Barbie a kouzlo Pegasu (DVD) s přívěškem | DVD-PREMIERY.CZ\nBarbie a kouzlo Pegasu (DVD) s přívěškem\nPoleťte s Barbie do pohádkového světa.\nPrincezna Barbie se představuje ve svém prvním originálním pohádkovém filmu Barbie a kouzlo Pegasu. Princeznu Anniku čeká velká dobrodružství. Zlý čaroděj Wenlock ji chce za ženu, princezna se ale před ním s pomocí svého nového přítele - okřídleného koníka Briettý - ukryje do Království o oblacích. Wenlock za trest promění Anničinu rodinu v kámen a princezna má pouhé tři dny na zlomení kouzla. Na své pouti pozná Annika nové přátele a společně s nimi vstoupí do zakázaných lesů, bude bruslit v ledových jeskyních a vzlétne vysoko nad oblaka. To vše proto, aby získala kouzelnou hůlku světla a s její pomocí přemohla zlé čarodějovo kouzlo. Ve filmu zazní kromě jiných skladeb také Beethovenova Šestá symfonie.\nBarbie a kouzlo Pegasu\nZahrajte si s Briettou • Vynechané scény • Hope létá • Trailery\nKompletní přehled novinek na DVD a BLU-RAY od 1.3.2017\nKompletní přehled novinek na DVD a BLU-RAY od 5.10.2016\nKompletní přehled novinek na DVD a BLU-RAY od 28.9.2016\nBarbie - Deníček (DVD)\nBáječní kamarádi, velké sny a dobrodružství!\nBarbie - Fairytopia (DVD)\nObjev nový svět kouzel.\nBarbie - Fairytopia a kouzlo duhy (DVD)\nObjevte kouzlo křišťálového paláce.\nBarbie - Fairytopia a kouzlo duhy (DVD) s přívěškem\nBarbie - kolekce Baletka (4xDVD)\nKolekce obsahuje DVD filmy: Barbie a růžové balerínky, Barbie a 12 tančících princezen, Barbie z labutího jezera, Barbie v Louskáčku.\nBarbie - kolekce Princezna (6xDVD)\nKolekce obsahuje DVD filmy: Princezna a zpěvačka, Škola pro princezny, Barbie a diamantový zámek, Barbie a tři mušketýři, Barbie - Růženka, Barbie z labutího jezera.\nBarbie - kouzelné Vánoce (DVD)\nBarbie a Kouzelné Vánoce – to je hřejivá adaptace klasického příběhu Charlese Dickense plná oblíbených vánočních koled, úžasných módních výstřelků a spousty smíchu!\ndatum vydání: 5.9.2018\nMariposa a její chlupatý kamarád Zee se vrací ve filmu Mariposa a Květinová princezna.\nBarbie - Mariposa a Květinová princezna (DVD) + přívěsek\nBarbie září v roli Luminy, mořské panny, která sní o tom, že se jednou stane princeznou. Kam až paměť Luminy sahá, vždycky vládla magickou silou, díky které dokázala roztančit a rozzářit perly!\nBarbie - Příběh mořské panny (DVD)\nBarbie se představuje jako Merliah, surfařská šampiónka z Malibu. Zdánlivě normální mladá dívka ale odhaluje šokující rodinné tajemství: Je mořská panna! A tak se Merliah a její kamarád, delfín Zuma, vydávají na podmořské dobrodružství...\nBarbie - Příběh mořské panny 1+2 - kolekce - 2xDVD\nKolekce obsahuje DVD filmy: Barbie - Příběh mořské panny 1-2.\nBarbie - Příběh mořské panny 2 (DVD)\nNechte se unášet na vlnách oceánu společně s Barbie ™, která se vrací jako Merliah™, zábavná a oblíbená surfařská šampiónka, jež je ale zároveň i kouzelnou mořskou pannou – princeznou oceánů! V úžasném novém dobrodružství...\nBarbie - Tajemství víl (DVD)\nPřipravte se na úžasné dobrodružství Barbie™ - Tajemství víl, ve kterém Barbie™ pozná, že kolem nás v pečlivém utajení žijí víly!\nBarbie - Tajemství víl (DVD) s přívěškem\nBarbie - Thumbelina (DVD)\nSeznamte se s drobnou dívkou jménem Malenka, která žije v harmonii s přírodou v kouzelném světě Twillerbees™, který se nalézá skrytý mezi divokými květinami. Jednoho dne je však kousek louky, na kterém Malenka se svými přáteli žije,...\nBarbie - Thumbelina (DVD) s přívěškem\nBarbie a 12 tančících princezen (DVD)\nKouzelný svět plný tance.\nBarbie a Diamantový zámek (DVD)\nBarbie a Teresa nám vyprávějí pohádkový příběh dvou nejlepších kamarádek Liany a Alexy, které nadevše milují hudbu. Jejich obyčejné životy se ale rázem mění ve chvíli, kdy dostávají kouzelné zrcadlo a poznávají dívku, která...\nBarbie a Diamantový zámek (DVD) s přívěškem\nBarbie a Dokonalé Vánoce (DVD)\nVydejte se s Barbie™ a jejími sestrami Skipper™, Stacie™ a Chelsea™ na vánoční prázdniny, které se promění v nečekané dobrodružství.\nBarbie a Dokonalé Vánoce, Barbie - kouzelné Vánoce - kolekce - 2xDVD\nBarbie a Dokonalé VánoceKdyž je jejich let do New Yorku kvůli sněhové bouři přesměrován, dívky se ocitají daleko od svého cíle i prázdninových snů....\nBarbie a Kouzelná dvířka (DVD)\nPohádkový muzikál, který musíte vidět!\nBarbie a Kouzelný módní salón (DVD)\nPřidejte se k Barbie v pestrobarevné pohádce ze současnosti, která je nabitá módou, přátelstvím a zábavou!\nBarbie a Kouzelný módní salón (DVD) s přívěškem\nBarbie a kouzlo Pegasu (DVD)\nBarbie a Poníková akademie (DVD)\nZbrusu nový příběh Barbie a jejích sester! Barbie a její sestry se vydávají na dobrodružnou výpravu do majestátních švýcarských Alp a těší se, až si tu užijí báječné léto v jezdecké škole! Barbie se už nemůže dočkat, až...\nBarbie a Růžové balerínky (DVD)\nProtančete se kouzelným dobrodružstvím s Barbie, která představuje Kristyn, baletku s velkými sny!\nBarbie a Růžové balerínky (DVD) s přívěškem\nKdyž vyzkouší pár jiskřících růžových balerínek, je i se svou kamarádkou Hailey přenesena do úžasného baletního světa. Tam Kristyn zjistí, že musí tancovat ve svých oblíbených baletních představeních Giselle a Labutí jezero,...\nBarbie a Škola pro princezny (DVD)\nBarbie se představuje v roli Blair Willowsové, dobrosrdečné dívky, která dostala možnost chodit do školy pro princezny…\nBarbie a Škola pro princezny (DVD) s přívěškem\nBarbie a Tři Mušketýři (DVD)\n“Všechny za jednu a jedna za všechny.”\nHudební pohádka plná nových písniček.\nBarbie kolekce - 3xDVD\nKolekce obsahuje filmy: Barbie a Kouzelný módní salón, Barbie - Příběh mořské panny, Barbie a tři mušketýři.\nV úžasném muzikálovém dobrodružství se Barbie™ představuje v roli Tori™, dobrosrdečné princezny z království Meribella, která by se mnohem raději věnovala zpěvu a tanci než královským povinnostem.\nBarbie Princezna & zpěvačka, Barbie princezna a švadlenka - kolekce - 2xDVD\nBarbie Princezna & zpěvačkaKdyž do království přijede její oblíbená pěvecká hvězda Keira™, obě dívky zjišťují, že toho mají hodně...\nBarbie princezna a švadlenka (DVD)\nZpívá ve svém prvním muzikálu.\nBarbie Rock’n Royals (DVD)\nMuzikálová pohádka pracuje s oblíbeným motivem záměny dvou naprosto odlišných charakterů. Jednou z aktérek kardinálního nedorozumění se stane křehká princezna Courtney (Barbie), která původně mířila na letní přípravný tábor...\nBarbie Růženka (DVD)\nBarbie v pohádkovém dobrodružství.\nBarbie v Louskáčku (DVD)\nBarbie ve svém prvním filmu!\nBarbie z Labutího jezera (DVD)\nVstupte do světa lásky a kouzel.\nBarbie z Labutího jezera (DVD) s přívěškem\nBarbie: Motýlí víla (DVD)\nVydejte se společně s Barbie do úplně nového světa, kterému vládnou motýlí víly!\nBarbie se představuje jako Kara, moderní princezna žijící všedním životem. Jednoho dne ji ale políbí kouzelný motýl a Kara zjistí, že ji obdařil úžasnými nadpřirozenými schopnostmi.\nBarbie: Psí dobrodružství (DVD)\nNa Barbie, její sestry Skipper, Stacie, Chelsea a jejich nové kamarády, roztomilá štěňátka, čeká při návratu do rodného města neplánované a tajemné dobrodružství. Zatímco se probírají vzpomínkami nalezenými na půdě babiččina...\nBarbie: Tajná agentka (DVD)\nBarbie a její nejlepší kamarádky Teresa a Renee se proměňují z tvrdě trénujících gymnastek v tajné agentky v tomto strhujícím a akcí nabitém dobrodružství!\nBarbie: Ve hvězdách (DVD)\nBarbie a její věrný zvířecí společník Pupcorn se spolu vydávají na hoverboardu vstříc dobrodružství, které je čeká na překrásné vzdálené planetě. Když jednoho dne hvězdy, které vždycky na noční obloze půvabně zářily, nečekaně...\nUžijte si nové úžasné schopnosti! Když se Barbie jako mávnutím kouzelného proutku ocitne v její oblíbené videohře, s nadšením se proměňuje v postavu bruslařky. Ve hře potkává Cutie, roztomilou kamarádku ve tvaru mráčku, a Bellu,...\nBarbie: Zachraňte pejsky (DVD)\nBarbie a její sestry ve vodou a sluncem zalitém příběhu zjišťují, že společné úsilí nejlépe vede k úspěchu!


Slavnou německou kartářku pobodal zhrzený milenec její klientky – Novinky.cz\nSlavnou německou kartářku pobodal zhrzený milenec její klientky\nJe nejslavnější kartářkou v Německu. Na výklad se k ní objednávají hvězdy showbyznysu i politici, často například vykládala karty bývalému starostovi Düsseldorfu Joachimu Erwinovi. Osmašedesátiletá Esmeralda, občanským jménem Zagorka Janovic, své věštění málem zaplatila životem. V jejím bytě v Düsseldorfu ji pobodal muž, který ji obviňoval z toho, že mu svým výkladem karet zničila milostný vztah.\npondělí 2. června 2014, 17:16\nTurek Metin Kolkilic (43) žijící v Německu se dal dohromady se ženou, která kvůli němu opustila dlouholetého přítele. Žena se ale objednala u Esmeraldy. Chtěla vědět, zda udělala dobře a má začít nový život po boku nového muže. Vědma jí ale řekla, že by se měla vrátit k bývalému příteli. Mladá žena udělala to, co jí kartářka řekla.\nMetin novou situaci neusnesl a rozhodl se pro pomstu. Minulý týden v pondělí zazvonil u bytu kartářky vyzbrojen ostrým nožem. „Slyšel jsem hluk a potom sténání,“ popsal situaci Rainer K., druh vědmy. Běžel do chodby a tam našel Esmeraldu v tratolišti krve. Měla hlubokou ránu na krku a několik bodných ran v zádech.\n„Volal jsem na souseda, aby přinesl ručník, potom jsme oba tlačili na rány, abychom zastavili krvácení,“ popsal Rainer.\nKartářka se na univerzitní klinice podrobila operaci a je mimo ohrožení života. „Ačkoli má ohromnou ránu na krku, tepny nebyly porušené,“ dodal životní druh vědmy.


Kurzy - > Školení online\n> Školení online\nProvádíme výuku v řízení vozidel skupin:\nAm - Řidičský průkaz skupiny AM opravňuje k řízení malého motocyklu nebo mopedu s maximální konstrukční rychlostí do 45 km v hodině.\nA1 - Řidičský průkaz skupiny A1 opravňuje k řízení motocyklu do objemu 125 ccm a do výkonu 11 kW.\nAs.o - Řidičský průkaz skupiny A s omezením opravňuje k řízení motocyklu do výkonu 25 kW a do poměru 0,16 kW/kg s postranním vozíkem nebo bez něj.\nAb.o - Řidičský průkaz skupiny A bez omezení opravňuje k řízení motocyklu o výkonu nad 25 kW a nebo o poměru nad 0,16 kW/kg s postranním vozíkem nebo bez něj.\nB - Řidičský průkaz skupiny B opravňuje k řízení motorových vozidel do celkové hmotnosti 3,5 tuny a max. počtu 8 pasažérů plus řidič (případně s přívěsem do 750 kg). Dále opravňuje k řízení traktorů a samojízdných pracovních strojů o maximální přípustné hmotnosti do 3,5 tuny.\nB+E - Řidičský průkaz skupiny B+E opravňuje k řízení soupravy motorových vozidel tvořené osobním automobilem a přívěsem o celkové hmotnosti nad 750 kg a jízdní soupravy, která nespadá pod skupinu B.\nC - Řidičský průkaz skupiny C opravňuje k řízení motorových vozidel o celkové hmotnosti přesahující 3500 kg, pokud nejsou určena k přepravě osob. K tomuto motorovému vozidlu smí být připojeno přípojné vozidlo, jehož maximální přípustná hmotnost nepřevyšuje 750 kg.\nC+E - Řidičský průkaz skupiny C+E opravňuje k řízení soupravy motorových vozidel tvořené nákladním automobilem a přívěsem nebo návěsem bez omezení hmotnosti soupravy (tj. kamion s přívěsem nebo návěsem).\nT - Řidičský průkaz skupiny T opravňuje k řízení traktorů a samojízdných pracovních strojů. K motorovému vozidlu smí být připojeno přípojné vozidlo.\nZobrazuje se 1 položek\nA Jan Školitel 1. března 2010 1. dubna 2010 Volný\nPůvodní šablonu přeložil a upravil Jirbar.com. Potřebujete pomoc s návrhem vašeho webu? Kontaktujte nás.


