Chýně - domov můj (o krásách a hrůzách) - Chýňské diskusní fórum\nChýně - domov můj (o krásách a hrůzách)\nPříspěvek od rada-m » 13 črc 2014, 11:12\nDo Chýně jsem se s rodinou nastěhoval před pěti lety na tzv. Oxesí vršek. Za tu dobu jsme tu fungovali asi tak jako, že tu bydlíme a to je asi tak vše. Během té doby jsem zde viděl mnohé, a také jsem na ledacos něco napsal. Nicméně to bylo a nyní bych zde rád psal o konkrétních věcech, které jsou dobré, a které naopak ne.\nPředem podotýkám, že mé příspěvky nemají nikoho poškodit, ani na nikoho konkrétního ukazovat. Vzhledem k tomu, že v současné době jsou nejfrekventovanější témata na tomto fóru inzerce, zprávy z Obecního úřadu a o ztracených a nalezených domácích mazlíčcích, rád bych zde prezentoval nezaujatý pohled, který by měl by vyvolat na určité téma diskuzi na úrovni. V případě, že se budete chtít na dané téma vyjádřit, prosím tímto o spolupráci.\nPrvní téma bude o lese, tak se těšte\nPříspěvek od rada-m » 13 črc 2014, 21:36\nNetrvalo to dlouho a první téma můžeme otevřít.\nNe každá obec má to štěstí, že má v blízkosti les. Leckde mají kolem jenom pole a do lesa to mají obyvatelé i mnoho kilometrů. Zde máme to štěstí, že v podstatě za humnem jeden lesík máme.\nTěžko se tam dostat, nevede tam žádná normální cesta, kudy by se tam dalo jít. Pokud překonáte pole a vejdete tam, tak uvidíte, že o ten kus nádherné země se vlastně nikdo nestará a nechává svému osudu. Padlé nebo zlomené stromy zůstávají tak jak jsou. Je zde jedna vyšlapaná cesta, kudy se dá les projít, ale nic moc to není, nevede nikam.\nJe tam ale místo, kde někdo nechává potravu pro zvěř, takže nějaká aktivita tam probíhá.\nOtázkou je, zda majitelé pozemků si přejí, aby ten les lidé navštěvovali třeba jen tak na procházku. Nebo je tento kus krásné země nedaleko našich domovů zapovězen?\nMyslím, že už jenom to, že blízko našich domovů máme kus země s lesním porostem je krása. O tom, jaká to může být hrůza, si napíšeme příště.\n(1.18 MiB) Zatím ještě nestaženo\n(1.32 MiB) Zatím ještě nestaženo\n(1.43 MiB) Zatím ještě nestaženo\nPříspěvek od rada-m » 11 srp 2014, 15:52\nMinule jsme si psali, že tu máme les. Ten les v současnosti slouží jenom jako skládka odpadu. Lahve od limonád, různé obaly od všeho možného, igelitové pytle, to všechno tam můžete najít, a jen to..\nOblast za závorou pro mnoho lidí slouží jako místo, kam se dá jít třeba se psem, kočárkem. Můj syn se tam třeba naučil jezdit na kole. Pro mnoho lidí ale slouží jako skládka odpadu. Častokrát lze potkat kohosi, kdo na kolečku veze cosi někam. Po většinou na plácek u té stoky plné starých pneumatik a žabince. Vedle toho hromada čehosi hnijícího, co den ode dne přibývá a smrdí..\nNetroufám si odhadnout co je v lesíku o kousek dál. Ale polozahrabaná pneumatika od traktoru mluví asi za vše..\nZa závorou a vůbec za kolejemi je prostor pro kdejaký odpad. Jakože co je za kolejema to není na očích, nikdo to nevidí tím pádem to znamená že to tam není??? Co se zamyslet, máme popelnice na sklo, plasty, papír, vysmažený olej. Někdo má i na bioodpad. Je opravdu nutné investovat čas a úsilí na to to vozit za koleje? Co zkusit kompost? To na předzahrádce nevoní..\n(726.73 KiB) Zatím ještě nestaženo\n(765.39 KiB) Zatím ještě nestaženo\nPříspěvek od RomJel » 12 srp 2014, 07:28\nZde bych si dovolil upřesnit poslední část příspěvku - takovou "dálku" nikdo s kolečkem nepojede. Stačí se projít po kolejích a je hned vidět, že co se na zahrádce nehodí hodí se přes val. To co je na plácku u žabincové nádrže jsou hromádky sklopené z auta (myslím tím nákladní). Zde je otázkou, jak se sem dostalo auto přes zamčenou závoru - má snad klíče?\nPokud nevíte co s odpadem je tu centrum Hájek, za vozík za autem je to pro Chýňské za 50 - 70,- Kč (jak kdy), pro Hostivické zdarma (Proč to nevím).\nRegistrován: 18 srp 2014, 13:51\nPříspěvek od Nenu » 18 srp 2014, 14:07\njde spíš o to, že si každý sobecky opečovává těch svých pár čtverečných metrů a co je za plotem ho vůbec nezajímá.\nPříspěvek od Jiří Nývlt » 18 srp 2014, 14:23\nNenu píše: Ahoj všichni,\nGeneralizace (z lat. generalis, všeobecný, od genus, rod) znamená zobecnění nebo zobecňování. Nejčastěji znamená, že se vlastnosti, zjištěné u jistého počtu prvků nějaké množiny, generalizací přisoudí všem jejím prvkům. Tak se například jednotlivé špatné zkušenosti s příslušníky jisté společenské skupiny generalizují na celou skupinu.\nPříspěvek od Mydlan » 20 srp 2014, 18:22\njezdím tamtudy tak 2x týdně na kole, dá se tam přijet z druhé strany, tam závora není,\nskoro pravidelně tam potkám pomalu jedoucí nebo zaparkované auto, taky myslivce jak chodí s flintou v poli,\ntak kolem osmé večer\nPříspěvek od Nenu » 24 srp 2014, 20:14\nNechci být neslušná, ale citovat wikipedii v tomhle případě není asi pravé ořechové, řekla bych spíš, že v tomto případě nejde o generalizaci, ale spíš o bezohlednost a sobeckost jednotlivce, bez rozdílů genarací. Tohle je můj názor, a i kdyby se celá společenská skupina postavila na hlavu, když se najde alespoň jeden, dva, výše uvedení jednotlivci, dokáží zošklivit život většině ...\nPříspěvek od rada-m » 24 srp 2014, 22:42\nVčera, tj. v sobotu 23.8.2014 po 11 hodině, vjelo vozidlo VW rz. 9S08033 s vozíkem za závoru (byla otevřená) a pokračovalo do zákazu vjezdu na plácek vedle brčálníku s pneumatikami. Ve vozidle byly dvě osoby. Na tom plácku osádka vyložila náklad z vozíku (patrně zahradní odpad) a kvapem odjeli pryč. Pánové, kdy si to zase odvezete???\nPříspěvek od Jiří Nývlt » 25 srp 2014, 08:51\nKlidně si buďte neslušná, vydržím už lecos. Ale citovat wikipedii bylo naprosto patřičné. Jde o bezohlednost několika jedinců, kdyby to, o čem tu dřístáme, dělal každej, tak by to vypadalo docela jinak. Že mě, stejně jako vás, ten bordel (censored) je nabíledni. Krásně se shodnem. Jen nejsem rád v jednom pytli s prasatama.\nPříspěvek od Nenu » 25 srp 2014, 13:53\nNabízí se otázka, co se dá dělat abychom v tom pytli nebyli? Ono je krásné si o tom debatovat, ale "skutek utek".\nMožná někdo dáte i odpověď na to, jak motivovat obyvatele bytového domu U Dráhy, aby uklízeli vestibul, v našem vchodě to např. vypadá možná hůř jak v paneláku v Jirkově.\nPříspěvek od Martina2 » 25 srp 2014, 16:30\nPříspěvek od Nenu » 26 srp 2014, 13:14\nMartina2 píše: Co navrhujete?\nRáda rozvířím diskusi. Myslím, že by sousedé měli koukat i na to, jak to vypadá, když se vleze do vchodu - je to vizitka, a ne jen na to, že svět končí za zavřenými dveřmi do bytu. Ve druhém a třetím patře jsou lidi ve výhodě, ty si uklidí za vlastním prahem, ale už je nenapadne, že ty z přízemí na to musí koukat kdykoli vyjdou ze dveří. A to nemluvím o návštěvách, které příjdou, co si asi myslí? Nemuseli jsme tedy vyhazovat tolik peněz za byt, ne?\nMožná by stačilo domluvit dětem, zamyslet se, že by to mohlo vadit ostatním a třeba nechat postavit nějaké "regály", skříňky - určitě by to nestálo "majlant".\nTaky už slyším námitku, těch "vyšších", vždyť vy tam dole máte zahrádky, máte tedy prostor na uskladnění.\nAle ono by to šlo udržet pořádek, jen chtít.\nPříspěvek od Jiří Nývlt » 26 srp 2014, 13:22\nPříspěvek od Nenu » 26 srp 2014, 13:27\nJiří Nývlt píše: Já bych navrhoval, abyste si bordel v domě řešili na schůzích SVJ.\nTo sice jo, ale zajímají mě "vychytávky" ostatních, jestli to už někde řešili.


FOTBAL On-line: Česko - San Marino - Sport.cz\n7. října 2006 16:15 - PRAHA\nČeskou fotbalovou reprezentaci čeká v sobotu další utkání kvalifikace mistrovství Evropy 2006. V Liberci změří Češi s outsiderem skupiny D San Marinem. To naposledy doma inkasovalo od Německa třináct gólů. Střelecký festival se dá očekávat i na severu Čech. Sledujte on-line reportáž Sport.cz z utkání!\nNic jiného než výhra nepřipadá pro domácí v úvahu, rozhodovat může v závěrečném hodnocení skupiny i skóre. Zatím nejvyšší výhru si čeští reprezentanti připsali loni v červnu. Andoře tehdy také v Liberci nasázeli osm gólů a zvítězili 8:1.\nJak dopadne zápas Česko - San Marino?\nZápas bude mít slavnostní podtext, pro český fotbal to bude jubilejní 150. reprezentační utkání. A sedmý celek světového reprezentačního žebříčku by s výběrem amatérů neměl mít vážnější potíže.\nSan Marino v historii vyhrálo jediný reprezentační duel, když si poradilo s podobně slabým Lichtenštějnskem.\nOn-line reportáž z utkání Česko - San Marino najdete ZDE:\nTrenér Karel Brückner chce před středečním utkáním v Irsku rozložit zátěž na více hráčů, přesto od svých svěřenců požaduje maximální výkon. "Vedle tří bodů chceme předvést dobrou hru a bavit diváky, nezranit se a neinkasovat žádné karty," řekl v týdnu Brückner.\nUtkání v Liberci začíná v 17:15, přímým přenosem jej vysílá TV Nova. Hlavním rozhodčím je Ázerbájdžánec Vusal Alijev, na čarách mu budou pomáhat krajané Azad Husejnov a Ramiz Asadov.\nP. Čech - Ujfaluši, Grygera, Rozehnal, Jankulovski - Jarolím, Rosický, Polák - Kulič, Koller, Baroš.\nMistři světa hostí Ukrajinu\nCelkem 23 utkání má v sobotu na programu fotbalová kvalifikace o postup na EURO 2008. K magnetům bude patřit duel italských mistrů světa, jimž se...\nJarolím: Hrůza, ještě jsem nevyhrál\nSpravit chuť si v sobotním utkání reprezentace proti San Marinu hodlá záložník Hamburku David Jarolím. Německý klub se po výborné loňské sezóně...\nReprezentace nehodlá se San Marinem nic podcenit\nSouboj obra s trpaslíkem může připomínat třetí kvalifikační vystoupení českých fotbalistů v boji o mistrovství Evropy. V sobotu se v Liberci...\nMarek Jankulovski prožívá možná nejlepší rok svojí fotbalové kariéry. Konečně se mu podařilo po mizérii z minulé sezóny přesvědčit v AC Milán...


Tak je potřeba počítat s nástroji zobrazenými v první vlně v každé následující vlně, ne pouze v první vlně.\nŠpionáže ukazuje vlevo a vpravo vždy 1x vrhací kameny a na středu 1x zápalné šípy.\nJe teď nutné v každé vlně počítat s těmito nástroji. V případě maximálně 4 vln je to celkem ve všech vlnách 4x vrhací kameny vlevo, 4x vrhací kameny vpravo 4x zápalné šípy na středu.\nJsme si vědomi toho, že výpisy ze špionáží nejsou v současné době optimální. Proto dojde k úpravě, která proběhne během následujících dnů.


MAČ365 Vratislav Kadlec: Těch knížek a toho psaní je vlastně trochu moc\n- Magnesia Litera - 04. 09. 20\nNominaci "Objev roku" na Magnesii Liteře v roce 2020 proměnil ve vítězství prozaik Vratislav Kadlec. Narodil se v roce 1981 v Hořovicích, vystudoval Literární akademii. Pracoval jako šéfredaktor časopisu Plav a principál divadelního spolku Prvobytně pospolná společnost. Věnuje se překladu (například knížek Dinosauří dokreslovánky, Legenda o Žabákovi, Kroniky drakologů, Moje tělocvikářka je vládkyní mimozemšťanů a Žabák Porazitel). Je autorem povídkové sbírky Hranice lesa (2019).\nHranice lesa čtenářům předkládá sedmnáct povídek, které posled vydavatele tvoří textové puzzle skládající obraz vnímání světa vyzrálého vypravěče. „Debut devětatřicetiletého absolventa Literární akademie Josefa Škvoreckého shrnuje tvorbu publikovanou po roce 2002 v literárních revuích i rozhlase (Vedlejší příznaky). Kadlec k líčení nadreálných jevů, jež rozruší všednodenní rutinu prožívání života postav jeho příběhů, přistupuje v několikastránkových miniaturách i povídkách středního rozsahu s bravurní schopností vygradovat vyznění prózy vhodně zvolenými vyprávěcími prostředky a postupy...“\nZisk literární ceny Vratislav Kadlec okomenotval takto: „Myslím si, že se kniha díky tomu ocenění dostane k více čtenářům,“ uvedl v České telivizi.\nNa festivale MAČ v roce 2020 vystupoval společně se svou ženou Ivanou Myškovou. Magnesia přitom není jeho prvním oceněním: dvakrát získal ocenění Zlatá stuha, udílené Českou sekcí IBBY — v roce 2016 za překlad knihy Cirkus zlodějů a tombola zkázy od Williama Sutcliffa a v roce 2019 za překlad knihy Král Vrkú od Adama Stowera.\nNa slavnostním večeru Magnesie Litery Kadlec přiznal, že píše velmi pomalu. „... někdo sedí nad papírem a píše a v těch slovech se mu teprve vytváří ta literatura, já mám pocit, že patřím spíš k tomu autorskému typu, kdy vlastně většinu práce na textu udělám ještě před tím, než si sednu k tomu papíru. Zvolené téma promýšlím, ohmatávám ho z různých stran a potom, když už v tom mám jasno a vytvořím si představu o té povídce, tak si teprve sedám k vlastnímu psaní, ale v tu chvíli už mám třeba ze dvou třetin hotovo. Ovšem to ohmatávání mi někdy trvá dost dlouho,“ prozradil čtenářům hostovského h7o.cz.\n„Občas ve mně převládl takový dojem, že těch knížek a toho psaní je vlastně trochu moc a že není úplně nutné za každou cenu k tomu něco přidávat. A že když si člověk počká, až to za to bude stát, tak to pak bude mít větší smysl,“ doplnil.


