či veletrhy, jelikož jde o nejrychlejší způsob dočasného zastřešení.\nPronájem party stanů od M.P.M.- vše pro vaše akce pod širým nebem\nNaše společnost M.P.M byla založena již v roce 1992. Od té doby se zabýváme pronájmem, stavbou a prodejem party a cateringových stanů. Sídlíme v Praze, avšak naše služby poskytujeme po celé republice, na Slovensku i v Polsku, kde máme řadu stálých zákazníků. Za dobu existence firmy jsme se vypracovali na samotnou špičku v oboru, a to jak co se objemu realizovaných akcí týče, tak i z hlediska kvality služeb a vlastního vybavení.\nM.P.M – přední firma v oboru pronájem party stanů\nmontované haly i party stany


Sociální reprezentace osamělosti v umírání u personálu v hospici - PDF\nSociální reprezentace osamělosti v umírání u personálu v hospici\nDownload "Sociální reprezentace osamělosti v umírání u personálu v hospici"\n1 Sociální reprezentace osamělosti v umírání u personálu v hospici Petr Novák Katedra psychologie FF UP, Olomouc Abstrakt: V současné době je tematika umírání tabuizována a smrt je všeobecně vytěsněna na periferii. Mimo centrum zájmu jsou však vytěsňováni i samotní umírající, pro něž je tato fáze života doprovázena ztrátou sociální opory a sociální izolací ústící do bezútěšné osamělosti. Mnohý terminálně nemocný člověk umírá dříve smrtí sociální, než smrtí fyzickou. Tento celospolečenský trend nazírání na umírající má v myšlence dobré smrti, která je sdílena hospicovým personálem, silného oponenta. Metodologickým rámcem této studie je teorie sociálních reprezentací francouzského psychologa Serge Moscoviciho. Sociální reprezentace však nejsou jen modely reality, ale i samotným procesem její konstrukce. Významové universum sociálně reprezentovaného jevu osamělost umírajících bylo v rámci kvalitativního výzkumu identifikováno pomocí metody strukturální analýzy volných asociací. Všeobecně je asociační metoda vhodnou alternativou za interview, pokud je předmět výzkumu neuvědomovaný, špatně reflektovaný, popřípadě pokud se jedná o choulostivé a tabuizované téma, jak je tomu v našem případě. Strukturálně tematická analýza prokázala značné rozdíly v chápání procesu umírání a fenoménu smrti mezi populacemi personálu v hospici a v nemocnici. Sociální reprezentace těchto jevů jsou sdíleny a předávány ve značně odlišné podobě. Praxe přístupu k umírajícím je jiná a odpovídá normám dané instituce. Klíčová slova: hospic, osamělost, sociální reprezentace, umírání Úvod Každý, kdo někdy viděl umírat člověka, se jistě nemohl ubránit otázkám, jakými jsou například: Jaké je to, zemřít? Co prožívá umírající v hodině smrti? Kam směřuji? Mohu také já někdy zemřít? I přes hluboký niterný zájem o toto téma dochází často k tomu, že se o smrti mlčí, že mají lidé zábrany o smrti mluvit nebo o ní jen přemýšlet. Důvody tohoto fenoménu tabuizované smrti jsou kulturní i individuálně psychologické. V podstatě se však jedná jen o jednu bazální úzkost strach z vlastní konečnosti, z definitivní ztráty já. Mluvit, stejně jako přemýšlet o smrti nás vystavuje velmi nepříjemnému střetu s tímto sebeohrožujícím neznámem. Dostáváme se tak na dosah smrti vlastní, s kterou zatím nejsme s to se konfrontovat. Svou vlastní smrtelnost si na emocionální rovině jen těžko dokážeme připustit. Smrt je něco, co leží mimo naší vědomou zkušenost, tak proč se s ní tedy zabývat, když máme ještě tolik času. Jednoho dne však přece jen staneme na nejzazším výběžku života a zahledíme se do temnot. Jako hospicový dobrovolník jsem se měl možnost setkat s mnoha umírajícími lidmi. Málokdo z nich však věděl, jak strávit zbytek svého života co nejsmysluplněji. 