Zorhajn 4 - Larpard\nKdy: 3. 5. 2003\nVlastní stránky: http://www.zorhajn.org/event.php?id=zorhajn4\nDne 3.5. 2003 se už po čtvrté vydala družina(a ne jedna, ale rovnou dvě!) na dobrodružnou, strastiplnou a hrdinskou cestu po Zorhajnské říši. Jak jsem to viděl já, čaroděj Drirr jako organizátor, tak o tom je následující článek.\nJe pátek 2.5. 2003. Po dvacetiminutovém zpoždění jsem dorazil do hlavního stanu organizátorů. První věc, kterou jsem uviděl po vystoupení z autobusu byla hlaveň pro mě neznámého samopalu, neznámé ráže ale ze známého materiálu. Za pokřiku „Halt,Halt!“ jsem prošel kolem Fulgora se samopalem a zadíval jsem se do pětihvězdičkového hotelu Hilton na druhé straně silnice.\nUbytoval jsem se v druhém patře a pln dobré nálady jsem zjistil, že je plno a že budu pokoj sdílet s družinou, která měla přijet z Kutné hory. No nic, alespoň se seznámíme. Vybalil jsem, prohlédl jsem si hotel a trochu smutně jsem přijal zprávu, že nejlepší apartmá s válendou si už objednal Krysař a jeho Agnes. No nic. Pár čtvrthodin jsem pobíhal všude možně a vítal se se vím možným. Potom přišel čas na prohlídku trasy. Náš hlavní průvodce Sanguinar společně se Stilettem, Chinookem a možná i Fulgorem, nám ukázal všechny místa na kterých se mělo něco stát, objasnil nám všechny nesrovnalosti a po prohlídce všech možných zajímavostí Kunvaldské přírody jsme se vrátili zpět do hotelu. Bylo načase vyhlížet obě družiny.\nKutnohorští i Kunvaldští se dostavili téměř současně a po krátkém seznamování se mohlo přejít k prvnímu slavnostnímu zahájení Zorhajnu-tažení. Po úvodní „šou“ s pochodněma a po představení družiny Nóóóó a družiny Finnacaid přišla kontrola zbraní a zkouška šermu, která sice odhalila některé trochu nejasnosti v pravidlech, ale celkově dopadla jen s jedním zlomeným mečem, což není zase tak špatné. Divadlo, které připravil ochotnický sbor Zorhajnu, nebylo(na to, že to byla jejich premiera) zase tak špatné, dá se říci, že bylo velice zajímavé a veselé, a že by jistě uspokojilo i náročnější publikum, zvláště pak velice humorný výstup Sanguinara, který zvládl svou roli s přehledem a klidem v tváři.(:-))\nDivadlo ukončilo oficiální denní program a družiny se vydali do svých apartmá.(Kunvaldská družina samozřejmě domů). V hlavním stanu v přízemí se ještě sešli organizátoři aby dořešili poslední problémy a potom se šlo, za povyku Španělské inkvizice, která dělala v hotelu šťáru, spát.\nDruhý den ráno pršelo. Pršelo hodně a moc, a tudíž se obě družiny dohodli s organizátory na půlhodinovém odložení začátku tažení. Nakonec organizátoři vyšli asi v 9.30 a první družina pár pětiminut za nimi. Pořád pršelo, ale mě to ze začátku nevadilo, protože jsem měl první roli ve vesnici, kde jsme se schovali v jedné chýši a očekávali příchod první družiny.\nHrál jsem rybáře, který lovil v řece ryby a měl společně se Stilettem a Chinookem(alias Náckem) dopomoct k nalezení jeskyně. Hned ze začátku jsem dostal zlaťák a sledoval jak Nácek pomalu odvádí družinu k jeskyni. Druhá šla družina z Kunvaldu. Nácek odvedl i je a za chvíli jsme už pochodovali se Stilettem na naše druhé stanoviště. Měl to být takový pokus o řadovku, a nakonec se z toho vyklubala pořádná bitva. Když nás první družina porubala a odešla, tak jsem zjistil, že počasí se uklidnilo, a že naše vzívání bohů pomohlo(sice se spožděním, ale přece).Utkali jsme se ještě s Kunvaldskou družinou a a já se tentokrát sám a s rukou za hlavou vydal hrát hostinského. Trochu „lehčí“ hostinská Chinook už tam čekal(a) a společně jsme prodali co se dalo. (Taky se mi podařilo prodat pytlíček s kořením, kterej jim vůbec na nic nebyl). Od druhé družiny jsem za diamant vykoupil přívěšek zahnání a vydal jsem se na mou další roličku- skřetího šamana. V mém ohnivě rudém hábitu jsem čekal poměrně dlouho před skřetí citadelou a připravoval si kouzla. Družina od Kutné hory přišla a s menšími obtížemi mě porazila. Daroval jsem jim dva svitky-rekrax a už jsem vítal druhou družinu. Ale tady se to zadrhlo. Přesvědčit je, že mě dokáže zabít jedině elfí síla, konkrétně ten elfí svitek,co od elfů dostali, tak to byla opravdu makačka. Nakonec se přeci jen odvážili svitek rozbalit a přečíst a přejít přeze mě do skřetí citadely. Tady se stal zádrhel.Družiny se zadrhli a nemohly dál. Stály před chodbou do citadely a radili se jak to projít. Ukázala se menší organizační chybička, ale nakonec to obě družiny zdárně přešli a s hordou skřetů v zádech se dostali ven. Teď následovala pauza na oběd a tradiční bitka, která byla docela vydařená. Všichni si zabojovali a po porážce jinak jistě velmi zdatného, ale na kouzelníky přeci jenom krátkého Fulgora jsem vyrazil k další roli. Společně se Shogunem a Kačenou jsme bránili brod jako loupežníci a po neúspěšném vyjednávání nás všechny pozabíjeli.\nPotom už jsem spěchal hrát vražednýho králíčka. S medvědem(Lejdym) a vlkem(Stilettem) jsem kličkoval mezi nepřáteli jako divej. Obě dvě družiny byli nejdřív pořádně zaražení, když jsme jim na útoky odpovídali CHA a první družina by snad i utekla, ale nakonec nás zabili a zamířili dál. Po menší přestávce se organizátoři vydali na final fight, teda kromě Shoguna, který hrál roztomilého oranžovo-růžového králíčka. Převlečení za sedláky jsme ve final fightu měli pronásledovat Krysaře a Agnes, které měla ochránit přicházející družina. Rozběhla se závvěrečná bitka s první družinou a že to byl pořádný fight. Dávali jsme jim pořádně zabrat až se krysař rozhodl učinit rázný krok. Zvuk jeho píšťaly všechny sedláky položil na kolena a družina už s námi měla jen malou práci. V závěrečné scénce krysař odevzdal píšťalu krysaři novému a my očekávali příchod Kunvaldské družiny. Přišli a s hrdými výrazi v tváři si oddychli, když zjistili, že poslední vesničan padl. To byl závěr zorhajnu. Po tradičním společném fotu se všichni vydali do svých domovů, nebo do toho baráku, kterým míním hotel Hilton. Po cestě se řešilo ještě několik nesrovnalostí, hlavně o používání kouzel a o počítání mágů Kunvaldského kouzelníka, ale i to se nějak samo vyyřešilo a my mohli rokovat jen o tom co se povedlo a co ne.\nOrganizátoři i Kunvaldská družina pomalu odjížděli, až jsem v hotelu zbyl jen já a ona družina někde od Kutné hory. Večer jsme si ještě trochu povídali u ohně o všem možném, od počítačových her až po filmy, až jsme nakonec ulehli k zatím poslední noci v Kunvaldu.\nZ celkového hlediska myslím, že čtvrtý Zorhajn-tažení se povedl pro organizátory v tom, že si (aspoň teda doufám) všichni zahráli. Doufám, že i družiny mohli být spokojené, ale o tom ať napíší oni. Závěrem zde napíšu několik kladů a záporů podle mě samotného:\n* Veliká rozmanitost postav, od všeho trochu (hodně)\n* Já jako organizátor jsem si skvěle hrál, zahrál a vyhrál\n* Opravdu pěkné kostýmy všech\n* Dobře vymyšlený a zajímavý příběh\n* Počasí se nakonec docela povedlo\n* Na to že dvě skupiny za sebou byli poprvé, se to zvládlo výborně\n* Španělská inkvizice a vystoupení ochotnického divadla Zorhajn\n* Celkově dobře zvládnutá organizace, nocleh i jídlo (ten guláš byl mňam)\n* Možná se rozdávalo trochu moc zkušeností, magů a hlavně peněz\n* Drobný zádrhel před skřetí citadelou\n* Déšť na začátku, i když někomu to nevadilo\n* Trochu nejasnosti v pravidlech\n* Možná oprávněný a možná ne rozruch kolem čarování Gandalfa\n* Pro příště to chce od Kunvaldské družiny trochu originality, i když třeba je to jejich věc.\nP.S. Omluvte mě jestli v tom budou nějaké nesrovnalosti s tím co si pamatujete vy, jsem jenom člověk. To samé se týká jmen a různých názvů. Díky.\nOd pátka do soboty se konalo čtvrté Zorhajnské tažení. Já, Shogun, jsem byl jeden z organizátorů. Na Zorhajn jsem se těšil, dlouho se na něj připravoval, a pak najednou byla neděle, a všechno hezké za námi. V tomto článku se dočtete spíše popisy organizačních věcí, také se dozvíte, jaká byla moje setkání a nakonec nějaké to zhodnocení.\nJak jsem již předeslal, na 4. Zorhajn jsem se připravoval dlouho. A musím přiznat – nebyla to žádná sranda. Rozpis svých postav jsem dostal, tak týden dopředu. Dozvěděl jsem se, že budu hrát skalního obra, sebevraha, dále vznešeného elfa, skuruta, lupiče, a nakonec CP, o které jsem požádal – „růžového králíčka“. Dost rozmanité…, na kostýmy mám týden, fakt skvělé. Pakliže jsem chtěl vypadat co nejpravdivěji k dané roli, musel jsem jednat. Kostým: 1. Koupil jsem si látku na králíka. Pěkná, nebyla růžová, nýbrž jemně oranžová. Co naplat, nebude tedy růžový králík, ale oranžový. I tak to bude úchylné dost. Pomocí dost zajímavého střihu jsem si vlastníma rukama vyhotovil onen kostým. Docela lehký. Spokojenost. 2. Elf – to jsem neřešil, kostým mám solidní, jen jsem si dodělal nátepníky ( den před Zorhajnem) 3. Skurut – co udělat, abych se naztrapnil? Toť otázka. Stáhnul jsem si z internetu dost pěkný obrázek skřeta z Pána prstenů. Podle něho jsem to chtěl dělat. Nakoupil jsem kobercovky, nastříhal jekor, a vyhotovil kyrys. Na to že to bylo narychlo, a „jen tak aby se neřeklo“, se mi docela zamlouval. V hrabáku jsem koupil dlouhou dámskou modrou sukni a znetvořil ji tak, aby vypadala jak skurutí suknice. Dobrý cáry. I s tímto kostýmem jsem se nebál zahanbení. 4. Černých oblečků na chmatáka mám doma docela dost, ale i tak mi vrtalo hlavou jak to vylepšit. A co pomohlo? Jasně, charita!! Koupil jsem jakýsi svetr, který „skoro“ připomínal něco jako kroužkovou košili. Byl ze zvláštního materiálu. Když si ho oblékáš, jako by tě chladila ocel. 5. Sebevrah – u všech plantážníků – dochází inspirace. „Kluci od Zorhajnu“ říkali něco o ženských šatech. Mně se ale nic nepodařilo sehnat. Inu nechám to otevřené. 6. Skalní obr – hm, chtělo by to něco šedého. Taky nevím co. Nakonec jsem se domluvil s Donkalem, že mi pujčí svůj šedý hraničářský plášť, do kterého se zahalím.\nTímto byla asi ta největší starost za mnou, jak říkám, neměl jsem akorát sebevraha, ale stejně to nakonec dopadlo dobře.\nOrganizátoři měli sraz v 15:00 v Camelotu. Jelikož jsme měli tento den volno, mohl jsem dořešit poslední problémy, a pořádně se sbalit. Postupně jsem nanášel kostýmy, oblečení, zbraně, věci na spaní, hygienické potřeby a jídlo do pokoje. Výsledek => jedna plná krabice od banánů, plný kufr, hafo zbraní, krosna (prázdná), bedna s jídlem, troje boty, skládací křeslo… . Donkal se také celkem rychle sbalil, a tak jsme čekali na odjezd. Ten byl domluven na 14:30. Dal jsem si svoji poslední sprchu, oblékl se lehce, a pak jsme už nakládali do auta. Autem jela jen tříčlenná skupina Theowolfáků a řidič. Felicie narvaná k prasknutí. To víte, skládací křesla také zabírají místo.\nKe Camelotu jsme dorazili asi 10 minut před třetí, vybalili jsme auto a šli obhlédnout kvalitu ubytování. Jaké bylo moje překvapení, když jsem uviděl nádherně uklizené místnosti, které byli donedávna plné všeho možného. Neustále jsem si říkal, kam to všechno dali. No, k dispozici byli dvě místnosti. První, tam že bude družina a ostatní, další Fulgor + Chikoritta, tam se prý smí také ( uznejte však, že to je blbý ). Ale my jsme přece jen Theowolfáci, a tak jsme přemluvili Sanguinara, aby jsme mohli spát ještě v další. Úplně nejzadnější. Směli jsme. I jali jsme se to tam zvelebit. Vojenská lehátka byla k dispozici a ostatní jsme si přivezli. Nu, jako doma.\nTak o půl čtvrté jsme se vydali prohlédnout trasu. Netrvalo to ani dlouho, 2 hodiny čistého času. V 18:00 jsme už zase oddechovali v domu. Boleli mě docela dost drsně kolena, říkal jsme si, že jestli to půjde takto dál, bude to špatný. No nic, mezitím už dorazila Kunvaldská družina, a tak se čekalo ještě na druhou. Odehnali jsme Kunvalďáky a u ohně řešili poslední problémy. Druhá družina přijela kolem 19:45. Celkem rychle se zabydleli a už se hnalo na zahájení. Všichni naběhli v kostýmech a mohlo to začít. Družiny se posadily naproti poradnímu stolu a vyčkávaly co se bude dít. Pak hlasatel (já) uváděl jednoho mistra za druhým, trochu jsem to popletl, protože jsem to říkal z fleku. Přicházel Sanguinar, řečený svině, mistr lovec; dále Stilett, mistr kouzelník; Chinook, mistr druid; Fulgor, mistr válečník; Dagoth, mistr zaklínač; Donkal ( al sandrun í korit ), pomocník mistra válečníka, a nakonec Chikoritta s Zorhajnskou vlajkou. Nějaké ty uvítací řeči, pak schvalování (ničení) zbraní, komentáře, dotazy. Teď mě napadlo, že jsem ještě neuvedl názvy a členy družin.\nDružiny na 4. Zorhajnu\nFinnacaid Kunvaldská družina\nEteus – mág Gandalf – mág\nKivan – druid Aragorn – zaklínač\nRomain – lovec Tomáš (Frodo ??, nevím) – válečník\nMelcorn – válečník -\nTo jsou družiny… Po tomto představování začali zkoušky povolání. Já jsem se potloukal kolem. Pak se začalo připravovat divadlo, a tak se družiny začali řezat na parkovišti. Za úplné tmy nám Fulgor s Chikorittou sehráli hru o Krysařovi a Agnes, lásce a zradě, o bolesti i radosti, atd. Malou epizodní roli sehrál i Sanguinar, nemýlím-li se. Večer nás čekala ještě schůze organizátorů.\nTo bylo pro tento den vše. Hurá na kutě, spíše vojenská lehátka. Nejvíce jsem se bál mytí. Nakonec to nebylo ani tak špatný. Celý jsem se ošplíchl a spát se dalo. Na již zmíněných lehátkách se hajalo velmi dobře, byť byla na můj vkus trochu uzounká. Tak ve 24:00 SEČ, když jsem se pohyboval na hranicích hajan. Vtrhla skupina převlečených, barbarských Zorhajnistů do našeho pokojíku a začala vyřvávat jakýsi prapodivný song. Pakliže tato píseň měla melodii, …nepostřehl jsem ji. Krátce potom co vzbudili celý barák jsem zase usnul.\nSobota 4.5.2003 – budu možná více vulgárnější\nRáno se probouzím hezky v šest hodin, vidím jak ostatní Theowulfovci ještě chrápou, tak jdu chrápat taky. V sedm jsem zaslechl podivný šelest vně našeho pokoje a bylo mi hned jasné co nastane. Nemýlil jsem se. Pekelný řev z magneťáku znamenal jen jediné – budíček. Šel jsem se opět ošplíchnou a vyčistit si chrup. Zaznamenal jsem, jak je venku hnusně. Naštěstí ještě nepršelo. Lehce jsme posnídali. Odchod byl stanoven na devátou hodinu. Tak jsme jedli, Dagoth si četl, byl z toho fakt hotovej. Já se balil, toliko kostýmů, achich. Zašli jsme do Konzumu, a snížili zdejší zásoby. 8:15 do prdele, prší. Naše vlajka visí z okna jak prochcaný trenky. Říkáme si „to přejde“. Rozdělávám balíček slaných tyčinek. 8:45 stále beznadějně prší. Zničeně do sebe láduji jednu tyčinku za druhou. Nesnáším déšť. 8:50 s vědomím toho, že za deset minut odcházíme, usedám na záchodovou mísu (před tím řádně obloženou papírem) a oddávám se poslední velké úlevě. 9:00 hlasování => jdeme až v 9:30 9:15 sprint přes silnici do konzumu, výsledek: totálně mokrý boty, jsou děravý na patě. Kyselé žížalky jsou jen slabá náhrada. 9:30 už neodvratný odchod. Přes brutální bágl mám přehozenou celtu. Jsem v suchu. Jediný co mě sere jsou ty boty.\nPrvní setkání – skalní obr. Hraji jednu z jeho rukou. Dagoth hraje druhou a Donkal bojovníka. Máme se s Dagothem přivázat ke stromům provázky. Dagoth se přivázal, já zatím nikoliv. Jdu s Donkalem na kopeček, aby jsme viděli, kde je družina. Z dola se ozývá řev naštvaného Dagotha, ať se prý jdeme schovat. S každým zařváním jsme čím dál tím více vysmátí. Tlemíme se jak debžoti na kopci, prší na nás a družina furt nikde. Když konečně přišla, to už i já jsem byl přivázaný u stromu. Byl jsem schován pod Donkalovým pláštěm a dorážel na družinu. Dostal jsem pár ran, ale pak jim došlo, že ruce jsou nezranitelné, a jediný co musí udělat, je vypíchnout pomyslné oči z papíru. Finnacaid tak učinila celkem bez problémů. Kunvaldským bijcům jsme ubrali trochu více životů, schytal to válečník, když se ruce spojily. Přepadá mě stále hlubší zoufalství. Dal jsem si v tom zasraným plášti na držku a teď ho má Donkal od bahna. Prší a prší. Proklínám déšt.