Před Velikonocemi v chrámě | E-neděle\nsignály.cz » E-neděle » Před Velikonocemi v chrámě\nPřed Velikonocemi v chrámě\n3. 3. 2018 22:13\nByly blízko židovské Velikonoce a Ježíš se odebral vzhůru do Jeruzaléma. V chrámě zastihl prodavače býčků, ovcí a holubů i směnárníky, jak tam sedí. Tu si udělal z provazů důtky a vyhnal všechny z chrámu i s ovcemi a býčky, směnárníkům rozházel peníze a stoly jim zpřevracel...\nViz Jan 2,13-25\n(Foto: Reissaamme pixabay.com, CC)\nEvangelia nejsou biografická díla, jak jsme na ně zvyklí, a jejich pisatelé s údaji, o které se v běžném životě rádi opíráme jako o spolehlivé, zacházejí fakt „po svém“. Jakoby jim na nich vůbec nezáleželo. Tak například o čase a místě důležitých událostí jsou zvyklí informovat pouze velmi spoře, a někdy dokonce i velmi nespolehlivě. Když však čteme evangelium třetí postní neděle, cítíme, že časový údaj, jímž evangelista Jan uvádí dost napjatou událost v jeruzalémském chrámě, asi nebude náhodný či bezvýznamný: „Byly blízko židovské Velikonoce...“\nVe Starém zákoně (přesněji v Tóře) jsou Velikonoce (pascha) svátkem Hospodinovým (viz Ex 12,21-28, Ex 12,40-50, Lv 23,5, Num 28,16 a Dt 16,1). Zde evangelista mluví o „židovských Velikonocích“ (v originálu doslovně pascha Židů). Nu, nejférovější by bylo, kdyby nám pisatel textu sám vysvětlil, jak to vlastně myslel. Z jeho slov je totiž cítit jakousi skrytou ironii... jakoby výčitku, že Velikonoce už nejsou Hospodinovou paschou, svátkem, kdy Hospodin prochází uprostřed svého lidu (viz Ex 12,21-28), ale jakýmsi dnem, kdy si lid slaví něco, co s Hospodinem už dávno nemá nic společné. Hm, kdoví... Je však jasné, že autor těchto slov by nebyl první, kdo by se objevil s takovou výčitkou. Již dávno před ním s tím mnohem hlasitěji a drsněji vystoupil nejeden prorok (viz Iz 1,10-15, Jer 6,20).\nInu, snadno se nám ukazuje prstem na tamty lidi před dvěma tisíciletími. Jak je to ale s těma našimi Velikonocemi, které se blíží? Bude to pascha Hospodinova? Bude to Hospodinův osvobozující přechod temnoty našich otroctví? Bude to „velká noc“, kdy světlo Pánovo zvítězí nad naší tmou? Nebo to bude nějaký den volna a folklóru, pomlázky, malovaných vajíček a čokoládových zajíčků?\nJežíš do atmosféry blížících se židovských Velikonoc vstupuje „po svém“. Bere do rukou důtky, rozhazuje, převrací a vyhání. Ti plašší se v kostelní lavici možná trochu přikrčí, ti razantnější sevřou pěsti: „Ano, dej jim!“ Dovolíme mu však vyhnat, rozházet a zpřevracet i něco v nás? Opravdu není třeba se bát. Nebude nás mlátit hlava nehlava. Ježíš uskutečňuje obnovu úplně jinak. Udělal si sice důtky, ale ke skutečné obnově kultu, který je milý Bohu, nedošlo tehdy, když s nimi práskal v jeruzalémském chrámě. Ježíš tam sice vyháněl, rozhazoval a převracel, ale toto bylo pouze znamením. Ustanovení pravé bohoslužby, která je Hospodinu milá, uskutečnil tím, že on sám se nechal zbičovat, vyhnat za město a ukřižovat. Horlivost pro Hospodinův dům ho strávila tak, že na kříži odevzdal svou duši Otci, abychom i my mohli konečně být doma v jeho domě.\nA jak se pozná, že se i v nás už něco převrací k lepšímu? Nejlepším znamením je to, že dokážeme trpělivě snášet údery důtek každodenních nepříjemností na svých vlastních zádech, že umíme s láskou přijímat, když nám někdo zpřehází naše vlastní „úžasné“ plány, a že jsme ochotni zpřevracet své vlastní představy, nikoli své bližní.\nAkdis , Klára Plešingrová , JzJ , Tofl se to líbí


Primera Division - Podle Henryho by měl Xavi nadále zůstat v Barceloně | FotbalPortal.cz\nZpět na » Primera Division » Podle Henryho by měl Xavi nadále zůstat v Barceloně\nPrimera Division - Podle Henryho by měl Xavi nadále zůstat v Barceloně\n© nydailynews.com - Thierry Henry\n18.01. - Před několika dny se v novinách objevily spekulace, které hovořily o tom, že záložník Barcelony Xavi Hernández by mohl v blízké budoucnosti oblékat dres některého týmu z americké MLS, konkrétně New York Red Bulls, kam ho prý měl lákat jeho bývalý spoluhráč z Baraccedil;y Thierry Henry.\nKolik na těchto zaručených zvěstech bylo pravdy stěží odhadnout, nicméně samotný hráč během návštěvy katalánské metropole prohlásil, že by bylo nejlepší, kdyby Xavi zůstal v Barceloně. „Xavi si samozřejmě může dělat, co chce. Ale vzhledem k tomu, co dal fotbalu a Barceloně, by měl celý život zůstat tady, v Barçe,“ vyslovil svůj názor útočník New York Red Bulls. A měl tím na mysli i dobu po skončení kariéry, kdy by se mohl uplatnit v roli trenéra, nebo funkcionáře.\nPodle něj by ale mohl hrát v kterémkoliv týmu světa. „Xavi může hrát v MLS, ve Francii, Anglii, v mé čtvrti. Domnívám se, že je to neuvěřitelný fotbalista. Lidé si ani neuvědomují, co všechno Xavi na hřišti dělá.“\nBývalý reprezentační útočník Francie samozřejmě nemohl opomenout pondělní udílení Zlatého míče FIFA, který měl mít podle jeho mínění jiného vítěze - jeho krajana Francka Ribéryho. „Ve Francii všichni chtěli, aby vyhrál Ribéry. Myslel jsem si, že vyhraje, protože v minulém roce hrál dobře a vyhrál skoro všechno. Musím říct, že byl mým favoritem. Chtěl jsem, aby vyhrál Ribéry, tak jako jsem před čtyřmi roky chtěl, aby vyhrál Messi.“\nPřestupové novinky v Primera División: Piqué v hledáčku Bayernu Mnichov\nReal Madrid hraje na půdě posledního Betisu, Barcelona bude hájit ligové vedení v Levante\nbudoucnost budoucnost budoucnost fc barcelona fotbal fotbal la liga la liga new york red bulls primera division spanelsko thierry herny xavi hernandez


Penzion, Znojmo, Penzion Fox\nDovolená Znojemsko, Mikulovsko > Znojmo > Penzion Fox\nPenzion Fox, Znojemsko, Mikulovsko\nPopis (ID 1587):\nSoukromé ubytování v rodinném domku Penzionu Fox v klidné části královského města Znojma\nSoukromé ubytování v rodinném domku Penzionu Fox v klidné části královského města Znojma v blízkosti řeky Dyje, s kapacitou 4 lůžek.\nPenzion Fox má vlastní sociální zařízení se sprchovým koutem. K příjemnému ubytování v Penzionu Fox přispívá bezdrátové internetové připojení (wi-fi ). K dispozici je také kuchyň s příslušenstvím (chladnička, varná konvice, mikrovlná trouba...) i zahrádka s posezením. Možnost parkování na parkovišti před……\n* cena za jednolůžkový pokoj - 600,-Kč\n* cena za dvoulůžkový pokoj - 900,- Kč\n* cena za třílůžkový pokoj - 1350,- Kč\n* platby v hotovosti\nNa Hrázi 69


Vorova sedmá valencijská trenérská mise\nJe to u Netopýrů už celkem tradiční obrázek. Když neuspokojivé výsledky vygradují v odvolání trenéra, tak na jeho místo nastupuje Salvador Gonzalez Voro. Někdy jen jako opravdu krátkodobé řešení před nástupem jiného stálého trenéra, jindy na trochu delší časový úsek s jasně stanoveným úkolem. Letos je jeho úkolem zachování valencijské prvoligové příslušnosti. Jeho aktuální mise tak například silně připomíná rok 2008, kdy se Voro stal valencijským trenérem poprvé, a to poté, kdy u týmu krátce před koncem sezóny skončil Ronald Koeman. V tomto článku se podíváme na to, jak se Valencii pod vedením Vora v jednotlivých případech dařilo.\nNyní už sedmapadesátiletý Voro je odchovancem valencijského klubu, který za první tým hrával v druhé polovině 80. let a v první polovině 90. let minulého století. Voro byl tvrdým středním obráncem, který během své hráčské kariéry dále oblékal i dresy Tenerife, Deportiva La Coruna a Logrones. Po konci své hráčské kariéry se k Netopýrům vrátil. V letech 2002 až 2004 vedl rezervní tým a následně přešel do funkce delegáta prvního týmu. Od roku 2017 je pak u valencijského áčka manažerem. No a krom toho se z něho čas od času stane u prvního týmu Los Che trenér. V pondělí se z něho stal valencijský trenér už posedmé. Jak probíhaly jeho jednotlivé trenérské mise?\nPoprvé se Voro stal valencijským trenérem na konci dubna roku 2008. Pár dní po vítězném finále Copa del Rey s Getafe Valencia v lize prohrála 1:5 na hřišti Athleticu Bilbao a to byla konečná pro Ronalda Koemana. Valencia byla v tu chvíli na 15. místě tabulky jen dva body nad sestupovým pásmem. Voro tak měl před sebou pětici životně důležitých zápasů. V prvním zápase pod jeho vedením Valencia ve 34. kole porazila Osasunu 3:0. Díky tomu zdvojnásobila náskok na sestupové pásmo a i Osasunu v tabulce přeskočila. Jenomže v dalším zápase přišel ve 35. kole výprask na hřišti Barcelony 0:6. Náskok na sestupové pásmo byl znovu jen dvoubodový. O bod za Los Che pak byla Zaragoza, kterou Valencia přivítala v životně důležitém utkání ve 36. kole. Netopýři gólem Davida Silvy zvítězili 1:0 a udělali zásadní krok k záchraně. Do konce sezóny pak ještě Valencia zvítězila 5:1 na hřišti Levante a doma porazila výsledkem 3:1 Atletico Madrid. Valencia nakonec sezónu 2007/2008 zakončila na 10. místě tabulky o devět bodů nad sestupovým pásmem. Voro měl s týmem bilanci 4-0-1.\nMezi roky 2008 a 2012 vedl Valencii Unai Emery. Po jeho konci klub převzal Mauricio Pellegrino, ale příliš se mu nevedlo. Klub zvyklý na příčky zajišťující postup do Ligy mistrů se pohyboval až na začátku druhé poloviny ligové tabulky a vedení došla s trenérem trpělivost už na konci listopadu. Dočasným trenérem se stal Voro, který ale nakonec Netopýry vedl jen jednou, a to v utkání Ligy mistrů na hřišti Lille. Valencijské vítězství 1:0 tehdy vstřelil Jonas z penalty. Pak už k týmu nastoupil Ernesto Valverde a Voro se stáhl zpět do své funkce delegáta. Mimochodem Valencii nakonec chyběl v La Lize jediný bod k postupu do Ligy mistrů, ale vybojovala alespoň pohárovou Evropu.\nNa další trenérskou šanci si Voro počkal víceméně přesně tři roky. V první sezóně, kdy byla Valencia ve vlastnictví Petera Lima, se na Mestalle slavil postup do Ligy mistrů. Ve druhé sezóně to už taková sláva nebyla a tak se na konci listopadu roku 2015 s klubem rozloučil Nuno Espirito Santo. Voro byl opět jen dočasným řešením a Valencii vedl pouze dvakrát. V Copa del Rey slavil vítězství 3:1 na hřišti Barakalda a následně v lize získal cennou remízu 1:1 s Barcelonou. Poté už se trenérského žezla valencijského klubu chopil Gary Neville. Ani to však nebylo šťastným řešením, o čemž svědčí skutečnost, že v ligovém závěru už Valencii trénoval pro změnu Pako Ayestaran. Valencia nakonec v La Lize skončila na 12. místě. Na sestupové pásmo měla k dobru jen šest bodů.\nV létě roku 2016 se ve Valencii k trenérské výměně nesáhlo a Pako Ayestaran tak na lavičce Netopýrů zahájil i sezónu 2016/2017. Jenomže v prvních čtyřech zápasech sezóny Valencia čtyřikrát prohrála a Ayestaran byl bleskurychle odvolán. Než se Netopýrům povedlo najít nového stálého trenéra, tak se funkce ujal opět Voro. A Netopýři se dočkali prvních bodů v sezóně. Nejdříve doma porazili Deportivo Alaves 2:1 a poté naplno bodovali i na hřišti Leganes, a to rovněž po vítězství 2:1. Ve třetím zápase pod Vorem Valencia doma prohrála s Atleticem Madrid 0:2. A pak už se Netopýrů ujal Cesare Prandelli. Od zkušeného italského stratéga si na Mestalle hodně slibovali, ale ke zlepšení výsledků nedošlo. Z osmi ligových zápasů pod jeho vedením Los Che zvítězili jen jednou, další dvě vítězství si připsal v Copa del Rey, kde Valencia dvakrát vyzrála na Leganes. Poté navíc došlo ke sporům Prandelliho s vedením klubu, což vyústilo v Italův odchod z Mestally.\nNa začátku kalendářního roku 2017 tak podruhé během jedné sezóny do funkce trenéra valencijského áčka nastoupil Voro. Tentokrát měl před sebou bezkonkurenčně nejdelší trenérské angažmá, neboť Netopýry vedl až do konce sezóny. Návrat na střídačku se mu zrovna nepovedl a Valencia v prvním zápase pod jeho vedením schytala v Copa del Rey debakl 1:4 na hřišti Celty Vigo, což poté v domácí odvetě nedokázala zvrátit a ze španělské pohárové soutěže vypadla. V La Lize se však Netopýři přece jen zvedali. Když Voro tým podruhé v sezóně 2016/2017 přebíral, tak ho jen lepší skóre oproti Sportingu Gijon drželo nad pásmem sestupu. Na konci sezóny se pak Valencia opět po roce umístila na 12. místě, ale tentokrát měla výrazně větší odstup na sestupové pásmo. K dobru měla hned patnáct bodů. Za obě své trenérské mise v sezóně 2016/2017 měl Voro s Valencií vyrovnanou zápasovou bilanci 12-4-12.\nDosud naposledy Voro Netopýry vedl na konci loňské sezóny. Ta byla přerušená kvůli koronavirové pandemii a tak se dohrávala až v červenci. A právě v šesti červencových zápasech udával hráčům Valencie pokyny bývalý stoper východošpanělského klubu. Byl však v nezvyklé roli, protože zatímco většinou nastupoval k týmu ve chvílích, kdy měli Netopýři starosti spíše se záchranou, tak tentokrát bylo jeho úkolem vybojovat pohárovou Evropu. Po Albertu Celadesovi, který na začátku sezóny vystřídala Marcelina, převzal Voro Valencii na 8. místě ligové tabulky. Ke změně došlo především proto, že po obnovení soutěže po koronavirové pauze se Valencii příliš nedařilo a z pěti utkání jen jednou vyhrála a jednou remizovala. Proto byl Celades odvolán. Tentokrát se však Valencii sázka na Vora nevyplatila a Netopýři se do pohárové Evropy neprobojovali. Sezónu zakončili na 9. místě, přičemž ke splnění cíle jim scházely jen tři body. Pod vedením Vora měla Valencia bilanci 2-1-3.\nOd konce minulé sezóny neuběhl ještě ani rok a Voro se opět vrací na střídačku Valencie. Před sebou má čtyři utkání do konce ligového ročníku a jeho úkolem je, aby Netopýři neprohospodařili šestibodový náskok, který mají na sestupové pásmo. Důležitý krok směrem k záchraně mohou Los Che učinit již nyní o víkendu, kdy na Mestalle hostí taktéž sestupem ohrožený Real Valladolid. Je to tedy podobně důležitý zápas, jako když před dlouhými třinácti lety vedl Voro Netopýry do výše zmiňovaného zápasu proti Zaragoze. Nicméně pokud by se Valencii proti Realu Valladolid nepodařilo přiblížit se k jistotě záchrany, tak má k dispozici ještě další zápasy, a to v Seville, doma s Eibarem a v Huesce. Uvidíme, jakým způsobem Voro poupraví svoji trenérskou bilanci s Los Che. Aktuálně má podobu 20-6-16.\nPředchozí článek I Valencia se má dočkat revolučního designu dresu bez znaku, ale s výrazným názvem klubu\nDalší článek Kudy vede cesta k záchraně pro Valencii a ostatní sestupem ohrožené týmy?