Jméno Lothar Dieter Helmut Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Lothar Dieter Helmut má 0 lidí.\nJméno Lothar Dieter Helmut je složeno z více jmen. Jméno Lothar nosí 63 obyvatel ČR, svátek slaví 15.6., má význam: hlasitý bojovník a původ straroněmecký. Jméno Dieter nosí 98 obyvatel ČR, svátek slaví 27.1., má význam: vládce lidu a původ straroněmecký.\nDiskuze na téma: Jméno Lothar Dieter Helmut Ostatní diskuze:


FN Hradec Králové má tři nové kliniky, vznikly po dohodě s Lékařskou fakultou UK - Královéhradecký - Český Metropol\n4. ledna 2022, 11.46 | Fakultní nemocnice (FN) Hradec Králové od začátku roku 2022 zřídila tři nové kliniky. Vznikly po dohodě s Lékařskou fakultou UK v Hradci Králové. Jde o společné pracoviště fakulty a nemocnice.\nNemocnice patří k největším zdravotnickým zařízením nejen ve východních Čechách, ale v celé ČR. V hradecké FN pracuje více než 5000 zaměstnanců a aktuálně má téměř třicet klinik.\n"Trojice klinik byla zřízena po dohodě s děkanem, vedením i Akademickým senátem Lékařské fakulty UK v Hradci Králové. Věřím, že zřízení klinik pomůže dalšímu rozvoji těchto oborů medicíny," uvedl ředitel FN Hradec Králové Vladimír Palička.


Hotely ve čtvrti Urucutuba | Hotels.com\nHotely – Urucutuba\nPraia da TabubaBěhem svého pobytu ve městě Caucaia můžete vyrazit za sluncem na Praia da Tabuba. Nachází se přibližně 19,9 km od středu města. Potěšte se pohledem na západ slunce na místech jako Pláž Cumbuco, Pláž Icarai nebo Pláž Pacheco.\nUrucutuba – další informace\nPokud hledáte ideální část tohoto města, doporučujeme navštívit například Urucutuba. Ať plánujete na jednu noc nebo na celý týden, Urucutuba a okolí nabízí dostatek možností ubytování, ze kterých si vybere každý. Vyhledávání hotelů v destinaci Urucutuba vám zjednoduší online mapa na Hotels.com. Na naší mapě najdete jednotlivé městské části a oblasti v okolí Urucutuba a polohu všech hotelů, takže snadno zjistíte, jak daleko jsou od památek a zajímavostí, a podle toho můžete přizpůsobit své vyhledávání. Při výběru nejlepších nabídek hotelů ve městě Urucutuba se můžete spolehnout na naši záruku ceny.\nDoprava do destinace Urucutuba\nUrucutuba leží 18,4 km od středu města Caucaia.\n• Fortaleza (FOR-Mezinárodní letiště Pinto Martins Intl.), 11,4 km od centra města Urucutuba


Pozoruhodné putování Afghánce Evropou. Tu uřízl hlavu ženě, tam šel s kladivem na policisty | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Pozoruhodné putování Afghánce Evropou. Tu uřízl hlavu ženě, tam šel s kladivem na policisty\nJamshid Piruz spáchal v Nizozemí v roce 2006 vraždu. Uřízl hlavu své čínské paní domácí ve městě Almere. V roce 2007 byl za tento čin odsouzen na 12 let. Soud tehdy konstatoval, že nešlo o čin spáchaný v nepříčetnosti. Bestiální útočník velmi dobře věděl, co dělá. Jamshid Piruz se tehdy ke svému činu přiznal a prozradil, že se nechal inspirovat odpudivými činy afghánského hnutí Tálibán.\nV roce 2014 byl Piruz z vězení propuštěn a coby žadatel o azyl dokonce získal právo pobytu v Nizozemsku. Spolu s ním získal také právo volného pohybu po EU. Loňského roku tohoto práva využil k tomu, aby vycestoval do Velké Británie, kde kladivem napadl dva policisty. Tento pátek za to Piruz znovu stane před soudem. Tento případ je o to horší, že krátce po vstupu do Británie napadl také jednoho z úředníků. Podle všeho to ale nikdo neřešil.\nRozhořčení britští politici chtějí teď vědět, jak je možné, že britská vláda dostatečně nebdí nad bezpečností svých občanů. Britskou ministryni vnitra Amber Rudd vyzývají, aby zavedla stejně přísné kontroly, jaké fungují i ve Spojených státech.\nObhájce Afghánce argumentoval tím, že byl vytržen ze svého známého prostředí a v nové zemi se cítil nejistě. Možná měl i halucinace.\nAfghánistán , policie , vražda , Nizozemí , Velká Británie , uprchlíci


Pod Točníkem byl Turnaj krále Václava IV - Berounský deník\nPod Točníkem byl Turnaj krále Václava IV\nTočník/ Tuto sobotu se pod hradem Točník konal další turnaj v malé kopané. Za účasti šesti družstev to byl 11. ročník „Turnaje krále Václava IV.“\nV týmech proti sobě například nastoupili otec Václav Raška a jeho syn Václav, dres Březové oblékli Roman Fulín z divizního Králova Dvora a kapitán A–týmu Žebráku Martin Krejčí.\nDomácímu Točníku pomáhali na hřišti k prvenství hlavní pořadatelé turnaje Jiří Šustr a Jiří Palek.\nUtkání rozhodoval rozhodčí – nezmar František Kros.\nHrálo se systémem každý s každým 2x10 minut.\nPořadí turnaje: 1. Březová, 2. Žebrák (st. garda), 3. Točník, 4. Kařízek, 5. Žebrák (jun.), 6. Hředle.\nNejlepším střelcem turnaje byl M. Krejčí (stará garda Žebrák), nejlepším hráčem R. Fulín (Březová), nejlepším brankářem Martin Pergl (stará garda Žebrák).\nNejstarším hráčem turnaje byl osmačtyřicetiletý V. Raška (stará garda Žebrák), nejmladším devítiletý Karel Špot z Točníku.\nVšechna družstva převzala dárky.\nNyní už se všichni těší na 12. ročník tohoto turnaje.


Wolf-Garten TT 380 DL od 2 390 Kč - krátká recenze - Cestakbydlení\nDomů / Zahrada / Sekačky / Wolf-Garten TT 380 DL\nWolf-Garten TT 380 DL - krátká recenze\nVýška sečení: nastavitelná (13-38 mm)\n2 390 Kč s DPH Prohlédnout nejlepší nabídku\nZávěr recenze: Velmi lehká, tichá a obratná ruční vřetenová sekačka vhodná pro menší travnaté plochy.\n2 390 Kč Do obchodu Heureka.cz\nCo o Wolf-Garten TT 380 DL píše eshop\nRuční vřetenová sekačka TT 380 DL u které oceníte velmi tichý chod. K přírodě šetrný způsob sečení trávníku zajistí kvalitní ocelové nože, sekačka disponuje záběrem 38 cm.\nWolf - Garten TT 380 DL\nUrčeno pro plochy do: 150 m2\nRozsah výšky: 1,3 – 3,8 cm\nSystém 5-ti ocelových nožů zajistí hladké a pohodlné sečení trávníku\nSběrný koš není součástí dodávky.\nSkelet ocel + hliník\nVývoj ceny Wolf-Garten TT 380 DL


