Profily blogerek s alarmující váhou, po jejichž zhlédnutí pochopíš, proč Instagram způsobuje poruchy příjmu potravy | Freshfem.cz\nInstagram má ze sociálních sítí nejhorší dopad na naši psychiku. Po zhlédnutí těchto profilů se není čemu divit.\n19. červenec 2017, 15:14\nInstagram. Sociální síť, která dopadá v průzkumech negativních vlivů na naši psychiku suverénně nejhůře. Přesto ale stále patří k nejoblíbenějším, a to především u mladých holek. Což je zásadní problém, kvůli kterému stále přibývá žen, které trpí anorexií či bulimií. To jsou psychické nemoci, které si do určité míry způsobují dívky samy tím, že denně projíždějí Instagram a obdivují extrémně vyretušované blogerky nebo hůř – blogerky, které samy anorexií trpí.\nPoruchy příjmu potravy mají ze všech psychických nemocí nejvyšší procento úmrtnosti. Ženy ve věku 15–24 umírají dvanáctkrát častěji na anorexii než na cokoli jiného. A my stále Instagram využíváme téměř nejvíce ze všech sociálních sítí. Proč nás to tak baví? A proč je tak jednoduché se Instagramem nechat zmást a začít nezdravě hubnout?\nZásadním problémem je, že mnoho blogerek, které mají sta tisíce odběratelů, samy poruchou příjmu potravy trpí. Ano, bohužel oblečení vypadá nejlépe na hubených holkách, ale ne na anorektičkách. Instagram ale způsobil to, že už mezi nimi nevidíme žádný rozdíl. Je fajn, že nás inspirují svým stylem a některé i k tomu žít zdravěji, ale velké množství z nich má opravdu šílené postavy a přála bych si, aby si je jen do těchto hrozivě vyhublých tvarů retušovaly. Obávám se ale, že to, že je tyto blogerky schopné sledovat statísíce lidí, je v držení nezdravých diet jen podporuje. Projela jsem si pár mých oblíbených inspirativních stránek sdružující různé blogerky a nestačila jsem se divit, kolik z nich je s postavou opravu na hraně. O koho se jedná?\nTak například norská blogerka Kristine Ullebø je s váhou už opravdu na štíru. Při pohledu na její paže je člověku trochu do breku, nemyslíte? Bohužel, jejích 642 tisíc followerů si to nemyslí a možná chtějí být jako ona.\nPříspěvek sdílený Kristine Ullebø (@kristineullebo), Čec 10, 2014 v 4:54 PDT\nPříspěvek sdílený Kristine Ullebø (@kristineullebo), Lis 14, 2015 v 9:32 PST\nPříspěvek sdílený Kristine Ullebø (@kristineullebo), Bře 20, 2017 v 5:45 PDT\nPříspěvek sdílený Kristine Ullebø (@kristineullebo), Srp 25, 2016 v 11:38 PDT\nPříspěvek sdílený Kristine Ullebø (@kristineullebo), Srp 25, 2016 v 5:00 PDT\nCaroline Deisler. Je spoustu holek na Instagramu, za jejichž postavu bych vraždila. Ovšem tato veganka k nim už nepatří. Nerada bych někomu křivdila, ale mám pocit, že to se svojí posedlostí zdravou stravou už trošku přehnala...\nPříspěvek sdílený CAROLINE DEISLER | VEGAN (@carolinedeisler), Bře 14, 2017 v 10:56 PDT\nPříspěvek sdílený CAROLINE DEISLER | VEGAN (@carolinedeisler), Čen 17, 2017 v 10:08 PDT\nPříspěvek sdílený CAROLINE DEISLER | VEGAN (@carolinedeisler), Čen 9, 2017 v 9:05 PDT\nPříspěvek sdílený CAROLINE DEISLER | VEGAN (@carolinedeisler), Úno 10, 2017 v 9:43 PST\nPříspěvek sdílený CAROLINE DEISLER | VEGAN (@carolinedeisler), Kvě 6, 2017 v 7:41 PDT\nPříspěvek sdílený CAROLINE DEISLER | VEGAN (@carolinedeisler), Dub 11, 2017 v 9:07 PDT\nAni v případě Viktorie J. Hutter a jejích nohou připomínajících 10leté dítě není o co stát.\nPříspěvek sdílený Fashion Inspiration (@modeblogg), Čec 10, 2017 v 5:35 PDT\nPříspěvek sdílený Viktoria J. Hutter (@viktoriahutter), Čec 14, 2017 v 7:09 PDT\nPříspěvek sdílený Viktoria J. Hutter (@viktoriahutter), Čec 3, 2017 v 11:07 PDT\nPříspěvek sdílený Viktoria J. Hutter (@viktoriahutter), Čen 23, 2017 v 8:25 PDT\nPříspěvek sdílený Viktoria J. Hutter (@viktoriahutter), Lis 29, 2016 v 6:16 PST\nPak tu máme miláčka Instagramu Alexis Ren, kterou ceníme, protože ta se rozhodla mladé dívky informovat o tom, že sama poruchou příjmu potravy trpí. Otevřeně promluvila o tom, že její postava a životní styl není úplně zdravý. Většinu fotek ze špatného období smazala a teď se snaží sportovat a jíst opravdu zdravě.\nPříspěvek sdílený ALEXIS REN (@alexisren), Říj 2, 2015 v 4:54 PDT\nPříspěvek sdílený ALEXIS REN (@alexisren), Říj 23, 2015 v 4:39 PDT\nInka Williams z Bali by asi také úplně neměla být inspirací pro mladé dívky.\nPříspěvek sdílený I N K A (@inkawilliams), Čen 21, 2017 v 2:43 PDT\nPříspěvek sdílený I N K A (@inkawilliams), Kvě 23, 2017 v 3:07 PDT\nPříspěvek sdílený I N K A (@inkawilliams), Led 7, 2017 v 8:13 PST\nPříspěvek sdílený I N K A (@inkawilliams), Pro 19, 2016 v 1:53 PST\nÚčet Pepamack se také pohybuje opravdu na hraně zdravé váhy. Dokonalý styl není vším...\nPříspěvek sdílený Petra (@pepamack), Říj 14, 2016 v 1:34 PDT\nPříspěvek sdílený Petra (@pepamack), Srp 23, 2016 v 3:49 PDT\nPříspěvek sdílený Petra (@pepamack), Kvě 11, 2016 v 3:36 PDT\nPříspěvek sdílený Petra (@pepamack), Bře 21, 2016 v 3:03 PDT\nPříspěvek sdílený Petra (@pepamack), Úno 16, 2016 v 2:09 PST\nV případě Ericy Hoida doufáme jev v přehnaně vyretušované stehno. Označení retuše na fotkách by mohlo být prvním krokem k tomu, abychom po projíždění Instagrmu nepropadaly depresím.\nPříspěvek sdílený Erica Hoida • FashionedChic (@fashionedchicstyling), Čec 13, 2017 v 8:37 PDT\nU Lilliaany si také nejsem jistá, zdali jí její dlouhé nohy závidět, nebo naopak.\nPříspěvek sdílený _lilliaana_ (@_lilliaana_), Čec 7, 2017 v 4:04 PDT\nPříspěvek sdílený _lilliaana_ (@_lilliaana_), Čen 29, 2017 v 7:53 PDT\nPříspěvek sdílený _lilliaana_ (@_lilliaana_), Říj 31, 2016 v 8:52 PDT\nTo byl výčet pár blogerek, na které jsem při brouzdání Instagramem narazila a jejich postavy mě zarazily. Smutné je, že u pár z nich jsem si to při psaní článku uvědomila poprvé. Což je zásadní problém. Kvůli Instagramu už se nám stírají hranice mezi tím, co je normální a mezi tím, co už je přes čáru. The Royal Society for Public Health zjistila, že se více než polovina uživatelů Instagramu po jeho použití cítí deprimovaně a nehezky. Prokázala tak přímou souvislost mezi užíváním Instagramu a poruchami příjmu potravy.\nDalší nemoc, kterou Instagram způsobuje, je orthorexie. Což je psychická porucha, při které se člověk (ve větší míře, než která je považována za „normální“) upíná na zdravou stravu. Orthorektikem je ten, komu myšlenky na zdravé stravování zabírají většinu času a při porušení svých stravovacích zásad se cítí provinile. Hashtagy #healthyfood to začíná a vážnými poruchami s váhou to končí.\nBohužel zatím žijeme ve světě, kdy vyhublým blogerkám followeři přibývají, místo aby ubývali. Správným krokem by bylo označování retušovaných fotek, o které se už určitá část modelek a blogerek snaží. Jen tak dál!\ninstagram závislosť poruchy prijmu potravy Anorexie\nInstagramová fitness modelka ukázala, jak vypadá opravdové těhotenské tělo. Už ji nebavilo žít v dokonalé iluzí, kterou si lidé vytvořili Instagramová fitness modelka ukázala, jak vypadá opravdové těhotenské tělo. Už ji nebavilo žít v dokonalé iluzí, kterou si lidé vytvořili\nInstagramová star Alexis Ren otevřeně promluvila o poruše příjmu potravy, kterou léta trpí Instagramová star Alexis Ren otevřeně promluvila o poruše příjmu potravy, kterou léta trpí