\nDonkal s Dagothem museli jít na další svoji štaci a já se mohl nachvíli schovat v takové budce. Tam jsem se převlékl. Na sebevraha jsem nakonec použil jogínský přehoz a skřetí suknici, jako ňadra – nátepník. Počkal jsem na Chinooka a vydali jsme se k dalšímu našemu stanovišti. Vláčeli jsme se do brutálního kopce. Když jsme byli na vrcholu, těsně nad roklí, kde jsme hráli, sundal ze mě Chinook skoro dvoumetrovou větev. Kde jsem k ní přišel, to je mi také záhadou.\nDruhé setkání – sebevrazi. Neprší už moc hustě a to je „celkem“ příjemné. S Chinookem jsme si dali věci pěkně pod celtu a vyčkávali na družinu. Pod stromy už déšt nebyl skoro cítit. Pak přišla i Chikoritta, která tam měla v podstatě nejdůležitější práci. Pak jsme spatřili, že první družina má už za sebou odpočinek a jde směrem k nám. Slezli jsme tedy do rokle a vyhledali jsme si místa, kde budem ležet jako mrtvoly. Já si našel celkem suché místo pod skálou a tam jsem si ustlal. Pak přišli. My jsme v tu dobu už tuhý. První družina zatřásla s každým z nás – bez výsledku. Tu se tam zjevil Krysař a požádal je o oživení Agnes. Finnacaid ji tedy nalila do chřtánu jakýsi lektvar a Agnes procitla. Ale ona nebyla jediná, kdo se pohnul. Mrtvoly se také začaly probouzet. Něco jako zombie. začali jsme útočit na družinu. Bránili se dost dlouho. Pak se stáhli s Agnes na kopec, tam jsme za nimi nemohli. Vrčeli jsme a doráželi, sklidili jsme však jen výsměch. S druhou družinou to bylo to samé. Jen jsem změnil pohled. Místo pevně zavřených víček jsem nechal oči vytřeštěné. Vypadalo to určitě efektně. Kunvaldští byli legrační. Když už je Agnes odvolala nahoru, zjistili, že u nás mají batoh. Válečník Tomáš se pro něj tedy probojoval. Chudák. Pak tam ještě zapomněli sekeru. Zase Tom. Chudák. Ale vybabrali se z toho.\nPo tomto setkání už skoro neprší. Padá opravdu málo kapek. Začínám být veselejší.\nPo tomto setkání jsem měl dost času, opravdu dost času. Šel jsem tedy po poli až k místu, kde končil tento chod. Pěkně blbej nápad. Boty zvětšily svůj objem na dvojnásobek své původní velikosti. Konec chodu byla hospoda. O trochu výše jsem rozbil tábor. A jal se občerstvovat a sušit věci. Pak přišli i Dagoth s Donkalem. Dlouho jsme se neviděi, a tak následovalo srdcervoucí přivítání a líčení našich zážitků. Najednou zde byli obě družiny a trochu se odpočívalo. Oblékl jsem si své elfské punčocháče, a jaké bylo moje překvapení, když jsem zjistil, že mám v botech docela sucho. Po krátké pauze jsme se vydali dál. O dalších 500 metrech následovalo moje třetí působení.\nTřetí setkání – elfové. Měli jsme čekat za zatáčkou u jasmínu.( byl to jasmín ? ) Až přijdou družiny, párkrát na ně vystřelit a pak trochu bojovat a nakonec pomoci. Tak jsme udělali. S první družinou to bylo těžší. Jakmile se objevili, zavolal jsem: „Tangado haid! Hado i philinn!“ (elfové si to přeloží) a vystřeli jsem jen já. Pak na nás najednou vyběhl válečník a strhla se bitka. Střílel jsem jak o život a po krátké době zastavil boj. Vyptával jsem se kdo jsou atd? Dostali od nás nějaké ty lektvary, svitek, a požehnání. Ať jdou lovit skřety. S druhou družinou to bylo lepší. Po mém povelu jsme vystřelili všichni. Došlo i na rozkaz: „Berió“ A bojovalo se spíše v řadě. Ubrali jsme celkem dost životů. Dostali to samé jako Finnacaid, a sbohem.\nRychle jsme se převlékli a mazali na skuruty. Naštěstí Stilett obě družiny pozdržel, a my se v pohodě dostali do skřetí citadeli a oblékli si zbroje.\nČtvrté setkání – skurut-hai. Docela se to organizátorsky nepovedlo. Nechce se mi to všechno popisovat. Všechno bylo moc rychle a zase pomalu. Finnacaid použili dobré kouzlo, takže nás v podstatě přelstili. Museli se vrátit, protože to tak organizátoři vůbec nečekali. Druhá družina – na ní zase útočili malé děti ze svahu, z kterého se útočit nemělo atd. Nicméně, všechno se tak nějak vyřešilo a šel se připravovat oběd.\nV tuto dobu už vůbec nepršelo, ba i slunce se ukázalo. Nad brutálně suchým plamenem jsme opékali buřty. Jedl jsem je skoro syrové, ale s chutí. Po obědě jsme si dali pár řadovek na pláni. Docela příjemné. Zašermoval jsem si i zastřílel. Jednou jsme se už chystali rozběhnout proti sevřeným řadám nepřítele, když tu najednou myslivci. Tak všichni stáli pokojně a tiše. Prdel.\nPáte setkání – lupiči. Toto probíhalo na velmi dobrém místě. Cesta byla obklopena dost vysokými břehy. Tam jsme byli schovaní. Drirr tam seděl a pískal si. Jakmile přišla družina, chvilku s nimi pokecal a pak zapískal na „ kamarády „. V tu chvíli jsme se zjevili my. Nejsprostější sebranka vraždících lupičů. Kladli jsme tak vysoké požadavky, až nakonec došlo k boji. Nastal brutální Střelba ( s velkým S ). Nechali jsme se pobít a družina dostala prachy, zkušenosti, a přívešek Tichého pohybu. Chválím družinu Finnacaid za jejich role-playing. Už předtím byli zakletí a tak nemohli mluvit. A opravdu nemluvili, i mezi sebou, když se radili nad našimi požadavky. Při druhé družině nás opustil Drirr, a tak jsem šel na jeho místo, a na moje zase Dagoth. Tato družina také bojovala. Nějaké to mluvení jsem tam zaslechl. Tak je nechválím. ( nic si z toho nedělejte). Na závět nás ještě sprdli myslivci, že jsme slyšet po celých „Rokytenkách“. Dostali to samé, a navíc červené magy pro zaklínače. Poté jsem ještě shlédl představení s vílami – velmi vtipné. Zorhajnisti si nějak libují v hraní ženských rolí. Na konci předposledního chodu bych zase pochválil Finnacaid. A to druida a kouzelníka za dobré předvedení meditace. Nemělo to chybu.\nŠesté setkání – „růžový králík“. Mé poslední setkání. Družinám jsem položil otázky a dal jsem jim „králiččí ouško“-imunnost vůči píšťale Krysaře. Finnacaid mě docela setřela, když uhodli 3 hádanky ze 4. Měl na tom hlavně zásluhu hlavěn Romain, lovec. Nešetřil jsem chvály a obdivu. Dal jsem jim i svoji mrkev, byli dost hladoví. Kunvaldské společenstvo prstenu uhodlo jednu, a druhou po menší nápovědě. Činil se Myšák – Aragorn. Tuto druhou družinu jsem měl ještě zdržet, než první dobojovali závěrečnou bitvu. Tak jsem se sbalil a prohlédl jsem si jejich osobáky. Za chvíli mohli jít. Krátce po nich jsem šel i já. Nechal jsem si na hlavé svoje králiččí uši. Jako na pytel kolem nás jeli zase ti myslivci v modré škodárně. Ty valili oči. Nu, nedivil jsem se.\nShlédl jsem závěrečnou bitvu Společenstva prstenu. Zaklínač Myšák „Aragorn“ šikovně sesílal zahnání. Někoho asi dost uhnal. Celkem krátké. A najednou konec. Povídali jsme si zážitky, udělali společnou fotku a šli do hradu. V Camelotu jsme byli tak v 18:00. Postupnmě jsem se balil a jedl a pil. Sanguinarova maminka navařila brutální hrnec dost hustě dobrého gulášku. Mňam, dal jsem si jen trochu. Jeli jsme domů v 21:00.\nCo závěrem? Zorhajn byl sqělej až na ten počáteční deštík. Nelituji postu organizátora. A samozřejmě se těším na další. V textu jsem většinou chváli Finnacaid, to neznamená, že druhá družina byla nějak horší. Všichni se dost snažili. A to je učitě potřeba. Děkuji tedy i družinám, že přijeli, hezky všechno hráli, a bojovali férově. A samozřejmě mnohé díky patří Zorhajnu za zorganizování celé této akce, a předem děkuji za fotky, které tu budu zveřejňovat.\nJeště si neodpustím poslání, namířené proti skřetům:\n„Nai yarvaxea rasselya taltua ngotto Orqui-carinnar!“\nToto brutálně dlouhé vyprávění napsal Shogun, elf.\nKrysař a Finnacaid\nPáteční soumrak padl na podhůří Orlických hor a my čtyři dorazili na základnu Zorhajnu a ostatní fantasychtivé populace do nevelkého sídla jménem Kunvald. Tím my čtyři myslím sebe – lovce Romaina (hádejte civilní jméno), Michala – bojovníka s holí Melkora, Tomáše – kouzelníka Etheuse a Ivana – druida Kivana. Nejdřív jsme byli okukováni jako Emil Holub v Africe ale během dvou hodin jsme dle našeho názoru zapadli do kolektivu.Sotva jsme byli odvedeni do našeho hnízda, dostali jsme pokyn k nástupu v kostýmech. Věc věru nelehká po tříhodinovém sezení v autobusech. Nakonec nám byla zrekapitulována pravidla a ohodnocena výzbroj s kostýmy. Dobové obleky měla naše družina lepší než konkurenční domácí parta dobrodruhů zato naše zbraně silně pokulhávaly za ideálem mistrů zbrojířů. Nováčci,no. Po cvičných soubojích a úspěšně (!) složených zkouškách jednotlivých povolání přišlo uvedení do příběhu. První obraz nám dal nahlédnout do rozhovoru Krysaře s mladou dívkou jež mu podlehla, citově podlehla, zkrátka láska jako trám. Trochu strašil o svém tajemném zapískání ale to k němu patří. Část druhá nám na živo ukázala topení krysích zástupů pomocí čarovné píšťaly.V obraze třetím jsme vyslechli roztržku konšelů kunvaldských a Vymítače krys. Odmítli zaplatit a za to jim Krysař slíbil pomstu. Pravda původně smrtelně vážná scéna se zvrtla v prvotřídní komedii, takže jsme si protáhli i bránice. Poté jsme plni očekávání odešli na lože.\nSobotní ráno nám chrstlo do tváří vytrvalý déšť, ale s menším opožděním jsme se rozhodli vypravit se na cestu. Starosta chtěl zřejmě napravit včerejší křivdu vůči Krysařovi, mimochodem spáchanou pod vlivem alkoholu (imaginárního) a za tučnou odměnu chtěl jeho předvedení. Matka oné lehkověrné dívky nám plakala na rameni, ať jí proboha přivedeme zpátky dceru, která odešla kamsi k Propasti sebevrahů. Celkem jasný případ. Svižným krokem jsme šli k východní bráně. Tam jsme od stráží dostali varování před nebezpečím a harpunu. Roztřesená kolena se uklidnila, když jsme zaslechli volání o pomoc. Skalní obr tam ohrožoval poutníka. Moc platné mé šípy nebyly. Než jsem je stačil vypustit, náš udatný bojovník vypíchl obrovi oči. Ejhle, přibyly zkušenosti, první mince a rada kudy dál. Záhy jsme vešli do malinké rybářské vesničky a po delší konverzaci (přece jen prostí rybáři) a daru jsme získali dopis od hledaného Krysaře, v němž psal o ostnu lásky jež proklál jeho srdce a zbavil ho síly. A také o uvězněném ambiciózním krysaři, který by to měl vzít za něj. Máme ho dostat z podzemí. Průvodce nám dělal místní blázen Nácek (J). Se ztrátou života a zamazanými kalhotami našeho bijce jsme úspěšně krysaře vytáhli, aby se mohl stát Krysařem. Na další cestě nás napadly veverky či co to bylo za stromovou havěť a my je museli zlikvidovat. Mrštné sice byly ale nakonec se do jedné válely pod stromy. Těsně před setměním nás ještě potulný mistr válečník naučil zacházet se zbraněmi a poté jsme vyčerpaní, zranění a zkušenější odešli spát do spřátelené strážní věže. Brzo ráno jsme se vydali podél pobřeží dál. Brzo jsme našli onu smutně proslulou propast a v ní tři těla. Dívku jsme oživili lektvarem od krysaře a po marném boji s oživenými stvůrami jsme se dali na útěk. Koutkem oka jsme zahlédli Krysaře jak děkuje za záchranu dívky a opět záhadně mizí. Tenhle chlápek nás asi bude stát krk. Za pár šupů. Těžký život dobrodruha. Dál nás Osud vedl dolů a po louce podél potoka. V cestě nám však stanulo sedm nesmlouvavých neúplatných vojáků. Kvůli vzteklině jsme měli být pobiti jako prašiví psi. Chvíli váhání vystřídalo odhodlání k boji, který byl dlouhý a krvavý a pro nás vítězný. Obrali jsme mrtvé (z něčeho se žít musí) a vydali se k lávce, kde jsme poklábosili s přítelem Ágnes (dívka z propasti),od něhož jsme získali kouzelné seno za dobré slovo. O pár minut později druid promluvil s hladovým jelenem, nakrmil ho senem a vytáhl amulet z podzemní kobky. To už padal soumrak a my se jen taktak stihli ubytovat v hostinci (mimochodem fešný hostinská J). Krátce po snídani jsme pokračovali na sever, aspoň myslím, a střetli se s Krysařem, který od nás žádal meč, který mu uzmuli skřeti, blesky a mor na ty zrůdy! Na nedostatek práce se naše družina v těchto končinách stěžovat nemusela. Vzhůru do skřetí citadely dobrodruzi! Ale naznačený směr nestačil a tak jsme se zeptali sympatických dvoumetrových včel. Ty nám sice poradily, ale vzápětí na nás podnikly kobercový nálet. Silné ruce Melkora, mocná kouzla Etheuse, magie lesa a meč Kivana spolu s mými otrávenými šípy znamenaly konec existence hmyzu a pár šikovných jedů do zásoby. O tom, že jsme se stávali stále schopnější snad nemusím mluvit. Sotva dozněly čepele našich zbraní už jsme byli zasypáni sprškou šípu z elfských luků. Předchozí úspěchy nám však dodaly křídla a my se neohroženě pustili do roztržky. Nakonec nám všem svitlo, že bojujeme za stejnou věc a proti skřetům a rozešli jsme se v míru, dokonce se nám dostalo požehnání, které se ukázalo velice důležité hned po filosofické rozmluvě s podivínským poutníkem. Šaman skřetů se tvářil jako nesmrtelný, ale když slyšel z našich úst slova elfové a požehnání, zbaběle prosil o život výměnou za svitky. Byla to léčka a my do ní padli po hlavě, protože na jeho křik: „Skurut-hai!“ se les zaplnil nestvůrami, ze kterých se zvedal žaludek. Potřísněni krví těch proklatců jsme se probili až ke čtyřrukému monstru se zatraceně tuhým kořínkem. I ten jsme díky vražedným Melkorovým úderům zpřetrhali a získali meč. Po krátkém odpočinku nás nevinná říčka zbavila řeči a my se nemohli domlouvat. Koktajíce mumlajíce jsme odevzdali meč Krysařovi který se nám vysmál a pak blahosklonně ukázal někam do lesů s tím, že tam žije naše naděje. Pak se u rybníka konala skutečná svačina a bitvy jen tak pro potěšení z boje. Po nich jsme se ustrojili a vydali se za řešením našeho babylonského komplexu. Ten nás málem poslal do Spící říše, protože zbloudilí severští bojovníci pochopili naše chrochtání jako urážku a sekali nás hlava nehlava. Díky Štěstěně jsme víc mrtví než živí poslali posledního Seveřana do Ódinovy říše na hodokvas trvající do Velké bitvy. Když jsme obvázali rány, byli jsme u brodu přepadeni drzými bandity, s kterými jsme se chvíli handrkovali o výkupné za průchod a nakonec s nimi svedli další lítý boj, který byl s pomotanými mluvidly málem osudný. Bohové i tentokrát stáli při nás a my mohli přes řeku za značně opilým knězem. Chtěl nás oddat, a naše posunky ho všemožně informovali o naší katastrofě. Po hodině pantomimy konečně pochopil a učinil obřad, jenž nás opět naučil mluvit. Přispěli jsme mu na opravu kostela a letěli dál, jen tak. O zábavu se nám postaraly tancechtivé víly, které jsme utahali k smrti a ony nám nadělily různé bonusy, mě teda spíš postihy. Na samém konci lesa nás ještě ohrožovala trojice zajíc-medvěd-vlk, zvěř zranitelná pouze do dolních končetinách. S posledním z nich padl i soumrak a my přespali na kraji polností. Další den začal setkáním s hádankářským zajíčkem, kterého jsme překvapili svým ostrovtipem a získali za to ouško, které mělo družinu ochránit před účinky Krysařovy hry. Pak jsme pokračovali dál po cestě směrem k lesu, v němž zaznívaly hlasy. Najednou nastalo ticho a proti nám vyběhl Krysař se svojí družkou v náručí. Křičel o pomoc, kterou skutečně potřeboval, protože mu v patách uháněla celá vesnice v čele s lakotným a proradným starostou. Co zbývalo, čekal nás boj poslední. Vždy když jsme byli v ohrožení života, zapískal na píšťalu a vesničané padli k zemi bolestí. My pak do nich řezali a chtěli je co nejrychleji zprovodit ze světa- na pokyn Krysaře. Po dlouhém boji zůstala lesní cesta poseta mrtvými, všichni nepřátelé položili život kvůli své nenávisti vůči Krysaři. Ze zákrutu vyšel Krysařův nástupce. Ten beze slova pokynul, dostal píšťalu a odcházel, protože Krysař je stále na cestě. Na druhou stranou odcházel Krysař na odpočinku s Agnes vstříc šťastnému životu. A my tak skončili svou pouť za dobrodružstvím. Za celou skupinu můžu říct, že to byl fakt zážitek a větší, než jsme čekali, takže se s největší pravděpodobností vydáme i na Svět!