Kniha: Pravda o pekle – Ondřej Neff | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Pravda o pekle – Ondřej Neff\n> Pravda o pekle\nKniha: Pravda o pekle\nSbírka je rozdělena do tří částí nazvaných Grotesky, Horory a Dramata. Jejich obsah je velmi rozmanitý, obsahují náměty z daleké budoucnosti Země, proměnu lidské společnosti, rozvoj robotiky, hororové náměty z vesmíru. Zajímavá je úvodní ... (celý popis)\nSbírka je rozdělena do tří částí nazvaných Grotesky, Horory a Dramata. Jejich obsah je velmi rozmanitý, obsahují náměty z daleké budoucnosti Země, proměnu lidské společnosti, rozvoj robotiky, hororové náměty z vesmíru. Zajímavá je úvodní groteska Pravda o pekle, kde je tradiční představa o posmrtném pobytu v pekle nebo v nebi zcela obrácena naruby. Každá z povídek je nápaditá a originální. Soubor patnácti povídek na nejrůznější sci-fi motivy, které příjemně překvapují svým originálním řešením.\nChcete znát pravou tvář pekla? Obraťte se na odborníka. Ondřej Neff vás v patnácti povídkách seznámí nejen s ní, ale zavede vás do světů, kam byste sami nikdy nezabloudili.Povídky jsou rozděleny do tří kategorii, nazvaných Grotesky, Horory a Dramata. A jak už jsou Neffovi čtenáři zvyklí, jeho grotesky bývají dramatické, horory groteskní a dramata jak groteskní, tak hororová. Jednu jistotu ovšem máte: v ohňostroji Neffových nápadů se nebudete nudit ani vteřinu. GROTESKY: Pravda o pekle, Největší fiasko v dějinách sexu, Velmi správné slovo, Houstone, mám problém.HORORY: Snídaně, Smích v prázdném pokoji, Imagoid, Kargo, Život plný krásDRAMATA: Konec dobrý, všechno dobré!, Jak se stalo, že se koná poslední soud, Romeo a Julie, Hlídka 3, Kukaččí vejce, Odpadlík (grotesky, horory, dramata)


Arrtharuk - Wyrrgypedie\nArrtharuk byl černý Wookiee z Kashyyyku, obchodník, přepravce a zakladatel společnosti Arrarat. Uměl být zábavný a společenský, měl spoustu přátel a obchodní partneři s ním rádi jednali, ale doma byl despotický a svým jednáním postupně ztratil všechny ze svých dětí. Jeho nejlepším přítelem byl Georrggekes.\nManželka Naraasirra z rodu Malrys, synové Wyrrgrhulrgkur, Salltryn, Kanrryuh a dcera Lauwlyamurry.\nZ manželčiny strany tchán Jorrseffar, tchyně Mennopaauza a švagrová Leenncaana.\nOd Wyrrgyho snacha Harrysha a vnuk Seburbachacharr.\nOd Kanrryuha snacha Hanna a vnuk Figarro.\nArrtharuk se narodil roku 336 BBY v Brrrně, a to jako úplně první přírůstek do tamní komunity. Odmala si přál být diplomatem u Kakulomety a chodil i na tréninky, ale otec po něm chtěl dělat poctivou práci, a tak místo intenzivního hraní fotbalu sbíral rašelinu a kakulohu, což byla jediná další forma obživy, která se v Brrrně dala provozovat. Chvíli kakulohu zkoušel i recyklovat, ale vysloužilo mu to jen přezdívku hovnocuc, tak toho po sto letech nechal. Už tou dobou ale snil o lepším životě a navštěvování vzdálených světů. Otec to moc nechápal, ale Arrtharuk byl umíněný, a tak na černém trhu prodal část svých jater jako štěp pro Kawakara a mohl si dovolit studium ve Rwookrrorro.\nNastoupil na něj roku 150 BBY, pilně se učil, plnil domácí úkoly a regeneroval játra. Až od roku 147 BBY se jako mazák s možností opět metabolizovat alkohol začal trochu bavit, poznával okolí a navštívil i Tyrvrarr, kde se mu zalíbila hospoda Hrbatý hrozen a v ní Tyrvrarrák. Při popíjení se seznámil a spřátelil s tamním rodákem Georrggekesem a ti dva se brzy stali nejlepšími přáteli. Díky častým návštěvám rumového města se Arrtharuk zakoukal do Naraasirry a umanul si, že jednou bude jeho.\nKdyž v roce 145 BBY dostal svou pilotní licenci, koupil ve slevě loď White Fang a začal makat. Věděl, že aby si mohl vzít svou milovanou, musí získat peníze a prestiž, aby nepochodil stejně jako Georrgg s Naraasiřinou sestrou, dvojčetem Leenncaanou. Začal vozit zboží po galaxii, pořídil si droida D-9 a dbal o to, aby se velkým obloukem vyhnul všem nezákonným kšeftům, které by mu mohly nenávratně poškodit pověst. Z prvního velkého výdělku dal půlku otci, aby mu dokázal, že měl pravdu, zpřetrhal všechny vazby na rodnou vesnici a již nikdy o ní ani nepromluvil.\nV roce 125 BBY byl nouzí přinucen vzít jeden morálně lehce našedlý kontrakt, kdy pašoval potraviny na svět pod blokádou Obchodní federace. Cestou na planetu se přimotal k pokusu o atentát na Hutta Grombu z Hallomarru a překazil ho. Gromba mu byl od té doby nesmírně vděčný, dohodil mu pár obchodů, zahrnul ho přízní a ti dva se stali přáteli.\nI proto Arrtharukovi záhy nabídl účast v jednoduché a velmi výnosné operaci, kdy plánoval unést dítě svého obchodního rivala Anarada a požadovat za něj výkupné. Arrtharuk to však rezolutně odmítl a doporučil místo sebe svého nejlepšího přítele, který potřeboval peníze.\nÚnos v roce 123 BBY proběhl bez toho, aby kdokoliv přišel k těžší újmě, ale následně došlo k tragédii, kdy malý Hutt zemřel. Žalem zničený otec pak proklel nejen Georrga, ale i všechny jeho příbuzné, potomky a přátele, a slíbil jim pomstu.\nArrtharuk mezitím pro Grombu nerušeně plnil jiné, legální zakázky a za vydělané peníze si v roce 120 BBY založil přepravní společnost Arrarat. Pronajal dva vedle sebe stojící hangáry v opravářských docích hlavního města, najal Brrazku s manželem a krom opravářských a servisních služeb začal inzerovat i přepravu osob či zboží. Doky se brzy rozrostly, firma taky a Arrtharuk se stal váženým občanem města. Také od Hutta dostal amulet, který měl věnovat svému prvorozenému. Arrtharukův vztah s Grombou se ještě posílil a stali se doživotními přáteli. Díky svým obchodním úspěchům v Huttském prostoru Arrtharuk velice zbohatl, ale i nadále odmítal nezákonné akce a velmi ostře ze svého domu vyprovodil posla dona Morrelo, který za ním přišel s nabídkou, o které si myslel, že se neodmítá. Roku 118 BBY si vzal svou vyvolenou Naraasirru, nicméně ani pak netrávil moc času doma a hodně cestoval za prací.\nV roce 111 BBY se mu i přesto narodil prvorozený syn, kterému dal jméno Wyrrgullhuk a do kolébky medailon od Gromby. Kvůli humbuku spojenému s rituálem pojmenování však Naraasirra později rozhodla, že bydlet budou v jejím rodném Tyrvrarru, kde byl výrazně větší klid, a Arrtharuk s jejím názorem poprvé a naposledy souhlasil, protože ostatně neměl být ani nadále moc často doma.\nRoku 107 BBY se stal otcem podruhé, když si jeho žena odskočila na Kwookrrr a porodila tam Salltryna. Arrtharuk ho poprvé viděl až po jejich návratu na Kashyyyk a oba chlapce pak vychovával možná až příliš pevnou rukou, když byl tedy výjimečně doma. Wyrrgyho pak od roku 101 BBY bral i na obchodní jednání a začal z něj cvičit svého zástupce, nicméně byl to přísný učitel a jejich vztah byl velmi ovlivněn Arrtharukovou dominantní povahou.\nV roce 99 BBY se mu narodil třetí syn, Kanrryuh, a v roce 94 BBY dcera Lauwlyamurry. Kanryho poprvé viděl až po dvou měsících, když se konečně i s Wyrrgym vrátil z obchodní cesty, a ani jednomu z mláďat se pak příliš nevěnoval, protože měl na starosti důležitější věci. Obě mladší děti se na jeho návraty zpočátku těšily, ale postupně se mu víc a víc odcizovaly a manželka na tom nebyla o moc lépe.\nRoku 89 BBY byl při narozeninové oslavě synovce zabit jak Georgg, tak jeho manželka a jejich nenarozené dítě. Arrtharuk byl šílený žalem a požadoval pro synovce, který je zabil, smrt. Když pak s pomocí jeho vlastních dětí uprchl, zlost si vybil na Salltrynovi, bez jehož koláčků by k ničemu nedošlo, a přinutil ho začít pracovat pro rodinnou firmu.\nRoku 87 BBY byl Wyrrgy zajat piráty skupiny Rudí raubíři a prodán do otroctví, což Arrtharuk těžce nesl a začal až nezdravě pracovat. Jeho povinnosti hodil na Salltryna, který se jich ujal se ctí i umem, a doufal, že svého prvorozeného ještě někdy uvidí. O tři roky později se mu přání splnilo, Wyrrgy opět zaujal pozici preferovaného syna a na Salltrynovy předchozí zásluhy nebyl vůbec brán zřetel. Wyrrgy však začal obchody kazit a po zpackání několika relativně důležitých mu Arrtharuk nabídl, jestli nechce radši jít studovat leteckou akademii na Corellii, kde nenadělá tolik škod. Wyrrgy přijal a Arrtharuk se Salltrynem ztrátu rychle vykompenzovali.\nV roce 75 BBY se Wyrrgy vrátil z akademie s hodností vesmírného kapitána a červeným diplomem pro nejlepšího absolventa z ročníku a sebejistě na sebe přebral spoustu povinností, které do té doby náležely Arrtharukovi. Ještě v témže roce byl však sestřelen nad Yaga Minor, ochrnul a Arrtharukovi se všechno vrátilo. Nad stavem svého syna ve skrytu duše truchlil, ale navenek vše maskoval znásobením zápalu do práce a stal se diagnostikovatelným workholikem.\nV roce 75 BBY se málem popral se synovcem, který se objevil v Tyrvrarru a který následně v jeho lodi a bez jeho svolení odvezl Wyrrgyho neznámo kam. Okamžitě na něj nechal vypsat galaktický zatykač, ale stejně je celé roky neviděl. Aby toho nebylo málo, utekl od něj i nejmladší syn, který měl toho řvaní dost a radši nastoupil na mysliveckou školu. Arrtharuk tedy na Wyrrgyho místo dosadil Salltryna a snažil se další prací zapomenout na zradu zbytku rodiny.\nV roce 71 BBY se oba hledaní sami od sebe vrátili, Wyrrgy uzdravený. Arrtharuk se pokusil udobřit se synovcem, ale ten ho odmítl a odešel do Země stínů. Vrátil tedy alespoň Wyrrgymu jeho původní post, čímž Salltryna opět upozadil. Kanryho už nevídal ani o svátcích, se ženou přestali manželsky žít a dcera se mu vyhýbala, jak jen to šlo.\nRoku 69 BBY přišel Arrtharuk kvůli Wyrrgyho nedbalosti o Vilného tacha a nemalou sumu peněz, což dal prvorozenému náležitě sežrat. Nečekaně se ho však zastal Salltryn, což Arrtharuka popudilo natolik, že svůj hněv stočil i na něj a přiměl ho k odchodu do Země stínů.\nO pouhý rok později byl Tyrvrarr napaden otrokáři. Arrtharuk byl zajat a celou vesnici nakonec zachránili Demonbacca se Salltrynem. Arrtharuk se s nimi opět snažil usmířit, nyní s lepším výsledkem, ale i tak oba mladí chlupáči odešli.\nV roce 55 BBY se definitivně rozhádal i s dcerou, kterou chtěl proti její vůli výhodně provdat za syna vlivného správce největšího přístavu na Kwookrrru a která kvůli tomu utekla z domova a později i z planety. Doma už se neukazoval prakticky vůbec, veškerý čas trávil na služebních cestách a spokojeně sledoval, jak se s Grombou přátelí i Wyrrgy. Podstatně méně spokojený byl s jeho pracovní morálkou, protože si často zaletěl někam zablbnout s kamarády, a přímo zuřil, když se dozvěděl, že si našel holku z Brrrna, protože pro něj měl tajně vyhlédnutou Atormentadu, princeznu z rodu Cherwooků, z jejíhož otce už dokonce vypáčil věno. V následujících měsících tak dělal vše pro to, aby se ti dva rozešli, neboť odmítal cokoliv vracet.\nV roce 43 BBY jeho spory s Wyrrgym vyvrcholily hádkou nad nepovedeným obchodem a přestali spolu mluvit, čímž přišel i o své poslední dítě. Často pak přemýšlel, kde udělal chybu, ale omlouvat se již nehodlal, jen preventivně sepsal závěť.\nV roce 39 BBY byl pozván na obchodní večírek na Nal Hutta. Tam mu sympatický Skakoan v přátelském duchu nabídl trochu exotického moku k ochutnání, on tak s chutí učinil a pokračoval ve vyjednávání nových obchodů. Netušil, že jeho dny jsou sečteny, protože se stal cílem úkladné vraždy! Po návratu domů se jeho zdravotní stav rychle zhoršil a během několika dní zemřel, oficiálně na selhání ledvin.\nNa pohřbu se sešli všichni jeho žijící příbuzní včetně dětí, jen Demonbacca chyběl.\npage revision: 12, last edited: 02 Jul 2020 10:34