Podnikatel.cz » Start podnikání » Chcete si založit vlastní kadeřnický salon? Ohlídejte si úřady\nServer Podnikatel.cz si posvítil na to, jaké útrapy a nesnáze vás mohou čekat při zakládání živnosti v oboru kadeřnictví. Co vše je třeba pro získání oprávnění podnikání? Na co se zaměřit při výběru provozovny? Jak na hygienu a ostatní kontroly ze strany úřadů? Přinášíme vám rozhovory s podnikateli, kteří již na výše uvedené otázky odpovědi našli.Čtěte více: 7 oborů podnikání s nejlepší pověstí\nPodmínky v oboru kadeřnictví stanovují zákonné normy. Které to jsou?\nNařízení vlády ze dne 23. července 2008, o obsahových náplních jednotlivých živností\nPrávě z posledního odkazu, tedy z obsahových náplní živností, zjistíme, že obor holičství a kadeřnictví spadá do živností řemeslných. Jako pro každou jinou živnost je tedy nutné získat na základě odborné způsobilosti pro podnikatelskou činnost živnostenský list. Pak se již lze vrhnout na plánování provozovny.\nVyzpovídali jsme pro vás majitelé dvou kadeřnických salonů, a to Zuzanu Böhmovou a Pavla Kalinu z ADVANCE studio a Jakuba Hájka z kadeřnictví Hairgods.\nNejprve bylo třeba najít někoho, kdo oboru kadeřnictví rozumí, to byla Zuzka, přiblížil Pavel. Ten totiž zajišťuje chod kadeřnictví spíše z provozního hlediska, kdežto Zuzana se převážně věnuje klientele. Další podstatnou věcí je vhodný prostor a ohlídání si podmínek v nájemní smlouvě, dodává.\nDůležitost výběru prostor pro založení provozovny potvrzuje také Jakub. Ten zprvu pořídil provozovnu přiměřeně velikou, ovšem zanedlouho po její založení chtěl prostory zvětšit, což považuje za zásadní chybu ve svém podnikání. Neměl jsem se tolik zaměřovat na podpůrné služby pro zákazníky jako bar, občerstvení a posezení, říká.\nNabídka na trhu v oblasti kadeřnických služeb je nepřehledná, dodává Jakub. Designová kadeřnictví rostou jako houby po dešti, ovšem už se tolik nehledí na kvalitu provedené práce a péči o zákazníky. Podle Jakuba tak stačí menší provozovna s několika křesly a pár smývadly. Čtete více: Kdy postačí místo podnikání a kdy už je nutná provozovna?\nPohlídejte si obsah nájemní smlouvy\nOba majitelé salonů se pak také shodují v důležitosti projednání nájemní smlouvy s právníkem. Nájemní smlouvy u velkých pronajímatelů jsou velice obsáhlé a většinou jsou sepsané nevýhodně pro nájemce. Určitě doporučuji využít služeb právníka, zvláště v této záležitosti, sdělil serveru Podnikatel.cz Jakub. Nájemní smlouvy v Praze se nejčastěji sepisují na pětiletou dobu trvání, což může některým živnostníkům zlomit vaz.\nCo se týče mého názoru, domnívám se, že provoz kadeřnictví by měl pokrýt svou tržbou nájemné za dva až tři dny. To mi potvrdil i můj bývalý zaměstnavatel, jinak by nemělo smysl podnikat, uvedl Pavel. O této výši nájmu by pak měl být podnikatel podle něj připraven s pronajímatelem diskutovat, jak na osobní rovině, tak právě s podporou svého právníka. Čtěte více: Z chajdy provozovna? Přečtěte si, co vše je třeba nahlásit a na co si dát pozor\nJakub Hájek, kadeřnictví Hairgods\nNa co pamatovat při zakládání salonu?\nPodnikatel by měl dbát na výběr vlasové kosmetiky a navázat s dotyčnou společností dobré vztahy. Stejně pak postupovat i při výběru zaměstnanců. Měl by také zvážit, jaký tlak vody a jaký příjem teplé vody bude pro salon třeba.\nPřehnaných plánů a držet se při zemi, hlavně při výběru provozovny. Tam by se měl zaměřit na velikost jejich prostor a nemít velké oči.\nZačínám pořád znovu, neměnil bych nic. Stále se učím a nebojím se změn.\nZuzana Böhmová a Pavel Kalina, ADVANCE studio\nPodnikatelé by vždy měli pamatovat na to, aby provedená služba byla kvalitní. Nepočítat s tím, že vše nějak dopadne.\nNebýt naivní. Mít jakýkoliv podnik vyžaduje velké investice, především časové. Je to starost na každý den a soukromý život jde stranou.\nVíce bychom zvažovali provozní náklady, nicméně víme, že jsme vše dělali podle nejlepšího vědomí a svědomí. Nic bychom neměnili.\nHygiena, hasiči… a kolotoč se roztáčí\nPakliže dojde k podpisu a oboustranné spokojenosti pronajímatele i nájemce, nezbývá než se pustit do sepsání provozního řádu provozovny. Ten se odesílá na příslušnou Krajskou hygienickou stanici. S provozním řádem byl velký problém. Chtěli jsme vědět, jak provozovnu přizpůsobit tomu, aby byl její provoz schválen, ovšem nikdo nám nebyl schopný poradit. Ani hygienická stanice, ani živnostenský úřad, sdělila nám Zuzka. Bylo sice možné využít služeb například zdravotního ústavu či specializovaných firem, které by provozní řád sestavily, ty se však samozřejmě musí zaplatit.\nCo má takový provozní řád v případě zakládání provozovny obsahovat (zejména pak pro podnikání v oboru kadeřnictví) můžeme nalézt v § 21 Zákona o ochraně veřejného zdraví.\nV provozním řádu podnikatel uvede podmínky činnosti, použití strojů, přístrojů a dalších zařízení, zásady prevence vzniku infekčních a jiných onemocnění, ke kterým by mohlo dojít nesprávně poskytnutou službou, včetně podmínek dezinfekce a sterilizace, zásady osobní hygieny zaměstnanců a ochrany zdraví spotřebitele, způsob zacházení s prádlem a očisty prostředí provozovny.\nV případě jeho schválení se odešle také na Hasičský záchranný sbor dotyčného kraje, ve kterém provozovna stojí. Spolu s provozním řádem se na HZS zasílá také plánek provozovny. Následuje požární kontrola, která je zaměřena na jednotlivé prvky požární bezpečnosti, např. stav a označení únikových cest, provozuschopnost věcných prostředků požární ochrany (např. hasicí přístroje, jejichž počet vám bude na základě rozměrů provozovny vypočítán), požárně bezpečnostní zařízení (např. EPS, hydranty) apod.\nInvestice do podnikání a spolupráce s dodavateli\nNejvíce financí podnikatel vynaloží nejprve na zařízení a vybavení provozovny, stavebními úpravami počínaje a konče investicemi do nábytku, produktových řad a výrobků. Takové investice se často mohou pohybovat kolem jednoho milionu korun v závislosti na náročnosti majitele salonu.