Překlad z tradiční čínštiny - Přeložmito\nPotřebujete přeložit obchodní dopis, manuál výrobku, web vašeho projektu nebo třeba něco osobního z tradiční čínštiny? Jednoduše a zdarma vložte poptávku. Přeložmito se o vše postará. Rozešle vaše zadání desítkám šikulům na požadovaný jazyk a druh překladu. Na vás už bude pouze vybrat tu nejlepší nabídku. Přeložmito ... levněji a bez firem :-)\nPotřebuji něco přeložit z tradiční čínštiny


Made in les: Šťastnosti vol.6\n2. V teplákách do práce\n... jsem se vydala a bylo to bájo. Člověk se cítí tak pohodlně a svobodně že už to víc snad ani nejde. Co víc dodat...\nHlasuju pro casual-teplákové fridays v každé společnosti! Souhlasíte? Ne?\nBylo by přece tak zábavné a osvěžující kdyby Vás každý pátek v bance neobsluhovala paní v nažehleném kostýmku ale v pěkných a měkoučkých tepláčcích! Nebo se pletu?\n3. Flákací rituál\nNemít televizi je teď strašně IN. Spousta, zejména mladých a a moderních lidí ji vyhazuje (téměř) oknem a ti co ji doma ještě mají se dušují, že na takové hlouposti stejně nemají čas. My televizi máme a nijak se za to nestydíme. A zároveň nám příliš nevadí, když se nám jednou za čas rozhodne stagnovat satelit (nebo karta, nebo signál, já tomu nerozumím...) a jsme pak pár týdnů bez ní.\nS televizí je to asi jako s ohněm, šampaňským nebo dětmi.\nJe dobrým sluhou ale špatným pánem, velmi u ní záleží na množství a je jen na nás jak si ji vychováme.\nAno, moc dobrého v ní už nenajdete a některým pořadům by se člověk měl vyhnout velkým obloukem aby si ochránil duševní zdraví a zachoval zdravý rozum. Pro nás má však telka jednu výhodu, kterou cédéčka ani filmy na harddisku mít nikdy nebudou. Můžeme se díky ní zase na něco těšit. Před Vánoci třeba každou neděli dopoledne na jeden díl z Bylo nás pět.\nTo jsou pak takové ty rána kdy se přesně v 11 sejdeme (někdy si u toho dáváme ještě pozdní vajíčka se slaninou), zachumláme se zpátky do peřin a máme ho. Svůj malý rituálek (což u nás není tak běžné), který je o to vzácnější protože zanedlouho zase skončí. Ale to neva, protože se kdykoliv může vyrojit nečekaně další a další...\nKdyž jsme koukali naposledy, připojila se k nám zčista jasna ještě čtvrtá společnice. Kde se ty berušky u nás berou je mi záhadou...\n4. Joeyho novej kámo\nToto jsou šťastnosti společné, nejen mé. Proto bych neměla opomenout ani Joeyho a jeho 5-minutového kámoše.\nNejdřív si Joey myslel že je živý. Vrčel, štěkal a nedůvěřivě si ho prohlížel stylem " Vo co tady déé??"\nNásleduje klasická očuchávačka. Vypadá to jako pes ale jako pes to rozhodně nevoní.\nA nakonec jeden dobře mířený kousanec a je po kámošovi! To má za to, náfuka.\nTak nasedáme do autobusu a odjíždíme všichni zase dál. Pan Puntíkáč s čerstvě prokousnutou hlavou (Atilo!) šoféruje. Ostatní spolucestující prosím, zaujměte svá místa. Atilo, no tak, sedni si zpátky pěkně do řady ať to vypadá na fotce stejně dobře jako předchvílí ve skutečnosti! Ne. Atila je rebel. A fotka už se prostě nepovede. A nový kámoš od té doby leží vyfouknutý v bedýnce na hračky. Joey to prokouk a už ho víc nezajímá...Někdy nová přátelství holt končí prokousnutým čumákem.\n5. Nahodilé vzkazy\n...udělají radost vždycky. Obzvlášť když jsou téměř v uměleckém provedení a na nečekaných místech...\nMějte pohodovu neděli plnou šťastností ♥\nNikita-SugarSpiceEverythingNice 11. ledna 2015 8:57\nProsím Tě, nevíš odkud je ten cupcake, vím, že to byl dárek, ale já bych ho hrozně potřebovala! :D\nMade in les 11. ledna 2015 10:00\nFakt netuším ale zkusím se zeptat:)\nAnonymní 13. ledna 2015 0:15\nJe z KIK\nZápisky pro Lišku 11. ledna 2015 10:02\nta seznamovačka Joeyho s náfukou mě úplně rozesmála, děkuji vám oběma za zlepšení dne, páč to fakt nemá chybu! :D moc krásné fotky, ostatně jako vždy a na Bylo nás pět jsme se taky dívali s nadšením, po dlouhé době seriál, který stojí za to! Rampepurdo rampepurďácká! ;)\nMade in les 12. ledna 2015 4:17\nNení zač liško milá, jsme rádi že jsme Tě obveselili! Já ten seriál miluju, kolikrát si říkám že by mi vůbec ale vůbec nevadilo žít v té době, bylo to všechno tehdy takové jednodušší...\nBlack Widow 12. ledna 2015 2:16\nNééé tepláky néééé! Nikdy a nikde! Fakt je nesnáším:D Se vzkazy mi nejvíc udělala radost kamarádka když mi loni na lednici přilípla vzkaz Go vegan GO GO GO!:) Protože jsem věděla že aspoň někdo mě podporuje:) Nejhezčí na tom ylo, že jsme na to přišla až asi za týden:)\nMade in les 12. ledna 2015 4:20\nCháá, já zase tepláky miluju :D Ale musí být pěkné a čisté :) Takový vzkaz vždycky potěší asi bych jich sama měla rozdávat víc..někdy na to zapomínám. A jestli jsi VEG tak držím palce rovněž;)\nDIVNÉ TICHO 12. ledna 2015 12:20\nJaktože my nemáme v peřinách takové krásné bedrunky, ale jen brouky a pavouky?! :D Bylonáspět je super, já chci žít v době Krakonoš a lyžníci, škola = chalupa s kamny a vlčákem. :) Hlasuji taky pro tepláky ven, ale jen se sexy vrchem, kozatým nebo svalnatým... :D\nMade in les 14. ledna 2015 2:22\nTa doba se mi taky líbí...jen nevím jestli bych vydržela zrovna na horách. Sexy vrch by byl fajn ale bohužel nemám ani jedno :D tak třeba v příštím životě..\nAnonymní 13. ledna 2015 0:13\nJeee ty cvicky:-). Ty jsem nemela na noze dobre 100 let :-). Cikupka\nMade in les 14. ledna 2015 2:23\nJarmilky se zas vrací! Je to fajn obutí místo papuček :)\nMichaela Šupáková 13. ledna 2015 8:56\nTen polštářek je božíííííííííííííííí :D www.cookingwithsusa.blogspot.cz\nDíky. Když se to nedá sníst tak aspoň ať to vypadá jako jídlo že ? :D\nAjka 15. ledna 2015 10:39\nPředstava bankéřky v teplácích je fakt osvěžující :-D:-D A Joey nemá chybu :-))\nMade in les 16. ledna 2015 11:43\nTo jsem ráda že nejsem jedinná které by se to líbilo!\ntatomymo 16. ledna 2015 5:21\nTen muffin nemá chybu, je úplně úžasný ^^\nMade in les 16. ledna 2015 11:44\nVoňavé ceny my rádi, děkujem!\nDenisa Solčanská 18. ledna 2015 6:34\nZamilované vzkazy... Nikdy nevyjdou z módy, a udělají ohromnou radost :o)\nKrásné šťastnosti, seznamovačka Joeyho pobavila :D\nMade in les 23. ledna 2015 13:56\n...přesně tad Deni, stejně jako láska;)