1\n2 V hospici jsem viděl mnoho nepřipravených. Tito lidé se chovali, jako by měli žít ještě nejméně sto let. Většina z nich umírala poprvé nebo si na svou předchozí smrt nepamatovala a měla veliký strach. Strach, který rozpoutává obava z už nebytí. Stojí za zmínku, že myšlenka na kvalitativně podobný stav ještě nebytí nikoho nezúzkostňuje. Strach ze smrti je však tím větší, čím umírající pociťuje svou osamělost a pomalé vyřazování ze společnosti živých se smrtí aktuálně se nekonfrontujících. Kontakt s umírajícím nám vlastně připomíná naši smrtelnost, a proto se ho často snažíme uklidit do skrytu některé k tomu určené instituce. S tendencí vytěsňovat smrt z našeho života dochází tedy k pomalému, ale o to pečlivějšímu vytěsňování dosud živých lidí na periferii společnosti a zájmu. Odsuzujeme je tedy k bezútěšné osamělosti. Velmi často se nám stává, že ve svém vlastním životě zapomínáme na to, že v naší blízkosti může někdo trpět ještě více, obzvláště neslyšíme-li ho naříkat. Tato práce se tak má stát výkřikem osaměle umírajících, na které nesmíme zapomenout, protože by to samé mohlo potkat i nás. Proč lidé v dnešní době umírají osamoceni? Mezi všemi živými bytostmi vědí pouze lidé, že zemřou. Pouze my máme možnost svůj konec předvídat a plně si uvědomit, že se tak může stát kdykoli. Smrt, jedno z bazálních biosociálních nebezpečí v životě člověka, se podobně jako jiné animální aspekty, ať už hovoříme o procesu či pouhé myšlence, zvýšenou měrou přesouvá do zákulisí života naší západní společnosti. Pro umírající to však, bohužel, znamená, že i oni jsou se stejnou důsledností vykazováni do ústraní a tím prakticky izolováni. Nemluvíme zde ale jen o definitivním konci života o smrti. Většina z nás umře postupně, zestárne, zeslábne. Nechceme zpochybnit důležitost posledních hodin, avšak k rozloučení s umírajícím by mělo dojít mnohem dříve. Již samotná přítomnost závažné nemoci vyřazuje zpravidla stárnoucího člověka ze společenství živých. Je pořád ještě jedním z nás mladých, krásných, úspěšných? Úpadek jeho fyzické stránky jej od nás izoluje. Schopnost, především však možnost kontaktu a citového vztahu slábnou, ačkoli jeho potřeba afiliace a společenství s ostatními lidmi nevyhasíná. Tím nejtěžším pro člověka, který se ocitne v takovéto situaci, je právě to nenápadné vyřazování stárnoucích umírajících lidí ze společenství živých. Někdejší vztahy a náklonnosti chladnou a ti, kteří dávali životu smysl a bezpečí, se pomalu někam vytrácejí. Tento krutý proces již předem odsuzuje člověka k vyloučení ze společnosti sociální smrti. Je smutnou skutečností, že právě ve vyspělé technické západní společnosti umírají její členové dříve sociálně než fyzicky (Elias, 1998). Francouzský badatel Philippe Ariès (2000) se ve svých studiích k dějinám smrti pokusil popsat změny postoje lidí ke smrti v historické perspektivě. Ve starověku nebyla smrt stejně jako život událostí, která je pouze záležitostí jednotlivce. Solidarita jedince se společností byla naopak posilována neodmyslitelnými obřady a rituály. Proti mocným a všudypřítomným přírodním silám bylo bojováno ve skupině. Smrt opravdu velmi často obcházela kolem lidí ve značné blízkosti. Tím se však stávala jaksi důvěrně známou, obecně přijímanou. Ve 20. století dochází v chápání smrti k zásadnímu obratu. Smrt se stává špinavou a odpudivě ošklivou. Medicína, s puncem pozitivisticky laděné přírodní vědy, začíná smrt považovat za porážku, snaží se včas od umírajícího odvrátit a ušetřit pohledu na něj i celou společnost. Smrt se zakrývá, dochází k její institucionalizaci a umírá se za plentou. O smrti se mlčí stává se 2\n3 zakázanou. Zaručí nám však naše vítězná medicína tím, že životu přidá na délce, že do těchto přidaných let, po které oddálí naši smrt, vloží dostatečné množství kvalitního a plnohodnotného života? Až příliš často se dnes člověk stává osamoceným a ve svém životě záměrně nezávislým individuem. Nejsmysluplnějším, co si dokážeme představit, je honba za našimi vlastními izolovanými zájmy. Téměř vždy považujeme náš vlastní, na ostatních lidech nezávislý, smysl za cíl našeho směřování. Pokud budeme sebe sama nahlížet jako bytosti existující pouze pro sebe, nastavíme kormidlo směřování našeho života k neodvratné