\nVelké společnosti, které se zaměřují na vývoj a distribuci produktů, spolu s majiteli kadeřnických salonu uzavírají dodavatelské smlouvy. Díky mým zkušenostem jsem už v této společnosti známá byla, tudíž s námi při zařizování dalšího salonu jednali důvěrněji. Začínající kadeřnice, která nemá ještě vybudované renomé, to bude mít jistě těžší, uvedla Zuzana.\nExistují dodavatelské společnosti, které nabízejí přímo i svůj nábytek, Jakub však spolupracuje se značkou, která neposkytuje nic než vlasovou kosmetiku. Veškeré vybavení zařizoval ze svých financí. Na našem trhu jsou tři velké značky, které nutí salony, aby od nich odebíraly veškeré zboží, nábytek, styling i barvy. Pokud podnikatel odebírá například barvy a styling od jiné společnosti, vždy je to na úkor bonusových bodů, sdělil nám Jakub. Čtěte více. Než začnete strkat peníze do internetové propagace, analyzujte si konkurenci\nZároveň doporučuje, aby se podnikatel moc nezavazoval úvěry a uvažoval reálně, co se týče návštěvnosti salonu a návratnosti vložených investic. Omluvitelné je čerpání úvěru v rozjezdu živnosti, rozhodně však na základě svých vlastních zkušeností odmítá překlenovací úvěry.\nS čím často majitelé kadeřnických salonů nepočítají, to jsou poplatky za umístění televizních přijímačů v provozovně a přehrávání muziky pro větší komfort klientů. Při otevírání salonu je spoustu starostí. Člověka tak ani nenapadne, že když do něj umístí televizi, byť za účelem promítání například ukázek z přehlídek, musí nutně zaplatit poplatky, postěžovala si Zuzana.\nSpolečnosti, které se věnují ochraně autorských práv (OSA, Intergram) mají podle našich majitelů salonů velmi propracovaný systém kontrol. Vždy než jsem otevřel kadeřnictví, první kontrola byla ze strany těchto společností, uvedl Jakub. Za jeden neohlášený televizní přijímač je nutné zaplatit pokutu 10 000 Kč. U Jakuba se tato pokuta za dva televizní přijímače vyšplhala na 60 000 Kč, zapomněl ji totiž včas zaplatit. Čtěte více: Víte, za co všechno musíte platit koncesionářské poplatky? Poradíme vám\nMezi podnikateli navíc koluje přesvědčení, že společnosti jako OSA či Intergram jsou informovány o počtu televizních přijímačů či reproduktorů poštovními doručovateli a tyto organizace pak následně na základě tohoto sdělení provádějí důkladnější kontroly. Tuto informaci nám však Marta Selicharová z České pošty vyvrátila.\nReklama, zviditelnění, ale hlavně reference přitáhnou zákazníky\nVšichni oslovení majitelé salonů se shodují, že nejúčinnější podnikatelskou zbraní jsou kladné ohlasy a tzv. „word of mouth“, tedy předávání si informace mezi veřejností „z úst do úst“.\nJakub také doporučuje účast kadeřníků v různých soutěžích souvisejících se stříháním, zároveň také zasílání fotografií a ukázek své tvorby, což s sebou zviditelnění salonu přináší, navíc za vložení minimálních investic do reklamy. K čemu se už staví rozpačitě, to jsou slevové servery. Je skvělé, že se prodají služby salonu, ovšem pak do kadeřnictví chodí půl roku lidé, které je kadeřník nucen stříhat za velmi levné peníze.\nCo se týče umístění salonu, Pavel a Zuzana se shodují v tom, že nemá velký vliv na přísun zákazníků to, jestli podnik stojí na odlehlém místě nebo v centru města. Salon je určitě dobré založit tam, kde se o něm bude mluvit. V centru velkoměsta je prostředí velmi anonymní, kdežto do salonu, byť vzdálenějšího, se klienti za dobrými službami vždycky rádi vrátí, sdělila nám Zuzka.\nJakubův předchozí salon byl poměrně skrytý. Vidím velký rozdíl mezi tím, když jsem měl kadeřnictví ve dvoře a nynější dobou, kdy jej mám na ulici. Lidé se zastavují a na ulici to zkrátka žije. Čím rušnější cesta, tím lepší, uzavřel svými zkušenostmi Jakub.


E-kniha: Dračí nevěsta - Katherine Luka | Knihy.ABZ.cz\njen "Autor - Luka - Katherine Luka"\nE-kniha: Dračí nevěsta - Katherine Luka\nKnihkupectví > Katalog vybraných autorů > L > Luka - Katherine Luka > Dračí nevěsta\nElektronická kniha: Dračí nevěsta\nDrzá Sanje má už osamělého života na zděděném statku plné zuby. Nemíní se zahrabat na samotě za vsí, jejíž obyvatelé ji nemají v lásce. Má plán. Prodá statek a odejde do města ... (celý popis)\nDrzá Sanje má už osamělého života na zděděném statku plné zuby. Nemíní se zahrabat na samotě za vsí, jejíž obyvatelé ji nemají v lásce. Má plán. Prodá statek a odejde do města za prací… Kherachrenn se toulá krajem a žije svůj klidný dračí život. Občas ukrást nějaké dobytče považuje za příjemné zpestření, ale ta drzá holka, která tak statečně brání svoje krávy je výjimečně zábavná… Statečný rytíř vždy stojí na straně slabších. A když se krajem začnou šířit zvěsti o drakovi, Dermi neváhá ani vteřinu. Zničit tyhle krvežíznivé bestie je jeho poslání… Rychtář dobře ví, jak je důležité zabezpečit klid v obci. Nikdo nesmí beztrestně krást dobytek! Ale taky ví, že vesničané se drakovi sami postavit nemohou. Rozhodnutí, zda poslat pro drakobijce nebo si bestii raději usmířit, je lehčí, než se zdá. Zvlášť když jsou ve hře peníze a jedna nepohodlná holka… Současnost má ovšem kořeny v minulosti, a nárok na budoucnost mají jen ti, kteří přežijí…\nDra čí nev ěsta\nbřezen 2016 jako 26.publikace vydavatelství\nepub: ISBN 978-80-88061-64-9\nmobi: ISBN 978-80-88061-65-6\npdf: ISBN 978-80-88061-66-3\nRuuhlar se zhluboka nadechla.\nKat aby to...\nPrsty k řečovit ě svírala podru čku svého vyvýšeného k řesla\na neodvažovala se spustit zrak z toho tvora uprost řed tr ůnního sálu.\nVypadal tak... uvoln ěně?\nŠpi čkou kovov ě lesklého ocasu lehounce bi čoval mramorovou podlahu\na náramn ě si užíval její hr ůzu.\nHrála o všechno.\nMěl moc zni čit celé její dílo – rozvrátit království, pole spálit na prach a\nvystavit její lidi hladov ění.\nUž tak m ěla mnohé nep řátele. Muže, kterým se nezdálo vhodné, že se\nchopila vlády po svém otci, aniž by se obt ěžovala aspo ň se provdat za\nRuuhlar pomalu vydechla. Její protivník na ni potm ěšile hled ěl\nsafírovýma o čima s protáhlou zorni čkou. Fascinoval ji. A děsil.\nA ona neznala odpov ěď na jeho poslední hádanku, kdežto on všechny její\notázky zodpov ěděl bez velkého váhání.\nPomalu jí docházelo, že prohrála.\nDlan ě m ěla ledové a v krku ji tla čily slzy. Te ď už m ůže ud ělat jen jediné\n– zachovat si čest.\nVstala a i hroziv ě krásný tvor p řed ní se vzty čil. Tr ůnní sál tonul\nv mrazivém tichu. Dvo řané se báli i dýchat.\nRuuhlar s ňala zlatou obrou čku ze svých vlas ů a podržela ji p řed sebou.\nNeodvažovala se zvednout o či od rukou, které proklínala za to, že se\nnep řestávají t řást.\nPak suše polkla a pokusila se promluvit svým obvyklým zvu čným tónem.\nJenže hlas se jí zlomil. P řesto se opanovala a zkusila to znovu: „Jsi... jsi\nvít ěz. Mé království je tvé...“\nDav zašum ěl zd ěšením a několik dam omdlelo.