Sazka: Menšinoví akcionáři budou postupovat společně - Deník.cz\nSazka: Menšinoví akcionáři budou postupovat společně\nPraha - Akcionáři Sazky chtějí získat tu nejvýhodnější nabídku. Zatím vede nabídka KKKCG.\nMenšinoví akcionáři Sazky, kteří drží dohromady 20 procent akcií loterijní společnosti, se rozhodli postupovat společně a dosáhnout přijetí co nejvýhodnější nabídky řešící situaci ohledně Sazky. Za tu považují v současné chvíli nabídku skupiny KKCG podnikatele Karla Komárka. Novinářům to dnes řekl první místostarosta Sokola Oldřich Lomecký, který povede Sokol do zvolení nového starosty. Sazka je od 17. ledna v insolvenčním řízení, v pondělí jí soud určil předběžného správce.\n"Rozhodli jsme se postupovat společně. Chceme získat tu nejvýhodnější nabídku, která nebude projednána jen mezi nejvyšším vedením ČSTV a Sazky. Právě takové dohody totiž nevedou k nejvýhodnější nabídce, ale k zachování postů," řekl Lomecký. Zároveň uvedl, že za nejvýhodnější nabídku nyní považují tu, která je podpořena kapitálově nejsilněji a to je nabídka KKKCG.\nVětšinový, téměř 68procentní, podíl má ČSTV. Přes 13,5 procenta vlastní Česká obec sokolská, přes 5,5 procenta má Česká asociace Sport pro všechny a čtyři procenta Autoklub ČR. Dalšími akcionáři jsou Sdružení sportovních svazů ČR (3,56%), Český olympijský výbor (2,00%), Český střelecký svaz (1,44%), Asociace tělovýchovných jednot a sportovních klubů ČR (1,02%) a sdružení Orel (0,88%).\nČtěte také: KKCG nabízí Sazce navýšení kapitálu za 67 procent akcií


Reality | Strana 2 z 8 | e-Finance, a.s.\ne-Finance Žurnál 1/2018 vychází v pátek 18. května 2018, nákladem 145 000 ks a v rozsahu 16 stran. Ve formátu PDF je ke stažení zde.\ne-Finance Žurnál 1/2018 vychází v pátek 23. února 2018, nákladem 110 000 ks a v rozsahu 16 stran. Ve formátu PDF je ke stažení zde.\nI když má prodej nemovitosti prostřednictvím realitní společnosti řadu výhod, někteří lidé raději prodávají nemovitosti sami. Pro snadnější orientaci uvádíme hlavní body procesu prodeje od určení tržní ceny nemovitosti až po převod vlastnických práv.\nPo nalezení kupce Vaše práce na prodeji nemovitosti zdaleka nekončí. Přečtěte si, na co si dát pozor při zařizování právních náležitostí při prodeji!\nSprávná propagace na inzertních portálech je důležitá proto, abyste získali dostatek zájemců. Nedomlouvejte si ale osobní prohlídku s každým, kdo vám zavolá, někdy to může být jen ztráta času.\nAť už prodáváte přebytečnou nemovitost, nebo ji prodat potřebujete kvůli jiným závazkům, můžete si od kvalitní realitní kanceláře nechat vyplatit část ceny ještě před prodejem!\nCena, kterou budete za nemovitost požadovat, bude mít významný vliv na další proces prodeje. Přečtěte si, co všechny při stanovování ceny vzít v úvahu!\nSpousta lidí si na začátku prodeje své nemovitosti ani neuvědomí, co vše celý proces obnáší. Přinášíme vám sérii článků Jak úspěšně prodat nemovitost, kde se dozvíte, co neopomenout a na co si dát pozor, když se rozhodnete nevyužít služeb realitní společnosti.


Konvička a Úsvit mají vlastní noviny. Vydává je právník blízký Bártovi - iDNES.cz\n20. ledna 2016 6:51, aktualizováno 6:51\nOpoziční Úsvit a neparlamentní Blok proti islámu vydaly noviny Národní listy téměř celé věnované uprchlické krizi | foto: Josef Kopecký, iDNES.cz\n„V této chvíli máme kolem 20 tisíc náklad,“ řekl iDNES.cz šéf poslaneckého klubu Úsvitu Marek Černoch k novinám, které od začátku týdne v Praze rozdávali kolportéři a které vyzývají k podpisu Petice za ochranu státních hranic České republiky či avizují únorovou společnou demonstraci s Pegidou v Praze, Drážďanech i dalších městech Evropy.\n„Pan Mates nám poskytuje právní služby,“ dodal šéf poslanců Úsvitu k osobě jednatele a společníka firmy, která Národní listy vydává.\nJenže to nemusí být tak jednoduché. Bývalý předseda Úsvitu Tomio Okamura loni označil Matese za „osobního advokáta“ Víta Bárty, bývalého předsedy Věcí veřejných a exministra dopravy v koaliční vládě ODS, TOP 09 a Věcí veřejných. Okamura takto o Matesovi mluvil v době, kdy se rozhádal s kolegy poslanci zvolenými za Úsvit, kteří se proti němu vzbouřili. (více zde)\nV té době vyšlo najevo, že Úsvit měl uzavřenou speciální smlouvu se společností Celsianus, podle níž jí měl za komplexní služby odvádět celé volební období polovinu peněz od státu za zvolené poslance.\nCelsianus Úsvitu podle Okamury doporučil právě Bárta a firma Tyneside vydávající Národní listy sídlí na stejné pražské adrese, kde měl dříve sídlo Celsianus. Obě dvě zmíněné firmy navíc měly v minulosti stejného vlastníka - společnost CO&co SE. Šéf poslaneckého klubu Úsvitu Černoch zároveň ale dodal, že jeho hnutí už smlouvu s firmou Celsianus vypověděla, byť podle něj byla původně koncipovaná na celé volební období a byla napsána tak, že byla téměř nevypověditelná.\n„Jsem vázán mlčenlivostí“\n„Pokud zastupuji jako právník jinou osobu, tak jsem vázán povinností mlčenlivosti. Omlouvám se, nemohu vám na to odpovědět,“ odpověděl Mates na otázku iDNES.cz, zda Národní listy vydává on, nebo jen v orgánech firmy zastupuje někoho jiného.\nA na dotaz, zda je „Bártův advokát“, jak o něm mluvil Okamura, odvětil: „Nevím, jak na tuto otázku odpovědět, když se domnívám, že odpověď, ať již by byla jakákoli, by mohla být porušením povinnosti mlčenlivosti podle zákona o advokacii.“\nMates ovšem v roce 2011 zastupoval nyní již neexistující Věci veřejné v době, kdy na ně byl podán insolvenční návrh. Bárta na podzim 2013 stejně jako někteří další poslanci zvolení za Věci veřejné kandidoval za Úsvit přímé demokracie Tomia Okamury do Sněmovny. Na rozdíl od Davida Kádnera a Jiřího Štětiny ale těsně zvolen nebyl.\nMates také v červenci 2013 jménem Věcí veřejných žádal poslance, kteří odešli z VV do strany LIDEM Karolíny Peake, aby zaplatili do stranické pokladny Věcí veřejných po sedmi milionech korun za porušení smlouvy o poslušnosti, kterou ještě jako véčkaři před volbami se stranou podepsali.\nTémata: blok, Pegida, Blok proti islámu, Brusel, Drážďany, Islám, Karolína Peake, Marek Černoch, Martin Konvička, Národní demokracie, Petice, Tomio Okamura, TOP 09, Úsvit, Věci veřejné, Vít Bárta


Marcipán: na chuť i pro zdraví? | Wellness | Webozdravi.cz\nMagazín → Wellness → Marcipán: na chuť i pro zdraví?\nMarcipán: na chuť i pro zdraví?\nBez této cukrářské hmoty si už jen těžko představíme přípravu mnoha dortů a jiných sladkostí. Co myslíte, může prospět i našemu zdraví?\nZákladními složkami marcipánu jsou mandle a cukr. A přestože i mandle patří mezi energeticky vydatné potraviny, nabízejí našemu organismu pěknou dávku zdraví. Skrývá se v nich totiž mnoho flavonoidů, které se považují za dobrou prevenci srdečně-cévních chorob. Mandle samozřejmě obsahují i mnoho tuků, a to mononenasycené mastné kyseliny i polynenasycené mastné kyseliny. Právě ty druhé přispívají k udržování správné hladiny LDL cholesterolu v krvi a podporují práci srdce, spolupůsobí i jako ochrana před kornatěním tepen. Kromě toho mandle ještě v sobě skrývají například prospěšnou vlákninu a dále draslík, hořčík nebo vápník.\nPříprava marcipánu, který původně pochází z Orientu, je v domácích podmínkách náročná, proto se vyplatí koupit už hotový kvalitní výrobek. Na jeho etiketě si ověřte, zda vůbec a kolik procent daný marcipán obsahuje; u některých produktů se lze dočíst, že se nepoužily mandle, ale třeba burské oříšky. Naopak pokud vsadíte na marcipán Dr.Oetker, spolehněte se na 40% obsah mandlí.\nJak ho používat?\nKdyž 150 g kvalitního marcipánu vyválíte, pokryjete jím dort o průměru 26 cm.\nZ marcipánu lze tvořit různé ozdoby (květiny, lístky, zvířátka) a pokud nejste příliš zruční, spolehněte se na vykrajovátka.\nOvšem marcipán ochutí také těsta a náplní.\nA když vám nestačí světlý, obarvěte si ho potravinovými barvami nebo surovinami, které máte doma (například na obarvení 100 g marcipánu na hnědo použijte 1 zarovnanou kávovou lžičku kakaa, na žluto špetku kurkumy).\nČokoládové proužky s ovocem\nVyzkoušejte tento nepečený dezert a pohostěte jím třeba svou maminku, ostatně svátek matek je tu za pár dnů!\nSuroviny asi na 50 kusů:\n150 g sušeného slazeného exotického ovoce (mango, papája, ananas)\n50 g Marcipánu Dr.Oetker\n2 až 3 polévkové lžíce rumu\n1 balíček tmavé a 1 balíček světlé polevy\nNa přípravu proužků nakrájejte ovoce a marcipán na malé kostičky, promíchejte a zalijte rumem. Přiklopte a nechte macerovat asi 30 minut. Chlebíčkovou formu vyložte potravinovou fólií. Mléčnou čokoládu nalamte na kousky a v malém hrnku ve vodní lázni na mírném plameni rozpusťte. Polevy rozpusťte podle návodu a ustřihněte na sáčcích malé růžky. Rozpuštěnou tmavou polevu nalijte do formy a uhlaďte. Polovinu ovocné a marcipánové hmoty opatrně naneste na čokoládu. Rozpuštěnou bílou polevu nalijte v pruzích na ovoce s marcipánem, přitom lehce poklepávejte formou. Zbytek ovocné směsi naneste opatrně na polevu. Nakonec nalijte mléčnou čokoládu a vidličkou ji jemně a rovnoměrně rozdělte na povrch ovoce.Formu uložte asi na 10 minut do mrazáku, dokud čokoláda nezatuhne. Pak vyjměte dezert i s fólií z formy a fólii odstraňte. Překrojte jednou podélně a nakrájejte na proužky (asi 1 x 5 cm). Až do podávání nechte uložené v chladničce.\nFoto: archiv Dr.Oetker\nJak jíst lépe? Pomůžou nové spotřebiče!\nVánoční hodování: pochutnejte si bez výčitek\nCo radí Petr Havlíček? Základem správného hubnutí jsou zdravé potraviny!\nBAŽANT - kov


Nekompromisní Hořava poděkoval jen divákům. Že Rytíře nevypískali - Kladenský deník\nKladno – Rytíři upachtili tři body s Kadaní i potřetí v sezoně, ale zase to byly pořádné nervy. Kladno vyhrálo po tuhém boji 3:1, když uklidňující branku vstřelil Machač až v závěru po úniku. Vítězný zásah si připsal střelec hodně netradiční, Tomáš Kaut se prosadil teprve podruhé v sezoně.\nWSM liga: Kladno - Kadaň. | Foto: Jiří Nagy\nKdyby Kladno postavilo Jágra, Plekance, Voráčka a další hvězdy a Kadaň spadla do okresního přeboru, stejně by s největší pravděpodobností Středočechy trápila. Ani tentokrát její hráči nedbali, že jsou v tabulce WSM ligy jasně poslední, zatímco jejich soupeř třetí a hraje doma. Díky výborným přesilovkám šla Kadaň dokonce Chloubou do vedení, ale brzy vyrovnal Strnad.\nZajímavostí bylo zranění nastřeleného rozhodčího Barka, který se ale do druhé třetiny na led vrátil. V té chvíli naopak odstoupil pro zranění jeden z nejtvořivějších kladenských borců Roman Přikryl a trenéři, kteří už nepostavili Lorraineho (odejde z Kladna?), museli točit tři centry.\nPřed spoře zaplněnými ochozy nehráli domácí moc dobře, přesto měli i ve druhé třetině šance, ale vychytal je mladý gólman hostů Pavlát. Ten kapituloval až v úvodu třetí třetině, kdy sice Rytíři zazdili přesilovku pět na tři, ale klasickou výhodu využil po pěkné nahrávce Svedlunda Tomáš Kaut, který se naposledy trefil v první čtvrtině v Třebíči.\nKladno pak hrálo další přesilovky, dokonce čtyřminutovou, ale nervozita ho drtila a šance měl hlavně soupeř. Kopřiva však chytal skvěle a závěr už patřil domácím. Po několika možnostech ujel Machač a šestou brankou sezony završil upachtěné tříbodové vítězství.\n„Klasika, přizpůsobili jsme se, navíc se nám zranil Roman (Přikryl) a úplně se nám rozházely lajny. To bylo znát i při přesilovkách, ty se nám vůbec nevedly,“ konstatoval autor pojišťovací trefy Patrik Machač. Za svůj gól byl sice rád, ale posypal si i hlavu popelem. „Byl to jeden z mých nejhorších zápasů. Musím se zlepšit já i celé mužstvo, tohle nebyl dobrý výkon.“\nŠturmuje také akce Movember, v níž růžové dresy Rytířů, v nichž nastoupili v sobotu proti Prostějovu, čekají ve veřejné dražbě na aukro.cz na svého nového majitele. Částka za ně se vyšplhala už na 50 tisíc korun a Kladno je v rámci všech českých Movember projektů na třetím místě. „Tohle jsem zatím neslyšel, ale jestli ano, je to super a jsem rád, že se klub takhle zviditelnil. Sám se ale už těším na holení,“ usmál se Patrik Machač.\nBývalý trenér Kladna Jiří Čelanský se snaží Kadaň zvednout, ale zápasy se jeho týmu opakují. „Snažíme se hrát aktivně, a když se udržíme ve hře pět na pět, saháme po bodech. Bohužel jsme měli řadu vyloučení. S výkonem jsme spokojení, ale chybí nám herní disciplína,“ mrzelo Čelanského.\n„Body jsme si nezasloužili, soupeř hrál dobře. Dali jsme gól v přesilovce a pak na konci, ale jediní mě potěšili diváci, kteří nás nevypískali a zůstali do konce,“ byl v hodnocení ostrý trenér Kladna Miloslav Hořava, jehož tým vůbec nenavázal na kvalitní sobotní duel s Prostějovem.\nRytíři Kladno – Trhači Kadaň 3:1 (1:1, 0:0, 2:0). Branky a nahrávky: 16. Strnad (Pekr, Přikryl), 43. T. Kaut (Svedlund, Štindl), 59. Machač (Kloz) – 12. Chlouba (Kůs, Szathmáry). Rozhodčí: Sýkora, Barek – Tvrdík, Šimán. Diváci: 1321.\nRytíři Kladno: Kopřiva - Štindl, Kehar, Hořava, Repe, Štich, Matula - Pekr, Přikryl, Strnad - Bláha, Machač, Kloz - Kružík, Kaut, Redlich - Kubík, Svedlund, Zikmund.\nKadaň: Pavlát – Trefný, R. Černý, Blaha, Šesták, Kadeřávek, Szathmáry – Dufek, Kůs, Hlava – Chrpa, Hejcman, J. Müller – Chlouba, Havlíček, O. Procházka – Krejčiřík, Rindoš, Flynn.