Živý stál o něco víc než mrtvý - Babylon\nRozhovor Babylonu s novinářkou a spisovatelkou Irenou Brežnou o válce v Čečně etc.\nVe své esejistické tvorbě píšete o Čečně, o Krymských Tatarech. Jak jste se k těmto národům dostala?\nNa počátku toho všeho byl rok 1968, kdy mi bylo osmnáct let, a odjela jsem na prázdniny do studentského tábora ve Francii. Okupaci jsem tedy nezažila a rodiče se rozhodli, že zůstaneme na Západě. Skutečnost, že jsem se nemohla postavit na odpor tomu, co se v Československu dělo po 21. srpnu 68, že jsem ztratila celé své zázemí, tedy Československo, což byla moje identita, zapříčinila, že jsem velmi těžce prožívala emigraci. Když jsem se pak dozvěděla o sovětských disidentech, kteří přišli proti okupaci Československa protestovat na Rudé náměstí a těžce si to pak odpykali, začala jsem se zajímat o osudy lidí vězněných v SSSR z politických důvodů. Dala jsem se dohromady s lidmi z Amnesty International a protože jsem mluvila rusky, stala jsem se švýcarským koordinátorem aktivit týkajících se sovětských vězňů svědomí. Byli to pro mne hrdinové, a když jsem emigrací ztratila prostředí, ve kterém jsem dosud žila, stali se sovětští disidenti v emigraci a lidé z Amnesty International, kteří se zasazovali za politické vězně po celém světě, skupinou lidí, s kterou jsem se pak identifikovala. Tato světová solidarita mi pak nahradila mou ztracenou národní identitu.\nO Krymských Tatarech se dnes vůbec nemluví. Kde jste na ně narazila?\nV roce 1986 propouštěli v SSSR politické vězně a jedním z posledních, kterého pustili, byl Mustafa Džemilov, který byl patnáct let v gulagu za to, že se zasazoval o návrat Krymských Tatarů do jejich domova na Krym. Stal se pak takovým mým favoritem mezi sovětskými politickými vězni. V gulagu se choval velmi statečně, držel hladovky, nedal se zlomit. Celý jeho životní příběh, včetně příběhu lásky s jeho současnou ženou, která za ním šla do vyhnanství, je silný. Když jsem pak jela do Moskvy, tak samozřejmě moje první reportáž byla o těchto lidech. Mustafu Džemilova jsem tam náhodou potkala na islámské konferenci, pozval mě na Krym a já tam pak jela dělat reportáž.\nTo bylo začátkem 90. let?\nJak tam tehdy ta situace vypadala?\nZatímco Inguši nebo Čečenci, které Stalin rovněž deportoval do střední Asie nebo na Sibiř, se začali vracet na severní Kavkaz už po 13 letech, Krymští Tataři se mohli začít vracet až v roce 1991. Podmínky tam byly těžké, oni se vraceli prakticky s holýma rukama. Měli ovšem o Krymu představy jako o zemi zaslíbené, což v jejich povědomí udržovala nejstarší generace, ale když tam přišli, ta realita byla děsivá. Neměli kde bydlet, jejich domy byly obsazené. Stavěli si stany na více méně ilegálně obsazených pozemcích a vyvěsili si plakát: Vlast nebo smrt. Vyháněli je, pak je tam zase nechávali být. Začali si stavět domy. Za celá ta léta ještě před návratem vozili tajně s sebou své mrtvé v kufrech na Krym a pochovávali je na místě hřbitovů, které Rusové srovnali se zemí. Říkali, ne, to je naše zem, a my se odsud už víc nehneme.\nZpátky nedostali nic?\nČasto mi ukazovali své domy, ve kterých nyní žijí Ukrajinci nebo Rusové, kteří se na ně dívali jako na nějaké potomky Džingischána – nevraživost vůči islámu tam byla cítit.\nJak se vztahy mezi Krymskými Tatary – Rusy a Ukrajinci vyvíjely dál? Podporují Krymští Tataři západní nebo východní orientaci Ukrajiny?\nKrymští Tataři podporovali prozápadní orientaci Ukrajiny, tedy Juščenka. Jsou zaměření proti Moskvě, pochopitelně. Byly tam i časté střety s policií kvůli ilegálnímu obsazení. Jak ta situace vypadá teď, nevím.\nMěly vaše reportáže ve Švýcarsku nějaký ohlas?\nNebylo to lehké je ve Švýcarsku vůbec někde v novinách vydat – prý, proč mě zajímá krymsko-tatarský nacionalismus, když je to takový zpozdilý jev. Úplně přehlíželi celou otázku Krymských Tatarů v jejím celku a v kontextu, že pro porobené národy SSSR zbyla jejich národnost jako poslední bašta odporu proti násilné rusifikaci a mocenské zvůli Moskvy. Západní společnost nahlížela na SSSR, jako kdyby to byla kulturně, etnicky i nábožensky jednolitá společnost, která by se neměla rozpadnout. Upozorňovat na Západě na tyto porobené sovětské národy se tak stalo jednou z linií mého psaní.\nByla jste za války v Čečensku. Jak jste se tam dostala?\nZase přes bývalé sovětské disidenty, které jsem poznala, když jsem o nich psala reportáž. Jeden z nich, Andrej Mironov, který byl předtím taky v gulagu, jezdil hned po vypuknutí války do Čečenska, spolu s bývalým disidentem a politickým vězněm Sergejem Kovaljovem, který byl tehdy předsedou komise pro lidská práva při ruské vládě. Andrej mi povídal o tom, jaký tam vládne duch, a že jde opravdu o národní odboj.\nGrozný 1995. Foto Mikhail Evstafiev\nKdy jste tam jela poprvé?\nTo bylo v únoru roku 1996 právě s Andrejem Mironovem. Psala jsem tehdy do curyšského deníku Tageszeitung, do nedělní přílohy „Das Magazin“ a šéfredaktor mi nabídl udělat reportáž o italském muži. Já povídám, neznám italského muže. On na to, jeďte tam a poznáte ho – on sám měl italské jméno. Já na to, že napíšu reportáž o ženách v Čečensku – všude se píše jen o bojovnících, jak tam běhají se samopaly, ale o jejich ženách, matkách, sestrách, co si myslí, jak válku prožívají, jsem dosud nic nečetla. On s tím souhlasil. Měl jen obavy, zda se válka neskončí, než se tam dostanu a já ho musela ubezpečovat, ať se nebojí, že to bude ještě dlouho aktuální. Dali mi neprůstřelnou vestu, a když jsem přijela do Moskvy, Andrej Mironov mi povídá: To nejdůležitější ti ale do té vesty nedali – ty ocelové plíšky. Později jsem pochopila, že to byla dobrá metafora toho, že jsem šla do té války úplně bezbranná, a to nejen z fyzického, ale především psychického hlediska -vlastně jsem vůbec netušila, do čeho jdu a byl to pak pro mě opravdu silný náraz. Andrej mi pak obstaral do vesty ty destičky, ale nosit na sobě takovou dvanáctikilovou věc, bylo vyčerpávající. A přilbu jsem neměla. Když jsem se pak vrátila do Švýcarska, tak akorát zabili čečenského prezidenta Dudajeva, takže to měl šéfredaktor úplně nejaktuálnější. Po svém návratu jsem se pak stala expertkou na Čečensko a začala jsem tam jezdit.\nUž jenom to, že jsem na ulicích viděla ty samé tanky, které vpadly do Československa v roce 1968, vyvolalo ve mně silné pocity. Co bylo nejhorší, je těžké říct, byla jsem šokována velkoplošnými útoky na civilní obyvatelstvo. Zažila jsem v březnu 1996, jak ruská armáda přes nás bombardovala vesnice Sernovodsk a Samaški pětisetkilogramovými pumami. Čečenské ženy, které právě uprchly do Ingušska, na nás novináře křičely, proč jste tady a nejdete se podívat na ta zvěrstva, co tam Rusové napáchali! Já jsem jim na to řekla, že nás tam nechtějí pustit. Pak vojáci dovolili selkám vrátit se do rozbombardovaného Sernovodsku vyzvednout si věci. Jedna z nich mi povídá: „Vem si šátek mojí babičky a pojď s námi. Řekneme, že nemáš doklady a že jsi naše ruská učitelka.“ Nakonec jsem si vzala ten šátek, dlouhou sukni a koženou bundu a šla jsem. Procházela jsem s těmito ženami dům po domu. Všude obraz zkázy. Ruské velení například nařídilo představitelům obce: Vydejte nám bojovníky a sto samopalů, nebo vás budeme bombardovat. Na to ti staršinové, mladí muži-bojovníci tam dávno nebyli, nakoupili sto samopalů u ruských vojáků, dali jim to zpět, a co se stalo – Rusové tu vesnici vybombardovali a pak vyrabovali: odváželi si na tancích televizory, koberce, dokonce i ženské spodní prádlo a prodávali to na trzích v jižním Rusku. A co nemohli ukrást, rozstříleli – stříleli do lamp, do oken, do televizorů, které už nemohli unést, krávy stříleli do čela nebo je zlomyslně zavírali hladové do obývacích pokojů a ložnic. Zvířata, která po vesnici bezcílně pobíhala kolem zdechlin, na mě silně působila. Byl to takový kontrast života a smrti. A o utrpení zvířat za války se obvykle nepíše. Napsala jsem reportáž o tom, co to znamená vybombardovaná a vyrabovaná čečenská vesnice, i o trápení zvířat. Ve svých textech jsem se až tak nezabývala čečenskou válkou z hlediska průběhu bojů, ale zvěrstvy a amorálností ruské armády ve vztahu k civilistům. Ruská koloniální válka v Čečensku byla absolutní svévole a bezpráví a pro ruské důstojníky a generály taky velký byznys. I zatýkání mladých mužů (později občas i žen), jejich mučení a vraždění nebyl jen projev sadismu, ale mělo to i své ekonomické důvody, protože ztýraného nebo mrtvolu umučeného si rodina musela vykupovat, zaplatit v dolarech. Byly na to pevné ceny, asi 2 000-3 000 dolarů -živý stál o něco víc, než mrtvý. Čečenské rodiny se úplně zruinovaly, jen aby od Rusů vykoupily syna či otce, a to i mrtvého, protože v jejich tradici je velmi důležitý pohřební rituál – bez řádného pohřbu jakoby člověk nežil. Filtrační tábory fungovaly tedy de facto i jako supermarkety na lidské maso. I způsob vedení války byl obludný. Když jsme byli v Grozném, tak den a noc odstřelovali město jen tak, bomby padaly na všechny strany. Ruské velení například za druhé, už Putinovy války vyhlásilo přestávku v bombardování, aby byl čas na evakuaci civilního obyvatelstva, a když tisíce rodin s dětmi a starými lidmi vyrazily z města, tak byly ty evakuační konvoje napadnuté raketami. Přitom byly zabity a zmrzačeny stovky lidí. To je samozřejmě jen jeden detail této brutální války.\nJistě. Ve vybombardovaném Sernovodsku jsem se potkala se Zajnab Gašajevou, která se pak stala mojí čečenskou hrdinkou – věnovala jsem ji svou druhou knihu o Čečensku. Když viděla, že Rusové bombardují vesnice plné civilistů, chtěla jít bojovat k povstalcům. Oni ji odmítli s tím, ať si vezme kameru a všechno to nafilmuje. Když Rusové vybombardovali nějakou ves, tak tam jela a zpovídala lidi, kteří přežili: „Jak se jmenuješ, kolik ti je, co se ti stalo, co jsi viděl…?“ Dělala rozhovory s mučenými: kdy a kde se to stalo, kdo tam byl…? V Sernovodsku točila na takovou amatérskou kameru a já se jí ptala, co bych pro ni mohla udělat. Ona mi řekla: „Sežeň mi dobrou kameru!“ Tak jsem jí přivezla peníze a ona na kameru, kterou za ně pořídila, nafilmovala neuvěřitelný materiál. V říjnu 1999 byla Zajnab v Grozném na trhu, když tam dopadly tři rakety země-země, odpálené z Kaspického moře. Tyto přesné zbraně explodovaly na tržnici v pět odpoledne, kdy tam bylo nejvíc lidí – další raketa zasáhla nemocnici. To byly stovky mrtvých, všude ležela na kousky roztrhaná těla. Zajnab tam běhala s kamerou a filmovala to. Dostala se i do nemocnice, kde mrtví leželi narovnaní v několika řadách nad sebou. K tomu, aby mohly být tyto rakety země-země použity k útoku, musí dát souhlas ruský prezident. V té době to byl Putin. Za tento úmyslný válečný zločin má přímou zodpovědnost on.\nPomineme-li válečné zločiny, postup Moskvy v Čečensku jednoznačně splňuje všechny znaky genocidy.\nNaposledy před dvěma měsíci jsme byli za předsedou komise pro Čečnu v Radě Evropy Dickem Marty, který byl navázaný na ruský Memorial, jenže to ovšem neznamená, že lidsko právní aktivisté nemohou být zároveň ruští nacionalisté.\nVůči Čečně vystupovali aktivisté Memoriálu z ruských nacionálních pozic?\nVůči Čečensku prezentovali vlastní pozici, která sice nebyla prokremelská, ale nebyla ani nestranná. Například nikdy neuznali svébytnost Čečenska a nezpochybnili jeho přináležitost k Rusku. Martymu jsme donesli zpracovaný materiál o tom útoku na grozněnský trh, doporučili jsme mu kontakty na čečenské lidskoprávní aktivisty a jeho spolupracovník nám na to řekl, že nejsou objektivní, protože spolupracují s tamními ozbrojenci. Povídám: „A to vám řekl kdo? Rusové?“ Dovedla jsem k nim ženu, která si prošla obě války, viděla toho tolik, ale pro ně byla věrohodnější ruská verse. Jedenáct let po tom, co se to stalo, to vlastními silami zpracováváme, děláme práci za ně, doneseme jim to a pak je ještě musíme prosit, aby se tím vůbec zabývali. Pak se v něm ale přece jen něco hnulo. Druhý den jsem dostala mail, ve kterém sděloval, že budou kontaktovat ty Čečence, Dagestánce, Inguše, o kterých jsme je informovali. Je to snad divné, ale my jsme z toho byly celé šťastné. Zažili jsme už tolik lhostejnosti i nevraživosti ze strany politiků, že si ceníme každého malého gesta zájmu. Aby se Čečensko dostalo na přetřes v mezinárodních grémiích, je třeba vyvinout velmi mnoho úsilí z mnoha stran. 21. června bude mít Dick Marty ve Štrasburku zprávu o severním Kavkaze. Tak jsem zvědavá, ale velkou naději, že by se něco pohnulo, nemám.\nŽe od celé věci dávají západní politici ruce pryč, se dalo vcelku čekat. Jak se ale ke zločinům v Čečensku stavěla veřejnost, byly nějaké protesty?\nNebyly. Jenom některé organizace, jak je Gesellschaft für bedrohte Völker, společnost pro ohrožené národy, organizovaly protesty. Když například Medveděv přijel do Bernu, nebo koncem 90. let Jelcin do Baden-Badenu, tak jsme tam vystoupili. Bylo nás deset, ani ne.\nJediný známý západoevropský intelektuál, který se o osud Čečny zajímá, osobně tam přijel a pobouřeně o tom píše a neustále mluví, je francouzský filosof André Glucksmann.\nTedy další „Zrada vzdělanců“?\nDá se to tak nazvat, úplně se toho štítili. Když se to týkalo Ameriky a Iráku, lidé byli na ulici hned, ale když šlo o ruskou agresi, nebyli vůbec žádné masové demonstrace. Ve společnosti stále přežívá z doby minulé reflex určitých sympatií nebo aspoň pochopení pro Sovětský svaz. Já si nemám se západními pravičáky co říct, zajímají je jenom jejich vlastní privilegia. Západní levicoví intelektuálové mi byli vždy myšlenkově bližší, ale co se týkalo komunismu, Československa, celého sovětského bloku, o tom se s nimi nedalo mluvit.\nZměnilo se to nějak po roce 1989?\nČástečně. Když jsem byla za sametové revoluce v Praze, tak jsem poprvé mohla do švýcarských novin napsat slova „rudý teror“. To bylo v prosinci 1989.\nPro jaké noviny to bylo?\nDer Tages Anzeiger. Byli to levicoví, sympatičtí lidé, ale když jsem psala o disidentech v Sovětském svazu, tak to uveřejňovali jen konzervativní noviny Neue Zürcher Zeitung. A musím říct, že dodnes se levičáci na Západě nedobrali k sebekritice vlastních postojů, jak se chovali. Dodnes nenašli odvahu říct, že se mýlili. Úplně se to tak mlčky přešlo.\nCo je se Zajnab dnes?\nŽije v Grozném a stále je v ohrožení života. I Kadyrov jí vyhrožoval, že má přestat se svojí činností. Bojíme se o ni.\nPůvodně jste ale do Čečny jela dělat reportáž o tamních ženách. Jaké jsou Čečenky?\nČečensko, jak já jsem ho viděla, byla za války země žen. Muži byli v horách, nebo zatčení a ve vsích se pohybovaly většinou jen ženy. Obraz, jaký o nich panoval na Západě jako o muslimkách, uťápnutých puťkách, které sedí doma a čekají, až co jim muž nakáže, vůbec neodpovídal realitě. Viděla jsem tam silné ženy, které uprostřed bojů svobodně a beze strachu křičely na ruské vojáky: „Jak tě vychovala tvoje matka, vrať se domů!“ Proto se také moje první reportáž z Čečenska jmenovala Vlčice ze Sernovodsku. Čečenci mají v erbu vlka, který je nyní zakázaný – Čečenci nesmí být vlci, oni musí být ochočení psi. Rusové měli strach z vlčího vytí. Kolovaly tam různé legendy. Třeba se mezi ruskými vojáky vyprávělo, že tam jsou ženy ostřelovačky oblečené v bílém, a ty prý nikdy neminou cíl. Zajnab Gašajeva, nebo Lipchan Bazajeva – to byly silné osobnosti a já si říkala, že tyhle ženy musí vystoupit před veřejnost na Západě, aby na konferencích nehovořil stále nějaký Rus z Moskvy, který v Čečně nakonec ani nebyl. Vystupovaly jsme na školách, na universitách, na různých konferencích, a dosáhly jsme toho, že dostaly různé ceny a švýcarský režisér Eric Bergkraut o Zajnab natočil film Koka, holubice z Grozného. Promítali ho i na filmovém festivalu v Praze – udělal pak film i o Anně Politkovské. Seznámila jsem Zajnab, Lipchan i jiné aktivistky s různými ženskými organizacemi v Německu, Švýcarsku, Itálii a jinde a vytvořily se spontánně nové skupiny. Dodnes jsem s nimi ve styku a společně děláme různé humanitární a lidskoprávní projekty.\nCo byla Zajnab Gašajevová vlastně zač?\nZajnab byla jednoduchá sovětská žena. Narodila se v roce 1953 v Kazachstánu, kam byli Čečenci za Stalina vyhnaní. Když jim bylo v 60-tých letech dovoleno vrátit se do Čečenska, stala se ředitelkou Grozněnského potravinářského závodu. Byla to už tehdy samostatně přemýšlející žena. Skákala s padákem, tajně, aby se to nedozvěděli její rodiče. To pro ni bylo příznačné. Při natáčení v bombardované Čečně pracovala ještě s Majou Šovchalovou, bývalou operní pěvkyní, která zpívala v divadle v Tbilisi. Stala se z ní pak odbornice na miny. O Zajnab jsem napsala esej Sběratelka duší. Za její portrét mi v Berlíně za přítomnosti tehdejšího německého prezidenta Johannese Raua udělili prestižní novinářskou cenu Theodora Wolffa. Pozvali mě na její udělení do prezidentské rezidence Bellevue. Na pozvánce stálo, že platí pro dvě osoby. Tak jsem tam vzala Zajnab, která přijela z Grozného. Všichni mi k té ceně blahopřáli, jak prý jsem statečná a jak jsem vystihla tu hrdinku. Já řekla, že ta hrdinka je tady. Zajnab vylezla na pódium a řekla: „Daragyje druzjá, u nas vsjo jiščo vajna,“ a jak to dořekla, tak ji přerušili a nedovolili jí pokračovat. Pak mě po slavnostní recepci Johannes Rau pozval k sobě ke stolu a řekl mi: „No, vy bydlíte v Basileji, tam je taková krásná katedrála, já ji znám.“ Já ale na to, že bych si s ním chtěla promluvit o situaci v Čečensku. On byl totiž krátce předtím u Putina. Rau, kterého jsem si jinak celkem vážila, na to odpověděl, že Putin mu řekl, že už mají dohodnutou mírovou smlouvu – to bylo v roce 2002. A já na to: „A vy mu věříte? Nechtěl byste si poslechnout jiný názor?“ On pak prohlásil, že už všechno ví. Podal Zajnab ruku, nechal se s ní vyfotit, ale neprohodil s ní ani pár slov. Němci na tom samém setkání hodně mluvili o holocaustu. Dovedou být sebekritičtí, ale jakmile slyšeli, že někdo má materiál o genocidě v Čečně, tak o tom nechtěli slyšet. V Bundestagu nám například Zelení řekli: „My nechceme izolovat Rusko.“ Pro německé politiky jsme byly nebezpečnější my s důkazy o všech zvěrstvech, než Rusové, kteří je páchali.\nJaký byl návrat z Čečenska?\nŘíká se tomu vietnamský syndrom. Vrátit se z Čečny do Švýcarska a znovu začít psát o švýcarské kultuře a tak, to nešlo – nic z toho mě už vůbec nezajímalo, nic nemělo tu šílenou intensitu. Byla jsem traumatizovaná z toho, co jsem v Čečně zažila, a jediné, co jsem mohla, bylo o tom psát. Mělo to dopad na jednotlivé lidi, to ano, psali mi, pomáhali, stali se sami aktivisty, předávali jsme si štafetu, ale ve velké politice jsme nedosáhli nic. Ta osamělost a bezmocnost v této věci je bolestná.\nNejdřív na to peníze skutečně dalo švýcarské ministerstvo zahraničních věcí, ale nechce se tím chlubit. Teď to financuje Soros, který ale platí jen zpracovávání archivu – já tam působím jen jako neplacená externí síla. Vůbec za žádnou mou lidskoprávní aktivitu nejsem placená, dělám to zadarmo – narozdíl od politiků, kteří za svou nečinnost ohledně Čečenska etc. placení jsou. Vydělávám si jako novinářka na volné noze a jako spisovatelka, což není vůbec lehké.\nMyšlenka na uspořádání tribunálu s Putinem je ovšem v současné době naprostá utopie.\nDnes to samozřejmě není vůbec možné. Kdo ale ví, co bude za deset, za dvacet let. Sbíráme materiál i u jiných novinářů, kteří natáčeli v Čečně.\nVrátila jste se ještě do Čečenska?\nByla jsem tam čtyřikrát, z toho dvakrát během té krátké fáze nezávislosti, když v roce 1996 odešli všichni ruští vojáci až do podzimu 1999.\nJaké bylo to krátké období, než tam Rusové znovu vlítli?\nTa situace tam už byla strašná. Ona „romantická“ odbojná situace z první války, kdy všichni drželi spolu a pomáhali si, dělaly se pochody míru atd., to bylo všechno pryč. Bujela kriminalita, únosy cizinců byly běžné -za jejich propuštění požadovali jeden, dva miliony dolarů. Za války jsme se mohly pohybovat volněji, než potom v osvobozeném Čečensku, kdy jsme nemohly udělat krok bez mohutné ochrany. Byli jsme zabarikádovaní na letišti, a když jsme se chtěli někam podívat, jeli jsme v konvoji policie a dvanácti ozbrojenců, které nám přidělil Maschadov, a to včetně protivzdušné ochrany, protože ty bandy, které se tam rozmohly, měly veškerou vojenskou techniku od Rusů. Na jednom výjezdu jsem zažila pokus o únos a od té doby mě chránil sám šéf ochranky. Většina našich bývalých strážců zahynula ve druhé čečenské válce. Jeden z nich žije jako utečenec ve Štrasburgu a často mi telefonuje. Má psychické problémy.\nPomáhala těmto bandám organizovat se ruská tajná služba?\nDůkazy na to nemám, ale mluvilo se o tom, že je spoluorganisovala FBS, aby rozvrátila život v Čečensku a vypudila odtamtud zahraniční novináře i mezinárodní humanitární organizace. Cíl byl úplně izolovat Čečensko, což se Kremlu nakonec podařilo a svět mu nyní dává za pravdu, že Čečensko nebylo schopno zvládnout svou nezávislost.\nStejně jako jim umetla cestu k teroristickému útoku na panelové domy na kraji Moskvy, což si pak Putin vzal za záminku k novému útoku na Čečensko.\nAno, o tom už se dnes mluví skoro oficiálně, že v tom měla prsty FSB.\nSetkala jste se v Čečně například se Šamilem Basajevem?\nV roce 1997, v době mezi oběma válkami, když jsem byla v totálně zničeném Grozném, Zajnab mi řekla, že mě vezme k Basajevovi, který se stal premiérem. Byl to takový hezký mladý muž, až na oči – ty byly matné a stále se nepokojně pohybovaly sem a tam. Na jeho očích bylo vidět, co zažil. V té době tam byla nezávislost a on byl národní hrdina. Pak jsme měli jít s Basajevem navštívit sirotčinec a než jsme vyrazili, tak jeho tělesný strážce přinesl obrovské zrcadlo. Šamil si velmi dlouho upravoval baret, až se sám sobě líbil. Ejhle, v ruinách se pěstuje estetika. V tom sirotčinci se bezmála rozplakal. Já se ho ptala, jestli na ty děti jako bojovník myslel a on říkal, že ne. Viděla jsem ho tenkrát ještě romanticky, ale cítila jsem, že v něm bylo něco naprosto šíleného, že překročil jakousi hranici.\nZa tím je nutno vidět bezmeznou zoufalost v celém tom kontextu toho děsivého zničení země. Musíte si uvědomit, že jim Rusko zničilo úplně všechno, a to hned několikrát. Když jsem v Čečensku viděla vedle sebe čtyři netknuté domy, tak jsem se divila. Když to Čečenci opravili, přišla druhá válka, která byla ještě horší. Jelcin tam zavedl filtrační tábory, což jsou koncentráky, a Putin je vylepšil a stále je ještě udržuje moskevská loutka Kadyrov. Teď tam všechno funguje jen pomocí korupce, když chcete získat podřadnou práci, musíte zaplatit dva tisíce dolarů. Když se dnes píše o individuálním čečenském terorismu, který vůbec nechci ospravedlňovat, musíme za tím vidět celou tu nezměrnou tragedií národa – co tam napáchali ne jednotliví ruští teroristé, ale ruská pravidelná armáda s požehnáním, nebo na pokyn vedení země. A nejen to: Rusové čečenský národ úplně rozložili, dosáhli toho, co chtěli: zničili jeho kulturu, hrdost a ty trosky se dnes občas mstí.\nNa počátku žádnou, stejně jako rusko-čečenská válka nesouvisela s náboženstvím, ale byla to koloniální válka. Kavkazské národy jsou pro Rusy podlidé. Co se týká sebevražedných atentátů, spáchaly je hodně mladé ženy, kterým zavraždili nebo umučili příbuzné, a nebo byly samy znásilněné. V Čečensku měli vždycky hlavní slovo staršinové, a ti chtěli na začátku válek s Rusy vyjednávat, hledat kompromis, čímž se absolutně zdiskreditovali před mladou generací. V Čečně byl tradičně rozšířený súfismus, mystická forma islámu. Pak se tam dostal wahabismus, který tam zavlekli Saúdští Arabové, snad i s podporou FSB. Někteří Čečenci říkali, že jsou obětí dvojí kolonizace: politické ze strany Ruska a náboženské ze strany Saúdské Arábie. Čečenští bojovníci byli na začátku venkovští kluci, kteří islám ani pořádně neznali. To, že křičeli „Alláh Akbar“, to byl takový pozdrav, za kterým nebyl fanatismus. Radikální islám se tam dostal, až když tam Rusové všechno zničili, mezi troskami hořela nafta a do té zničené země přišli Saúdové s čistým islámem. Na začátku bojovali na straně Čečenců i třeba Ukrajinci. Bylo to velké protiruské povstání. Zahraniční novináři, kteří tam byli na začátku válek, stáli na straně Čečenců. Změnilo se to až později, právě v souvislosti s útoky Čečenců na civilisty.\nZa druhé války jste se do Čečny už nesnažila dostat?\nTa první válka mi narušila psychiku. Když jsme jen zaslechla slovo Čečensko, dostala jsem paniku a nakonec jsem skončila v nemocnici. Z toho jsem se vyléčila, ale ještě dnes o tom nemohu mluvit úplně klidně. A tehdy jsem zcela jasně cítila, že kdybych tam šla znovu, že bych to už nevydržela a řekla jsem si dost. Pokračuju v tom, že navazuju kontakty, vystupuju, píšu.\nČím jste se zbývala pak?\nKdyž Srbové obsadili Kosovo, dělala jsem pro Červený kříž, protože umím rudimentárně srbochorvatsky. Pracovala jsem pro uprchlé kosovské Albánce, kteří měli příbuzné ve Švýcarsku, a Švýcarsko se k nim chovalo velmi nevlídně – skončili někde v albánských táborech v Makedonii a měli otce živitele, který pracoval léta dejme tomu na stavbě ve Švýcarsku, a Švýcaři mu nedovolili, aby si přivezli rodinu, ženy a děti. Snažila jsem se jim pomáhat a vystavovala jsem jim doporučení, aby mohli přijet.\nV Paříži jste také spolupracovala s bývalým vězněm gulagu Vladimirem Bukovským, intelektuálkou Simone Weilovou a s propuštěným vězněm a kubánským disidentem Armandem Valladaresem.\nKdyž jsem se dozvěděla, že Vladimir Bukovský, Simone Weilová a Armando Valladares zakládají na začátku 80tých let v Paříži organizaci Résistance International, hned jsem se za nimi vypravila. Předtím jsem šla po Paříži s jedním arménským novinářem a on mě ponoukal, ať mu ukážu nějakého chlapa, který se mi doopravdy líbí. Já mu pak ukázala Armanda Valladarese. Nedávno předtím ho propustili z kubánského vězení, zezačátku nemohl chodit, jezdil na vozíčku. Armanda jsem pozvala na přednášky do Švýcarska a vyprávěl, co se na Kubě děje a jak ho týrali. Lékaři na něm ve vězení dělali pokusy, které řídili sovětští poradci. Třeba mu dávali pít slanou vodu a pak zkoumali, jak žízeň působí na organismus a psychiku, nebo mu dlouhou dobu podávali jen vodu s cukrem, dvě čajové lžičky ke snídani, tři k obědu a tři k večeři. V noci měli na cele rozsvícené světlo, celý den a celou noc jim pouštěli pořád dokola Internacionálu. Mučili je hlukem a ti sovětští lékaři pak chodili pozorovat, co to s nimi dělá. Seznámila jsem se i s Viktorem Feinbergem a s Natálií Gorbaněvskou, s Rusy, kteří demonstrovali na Rudém náměstí proti okupaci Československa. Feinberger mi vyprávěl, jak to probíhalo na Rudém náměstí, jak tam zažil pět minut svobody a následně pět let psychušky. Stala jsem se členkou organisace proti zneužívání psychiatrie, kterou založil anglický slavista Peter Reddaway. Týkalo se to i Československa, ale byly to spíš jednotlivé případy – většina případů jasného zneužívání psychiatrie byla v Sovětském svazu, kde to byla de facto běžná praxe politického nátlaku. V emigraci jsem se seznámila s psychiatrem Anatolijem Korjaginem, který byl z Charkova, kde založil organisaci proti zneužívání psychiatrie v Sovětském svazu a byl pak za to v gulagu, později ho vyhostili. To byl také vynikající člověk.\nSe Solženicynicem jste se nestýkala?\nNe, i když žil také ve Švýcarsku. Pak se odstěhoval do Kanady, protože nechtěl platit ve Švýcarsku daně. V Kanadě se uzavřel na své farmě a rozvíjel tam ruský šovinismus. Když se pak vrátil do Ruska a začal se kamarádit s Putinem, tak jsem ho už nemohla brát vážně. Ale má svou nepopiratelnou zásluhu knihou Souostroví Gulag.\nMěla jste kontakty i s disidenty a exulanty z Československa?\nSamozřejmě. Setkala jsem se například s Jánem Mlynárikem, psala o něm, přátelila jsem se s Libuší Moníkovou, v Paříži jsem se setkala s Tigridem, který ve Svědectví uveřejnil můj rozhovor s ruským spisovetelem Andrejem Siňavským. Přátelila jsem se i bývalým českým vězněm v nacistickém koncentráku Treblinka, kterému se podařilo odtamtud uprchnout, po válce žil v Čechách a po 68. roce se usadil v Basileji. Trpěl tím, že ani v Československu ani na Západě mu nechtěli vydat jeho vzpomínky, procházeli jsme se a on mi vyprávěl zajímavé postřehy o chování lidí, které získal v tom vyhlazovacím táboře. Nakonec kniha vyšla v německém vydavatelství Fischer pod titulem Flucht aus Treblinka a po revoluci vyšla i česky. Tím se mu splnil životní cíl a Richard spáchal sebevraždu.\nDalší kniha vašich reportáží se jmenuje Karibský bál. Jak vznikla?\nV 80tých letech jsem chodila v Alsasku na karibské bály, které pořádali dělníci z Martiniku a z Guadalupe a tam jsem se seznámila s jedním africkým intelektuálem, který mi řekl, že zrovna skončila komunistická diktatura ve Guineji. To bylo v roce 1984. Byla to myslím první země na světě, kde padnul komunismus. Já se tam hned vypravila. Brzy ráno jsem přistála v Konakry a to co jsem viděla, bylo úžasné: ostré světlo Afriky, syté barvy, pomalé pohyby, zánik komunismu a vznik něčeho nového. V Guineji jsem dělala rozhovory s právě propuštěnými politickými vězni z tábora Camp Boiro. Československo tam mělo také svého „experta“, rozvědčíka Novotného, který učil tamní komunisty mučit vězně, včetně mučení elektrickým proudem. Nakonec jsem byla i v Karibiku, na Jamajce, ale to už je další kapitola.\nZ Guineji pocházel i váš muž?\nTo nebyl můj muž, ale jen druh. Seznámila jsem se s ním v Paříži, kam přišel v 70tých letech jako emigrant. Byl z pronásledované etnické skupiny Fulbov, založil v Paříži časopis, byl také novinář a napsali jsme spolu knihu. Vrátil se pak do Guineje a dnes je politik.\nJak na vás africká společnost působila?\nAfrika byla i úžasná i děsivá. Moje slovenská rodina považovala za nemorální, že jsem porodila syna s krásně zbarvenou pokožkou – vůbec se nechtěli s otcem mého syna seznámit, zatímco ta africká rodina se chovala velmi vstřícně – mého syna mají rádi, je to velká rodina, část žije v Paříži, část v Londýně, můj syn má kopu bratranců a sestřenic. Jeho otec má ještě další tři děti se svou novou ženou, a můj syn je u nich jako doma.\nRodiče se s tím tedy nikdy nesmířili?\nNe. Já jsem z trenčínské tzv. dobré rodiny. Dědko tam byl okresní lékař v Trenčíně, otec byl právník, který musel za komunistů do výroby. V podstatě jsme byli cosi jako tamní honorace, která musela formálně dodržovat společenské zvyklosti. Já byla rozvedená, byla jsem vdaná za německého spisovatele Franka Geerka, máme spolu syna, a pak jsem šla do Afriky a měla dalšího syna, aniž bych se znovu vdala. Přivezla jsem rodičům dětskou knihou Biro a Barbara, kterou jsme napsali společně s otcem mého syna -o přátelství bílého děvčátka s černým chlapcem. Já to psala za tu holčičku a on za toho afrického chlapce, psal to francouzsky, já německy a pak jsem to celé přeložila do němčiny. Byl to vlastně takový dialog mezi Severem a Jihem, kde jsem si mnoho věcí ujasnila, včetně mnoha stereotypů, které má bílá civilisace o Africe. On měl stejnou zkušenost, ale z opačné strany. Rodiče to ale vůbec nezajímalo, oni se nikdy z toho trenčínského světa nedostali.\nO tom „trenčínském světě“ jste napsala knihu, která nyní vyšla v nakladatelství Paseka pod názvem Nejlepší ze všech světů. Do jaké míry je kniha, příběh malé holky a jejího dětství na Slovensku 50tých let minulého století, autobiografická?\nV knize jsou autobiografické momenty. Město Trenčín je tam popsané i někteří hrdinové jsou jakoby skuteční, ale nejsou to paměti. I ta hrdinka je jiná, než jsem byla já. Důležitý je pro mě ten humor a také jsem chtěla zobrazit atmosféru diktatury: Chtěla jsem ukázat lidem na Západě, že v tom pervertovaném humanismu komunistické diktatury lze nalézt vlastní humanismus.\nMaminka malé hrdinky v knize vystupuje jako taková poměrně liberální osoba…\nMáma byla zavřená za to, že chtěla emigrovat. Byla to taková silná žena, která chtěla utéct z tamtoho světa. Odehrálo se to v roce 1959, kdy jsme jeli do Polska, to byla první země, kam se vůbec mohlo cestovat, a to jen na základě toho, že máma vybavila u lékaře potvrzení, že máme něco s průduškami a musíme jet k moři. V Polsku pak šla ke švédskému velvyslanci a dohodla s ním, že nás propašuje ven přes moře. Chtěl za to ale peníze. Tak jsme se vrátili zpátky, máma sebrala rodinné šperky, nacpala to do krémů a jela s tím zpět do Polska. Jenže jim bylo divný, proč jede na podzim k moři, udělali jí pořádnou prohlídku, ty brilianty našli. Za pašeráctví dostala rok a měla štěstí, protože jí hrozilo vyzvědačství. Otec byl takový ten synáček, kterého v kapitalistickém Československu posílali na studia – v Rakousku, v Itálii, ve Švýcarsku. Byl to sukničkář a měl v notýsku adresy všelijakých žen. Mámě ten notýsek dal, a oni jí to našli. Otce poslali už v 50. roce na stavbu do kamenolomu a nesměl pracovat v Trenčíně, pak ho nechali dělat úředníčka a nakonec mu zavřeli ženu, což byla taková místní trenčínská krasavice, úplně ho ponížili. A když se vrátila z vězení, tak to stále ještě byla potupa. Proto máma chtěla za každou cenu odtamtud pryč.\nLidé se s vámi nijak nesolidarizovali?\nNe, ale ani se nechovali vůči nám nějak zle. Ale strašné bylo, že se o tom nemluvilo, vůbec. Maminka najednou zmizela a já jsem nevěděla nic – umřela? To byl hrozný strach v těch letech. Matka se vrátila a zase se o tom vůbec nemluvilo – až do roku 1968. Když se na jaře 1968 začaly objevovat v novinách články o politických vězních, tak najednou začala o tom vyprávět. Tu hustotu toho strachu si dnes již nedovedeme představit.\nKdyž sem v srpnu 68 vrazili Rusové, tak už rodiče na nic nečekali…\nMáma rozhodla, že utečeme – otec chtěl zůstat. Máma byla na Západě šťastná, chtěla podnikat, zařídila si butik, ve Švýcarsku byla konjunktura. Švýcaři nás navíc velmi dobře přijali. Přišli jsme do utečeneckého tábora a tam bylo napsané: Vítejte, hrdinové! To si musíte představit, v jakých podmínkách žijí utečenci dnes, a nikdo je nevítá. Ve Švýcarsku tehdy jezdila auta s československými vlajkami! Já tím ale trpěla, chtěla jsem něco dělat pro svůj národ, pro Československo.\nMy jsme se hned po 17. listopadu 1989 sešli v Basileji, tamní emigranti, a říkali si, co udělat. Koupili jsme tři faxy a já je pak vezla do Prahy. Přišla jsem do OF, kde byl zrovna Havel, další jsem pak vezla do Bratislavy a do Košic. Bylo to krásné, návrat po 21 letech, a pak jsem taky mohla napsat tu reportáž, ve které jsem mohla naplno říct, že tady byla diktatura a že chceme demokracii – slovo, které bylo na Západě už takové vyprázdněné, tak tady najednou mělo neuvěřitelnou hodnotu.\nJaký byl váš návrat na Slovensko po roce 1989?\nKdyž jsem přijela poprvé začátkem prosince 1989 do Československa, tak jsem se snažila navázat na to, co bylo dříve. Nakonec se pro mě Slovensko stalo zemí, jako mnoho dalších. Mám na Slovensku přátele a co je nejdůležitější, publikuju tam, jsem tam tedy přítomná, navázala jsem na přetrženou kontinuitu.\nRežim Vladimíra Mečiara pro vás asi nebyl tím, co jste si přála.\nCo vám mám na Mečiara říct? Že to bylo hrozně trapné. Mě trochu bolí, že už Praha není moje hlavní město. Na Západě jsem se vždycky považovala za občanku Československa. Na druhou stranu si ale dnes uvědomuji, že rozdělení federace nakonec bylo prospěšné, protože Slováci si mohli uvědomit sami sebe a být s Čechy v rovnoprávném postavení.\nJste Slovenska, Švýcarka, za co se považujete?\nNechci a nemůžu se omezit jen na jednu vrstvu, mám jich mnoho. Navíc mám velkou africkou rodinu… Tak asi světoobčanka.\nChci napsat pokračování Nejkrásnějšího ze všech světů, kdy se ona dívka, teď už na prahu dospělosti, dostane na Západ do emigrace, což je o mnoho těžší, než popisovat ten maličký svět v Trenčíně, místní kluziště, plovárnu, do toho diktatura a v tom vlastně šťastné dětství. To děvče přijede najednou do cizí země a vidí pouliční lampy a můry, které se lepí na to oslepující světlo. To je metafora utečenců, kteří také jdou za světlem. A to světlo je jiné, než si původně mysleli. Chtěla jsem, aby to bylo spíš humorné, ale ještě mi chybí lehkost. Snad se psaním dostaví. Doufám.\nIrena Brežná se narodila roku 1950 na Slovensku. Od roku 1968 žije ve Švýcarsku, v současnosti v Basileji jako novinářka a spisovatelka na volné noze. Studovala slavistiku, filozofii a psychologii na Univerzitě v Basileji. Spolupracovala s Amnesty International. Realizovala a podporovala různé humanitární projekty, například v Guinei a v Čečensku. O těchto zemích a některých dalších (Jamajka, Kosovo, střední Evropa, Rusko) napsala celou řadu reportáží. Za svoje publicistické a literární texty získala řadu ocenění. Je stálou přispěvatelkou švýcarských a německých novin a časopisů, například Neue Zürcher Zeitung, Berliner Freitag. Mezi její publikované tituly patří: So kam ich unter die Schweizer, Slowakische Fragmente (1986); Die Schuppenhaut (1989); Karibischer Ball (1991); Biro und Barbara, Kinderbuch (1989); Falsche Mythen. Reportagen aus Mittel- und Osteuropa nach der Wende (1996); Die Wölfinnen von Sernowodsk. Reportagen aus Tschetschenien (1997); Die Sammlerin der Seelen. Unterwegs in meinem Europa (2003), Die beste aller Welten, Roman (2008). Její próza Nejlepší ze všech světů vyšla nedávno v nakladatelství Paseka.