\nDo tr ůnního sálu se vysokými okny prodralo slunce, odrazilo se na\nnalešt ěných b ěloskvoucích dlaždicích a zalesklo se na st říbrném h řbet ě\ndraka, který své vít ězství bral jako naprosto samoz řejmou v ěc.\nRuuhlar m ěla chu ť odhodit korunku a okamžit ě s křikem utéct!\nPřesto se ovládla. Byla královna!\nSestoupila o jeden sch ůdek níže a pak pronesla o něco tišším, ale p řesto\ndostate čně se rozléhajícím hlasem: „Dovol mi však navrhnout ti obchod.“\nDrak naklonil hlavu mírn ě ke stran ě a nep řestával ji pozorovat.\n„Na místo svého království ti nabízím - “ Polkla a pak zašeptala: „Sebe...\n„Do prdele práce!“ zavr čela Sanje.\nVytrvalý déš ť letošního studeného jara podmá čel p ůdu a jeden ze\nsta řičkých, nap ůl zpráchniv ělých k ůlů ohrady to nevydržel. Nejspíš pak\nsta čilo, aby se její stra čeny podrbaly o plot, a půl ohrady se z řítilo jako\nZamra čené odpoledne hrozilo dalším dešt ěm a Sanjiny d řeváky klouzaly\nna blát ě, když sp ěchala k rozbo řenému hrazení.\nTři krávy se nete čně pásly v ohrad ě. Dv ě ale chyb ěly a Sanje si vztekle\nuv ědomila, že je musí najít, než se setmí.\nA ve čer v tomhle kalném dni p řijde brzo.\n„Do prdele práce...“ zopakovala si pro sebe a vydala se zahnat zbylé\nkrávy do chléva, než se i ony vydají na výlet.\nLeontin, královská nev ěsta, vstala ze svatebního lože, a zimom řiv ě\nzachumlaná ve vln ěném plédu p řistoupila k oknu.\nVenku je rušno. Vále čná družina jejího manžela, kterého zná sotva pár\ndní, vyjíždí z bran hradu. Kopyta duní na padacím most ě a on se\nneobt ěžuje ani ohlédnout...\nDrápala se do kopce a vlhká tráva jí ujížd ěla pod nohama. Namáhav ě\ndýchala a hlavou jí táhly naštvané myšlenky.\n„Co jsem komu ud ělala? Čím jsem si tohle zasloužila? Vždy ť nechci nic\njiného, než klidný život. Oby čejný, klidný život, jako má t řeba Safija...“\nSanjina nejstarší sestra se už p řed deseti lety vdala za kožešníka\nv blízkém m ěste čku. Te ď m ěla p ět d ětí, služku, a každý týden si posílala\nk Sanje pro čerstvá vají čka.\n„Pro č mi naši nechali na krku tuhle ruinu a pět pitomých krav, co sakra\nani nedokážou z ůstat v ohrad ě?! a pro č v ůbec museli um řít tak brzy?!“\nNa h řebenu se ohlédla na statek s pobořenou ochrannou zdí, který se jaksi\nstydliv ě kr čil na b řehu malého rybní čku. Na n ěm si nevzrušen ě rovnaly\npe ří Sanjiny sn ěhobílé husy.\nVzdychla, shrábla si za ucho tmavé vlasy uvoln ěné v ětrem, a vyrazila na\ndalší cestu. U rozbo řené ohrady rychle našla v blát ě stopy a vydala se\nAspo ň k něč emu je dobrý tohle zatracený po časí, pomyslela si odevzdan ě\na p řitáhla si vl ňák.\n„Pane, dorazil holub z paláce.“\n„Skv ělé, n ějakou dobrou zprávu bych dneska uvítal.“ Král zasy čel\na ranhoji č zamumlal omluvu. Pak obratnými prsty utáhl obvaz na\nvlada řov ě paži.\n„Mám syna? Čti!“ král p řijal od ranhoji če lé čivý nápoj a nato čil se\nk poslovi. Prostorný stan nabízel aspo ň trochu pohodlí, pokud se tomu\ntak dalo říkat. Vále čné tažení trvalo už dlouho. Až moc dlouho.\n„M ůj nejmilostiv ější pane, mám tu čest Ti oznámit, že ses stal otcem.\nDnes ráno Tvoje cho ť Leontin povila syna a dědice.“\n„Vynikající. Hned odepiš... co se tak tvá říš?“\n„Pokra čuje to.“\nKrál netrp ěliv ě mávnul rukou a posel op ět spustil: „A b ěhem dopoledne,\nza vynaložení nemalého úsilí, dala Tvá cho ť život jeho mladšímu bratru,\ndvoj četi. Chlapci i Tvá paní se dosud t ěší dobrému zdraví.“\nSanje pospíchala po širokém travnatém úbo čí z kopce dol ů a nep řestávala\nsledovat stopy, které kravské paznehty vytla čily v rozm ěklé zemi. Vítr se\nrozehnal nízkou jarní travou a připleskl jí režnou sukni ke štíhlým nohám.\nSpíš ze zvyku si popotáhla vl ňák blíž ke krku a rozhlédla se. V ěděla, že\nse blíží k potoku a doufala, že krávy nep řebrodily na druhou stranu.\nPot ěšilo ji, když jednu uvid ěla škubat mladé výhonky z černého bezu,\nkterý rostl na b řehu. Ušklíbla se pro sebe: „Já ti dám, ty jedna potvoro,\ntakhle m ě honit po kopcích, jen kv ůli tvému mlsnému jazyku!“\nZrychlila krok a sestoupila na široké dno údolí. Snažila se vyhýbat\nloužím, které sem tam čvachtaly pod nohama, a blížila se k potoku, který\nbyl po deštích trochu rozvodn ěný. Cestou se ostražit ě rozhlížela po druhé\nUpoutal ji záblesk zrzavé srsti tam, kde tušila brod. Podívala se tím\nsm ěrem po řádn ě a tém ěř se rozb ěhla. Ano, je tam její červenostrakatá\nDojnice stála po kolena v proudu a pila.\n„Ty krávo jedna, co tam d ěláš?!“ zanadávala Sanje a kravka zvedla hlavu,\nkdyž uslyšela známý hlas.\n„Tak poj ď, poj ď ke mn ě! Nebu ď blbá, ta voda je studená.“\nZví ře se op ět sehnulo a nevzrušen ě pilo dál.\n„Nenu ť m ě tam chodit, ty potvoro! Za trest ti u řežu rohy, uvidíš!“\nŽádná odpov ěď . Sanje se sehnula pro kámen a hodila ho nedaleko krávy\ndo proudu. Doufala, že ji tím p řinutí vyjít z vody. Jenže stra čena se lekla,\nusko čila, proud jí podrazil nohy, klekla si a stálo ji dost sil se znovu\nSanje se zajíkla. Necht ěla, aby se kráva utopila a uv ědomila si, že nemá\njinou možnost, než pro ni dojít. S povzdechem skopla d řeváky, vln ěný šál\npov ěsila na v ětev bezu a popadla první příhodný klacek, který jí na b řehu\npřišel pod ruku. Ušklíbla se, když ji na bosých chodidlech zastudila tráva\na mezi prsty projelo mazlavé bláto.\nJešt ě krok a dravá voda jí olízla kotníky. Sanje si lem sukn ě zastrkala za\nopasek a klackem zkoušela místa p řed sebou ve vod ě. Brodila se ke\nčty řnohé dezertérce, které kapalo od huby.\nUž byla skoro u ní, když ve vrbovém houští výhružn ě zaševelil vítr\na smetl jí vlasy do o čí. Snažila se udržet rovnováhu, zárove ň si rychle\nuvolnit výhled, a najednou prolétla vzduchem zlatá čára.\nSanje sebou trhla a div neupadla. Pár metr ů od ní vybuchl gejzír vody a...\na rudé vody.\nA kráva zmizela.\nTam kde p řed sekundou stála, nestálo nic.\nZato v divoce cákající vod ě se sem tam mihlo kopyto nebo ocas a řeka\nzlat ě zá řila, p ěnila a postupn ě odhalovala hrozný výjev.\nJakési... zví ře rdousilo Sanjinu ubohou kravku. Velké zví ře. V ětší, než\nobecní plemenný býk a Sanje žádného v ětšího tvora nikdy nevid ěla. Jeho\nlesklý ocas bi čoval hladinu, která se pomalu usazovala, jak sebou kráva\nzmítala mén ě a mén ě.\nOn mi ji sežere! Napadlo dívku a vjel do ní strašný vztek.\n„Vra ť mi tu krávu, sakra!“ zaje čela nerozumn ě, a mrskla po zlatavém\núto čníkovi sv ůj klacek. Tvrd ě to žuchlo, jak d řevo ude řilo do silného,\npružného t ěla dravce, ale nijak zvláš ť mu ta rána neublížila. Upoutala\nvšak jeho pozornost.\nZvedl mordu a pohlédl na Sanje jako na obtížný hmyz. Ten pohled se jí\npropálil až do páte ře. Byl tak arogantní a tak... nezví řecí. Zaujala ho,\ntakže okolo krku zardoušené krávy omotal ocas, aby mu neuplavala\na oto čil se k dívce.