samotě, jež je tak charakteristická pro naší individualizovanou společnost materiálního úspěchu. Fenomén osamělosti v umírání je tak prostě jen důsledkem důrazu, s nímž v této době vystupuje do popředí i osamělé bloudění životem (Elias, 1998). Smrt by neměla být spojena s nadějí, že ji lékaři v neosobních technických institucích odsunou do nekonečna, ale nadějí, že smrt vytvoří z našeho života smysluplnou totalitu a období našeho umírání bude též etapou našeho závěrečného osobnostního růstu. Emocionální stav umírajícího člověka Neoddělitelnou součástí lidské psychiky jsou naše emoce. Při každé změně v organismu člověka, která dosáhne určitého prahu intenzity, dojde také k ovlivnění emoční sféry a ta zpětně působí na somatické dění. Emoce se tak stávají významným mostem mezi kognitivní a vegetativní úrovní (Honzák, 1997). Proto nelze u osob v terminální fázi nemoci jejich emocionální stránku podceňovat a opomíjet už jen proto, že se významnou měrou podílejí na kvalitě zbývající části jejich života. Emoční problémy se však neobjevují jen v samém závěru, ale jsou výrazně přítomné už v době seznámení nemocného s nepříznivou prognózou jeho nemoci a mnohdy ještě dříve. K lepšímu pochopení emocionálního stavu nemocného nám může být nápomocen známý model vyrovnávání se člověka s terminálním onemocněním, který navrhla americká lékařka švýcarského původu Elisabeth Kübler-Rossová (1969, 1995, 2003). Přijetí smrti je individuální proces, který probíhá u každého jedinečně a neopakovatelně. Přesto však lze vypozorovat určité specifické znaky a fáze, které jsou společné většině umírajících. Tyto fáze se mohou překrývat a může také dojít k návratu k předchozí, již prožité fázi tohoto procesu. Stavy rozlady, smutku, deprese a zoufalství jsou však střídány různě dlouhými obdobími spokojenosti, naděje a radosti. Určujícím faktorem emocionálním stavu pacienta je však konkrétní průběh jeho nemoci. Jestliže se nám nemocný snaží své negativní pocity a obavy sdělit, neměli bychom jej zahánět do samoty slovními obraty typu: na takové věci nesmíš myslet. Člověk v takové situaci nemůže dost dobře nemyslet na věci, které ho zúzkostňují a které ho bezprostředně ohrožují na životě. Jsou ústředním motivem jeho myšlenek (Haškovcová, 2007). Obecně zde platí pravidlo emocionální indukce. Strach jednoho člověka indukuje v druhém též strach, jakožto i naděje jednoho navozuje pocit naděje v druhém. Umírající člověk prožívá mnoho negativních emocí, kterými jsou úzkost a strach, ale i velmi nepříjemné pocity viny, bolesti a zlosti. 3\n4 V souvislosti s umíráním se nesetkáváme jenom s ontologickým strachem ze smrti, ale se značně velkou paletou obav. Umírající může trpět například strachem z bolesti a utrpení, ztráty samostatnosti a důstojnosti, strachem o rodinu nebo ze selhání či nedokončení životního díla. Jedním z nejzávažnějších strachů (který, bohužel kvůli současnému trendu odsunování a tabuizování smrti, často dochází naplnění) je strach z osamělosti. Všichni mě opustí, odejdou, zapomenou a já budu ve chvíli pro mě nejtěžší zcela sám. Přesáhne-li strach určitou subjektivně únosnou hranici, hovoříme o panice, která je přitom silně sociálně nakažlivá (Křivohlavý, Kaczmarczyk, 1995). J. Křivohlavý (2003) uvádí, že míra utrpení a bolesti je přímo úměrná míře jeho obav a strachu a dává ji také do souvislosti se subjektivně vnímanou absencí sociální opory. Sociální opora se tak stává jedním z nejdůležitějších pozitivních faktorů, které jsou s to modifikovat a moderovat nepříznivý vliv různých zatěžujících životních situací na emocionální stav člověka a tím velmi zvyšovat kvalitu jeho života. Hospicová myšlenka M. Svatošová (1995, 1996, 1998) mluví o hospici jako místu, kde jde především o doprovázení smrtelně nemocného a jeho blízkých jedním z nejtěžších úseků života. Pacientovi by se zde měla poskytovat paliativní (útěšná), především symptomatická, léčba a péče. Současně by se také nemělo