Žatec: Město už má miliony pro občany na kotlíkové půjčky | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Obce voličům » Žatec: Město už má miliony pro občany na kotlíkové půjčky\nŽatec: Město už má miliony pro občany na kotlíkové půjčky\nPozváni byli žadatelé, kteří již mají podepsanou smlouvu o kotlíkové dotaci s krajem. Celkem bylo předáno 14 smluv o kotlíkové dotaci a zároveň byly podepsány žádosti o bezúročné kotlíkové půjčky v hodnotě 2 600 000 Kč.\nMinulý týden Státní fond životního prostředí (SFŽP) poslal městu Žatec první část financí na kotlíkové půjčky ve celkové výši 4 690 000 Kč z celkové výše 6 960 000 Kč. Tyto peníze budou poskytnuty občanům, kteří žádali o kotlíkovou dotaci ve spolupráci s městem, jako bezúročné kotlíkové půjčky k financování nového tepelného zdroje.\nZbylou část peněz 2 270 000 Kč pošle SFŽP městu ke konci tohoto nebo začátkem příštího roku. Tyto finance budou poskytnuty žadatelům, kteří se v současné chvíli vyskytují v tzv. zásobníku o kotlíkovou dotaci a čekají na schválení kotlíkové dotace. Největší zájem je o tepelné čerpadlo (25 kusů), zbytek jsou plynové kotle (9 kusů), dva žadatelé žádali o nový kotel na biomasu.\nDalší kolo předávání smluv a podpisů žádostí o bezúročnou kotlíkovou půjčku bude uskutečněno v průběhu května. Schválení občané budou upozorněni městem kdy a kam se mají dostavit.\n„Až si občané vymění tepelný zdroj za nový, splatí část bezúročné kotlíkové půjčky z kotlíkové dotace. Zbylou část půjčky budou městu splácet žadatelé po pravidelných částkách, které si sami zvolí, avšak maximálně 10 let,“ popsal další postup Jindřich Gabriel.\n„Město pomůže občanům, občané pomůžou městu… jak výstižné v této době, věřím, že taková spolupráce tu nebyla naposledy,“ doplnil místostarosta Radim Laibl.\nMěsto použije tyto finanční prostředky na rekultivaci městských parků. Tyto peníze městu pomohou dvakrát. Jednak zlepší ovzduší výměnou neekologických uhelných kotlů a za druhé budou použity pro obnovu krásy městských parků.\nŽatec se zapojil jako jedno z mála měst v Ústeckém kraji do tohoto programu, se kterým je spousta práce navíc pro vedení města i zapojené úředníky. Žatec ale zvolil tuto cestu, protože chce co nejvíce pomoci svým občanům.\nŽatec: Opravy vodovodu a kanalizace ve třech ulicích města budou trvat do konce září\nŽatec: Město vybralo firmy, které vybudují nové parkoviště a opraví Svatováclavskou ulici\nŽatec: Obyvatelé centra podporují placené parkování\nŽatec: Novinky na kluzišti - středa pro volnější tempo, sobota pro děti\nŽatec , kotlíkové dotace\n15:03 Louny: Zemřel sochař Karel Meloun\nV sobotu 25. června skonal sochař, restaurátor a umělecký kovář Karel Meloun (*1950).\n14:05 Holešov má dvě nová hřiště\n13:07 Pardubice: Oprava železničního mostu na počátku července zcela uzavře podjezd v ulici Jana Palacha\n12:09 Olomouc: Autobusové zastávky na Kmochově už jsou bezbariérové v obou směrech\n11:11 Kopřivnice: Myší díra se proměnila v legální plochu street art\n10:13 Frenštát pod Radhoštěm: Zrekonstruovaná kašna je už opět funkční