\nSanje suše polkla a málem se rozkašlala.\nNa potíže s dýcháním, však rychle zapomn ěla, když si uv ědomila, že to...\nten dravec na ni zam ěř il pozornost – a ona má úpln ě prázdné ruce.\n„Do prdele práce!“ zamumlala suchými rty, a hr ůza z přímého pohledu\ndo jeho o čí jí proudila žilami, jako jed. Byla bezbranná a on se brodil\nzví řenou ledovou vodou blíž. P ři tom se pohyboval tak hladce\na elegantn ě, jako by se rozvodn ěná říčka nepokoušela strhnout s sebou\nvšechno, na co narazila – včetn ě jejich nohou.\nSanje zoufale bušilo srdce a hnalo jí na jazyk šílené v ěci. Vlastn ě ani\nnevnímala, že je říká nahlas, dokud si nevšimla záblesku p řekvapení\nv dravcov ě pohledu.\n„Jestli si n ěco zkusíš, ty slizká potvoro, vyškrábu ti o či!“\n„Vykuchám t ě, jako králíka a tvoje srdce si dám k ve čeři!“\nZ hloubi hrdla se mu vydralo nebezpe čné zavr čení a přikr čil se ke skoku.\nSanje se rozklepala kolena a její d ěsem vypálený mozek vyplodil tu\nnejšílen ější výhr ůžku: „Za tu krávu mi zaplatíš deset zlatek!“\nSanje padla do vody. Kolena si od řela o kamení a proud ji okamžit ě za čal\nrvát za sukni, za nohy i za ruce a ona nem ěla čas si uv ědomit, že n ěkde\nkus za ní vyšplíchla voda po doskoku nádherného tvora.\nPrala se s víry a vlnami, snažila se postavit, ale sukn ě se jí pletla mezi\nnohy, polykala vodu i sv ůj vlastní strach, na o či se jí lepily prameny\nmokrých vlas ů, a n ěkde blízko zn ěl zlomyslný, arogantní smích.\nPak spíš tušila, než vid ěla, že se k ní op ět blíží. Hrál si s ní, napadlo ji.\nJako ko čka s myší. Zabrala nohama a vzep řela se divoce hu čící vod ě. On\nse plavn ě zavlnil a najednou stál p římo u ní.\nLedová voda propláchla Sanje mysl a ona sev řela pod vodou do p ěstí dva\nStudený čumák s malým kost ěným výr ůstkem se jí lehce dotkl na čele\na Sanjin strach vytryskl v zu řivém útoku.\nJednou p ěstí, vyztuženou kamenem, srazila jeho mordu stranou a druhou\nse mu pokusila p řerazit h řbet nosu. Prudce vydechl a před další ranou\nuhnul. Sanje vysko čila na nohy a zamra čen ě hrozila, že ho znovu praští\npo hlav ě.\n„Vypadni!“ zaje čela na n ěj tém ěř hystericky.\nDravec se však jen ušklíbl. Ušklíbl?\nSanje, mokrá do nitky, stála vprost řed potoka proti obrovskému zví řeti,\nkteré nevypadalo, ani se nechovalo, jako žádné ze zví řat, která znala,\na divoce dýchala.\n„Vypadni, ty parchante, a jestli ješt ě jednou šáhneš na moje krávy,\nvyrazím ti oko!“\nOp ět se pobaven ě zašklebil a za čal Sanje zvolna obcházet, čímž jí\nuvol ňoval cestu na její b řeh.\nRozhodla se využít tu možnost a opatrn ě ustupovala.\nVoda jí okolo kolen a lýtek pomalu klesala a Sanje vypustila z pusy další\nnehoráznost: „Až se p říšt ě setkáme, vezmu na tebe vidle, zlod ěji!“\nKone čně stála na b řehu a on ji pozoroval a voda se kolem n ěj to čila\na pěnila, jako by ho objímala. V ůbec nemusel bojovat o rovnováhu\na vypadal d ěsiv ě krásn ě, jak se mu rudozlatá mokrá k ůže matn ě leskla\ni v přítmí k řovím zastín ěného brodu.\nPak mírn ě kývnul hlavou, jako na rozlou čenou, a několika rychlými\nskoky zmizel po proudu. Nejspíš se vydal hledat mrtvou krávu, která mu\nChlapci p řešlapují na schodišti. Tak stejní a přece každý jiný. Malí\nblon ďatí andílci. Jeden skrývá za zády knihu, druhý nervózn ě ma čká\nv dlani jilec d řev ěného me če. Tak dnes! Dnes kone čně! Válka skon čila\na jejich otec se vrací. Své šesté narozeniny už oslaví spolu s ním.\nLeontin se natáhla a jednoho z nich pohladila po hlav ě. Byl to ten, který\nsi pohrával s me čem. N ěžná mate řská ruka mu uhladila neposlušné\nkade ře. Zbyte čně. Za okamžik už se stejn ě kroutily svým vlastním sm ěrem.\nŽena se ho řce usmála. Tak moc podobný svému otci. Sebev ědomí mu\nnikdy nechyb ělo. Každý ho p řesv ědčoval, že jednou bude králem. Nikdo\nto sice nev ěděl jist ě, protože jen ona a stará ch ůva dokázaly rozeznat,\nkterý z nich se narodil d řív, ale všem byla sympatická jeho sm ělá povaha.\nOsud království se ale nepíše jen me čem a krví. A válek už bylo dost.\nTruba či spustili ostré fanfáry.\nZvedla hlavu. Nevid ěla ho tém ěř sedm let. A předtím... všechno bylo tak\nstrašn ě rychlé. Dohodnuté zasnoubení, její cesta na královský dv ůr\na svatba... jen aby ho to nezdrželo od jeho tažení. Vít ězných, bezpochyby,\npomyslela si ho řce.\nKopyta dun ěla na dlážd ění - opraveném z jejího v ěna a jejím úsilím.\nPotla čila ho řký úšklebek. A te ď si jede pro syna. Pro d ědice.\nSeskakují. Nem ůže ho nepoznat. Jen se na n ěj dívá. Dívá a ml čí a on jde\n„Bu ď vítán, m ůj pane,“ mírn ě poklesne v kolenou.\nVidí mu na o čích, co ho zajímá, když si m ěř í chlapce hodnotícím\npohledem. Není hloupý, to ne. Neušklíbá se nad pojednáním o polním\nhospodá řství, které mu nadšen ě ukazuje její drahý Loki, ale tvá ř se mu\nviditeln ě projas ňuje, když se otá čí k Dermimu a vyzývá ho, a ť ukáže, co\nuž se svou zbraní dovede.\nPak obrací tázavé o či k ní. Celé nádvo ří zatají dech. Nikomu ne řekla,\nkterý je d ědic. A te ď už ví, že ud ělala dob ře. Vidí mu na o čích, co by si\npřál: z vále čníka krále a ze vzd ělance jeho rádce - možná správce zem ě.\nAle takhle to nebude. Alespo ň pokud ona k tomu má co říct. A to tedy má.\nUdrží na tvá ři p řív ětivý úsm ěv a potom položí ruku na drobné chlapecké\n„P ředstavuji ti tvého syna a dědice, m ůj pane. Tohle je Loki. A tohle je\njeho mladší bratr Dermi.“\nNa kost promrzlá Sanje se kone čně dostala do sv ětnice. Zbylá kráva už\nnadšen ě p řežvykovala seno v chlév ě se svými t řemi poslušn ějšími\ndružkami, a tak si i dívka mohla kone čně dop řát oddech. Za dve řmi\nzav řenými na petlici ze sebe za čala sloupávat nap ůl uschlé oble čení plné\nbláta a nalepeného sena. V místnosti bylo zima, protože kamna b ěhem\njejí nep řítomnosti vyhasla a Sanje bylo do plá če. Cítila ho v hrdle,\nv únavou bolestiv ě napjatých ramenou, v prok řehlých pažích...\nPro č sakra nem ůžu mít normální život?! napadlo ji už po tisící od smrti\nrodi čů , která ji zanechala osam ělou a vystrašenou v pustnoucím statku.\nKlidn ě by se provdala snad za kohokoliv, kdyby to znamenalo, že tu už\nnebude muset být po řád a na všechno tak strašn ě sama.\nJenže o ni nikdo nestál.\nCo si pamatovala, tak jen jednou tan čila na vesnické zábav ě, jedinkrát se\nprošla vonícím sadem za hospodou... na další sch ůzku nep řišel. A jiné\npozvání už nedostala.\nJenže život ne čeká a Sanje se tu nehodlala zahrabat. Musí vydržet do žní,\na pak... kdo ví? Prodá statek a zmizí n ěkam, kde ji nikdo nezná.