Způsobí růst úroků v USA kolaps akciových trhů? Ten den může přijít, ale nebude to hned – Investičníweb.cz\n7. 5. 2014 11:00 |\nFinanční média v současnosti spekulují o tom, že až začne Fed zvedat úroky, způsobí to zhroucení akciových trhů. Není to tak úplně pravda.\nÚrokové sazby musejí vzrůst.\nRůst úrokových sazeb zničí bohatství těch, kteří drží dluhopisy.\nLidé vzpomínají na minulost, kdy Fed v 80. letech zvýšil úroky a způsobil tím recesi. Je pravda, že se ceny dluhopisů pohybují opačně než úrokové sazby. Zvýšení úroků tedy logicky srazí ceny dluhopisů. Jenže to je příliš zjednodušený pohled na ekonomiku.\nÚrokové sazby pro většinu čtenářů nejsou příliš "sexy" téma. Jenže kdo pochopí, co znamenají pro trh, získá náskok před 99 % ostatních hráčů na trhu.\nKdyž chce společnost růst, může buď více vydělávat a zisky reinvestovat, nebo si může půjčit. Nižší úrokové sazby půjčky zlevňují, proto se také Fed snaží držet úroky dole. Běžný rozum tedy vnukne následující: "Když vzrostou úroky, bude pro firmy dražší získat kapitál. Bez levného kapitálu nebudou společnosti schopny tak lehce a rychle expandovat, to zbrzdí jejich růst a akcie budou trpět."\nPodívejte se ale na následující graf. Jasně z něj plyne, že někdy růst úroků vede k poklesu cen akcií, někdy však ceny akcií rostou. Klíčové je, na jaké úrovni úrokové sazby jsou, když začnou růst.\nKorelace mezi výnosy akcií a úrokovými sazbami\nLze vypozorovat poměrně jasný trend. Pokud jsou úroky velmi nízké a začnou růst, rostou i ceny akcií, pokud jsou úroky již vysoko, ceny akcií klesají.\nZamyslete se navíc nad dvěma faktory, které mohou Fed přimět zvyšovat sazby. Ekonomice se daří příliš dobře, lidé utrácejí a firmy masivně expandují. Fed chce tento trend zpomalit, zvedne sazby a ceny akcií klesnou.\nFed vidí, že ekonomice už je lépe, a začne zvedat sazby. I když růst sazeb akciím přímo nepomůže, rostoucí ekonomika tento efekt převáží, takže akcie pokračují v růstu.\nJe přitom zjevné, že pro současnou situaci platí druhý scénář. Zvyšování sazeb se tedy není potřeba bát.\nZdroj: Daily Crux\nÚrokové sazby Americké akcie Fed Tweet\n<img src="/hc/hit/132074/?1484741299.839376" />


Stěhování bytů a domů | Přestěhujito.cz, Brno\nČeká vás stěhování? Je to významný životní krok, někdy také nový začátek. Aby vše proběhlo bez stresu a v pohodlí, chce to vybrat si správnou stěhovací firmu. Ať už vás čeká jen stěhovaní bytu nebo stěhování domu, stěhování po Brně nebo mimo něj nebo se rovnou potřebujete odstěhovat za prací do zahraničí, je třeba si vybrat na stěhování toho správného partnera.\nNaše stěhovací firma Přestěhuji to dokáže zařídit profesionální a levné stěhování nejen po Brně a v okolí, ale přestěhujeme vás, kamkoliv si budete přát. S stěhováním máme spousty zkušeností a dokážeme se postarat o vše, od montáže a demontáže rozměrných kusů nábytku, přes likvidaci starého nepotřebného odpadu z místa původního bydliště, až po stěhování těžkých věcí až do hmotnosti 10 tun. Přestěhovat piano nebo trezor je pro nás hračka.\nUvědomujeme si, jaká úskalí pro naše zákazníky často stěhování představuje. Víme, že se potřebují přestěhovat rychle, levně a třeba o víkendu, protože přes týden musí do práce. Rodiny s malými dětmi si zase nemohou dovolit dlouhé časové prodlevy při stěhování. Potřebují rychle bydlet a fungovat. Ženy se nebudou tahat s těžkými krabicemi a řešit demontáž a montáž nábytku. Pokud se navíc ve starém bytě nebo domě potřebujete zbavit starého sporáku, nefunkční lednice, čí dalšího odpadu, může to představovat další problémy a nepříjemnosti, za které zbytečně zaplatíte.\nNedělejte při stěhování žádné kompromisy. Odborníci na stěhování z firmy Přestěhuji to vám pomohou se vším, s čím bude potřeba. Předem se navíc domluvíte nejen na termínu, ale na pevně stanovené ceně za stěhování. Kilometry po Brně vám neúčtujeme. Nechceme po vás ani žádné příplatky za stěhování o víkendu nebo ve svátek. Objednejte si férové stěhování a my už zajistíme, abyste na stěhování měli jen samé příjemné vzpomínky. Pamatujte, že s profesionály jde vše hladce.


Vývoj solárních systémů a instalace kolektorů Regulus | Český Kutil.cz\nPrvní solární systémy pro přípravu teplé vody se objevily v 60. a 70. letech minulého století. Impulzem pro rychlý vývoj solárních systémů se stala "první ropná krize". V 60. letech však solární systémy předběhly dobu, na jejich skutečné využití zatím svět nebyl připraven a zájem o solární systémy na čas opadl.\nV posledních letech se k solárním systémům opět vrací pozornost. Globální ekonomická krize nutí lidi investovat do úsporných opatření a solární systémy jsou bezesporu správnou volbou při snaze snížit náklady na provoz objektů. Také tlak na snižování emisí CO2, k němuž se zavázaly vyspělé státy, dal možnost vzniku dotačních programů typu "Zelená úsporám".\nVývoj solárních systémů a instalace kolektorů Regulus\nK čemu slouží fototermické sluneční kolektory\nDnes je situace trochu odlišná. V průběhu let se změnil životní stereotyp bydlení a solární systémy začínají být běžnou součástí domácností. Moderní konstrukce nízkoenergetických domů a bytů snižují energetickou ztrátu. Díky plastovým oknům a dokonalým izolacím se vyplatí investovat do tepelných zdrojů s nižšími provozními náklady a vysokou účinností. Ty jsou často doplněny o solární systém pro přípravu teplé vody nebo i přitápění.\nVíce se dozvíte na www.regulus.cz\nAutor: Regulus (text a foto)


Myslivost - Čím budeme lovit spárkatou zvěř podle nového mysliveckého zákona?\nÚvod > Časopis > MYSLIVOST / Stráž myslivosti > 2002 > Leden / 2002 > Čím budeme lovit spárkatou zvěř podle nového mysliveckého zákona?\nLeden / 2002\nČím budeme lovit spárkatou zvěř podle nového mysliveckého zákona?\nNový myslivecký zákon, schválený Parlamentem České republiky v § 35 mimo jiné stanoví, že srnčí zvěř je možno lovit loveckou kulovou nebo kombinovanou zbraní, jejíž střela má ve vzdálenosti 100 m od ústí hlavně dopadovou energii min. 1000 J a min. 1500 J pro lov ostatní spárkaté zvěře. Co to bude v lovecké praxi znamenat?\nKritérium 1000 Joulů pro lov srnčí zvěře splňují všechny u nás používané kulové náboje, kromě .22 Hornet. Kritérium 1500 Joulů pro lov ostatní spárkaté zvěře nesplňují náboje 222 Remington, 5,6 x 52 R, 6,5 x 52 R a dokonce ani 9,3 x 72 R.\nPožadovanou energii 1500 J nevykazují ani náboje .223 Remington, až na jednu výjimku. Je jí náboj .223 Remington Federal Match se speciální poloplášťovou střelou o hmotnosti 4,47 g. Nalezneme ho v katalogu Frankonia Jagd.\nEnergii těsně nad 1500 J vykazuje lovecký kulový náboj 7,62 x 39, jehož vojenská verze je známa jako náboj pro samopal Kalašnikov, náš SaP 58 a jiné odvozené pěchotní zbraně. Tento náboj nesplňuje požadavky současného zákona ani pro lov srnčí zvěře, protože má kratší nábojnici než 40 mm. Toto zastaralé a z dnešního pohledu nesmyslné ustanovení konečně ze zákona zmizí.\nZákon použití určitého druhu náboje blíže nespecifikuje, tj. nepředepisuje jeho ráž, hmotnost ani typ střely. Ze starých kulových ráží by splnily hodnotu 1500 J náboje 6,5 x 58 R (údaj z katalogu Kettner), 7 x 72 R, 8 x 58 R (SSC), 8 x 57R/360 a 8 x 72 R. Nový zákon tak učiní konec diskuzím o vhodnosti méně výkonných ráží k lovu selat a lončáků, kterých jsem se také zúčastňoval.\nMůže se zdát zavádějící, že se s nábojem 9,3 x 72 R nesmí lovit ani sele, ale podle ustanovení zákona tomu tak skutečně je.\nTato situace může inspirovat výrobce střeliva, aby se pokusil u nábojů, u kterých je jejich výkon požadované hranici blízký, jejich dopadovou energii na tuto mez zvýšit.\nPři této příležitosti bych chtěl čtenáře seznámit se zajímavými kulovými náboji, vhodnými k lovu srnčí zvěře. Je to náboj .222 Remington od švédské firmy NORMA, který má těžkou poloplášťovou střelu o hmotnosti 4,02 g. Tato střela s úsťovou rychlostí 880 m/s a 737 m/s ve vzdálenosti 100 m dává předpoklad k její větší stabilitě, dobré přesnosti i při horším stavu vývrtu hlavně a zejména předpoklad nepoškozování zvěřiny. Naleznete ho v katalogu Frankonia. Podobné konstrukce je náboj 5,6 x 50 R Mag. od německé firmy RWS.\nPoužití brokových nábojů s jednotnou střelou omezuje zákon pouze na společný lov selat a lončáků prasete divokého. Opět zde není z hlediska zákona co řešit.\nNa závěr bych chtěl využít tyto řádky k opravě dnes již chybné informace v mém článku v č. 10/2001 "Umějí naši myslivci střílet?", ve kterém jsem uvedl, že tuzemský výrobce střeliva neuvádí ve svém katalogu hodnoty pro optimální nástřelnou dálku - ONV. Pracovníci Sellier & Bellot ve Vlašimi mě upozornili, že byl vydán nový katalog střeliva pod názvem "Katalog produktů" a prospekt s názvem "Přehled sortimentu", kde jsou již tyto hodnoty uvedeny. Oba materiály již také vlastním. Tímto se čtenářům, výrobci a redakci omlouvám.