zapomínat na celý komplex bio-psycho-sociálněspirituálních potřeb člověka. Hospic neslibuje uzdravení, ale nebere také nikomu jeho naději. Osobní blízkost druhého člověka je nejdůležitějším prvkem důstojného umírání a důstojné smrti. Jako se nikdo nerodí sám, tak by sám neměl ani umírat. Přítomnost druhých lidí činí z procesu narození i našeho odchodu ze života sociální akt. Ten, spolu se znalostí laskavého doprovázení umírajících, pak skutečně může vytvořit reálný předpoklad pro dobrou smrt a důstojné umírání (Haškovcová, 2007). Koncepci fungování hospice shrnuje M. Kupka (2008) v myšlence, která se snaží pomoci umírajícím a jejich příbuzným prožít tyto obtížné chvíle jejich života pokud možno bezbolestně, klidně a v bezpečí za přítomnosti druhých lidí (rodina, profesionální pracovníci, laičtí pomocníci atd.). Tato myšlenka by měla vycházet z úcty k člověku a jeho životu. Charakterizuje hospicovou péči jako zvláštní typ péče zdravotnické, kde prvořadým úkolem není neudržitelné prodlužování života nemocného, ale je jím zkvalitnění jeho zbývající části. Východiskem základní hospicové myšlenky je přístup k člověku jako jedinečné a neopakovatelné bytosti, které by mělo být v hospici zaručeno, že nebude trpět nesnesitelnou bolestí, v každé situaci bude respektována její neopominutelná lidská důstojnost a v posledních, mnohdy nejtěžších, chvílích života nezůstane osamocena. Personál v hospici tvoří tým odborníků, který se svou strukturou snaží pokrýt veškeré potřeby klienta. Skladba zdravotnických pracovníků je obdobná jako v nemocnici. V čele stojí lékař, který je však závislý na bezchybné práci zdravotních sester, rehabilitačních pracovníků, ošetřovatelů atd. Důraz je dále kladen na přítomnost sociální pracovnice, psychologa a kněze, který plní neocenitelné služby v oblasti pastorační služby. Plnohodnotnými členy hospicového týmu jsou také dobrovolníci všech věkových kategorií. Na dobrovolníka jsou kladeny vysoké požadavky a musí na něj být spolehnutí jako na každého člena týmu 4\n5 (Haškovcová, 2007). Nalezení kvalitního a správně motivovaného personálu je podmínkou úspěchu celého hospice. Kromě nutné odbornosti jsou u dobrého personálu předpokladem i osobnostní lidské kvality a nezbytnou podmínkou také je, aby byl každý, kdo se denně setkává s cizím umíráním a smrtí, vyrovnán se svou vlastní smrtelností a konečností. Strukturální analýza volných asociací v rámci teorie sociálních reprezentací Jako je pro teorii sociálních reprezentací nezbytný kontext, v němž jsou jednotlivé sociální reprezentace sdíleny a předávány, je stejně neodmyslitelně spjata s vnitřní strukturou. Každá sociální reprezentace má svou strukturu a kontext (Marková, 2007 Plichtová 2002). Základním úkolem výzkumníka je především odhalení této vnitřní struktury sociální reprezentace. Struktura sociálních reprezentací bývá obvykle nahlížena jako vztah mezi centrálními a okrajovými (periferními) elementy dané sociální reprezentace. Jak dále uvádí J. Plichtová (1998) je opodstatněný předpoklad, že jádrová oblast sociální reprezentace okolo sebe organizuje zbylé části. Jádro a periferie spoluvytváří stabilní a smysluplně propojený celek. Jádrová oblast zprostředkovává spojení s částmi okrajovými, které tvoří hierarchicky strukturovanou síť. Významové universum každého sociálně reprezentovaného jevu či pojmu se v rámci kvalitativního výzkumu nejčastěji identifikuje pomocí metody strukturální analýzy volných asociací nebo aplikací polostrukturovaného interview. Všeobecně je asociační metoda vhodnou alternativou za interview, pokud je předmět výzkumu neuvědomovaný, špatně reflektovaný, popřípadě pokud se jedná o choulostivé a tabuizované téma, jak je tomu v našem případě. Výzkumník sbírá asociace, které vyvolává slovo reprezentující zkoumaný jev. Zajímavou studii stojící na této metodě představil J. P. Di Giacomo (1980), kdy na základě analýzy asociací zkoumal studentské protestní hnutí