Asad je v silném podezření, ale kdo použil v Sýrii chemické zbraně, s jistotou nevíme, varuje expert | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nAsad je v silném podezření, ale kdo použil v Sýrii chemické zbraně, s jistotou nevíme, varuje expert\nSýrie - Ilustrační foto. autor: Reuters\nSýrie USA útok Asad Bašár Zásah v Sýrii\nPodle předního českého experta na chemické zbraně Vratislava Osvalda je sice syrský prezident Bašár Asad z použití chemických zbraní primární podezřelý, tvrdé důkazy ale zatím chybí.\nHráčů je v syrském konfliktu hodně, říká v rozhovoru Osvald, ředitel vyškovského Centra proti zbraním hromadného ničení.\nTo funguje v rámci NATO.\nNejnovější americký útok v Sýrii je podle Bílého domu reakcí Washingtonu na nové použití chemických zbraní režimem prezidenta Bašára Asada. Ten to ale odmítá. Podle předního českého experta na chemické zbraně Vratislava Osvalda je sice syrský prezident Asad primární podezřelý, tvrdé důkazy však zatím chybí.\n"Hráčů je v syrském konfliktu tolik, že jediné, co by mohlo do těchto palčivých otázek vnést světlo, je vyslání speciálního vyšetřovacího týmu. To je ovšem v tom válečném syrském kotli téměř nemožné," říká v rozhovoru Vratislav Osvald, ředitel vyškovského Centra proti zbraním hromadného ničení, které funguje v rámci NATO.\nPoměry v Sýrii jsou mimořádně nepřehledné. To snad ani nemusím říkat.\nZmizela taky vědeckovýzkumná základna, která se výrobou a výzkumem otravných látek zabývala. Ti lidé se rozprchli. Právě tohle není dodnes objasněno a prozkoumáno.\nRusové například tvrdí, že sarin – pokud nyní šlo o tuto látku – unikl při bombardování skladů rebelů. Může to tak být?\nTohle mohou opravdu zjistit jen kvalifikovaní experti, kteří se zaměří na fakta, a ne na pouhé předpoklady.\n(Zákaz chemických zbraní: státy mezinárodního společenství se zavázaly nejen nezískávat a zničit všechny zásoby chemických zbraní, ale také nepoužívat látky určené k potlačování nepokojů jako bojové prostředky. Česká republika podepsala úmluvu v den, kdy vstoupila v platnost – 14. 1. 1993, a ratifikovala ji 6. 3. 1996. Úmluva vstoupila v ČR v účinnost 29. 4. 1997 – pozn. red.)\nAle vzhledem k tomu, kolik těch produktů pro výrobu sarinu v Sýrii v minulosti bylo, by nemusela být výroba sarinu až tak velkým problémem.\nDá se předpokládat, že chemický útok se bude v Sýrii či v jí přilehlých oblastech opakovat?\nNebezpečí je malé, ale i malý útok, který nikomu neublíží, může vyvolat tak hroznou paniku, že její následky budou mnohem horší, než kdyby byly otravné látky efektivně použity.\nEvropa stojí za Trumpem. Země EU jeho útok v Sýrii podporují, narazil ale u krajní pravice - čtěte ZDE\nPřímý přenos: Sledujte speciál DVTV k americkému zásahu v Sýrii - čtěte ZDE\nTrumpův úder na Asada podpořila Saúdská Arábie, Izrael a Turecko. Ostatní američtí spojenci v regionu mlčí - čtěte ZDE