\nZakroutila ztuhlými rameny a nahá p řeb ěhla ke koši se suchým roštím\na třískami na podpal. Jakmile vysko čily plameny, p řistr čila na plotnu\nhrnec s vodou a zašla za záv ěs, který odd ěloval její l ůžko.\nPřesto, že byla ve sv ětnici sama, necítila se najednou nahá dob ře. Po řád,\njako by na sob ě cítila ty jeho o či. Pyšné a chytré a pronikavé... Kdyby\njen v ěděla, co je to za zví ře! Nic podobného nikdy nevid ěla a nemohla na\nněj p řestat myslet. Nohy m ěl silné a pružné, jako ko čka, h řbet porostlý\njakýmisi kost ěnými desti čkami a jeho morda p řipomínala psí. Ocas se\nzlat ě leskl a bi čoval vodu v ladných obloucích a navíc ta k řídla!\nJenže jí zabil krávu a připravil ji tak dob ře o deset zlatek, které mohly\nznamenat rozdíl mezi tím, zda opravdu odejde nebo ne.\nZavázala si tkani čku u krku, vstala z lůžka a bílá no ční košile jí sklouzla\npo nohou a zahalila kolena a skoro celá lýtka.\nNa plotn ě zasy čela pára unikající z hrnce, ale zn ělo to jako prudký\nSanje došla ke stolu a přitáhla si ošatku s chlebem, p řikrytou ut ěrkou, aby\npe čivo neokoralo. Sev řela prsty hrubou látku, zatáhla, vyjekla a prudce se\nposadila na židli. Drsný ubrousek si tiskla k úst ům a lapala po dechu.\n„Do prdele práce!“ zašeptala nakonec.\nVítr venku zavrzal vraty... nebo to byl smích?\nNa ošatce se teple lesklo deset kulatých mincí s dokonalou ražbou\ndávného krále. A bezpochyby byly zlaté.\nMěsta jako toto nikdy nespí.\nZa jedním ze zasklených oken luxusního paláce obklopeného zahradou\nbd ěl muž. Ve svitu lamp n ěco zapisoval do tlustého svazku. Náhle jeho\nruka s brkem znehybn ěla.\n„Co chcete?“ jeho hlas zn ěl p říjemn ě chraplav ě, a čkoliv prozrazoval\n„Mám jen otázku,“ ozvalo se ze tmy.\n„Vážn ě? A pro č jste nep řišli ve dne?“ muž s perem v ruce vnímal celým\ntělem, jak se za ním n ěkdo bezhlesn ě ušklíbl. Vte řiny míjely. Pak n ěkdo za\njeho zády řekl: „Jak bezpe čně zabít draka?“\nOdložil pero a pooto čil se. Lampa mu olemovala rameno svatozá ří\na odhalila šerou postavu. „A jak bezpe čně sest řelit slunce, na to se zeptat\nnechceš?“ odv ětil sarkasticky.\nPostava nap ůl ve stínu mírn ě pokynula rukou a než sedící muž sta čil\nzareagovat, sev řela mu krk škrtící smy čka z tenkého drátu. To objetí\nnebylo smrtelné. Poznal, že mu pouze cht ějí nahnat strach.\nMávnul rukou a zasípal: „To nebude nutné.“\n„No když už jste došli až sem, zdá se, že by n ějaký zp ůsob mohl\n„To jsem rád,“ ozvalo se z příše ří.\n„Mého fámula jste omámili?“\n„Kam bychom došli, kdybychom za sebou nechávali pobíhat sv ědky?“\npodivil se up římn ě tmavý obrys a vstoupil do zá ře lampy.\n„Škoda. Byl to dobrý hoch,“ konstatoval u čenec a zav řel svou knihu.\n„Dobrá, p řesko číme úvodní otázku, co jste ochotní investovat. Vidím, že\nMladý muž v zá ři lucerny se pousmál a jeho p říjemné rysy získaly na\n„Abych to zkrátil, draka zabijete n ěkolika zp ůsoby. Tradi ční ut ětí hlavy\na její spálení bude pravd ěpodobn ě nejdokonalejší zp ůsob, ovšem pat ří\ntaké k nejpracn ějším a nejnebezpe čnějším. Pak je tu ta možnost\ns probodením srdce. Ta ovšem po čítá s tím, že byste se k němu v ůbec\ndostali. Dra čí k ůže je asi ten nejkvalitn ější kruný ř na sv ětě, a pod ním se\nnachází hora tuhých sval ů, které zastaví každý b ěžný me č.\nJediná v ěc, která ji snadno probodne a skrze muskulaturu se dostane až\nk srdci, je legendami op ředený artefakt.“ U čenec se odml čel, aby dodal\nváhu svým dalším slov ům.\n„Jde o roh jednorožce.“\n„Jednorožci jsou ale nepolapitelní,“ namítl sv ětlovlasý mladík.\n„Tém ěř nepolapitelní.“\n„Tém ěř ?“\n„Jak jsem řekl. Toto stvo ření, nejkrásn ější z krásných a nej čistší z čistých\nse m ůže ukázat jen n ěkomu podobn ě p ůvabnému.“\nMladý muž ml čel a jeho nebezpe čně odhodlané o či nep řestávaly sledovat\n„Pot řebuješ čistou pannu.“\n„V čera mi z pastviny zmizela kráva. Hledal jsem ji všude, ale na\nKamenném vršku stopy kon čí a dál nic...“ zlobil se fousatý chalupník.\nSanje ho minula se sklopenou hlavou a hled ěla si svého. P řišla na trh\nprodat vají čka a za utržené peníze nakoupit s ůl.\nJenže ten muž nebyl jediný, který si st ěžoval. Za chvíli se k němu p řidali\ndva další, jimž se v minulém m ěsíci ztratily ovce.\n„Je tu snad n ějaká vl čí sme čka, která se ješt ě nevrátila do hor?“ p řemýšlel\nnahlas jeden z muž ů.\n„Blbost,“ odbyl ho jiný. „Vlky p řece známe. N ěkdo by je vid ěl. Nebo\naspo ň slyšel jejich vytí. Copak jste n ěco slyšeli?“\n„Ne,“ potvrdil fousá č a potáhl z dýmky.\nLevný tabák zasmrd ěl až k Sanje, která držela na ruce košík s vejci a\nrozhlížela se po p řípadných kupcích. M ěla na sob ě svoje druhé šaty, ty\nlepší. Červené s mod ře vyšívanou bordurou i živ ůtkem. N ějaká cizinka\nv horalském kroji se na ni usmála a přišla blíž.\n„Za kolik jsou ta vejce?“ ptala se žena celkem mile a Sanje se s ní dala do\nKdyž horalka odešla s nákupem, zaposlouchala se Sanje op ět do řeči\nmuž ů opodál. Jenže ti už řešili letošní studené a mokré jaro, a jaký to\nbude mít vliv na úrodu ovsa.\nNašt ěstí se po časí už umoud řilo a v den, kdy p řišla o krávu, pršelo za\nposlední m ěsíc naposledy.\nJe možné, že je ten dravec po řád ješt ě v okolí? p řemýšlela Sanje. Podle\nmizejícího dobytka by to tak vypadalo. Ale o co mu jde? a co je vlastn ě\nza č? Trápila se tou otázkou od chvíle, kdy našla na ošatce peníze za svou\nkrávu. Tohle by zví ře rozhodn ě neud ělalo. Jenže se nem ěla koho zeptat.\nLidé z vesnice ji moc nemuseli i bez toho, aby pokládala podivné otázky.\nNáhle ji zapálilo v zátylku. Zase ten pohled? Ten, který jí už m ěsíc\nnedával spát? Nenápadn ě se ohlédla, ale za ní žil trh svým všedním\nživotem stejn ě, jako všude okolo. Ženy sp ěchaly s nákupem k plotnám,\nděti si hrály s obru čí od pivního sudu a na kozlíku jednoho formanského\nvozu se vyh říval v dopoledním slunci velký rezavý kocour. Po řádn ě\nvelký a po řádn ě chlupatý.\nAle celkem oby čejný... Asi.\n„Ach né! Tahle že je panna?“ starý muž v dlouhé říze se ušklíbl.\n„Potvrdila to zkušená porodní bába,“ namítl voják.\nUčenec poslal oba mávnutím ruky pry č a oto čil se ke sv ětlovlasému\nmladíkovi, který se držel z dosahu lou čí.\n„Copak jsou ti tvoji chlapi tak neschopní?“\n„Nejsou,“ ohradil se charismatický muž. „Jenže nejspíš jsi jim nedal\nsprávné rozkazy. Co bylo tak špatného na té holce? Vždy ť její panenství\nUčenec se uchechtl a natáhl se po poháru s vínem. „Ach ne, špatného na\nní nebylo nic. A chytrá byla taky až až. Je jasné, že dob ře ví, že musí\nzůstat do svatby panna, jinak si zna čně zkomplikuje život.“\nKrasavec povytáhl obo čí.\n„Sta čil mali čký exkurz do jejích vzpomínek. Ani to nebylo moc invazivní.