na katolické univerzitě v Louvaini. Výstupem tohoto výzkumu byl především rychlý pohled do sémantického světa pozorovaných participantů výzkumu. V našem případě se však zaměříme především na detailní zpracování a popis struktury asociací kvalitativní formou interpretace dat. Jednou z možností identifikace struktury sociálních reprezentací určitých fenoménů je pro nás předpoklad, že obsah pojmu je možné odhalit pomocí jeho vazeb k jiným pojmům, jak tomu bylo například ve výzkumu asociací k určitým zásadním politickým a ekonomickým pojmům v práci J. Plichtové s A. Hrabovskou (1993). Vazby mezi jednotlivými pojmy je možné identifikovat jednak prostřednictvím přímých asociací, ať už asociací jednosměrných nebo recipročních, a jednak pomocí společných asociací k dalším pojmům. Společné asociace mohou být aktivní (jednostranné, reciproční) nebo pasivní. V síti asociací, kterými jsou jednotlivé pojmy spojené, je možné rozdělit vazby na silnější a slabší. Silné vazby mezi pojmy tvoří přímé, reciproční a frekventované asociace. Slabé vazby jsou tvořeny jednostrannými asociacemi s nízkou frekvencí. Seznam podnětových slov, ke kterým se produkují asociace, je všeobecně sestaven tím způsobem, že obsahuje množství pojmů, ke kterým se zkoumané téma vztahuje a vůči kterým se vymezuje jeho význam. Graficky lze pak sestavit asociační síť, či graf jádrových a periferních částí daných sociálních reprezentací (Plichtová, 1998). Sociální reprezentace osamělosti v umírání tak bude vyjádřena následovně: na centrální část soc. reprezentace, kterou tvoří námi zvolené podnětové slovo, 5\n6 budou participanti výzkumu tvořit asociace, které bude možné zařadit do kategorie osamělost (popř. samota, sociální izolace ). Stanovení výzkumných otázek a) Liší se tematická struktura asociací k podnětovým slovům smrt, umírání a pacient v terminální fázi - v populacích pracovníků v hospici a personálu v nemocnici? Pokud ano, tak jakým způsobem a jaký je směr odlišné sociální reprezentace těchto pojmů, potažmo celé této tematiky? b) Vyskytne se po strukturálně-tematické analýze sebraných asociací sociální reprezentace osamělosti v umírání? Pokud ano, u jaké z těchto dvou populací a bude tento rozdíl statisticky významný? c) Budou v celkové struktuře asociací u personálu v hospici na podnětová slova smrt, umírání a pacient v terminální fázi převládat asociace s pozitivní konotací na rozdíl od personálu nemocničního? Způsob interpretace dat Ještě dříve, než se dostaneme ke konečným výsledkům této studie, by bylo jistě velmi dobré, kdybychom se blíže seznámili s konečnou podobou způsobu interpretace získaných dat, z níž resultují výsledné závěry celé práce. J. Plichtová (2002) uvádí, že první asociace, které lidé produkují, patří mezi společně sdílené s jinými příslušníky té samé populace a jsou z hlediska kulturních rozdílů velmi důležité. Jsou pro danou populaci charakteristické a patří k poměrně stabilnímu repertoáru asociací a objevují se i v dalším pokuse, pokud experiment zopakujeme. Z konečného počtu 30 participantů výzkumu ve zkoumané skupině hospicového personálu a téhož počtu pracovníků v nemocnici (kontrolní skupina) vzešly asociace na každé ze tří podnětových hesel. Získané asociace pak byly podrobeny pečlivé tematické analýze, která je založena na třídění asociací do kategorií podle jednotlivých tematických okruhů, které však nejsou dopředu dané, ale vynořují se až v průběhu analýzy. Struktura tříděných asociací se pak vytváří v několika krocích: 1. Prvním krokem k vytvoření konzistentní struktury je frekvenční analýza. V tomto kroku jsou seskupeny asociace, které jsou významově ekvivalentní, ale často bývají vyjádřeny jinou lexikální jednotkou. Tyto asociace vyjadřují stejnou ideu a jsou proto zahrnuty pod jeden tematický okruh. 