Naďa Johanisová, Mojmír Vlašín\nPodle skutečně moderních urbanistických koncepcí tvoří nedílnou součást města zeleň v pestré mozaice včetně lesů, zahrádek, zahrad, parků a chráněných území. V chystaném územním plánu Brna ale zůstává zeleň popelkou. Foto Stisk - Petra Vaňková\nBritský ekonom J. M. Keynes řekl: „Ničíme krásu naší krajiny, protože nikým nevlastněná nádhera přírody nemá žádnou ekonomickou hodnotu. Jsme schopní vypnout slunce a hvězdy, protože nevyplácejí dividendy.“ Podobně se chová vedení města Brna a celý brněnský magistrát ke svému městu, když mu stříhá na nový kabátek v podobě územního plánu.\nNeviditelná ruka trhu se zviditelnila vskutku mocně a územní plán doznal do očí bijících změn zejména tam, kde bohatí „dive-lotři“ zakoupili spekulativně pozemky a teď čekají, až se jim pozlatí. Anebo tam, kde žijí lidé na městských pozemcích a snadno mohou dostat výpověď. Magistrát sice dostal několik tisíc připomínek a námitek, ovšem to pro něj zjevně není signálem o pochybení, ale pouze obtížnou překážkou, kterou je třeba překonat.\nMezi osmi tisíci nejrůznějšími námitkami a připomínkami, které město Brno obdrželo v rámci veřejného projednávání návrhu územního plánu v červnu loňského roku, hrají speciální roli takzvané námitky zástupců veřejnosti. Ze zákona je musí podepsat nejméně dvě stě brněnských občanů, aby získaly toto označení. Právě námitky zástupců veřejnosti jsou velmi důležité, protože mohou prosadit v územním plánu větší prostor pro veřejný zájem, a kompenzovat tak tlaky developerů.\nV Brně podali občané několik desítek takovýchto připomínek. Některé podepsaly tisíce lidí. Často v nich vyjadřují obavy o určitá cenná přírodní území ve městě, ale i o osud vnitrobloků a také zahrádek.\nPodle skutečně moderních urbanistických koncepcí tvoří nedílnou součást města zeleň v pestré mozaice včetně lesů, zahrádek, zahrad, parků a chráněných území. V chystaném územním plánu Brna ale zůstává zeleň popelkou. Se zástupci veřejnosti se sice vlídně hovoří, ale na jejich požadavky město až na výjimky nepřistupuje.\nZahrádkáři například od začátku požadují, aby se do funkčních ploch s označením „Z“, tedy „zeleň“, zahrnul i index označující zahrádkářské osady a komunitní zahrady. Tedy zahrádky na pozemcích města pronajímané spolkům i jednotlivým občanům k zahradnické a komunitní činnosti.\nJak doložil otevřený dopis odborníků z června 2020, výzkumy ukazují, že tyto plochy mají mimořádný význam pro omezení i zmírňování dopadů klimatické změny, pro potravinovou bezpečnost, biodiverzitu, ale i sociální soudržnost, spolkový život a ekologickou výchovu. Zahrádkářskou činnost označil za veřejně prospěšnou i zahrádkářský zákon, nedávno schválený Poslaneckou sněmovnou. Městští úředníci i zástupci Kanceláře architekta města ale stále vnímají zejména zahrádkářské osady jako pouhou formu soukromé rekreace, a proto je v rámci těchto regulativů do kategorie „zeleně“ zařadit nechtějí.\nNěkteří zástupci veřejnosti (například spolek Nesehnutí) upozorňují také na hlubší, systematické selhání územního plánu. Jsou znepokojeni tím, že návrh územního plánu rezignuje na podrobná řešení pozemků a oslabuje ochranu malých ploch zeleně pod záminkou, že je to příliš drobný detail, který územní plán nemůže zachytit. Ve skutečnosti je zachytit může, jen chybí vůle. Za údajnými odbornými rozhodnutími se často skrývají v lepším případě neznalost, pohodlnost a předsudky, v horším případě neprůhledné a nevyřčené vazby na developery.\nTaké nadměrný důraz chystaného územního plánu na vytváření dalších takzvaných „rozvojových lokalit“ pro novou výstavbu — návrh jich obsahuje 327 — je velkou hrozbou pro zeleň. Zadání obsahuje šalamounský požadavek, aby zpracovatel územního plánu „nabídl plochy bydlení v plochách dosud určených pro individuální rekreaci nebo v zemědělských plochách uvnitř města při zachování principu zeleného města“. Jenomže stavět na zelených plochách a současně je zachovat dost dobře nejde.\nZadání tady volí cestu nejmenšího odporu a vychází vstříc developerům, kteří nechtějí nebo nemohou stavět třeba v bývalých továrních areálech kvůli nepřehledným vlastnickým vztahům. Místo toho jim předhazuje městské pozemky — zeleň a zahrádky.\nSkutečně systémová ochrana zeleně by tedy vyžadovala vedle podstatného zpřísnění zelených regulativů také přehodnocení nadměrného počtu „rozvojových lokalit“, protože právě ty často znamenají likvidaci stávající zeleně či zahrádek. Ani přísnější regulativy nemohou tento vývoj podstatně ovlivnit.\nKomerční zájmy jsou mocné a navrhovaný územní plán jim nestaví dostatečnou hráz. Nahrává tomu i předsudek, že kdo chce něco stavět a budovat, je vždy kladný hrdina, a kdo výstavbě brání, je padouch. Všem se proto nekompromisně tvrdí a zůstává jaksi vytknuto před závorku: Plán musí být sestaven tak, aby město mohlo růst a rozvíjet se plnou parou vpřed. Tento předpoklad se prezentuje ne jako možnost, ale přímo jako nezbytnost.\nPravda to však není. Města jako Kroměříž nebo Zlín posledních třicet let nerostou, a přitom se nezdá, že by nějak strádala. Růst měst totiž není žádná nezbytnost, nýbrž čistě ideové zadání. Nic víc a nic míň. Podstatné je, aby se ve městě dalo dobře žít. Když významný urbanista Bohuslav Fuchs odcházel v roce 1929 ze Stavebního úřadu města Brna a dostal otázku, co se mu nejvíce podařilo, řekl prý: „Nejvíce si cením toho, čemu se mi podařilo zabránit.“\nÚzemní plánování má u nás letitou tradici a jedním z jeho cílů by mělo být skloubení veřejných a soukromých zájmů na určitém území, v našem případě na území města Brna. Zeleň i zahradničení ve městě spoluurčují kvalitu našeho života, umožňují pocítit sounáležitost s přírodou, kompenzují dopady klimatické změny. Jejich ochrana v územním plánu je tedy v zájmu současných i budoucích obyvatel města.\nI proto bude klíčová ochota města více naslouchat zástupcům veřejnosti. A nejen naslouchat formou: „Jen ať si klidně mluví, my jsme tady na to zvyklí.“ Je třeba, aby byli ochotní podstatné námitky zapracovat do územního plánu. Jak říká primátorka města v projevu k veřejnosti na monitorech v městské hromadné dopravě:„Brno, to jste vy!“ Ano. Brno, to jsou občané — a ti představují důležitý korektiv tlaku územního plánování na zabetonované město.\nJan Pošvář Podporujme zahrádkáře, šlechtí naše okolí\nNaďa Johanisová Zahrádkářský zákon — zelená pro zahrádkáře?\n#Ochrana přírody#Brno#Obce a města


Pokyn pro obecní úřady obcí s rozšířenou působností - PDF Stažení zdarma\nDownload "Pokyn pro obecní úřady obcí s rozšířenou působností"\n1 IMPLEMENTACE OZNAČENÍ ADRESA ÚŘADU DO AGENDOVÉHO INFORMAČNÍHO SYSTÉMU EVIDENCE OBYVATEL (v souladu se zákonem č. 456/2016 Sb., kterým se mění zákon č. 133/2000 Sb., o evidenci obyvatel a rodných číslech a o změně některých zákonů (zákon o evidenci obyvatel), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony) Pokyn pro obecní úřady obcí s rozšířenou působností OZNAČENÍ ADRESY ÚŘADU V AISEO Co se rozumí místem trvalého pobytu, uvádí 10 odst. 1 zákona o evidenci obyvatel. Poslední věta tohoto ustanovení výslovně zakotvuje sídlo ohlašovny jako místo trvalého pobytu, přičemž zákonem č. 456/2016 Sb. bylo sídlo ohlašovny formálně doplněno sídlem zvláštní matriky a byl přidán dovětek, že toto sídlo ohlašovny nebo zvláštní matriky je v agendovém informačním systému evidence obyvatel (dále jen AISEO ) označeno jako adresa úřadu (dále jen trvalý pobyt na adrese úřadu ). Trvalým pobytem na adrese úřadu je přitom třeba chápat pouze takový trvalý pobyt, jenž byl zaevidován v souladu s 10 odst. 4, 10 odst. 5 věty druhé či třetí nebo 10a zákona o evidenci obyvatel. Ohlásil-li občan trvalý pobyt v místě, jehož adresa je shodná s adresou sídla ohlašovny nebo adresou sídla zvláštní matriky (dále jen adresa úřadu ), postupem podle 10 odst. 6 zákona o evidenci obyvatel, nejedná se o trvalý pobyt na adrese úřadu\n2 IMPLEMENTACE OZNAČENÍ ADRESY DO AISEO Označení adresy úřadu nebude v AISEO řešeno doplněním datové struktury o novou položku. O novou entitu bude rozšířen číselník stávající položky označené v okresních registrech AISEO jako druh pobytu. Zatímco číselník okresních aplikací bude o nový údaj Platný TP adresa úřadu rozšířen bezodkladně po vygenerování jmenných seznamů za jednotlivé obce, v centrálních aplikacích se tento údaj promítne nejdříve 1. června Do té doby nebude tento údaj součástí žádných výdejů z AISEO, tj. ani údajů poskytovaných na žádost obyvatele ve smyslu 8 odst. 3 zákona o evidenci obyvatel. Tento pokyn řeší postup implementace označení adresy úřadu za obce, v nichž dochází ke shodě adresy úřadu s adresou hlášenou občany podle 10 odst. 6 zákona o evidenci obyvatel. V případě obcí, kde tato shoda není, dojde nejdříve dne 1. června 2017 k hromadnému přenastavení údaje o druhu trvalého pobytu z aktuálního údaje Platný TP na údaj Platný TP adresa úřadu u všech občanů s trvalým pobytem hlášeným na adrese, jež bude k danému dni v AISEO nastavena Ministerstvem vnitra jako adresa úřadu. Zvlášť však budou ještě předtím řešeny obce, jejichž adresa úřadu byla v AISEO na základě seznamů zaslaných krajskými úřady aktualizována. Jmenné seznamy rozeslané obecním úřadům Jmenné seznamy byly Ministerstvem vnitra generovány za obce, o nichž mu bylo krajskými úřady sděleno, že adresa úřadu těchto obcí je shodná s adresou hlášenou ve smyslu 10 odst. 6 zákona o evidenci obyvatel. Vygenerované seznamy byly rozeslány jednotlivým obecním úřadům s tím, aby je po zpracování předaly příslušným obecním úřadům obcí s rozšířenou působností k dalšímu zpracování v AISEO. Seznamy občanů, o nichž se lze důvodně domnívat, že jsou hlášeni k trvalému pobytu na adrese úřadu, byly generovány do tabulek aplikace Microsoft Excel. Ke každému občanovi byly do tabulky uvedeny jeho základní identifikační údaje podle AISEO, včetně adresy místa trvalého pobytu a data počátku trvalého pobytu. Poslední dva sloupce tabulky zůstaly nevyplněny a obecní úřady byly informovány, že slouží k vepsání údajů rozhodných pro opravu údajů AISEO a nastavení označení adresy úřadu v AISEO. Sloupec označený jako Adresa úřadu ANO/NE je určen pro vyznačení, zda se jedná či nejedná o občana s trvalým pobytem na adrese úřadu, poslední sloupec s označením Poznámka pak zase pro uvedení správné či aktuální adresy místa trvalého pobytu či správného údaje o datu počátku trvalého pobytu, jsou-li údaje zpracovávané v AISEO a vygenerované do tabulky nesprávné. Předpokládáme, že obecní úřady budou vyznačovat především aktuální adresu úřadu, došlo-li v minulosti k její změně a tato změna nebyla v datovém záznamu občana zohledněna, tj. daný občan s trvalým pobytem na adrese úřadu je dosud evidován s předchozí adresou úřadu. Obecním úřadům byla ponechána volnost v rozhodování, zda seznam zpracují rukopisně nebo pomocí výpočetní techniky a zda jej obecnímu úřadu obce s rozšířenou působností předají - 2 -\n3 osobně, elektronicky prostřednictvím datové schránky nebo v listinné podobě prostřednictvím poskytovatele poštovních služeb, aby byly respektovány různé technické a personální možnosti na straně každého z obeslaných úřadů. Obecní úřad obce s rozšířenou působností by měl sledovat, které obecní úřady mu již svůj seznam zaslaly, a apelovat na ty, které tak dosud neučinily, aby mu jej zaslaly bezodkladně. Na některé z obecních úřadů obcí s rozšířenou působností připadá i více než 20 obeslaných obecních úřadů, takže i provedení potřebných opatření na straně AISEO si vyžádá určitý čas. A je v zájmu všech subjektů využívajících údaje AISEO, aby bylo označení adresy úřadu možno z AISEO využívat co nejdříve. Následná opatření v rámci AISEO Opatřením na straně AISEO je třeba rozumět jednak nastavení označení adresy úřadu, jednak provedení případné opravy nesprávně či neaktuálně evidovaných údajů o trvalém pobytu. I. Nastavení označení adresy úřadu se provede výběrem údaje Platný TP adresa úřadu v číselníku položky druh pobytu a jeho zaevidováním do datového záznamu příslušného občana. Změna údaje o druhu trvalého pobytu se provede prostřednictvím funkcionality F14=Oprava. Je-li adresa místa trvalého pobytu evidovaná k danému občanovi zároveň adresou nastavenou v AISEO jako adresa úřadu, vyzve aplikace uživatele k potvrzení skutečnosti, že se jedná o trvalý pobyt na adrese úřadu, stiskem klávesy [A]. Není-li adresa místa trvalého pobytu evidovaná k občanovi nastavena v číselníku adres úřadů, neumožní aplikace druh trvalého pobytu Platný TP adresa úřadu do datového záznamu občana zaevidovat. II. Vepíše-li obecní úřad k občanovi do seznamu správné či aktuální údaje o trvalém pobytu, obecní úřad obce s rozšířenou působností podle nich údaje evidované v AISEO opraví. Zpravidla se bude jednat o chybu v údaji o adrese místa trvalého pobytu, došlo-li v minulosti ke změně adresy úřadu a tato změna nebyla v číselníku adres úřadů AISEO či v datových záznamech občanů s trvalým pobytem na adrese úřadu zohledněna. Ke změně adresy úřadu přitom mohlo dojít jak během trvání trvalého pobytu občana na adrese úřadu, tak ještě v době před přihlášením občana k trvalému pobytu na adresu úřadu (automatickým procesem zápisu adresy místa trvalého pobytu byla např. narozenému dítěti nastavena jako adresa místa trvalého pobytu adresa úřadu v dané chvíli již neaktuální, která však byla stále vedena v číselníku adres úřadů AISEO). Nelze však vyloučit, že jako správnou adresu místa trvalého pobytu obecní úřady vyznačí i takovou adresu, kterou nebylo možno nastavit v číselníku AISEO jako adresu úřadu (viz kapitola Postup zavedení nové adresy sídla obce)\n4 Opravu adresních údajů o trvalém pobytu obecní úřad obce s rozšířenou působností provede přes F9=Změna TP nebo F14=Oprava. Opravit údaje o trvalém pobytu musí obecní úřad obce s rozšířenou působností u všech občanů obce s trvalým pobytem na adrese úřadu, došlo-li k přenastavení adresy úřadu této obce v číselníku AISEO, a to i pokud obecní úřad v seznamu neuvedl žádné jiné údaje o trvalém pobytu těchto občanů. Výčet obcí, u nichž k přenastavení adresy úřadu v číselníku AISEO došlo, je uveden v průvodním dopisu. V případě nejasností či důvodných pochybností o správnosti údajů vyznačených obcemi v seznamu (sloupec Poznámka ) nebo je-li to třeba v souvislosti se zohledněním změny adresy úřadu v datových záznamech jednotlivých dotčených občanů (nutnost změny adresy v registru osob a číselníku adres úřadů v AISEO), musí se obecní úřad obce s rozšířenou působností obrátit na příslušný obecní úřad a s ním věc řešit ( 7 odst. 4 a 5 zákona o evidenci obyvatel). Více k číselníku adres úřadů AISEO a ke změnám v něm nastavených adres v kapitole Postup zavedení nové adresy sídla obce. Opatření na straně AISEO, týkající se jednotlivých občanů a údajů o jejich trvalém pobytu, tak lze rozdělit do čtyř skupin. 1. Je-li v seznamu uvedeno, že se nejedná o občana s trvalým pobytem na adrese úřadu, a nejsou-li vyznačeny správné či aktuální údaje o jeho trvalém pobytu obecní úřad obce s rozšířenou působností neprovádí žádné změny. 2. Je-li v seznamu uvedeno, že se jedná o občana s trvalým pobytem na adrese úřadu, a nejsou-li vyznačeny správné či aktuální údaje o jeho trvalém pobytu obecní úřad obce s rozšířenou působností přenastaví údaj o druhu trvalého pobytu občana výběrem údaje Platný TP adresa úřadu z číselníku dané položky a jeho zaevidováním do datového záznamu občana. 3. Je-li v seznamu uvedeno, že se nejedná o občana s trvalým pobytem na adrese úřadu a jsou-li vyznačeny správné či aktuální údaje o jeho trvalém pobytu obecní úřad obce s rozšířenou působností opraví údaje o trvalém pobytu občana. 4. Je-li v seznamu uvedeno, že se jedná o občana s trvalým pobytem na adrese úřadu a jsou-li vyznačeny správné či aktuální údaje o jeho trvalém pobytu obecní úřad obce s rozšířenou působností přenastaví údaj o druhu trvalého pobytu výběrem údaje Platný TP adresa úřadu z číselníku dané položky a zároveň v datovém záznamu občana zohlední změnu adresy úřadu nebo provede opravu nesprávně evidovaných údajů\n5 Protože se jedná o zpracování osobních údajů, které může mít vážný dopad do soukromého či rodinného života každého z dotčených občanů, doporučujeme zaevidovat a vést seznamy předané obecnými úřady, včetně všech dalších, v rámci šetření shromážděných podkladů, jako součást spisové služby. ČÍSELNÍK ADRES ÚŘADŮ V AISEO Součástí AISEO je číselník adres úřadů, obsahující adresy sídel jednotlivých ohlašoven a adresu sídla zvláštní matriky. Adresy nastavené v tomto číselníku jsou pak automatickými procesy zapisovány jako adresy místa trvalého pobytu, je-li evidováno např. narození a jsou-li splněny zákonné podmínky pro přihlášení k trvalému pobytu na adresu úřadu (např. narození v režimu utajeného porodu). Tento číselník je v současné době upravován Ministerstvem vnitra ručně na základě oznámení samotných obcí o změně adresy jejich sídla. Adresa sídla obce je referenčním údajem registru osob, a proto lze v číselníku AISEO nastavit jako adresu úřadu pouze takovou adresu, která je jako adresa sídla obce vedena jako referenční údaj registru osob. Ohlašovnou se ve smyslu ustanovení 2 písm. d) zákona o evidenci obyvatel rozumí obecní úřad, v hlavním městě Praze a v územně členěných statutárních městech úřad městské části nebo městského obvodu, pokud tak stanoví statut daného města. Z dikce tohoto ustanovení tedy vyplývá, že sídlem ohlašovny není sídlo pracoviště vykonávajícího agendu evidence obyvatel, ale sídlo obecního úřadu, úřadu městské části či úřadu městského obvodu, resp. sídlo obce, městské části či městského obvodu. V seznamech, jež byly koncem prosince 2016 rozeslány krajským úřadům a v průběhu měsíce ledna 2017 vráceny zpět Ministerstvu vnitra, byla nová adresa úřadu vyznačena u 148 obcí. Ministerstvo vnitra všechny tyto adresy prověřilo vůči registru osob a adresy, jejichž správnost a aktuálnost byla v registru osob ověřena, nastavilo v příslušném číselníku AISEO. Postup zavedení nové adresy sídla obce Obce, k nimž krajské úřady v seznamech uvedly novou adresu sídla, kterou se však nepodařilo Ministerstvu vnitra v registru osob ověřit a nemohla tak být v číselníku AISEO nastavena, musí nejprve zaktualizovat své adresní údaje v registru osob. Přenastavit adresu sídla obce v registru osob lze dvěma způsoby: a) lokální administrátor zaktualizuje údaje obce v Seznamu orgánů veřejné moci, prostřednictvím aplikace Správa dat ( nebo - 5 -\n6 b) obec požádá o změnu svých údajů v Seznamu orgánů veřejné moci prostřednictvím elektronického formuláře aktualizace_udaju_ovm.zfo, dostupného na adrese V tomto případě obec nejprve požádá o poskytnutí k ní aktuálně evidovaných údajů, na základě čehož obdrží do své datové schránky datovou zprávu a formulář s těmito údaji. Tyto údaje může podle potřeby změnit. Změní-li adresu sídla obce, musí nově zadanou adresu ověřit vůči registru územní identifikace, adres a nemovitostí. V dalším kroku pak obec požádá o provedení vyznačených změn a potvrdí správnost změněných údajů. Výsledek zpracování obdrží obec do své datové schránky. Postup, který je třeba dodržet, je podrobně uveden přímo v dotčených formulářích. Nová adresa sídla obce se promítne v Seznamu orgánů veřejné moci a v informačním systému datových schránek a následně je naeditována do registru osob. Obec o této změně musí následně informovat Ministerstvo vnitra. Po jejím oznámení bude bezodkladně přenastavena adresa úřadu v číselníku AISEO. Informaci o změně adresy úřadu je třeba adresovat odboru správních činností Ministerstva vnitra, který poté o přenastavení adresy uvědomí příslušný obecní úřad obce s rozšířenou působností, aby přijal potřebná opatření na úseku evidence obyvatel a úseku občanských průkazů. KONTAKTY V případě potřeby doplňujících či upřesňujících informací kontaktujte zástupce věcného nebo technického správce AISEO, tj. zástupce odboru správních činností nebo odboru centrálních informačních systémů Ministerstva vnitra. telefon odbor správních činností Ing. Lucie Mládková Ing. Petra Konečná Mgr. Iva Komžíková odbor centrálních inf. systémů pracoviště služby hotline Zpracoval: odbor správních činností MV, březen