✅Nafukovací kruh zvířátko 60 x 50 cm. Určeno pro děti ve věku 3-6 let.Vyrobeno zákvalitního PVC materiálu. Dodávano v mixu 2 dekorů (dinosaurus a mořský koník), bez možností výběru...\n✅Užijte si spoustu zábavy a příjemného osvěžení v horkých letních dnech s touto skvělou sadou. V sadě najdete nafukovací bazének, míč a plavací kruh, vše ve veselém designu mořského světa. Vyrobeno z kvalitního a odolného vinylu. Doplněno bezpečnostním ventilem. Obsah sady: 1x nafukovací bazének - rozměr po nafouknutí 122 x..\nVodní hračky 5 (100%) 15 x hodnotené\nKategorie produktů vodni hracky obsahuje 15 záznamů.


Střední odborná škola sociální a zdravotnická – Evangelická akademie s Oblastní nemocnicí Náchod a.s. nabízí vzdělání v oboru SANITÁŘ, č. akreditace MZDR 9959/2017-7/ONP.\nPředpokládaný termín konání kurzu: září – prosinec 2017\n(podmínkou je minimální počet přihlášených – 15 osob).\nVýuka bude probíhat dva dny v týdnu v odpoledních hodinách (10:00 – 19:00 hod.). Teoretická část (100 hod.) bude realizována v budově školy, praktická část (80 hod.) v Oblastní nemocnici Náchod a.s.. Kurz je ukončen závěrečnou zkouškou.\npotvrzení o zdravotním stavu, očkování proti hepatitidě typu B\nCena kurzu: 7400,- Kč\nPřihlášky přijímáme poštou nebo elektronicky do 14. července 2017.\nTiskopis přihlášky a potvrzení o zdravotnické způsobilosti najdete na nástěnce tohoto webu.\nAdresa školy: Střední odborná škola sociální a zdravotnická – Evangelická akademie\nE-mail: sekretariat@socea.cz\tTel.: 491 427 850


Hardware – 8. stránka – Herní magazín pro každého\n18.12.2018 Pavel Němec0\nNovinka na trhu mezi počítačovými skříněmi ATX Mid Tower zaujme moderním designem a účelným uspořádáním vnitřního prostoru. Linie skříně jsou zvýrazněny lemováním čelního panelu s LED podsvícením. Zalman K1 je zcela nová skříň v nabídce značky ZALMAN. Vývoj a originální design skříně pochází z designerského studia Zalman se sídlem v Jižní Koreji. Skříň formátu ATX […]\n17.12.2018 Pavel Němec0\nVícebarevné podsvícení dělá z této bezdrátové myši atraktivního společníka při běžné práci s počítačem, nebojí se ale ani nástrah a úskalí počítačových her. Novinkou mezi herními periferiemi značky EVOLVEO je bezdrátová myš s označením WM430. Myš je určena nejen pro běžnou práci s počítačem, ale má ambice i pro uplatnění ve světě počítačových her. Myš je osově […]\n4.12.2018 4.12.2018 Pavel Němec1\nReproduktorová sestava Genesis Helium 700BT umocní audiovizuální zážitek při hraní her, sledování videa nebo při přehrávání hudebních souborů. Poutavý soundtrack v pozadí a uchvacující zvukové efekty jsou nedílnou a důležitou součástí každé počítačové hry. Zvuk blížícího se nepřítele uprostřed silných explozí musí být slyšet za každých podmínek. Reproduktorová sestava 2.1 Genesis Helium 700BT s celkovým […]\nPořiďte si custom fidget spinner klávesy\n25.11.2018 25.11.2018 Chucky0\nVaše klávesnice ještě nikdy nebyla tak cool! Pamatujete si na fidget spinnery? Ty malé a trochu hloupé plastové hračky, které vzaly celý svět útokem někdy na začátku roku 2017? Ten, kdo si svůj fidget spinner přinesl do školy, byl asi tak na týden nejvíc cool kid v celém okolí. Přiznejte to, říkali jste, že jsou […]\n10.11.2018 10.11.2018 Chucky0\nPlně nabušený PC přímo na vašich zádech! Možná jste si už zvykli v multiplayeru tahat své spoluhráče, Zotac vám však umožní táhnout na zádech i svůj PC! Jejich nově předělaný VR Go batoh je vlastně kompletní systém vybudovaný okolo šestijádrového Intel Core i7-8700T procesoru a grafiky GeForce GTX 1070 spolu s dalšími klíčovými prvky pro […]\nOficiální systémové nároky Battlefield 5\n2.11.2018 2.11.2018 Chucky0\nChcete si zahrát nový Battlefield? Ale co váš herní miláček, utáhne ho vůbec? Celé systémové požadavky byly zvěřejněny na oficiálním Reddit účtu Dice. Nejedná se tedy o žádné spekulace, vše je potvrzené. Pokud si chcete zahrát skutečně naplno, budete potřebovat velké množství RAM. Alespoň co se tedy týče zapnutého DirectX ray tracing, abyste si mohli […]\n30.10.2018 31.10.2018 Pavel Němec0\nVynikající poměr cena-výkon a efektní podsvícení V široké nabídce počítačových myší Zalman se na českém trhu objevil nový model s označením ZM-M100R. Myš se vyznačuje především příznivým poměrem cena-výkon. Ergonomický a odlehčený design nové myši Zalman ZM-M100R poskytuje plný a jistý úchop. Myš je souměrná, je tedy vhodná jak pro pravou, tak i pro levou […]\nDočkáme se v roce 2019 poklesu ceny RAM?\n24.10.2018 17.10.2018 Chucky0\nVe velmi blízké době možná uvidíme pokles ceny pamětí. Pokud si chcete poskládat novou PC sestavu, pravděpodobně se koukáte po pamětech DDR4. Brzdí vás ale jejich vysoká cena? Brzy už možná nebude! Jestli budeme vycházet ze zpráv DRAMeXchange, možná nás čekají lepší zítřky. Věří totiž, že v roce 2019 se dočkáme většího poklesu ceny RAM. […]\nTrendem budou velké podložky pod myš\n27.9.2018 Pavel Němec0\nGenesis představuje novou řadu podložek pod myš Carbon 500. První z této řady má označení Maxi Flash a překvapivý formát 450 × 900 mm. Značka Genesis představuje první podložku pod myš z nové modelové řady s názvem Carbon 500 Maxi Flash, která navazuje na předchozí oblíbený model M12 Maxi. Jde o vylepšenou verzi předchozího modelu […]\nOchladí každý notebook a zlepší jeho výkon\n19.9.2018 Pavel Němec0\nNová produktová řada chladicích podstavců pod notebooky EVOLVEO Ania Polohovatelné podstavce pod notebooky řady EVOLVEO Ania jsou vybaveny dostatečným počtem ventilátorů tak, aby zajišťovaly nejen pohodlí při práci, ale podpořily i chlazení notebooku a ve výsledku zlepšily jeho výkon. Funkční a atraktivní design podstavců je umocněn efektním LED podsvícením. Podstavce jsou polohovatelné. Ania 1 První […]\nV Payday 3 se podíváme do New Yorku\nMcCree změnil jméno! Teď se jmenuje Cole Cassidy\nNový Uncharted trailer demonstruje oblíbené scény v akci!\nNepřekonatelný herní zážitek s 8K televizí TCL Mini LED X925\nTahle lego DDR5 RAM vypadá opravdu skvěle!\nElden Ring o měsíc odložen!\nZnáme další velký update do Minecraftu!\nNetflix zvažuje herní adaptaci Squid Game\nMinecraft opět žádá hráče, aby vybrali dalšího moba\nCall of Duty chystá anti-cheat na úrovni kernelu


Voňavý život: Greenleaf Candle Cubes - články na Arome.cz\nArome.cz » Články » Voňavý život » Voňavý život: Greenleaf Candle Cubes\nVoňavý život: Greenleaf Candle Cubes\nMáte-li pojem "vonné svíčky" spojený s čajovými svíčkami za pět korun, z nichž se line pochybné aroma laciné vanilky nebo zeleného jablka, je načase překonat finanční předsudky a koupit si opravdovou vonnou svíčku. Diptyque je kapánek drahá i na mě, ale co třeba Greenleaf?\nMáte-li pojem ‚vonné svíčky‘ spojený s čajovými svíčkami za pět korun, z nichž se line pochybné aroma laciné vanilky nebo zeleného jablka, je načase překonat finanční předsudky a koupit si opravdovou vonnou svíčku. Diptyque je kapánek drahá i na mě, ale co třeba Greenleaf? Jejich Candle Cubes (‚kostkosvíčky‘ - jsou to malé vonné svíčky zabalené v přibližně krychlových krabičkách) jsem dostala pod stromeček a chtělo by se říct samozřejmě, protože nejsou zdaleka první. To už není o pálení svíček, to už je zase sběratelství!\nAmerická firma Greenleaf se specializuje na vonné svíčky, difuzéry, vosky, spreje, potpourri a také kosmetiku. Těžištěm celé kolekce jsou vůně a obaly - každá vůně má svůj dekor, který se vyskytuje na obalech, v případě kostkosvíček na celé krabičce, takže to prostě nejde jinak než si výrobky někam vystavit - jsou potěchou i pro oko.\nVůně jsou kapitola sama pro sebe. Greenleaf jich nabízí kolem tří desítek a na své si přijdou milovníci květin (magnólie, jasmín, růže), koření (skořice, vanilka), ovoce (‚malinová limonáda‘, granátové jablko) i svěžesti (‚vůně prádla‘, citronová verbena, eukalyptus s mátou, ‚mořská voda‘). Svíčky voní skutečně intenzivně, a to i po zapálení, což u levných svíček bohužel není vždycky pravidlem. Pokud si je dáte do prádelníku, provoní vám ho stejně dobře jako mýdlo.\nVůně se budou líbit středně náročným ‚paličům‘, nejsou to abstraktní, skutečné parfémy jako třeba u zmíněné Diptyque, ale běžná aromata, ovšem v nadstandardním provedení. Třeba Cinnamon (skořice) je nepřeslazená, nahořklá skořice, podle mého dojmu se špetičkou hřebíčku. Pomegranate (granátové jablko) je sytá, červená ovocná vůně, taková Escada nalitá do svíčkové formy. Apple Spice & Cinnamon je kombinace jablka, skořice a hřebíčku. Classic Linen má jemnou a zároveň výraznou vůni čerstvě vypraného a vyvětraného prádla. Blushing Tulips mi voní spíš po mimóze než po tulipánech. Eucalyptus & Mint protáhne nos směsicí máty a eukalyptu. Jasmine voní velmi příjemně po jasmínu (ne jako laciný ‚jasmínový‘ olejíček) a Magnolia zase po magnólii. Remedies je směs rozmarýny, máty a kafru, ideální svíčka pro případ, že vás přepadne rýma.\nPokud se vám některá vůně zalíbí, většinou je od ní k dostání i vonný olejíček, sprchový gel, sprej do prádla, pokojový sprej, vonné sáčky, difuzér, potpourri, mýdlo a další drobnosti.\nJestli jsem vás navnadila, teď mě asi začnete nenávidět: Greenleaf se u nás bude asi dost špatně shánět. V kamenné prodejně jsem na svíčky a některý další sortiment zatím narazila pouze v jednom malém obchůdku v Kutné Hoře (květinářství a dárkové zboží U Beků, Jiřího z Poděbrad 283) - pokud víte o dalším, určitě napište do komentářů! Ze stránek Greenleaf do ČR objednávat nelze, ale nakoupit online můžete v cizině na ebay, např. v Oasis Curtain and Bedding Outlet , nebo u nás v obchodech Vonné inspirace či Merija . Candle Cubes stojí kolem 50-60 korun.