2. V dalším kroku výzkumník hledá a testuje důvody pro širší tematické seskupení. Ukazuje se, že je v této fázi již pro zjednodušení užitečné tyto tematické okruhy pojmenovat, neboť to umožňuje reflexi toho, v čem se jednotlivá seskupení shodují, popřípadě čím se liší. V této fázi již dochází k užší selekci dat. 6\n7 3. Následně se pak výzkumník vrací k nezatříděným asociací a zkoumá, v jakém tematickém seskupení by daná volná asociace našla své místo. (Jednotlivé nezatříděné asociace byly v případě našeho výzkumu zařazeny do kategorie jiné.). Cyklus zatřiďování a korekce konečné strukturální podoby systému končí, pokud už se nedaří zatřídit žádnou zbylou asociaci. Výsledky výzkumu: Smrt (asociační struktura) HOSPIC konec předěl dobrá smrt vysvobození jiné 20% 4 7\n8 Umírání (asociační struktura) HOSPIC důstojné cesta bolest smíření ticho a klid loučení jiné 10,00% 2 23,33% NEMOCNICE bolest osamělost důstojné cesta konec smrt jiné 10% 10% 10% 30% 20% 8\n9 Pacient v terminální fázi (asociační struktura) NEMOCNICE umírání konec osamělost bolest čekání nemocnice smrt jiné 10% 10% 23,33% 1 9\n10 Závěry výzkumu Strukturálně tematická analýza prokázala značné rozdíly v chápání procesu umírání a fenoménu smrti mezi populacemi personálu v hospici a v nemocnici. Sociální reprezentace těchto jevů jsou sdíleny a předávány ve značně odlišné podobě. Praxe přístupu k umírajícím je jiná a odpovídá normám dané instituce. V sociální reprezentaci smrti se dané populace prakticky neliší a ve své struktuře jsou si velice podobné. Dále se ukazuje, že sociálně reprezentovaný fenomén umírání je nadřazený podnětovému heslu pacient v terminální fázi, na který se velmi často samo umírání asociuje. Tento vztah je pouze jednostranný, z čehož vyplývá, že pacient v terminální fázi je periferní částí sociální reprezentace umírání. Potvrdil se předpoklad, že personál v hospici bude produkovat méně negativně zabarvených asociací než personál nemocniční. Častými tematickými kategoriemi struktury asociací u personálu v hospici jsou například kategorie jako: smíření, doprovázení a kladou větší důraz na důstojnost umírajícího. U personálu nemocničního je tendence ztotožňovat umírání s bolestí a ještě bolestnější osamělostí. Sociální reprezentace osamělosti v umírání se u personálu v hospici neobjevuje, nebo ji alespoň výzkum a následná strukturální analýza sociálních reprezentací neprokázala. Tato sociální reprezentace je však sdílena personálem v nemocnici, a to ve značné míře. Do tematické kategorie osamělost v případě podnětového slova umírání bylo nemocničním personálem zařazeno celých 20% všech asociací. Diskuse Prvním, nad čím je třeba se v této diskusi zastavit, je přístup, jakým byla vytvořena tato práce. Jde o kvalitativní přístup, čemuž odpovídá i způsob, jakým byla nazírána realita, vybírán výzkumný i kontrolní soubor a v neposlední řadě prováděna analýza a interpretace dat. V našem případě výzkum sociální reprezentace osamělosti v umírání - nebylo možné tento fenomén pro jeho jedinečnost, kontextuálnost a procesuální dynamiku plnohodnotně zachytit kvantitativní metodologií. Při aplikaci tohoto přístupu bylo použito metody sociálních reprezentací, které využívá ve svých studiích například R. Hytych (2002, 2008) pro uchopování našemu výzkumu blízkého tématu sociálních reprezentací smrti. Při aplikaci kvalitativního přístupu se cíleně pracuje s tím, že výzkumník se de facto spolupodílí na procesech, které zkoumá (Miovský, 2006). Na výzkumníka jsou tak kladeny veliké nároky, a to především na jeho schopnost introspekce a sebereflexe. Na oplátku se však výzkumníkovi dostává hlubšího vhledu do zkoumané problematiky a zachycení její podstaty v neopakovatelném kontextu. Výsledky naší studie vycházejí výrazně v neprospěch pracovníků v nemocnici, kterým bych se tímto rád v této části diskuse omluvil a uvedl několik argumentů na jejich obhajobu. Nemyslím si, že by mezi lidmi pracujícími v hospici popřípadě v nemocnici byl zásadní rozdíl. Jedná se především o normy a atmosféru dané instituce. Na vině je především sdílený mocenský