Jak odstranit ayyop.adsb4trk.com | Genesis Computer\nayyop.adsb4trk.com – rozšíření pro Chrome, Firefox, a IE. Můžu věřit?\nMáme již bylo uvedeno, že ayyop.adsb4trk.com může zadat operační systém bez povšimnutí. Říkáme tak vzhledem k rozmanité procesy, které je mohou iniciovat spuštění. Protože můžete obraz, ayyop.adsb4trk.com je navíc schválen reklamy a má blízko k nic užitečné, aby v objeví znovu. Proto doporučujeme, odstranění ayyop.adsb4trk.com kontaminace z POČÍTAČE je zařízení okamžitě. Bohužel, lidé rychle zajistit, že ayyop.adsb4trk.com je naprosto k ničemu a jen to ukazuje, reklamy, reklamy. Ale nicméně, tam jsou možná rizika pro poškození vašeho počítače, pokud budete mít to reklama-podporoval software na vašem zařízení.\nStáhnout nástroj pro odstraněníChcete-li odebrat ayyop.adsb4trk.com\nAd podporované programy a další potenciálně nežádoucí programy jsou obvykle získány systémů, spolu s různými freeware programy, které jsou k získání na jejich vlastní. ayyop.adsb4trk.com-spojené adwares sdílení na webu. Poté, co jít na vlastní nebo pokročilé možnosti, odznačit vše, zkontrolujte, zda není krabice, které se dohodly na instalaci jednoho nebo další software. Podle bezpečnostních výzkumníků, něco jako, že operace může být připojen spolu s narušení soukromí a by měla nikdy být povoleno. Pokud nechcete zobrazit jejich pravidla a Dohody, a ne platit dostatečnou pozornost na to, co jste dodržování uprostřed instalace, je možné, že jste o souhlas k získání určité tajemné software.\nJak mohu zabránit ayyop.adsb4trk.com a podobné programy?\nPokud „Ads by ayyop.adsb4trk.com“ jsou trvale trápit, budete muset tlačit čas a odstranit najednou. ayyop.adsb4trk.com nemusí vyvinout úsilí, aby odhalit vaši identitu, ale má shromažďovat údaje o vás. ayyop.adsb4trk.com je klasifikován jako možná nežádoucí program, a to je navrhl, aby ji ukončit z vašeho počítače, jakmile narazíte na to. Proto, byste měli být velmi opatrní při návštěvě neznámých stránek. Navzdory skutečnosti, že je zabijete v manuálním způsobem, že je připraven vyvolat znovu na další Windows startu;\nTam je vysoká šance, pro tebe bojovat se nezapomeňte ve stejnou dobu jako ŠTĚNĚ dostal do vašeho systému, protože to obvykle dostane distribuována v masce přes nekonečně ke stažení zdarma software. Jsme toho názoru, že je připraven udělat úplně nežádoucí. Ke splnění tohoto, jste schopni víru na své vlastní a zkontrolujte, zda vaše počítače ručně. Tato činnost může být komplikované, protože to, že jsme se prezentovat na pódiu-za-krokem Ve stejnou dobu, jak budete násobit provoz pro webové stránky, které spoléhají na pay-per-donutit pc, návod je produkovat příjem.\nJak ayyop.adsb4trk.com Themedia-palyer.com virus tvoří můj počítač?\nOdstranit ayyop.adsb4trk.com z Reklamy, musíte vymazat reklamy-podporovány z vašeho nástroje ohledem a obnovit nastavení zapojených internetových prohlížečů. Tento bezpečnostní software bude smést ayyop.adsb4trk.com pop-up z vašeho počítače systém a zabezpečení malware zdarma budoucnu. Prospěšné software, který bude ozdobit váš web surfování zkušenosti tím, že dodává vám vedle kvalifikace používat propracované vyhledávací aplikace a podívejte se na různorodé pokyny rychlejší. Pro to, můžete použít pokyny pod: No, stačí vybrat ‚upřesnit‘ nebo ‚custom‘ instalace proces a zrušit výběr ‚některých dalších prvků. jednoduché, není to? Bohužel, tvůrci těchto softwarových nechci, je pravděpodobné, že zveřejnit týkající se ayyop.adsb4trk.com a další potenciálně nežádoucí programy přítomnosti v trase cesty.\nRuční ayyop.adsb4trk.com odstranění\nNíže naleznete pokyny pro odstranění ayyop.adsb4trk.com z Windows a systémy Mac. Pokud budete postupovat podle pokynů správně, bude schopen nežádoucí aplikaci odinstalovat z ovládacích panelů, vymazat zbytečné prohlížeče rozšíření a odstranit soubory a složky související s ayyop.adsb4trk.com úplně.\nOdinstalovat ayyop.adsb4trk.com z Windows\nOdstranění ayyop.adsb4trk.com rozšíření z vašeho prohlížeče\nayyop.adsb4trk.com mohou přidat rozšíření nebo doplňky do vašeho prohlížeče. Může je použít zaplavit vašeho prohlížeče s reklamou a přesměrovat je na cizí webové stránky. Tak, aby plně ayyop.adsb4trk.com, musíte odinstalovat tyto rozšíření ze všech webových prohlížečů.\nVyhledejte ayyop.adsb4trk.com týkající se rozšíření\nZvolte ayyop.adsb4trk.com týkající se rozšíření\nPrevious Previous post: Jak odstranit Onetwork.online\nNext Next post: Jak odstranit Ads,


ÚvodPronájemBytyPronájem bytu 2+1 50 m2, ulice Krakovská 1090/25, Ostrava - Hrabůvka\n+ zálohy na služby 1.600,- Kč (teplá a studená voda a teplo pro 2 osoby) + pojištění domácnosti a odpovědnosti 200,- Kč\nNabízíme k dlouhodobému pronájmu nezařízenou zrekonstruovanou bytovou jednotku v osobním vlastnictví 2+1 o výměře 50 m2 na ulici Krakovská č.p. 1090/5 v Ostravě - Hrabůvce. Bytová jednotka se nachází ve 3.patře ze 4.podlažního zatepleného domu. Byt má vyzděné jádro, podlahy, rozvody elektřiny, omítky, interiérové dveře. Koupelna s vanou a umyvadlem a s možností připojení pračky, toaleta je odděleně. Kuchyňská linka je opatřena plynovým sporákem a elektrickou troubou a je možné připojit si myčku. Velmi pěkná lokalita s dostatkem zeleně a parkovací plochy. Veškerá občanská vybavenost. Zastávka MHD, obchod, školka atd., vše v docházkové vzdálenosti.\nMěsíční nájem ve výši 8.700,- Kč + zálohy na služby 1.600,- Kč (teplá a studená voda a teplo pro 2 os. ) + pojištění domácnosti a odpovědnosti 200,- Kč.\nPoplatek za zprostředkování: 10.400,-Kč\nK podpisu smlouvy je nutné mít připraveno: 1x nájem ve výši 10.400,-Kč vč. pojištění, kauci 25.000,-Kč, provizi 10.400,-Kč.


ZAHRADY-SLUŽBY.CZ , Srubec - Živéfirmy.cz\nZAHRADY-SLUŽBY.CZ opravit údaje\nNa Chalupy 530Srubec370 06 České Budějovice 6zobrazit mapunavigovat Kontakty723 420 945702 328 206Zahrady-sluzby@seznam.czProvozní doba Dle telefonické domluvy. odeslat poptávku\nStanislav JanečekWebové prezentacezahrady-sluzby.czČinnosti firmySadové a parkové úpravyrealizaceokrasné zahradyúdržbazeleňprovádíštěpkováníkompostováníhrabání listíOficiální údaje: Stanislav JanečekIČ: 74406621Počet zaměstnanců: 0Právní forma: Fyzická osoba podnikající dle živnostenského zákonaDatová schránka: jwgfjwnEkonomické činnnosti dle NACE016 - Podpůrné činnosti pro zemědělství a posklizňové činnostiZdroj: Registr ekonomických subjektů Odeslat poptávku nebo dotaz firmě: ZAHRADY-SLUŽBY.CZ Zadejte poptávku nebo dotaz\nJEZÍRKA WINKLER4,31 kmRudolfovská tř. 30/16, České Budějovice 6, České Budějovicewww.jezirkawinkler.czwebFOIST JAN-ÚKLIDOVÉ PRÁCE7,18 kmKrčínova 1135/38, České Budějovice 2, České Budějovicewww.uklid-foist.czwebRUGO-STAV19,96 kmLoučej č. 12, Křemžewww.rugo-stav.comwebKONÍČEK JAN-PÉČE O DŘEVINY-VÝŠKOVÉ PRÁCE28,64 kmMezipotočí č. 48, Kájovwww.konicekstromy.czwebZAHRADNICTVÍ-MELO35,09 kmNa Ostrově 7, ProtivínFirma MELO se zabývá přes 10 let realizací veřejné i soukromé zeleně, závlah a osvětlení v zahradách, včetně originálních návrhů. V zahradnictví Na Ostrově najdete široký výběr mrazuvzdorné keramiky, okrasných i užitkových rostlin. Stojí to za výlet.protivin.czweb Akce v kraji


Farmáři versus obchodní řetězce. EU hledá cesty, jak zemědělce posílit | BusinessInfo.cz\n> Farmáři versus obchodní řetězce. EU hledá cesty, jak zemědělce posílit\n22. 8. 2017 | Zdroj: EurActiv.cz\nOd zemědělců sice pocházejí potraviny, které jsou pro život zásadní, jejich důležitost se ale často neprojevuje ve výši odměn. Z ceny prodaného bochníku chleba dostane evropský farmář jen 8 procent, uvádí asociace Copa-Cogeca, která zastupuje zájmy zemědělců v EU.\nMístní producenti ale nemohou pokrýt veškeré požadavky spotřebitelů. Proto by mělo přijít rozsáhlejší řešení. „Evropský potravinový systém je složitý, a proto budou muset být přijata také další opatření, která odstraní neférové tržní praktiky. Takovým řešením může být například zkracování platebních lhůt,“ uvedl Pesonen. V rámci konzultace chce Komise posoudit i transparentnost trhu s potravinami a možnosti jejího zlepšení.