Jméno Chi Hoa Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Chi Hoa má 0 lidí.\nJméno Chi Hoa je složeno z více jmen. Jméno Chi nosí 2 obyvatelé ČR. Jméno Hoa nosí 5 obyvatel ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Chi Hoa Ostatní diskuze:


KÄUE KRUSE Hračka do ruky, chlapec a dÝvka | pinkorblue.cz×Verze pro mobil je k dispoziciPřepnout na náhled pro mobilZákaznická linka: 800 500 450\nKÄUE KRUSE Hračka do ruky, chlapec a dÝvka\nKÄUE KRUSE Hračka do ruky, chlapec a dÝvkavíce od Käthe Kruse\nMnožství:12345678910Varianta:×Všechny varianty KÄUE KRUSE Hračka do ruky, chlapec a dÝvka\nKe hranÝ na cestách jsou vhodnÚ tyto dvě figurky, chlapce a dÝvky z látky. Zvou k zábavnÚmu hranÝ na role a pasujÝ do automobilů z tÚto sÚrie.Podrobnosti: • ŰÝslo vřrobku vřrobce: 91281\n• VěkovÚ doporučenÝ: Od 3 měsÝců.\n• Vřpln: polyesterová vataPozor!\nse v daný den doručit. Jestliže Vás nezastihne, opakuje se totéž následující pracovní den. Pokud Vás ani druhý den nezastihne, zůstává balík po 10 dnů uložen na depu PPL. Pak je nám vrácen. Naše nejprodávanějšíKÄUE KRUSE Hračka do ruky, chlapec a dÝvka


Vendula Svobodová: Věci, které dělám, nepokládám za šílené - iDNES.cz\n12. srpna 2015 0:02, aktualizováno 0:02\nJak jste na tom s projektem „Pekáč buchet“. Rýsuje se vám na břiše?\nCvičit břicho je těžké a výsledek je z 60 procent o stravě. Poslední týden jsme se opravdu mučili a drželi. Nemám takové ty vyrýsované buchty, mám jen ten středový panel, co bylo vidět na fotkách. Pepa byl až na krev, ten to všechno absolvoval na maximum, dokonce i odvodňoval, aby měl opravdu pekáč buchet.\nNe. Buchty se mi rýsují zatím jen nahoře. Šlo o ten cíl, bylo to pro dobrou věc. Vybralo se 100 tisíc korun, Kapka naděje dává dalších 250 tisíc korun a kupujeme ještě přístroj do Fakultní nemocnice Královské Vinohrady na oddělení dětských popálenin. Zároveň v tomto projektu jde o hec, u kterého jsme si zablbli a zacvičili. Na pekáč buchet jsme měli tři měsíce. Já cvičím stejně, ale v tu inkriminovanou dobu jsme cvičili víc břicho.\nPosilovali jste každý den a měli jste upravený jídelníček?\nUpravený jídelníček jsem dlouho nevydržela. Cvičit každý den břicho v podstatě ani nejde, protože by se nezregenerovalo. Takže jsem cvičila třeba dva dny po sobě a pak jsem den vynechala. Ale na druhé straně jsem pak cvičila třeba i na služební cestě.\nSvobodová vede ke sportu i syna:\nUž jsem shodila před tím projektem, takže to nemohu posoudit globálně za ty tři měsíce. A cvičím dlouhodobě. V únoru jsem byla na operaci s kolenem, a když se mi to začalo zlepšovat, začala jsem cvičit. Doma položím tašky s nákupem a jdu do posilovny a držím činky.\nA máte nad sebou rasa Pepu?\nNo není to lehký život, co vám mám vyprávět. (smích)\nŘekla bych, že máte nejlepší postavu, co jste kdy měla, co se týče zpevnění. Cítíte to tak?\nKdyž člověk se sebou žije každý den, tak to nevnímá. Ale je to dřina, protože je to jiné, když je ti dvacet, než když je ti čtyřicet. Ale to čeká každého.\nVendula Svobodová se svým přítelem Josefem Pizingerem\nCo jste si musela odpustit v jídle?\nMám problém s doplňky stravy. Dělá mi problém vypít protein, který je na mě moc sladký a na který zapomínám. Nemám ráda sladké. Ale pokud chce člověk mít svalovou hmotu a aby tělo reagovalo na sport tak jak má, tak je to potřeba. Takže otázka „Už jsi měla protein?“ byla na denním pořádku. Ale když si zacvičím, tak si ten protein dám a pak otravuji kamarádky, jestli už měly protein, to je řetězová reakce. Mám ráda maso a zeleninu. Ale samozřejmě pokud máš něco zakázaného, tak na to máš větší chuť. To bys pak snědla klidně celý chleba. To je otázka hlavy, jaké chutě ti vyplaví.\nCvičíte s Pepou spolu nebo každý zvlášť?\nKaždý zvlášť i spolu. Chodila jsem s kamarádkou, teď jsem se vrátila k tomu, že cvičím s Pepou a jeho kamarády. Pepa je velký sportovec. Nechci říct, že mu to jde snadno, ale jemu to jde v podstatě snadno. Teď s nimi cvičím crossfit a to je velká makačka, ale nějaké věci nejsem schopná dát dohromady. Strašně se snažím, ale není to pro mě jednoduché. Crossfit jsou složité tréninky složené z workoutů, u kterých se zapojuje celé tělo, hlavně nohy, patří tam shyby, kliky, vzpírání v různých variantách, těžké váhy, cvičení s kettlebelem. Je to hodně pánský trénink.\nA co třeba jóga, ta vás nebaví?\nTo pro mě není, abych se takhle někde motala. Moje kamarádky chodí na hot jógu a vždycky, když slyším, jak to probíhá, bože. Asi je jóga fajn, ale já nechci chodit na hromadné cvičení.\nA Kuba cvičí s vámi?\nKuba ještě nemůže, protože mu je deset a nebylo by to pro něj zdravé. Dělá atletiku, chodí na tenis a na badminton. Myslím si, že začne tak v těch 14 a 15 s Pepou. Chce být jako Pepa. Kuba chodí a říká: „Pepa je krutej“\nVendula Svobodová se synem Jakubem a přítelem Josefem Pizingerem\nJezdíte třeba i na kole?\nAno, byli jsme společně na kolech, než ho Kubovi ukradli. Dostal ho k narozeninám a měl ho týden. Doufám, že tomu hajzlovi, co nám ho ukradl ze zahrady, upadnou ruce. Dítěti ukrást kolo je strašný.\nPod širák. Teď pojedeme na konci srpna. Jezdíme po Čechách, Brdy, Jizerský hory. Jsem člověk, který je přizpůsobivý. Lidé mě mají zařazenou mezi paní na podpatcích, která by nejela jinam než do hotelu s pěti hvězdami, ale tak to není. Například asi před třemi lety jsem jela s kamarádkou autobusem do Švédska. Cesta trvala dva dny, bylo to strašný, ale zase jsme měly spoustu zážitků. Ale spát venku mi nevadí a úplně nejmíň to vadí Kubovi.\nJste hodně vytížená, jak Kuba tráví prázdniny?\nZrovna teď je na táboře, a mě se hrozně stýská. Už se nemůže dočkat, jak zase vyrazíme pod širák. Je to skvělý. Jsi v přírodě, nachodíš spoustu kilometrů, takže dobré pro fyzičku, ještě neseš batoh. Když jsme byli v Rumunsku, tak batoh každému vážil asi 20 kilogramů. Ale dřív jsem si brala spoustu zbytečných věcí, dnes už maximálně propašuju maličkej krém.\nCo obsahoval váš první batoh?\nJežíš, to bylo hrozný. Jeli jsme na Nový Zéland a já si do něj zabalila snad všechno. Třeba i fén. Když nás prohlíželi na celnici, tak se hodně divili, když ho vytáhli z batohu. Teď už vím, že by člověk s sebou neměl nosit zbytečné věci. Pepa má vždycky malý batoh a zvažuje každou věc, kterou si s sebou bere.\nMátě teď v plánu něco šíleného?\nTo mě může napadnout do minuty. Ale věci, které dělám, nepokládám za šílené.\nCo třeba skok padákem? Zrovna u vás by mě to nepřekvapilo...\nTo nevím, jestli bych dala. Ale byli jsme v Indonésii a skočila jsem ze skály do moře, na mě to bylo vysoko. Myslím, že jindy bych to neudělala, ale v tu chvíli to bylo uvolnění. V mém životě bylo mnoho psychického strachu z věcí, které se mi staly. Traumata, která mě potkala. Ale tohle byl jiný strach, bylo to uvolnění. Nebo ve Španělsku jsem zase vlezla mezi skály do vody, která mohla mít osm až deset stupňů. Na druhou stranu se podíváš tam, kam se mnoho lidí nepodívá a je to dobrodružství. Ale nevím, jestli bych tam vlezla dřív. To jsem se moc zaobírala sama sebou a táhla jsem ten těžký kříž. Až kolem 40. roku jsem si začala vážit sama sebe. Do té doby jsem měla pocit, že si ke mně může každý dovolit, co chce.\nŘíkáte tedy, že čtyřicítka byla pro vás zásadní?\nBylo tam víc věcí. Řešila jsem rozvod, rozhodování za syna. To jsem si pořád neuvědomovala, jak jsem na všechno sama. Ono se to nezdá, když máš kolem sebe velkou rodinu, ale člověk je na všechno sám a veškerý bolesti si musíš prožít sama. Ale možná tady budu za pět let sedět a brečet a říkat, že to bylo všechno špatně. Ale to nikdy nikdo neví. Já sama sobě si připadám pošetile, což je super. Někteří lidi sice říkají, že se na mě Pepa vyprdne, ale to se může stát v každém vztahu a věku. Myslím si, že mám dost zkušeností a nikdy nevíš, co bude. Můžu jít k doktorovi a ten mi řekne, že mám rakovinu, to nikdy nevíš. Plánování v životě už bylo, teď si užívám a žiju ze dne na den.\nTakže jste spokojená, nechybí vám nějaký sen, který byste si chtěla splnit?\nJsem spokojená a nic mi nechybí. Je to jednoduchý. Dřív jsem měla pocit, že když dělám charitu a lidi mě znají, tak aby mě nekritizovali za moje kroky. Takže když jsem udělala nějakou chybu, tak jsem se hrozně trápila. Byla jsem jako státní majetek. Nevypadám jako standardní paní, nevypadám jako Jana Eyrová. Žiju jiný život, ale to nemění nic na tom, že tu práci, kterou dělám, dělám podle mě dobře. Jedna paní mi řekla, že koncert pro Kapku naděje se povedl, vybrali jsme devět milionů korun. Pak ale dodala, že jsem si měla vzít na přenos jiné šaty, protože jsem spíš vypadala, že jdu na Ples v opeře. Přitom o to vůbec nejde.\nMáte kolem sebe dobré kamarády?\nMám několik kamarádek, stěžejních pilířů, se kterými mám letité přátelství. Patří mezi ně i Pepova máma. Moje dvě nejlepší kamarádky se jmenují Simona. Význam jména je „Ta, co naslouchá.“\nZklamala vás někdy kamarádka?\nTakových lidí je spousta. Zklamali mě lidi, co mi třeba nevrátili půjčené peníze. Tím vlastně končí přátelství, protože se vytrácí důvěra. Pak se stydíš, jim to říct a nechápeš, že oni to neřeší. Trápím se tím, ale do určité míry, protože si to už tak nepřipouštím.\nTémata: Vendula Pizingerová (Svobodová), Kuba, Břicho, bílkovina, Španělsko, Indonésie, Rumunsko, Švédsko, Brdy, Jizerské hory, cvičení, Kapka naděje, Poradna: Móda


20.06.13 - 21:48 MiraK [odepsat]\nTo Karbon: Tak už máš po laku, skládat to budeš muset v rukavičkách, abys tu parádu nepoškrábal.\n10.06.13 - 15:27 Karbon [odepsat]\nTo netOpýr: jo tak možná příští rok\n7.06.13 - 04:13 netOpýr [odepsat]\nTo Karbon: hezkypěkně, jen tak dál, Morava se blíží\n6.06.13 - 22:42 Rozmon [odepsat]\n15.02.12 - 12:50 Strýc alias Myslivec [odepsat]\nCo je nového.??:)\n25.12.11 - 17:17 Pajka Vrakař [odepsat]\nTo Pappe: Platí to i pro alkyton?\n25.12.11 - 14:11 Pappe [odepsat]\nTo Karbon: Je mi jasné, že to děláš pro své přesvědčení, že je to nejlepší zbůsob jak ochránit starý plech avšak na drtivou většinu základovek se nesmí tmelit a to z důvodu, že jsou kyselé. Vazba tmelu a takové základovky funguje velmi krátce a je jisté, že se časem rozpadne. Veškerá pečlivá práce tak přijde nazmar. Pro účely veteránú se vyrábí speciální dvousložkové základovky, které jsou určené k tomu, aby se na ně tmelilo nebo se doporučuje na dobře očištěný plech tmelit antikorozním tmelem.\n31.07.11 - 20:20 Karbon [odepsat]\nTo Pappe: ano, já tmelím vše až na ošetřený povrch.\n10.07.11 - 10:19 Pappe [odepsat]\nTo Karbon: Měl bych malý technický dotaz. Z fotek to vypadá, jako kdyby byl přední šusplech njdříve natřen základovkou a potom se na ní tmelilo, je to tak?\n7.07.11 - 14:10 hrubatko [odepsat]\nCau Karbon, na zraze sme nepokecali ako si pokrocil, nemas nejake nove fotky ako si sa posunul dalej? Az ty budes na konci kompletky a ja na zaciatku, stiahnem si tie tvoje fotky ako navod...\n18.11.10 - 07:35 Mikeš VVCC BK [odepsat]\nTo Karbon: Není zač, musíme si pomáhat\n17.11.10 - 10:26 Karbon [odepsat]\nTo Pajka: tak díky i tobě a Dandovi, každá pomoc mě těší, ve dvou a více se lépe dělá a šetří mi to čas.\n16.11.10 - 21:05 Trabbi [odepsat]\nTo Pajka: Že by to udělal jako v reklamě na Peugeot 206??? Ale kde sehnat slona\nJinak opravdu krásná práce, bude to prvotřídní kousek...\n16.11.10 - 14:26 Pajka Vrakař [odepsat]\nTo Karbon: Pche, kdyby si věděl.. Beze mě by to pero nesložili .\nBtw. nechtěl by si mi časem nějakou 601 překlepat na 600?\n16.11.10 - 13:46 Karbon [odepsat]\nTo Pajka: To MiraK: To netOpýr: pánové díky za vaši podporu, je to náročné, ale když se daří tak je to pocit k nezaplacení\nMikeš velké díky za renovaci list.pera.\n15.11.10 - 14:21 Pajka Vrakař [odepsat]\nTo Karbon: Honzíku, skládám poklonu tvým schopnostem .\n14.11.10 - 21:27 MiraK [odepsat]\nTo Karbon: Tak už jsi na tom dobře, máš dovařeno, teď trošku barvy, chvilka skládání a můžeš vyjet myslel jsem, že ten šuslech vyklepeš celý z nového plechu\n14.11.10 - 21:17 netOpýr [odepsat]\nTo Karbon: to je radost koukat jak ti to jde od ruky a jak je na tom vidět ta práce, která ti zlepšuje a zhoršuje a zlepšuje náladu\n15.09.10 - 16:12 hrubatko [odepsat]\nTo Karbon: Takze je na to poradovnik? Myslel som, ze teraz ked mas cerstvu sestovecku, islo by ti to o to viac od ruky...\n14.09.10 - 23:08 Karbon [odepsat]\nTo hrubatko: no tak to nebude jen tak, jsou na řadě ještě další tři kousky\n14.09.10 - 17:41 hrubatko [odepsat]\nTo Karbon: Po spolocnej debate v Lucine, som sa musel kuknut, ake to mas a musim uznat, klobuk dole, to je pekna pracicka... Az budes hotovy, daj vediet, odparkujem ti aj toho mojho...\n17.08.10 - 14:58 Ivosh [odepsat]\nTo Karbon: ahoj, Jeníku. Náhoda mě zavála na Tvoje fotky. Klobouk dolů, začíná to nabývat tvar. Tak hodně zdaru, kdyby Ti něco chybělo, ozvi se. Rád pomůžu. (PS: Omlouvám se za zpodění se zeleným kombíčkem. Slibuju, že do konce roku s tím něco udělám.)\n8.08.10 - 21:50 lil B.G. [odepsat]\nTo Karbon: Já myslím, že i tohle už bylo dost\n8.08.10 - 21:47 Karbon [odepsat]\nTo lil B.G.: no budu se muset začít snažit, tak uvidíme\n8.08.10 - 21:46 lil B.G. [odepsat]\nTo Karbon: Ale ty jí to vynahradíš\n8.08.10 - 21:43 Karbon [odepsat]\nTo lil B.G.: no právě že nic, samej sraz, voda a dovča, tak práce stojí.\n6.08.10 - 18:58 lil B.G. [odepsat]\nTak co jsi ji ke svátku připravil? :)\n14.06.10 - 21:24 MiraK [odepsat]\nTo Karbon: Nechceš to vyměnit kus za kus\n14.06.10 - 01:30 netOpýr [odepsat]\nTo Karbon: jak tak koukam na ty fotky, tak začínam mít dojem, že timhle tempem s ní pojedeš letos na Moravu\n14.06.10 - 01:13 netOpýr [odepsat]\nTo Karbon: jj montážní pěna je supr, před měsícem sem vydlabával tohle svinstvo z Dolfiho\nloadtime : 0.699904, 30.09.20 - 04:38:34, uptime : 248 dnů 0 hod 11 min, volné místo : 7317 MB