\nA hned bylo jasné, co jsem si myslel od za čátku: Ta holka má tolik\nzkušeností s muži, že by skoro mohla napsat memoáry. Nebo p říru čku:\nKterak si užít a nep řijít o v ěne ček...\n„Tak co teda vlastn ě chceš?“\n„Já?“ usmál se muž v dlouhé sv ětlé říze a pohladil si prošediv ělý vous.\n„No dob ře. Tak co tedy vlastn ě hledám? Řekni mi to, a já to najdu.“\nLuxusn ě oble čený sta řec se ušklíbl: „Mám pocit, že jsem to řekl už\nstokrát. Hledáš čistou dívku. Nevinnou! Na prahu dosp ělosti, ale bez\njakýchkoliv zkušeností s mužským pokolením. Hledáš n ěco jako and ěla\nv lidském t ěle.“\n„Už rozumím. Nesta čí, že ješt ě nešukala. Nesmí ani v ědět, že to existuje.“\n„Není myslím zapot řebí tak silných slov... Ale v zásad ě máš pravdu.\nHledáš n ěkoho takového.“\nSanje zasekla sekyrku do špalku a sehnula se, aby naházela polínka do\nkoše. Slunce pálilo a na nebi nevisel ani mrá ček. Blížilo se poledne,\nmouchy bzu čely nad hnojišt ěm a všechna dr ůbež ze dvora si zalezla\nněkam do stínu. Dobytek byl poklizený a nakrmený a teď byla řada na\nSanje, aby si p řipravila ob ěd.\nNajednou se zamra čila a oto čila hlavu. M ěla pocit, že slyší n ěkoho\npřicházet po cest ě od vesnice. Nemýlila se. P řekvapen ě si p řehodila cop\nna záda a uhladila vlasy za uši. K její osam ělé usedlosti se totiž neblížil\njeden návšt ěvník. S úlekem si uv ědomila, že se sem hrne snad celá ves.\nVylekan ě si urovnala sukni a vyšla jim vst říc. Snad se nep řihodilo n ěco\njedné z jejích dvou sester? Safija už nebyla nejmladší a Lana čekala další\nděcko. Ale to by p řece nep řišli všichni, aby jí to řekli...\nRychtá ř se zastavil ve vratech, rozkro čil nohy a palce si zahákl za opasek.\nPůsobil rozhodn ě a neoblomn ě.\nSanje stála naproti n ěmu a za jeho zády se srotil dav vesni čan ů.\nMl čela, protože se bála prolomit to ohlušující, zlov ěstné ticho.\nNikdo nemluvil a snad i ty mouchy nad hnojišt ěm se n ěkam schovaly.\n„P ůjdeš s námi Sanje!“ řekl nesmlouvav ě rychtá ř a všichni ostatní po řád\nSanje ho zaražen ě pozorovala a její ruce se jakoby o vlastní v ůli složily\nv obranném gestu na hrudi. „Pro č?“ zakrákala náhle suchým hrdlem.\nRychtá ř se zamra čil: „Protože jsem to řekl.“\n„Já ale nikam nep ůjdu, dokud mi ne řeknete, co se d ěje,“ namítla tiše\ndívka a proti tomu davu vypadala ješt ě k řeh čí, než normáln ě.\n„P řišli jsme t ě odvést pro dobro vesnice,“ uvolil se rychtá ř k vyhýbavé\nNad dvorem prolétla vlaštovka a slunce se zat řpytilo na ost ří malé\nsekyrky zaseklé ve špalku. Sv ět se bál nadechnout a Sanje s ním. „Pro\ndobro vesnice? Co to znamená?“ naléhala nakonec a roz čilovalo ji, jak\ntiše a nejist ě její hlas zní.\n„To sakra znamená, že p ůjdeš s námi!“ vybuchl kone čně rychtá ř\na prolomil ten nep řirozený klid. Ud ělal dva rychlé kroky a uchopil Sanje\nza loket. M ěl tvrdé, velké ruce, zvyklé na práci na statku, Sanje se mu ale\ndokázala vyškubnout. Couvla a podkasala si sukni.\n„Zbláznili jste se?!“ vyk řikla zoufale, ale nikdo z jejích soused ů jí\nneodpov ěděl. Zírala do bledých, napjatých tvá ří a na mnoha z nich se\nlesknul studený pot.\nByl krásný den a Sanje náhle v ěděla, že je jejím posledním.\nObrátila se na pat ě a dala se na út ěk.\n„Za ní!“ št ěkl rychtá ř na své pacholky a ti hned vyrazili za prchajícím\nProsmýkla se kolem špalku a její prsty se skoro samy od sebe obemkly\nokolo top ůrka. Vyškubla zbra ň ze sev ření letitého d řeva a let ěla dál.\nTohle nebylo normální. V ěděla, že se n ěco muselo stát. Všichni byli\nvyd ěšení, jenže jich bylo víc a stáli na té správné stran ě. A ona byla sama.\nZa ní sup ěli rychtá řovi poh ůnci a Sanje prob ěhla okolo stáje, a prchala po\nhrázi rybní čka. Ti dva se jí drželi v patách, i když vb ěhla mezi první\nstromy starého sadu za statkem. Dýchala jen m ělce, protože jí strach\nsvíral plíce ocelovým sev řením a v boku ji za čínalo píchat. Dlouho tohle\ntempo nevydržím, uv ědomila si. D řeváky jí rozdíraly nohy, protože na\nběh nebyly stav ěné. Zakli čkovala mezi stromy, ale nic tím nezískala.\nPo řád slyšela jejich kroky dun ět za sebou. Pokud to tedy nebyl zvuk\njejího vlastního srdce. Jeden zaklel. „Dob ře ti tak, zmetku!“ pomyslela si\ndivoce, a prudce se sklonila pod nízkou v ětev staré t řešn ě.\n„Aúú!“ za řval n ěkterý z jejích pronásledovatel ů a Sanje se odvážila\ndoufat, že snad vyvázne. Mí řila k zarostlé stráni, kde by se mohla schovat\nve k řoví.\nPod ochranu pichlavých v ětví se vrhla bez rozmyšlení. Trny jí roztrhly\nkůži na pažích, chytly ji za vlasy, rvaly jí sukni... zak ňourala bolestí, ale\npřemohla se a pospíchala dál. D řevák jí uklouzl na starém listí a smekl se\njí z nohy. Nem ěla čas jej hledat, zas jí byli v patách. Skopla i druhý\na drala se trnitým porostem po stráni vzh ůru. Jen vydržet, ješt ě kousek,\ndun ělo jí v hlav ě. Jsem mnohem menší než oni, ty ke ře je dál nepustí.\nPřikr čená se protahovala nízkým tunelem, pomáhala si volnou rukou,\nnedbala rozpíchaných chodidel a celou svou nad ěji upínala k vrcholu\nkopce. Když tam bude d řív než oni, mohla by jim zmizet v lese.\nKone čně se vyno řila z hloží, prudce lapala po dechu a její srdce zpívalo\ndivokou píse ň radosti. Upláchla jim. Te ď už jen p řeb ěhnout louku a najít\nsi bezpe čný úkryt pod nějakým lesním vývratem. Nohy m ěla v jednom\nohni, sykala bolestí, ale zakázala si všímat si toho.\nV půli strán ě se ot řásalo k řoví, jak za ní sp ěchali její pronásledovatelé.\nČasu nebylo nazbyt. Oto čila se - a zkamen ěla.\n„Do prdele práce!“ vyk řikla. „Nechte mě jít, sakra! Co jsem vám\nDalší nádeníci z rychtá řova statku jí z řejm ě nadb ěhli a čekali tu na ni.\nJeden z nich k ní vykro čil s provazem v rukou. Sanje zpanika řila. Už\nslyšela rachot kamínk ů, stržených botami t ěch, kte ří se sápali nahoru\nzarostlou strání. A tenhle blázen jí stál v cest ě. Švihla rukou a sekyrka\nopustila její dla ň v ladném oblouku. Čas, jako by se zastavil. Pro toho\nhlupáka s provazem už navždy.\nPadl k zemi a všude byla krev. Na ten pohled Sanje v život ě nezapomene.\nVpálil se jí do mozku silou bou ře. Zabila.\nTrhla hlavou a zu řiv ě pohlédla na svého dalšího protivníka. Zastavil se.\nVyd ěsila ho, vid ěla mu to ve tvá ři. Bylo to šílené, ona byla šílená... nebo\nsnad oni? Op ět se rozb ěhla, vyhnula se jeho paži a vrazila mu loktem do\nboku. Heknul. Utíkala loukou a p řes slzy málem nevid ěla. V ěděla, že jí\ndocházejí síly, ale ti t ři tam za ní te ď byli vzteklí jako psi. Nenechají ji\nutéct. Ne, když jim zabila kamaráda.\nUž jí dýchali na záda a ona nedokázala p řinutit své nohy k rychlejšímu\ntempu. Pak jeden z nich sko čil a povalil ji do trávy. Rvala se jako smysl ů\nzbavená, ale vlastn ě mlátila nazda řbůh, protože p řes slzy a divoce\nrozcuchané vlasy nic nevid ěla. Dopadli ji. P řišpendlili ji k zemi jako\nmotýla, a ruce i nohy jí svázali provazem.