Objev roku 2008 Vojta Dědek, E Triatlon - triatlonový magazín\nCo podle tebe zapůsobilo na účastníky ankety Triatlonista roku 2008, že jsi vyhrál kategorii objev roku?\nTak to skutečně nevím. Možná tím, že jsem měl na ME a MS dobré výsledky v juniorské kategorie, tím jsem je možná uchvátil a dali mi hlas.. Doma mi to moc nešlo, soustředil jsem se na akce venku, proto je to pro mě trochu překvapení.\nČekal jsi podobný úspěch?\nVůbec, o anketě triatlonista roku jsem věděl ale o kategorii objev roku moc ne. Jen jsem tušil, že Přéma Švarc to v minulosti vyhrál. O mém prvenství jsem se dozvěděl ve středu odpoledne a vyhlášení bylo ve čtvrtek, chvíli jsem přemýšlel jestli dorazím, obětovat den tréninku mě vždycky mrzí, musel jsem dohánět školu, ale na vyhlášení už se nikdy nemusím dostat. Nicméně jsem za něj moc rád, těší mě o a naznačuje, že jsme se vydali na dobrou cestu.\nCo se dělo před vyhlášením, prý jsi zažil krušnou příhodu?\nCelý týden jsem byl na praxi, studuji totiž hotelovku a tam je to někdy zapotřebí. Mohl jsem vyjet do Prahy až kolem třetí hodiny, z Mariánských Lázní trochu z ruky. Do Prahy jsme dorazili celkem včas, ale odpolední páteční špička a naše neznalost místního prostředí nás zavedla v půl pátý (začátek akce) až na Václavské náměstí, kde jsme dostali samozřejmě pokutu za jízdu v pěší zoně, a zdrželi jsem se tak na 15 minut (bylo nám divný, že nám nějak hodně lidí skáče pod auto). Nakonec jsem na vyhlášení doběhl až po půl hodině, po zeptání asi deseti lidí. Tímto se omlouvám, že na mě museli všichni čekat příště už budu vědět.\nJaké jsou tvé plány na sezónu? Budou ambice ještě vyšší než loni?\nAmbice vyšší určitě jsou, loni jsem si to vyzkoušel jak to chodí, získal cenné zkušenosti a proto si můžu dát letos už určité cíle.\nPro mě je důležité, stále se zlepšovat, chodit na tréninky s radostí, těšit se na závody a myslet pozitivně do budoucna.\nChystáš se někam za teplem?\nDo tepla se chystám, nejen v hlavě ale už pomalu balím. V pátek (13.2) odlétáme na Kypr, kde na nás již čeká Přéma Švarc, tam strávím 14 dní, přiletím domů, týden potrénuju u nás v Karlových Varech a vyrazím s juniorskou repre do Lloetu. Měsíc v teple jsem ještě nebyl, doufám že to přinese ovoce (tím nemyslím pětky ve škole).\nJak se ti daří v tréninku bude to snová sezóna?\nV tréninku se mi daří dobře. Jen mě mrzí, že jsem byl oproti loňsku víc nemocný, ale vždy jsem se dokázal do tréninku vrátit a to je pro mě pozitivní.\nZařadili jste nové věci do tréninku?\nNové věci v tréninku zařazujeme pořád. S mým trenérem Tomášem Báčou se zdokonalujeme trénink od tréninku. Studuje školu na trenéra, a stýká se s lidmi kteří mají co říct a proto mám v tréninku stále něco nového, proto mě to sním tolik baví. Obecně, zařadil jsem více posilovny, protože už jsem zase starší\nKolik toho do týdne stihneš odtrénovat?\nV průměru tak 15 hodin. Nic převratného, 5-6 plavání, válce tak 2× a běh tak 4-5, pře zimu jezdím hlavně o víkendu na běžky a občas na bike. K tomu zařazuji tělocvičnu a posilovnu.\nPochlubíš se nějakým zdařilým tréninkem?\nZdařilý trénink v tom smyslu, že bych někoho ohromil jak těžký moje tréninky jsou, tak to ne. Zdařilý byl pro mě minulý víkend s juniorskou reprezentací v Nymburce, kde nám dal pan Kabrhel pěkně do těla, v sobotu jsem odplaval 10km, jeden trénink 30×100 a druhý 3×1000m + 4×200. To se mi jako neplavci hodí.\nJak se díváš na svoji budoucnost? Chtěl by jsi okusit profesionální triatlon? Co je podle k tomu zapotřebí?\nBudoucnost si představuji růžově, mám hodně věcí naplánováno, tak doufám že se mi bude dařit. Profesionální triatlon určitě ano, nejdřív bych chtěl ale dostudovat střední školu a potom i vysokou. Bez toho se neobejdu. Myslím, že je k tomu zapotřebí hodně věcí, které musí pěkně zapadat. Hlavně chut´ něčeho dosáhnout, mít podporu rodiny, přátel, školy. Trenéra, který podrží, když na tom nejsem nejlíp, štěstí a samozřejmě dostatek financí. Doufám že když jsem si vybral triatlon, tak toho nebudu v budoucnu litovat a mým osudem bude být profesionál\nVojta Dědek na juniorském ME 2008\nS Lukášem Tomáškem (vlevo) v Karlových Varech


Carlo Romani STŘÍBRNÝ PŘÍVĚŠEK VE TVARU SRDCE NAVŽDY SPOLU\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PŘÍVĚŠEK SE ZELENÝM ACHÁTEM NORA\nCarlo Romani Stříbrný prsten s pravou perlou tanečnice\nCarlo Romani STŘÍBRNÉ NÁUŠNICE S AMETYSTEM TRACY 13020154\nStříbrné náušnice Tracy, pokryté silnou antialergenní vrstvou rhódia, vysázené ametystem.Ametyst je kámen inspirace, obohacuje naši meditaci, nadosobní lásku, podporuje v nás obětavost a touhu pomáhat bližním. Udržuje v nás bdělost a koncentraci.\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PŘÍVĚŠEK SE ZELENÝM AMETYSTEM BOLZANO 13030188\nStříbrný dámský přívěšek BOLZANO ve tvaru srdce je vysázený dominantním zeleným ametystem, který je obejmut ve stříbrné obrubě se zirkony.\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PRSTEN S AMETYSTEM ALENA Velikost prstenu: 56\nprsten, prstýnek, prsten s polodrahokamem, prstýnek s polodrahokamem, prstens ametystem, prstýnek s ametystem, dívčí prsten, dívčí prstýnek, dívčí prstýneks ametystem, ženský prstýnek s ametystem, dívčí prsten s ametystem, ženský prsten s ametystem, prstýnek s kamínkem, prsten s kamínkem, dětský p…\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PRSTEN S PŘÍRODNÍ ZÁHNĚDOU ZÁHŘEB\nJemný stříbrný prsten Záhřeb je vyrobený ze stříbra AG 925/1000 s lesklou povrchovou úpravou. Ústředním kamenem je záhněda, která je obklopena čirými bílými zirkony. Záhněda zlepšuje a prohlubuje spánek, mírní stres, působí proti únavě, dodává sílu při rozhodování a potlačuje negativní emoce.\nCarlo Romani STŘÍBRNÉ NÁUŠNICE S RUBÍNOVÝM ZIRKONEM VISACÍ KYTIČKA\nTřpytivé stříbrné náušnice s přívěsky ve tvaru kytiček značky Carlo Romani mají uprostřed zasazený rubínově červený zirkon. Mladistvé náušnice pro aktivní moderní dívku.\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PRSTEN S OLIVÍNEM AMALIE Velikost prstenu: 56\nStříbrný prsten Amalie je pokrytý silnou antialergenní vrstvou rhodia a vysázený olivínem Vám vždy rozzáří Váš den. Bude Vašim skvělým doplňkem v práci, ale i při výstavě obrazů nebo večerní skleničce s přítelem.\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ NÁHRDELNÍK ČTYŘLÍSTEK NEWCASTLE VAL 2021-12\nTento nádherný stříbrný náhrdelník ve tvaru čtyřlístku Newcastle rozzáří Váš dekolt. Tento náhrdelník se hodí pro každou situaci a nezůstane bez povšimnutí. Doplňte svůj outfit úžasným šperkem, se kterým zazáříte.\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PRSTEN S PŘÍRODNÍM MODRÝM TOPAZEM A AMETYSTEM PAOLA Velikost prstenu: 52\nStříbrný prsten Paola s vrcholem z modrého topazu je dostatečně výmluvný, třebaže nemluví. Dokonce nic nemusí říkat ani dárce, který tímto prstenem své city dává najevo dosti zřetelně.Modrý topaz je kámen inspirace, nebeská průzračnost modrého topazu uklidňuje roztěkanou a rozbouřenou mysl.\nCarlo Romani Stříbrné náušnice SPARKLE PARTY z kolekce Srdce Zahrady ZA-EA52\nCarlo Romani STŘÍBRNÝ PŘÍVĚŠEK S PŘÍRODNÍM AMETYSTEM MICHAELA\nStříbrný přívěšek Michaela, pokrytý silnou antialergenní vrstvou rhódia a vysázený přírodním ametystem.Ametyst je kámen inspirace, obohacuje naši meditaci, nadosobní lásku, podporuje v nás obětavost a touhu pomáhat bližním. Udržuje v nás bdělost a koncentraci.\nCarlo Romani Stříbrné náušnice s přírodní perlou ZUZANA\nObyčejně neobyčejné, takové jsou tyto elegantní stříbrné náušnice s pravými říčními perlami ZUZANA. Ocení je především ženy milující, které již dávno ví, že v jednoduchosti se skrývá ta největší krása.


Poslanecká kancelář TOP 09\nTelefon: +420 736 488 888 - asistentka\nOficiální webová stránka: www.chalankova.cz\nPříspěvky a mediální výstupy:\nZveřejněno 17. 6. 2013 15:05\nČíst dál: Chalánková: TOP 09 hájí konzervativní hodnoty\nJitka Chalánková zahájila v Dubanech Mezinárodní hudební festival Haná 2013\nZveřejněno 22. 5. 2013 8:25\n18.5. 2013, Dubany\nPoslankyně Jitka Chalánková v sobotu odpoledne ve farním kostele Narození Panny Marie v Dubanech odstartovala druhý ročník Mezinárodního hudebního festivalu Haná, nad kterým převzala osobní záštitu. Během sobotního podvečera zazněly v chrámové lodi skladby z období baroka a klasicismu v podání Epoque Orchestra Prague pod vedením dirigenta Vojtěcha Spurného.\nNa úvod se představil Sbor ZŠ Vrbátky pod vedením Barbary Sittkové, potom Jitka Chalánková spolu s uměleckým ředitelem festivalu Tomášem Františem předala diplomy a ceny deseti nejlepším účastníkům dětské soutěže „Namaluj, co slyšíš“. Následně pražské hudební těleso představilo zaplněnému chrámu skladby Wolfganga Amadea Mozarta, Adama Michny z Otradovic a Johannese Scheffera. Časový prostor mezi jednotlivými skladbami vyplnila recitace duchovní poezie, které se s grácií ujala sama Jitka Chalánková. Na závěr zazněl Koncert F dur pro dva fagoty a orchestr Jana Křtitele Vaňhala. Posluchači odměnili pražské umělce dlouhotrvajícím potleskem a odcházeli z dubanského kostela obohaceni o nevšední zážitek.\nČíst dál: Jitka Chalánková zahájila v Dubanech Mezinárodní hudební festival Haná 2013\nČíst dál: Jitka Chalánková převzala záštitu nad MHF Haná\nPoslankyně Chalánková (TOP09) doprovázela členy Výboru pro zdravotnictví Poslanecké sněmovny v Olomouckém kraji\nZveřejněno 2. 5. 2013 9:29\nVe dnech 24. – 26. 4. 2013 se uskutečnilo výjezdní zasedání Výboru pro zdravotnictví Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky. Tentokrát poslanci zamířili do Olomouckého kraje. Zde je doprovázela i poslankyně Jitka Chalánková (TOP09), místopředsedkyně Výboru pro sociální politiku PSP ČR. Vlastního jednání Výboru v Prostějově se zúčastnil i pan ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP09), náměstek Petr Nosek a ředitel VZP pan Kabátek. Společně odůvodnili poslancům zdravotně-pojistné plány pojišťoven. Hovořilo se i o nelehké situaci v lázeňství v našem a nejen v našem kraji. Další den poslanci navštívili Fakultní nemocnici v Olomouci. Vedení Olomouckého kraje spolu s poslanci sledují a podporují zapojení této státní nemocnice do systému fungování zdravotnictví v Olomouckém kraji. Na závěr druhého dne poslanci navštívili nové budovy Teoretických ústavů LF UP a Centrum pokročilých technologií Biomedreg. Poslankyně Chalánková tehdy na poslední chvíli zajistila potřebný souhlas se směnou pozemků mezi dvěma státními institucemi prostřednictvím Ministerstva financí. Stavba tak mohla být zahájena a realizována.\nChalánková: Ohlédnutí za zahraniční politikou 2012\nZveřejněno 25. 3. 2013 11:12\nZahraniční politika se v naší globalizované době stále více propojuje s otázkami vnitropolitickými, proto je nutné ji věnovat zvýšenou pozornost. Jedním z žádoucích prostředků je i setkávaní politiků s odborníky.\nPoslankyně Jitka Chalánková se dne 20. března zúčastnila panelové diskuse na téma „Česká zahraniční politika v roce 2012“ pořádané Asociací pro mezinárodní otázky. Diskuse se účastnili např. Karel Kovanda, někdejší zástupce generálního ředitele pro zahraniční vztahy u Evropské komise, Jiří Schneider, 1. náměstek ministra zahraničí či známý politolog Petr Robejšek.\nDiskuse pokrývala několik zásadních témat. Petr Robejšek upozornil na nebezpečí deficitu demokracie, ale rovněž promluvil o praktické nutnosti moderní ekonomické diplomacie. Pánové Kovanda a Schneider promluvili o zajímavé okolnosti týkající se Čechů pracujících v orgánech EU. Naši občané jsou totiž velmi kvalifikovaní a kvalitní úředníci, nicméně jejich počet v orgánech EU je nízký. Karel Kovanda se kromě problematiky fungování EU věnoval ještě otázce lidských práv. Jejich ochranu považuje i nadále za jeden z nutných úkolů diplomacie a zahraniční politiky. Záležitostí k diskusi a k řešení je podle paní poslankyně Chalánkové koordinace naší zahraniční politiky. Podle účastníků diskuse totiž v ČR schází nutná souhra na mnoha úrovních, ať už se jedná o Hrad, ministerstva či úřad premiéra.\nČíst dál: Chalánková: Ohlédnutí za zahraniční politikou 2012