diskurz instituce nemocnice, která podléhá paradigmatu vítězné medicíny, která vede s umíráním (potažmo se smrtí) lítý boj. Druhým argumentem obhajoby nemocničního personálu může být jiná povaha umírání. Výzkum byl prováděn na všech odděleních a tím také mohlo dojít k tomuto zkreslení. Je veliký rozdíl mezi umíráním onkologicky nemocného 10\n11 člověka v hospici, který dostává analgetika v pravidelných dávkách a člověka, který umírá pár minut po převozu do nemocnice po prodělané autohavárii. V tomto případě může opravdu nemocniční personál vidět mnohem více bolesti a utrpení, než je tomu u kvalitativně odlišné smrti v hospici. V případě pokračování výzkumu je třeba myslet na možnost takovéhoto zkreslení. Literatura: Ariès, P. (2000). Dějiny smrti I., II. Praha: Argo. Di Giacomo, J. P. (1980). Intergroup alliances and rejections within a protest movement (analysis of the social representations). European Journal of Social Psychology. 10, Elias, N. (1998). O osamělosti umírajících. Praha: Nakladatelství Franze Kafky Honzák, R. (1997). Komunikační pasti v medicíně. Praha: Galén. Hytych, R. (2002). Sociální reprezentace smrti u populace pracovníků onkologie. Československá psychologie. 5, Hytych, R. (2008). Smrt a nesmrtelnost: Sociální reprezentace smrti. Praha: Triton. Křivohlavý, J., Kaczmarczyk, S. (1995). Poslední úsek cesty. Praha: Návrat domů. Křivohlavý, J. (2003). Psychologie zdraví. Praha: Portál. Kübler-Ross, E. (1969). On Death and Dying. New York: McMillan Publishing Company. Kübler-Rossová, E. (1995). Odpovědi na otázky o smrti a umírání. Praha: EM Reflex. Kübler-Rossová, E. (2003). O dětech a smrti. Praha: Ermat. Kupka, M. (2008). Jak si představujete dobrou smrt? Psychologie dnes. 1, Marková, I. (2007). Dialogičnost a sociální reprezentace. Dynamika mysli. Praha: Academia. Miovský, M. (2006). Kvalitativní přístup a metody v psychologickém výzkumu. Praha: Grada Publishing. Plichtová, J. Hrabovská, A. (1993). Konštrukcia významu niektorých politických pojmov. Československá psychologie.2, Plichtová, J. (1998). Sociálne reprezentácie: Teória, výskum, výzva. Československá psychologie. 6, Plichtová, J. (2002). Metódy sociálnej psychológie zblízka. Kvalitatívne a kvantitatívne skúmanie sociálnych reprezentácií. Bratislava: MÉDIA. Svatošová, M. (1995). Hospice a umění doprovázet. Praha: Ecce homo. Svatošová, M. (1996). Hospic Anežky České se představuje. Praha: Ecce homo. Svatošová, M. et al. (1998). Hospic slovem a obrazem. Praha: Ecce homo. 11


Vycházkový okruh Vimperkem\nZnačeno červenou barvou a erbem\nTrasa začíná na Náměstí Svobody v domě čp. 8 se vzácně dochovaným gotickým sklepem a s původním schodištěm.\nV horní části náměstí stojí čtvercová kašna, která pochází z 18. stol. Z 19. stol. je socha sv. Floriána, umístěná ve středu kašny.\nKolem domů č.p. 24 a 27 jsou zbytky městských hradeb. Celý systém městského opevnění z pozdního středověku je na českém území unikátní. Ze středověkých hradeb vystupuje 6 bašt, které byly jeho součástí.\nV horní části náměstí byla do hradeb proražena branka, která je nástupem na druhý vycházkový okruh.\nPokračujete dál do vycházkové zóny za městem ulicí Zahradní na vyhlídku. Odtud budete mít krásný pohled na panorama Vimperka s dominantou zámku. Cesta pod vámi je bývalá hlavní cesta na Zdíkov a Kvildu. Lesík za zámkem a v okolí potůčku sloužil dříve jako obora zámeckých pánů.\nZnačení Vás dovede k městské nemocnici, dříve špitálu z 18. století, až ke křížové cestě.\nJejí součástí je dřevěný kříž, který stojí na místě, o kterém se říká, že je energeticky velmi silné.\nPokračujte po cestě k samostatně stojící předsunuté dělostřelecké baště Haselburg, která Vás přivede zpět k zámku.\nPrvní nádvoří tvoří tzv. Dolní zámek, který byl původně předhradím Horního zámku, dnes druhého nádvoří. Mezi jeho nejstarší části patří např. i přízemí gotické Vlčkovy věže ze 13. století.