Knižní brloh: Měsíční chvástačka | ČERVEN 2016\nMěsíční chvástačka | ČERVEN 2016\nv uplynulém měsíci – červnu – přibyly do knihovny.\nNapočítal jsem jich dohromady dvanáct. :-)\nRecenzní výtisky od Martinusu, kterým tímto ještě jednou moc děkuji.\nFarmu a Willa Graysona jsem už stihl přelouskat a obě knihy můžu s klidem doporučit, protože jsou skvělé. Farmu jsem ohodnotil pěti hvězdami, protože se mi už sakramentsky dlouho nestalo, že by mě nějaká kniha chytla natolik, že bych kvůli ní odmítal spánek. Smith s každou stranou posouval hranici napětí dál a dál a to se mi moc líbilo. (recenze)\nWilla Graysona hodnotím krásnými čtyřmi hvězdami. Bylo to skvělé, zábavné, oddechové, příjemné. Jak jinak u Greena. Navíc s Levithanem. Ti dva jsou jasná záruka dobrého čtení. Je to skvělá jednohubka na letní zamračený den a nebo víkend. (recenze)\nJeden plus jedna je další typická Moyesovka. Knihu čtu teprve od včerejšího večera a jsem někde okolo strany sto, ale už teď mě moc baví. Moyesová to asi taky jinak neumí, že? :-)\nUrban Games od Ondry z knižního špajzu, neboli A. T. Juraska další peckou toho měsíce. Jsem neskutečně rád, že jsem se k její koupi dokopal. Pět hvězdiček a vřele doporučuji dál. A fanoušci Hunger games, SAW, Fear factor, celkově nechutných krváků a vyvražďovaček nebo škodolibí nadšenci jásající z cizího bolestivého utrpení by měli co nevidět zainvestovat ty necelé tři stovky, protože tahle kniha je bude zaručeně bavit. Dá se však sehnat pouze tady. (recenze)\nVšechny malé zázraky je takovou vyčnívající knihou nejen z knih v dnešní chvástačce, ale že všech. Je výjimečná. Je skvělá. Je dokonalé nedokonalá a neobyčejně obyčejná. Pět hvězd a už se moc těším, až ji začnu znovu číst a ten krásný příběh prožiju celý od začátku. (recenze)\nDominus je kniha z jakéhosi výmyslu Knižního klubu, po kterém zvažuji, že z něj vystoupím. Celkově nechápu vedení toho všeho. Knihy z buxu objednávám stejně tak jako tak, ale když si neobjednám z konkrétního katalogu, posílají knihy, které nechcete a ještě vám o jejich odeslání ani neřeknou. Žádné výhody to členství stejně nepřináší, knihy se dají koupit jinde o dost levněji a v knihkupectvích stejně žádné slevy nemáte. Navíc by mohli poslat něco zajímavějšího, když už. Podle anotace mě teda kniha absolutně neoslovila. Četli jste někdo Dominus? Jak se vám líbila? Pokud by měl někdo o knihu zájem, za drobný finanční obnos ji klidně předám dál.\nPamatuji si vás všechny je recenzní výtisk od nakladatelství Metafora, kterému ještě jednou patří velké dík. Na knihu čtu všude samou chválu a už se těším, až o ní budu moct také mluvit. Na druhou stranu mám strach, protože jsem strašpytel a největší hrůzu mi nahání právě duchové. Paranormální svět bych obcházel obloukem. Stačí trailer na nějaký horor, byť o démonech, vymítání ďábla a už mám problém se spánkem. Tak mi držte palce!\nBěsnící světlo je už ne tak zdařilá jednohubka. Námět fajn, děj nic moc, postavy divné, jejich chování ještě divnější. Příčiny a rozuzlení žádné. S myšlenkou a celkovým potenciálem knihy si autorka pohrává až na konci. Škoda, mohlo to být fajn. 2 hvězdy, průměr. Ale to obálka je nádherná. A naživo ještě víc! (recenze)\nManželka 22 a Obyvatel jsou výprodejové kusy z Buxu. Manželku jsem už kdysi četl a byla parádní! Doporučuju všema deseti, i když teda spíše dámskému osazenstvu a nebo mužům jako já. Ehm :D\nObyvatel je k mání za necelých čtyřicet kaček a přitom je prý tak skvělý! Anotace zní výborně a já se na něj moc těším.\nZ jako Zelda je kniha o vztahu jako takovém. O vztahy Fitzgeraldových, kdy za dob jazzové hudby vymetali kluby a bary. Prostředí té doby je tak vábivé, že? A já přitom ještě nečetl ani Velkého Gatsbyho, sakra!\nNoční cirkus je úlovek z další akce Buxu, navíc všemi tak chválený. Proč si ho nepořídit už kvůli té psycho obálce? Myslel jsem, že to bude o nějakém cirkusu podobnému jako ve Freak show, čtvrté sérii seriálu American horror story. A ona to asi story bude, avšak ne horror, ale love.\nA nakonec všichni miláškové dohromady. ♥\nJak se vám líbila?\nJaký máte vy názor na členství v Knižním klubu?\nPřináší vám to nějaké výhody, nebo to vnímáte podobně, jako já?\nVystavil Unknown v čtvrtek, července 07, 2016\nAzreel Black 7. července 2016 16:39\nČetla jsem Všechny malé zázraky, zrovna jsem na ně dopsala recenzi xD Jinak jsem z těch knih nečetla už žádnou další, ale je to vážně pěkná kopička! :D Hrozně bych si chtěla pořídit Běsnící světlo, tak snad někdy :)\nJindra Rambousek 7. července 2016 21:18\nHned si jdu recenzi přečíst! :-)\nPokud si Běsnící světlo pořídíš, dej vědět, jak se kniha líbila. Ale mezi náma – jsou lepší knihy, do kterých bys mohla zainvestovat. ;-)\nJan Hader 7. července 2016 18:06\nZ těchto knížek jsem četl jenom Willa Graysona a Všechny malé zázraky a jak mě WG strašně nadchnul (protože prostě kombinace Johna Greena s Levithanem), tak mě Zázraky tak neučarovaly. Je to sice pekny příběh, ale nechal mě spíš chladným. A lákají mě i nějaké ty Moyeseovky, ale nejsem si právě jistý, jestli by se to mně, klukovi, líbilo. A s tím Knižním klubem... Ze začátku jsem z něj byl nadšený. Nejdřív 50 % sleva na tři knížky, pak docela pěkné slevy na Buxu. Ale čím dál tím víc mě to otravuje a děsím se doby, kdy si zase budu muset něco objednat, když jinak nakupuju jenom na levných eshopech. Jak to vlastně je s tou knížkou? Tos musel to Dominus zaplatit nebo co? Doteď jsem to nepochopil\nJindra Rambousek 7. července 2016 21:17\nTo je teda první negativní názor na Všechny malé zázraky, který slyším.\nAno, zaplatit. Jako výhodu mám asi brát to, že je prozatím k dostání pouze pro členy KK. Každopádně měli by zasíat knihy podle toho, jaké žánry jsi při registraci uváděl. Kni\nA Moyesovky baví i mě. Nejsem zastánce názoru, že jsou knihy pro muže a knihy pro ženy. Holky si také rády přečtou krváky a kluci zase nějakou tu romantiku. Obměna je důležitá. A pokud autor umí, tak jednoduše umí. :D\nReading With Lucy 7. července 2016 18:32\nZe zmíněných jsem nečetla ani jednu, ale určitě se po nich podívám hlavně na Farmu, kterou si musím rozhodně koupit, protože kniha Dítě číslo 44 mě totálně dostala. A také si musím koupit Jeden plus jedna od Jojo, protože tuto autorku mám hrozně ráda. Jinak skvělé přírůstky. :)\nJindra Rambousek 7. července 2016 21:09\nFarma je boží, tu musíš mít! :D\nA Moyesovky jsou prostě srdcovka ♥\nKnihovna u Žanet 8. července 2016 17:51\nPořád nad Jeden plus jedna váhám, i když ostatní knihy, které jsem od autorky četla byly vážně skvělé... Farmu si ale plánuji přečíst taky a ostatní knihy od autora, tak snad se mi bude líbit jako tobě. :) S Knižním klubem to mám občas podobně - poprvé mi kniha přišla bez toho, aniž bych věděla o tom, že se musí objednávat, když přijde katalog (taky si občas stěžuji na Knižní klub, když se mi nechce objednávat, i celkově), ale Dominus mě na rozdíl od tebe vcelku zaujal, jen je otázkou, jestli si ji pořídím, nebo ne. :D Jinak máš velmi pěkné kousky. ;)\nJindra Rambousek 8. července 2016 19:06\nJeden plus Jedna je děsně super! :-) Kniha na léto jak dělaná.\nTy výmysly s katalogy nechápu. A jestli se ti bude Dominus líbit, tak dej určitě vědět. :-D


Colliers: Realitní trhy v příštím roce znovu výrazněji porostou | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nColliers: Realitní trhy v příštím roce znovu výrazněji porostou\n23. 11. 2010 11:35 / 2 minuty čtení\nreality nemovitosti kancelář retail\nPodle průzkumu mezinárodní realitně poradenské společnosti Colliers International se světový trh komerčních realit opět navrací k růstu. Plných 90 % respondentů plánuje v příštím roce rozšířit nebo zachovat svá realitní portfolia v oblasti kancelářských, průmyslových a maloobchodních nemovitostí.\nPrůzkumu provedeného všemi pobočkami Colliers International po celém světě se zúčastnilo více než 200 předních institucionálních a privátních...\nPrůmyslové a skladové nemovitosti: Poptávka je vysoká, neobsazenost klesá\nTrh průmyslových a logistických nemovitostí hlásí další čtvrtletí dobrých výsledků. Poptávka přesáhla 206 tis. m2, což je přibližně stejný objem...\nDTZ: V Evropě začínají chybět kanceláře, zvětšuje se prostor pro růst nájemného\nV roce 2011 bude na pražský trh nemovitostí dodáno pouze 70 000 čtverečných metrů v dokončených administrativních objektech.


1. Imunitní (obranný) systém ve vývoji člověka a během těhotenství - PDF\nDownload "1. Imunitní (obranný) systém ve vývoji člověka a během těhotenství"\n1 Obsah popularizačního textu 1. Imunitní (obranný) systém ve vývoji člověka a během těhotenství 2. Porod 3. Kojení a mateřské mléko 4. Seznam použité literatury 5. Seznam obrázků\n2 Imunologie těhotenství Autorky: Lucie Bortlíková, Kateřina Kabrhelová Imunitní (obranný) systém ve vývoji člověka a během těhotenství Náš imunitní systém je náš největší ochránce. Brání nás neustále a jeho hlavním cílem je rozpoznat a zneškodnit cizorodé antigeny a likvidovat i poškozené buňky a tkáně našeho vlastního těla. Zajímavé je, že imunitní (obranný) systém člověka se v průběhu našeho života vyvíjí a proměňuje přizpůsobuje se jeho různým fázím. V raném dětství je imunita orientována spíše tlumivě, aby bylo zabráněno enormní zánětlivé reakci v průběhu promořování mnoha cizorodými zárodky okolního světa. Během vývoje jedince dozrává do plné a ideálně (v případě plného zdraví) vyvážené aktivity. Během stárnutí a hromadění poškozených buněčných součástí dochází na jedné straně k otupení reaktivity imunitních buněk opět spíš směrem k imunitní toleranci (což je jednou z příčin zvýšeného výskytu nádorů ve vyšším věku) - na druhé straně ke zvyšování zánětlivé odpovědi, až rozvoji chronického prozánětlivého stavu cév. Obrázek 1. Patogeny, před kterými nás chrání imunitní systém\n3 cit Početí dítěte představuje splynutí dědičné informace od dvou antigenně různých lidí od matky a otce. Už pro tuto fázi je důležité, aby buňky muže nebyly předčasně vyřazeny imunitním systémem ženy. Normální průběh těhotenství je důkazem toho, jak velkého přizpůsobení je imunitní systém schopen. Budoucí dítě plod se dokáže už od fáze zanořování oplodněného vajíčka chránit před obranným systémem matky. Zároveň dokáže imunitní systém matky měnit tak, aby jej toleroval, i když je pro něj zčásti cizorodý (genetickou informací získanou od otce), v určitých případech dokonce cizorodý zcela (při dárcovství vajíček v programu umělého oplodnění). Přitom musí imunitní systém zůstat funkční a chránit před různými patogeny matku i vyvíjející se plod v jejím těle. Infekce by mohly vést k vážným stavům matky či dítě závažně poškodit, obojí může vyústit v odumření plodu, potrat či předčasný porod. Obrázek 2. Ultrazvukový snímek dítěte v matčině děloze Fotoarchiv MUDr. Poljaková Děj, při kterém se z jednobuněčné zygoty postupně stává jedinec se 100 bilióny buněk, je jeden z největších zázraků přírody a způsob, jakým dochází k ovlivnění (modulaci) imunity, je\n4 zázrakem nemenším. Kdybychom byli plně schopni tento proces prostudovat, získali bychom zřejmě daleko lepší léčebné možnosti u mnoha prozatím obtížně léčitelných onemocnění. Obrázek 3. Oplodnění a uhnízdění vajíčka cit Porod Je málo známo, že porod je děj, na kterém imunita aktivně spolupracuje. V závěrečných fázích těhotenství vlivem změn vylučování hormonů klesá imunitní tolerance matky a dochází k rozvoji zánětlivých změn v placentě, která představuje rozhraní mezi plodem a matkou a vyživuje plod. Porod představuje v podstatě řízené odloučení placenty formou aktivního zánětu. Poporodní podmínky stejně jako forma porodu, ať už přirozený nebo sterilní císařským řezem, má vliv na osídlení dítěte mikroby okolního světa a nastavení vzorců jeho imunitní reaktivity. Kojení a mateřské mléko Po porodu představuje mateřské mléko základní výživu novorozence a kojence. Má optimální složení pro snadné trávení a vstřebávání živin, jeho složení a množství se mění dle potřeb\n5 dítěte. Také má důležitý imunologický aspekt, představuje zdroj protilátek a imunoregulačních faktorů, které stimulují vývoj imunitních mechanismů dítěte. Bylo prokázáno, že kojení snižuje u dětí výskyt zánětů středouší, těžkých a často smrtelných střevních zánětů, infekcí dýchacích cest, alergií, i syndromu náhlého úmrtí kojence. V pozdějším věku se u kojených dětí vyskytuje statisticky nižší procento obezity, cukrovky, vysokého krevního tlaku a vysokých hodnot cholesterolu. Dokonce se prokázalo i vyšší IQ. Seznam použité literatury 1. Porodnictví. Hájek Zdeněk a kol. Grada Publishing, ISBN Imunologie člověka. Krejsek Jan, Andrýs Ctirad a Krčmová Irena. Garamon s.r.o., ISBN Problematika lidské reprodukce se zaměřením na imunologické aspekty [online]. VLAŠÍNOVÁ, J. Brno, 2011 [cit ]. Dostupné z: Diplomová práce. Masarykova univerzita. 4. Databáze MEDLINE 5. OSEL (Objective Source E-Learning), internetový časopis pro popularizaci vědy, ISSN Dostupné z: 6. Kojení. WikiSkripta [online] [cit ]. ISSN Dostupné z: Seznam obrázků Obrázek 1. Patogeny, před kterými nás chrání imunitní systém (\n6 Obrázek 2. Ultrazvukový snímek dítěte v matčině děloze (Fotoarchiv MUDr. Poljaková) Obrázek 3. Oplodnění a uhnízdění vajíčka (