Stručné shrnutí stavu DevOps v Ackee na konci roku 2020 | Ackee blog\nMartin Beránek DevOps, Reporty, Výuka 18. února 2021\nNa rok 2020 asi nikdo z nás nebude chtít vzpomínat. Náš DevOps tým sice neměl moc příležitostí pracovat společně v kanceláři, ale i tak jsme odvedli spoustu skvělé práce. O jaký tým vlastně jde?\nJsme zhruba tři DevOps inženýři se čtvrtým čestným členem, naším team leaderem. Všichni členové jsou kromě team leadera součástí rotace na podpoře. Takže jeden týden v měsíci musí být každý z nás k dispozici vývojářům, když mají nějaké potíže. U jednoho projektu máme navíc pohotovostní službu 24/7. Zní to jako něco, co je víceméně odpovědností týmu Site Reliability Engineering (SRE) a za normálních okolností ve větší firmě byste měli pravdu. Nějak jsme ale museli najít způsob, jak zajistit, aby vše fungovalo v rámci našich DevOps povinností.\nA tím to nekončí! Náš tech-stack sahá od Node.js až po Android aplikace. Přesvědčte se samina https://stackshare.io/ackee_2/ackee (správně, je to ackee_2, někdo totiž ztratil přihlašovací údaje k ackee). V Ackee nás je přes sedmdesát, čtyři vývojové týmy, každý pro jinou platformu. Naše práce by byla mnohem náročnější, kdybychom neměli tak skvělé vývojáře\nStandardizovaný stack aneb méně času na podpoře\nNěkdy na podpoře prosedíme hodně času. Ale naštěstí jsou takové situace vzácné. Za to vděčíme především našemu sjednocenému a standardizovanému stacku, který našim vývojářům poskytujeme. Jestli byste si měli něco z tohoto článku odnést, tak je to právě tohle: Pokud pracujete v DevOps a poskytujete podporu pro hodně vývojářů a projektů – standardizujte si váš stack.\nTo ale často znamená, že musíte zničit sny projekťákům. Protože jakmile se necháte unést a slíbíte jim mnoho nových fancy funkcí, musíte myslet na to, že váš tým má omezené množství času nazbyt. Zejména novými věcmi téměř vždy rozšiřujete budoucí čas strávený na podpoře. Pamatujte na bibli SRE, kterou jsme dostali od samotného Googlu. Jako DevOps inženýr máte maximálně 50 % času, který můžete věnovat podpoře.\nV některých případech se nám stává, že potřebujeme atomický deployment. Tj. aby se veškerý provoz v jednu chvíli přepnul bez výpadku na novou verzi backendu. Překvapilo nás, jak náročné tohle bylo pro náš GKE cluster. Rolling updates nám nepomohly, protože v jednu chvíli byl uživatelům nabízen nový i starý obsah. Kubernetes strategie v podobě Recreate updates také samozřejmě způsobila výpadek. Stejně tak přepínání labelů v rámci servicy. A změna backend service v GKE Ingress? Správně, výpadek. Svým způsobem měl být náš deployment bez jakýchkoli viditelných problémů a na novou sadu podů měl přepnout co nejlépe atomicky. Zdálo se, že Service mesh je pro nás jediné řešení.\nService mesh je fantastická věc, ALE… Vždycky je tu nějaké ale, kterému musíte čelit:\nNáš stack funguje na Helm chart deployments. Helm ale není zrovna kamarád se Service mesh, kde přepínáte virtuální váhy servicy.\nGKE podporuje ISTIO, ale samotná podpora je stále v beta verzi a vytváří hodně problémů. Jen se podívejte na všechny ty reference na ISTIO v Release notes.\nJakýkoliv jiný Service mesh by musel být pod správou našeho DevOps týmu. Jak už jsem ale zmiňoval v úvodu, máte maximálně 50 % svého času na podporu.\nIntegrace s GKE aplikačním load balancerem není tak přímočará, jak bychom si přáli.\nMnoho známých nástrojů v GKE ISTIO funguje velice záhadným způsobem. V našem případě se nezdařilo nastavit Kiali, Po vyřešení několika upstream problémů díky Kiali vývojářům fungoval, ale pak zase fungovat přestal.\nTěšíme se tedy na stabilnější prostředí ISTIO v GKE a do té doby raději počkáme. Potom se rádi podělíme.\nTerraform, terraform a zase terraform\nTerraform učinil v roce 2020 velký skok dopředu: Nejprve představil verzi 0.13 v srpnu a potom 0.14 v prosinci. Obě verze byly velmi slibné. Ale přiznejme si, že od té doby, co Terraform přestal stát za nic (s příchodem verze 0.12 v květnu 2019), potřeba častých updatů nebyla tak nutná. Proč? Už verze 0.12 nabízela funkce, které lidé potřebovali nejvíce: např. for_each, odpovídající syntaxe interpolace, apod. Také kvůli tomu jsme začali migrovat na 0.13 až v posledním kvartálu roku 2020. Nejvýznamnějším zlepšením pro nás bylo jednotné místo v konfiguraci pro verze providerů.\nSamozřejmě nám udělalo radost zavedení count do modulů ve verzi 0.13. Ale v té době už všechny naše moduly využívaly mapy, které nám umožňovaly vytvářet více resources ještě před zavedením keywordu count. Protože jsme používali příkazy for_each, odkazování na vytvořené resources bylo jen otázkou použití správných klíčů mapy. Nejvýznamnějším zlepšením pro nás byla čitelnost, kterou může count přinést do konfigurace.\nTaké jsme čelili spoustě problémů týkajících se týmové práce v Terraform projektech. State rostl, protože rostly naše projekty. Dříve nebo později (nebo příští úterý) jsme se vždy dostali do chvíle, kdy byl state management nemožný. Zkoumali jsme Terragrunt, ale nenašli jsme žádný best practice, který by byl vhodný pro náš use-case.\nPotom, co jsem v uplynulém roce úspěšně složil zkoušku z Terraform, jsem se těšil na Terraform Cloud. Sedí hned na několik našich use-casů. Sice by nepomohl zmenšit náš state, ale umožnil by nám konfiguraci bez konfliktů. Se state managementem navíc pomohlo použití remote backendu pro Terraform. Už jsme nebyli zodpovědní za úložiště, kde se state nachází.\nVždycky je tu ale nějaký háček. Naše workflow spočívá ve vyvinutí appky a pak se jede dál. V některých případech jsme potřebovali přidat klienty do našeho GitLabu, abychom s nimi sdíleli Terraform konfigurační soubory. V tuhle chvíli (3. 1. 2021) Terraform cloud nabízí ve své free verzi přístup 5 uživatelům a Team plan za 20 USD měsíčně na uživatele. Protože jsme v našem týmu jen tři, nebyl by to problém. Ale kdybychom přidali více uživatelů, fakturace by pak byla překážkou. Místo toho jsme se tedy rozhodli vylepšit náš CI/CD system a Terraform Cloud si nechat na rok 2021.\nGitlab CI a loučení s Jenkinsem\nNásledující část blogu bude pravděpodobně trochu kontroverzní. Já osobně znám dost lidí, kteří by přísahali, že Jenkins je jediný CI/CD systém: vyspělý, robustní, stabilní. Mám pocit, že jakmile vám jednou pipeline selže s NullPointerException kvůli kódu pipeliny, ne kvůli kódu aplikace, nepoužíváte to nejlepší možné řešení pro vytváření pipelines. Takové situace se vám v Jenkinsovi mohou stát častěji než v GitLab CI. Když vaše codebase zestárne a ti, kdo ji napsali, už odešli, vsaďte se, že takové problémy budete mít velmi často. O naší cestě za GitLab CI jsem mluvil na DevOpsCon minulý rok. Dost jsem bojoval s tím, abych nevinil Jenkinse za problémy, které jsme měli. Vím, že psát si pipelinu v YAML má spousty vlastních problémů, ale pro náš use-case to stačilo.\nNěkteré pipeliny se trochu zpomalily. To se stalo hlavně kvůli neexistujícímu workspace directory v Jenkinsovi. Kvůli tomu, že GitLab CI Runners jsou založeny na souběžném nezávislém runtimu, může být sdílení dat problematické. A to třeba kvůli velkým node_modules složkám, které sdílíme mezi úlohami přes keše. Každá výzva je příležitost – s touto jsme se rozhodli vypořádat následujícími kroky:\nKešujte všechno. Kešujte node packages na lokální síti, používejte Minio pro GitLab CI kešování a ukládejte balíčky na runnery v lokálních adresářích namountovaných do Docker kontejneru.\nNebojte se Docker BuildKit. Náš senior DevOps inženýr Tomáš Hejátko BuildKit otestoval, deploynul ho do našich GitLab CI Runners. Zatím jsme s BuildKitem neměli žádné potíže.\nMyslete na keš key. Například my kešujeme node_modules pomocí `CI_PROJECT_ID` variable (ID projektu). Předtím jsme používali `CI_COMMIT_REF_SLUG`. To vedlo k vytvoření nových node_modules pro každou branch nebo tag. Ukázalo se, že to nebylo potřeba.\nDíky těmto zlepšením jsme byli schopni mít stejnou dobu běhu pipeliny jako jsme měli s Jenkinsem. To nám samozřejmě nemohlo stačit. Přínosů GitLab CI bylo více:\nTeď můžeme škálovat runnery, s Jenkinsem to nebylo tak jednoduché.\nOvládáme pipeliny přímo v GitLab UI.\nUž nebojujeme s merge request buildery.\nVylepšili jsme naši codebase pro pipeliny.\nTrávíme méně času na podpoře.\nJestli se ocitnete ve stejné situaci, jako jsme byli my, silně doporučuji implementaci pipeline do GitLab CI místo Jenkinse.\nHosting React aplikace v GCS vs. Firebase hosting\nHostovat React aplikace by mělo být jednoduché. Většinou se to dá shrnout do následujících kroků:\nsynchronizujete aplikaci do bucketu,\nnastavíte správná práva\nDobrá, ale co když chcete nastavit TLS? Následováním guidelines od Google byste ideálně měli vytvořit aplikační load balancer a pro něj získat Managed certificate. Už to není tak snadné, jak byste chtěli.\nNavíc, mít bucket pojmenovaný stejně jako doménu znamená, že autentizaci musíte udělat ručně vy. Jasně, není to tak těžké, stačí pár kliknutí. Mohlo by to ale být ještě jednodušší? Mohl by to udělat jakýkoliv vývojář místo vás? Pamatujte, na podporu máte maximálně 50 % vašeho času.\nPro nás byla odpověď Firebase hosting. V téhle době ho spíše testujeme, abychom viděli, jestli naplní všechny naše požadavky. Firebase SDK je velmi přátelská vůči vývojářům. Ti dnes ovládají věci, které jsme dříve měli na starosti my z DevOps (TLS, caching, apod.), a to pomocí jednoho konfiguračního souboru.\nNicméně i tento způsob může být zrádný. To, že keše měli na starost lidé z DevOps, mělo svůj důvod. Někdy mají vývojáři tendenci zapomínat, že keše mohou trochu bolet. Například nastavování TTL pro 404 na déle než 5 minut může vést ke katastrofám. Nám se omylem podařilo nastavit TTL pro 404 na půl roku (to byl můj nápad). To je fajn, pokud používáte hashe pro nově nasazené soubory přímo v jejich názvech. Problém ale nastane, když deploynete novou verzi. Pár klientů mělo tu smůlu, že zavolaly nový index, který odkazuje na obsah, který ještě není uploadovaný. Z těchto důvodů si dáváme pozor na naše experimenty s Firebase Hosting a doufáme, že se nám podaří vychytat všechny mouchy.\n2021, tady nás máš\nNebyl by to pořádný shrnující blog post, kdybych nepoděkoval svému týmu. Všechny výše zmíněné body byly možné jen proto, že jsme se naplno mohli soustředit na naši práci a s nasazením ji vykonávat, díky!\nNejlepší zpětnou vazbu na svou práci jsem obdržel v podobě kudos během našich udržitelných Vánoc. Dříve nebo později se ocitnete v pozici člověka, který musí umět říkat ne (především pokud pracujete na podpoře). Stopnete ne jeden sen projektových manažerů, někdy zase zklamete vývojáře. Váš čas je prostě omezený. Nakonec ale zjistíte, že tato pozice není tak moc obtížná pro ostatní – je těžká pro vás. Právě vy limitujete sny, abyste poskytli spolehlivost. Zmíněný feedback mi pomohl pochopit, že i ostatní jsou si vědomi toho, v jakých situacích se DevOpsáci nacházejí a že tu nejsou žádné “hard feelings”. Takže alespoň pro rok 2020 se nám vedlo dobře.\nTěšíme se na mnoho dalších úkolů, které se chystáme podniknout:\nNemůžeme se dočkat, až se pořádně ponoříme do Service mesh. Pokud je tu nějaký zainteresovaný čtenář, neváhejte se nám ozvat, rádi se přiučíme.\nTaky se nemůžeme dočkat, až ještě více zlepšíme náš Terraform. Samotná migrace na novou verzi není to stejné jako plné využívání všech nových funkcí.\nJsme připraveni se poprat se všemi problémy na podpoře, kterým budeme muset čelit!\nA jedna poslední věc. Doufám, že se brzy budeme moct vrátit do kanclu.\nCI/CDDevelopmentDevOpsFirebase hostingGoogle Cloud PlatformreactTerraform