\nZastavení 9, 10\nJako hrad byl v 15. století přestavěn Kaplíři ze Sulevic, Rožmberkové ho později přemě- nili na renezanční zámek. Dnešní podobu mu vtiskly schwarzen- berské přestavby vyvolané požárem v roce 1857.\nPo pěšině kolem informační tabule a arboreta místní lesnické školy se dostanete k nejstaršímu původně farnímu kostelu sv. Bartoloměje s cen- nými nástěnými malbami a náhrobky. Barokní kaple 14. pomocníků z roku 1708 stojí v těsné blízkosti kostela.\nPo zámeckých schodech sejdete do horní části historického centra města. Tady dochází k propojení se zlatou stezkou.\nK zámku se můžete vrátit pěšinou, která Vás sem přivedla nebo oklikou kolem městského hřbitova s kaplí a hrobem zakladatele Boubínského pralesa Josefa Johna. Na cestě k zámku, vedoucí kolem věže zámeckých arkád, nelze přehlédnout Černou zámeckou bránu, jedinou dochovanou z původně 4 městských bran. Dříve byla obydlená místním obuvníkem, dnes slouží k příležitostným výstavám.\nPo zámeckých schodech sejdete do horní části historického centra města. Tady dochá- zí k propojení se zlatou stezkou.\nOdtud je možné vidět nárožní jednopatrový dům čp. 61 - Dům U Jelena - původně gotický, později renesančně přestavěný.\nUličkou Na Baště se dostáváte do bezprostřední blízkosti náměstí, kde v ulici Inocencova stojí dva srubové domy datované do konce 18. století. Sem Vás také přivede druhý vycházkový okruh.\nBarokní výzdobu zvonice zničil požár v roce 1881 a úpravou v roce 1909 byly odstraněny i zbytky barokních maleb v průčelí.\nHned vedle zvonice stojí farní kostel Navštívení Panny Marie. Pochází patrně z roku 1365.\nPočet přístupů na tuto stránku od 14. ledna 2006: 203703


Domů » Bleskovky » Xiaomi má za sebou silné čtvrtletí. Zisk meziročně narostl o čtvrtinu\nJakub Karásek před 2 týdny\tBleskovky Přidat komentář 2 minuty čtení\nSpolečnost Xiaomi zveřejnila výsledky svého hospodaření za třetí kvartál letošního roku. Navzdory přetrvávající koronavirové krizi vykázal čínský gigant vyšší tržby i zisk; tržby meziročně narostly o 8,2 procenta na 78,1 miliardy CNY (asi 276,5 miliardy korun), čistý zisk pak vzrostl o 25,4 procenta na 5,2 miliardy CNY (asi 18,4 miliardy korun).\nXiaomi je jedničkou na 11 trzích\nNejvětší podíl na tržbách měly tradičně smartphony. Xiaomi jich v minulém kvartálu dodalo na trh 43,9 milionu, což podle agentury Canalys globálně stačilo na globální tržní podíl 13,5 % a 3. místo mezi všemi výrobci smartphonů. Xiaomi se velmi dařilo v Evropě, čínský výrobce zde získal tržní podíl 21,5 % a v žebříčku výrobců smartphonů vystoupal na druhou příčku. V jedenácti zemích světa Xiaomi vystoupalo na nejvyšší stupínek, v dalších 59 zemích a regionech se vešlo do TOP 5.\nXiaomi ale nejsou pouze smartphony. Čínský obr si také pochvaluje více než čtvrtinový nárůst výnosů z internetových služeb, díky nimž přiteklo do společné pokladny 7,3 miliardy CNY. Většina uživatelů těchto služeb přichází ze smartphonů a tabletů značky, které běží na platformě MIUI. Ta 22. listopadu letošního roku oslavila milník 500 milionů každodenních uživatelů, z toho „pouze“ 127,3 milionu z pevninské Číny. Koneckonců i více než polovina tržeb Xiaomi připlula z mimočínských trhů.\nXiaomi také zaznamenalo o 13,5% vyšší růst předplatitelů televizních služeb, o 44,7 % narostly příjmy z reklamy, o 25 % se zvedly tržby z herního byznysu a o 15,5 % vyskočily tržby z IoT a lifestylových produktů. Pokud pomineme segment smartphonů, tabletů a notebooků, v síti se aktuálně nachází více než 400 milionů připojených zařízení internetu věcí značky Xiaomi, osm milionů uživatelů dokonce vlastní pět a více různých zařízení.\nXiaomi se také hodně soustředilo na vývoj a výzkum, investice do těchto položek meziročně narostly více než o polovinu na 9,3 miliardy CNY. Tým vývoje a výzkumu tvoří téměř 14 tisíc zaměstnanců, což je 44 procent celé pracovní síly Xiaomi.\nAndroid chytrá domácnost finance Xiaomi\t2021-11-23\nTémata:Android chytrá domácnost finance Xiaomi