Skye O'Neilová :: Antagora\nVítejte > Skye O'Neilová\nFaceclaim: Rachel Cook\nPřezdívka: Vlčice (Spravidlivé) Smrti\nPartnerství: Samuel Cross\nSchopnosti: 1. Manipulace s Myšlenkami\n2. Minulost Předmětů - Dokáže při dotknutí se předmětu vidět, kdo s ním hýbal, co se s nim dělo, atd.\nRodina: Otec: Jeffrey O'Neil (†) Matka: Angela O'Neilová\nSourozenci: Sebastian Redfox\nJe nevyzpytatelná, prakticky sejde na tom, jakou „nohou ráno vstane z postele“. Spíše, ale u ní převažuje nejvíce nevrlost, kterou skrývá všechny své pravé pocity, kterou by jí udělali slabou a neschopnou, jelikož přesně tak jí vycvičil její otec. Přestože nevěří v boha, tak věří v nějakou spravedlnost a dobro (proto nosí u sebe kříž po otci). Dost často se přetvařuje a umí projevit jiný pocit, než který cítí, jelikož to zas patří k její práci, kterou si vydělává na svůj vlastní život. Přestože dokáže být milá, tak když furt do ní bude někdo rýt, tak jí její mírumilovnost opustí a je schopná dotyčného zabít. Přesto někdy ve společnosti spíše bývá zamlklejší, ale opravdu sejde na náladě, pokud se dobře naladí, tak dokáže i dobře pobavit. Nikdo by jí ovšem neměl nutit do debaty, protože pak bude jen nevrlá a dokáže všechny na nejvýš tak urazit. Pomalu, ale blbě si zvyká na samotu, která jí poslední dobou obklopuje den co den, ale její tvrdohlavost a nezlomnost je tak silná, že stále dokáže pevně stát na nohách, aniž by pomyslela na smrt. Ví, že je celkem mladá na to, aby umřela, ale i přesto si občas koleduje o svou vlastní smrt. Nesnáší lidi, co jí skáčou do řeči a už vůbec nemá v oblibě ty, kteří se jí posmívají (je schopná za sebe hodit nůž a trefit se, a´t se vám to líbí nebo ne).\n„Ne v žádném případě! Ona nikam nepůjde!“ protestovala matka proti slovům otce. Malá hnědovlasá dívenka s modrými kukadly je sledovala zpoza rohu chodby. Cítila, že to tentokrát není obyčejná hádka, která se jindy mezi nimi rozpoutávala. Tahle hádka byla v něčem silnější a bylo to cítit i ve vzduchu okolo. Dívence se pomalu oči leskly slzami.\n„Ale jo, Angelo! V žádném případě tu už nezůstane s tebou.“ zavrčel dost zuřivě a nelidsky na matku otec.\n„To nemůžeš… Jeffe.“ hlesla už bezmocně matka – Angela.\nDívenka držela všechna vzlykání v sobě a pouze mlčky se slzami, které jí stékaly po tváři, je oba sledovala. Cítila se dost raněně, protože oba své rodiče měla hodně ráda a nedokázala si představit, že by jednoho z nich ztratila.\n„Ale mohu a ty to moc dobře víš.“ odsekl jí Jeff a rozešel se k malé dívence, jako by o ní celou dobu věděl, taky že jo. Cítil její pach.\n„Počkej, Jeffe!“ křikla ještě na něho se slzami Angela. Otočil se a pohlédl jí zpříma do očí, oan pohled sklopila. „Prosím, dej jí tedy radši do kláštera. Je nebezpečné, aby se pohybovala ve stejné společnosti, jako ty, když je tak malá a bezbranná… Navíc tam jí aspoň víra uchrání. “ dodala šeptem a stále pohled upírala do země.\n„Dělám to pro dobro, Skye a myslím, že klášter není vhodné místo pro holku, které je 6let a každou chvíli se může neovladatelně přeměňovat.“ řekl klidně, ale dost chladně na Angelu. Nic už nenamítla.\nJeff popadl malou dívku do náruče a nesl jí pryč, jen že dívence se to nelíbilo, tak že se dala do pláče a snažila se vzepřít.\n„Já chci být s maminkou!“ protestovala s pláčem a snažila se dostat z pevného sevření Jeffa.\n„Ššš. Neboj, vše bude v pořádku.“ konejšil jí Jeff, ale vůbec to nezabíralo spíše naopak, protože se dívenka v jeho náruči ještě víc rozplakala.\nJeště téhož dne našel vhodný klášter, přestože Angela řekl, že jí do kláštera nedá, tak chtěl, jen nechtěl, aby to Angela věděla. Dívenka mu za tu dobu usnula, tak že jí v klidu mohl odnést a ponechat jí tam výchově, která jí jako jedinou mohla zachránit od zlé předtuchy, že jí jednoho dne zlo lapí. Svěřil jí tam dvěma milým mladým jeptiškám, který mu dali věrný slib, že se o ní dobře postarají a vychovají z ní ženu s dobrou mravní výchovou.\nPo 10 letech:\nMísto toho, abych vnímala hodinu tance, tak jsem se dívala z okna s doufáním, že jednoho dne se mi povede utéct, i když pravdou bylo, že mě tu střežili, jak nejdražší klenot, což se mi vůbec nelíbilo. Nelíbilo se mi ani to, co ze mě chtějí vychovat, sice to bylo už od prvních dnů marné, ale to těžko vysvětlíte někomu, kdo prý dal vašemu otci slib, že vás vychová, jak nejlíp umí. Už jsem si ani nepamatovala, jak otec vypadal a asi jsem si ani nechtěla vzpomenout. Kdyby mu na mě, tak moc záleželo, tak by mě tu nenechal a rozhodně by mi k mým patnáctinám neposlal kovový křížek. Byl pěkný, ale nechtěla jsem ho nosit na sobě, proto jsem si ho dávala do kapes, abych si vždy připomněla, proč svého otce nevidím a co je to za člověka.\n„Slečno O’Neilová!“ okřikl mě ženský hlas. Zmateně jsem se od okna tím směrem podívala.\n„Copak byste neměla na taneční hodinu chodit v šatech a ne v jezdeckém oblečení? A moc dobře víte, že ani po této budově byste se v takovém oblečení neměla pohybovat.“ pokárala mě a dívala se na mě dost naštvaně. Myslela jsem si, že ten vztek si už dávno vylila, když mě seřvala, co jsem dělala za posvátnou hranicí budovy. Vůbec mě to tu nebavilo.\nPodívala jsem se jí zpříma do očí a čekala, jestli uhne pohledem. Jednoduché pravidlo, které jsem se naučila sama, když uhne, tak se mě bojí a nemá nade mnou větší sílu, když neuhne, tak je dost rozčílená na to, aby se mi podvolila. Nechtěla uhnout, ale já to zas nechtěla vzdát. Uhnula.\n„Dokážu se o sebe postarat, sama jste mě přeci učila samostatnosti.“ řekla jsem jí trochu drze, protože jsem neměla náladu ještě zůstávat na téhle pitomé hodině.\n„Slečno O’Neilová, pokud takhle budete pokračovat, budu nucena vás vyhodit.“ řekla přísně nejvyšší, která k nám došla, když to asi slyšela, tak jí to nedalo. Dlouze jsem se ušklíbla, prostě další, co mi hodlala mluvit do mého života.\n„Tak to klidně udělejte.“ řekla jsem s menším tichým uchechtnutím, pokud to bylo tak snadné, tak proč to nenabídla už dříve? Snažila bych se být horší už dávno.\n„S radostí, slečno O’Neilová. Právě sem totiž přijel váš otec a chce vás vidět a také by moc rád věděl, jak se vám vede, tak že bych vám byla vděčná, kdybyste mě následovala.“ oznámila mi chladně, jako by mě hodlala každou chvíli zabít. Nic jsem nenamítala a nehlučně se vydala za ní.\nNedokázala jsem pochopit, proč se o mě najednou otec, tak zajímá, před deseti lety mu bylo jedno, v co vyrostu a jestli to tady přežiju a teď chtěl vědět, jak se mám? Myslím, že to bude dost drsná konverzace.\nNa konci té dlouhé a nudné chodby, kterou jsem opravdu šla už po několikáté za svůj život, počkat já sem tudy vlastně chodila každý den, protože jsem vždy něco provedla a to mě neminulo ani na mé narozky, stál muž. No co, tak jsem sem propašovala pár petard a jednoho kluka, co celkem ušel a měla jsem narozeniny, tak nemuseli být hned na mě tak hnusné.\nAle pojďme vyřešit muže, co tam stál. Neměl vrásky a typovala bych ho tak na dobrých 25let, což by znamenalo, že by mě musel mít hodně dřív, ale to nebylo možné. Snažila jsem si vybavit, co mi psal v posledním dopise, když mi vysvětloval, co vlastně jsem. Aha, jistě… on byl nesmrtelný a já za pár let budu taky, což bude smutný, až nebudu stárnout, i když upřímně nikdy jsem si sebe nedokázala představit, jako starou babičku v houpacím křesle.\nPři té myšlence jsem se ušklíbla.\n„Děje se něco, Skye?“ optal se mě muž, tedy můj velice mladý otec.\nZakroutila jsem hlavou. Nejvyšší na něho pohlédla znechuceně, asi měla moc ráda jeptiškovský styl oblékání, takže otcův skoro zabijácký oblek se jí moc nelíbil anebo žila ještě stále v době, kdy ženy byly služky v šatech a pánové gentlemani. Někdo by jí měl říct, že taková doba už není. Její pohled pak padl na mě a sjela mě stejně zkoumavým pohledem. Nepochopila jsem, co hledá.\n„Je vidět, že styl oblékání má po vás a ne po Angele.“ řekla znechuceně a nadřazeně.\n„Tak s dcerami je to dost těžké.“ řekl s nevinným úsměvem otec a přísahala bych, že jí jeho úsměv okouzlil. Možná proto se tvářila, že ho nesnáší, přeci jen to byla stále jeptiška, co nesměla mít chlapa.\n„Myslím, že naše snahy o výchovu byly, co největší, ale z jadérka od jablka nikdy nebude hruška.“ oznámila mu chladně a furt tak nepřirozeně rovně stála, jako by potřebovala být vyšší, než můj otec. Pravdou bylo, že by musela být o dvě hlavy větší, než byla, už i takhle oproti mě byla nižší.\n„Omlouvám se za všechny problémy, které jsem vám tímto způsobil.“ omluvil se otec. Nemluvila jsem, protože pro mě byl cizí a já se s cizíma moc do řeči nedávala a navíc jsem stále vůči němu měla vztek za to, že mě strčil do kláštera.\n„Hlavně si jí už odveďte.“ zamručela na něho nevrle.\nOtec přitakal a vzal si od ní kufr, který držela. Asi bych se nehnula, kdyby mě nechytil za předloktí a netáhl mě pryč odtamtud. Nepromluvil celou cestu, co jsme šli a pak jeli vlakem. Netušila jsem kam, ale doufala, že si zas nevymyslel nějakou blbost. Nemluvila jsem s ním, on si to nezasloužil.\n„Skye?“ řekl něžně a mile. Ignorovala jsem ho. „Prosím poslouchej mě. Vím, že pro tebe bylo moc těžké zůstat sama v klášteře, ale musel jsem to tak udělat.“ řekl omluvně.\n„A to jako proč?“ odsekla jsem naštvaně.\n„Byla jsi moc malá a tvá matka…“ zamyslel se nad tím, co říct. „…neschopná se o tebe postarat a já byl neustále v práci, do které bych tě nemohl vzít, ale myslím si, že už máš teď na to věk.“\nUšklíbla jsem se a zpříma se mu podívala do očí. Ještě se uvidí, kdo tu bude kdo koho poslouchat. Neuhýbal a jeho duhovky nabrali krvavou barvu a nahradili jeho oříškové oči. Rychle jsem sklopila pohled a cítila, jak mi nebezpečně rychle buší srdce, jako bych byla já tou lovnou zvěří.\n„Tohle už příště nezkoušej.“ zavrčel a stočil pohled z okna. „Tam ti to možná prošlo, ale já takové ústupky dělat nebudu, buď to mě budeš respektovat a poslouchat, nebo zažiješ ještě něco horšího než výprask.“ dodal v klidu a ještě s úsměvem, jako bychom se bavili o něčem normálním, asi tak chtěl působit na lidi kolem, ale mě to celkem dost slušně vyděsilo.\n„Buď hodnou holčičkou, Skye.“ řekl mile a s úsměvem, ale za touhle větou se skrývala výhružka.\nCelou cestu jsme pak oba mlčeli a hleděli si jen svých myšlenek. Jediný nad čím jsem v tu chvíli přemýšlela, bylo to, jak bych mohla utéct. Žádný nápad však nepřicházel v úvahu, proto jsem musela vystoupit, přesto mě i tak chytil zas radši za paži a někam mě vedl. Radši jsem nechtěla vědět, co je jeho práce a kam mě táhne, ale očividně mé přání nemohlo být vyslyšeno. Dotáhl mě do temné budovy, která se ztrácela mezi ostatními normálními domy a byla pomalovaná nějakými čmáranicemi. Vypadalo to rozhodně zchátrale, ale jakmile jsme vešli dovnitř, tak jsem skoro nedokázala popadnout dech. Bylo tam tolik hluku od toho, jak se tam lidé bavili, že jsem nedokázala zachytit ani jeden z rozhovorů, abych se pobavila…\nBýt Lovkyní? Ani za nic!\nZa nějakých pár roků jsem se naučila být správnou a tvrdou lovkyní špatných nadpřirozených, tak že jsem to brala něco, jako nucená super hrdinka, protože mě otec donutil, když jsem se díky jeho pomocí dostala z kláštera. Přes všechny dny, kdy se mi opuštěnost kláštera pak snažil vynahradit, jsem ho stále nesnášela. Tohle nebyl jeden z mých prvních pokusů o útěk z druhého vězení ve svém životě, proto jsem si dávala už větší pozor, jenže i přesto se spustil alarm, který hlásal, že zase někdo zdrhnul, ovšem všichni už moc dobře věděli, že jsem to já. Ani tahle cesta nebyla cestou, po které bych chtěla jít ve svém životě. Neměla jsem ráda týmové lovení a rozhodně tady by mě nenechali jít samotnou. Věděla jsem, že by mě za chvíli jediný vlkodlak z lovecké party vyčmuchala, tak jsem se proměnila ve vlčici, rozhodně dost podivného zbarvení a lehla si přímo do bláta, ve kterém jsem se ještě vyválela.\nSlyšela jsem několikrát, jak se dost dobrých několik metrů někdo hnul kolem, ale také jsem slyšela, jak nevrle nadávají a řvou na sebe. Asi mě toho tolik neměli učit, pokud mě chtěli ještě někdy najít. Čekala jsem tam trpělivě dlouho, dokud všechno kolem neutichlo. Tiše jsem se vyplížila se svého skrytu. Nasála jsem pachy, ale nikde nikdo. Tiše jsem ve vlčí podobě vyrazila z lesa ven a šla v klidu. Konečně se mi povedlo utéct. Nikdo se už ani starat nebude, když mi je 20let, ale nelíbilo se mi, jak moc mě hledali. Očividně mě potřebovali na něco využít…tak teď měli holt smůlu, protože vlčice jim unikala.\nOzval se několikrát za sebou výstřel a zakňučení vlka. Ten vlkodlak to rozhodně nebyl, tohle mi bylo velice povědomé kňučení. Zůstala jsem stát a ohlédla se tím směrem. Byl to otec. Nesnášela jsem ho to sice pravda, ale přiznejme si to, hodně děcek nesnáší své rodiče, ale bez nich by nemohli žít. Vypadalo to, že šance, že by mě nechali žít, už není. Rychle jsem pelášila pryč, co mé packy mohli a už jsem se ani jednou nezastavila. Chtěla jsem přežít a být volná, tak že nezbývalo mi, než celý den běžet. Pak jsem se si našla nějaký dobrý oblečení, sice jsem ho ukradla, ale nehnali se za takovým stvořením, jako jsem byla já, proto jsem se pak mohla v klidu proměnit zpět do lidské podoby. Přespala jsem v místním hotelu a dalšího dne vyrazila na cestu, která mě dostala ještě dál. Tak rok jsem bez myšlenkovitě jezdila, kam mě buď to něco odneslo anebo mé nohy donesly, ale po tom roce jsem dostala už chuť se usadit, což jsem taky udělala a zároveň se stala nejznámějším nájemný vrahem na nadpřirozené (mou nabídku spíše brali lovci a nebo nějací pubertální blbečci, který mě jen chtěli vidět, ale pak už ani nezaplatili a ani nic nechtěli.)\nPočet Wernů: 2000\nCo si myslíte o Skye?