Kyjev vypnul ruské televize. Chtějí umlčet pravdu, protestuje Moskva - iDNES.cz\n26. března 2014 10:04, aktualizováno 10:33\nOblastní soud v Kyjevě pozastavil vysílání televize Rossija 24, První kanál, RTR Planeta a NTV-World a projednává úplný zákaz vysílání těchto stanic na území Ukrajiny. Uvedla to ruská tisková agentura RIA Novosti.\n"Toto lze nepochybně vnímat pouze jako porušení demokratických svobod a zneuctění ukrajinských mezinárodních závazků. Miliony rusky hovořících obyvatel této země mají právo sledovat ruskou televizi a mít přístup k dalším ruskojazyčným médiím," prohlásil Konstantin Dolgov, zmocněnec ruské diplomacie pro lidská práva.\n"Cílem je odříznout miliony rusky hovořících lidí od pravdivých informací o řádění ultranacionalistů a neofašistů. Aby se lépe vymývaly mozky," usoudil ruský diplomat. Dodal, že "taková je demokracie v podání Majdanu", tedy nového režimu v Kyjevě, který Moskva odmítá uznat.\nUkrajinská Rada národní bezpečnosti a obrany vypnutí ruských televizí zdůvodnila "šířením informací, které ohrožují národní bezpečnost, svrchovanost a územní celistvost Ukrajiny, propagují válku, násilí, krutost, podněcují národnostní, rasovou a náboženskou zášť a napadají lidská práva a svobody". Rada podezírá ruské televize, sledované zejména v ruskojazyčných oblastech na jihovýchodě Ukrajiny, že šíří separatismus.\nK podobnému opatření přistoupila už dříve druhá strana konfliktu. Na Krymu, který Rusové anektovali, byly hlavní ukrajinské zpravodajské televizní stanice vypnuty už začátkem března. Na jejich frekvencích začaly vysílat ruské stanice.\nPřípad televize Dožď\nNěkteří Rusové ovšem v souvislosti se zákazem ruských televizí na Ukrajině upozorňují na blokádu nezávislé televize Dožď v ruských kabelových sítích. Stanici, která se často vyjadřovala kriticky vůči Putinovi, si zavařila, když se na 70. výročí proražení nacistické blokády Leningradu zeptala diváků, zda nebylo lepší kapitulovat a ušetřit tak statisíce životů (více čtěte zde).\nLiberálně orientovaní Rusové se proto ptají, zda její blokáda v Rusku náhodou není také porušením lidských práv a svobod a zda vůbec v Rusku žijí lidé, kteří by nějaká práva měli.\nTémata: Krize na Ukrajině, Krym, Majdan, Rusko, televizní stanice, Ukrajina, Velká Británie, Aeroflot, Doněck, KGB, Kyjev, Moskva, Platební karty, První kanál, RIA novost, Země (planeta)


Jesse Williams zaplatí exmanželce 100 tisíc dolarů měsíčně na výživném - iDNES.cz\n27. července 2018 13:10, aktualizováno 13:10\nHerec, který je známý asi nejvíc rolí doktora Jacksona Averyho v seriálu Chirurgové, musí bývalé ženě, realitní agentce Aryn Drake-Lee, platit na děti pětkrát větší výživné, než sám navrhoval. Povinnost platit podle soudních dokumentů vyplývá už od 1. července, herec ale požádal o snížení alimentů.\nV lednu mu soud stanovil podobně vysokou podporu pro manželku. V obou rozhodnutích soudce vycházel z doložených příjmů herce. Jejich výše údajně dosahuje víc než 520 tisíc dolarů (v přepočtu přes 11,5 milionu korun) měsíčně, a soud je tak označil za „mimořádně vysoké“.\nSám Williams nabízel řádově nižší výživné. Podle jeho vyjádření je odpovídající částkou něco přes 11 tisíc dolarů na děti - s tím, že jim chce platit i školky, lékaře a další výdaje. Pár spolu má dvě děti, Sadie (4) a Macea (2). Už dřív Williams svou exmanželku v médiích označil za „chamtivou“, šlo jí prý už jen o peníze.\nWilliams a Drake-Lee se vzali v roce 2012 po dlouholeté známosti. O pět let později, v dubnu 2017, herec požádal o rozvod. Jeho žena původně chtěla Sadie a Macea do své výlučné péče, letos v březnu jim ale soud udělil společnou péči o děti. Jesse Williams chodil po rozvodu s herečkou Minkou Kellyovou, ale letos v lednu se rozešli. Jeho nejnovější láskou je sportovní novinářka Taylor Rooksová (26).\nTémata: Alimenty, Jesse Williams (herec), Rozvod, Poradna: Rozvod


Dřevěnou gambijskou sošku Síla spojení vybojoval tým Poka - Slovácký deník\nDřevěnou gambijskou sošku Síla spojení vybojoval tým Poka\nAni o předposlední červnové sobotě nezůstala beachvolejbalová sportoviště v Uherském Hradišti opuštěná. Přestože předpovědi počasí hovořily o chladném a podmračeném počasí, a vyplnily se, 5. ročníku benefičního beach volejbalového turnaje pro společnost Kola pro Afriku se zúčastnilo 26 smíšených dvojic z různých koutů České republiky. Ty bojovaly o hodnotné ceny, z nichž tou první byla soška přivezená z Gambie a nesla název Síla spojení.\nTURNAJ PRO AFRIKU. 26 týmů z Česka se v Uherském Hradišti zúčastnilo turnaje smíšených dvojic Afrika Beach Open.Foto: Deník/Zdeněk Skalička\n„Smyslem sportovní charitativní akce bylo získání finančních prostředků pro realizaci záměru společnosti Kola pro Afriku, kterým je přiblížit děti v Gambii ke vzdělání. V průběhu turnaje probíhala sbírka jízdních kola a autolékárniček,“ uvedla Klára Cinádrová, ředitelka turnaje.\nBenefičního klání se mohli zúčastnit pouze smíšené dvojice, a to žena a muž, chlapec a děvče, z nichž jeden hráč nebo hráčka mohl být registrovaný volejbalista, na věku nezáleželo.\n„Letos jsme moc nepotrénovali, protože máme dvě malé děti, ale snažili jsme se dát turnaji svoje srdíčko, ale také mu udělat co nejlepší reklamu,“ svěřili se předloňští vítězové, dnes už hradiští manželé Václav a Zuzana Valštýnovi. Loni se turnaje nezúčastnili, protože paní Zuzana byla těhotná.\n„Vítězem turnaje se stal tým Poka ve složení Šimon Pomykal a Aneta Kaňovská, kteří ve finále porazili hradišťský tým Blonďáci, Magda Blahová s Milanem Zpěvákem. Třetí místo patřilo páru MámaPapá, Václav a Zuzana Valštýnovi, kteří turnaj vyhráli v roce 2016,“ sdělila Klára Cinádrová.\nCeny předával ředitel společnosti Kola pro Afriku Roman Posolda, který se před pár dny vrátil z cesty po Gambii, kam z Ostravy putoval s koly pro malé gambijské školáky. Výtěžek 14 895 Kč ze startovného, prodeje triček a občerstvení zamíří na účet společnosti Kola pro Afriku.\nVýjimečná prezentace historických lihovárků našich babiček\nSlunovrat ve skanzenu nabídl víc než nejkratší stíny v roce\nSparta nám ukázala, o čem futsal je, říká trenér Bazooky Brůna Tohle byla drsná lekce, velké školení sebevědomého nováčka. Futsalisté…


Nový Hyundai Grandeur na obzoru: na světě jsou první snímky – AutoRevue.cz\nNový Hyundai Grandeur na obzoru: na světě jsou první snímky\nAutomobilka Hyundai uvolnila první snímky (no, jsou to spíše skici) zcela nového sedanu Grandeur, který se na některých trzích bude prodávat opět také pod jménem Azera a my jsme o jeho přípravě psali již letos na jaře. Žádné podrobnosti zatím neznáme, nyní je však jisté alespoň to, že se můžeme těšit na další pokračování „fluidních tvarů“.\nJak jsme předpokládali, nový Grandeur bude hodnotněji působící variantou koncernového sourozence Kia Cadenza. Na přídi novinky si všimneme svítilen LED pro denní svícení, světla LED budou vestavěna také v zadních sdružených svítilnách. Koncovky výfuků vystupují přímo z nárazníku, odtrhová hrana na víku zavazadlového prostoru opticky přechází až k patám zadních sloupků.\nCelkově se od prvního pohledu jedná o stylisticky vyvážený celek se zajímavými detaily, konec konců posuďte sami z přiložených obrázků.\nNový Hyundai Grandeur zatím takto\nTémata článku: Hyundai, Svět, BMW 6 Gran Coupé, Nový gran, Nový Hyundai, Grand\n18. 11. 2010 21:13 lojz U Roomstru. Rozřezali dvě jiné auta, půlky...\n18. 11. 2010 14:50 Brouk Zacina snad vyroba kterehokoli jineho modelu...\n18. 11. 2010 13:09 Tomáš Woooowww.....na světě je dokonce už i skica. No...\n18. 11. 2010 11:10 Dave Neznam stary typ, ani se nedivam :-) ale toto je...\n18. 11. 2010 11:10 Brouk Ja myslim, ze grandeur vzhledem k prodejnim...


Palladium - zisk 12000 USD\ndnes se podíváme na trh s Palladiem. Tento trh je od konce roku 2015 v up trendu. Tudíž pro všechny trendové obchodníky je to pokyn k nákupu. Pojďme se podívat na úsek od začátku roku do konce března.\nPokud by jste nakoupili 2.1. 2017 a riskovali v tomto obchodu 100 USD tak by vás za tuto celou dobu nevystopoval S/L a na konci 3 měsíčního období by jste měli na účtě něco kolem 12000 USD. Samozřejmě něco by jste zaplatili na poplatcích.\nZa 3 měsíce je to hodně slušný zisk, co myslíte?\nTakových obchodů se na Forexu skrývá hodně a nemusíte ani obchodovat v celých lotech. Pokud by tento obchod proběhl v minilotech tak máte za 3 měsíce 1200USD( super pasivní příjem - 400USD za měsíc) a to vše při risku pouze 10USD!!!\nTak vám přeji hodně obch. úspěchů


Ženy v pokušení - CityOut Prague\n„Všechny své předchozí filmy jsem natočil vlastně o outsiderech. Tak jsem si řekl, že jich bylo dost a udělal jsem film o nejsilnějším tvorovi v dosud známém vesmíru – o ženě!“ To o svém filmu říká sám Vejdělek. A výstižně ho tím charakterizuje. Patos a za vlasy mírně přitažená schematičnost tohoto výroku je vlastní celému snímku. Pokud se nad to ale v rámci návštěvy kina povznesete, docela dobře se pobavíte.\nŽeny v pokušení vypráví příběh tří žen, které svede dohromady neštěstí jedné z nich. Helena jednoho dne načapá svého manžela na záletech s exotickou mladicí. Její svět se začne hroutit, a tak ji coby opora na pomoc přispěchají dvacetiletá dcera Laura s novým přítelem Jakubem a výstřední starosvětská matka Vilma, bývalá herečka a lovkyně mužských skalpů. Každá je jiná. Ale jak se společně perou s novými životními výzvami, postupně zjišťují, že ani jedna nemá stoprocentní recept na úspěch.\nHlavním tahounem i tahákem celého filmu je Eliška Balzerová coby Vilma. Této uznávané divadelní a filmové herečce zatím v repertoáru velká filmová role chybí a právě živočišná žena v letech vamp, by toto bílé místo mohla zaplnit. Balzerová je jednoduše okouzlující. Ovšem i její postavu, stejně jako všechno ostatní, trápí ono místy až příliš okaté stereotypní zjednodušování. Záletný manžel je ošklivý slizoun, mladá dcera je sice hodná, ale ukrutně naivní, Vilma ze sebe dělá světáka, ale v nitru je něžná a zranitelná. A dalo by se pokračovat ještě dál. Jako pěst na oko také působí některé dialogy, zvláště rádoby peprné výměny rad a násilné vtípky na začátku filmu. Ústřední trojice žen pronáší jak na běžícím páse hlášky typu „Víš, proč mají muži tolik rádi golf? Protože jenom tam mají 18 děr.“ Lenka Vlasáková hrající Helenu do toho navíc zoufalost své postavy předvádí s takovým nasazením, až se dostává za hranici únosnosti a jinak sebevědomou psychoterapeutku redukuje na těžko uvěřitelnou kňuknu, co mluví jak populárně naučná kniha. A nechybí ani klasický neduh současné filmové produkce. A sice vysoce designový bytový styling á la drahé obchodní domy s nábytkem. A místo se našlo i pro nenásilnou reklamu jistého obuvnického impéria.\nS Ženami v pokušení nebude Jiří Vejdělek aspirovat na nejlepší film roku. Jistojistě ale bude bojovat o to, aby se stal divácky nejúspěšnějším. A k tomu má všechny předpoklady.\nkina, kino, film, komedie


Mírov: práci má stále více než polovina vězňů - Šumperský a jesenický deník\nMírov: práci má stále více než polovina vězňů\nMírov – Jen o deset procent klesla zaměstnanost vězňů Mírova během krizového roku 2009. Práci má dnes pětapadesát procent mužů, kteří si trest odpykávají na Mírově.\nMírovský hrad působí zvenku romanticky, uvnitř je ale jedna z nejtěžších českých věznic | Foto: Vězeňská služba\nZajistit pro ně práci je o to těžší, že se celý pracovní proces musí odehrát uvnitř hradu. Přesto se to správě věznice stále daří. Černé předpovědi z loňského prosince, že výroba klesne na polovinu, se nenaplnily.\n„Za poslední dva měsíce jsme už zaznamenali dokonce mírný nárůst výroby. Je to úspěch mistrů, že jsou schopni zakázky sehnat. Co sami neseženou, to nemáme. Ještě se nestalo, že by nás někdo sám oslovil s nabídkou práce,“ řekla mluvčí věznice Magda Petříková.\nÚspěch má zejména tradiční výroba nábytku, v níž má dnes práci třiadvacet vězňů. Zakázky dostává věznice především od soudů, státních zastupitelství a nejrůznějších úřadů. Další vězni pracují v kovovýrobě při broušení odlitků nebo navíjení součástek do elektromotorů.\nZ hrubé mzdy odvádějí věznici čtyřicet procent, maximálně však patnáct set korun. Zbytek jim zůstává. Mohou si nakupovat ve vězeňské kantýně a splácejí dluhy, které nadělali před odsouzením.\nUtahování opasků v důsledku krize ovšem pocítila věznice na investicích. Na letošní rok se žádné nechystají, protože nejsou peníze. V roce 2009 se ještě podařilo dokončit zabezpečení kamerami na chodbách v objektu na třetím nádvoří hradu, kde jsou umístěna oddělení pro vězně se zvýšenou ostrahou.\n„V roce 2010 budeme rádi, když se podaří opravit střechu na objektu zdravotního střediska,“ uvedl zástupce ředitele věznice Jiří Mach.


Lobbisté v Bruselu - Statutární město Brno\nLobbisté v Bruselu\nSpolupráce s lobbisty patří ke každodenním činnostem europoslanců, bez jejich příspěvku by byla zákonodárná práce rozhodně složitější, míní finský konzervativní europoslanec Alexander Stubb, který vstoupil do nové finské vlády jako ministr zahraničních věcí. Před jeho odchodem ještě stihl předložit zprávu o činnosti lobbistů v Bruselu. Je jich okolo 15,000 a sdružují se ve více než 2,500 organizacích. Parlament požaduje přísnější pravidla pro jejich činnost.\nVýbor pro ústavněprávní otázky schválil zprávu o lobbyistech 1. dubna 2008. Je to velký pokrok, který pomůže vnést větší míru transparentnosti do zákonodárné činnosti. "Je důležité, aby bylo jasně zřetelné, jak zákony vznikají a které zájmové skupiny je ovlivňují," řekl zpravodaj Stubb.\nPřinášíme vám přehled článků, které vyšly o činnosti lobbistů v Bruselu. Můžete si přečíst rozhovor se zpravodajem o záměrech předložené zprávy a o potřebě přísnějších pravidel.\nZa aktuálnost odpovídá: Eurocentrum Brno a EUROPE DIRECT ® 28.4.2008. Poslední aktualizace: 28.4.2008 09:50


Lucie Mottlová: Z pozitivní psychologie čerpám dodnes - Fakulta humanitních studií Univerzity Karlovy\nLucie Mottlová: Z pozitivní psychologie čerpám dodnes\nLucie Mottlová, dříve Poštolková, absolvovala na Fakultě humanitních studií Univerzity Karlovy bakalářské Studium humanitní vzdělanosti. Po bakalářském stupni pokračovala magisterským oborem Elektronická kultura a sémiotika. Lucie Mottlová se od studií věnuje žurnalistice, v současné době pracuje v Deníku Metro. Aktuálně je na mateřské dovolené.\nAno, FHS byla moje první volba. Měla jsem přihlášky i na jiné školy. Když jsem ale viděla, jak vypadají přijímačky jinde a jaká je tam atmosféra, tak jsem se chtěla hlavně dostat na FHS. Srdcově mi seděla nejvíce kvůli široké škále předmětů. Líbilo se mi, že se mohu věnovat více oborům. Zkoušela jsem i Filosofickou fakultu UK, obor historie, ale zarazil mě věkový průměr lidí, co se hlásili. Říkala jsem si, že mě možná vezmou, až mi bude čtyřicet a vydám alespoň jednu knihu. (smích)\nJak jste se o fakultě dozvěděla? Znala jste někoho, kdo fakultu studoval?\nNeznala. Byla to tehdy ještě mladá fakulta. Spíš jsem informace získávala prostřednictvím brožurek a knih. Líbila se mi pestrost rozvrhů a možnosti, které fakulta nabízela.\nVzpomenete si na předmět, který Vás nejvíce bavil během studia?\nUrčitě to byly kurzy pana docenta Václava Břicháčka a profesora Jaro Křivohlavého. Absolvovala jsem celý certifikovaný program Pozitivní psychologie. Bylo to hodně pestré, měli jsme spoustu výjezdních seminářů. Na neverbální komunikaci jsme se měli snažit komunikovat s koněm a donutit ho otočit se. Měli jsme různá skupinová cvičení na výcvikovém semináři v Mnichově Hradišti: rozbor snů, rodinné konstelace a psychologii skupin. Semináře měly svoje kouzlo, kde se scházela prima parta lidí, která je v kontaktu dodnes. Zároveň pan Břicháček vždy poutavě vyprávěl, proč jsou přátelství a vzory v životě důležité. Vždy nám vysvětloval, že přátelství na celý život jsou nejlepší. A měl pravdu.\nVedl mi i bakalářskou práci. Zkoumali jsme spolu, jaké charakteristické rysy mají lidé, co chodí pomáhat do kojeneckých ústavů. Proč někdo ve svém volném čase tráví čas s dětmi, i když ví, že tam druhý den nemusí být. Rodič je může vyzvednout kdykoliv. Dobrovolníci nedostávají žádné odměny, naopak prochází testem. Řešili jsme charakteristiku pozitivních vlastností této skupiny lidí. Z pozitivní psychologie čerpám dodnes.\nVyprofilovala jste se tedy směrem k psychologii?\nLze to tak říci. Později v rámci dalšího směřování jsem našla uplatnění v žurnalistice. Psychologie se pro mě stala koníčkem.\nNikdy jsem nebyla úplný jedničkář. Studium přece jenom chce, aby člověk měl i štěstí. Spousta zkoušek byla velmi náročných. Ať už to byl Úvod do historie nebo skeletový překlad. Bakaláře jsem si protáhla o rok a magistra také o rok, protože jsem při studiu pracovala. S variabilnější prací šlo studium relativně skloubit. Přátelé, kteří studovali obory na jiných školách, si vůbec nemohli dovolit nebýt jeden den ve škole. Dařilo se mi udělat si rozvrh tak, že jsem měla například čtvrtek a pátek volno. Každý vždy ale narazil na něco, co nečekal. Kamarádka se zasekla na státnici ze sociologie, což pro mě nebyl problém. Mně se zase nepovedla udělat na první ani na druhý pokus státnice z ekonomie.\nVím, že jste se během studia věnovala i mimostudijním aktivitám na fakultě. Mohla byste připomenout, jakým?\nZačalo to tím, že se sháněli studenti do fakultního časopisu Humr, který jsme pomáhali založit. Někteří v médiích brigádu měli a část lidí se učila „žurnalistiku“ za pochodu. Museli jsme sehnat grafika, tiskárnu a podobě. Bylo to nejprve pod taktovkou Honzy Osúcha, který měl asi nejvíc zkušeností. Vzpomínám ještě na Báru Hartmannovou, Alenu Rokosovou, Jana Černého, Jana Mráze, Báru (Říhovou) Postráneckou, Alana Tyla, Terezu Liškovou a mnoho dalších, kteří dodnes nějakým způsobem pracují okolo médií. U druhého čísla řekl Honza Osúch, že už toho má tolik, že nemůže být šéfredaktor. Po něm jsem šéfredaktorování převzala já.\nBylo báječné vyzkoušet si, jak funguje časopis od A do Z. Spolupracovali jsme s filmovým kroužkem, který zakládala Aneta Veselská, která teď dělá pro Českou televizi. Nesměl chybět komiks, byla tam i stránka poezie, o které jsme vždy vedli nekonečné debaty, jestli tam patří. Začali jsme také se zajímavou rubrikou, kterou psali sami profesoři – Den učitele.\nNa redakční poradě nás napadlo uspořádat ples. Přípravy byly poměrně náročné. Když jsme přišli za vedením fakulty, že chceme dělat ples, tak se tvářili, že mladé tancovat nebaví a my bychom se raději měli věnovat studiu. Úplně první ročník byl hodně punkový. Musela jsem zjistit spoustu věcí. Podle předpisů jsme potřebovali někoho, kdo ohlídá bezpečnost, občerstvení, najít prostor, který bude možné zaplatit a další. První ročník 2008 byl v kulturním domě Barča ve Strašnicích, kde teď probíhají prodejní bazary. Je to spíš taková stará chatička. Muselo to být psané na jednu osobu. Doma si mysleli, že jsem se zbláznila, že jsem vše napsala na sebe. Naštěstí nám úřady odpustily daně a měli jsme alespoň malou finanční kompenzaci. Další plesy už byly s podporou školy a bylo to o něčem jiném. Později jsme dělali plesy na Vltavské, nebo na Praze 6. Další ročníky jsem už ale neorganizovala, protože jsem potřebovala školu také někdy dostudovat. (smích)\nTaké se mi podařilo uspořádat roku 2009 rozloučení s panem docentem Břicháčkem. Pan docent Pinc pořád nevěřil, že by pan Břicháček někdy ze školy skutečně odešel. Vyhrožoval už totiž několik let. Když se oslavoval poslední odchod profesora, přišlo málo studentů. Musela jsem panu docentovi Pincovi slíbit, že seženu hodně lidí. Jako asistentce docenta Břicháčka se mi podařilo obeslat všechny jeho studenty. Nakonec se sešlo kolem stovky lidí, včetně sboru fakulty. Bylo to velmi milé.\nMagisterské studium jste absolvovala také na FHS, a to obor Elektronická studia a sémiotika. Neuvažovala jste o změně školy?\nZkoušela jsem se dostat na žurnalistiku, ale nedostala jsem se. Uvažovala jsem ještě o Elektronických médiích na Fakultě sociální věd. Od přátel, kteří studovali žurnalistiku, jsem ale věděla, že nejdůležitější je praxe. A to se mi potvrdilo. Když nastoupíte do redakce, tak všude mají svá pravidla. Když jsem pracovala na Novinkách.cz, byla tam jiná pravidla a povinnosti, než když jsem nastoupila do menšího nakladatelství, kde jsme vydávali cestovatelský měsíčník Travel Digest a Noviny TTG pro odborníky cestovního ruchu.\nElektronická kultura a sémiotika byla hodně filosofická. Přednášelo nám několik perfektních profesorů, kteří byli úplně zahlcení. Když jsem hledala vedoucího diplomky, tak jsem nakonec volila docenta Jana Morávka z FSV UK, který byl blízký mému tématu. Bohužel spolupráce a komunikace s profesorem z jiné fakulty byla náročná. Nakonec jsem diplomku obhájila až napodruhé. Nebyla jsem tehdy jediná, kdo svou diplomovou práci na EKS neobhájil na první pokus.\nBylo Vaše magisterské studium tedy hodně odlišné od toho bakalářského?\nUrčitě ano. Když jsem studovala bakaláře, tak byl větší prostor poznávat profesory a vybrat si toho, který je Vám blízký stylem práce a tématem oboru. V tomto směru to bylo přátelštější. Na magisterském oboru máte jen jeden rok si vybrat vedoucího práce. Ti nejlepší profesoři byli rozebraní hned. Ve druháku už musíte aktivně pracovat na diplomce.\nNicméně magisterský titul jste získala. Po studiu jste pracovala jako novinářka. V současné době jste na mateřské dovolené, ale jste zaměstnaná v deníku Metro. Jakým tématům se ve své novinářské praxi věnujete?\nZakotvila jsem v lifestylové žurnalistice. Už na Novinkách.cz jsem psala o cestování, zaměřovala jsem se na volnočasové rubriky od kultury, ženu až po bydlení. Dál jsem pokračovala v redakci TTG, která se věnuje cestovnímu ruchu. Díky tomu jsem mohla cestovat v rámci pozvánek ze zahraničních států. Nejraději vzpomínám na čaj o páté s vévodou z Edinburghu v Buckinghamském paláci. Byla jsem v řadě zemí, které přes své turistické organizace zvou zahraniční novináře na poznávací výlety, aby o nich psali.\nV Deníku Metro se zaměřuji na příběhy spojené s Prahou. Především lidské osudy a zkušenosti zajímavých osobností, jako jsou sportovci, pamětníci či podnikaví lidé. Říkáme tomu „HLP“, hluboké lidské příběhy. (smích)\nPřipravila Vás FHS a obecně Vaše studium na takovou pozici?\nUrčitě. První věc je komunikace s lidmi. Další je určitě organizace času a priorit. Sami jsme si stavěli rozvrhy podle povinných zkoušek. Měli jsme přísné deadliny, kdy se musí odevzdávat práce. FHS je jedna z mála škol, která nemá skripta, a tak musíte jít k primárním pramenům. Když se dnes v práci připravuji, musím si také vyhledat podklady, umět číst a psát – jak říká pan profesor Sokol. Někdo si myslí, že to umí každý, ale není to pravda. Na FHS se naučíte i prát se životem, v práci se s Vámi také nikdo nemazlí. Je to příprava na život.\nJe něco, co jste se naučila na FHS a nesete si to s sebou ve svém celém pracovním i osobním životě?\nUrčitě. I když teď na mateřské je zase úplně všechno jiné. (smích) Odnesla jsem si pozitivní přístup k životu z přednášek pana Břicháčka a pana Křivohlavého. Psychologie ve svých začátcích zkoumala negativní vlivy a dopady na lidskou mysl. Ale pozitivní psychologie zkoumá, co mají společného ti lidé, kterým se daří dobře. Lidé, kteří se víc usmívají, dělají, co je baví, jsou spokojenější a déle žijí. Zatím se mi to potvrzuje.\nMyslím si, že to může být širokým záběrem fakulty. Přiznávám se, že si nepamatuji všechny vědomosti, které jsem nasávala na fakultě. Ale když se o něčem mluví, tak vím, kam se podívat a ověřit si to. S větším přehledem člověk lépe chápe souvislosti a je schopen řešit problém v širších kontextech. Díky tomu, že student z FHS lépe problematiku chápe, má i větší vůli se angažovat.\nVšichni, kteří FHS dostudovali, na ni v dobrém vzpomínají. Nakonec to pro ně byla ta volba, kterou dotáhli do konce a na kterou mohou být pyšní. Projít tím vším stresem na zkouškách a při přihlašování na předměty, při tvorbě rozvrhu není snadné. Naučili se se stresem pracovat, a to se do života hodí.\nPoslední změna: 2. březen 2020 15:11


Exhibici na kolečkových lyžích v Liberci vyhráli Razým s Jakšem — Ostatní — ČT sport — Česká televize\n26. 9. 2014 18:27, autor: ČT sport aktualizováno 26. 9. 2014 21:04\nMartin Jakš na kolečkových lyžích\nLibereckou akci pokazilo počasí. Kvůli nízkým teplotám a hlavně vytrvalému dešti byla dokonce zrušena exhibice osobností, které se měli zúčastnit například bývalý běžec na lyžích Jiří Magál či mistr Evropy ve vodním slalomu kajakář Jiří Prskavec. Mokrý povrch také trápil závodníky, kterým kolečkové lyže hodně klouzaly.\nKožíšek se vrátil po letním tréninkovém pobytu v Oslu ve slavném středisku Holmenkollen, kde se připravoval na sezonu mimo reprezentační tým, do kterého dvojnásobný bronzový medailista z mistrovství světa letos nebyl zařazen. Společně s Horynou byl rychlejší než třetí Lukáš Bauer s Petrem Knopem.\nDeštivou exhibici na kolečkových lyžích viděl Liberec


Boží slovo na den 21.8. A.D. 2019 – gloria.tv\n32 Aug 21\nTak budou poslední prvními a první posledními.\nA ekumenisti budú s apostatom Františkom navždy.Lebo sami si tak dobrovolne vybrali...\nVšichni měšťané ze Sichemu a celý Bet Millo se shromáždili. Šli a u posvátného dubu v Sichemu prohlásili Abimelecha králem. Když to oznámili Jotamovi, šel a postavil se na vrcholu hory Garizim a nahlas na ně křičel: „Slyšte mě, měšťané Sichemu, aby Bůh slyšel i vás! Šly stromy pomazat nad sebou …More\nsv. Pius X. (+1914)\n21103 14 hours ago