10. 8. 2010 - Autor admin - Rubrika Informace - No responses\nVe dnech 07. – 10. 08. 2010 uspořádal TC Třinec tenisový turnaj dospělích kategorie “B”. Zde se umístil Ladislav Zelený v semifinále dvouhry a společne s Jaromírem Linkem z TK Neridé postoupili až do finále čtyřhry.\nVe dnech 07. – 09. 08. 2010 uspořádal náš klub turnaj mladšího žactva. Zatím přinášíme neúplné výsledky.Ločárek Miroslav spolu s Vojtěchem Vlkovským vyhráli čtyřhru, Matěj Blümel společně s Matějem Burianem z TK Radošovice postoupili do semifinále čtyřhry. Finále dvouhry mladších žáků se hraje dnes odpoledne a výsledek přineseme zítra. V kategorii mladších žaček vyhrála celý turnaj Natálie Kmošková a Pavla Škuligová postoupila do semifinále dvouhry.\nFinále chlapců: Miroslav Ločárek – Kryštof Kužela z LTC Pardubice 4:6, 1:6\nFinále čtyřhry dívek: Natálie Kmošková, Jana Dipoldová z TJ Havlíčkův Brod- Pavla Škuligová,Katarina Košanová 6:2, 6:4


Správa majetku a nemovitostí Městské části Praha 11 a její efektivita | Piráti Praha 11\n23. 09. 2018 Jiří Dohnal\nNa první pohled by se mělo jednat o jednoduchý princip, kdy majitel, tedy naše MČ Praha 11 pronajímá za úplatu svůj majetek a nemovitosti lidem, právnickým osobám, případně jiným subjektům působících na území České republiky. Konkrétně se tedy jedná o pronájmy prostor, bytů, nebytových jednotek, veřejných ploch, komunikací, parkovišť (převážně hlídaných), pozemků. Na tom by přeci nebylo nic špatného, pokud by pro všechny platila stejná pravidla. Ta však pro některé subjekty a občany pravděpodobně neplatí.\nPrakticky to funguje tak, že s výjimkou pronájmu bytů (zde se nájem určuje podle rozhodnutí Rady – MČ Praha 11 obsazuje byty v majetku hl. m. Prahy, svěřené MČ Praha 11 na základě Směrnice S 2016/03 – „Nájem a podnájem bytů v majetku hl. m. Prahy, svěřených do správy MČ Praha 11“, kterou schválila Rada MČ Praha 11 usnesením č. 1408/40/R/2016) se ceny určují podle aktuální nabídky a poptávky, čímž vzniká prostor pro různé ceny za stejnou službu. Příkladem mohou být ceny pronájmu školních objektů a budov (na územní Jižního Města působí několik soukromých školních zařízení), parkovišť, školních hřišť, nebytových prostor. Například u pronájmu školních budov se nájem liší i o několik stokorun za metr čtvereční, u parkovišť je jedná o desítky korun a některá školní hřiště rovnou pronajímáme za minimální nájem, aby mohl provozovatel areálu dále pronajímat tyto prostory za komerční nájem. Tím prakticky všichni přicházíme o finanční prostředky, které bychom společně mohli efektivně investovat do veřejných prostor, zeleně, vodních prvků, dětských a psích hřišť.\nPokud by to takto prakticky fungovalo, nestalo by se, že budova KC Zahrada na JM II má téměř na všech oknech opadaný nátěr, který pravděpodobně nebyl od doby dokončení stavby nikdy ošetřen či obnoven. Konkrétně tuto budovu má na starosti společnost Jihoměstská majetková a.s., která také pronajímá velkou část obecního majetku (nebytové prostory, byty včetně novostavby Zahrady Opatov, školní hřiště, sportoviště, prostory v obou sportovních halách – Jedenáctka VS a hala Květnového vítězství 1554). Bohužel zisky z pronájmů a podnájmů končí jako zisk akciové společnosti mimo rozpočet MČ Praha 11, o zpětné investici do objektů ani nemluvě.\nZ výše uvedených důvodů Piráti na Praze 11 prosazují jasně daná, stejná a konkrétní pravidla, která by platila pro všechny nájemce v dané oblasti pronájmů. Každý správný hospodář si svůj majetek chrání, udržuje jej a část zisku z pronájmu investuje ve formě oprav zpět do svého majetku. Dvěma slovy, jedná se o „řádného hospodáře“.\nPodle našeho názoru by systém pravidel a uvedených opatření naší MČ Praha 11 přinesl ročně několik miliónů korun jako příjem z vedlejší hospodářské činnosti. A to není málo, co říkáte?


Úklid po akci či festivalu Praha 10 - Extra Uklízení a Mytí oken\nPožadujete opravdu kvalitní úklid po akci či festivalu v městské části Praha 10 (deset) a sháníte odbornou společnost s profesionálním přístupem, která vám tyto úklidové služby na Praze 10 (deset) zajistí? Plánujete na Praze 10 (deset) nebo v okolí nějakou společenskou akci jako je například hudební festival, maturitní ples, sportovní akce, besídka nebo pořádná party? A potřebujete právě po těchto společenských akcích zajistit spolehlivý a dokonalý úklid? Potřebujete zajistit úklid po maturáku, úklid po festivalu, úklid po party, úklid po koncertu nebo potřebujete zajistit úklid po libovolné sportovní akci na Praze 10 (deset)? Jsme profesionální úklidová společnost z Prahy 10 (deset), která vám právě tyto úklidy po společenských akcích může zajistit. Naše franchisová sít EXTRA UKLÍZENÍ má pouze zkušené a prověřené pracovníky, kteří se vám dokáží postarat organizačně i pracovně o kompletní úklid jakékoli akce na Praze 10 (deset). Postaráme se vám o kompletní úklidy po těchto masových akcích, kde je potřeba okamžitě po ukončení akce, rychle a důkladně uklidit určité prostory, a to hlavně nepořádek a odpad, který je potřeba i zlikvidovat. Veškeré úklidy po těchto akcích zajišťujeme nejen na Praze 10 (deset), ale i v celém Praze.\nPřed jakýmkoli druhem úklidu na Praze 10 (deset) nebo před objednávkou libovolných úklidových služeb na Praze 10 (deset) si prohlédněte, jaká je naše cena za úklid (viz úklid po akci či festivalu Praha 10 (deset) ceník).\nKaždý rok tuto společnost využíváme na naše hudební akce. Vždy bez chybičky, můžeme pouze doporučit. Průběžný úklid i koncový úklid po festivalu naprosto v pořádku. Výborná organizace. Náročný úklid po dětském dni na Praze 10 (deset), který jsme pořádali zvládli na výbornou. Zatím nejlepší zkušenost, jakou s úklidovými firmami máme. Organizačně i komunikačně naprosto v pořádku, cena přesně odpovídala kvalitě. Společnost Extra Uklízení jsme oslovili kvůli úklidu pronajatých venkovních prostor po naší sportovní akci. O vše se postarali, zajistili vše potřebné včetně odvozu veškerého odpadu. Výborná spolupráce, doporučujeme...


Roadster CitiJet od škodováckých učňů se poprvé ukazuje kompletně hotový – Novinky.cz\nRoadster CitiJet od škodováckých učňů se poprvé ukazuje kompletně hotový\nMladoboleslavská automobilka sice minulý týden zveřejnila první video konceptu otevřeného citiga, a dokonce ještě předtím - začátkem dubna – Novinky.cz s hrstkou několika českých a zahraničních novinářů viděly koncept na vlastní oči. Až nyní se ale objevují fotografie zcela dokončeného vozu. Naživo se poprvé ukáže příští týden.\nŠkoda CitiJet (2014, koncept)\npátek 23. května 2014, 8:21\nNa dvousedadlovém roadsteru pracovalo celkem 16 studentů (z toho dvě dívky) Středního odborného učiliště po dobu šesti měsíců. Jde o vůbec první učňovský projekt, jehož výsledkem je upravený automobil, navíc prezentovaný na zahraniční akci.\nBEZ KOMENTÁŘE: První video konceptu otevřeného citiga.\nHlavní změnou je kromě unikátního modrého laku uříznutá střecha s ochrannými oblouky nad hlavami řidiče a spolujezdce. Nevšední jsou „seříznutá” boční skla. Záď korunuje nepřehlédnutelný spoiler. Na dokončeném CitiJetu si všimněte dvou koncovek výfuku. Podvozek vychází z verze Sport, která je proti standardnímu provedení nejmenší škodovky o 15 mm snížená.\nMotor zůstal standardní, jde o litrový tříválec o výkonu (55 kW/75 k), který je spojen s pětistupňovou manuální převodovkou. Vůbec poprvé se tento model ukáže na tuningovém srazu automobilů koncernu Volkswagen u jezera Wörthersee (28.–31. května).\nStudentský roadster Škoda CitiJet na prvním videu


Odkup , revitalizace obtížných firem. Brno 704502797 businessinbox@seznam.cz odkup-firem.nolimit.cz\nInzerce > Půjčky, pojistky > Odlužení firem > Odkup , revitalizace obtížných\nNabídka: Odkup , revitalizace obtížných firem.\nVloženo dne: 02.01.2019 Počet zobrazení: 128 X Číslo: 7860845 Platnost: 11 dnů.\nDobrý den, na serveru www.Inzeratyzdarma.cz mne zaujal tento Váš inzerát: Nabídka: . Odkup , revitalizace obtížných firem. : Prosím kontaktujte mne.


Odvlhčovač Olimpia Splendid Aquaria 14 Silent jen za 4 990 Kč\nKompaktní a tichý odvlhčovač AQUARIA 14 SILENT od výrobce Olimpa Splendid je domácí odvlhčovač o maximálním výkonu 14 l/den, který se zejména hodí do velmi malých místností, jako jsou koupelny. Disponuje manuálním hygrostatem, který lze nastavit na minimální úroveň 30 % relativní vlhkosti vzduchu. K dispozici jsou pojezdová kolečka.\nKondenzát lze jímat do nádobky nebo odvádět pomocí hadičky samospádem do odpadu. Jednou za měsíc je třeba vyčistit protiprachový filtr přístroje.\nJednotlivé prostory se od sebe liší nejen rozměry, ale i množstvím vody obsažené v materiálech a ve zdech, členitostí prostoru, aktuální relativní vlhkostí vzduchu a zejména teplotou. Tyto ukazatele je třeba vzít při výběru odvlhčovače v potaz. V obvyklých podmínkách platí, že vzduchový výkon odvlhčovače 80 m3/h odpovídá objemu místnosti do 48 m3.\nOdvlhčovací výkon (max.) 14 L/24h\nOdvlhčovací výkon (20°C, 70%) 6,2 L/24h\nPříslušenství - Odvlhčovač Olimpia Splendid Aquaria 14 Silent


ARMAGEDDON! (Djihad WorldWide) | Page 2 | Doktorka.cz\nRadek z VUMLU nam to blbcum vyzvetlil\n6. Leden 2007 - 23:53\nNa VUML by mně nevzali..Za prvé je mi ted 33 roků,a za druhé,děda bohužel s tehdejším režimem nevycházel moc dobře..Komanči vzali jeho rodičům živnost..A nechápu,co má můj předchozí přízpěvek společného s Marxismem-Leninismem..No jo,pokud někdo napíše něco,co se druhému nezdá,okamžitě musí být spojován s komunismem,nebo s čímkoliv jiným..A za blbce jsem nikoho neoznačil,pane vztahovačný..\n7. Leden 2007 - 14:41\njen tak mimocho dem co ty tvojo milionový armády budou jíst a pit kdyz mesta vybombardujou a vodni toky znečisti to by kluci hodne rychle skoncily Evropu by asi dobyly ale hodne rychle by se z ni zase stahli protoze v zamořený zemi se zit neda a neco jist a pit musi i arabove dale by nastal velky problem s munici na pocatku by jim jiste stacili zasoby schovane u spicich agentu ale co pak kdyz by vsechny zakladny i s municnimi sklady vyhodily do povetri. dale by me zajimalo kde by arabove brali pohonné hmoty, protoze dovazeni v tankerech az z afriky by bylo casově velmi narocne a taky nebezpečné protože poškozením jedné americké letadlovky by rozhodně nezískali absolutní vládu nad mořem a jak ty pises evropské rafinerie by byly zničené a tim že by čína zabrala sibiř by znamenalo i zavření ropovodů. Toe jen cast veci, ktery me napadli po precteni tohoto clanku jak jsem již napsal ne ze bych neveril ze by arabové dokázali dobyt evropu ale neverim tomu ze by se tu udrzeli dyl jak rok samozrejme myslim za podminek, ktere uvadis ty to by se z evropyy stala radioaktivní, bilologicky zamořená rozbombardovaná placka o kterou by uz stejne nikdo nestál myslim ze ani ti lidé kteri by se dostali do te australi, britanie atd. Jinak je ten clanek velmi zajimavy\n7. Únor 2007 - 11:43\nIks Ypsilon (anonym)\nMyslím, že i největšímu optimistovi je už dnes jasné, že dříve nebo později zavlaje nad Evropou zelený prapor islámu. Pochybuji však, že by to mělo podobně katastrofický scénář, jak popisuje autor článku. Podle mě bude mít "obsazení" Evropy zcela prozaičtější charakter. Původní obyvatelstvo Evropy stále ubývá, zatímco muslimové se množí jako králíci. Oni nás prostě a jednoduše přepr.ají. Všechny západní země s tolerantní přistěhovaleckou politikou už to mají nahnuté. Francie, Holandsko, Velká Británie, Dánsko, Švédsko.... Jako příklad množení může sloužit třeba Palestina. I přes údajnou genocidu ze strany Izraele se tento "národ" rozmnožil na pětinásobek původního počtu. Dvě třetiny obyvatel jsou mladší třiceti let. Podobně je tomu i v Íránu a v dalších muslimských zemích. V USA už je každý třetí Američan barevný. "Bílí" se z pohodlnosti a lakoty málo množí, a dojedou na to. A bez boje, prostě jen jednoduše vychcípají.\n8. Únor 2007 - 23:13\nHmm, autor scénáře by mohl napsat skvělý katastrofický thriller. Ale je to pitomost. Izrael by okamžitě použil stovky raket s jadernými hlavicemi a doslova a do písmene by okolní arabské státy proměnil na sklovitý písek. Pokud vím, tak aktivita a agresivita je stále na straně USA a Británie. Nepamatuji se, že by arabská armáda začala dělat pořádky v Evropě nebo v Americe. Teroristické útoky Arabů jsou projevem jejich zoufalství. Člověk, který nechá vybouchnout sám sebe tak činí proto, že mu už život nemá co dát. Aby taky ne, když mu například v Iráku vybombardovali celou jeho rodinu. Agresivita je stále na straně západních států, protože jejich životní styl je náročný na zdroje, které ubývají. Dokonce vítají i válku, protože je to pro ně oživení a příležitost získat cenné území například - Irák, Afghánistán nebo Irán. Vždyť i západní svět má svoje teroristické bandy, proč ty nedělají atentáty na Araby? Protože jsou slušnější? Ne. Protože nemají proč na arabské cíle útočit, Arabové jim nic neudělali. Nevybombardovaly jim rodinu, neobsadili jejich stát.\n25. Únor 2007 - 12:06\nMáš recht autore, i tvoje inspirace Suvorovem z toho čouhá, ale jen tři připomínky: 1) evropské armády bojovat s invasory nebudou, israelská a USA ano 2) i GB bude dobyta, "svaz svobodných národů" se bude skládat s těžce poničených USA, CAN, JPN, AUS bez GB 3) nezapomeň na naše multikultůry, jsou nebezpečnější než mohamedáni, všemožně se snaží tenhle scénář nastolit, takže mohamedánští dobyvatelé budou mít k disposice statisíce na jejich straně přímo bojujících i na vysoce významných místech rozmístěných pomocníků, vsadím botky, že i "svaz svobodných národů" natolik paralysují, že k odvetě nedojde a bude dobyt a zničen ve druhém kole džihádu. P.S. Problém opravdu není v džihádu, ale v našich multikultůrách, pokud bychom chtěli zabránit nadcházejícímu džihádu, musíme eliminovat naše multikultůry, jejich pátou kolonu.\n6. Březen 2007 - 15:07\n20. Leden 2010 - 16:05\n17. Červen 2011 - 14:31\nArmagedon je v prekladu hora Megido a takove misto na zemi neexistuje, jde tedy o symbol a podle Bible to vubec neni konecsveta,ani teroristicky utok\n27. Květen 2013 - 9:42