\n„Ty čarod ějnice!“ obvinil ji zu řiv ě jeden z nich a vy ťal jí facku. Plivla mu\ndo o čí, ale jaký to m ělo smysl. Dostali ji.\nA p řinutili ji zabít.\n„Tohle taky není to pravé? Mám pocit, že m ě vodíš za nos, star če!“\nzavr čel nenaložen ě sv ětlovlasý hezoun vyhlížející z okna.\n„Co myslíš?“ u čenec naklonil hlavu a jeho hlas zn ěl ironií.\n„Možná, že máš p říliš vysokou la ťku...“\n„Ujiš ťuji t ě, že jednorožec ji má ješt ě mnohem výš, než já.“\n„A to víš vlastn ě odkud?“ rýpal netrp ělivý mladík.\n„Vím to, a to je snad to hlavní!“ odbyl ho starší muž a urovnal si široké,\nzdobené rukávy své řízy.\n„Tak mi řekni, co je na téhle špatného. Je mladá, nevinná, její myšlenky\n„Myšlenky? Její hlava je čistá. Je, s odpušt ěním, dutá jako štoudev!“\n„Ta p ředtím zas byla až p říliš chytrá...“\n„Vychytralá. To je rozdíl. A tahle je nejen mentálně zaostalá, ale ani není\n„Je to blondýnka s modrýma o čima a sv ětlou pletí... co si p řát víc?“\nSta řec si odfrknul: „Když to řekneš takhle, tak to opravdu nezní tak\nšpatn ě. Až na to, že její vlasy spíš připomínají chlévskou podestýlku, o či\nmá vodové a prázdné, tvá ře propadlé a stojí jak strašák v poli. Ostatn ě\nono p říliš nezáleží na tom, aby byla sv ětlovlasá. Copak ženská krása se\nměř í jen tím? Ty snad dáváš p řednost nap říklad pouze zrzkám a jiné\ndívky se ti oškliví?“\n„Tady snad nejde o můj vkus, ne?“\n„Trochu taky,“ zabrblal u čenec a sepjal prsty na rukou do st říšky.\n„Žádám snad tak mnoho, když chci, abyste p řivedli tichou, milou\na líbeznou, p ěkn ě stav ěnou a v obli čeji hezkou dívku, která je zcela\nzdravá, p řim ěř en ě inteligentní a zárove ň s jistou mírou naivity,\nodpovídající v ěku? Takovou, která nemá zkušenosti s mužským\nMladý muž u okna se rozesmál.\nLevá tvá ř ji pálila, ale když ji dotáhli p řed rychtá ře, nesetkala se\ns žádným soucitem. Lidé se na ni koukali spíš vyplašen ě a nejist ě,\na jakmile se dozv ěděli o zabitém pacholkovi, za čala se nálada m ěnit\nk horšímu. Z řeteln ě cítila nep řátelské pohledy, které se jí zatínaly do zad\njako ko čičí drápky.\nRychtá ře smrt jeho pod řízeného rozzu řila tak, že Sanje také zpolí čkoval.\nA jeho pádné rány cítila ješt ě mnohem víc, než tu první. P řinutila se ale\nzvednout hlavu a tvrd ě mu pohlédnout do o čí. Zu řila. Vehnali ji do\nbezvýchodné situace a te ď ji cht ějí trestat? „Sám si m ůžeš za jeho smrt!“\nvyhrkla ochrapt ěle. Rychtá ř ji vztekle stiskl pod krkem a přitáhl si ji blíž.\nTvrdé prsty se jí zarývaly do k ůže a bránily jí, se nadechnout. Lapala po\nvzduchu a zlobila se, že nedokáže ovládat sv ůj bláznivý jazyk.\n„Tak už dost!“ vyk řiknul n ěkdo vzadu. V Sanje zaplálo sv ětélko nad ěje.\nOkamžit ě však pohaslo, když n ěkdo další dodal: „Má pravdu, skon čeme\nto! Bedovi to život nevrátí, zato ji pot řebujeme živou, jinak to nemá\nRychtá ř vztekle zk řivil rty, naposledy ji stisknul, ale poslechl. Sesypala\nby se mu k nohám, kdyby ji za svázané ruce nedrželi jeho poh ůnci.\nTakhle jen visela v poutech a sípala.\n„Jdeme, ne?“ zeptal se kdosi, ale rychtá ř se k němu obrátil: „Ne. Takhle\nby ji nep řijal a nikomu by to nepomohlo. Musíme ji vystrojit jako\n„Cože?!“ vyhrkla Sanje a v krku ji škrábalo.\nNikdo se s ní však nebavil. Pacholci zavlekli Sanje do sv ětnice a dv ě\nženy zp řeházely její spací kout.\n„Má tu jenom tohle,“ řekla jedna z nich, když p řed rychtá řem zat řepala\nSanjinými sváte čními červenými šaty. Druhá žena p řed sebou zvedla\nSanjinu no ční košili, ale když poznala, o jak intimní kus od ěvu jde, hodila\nho zp ět na postel. Rrychtá řovi zaplanul v očích zvrhlý plamen: „Oble čte\njí tu košili.“\nŽeny na n ěj zamra čen ě hled ěly.\n„Když nev ěsta, tak nev ěsta!“ vyšt ěkl na n ě a posadil se ke stolu.\n„Snad nás necháte, abychom ji p řevlékly, ne?“ zeptala se ta rázn ější.\n„Ani omylem. Už jednou utekla. Nebudu riskovat další životy,“ odv ětil\nrychtá ř a natáhl si nohy.\nSanje v život ě nezažila v ětší ponížení. Roztrhané šaty z ní na pokyn\nrychtá ře serval kamarád zabitého Bedy, a Sanje hanbou musela pevn ě\nzav řít o či, když stála uprost řed místnosti plné lidí nahá. Nohy i ruce m ěla\npoškrábané a špinavé, jak utíkala, ale zbytek jejího útlého t ěla byl čistý.\nTu bledou ple ť nikdo nevid ěl od doby, kdy ji matka nau čila, jak se má\no svou čistotu starat sama.\nUslyšela heknutí, zasyknutí a hvízdnutí a tvrdé ruce pacholka, který jí\nbránil v út ěku, ji na okamžik sev řely ješt ě pevn ěji. Pak ta rázná žena\nnesouhlasn ě zamlaskala a rychle p řehodila Sanje p řes hlavu košili. Ruce\njí vecpali do rukáv ů, a žena jí p řekvapiv ě mate řsky uvázala mašli čku na\ntkani čce u krku.\nPak ji vystrkali zase ven a kdosi jí narazil na hlavu v ěnec z vl čích mák ů,\nchrp a kopretin.\nNev ěsta. Sakra, ale nev ěsta pro koho?\nRychtá ř vyšel ven a samolib ě si prohlížel hospodá řská stavení. Každý\nvid ěl, jak majetnicky se dívá, ale nikdo ani necekl. Pak se k ní statný muž\nobrátil a k řiv ě se usmál: „Doufám, že se budeš drakovi líbit, milá Sanje,\njinak to nebude mít smysl.“\n„P řijeli tvoji muži,“ podotknul sta řec p ři pohledu do mlžného podve čera.\nStará tvrz na útesu nad řekou h řměla okovanými kopyty vále čných koní.\nPřejeli padací most a zastavili na dlážd ěném nádvo ří.\nMladý muž nic ne říkal, jen se tiše usmíval a čekal na další reakci svého\n„Cože?! To už se úpln ě pominuli na rozumu?“ vousatý muž u okna se\noto čil ke svému hostiteli.\n„Copak?“ zeptal se velmi klidn ě a tak řka zdvo řile mladík.\n„Jestli m ě moje smysly neklamou, nevedou sem dívku, ale dít ě!“\nMladý muž pokývnul.\n„Je jí t řináct. Sta čí po čkat dva, t ři roky a bude v tom správném v ěku.“\n„Nemáme tolik času!“\n„Skute čně? Bude snad lepší, když ho promarníme hledáním ideálu, který\nneexistuje? Sv ět je krutý, star če a děvčata dnes dospívají brzo. Zvláš ť ta\n„Ale kde má rodi če, copak ji nebude nikdo hledat?“\nMladík se zasmál. „Je to nalezenec. Sestry, které vedou sirot činec, byly\nnadšené, když se dozv ěděly, že to dít ě získá nový domov a práci na mém\nSta řec kývl, to dávalo smysl, avšak byla tu další otázka: „Jak ji zrovna na\ntomhle míst ě hodláš uchránit všech hanebností? Tví muži jsou p ěkn ě\nHradní pán se zamra čil: „Poslouchají m ě na slovo. A ona dostane\nvyhrazenou východní v ěž. M ůžeme jí říkat Jit řenka, star če, co říkáš...“\nsuše se zasmál a otevřel dve ře svým zbrojnoš ům.\n„Drak! P řesko čilo ti? Všichni jste se zbláznili! Draci jsou jen\nv pohádkách. Doopravdy p řece ne... Ne!“ Sanje bleskl p řed o čima d ěsiv ě\nkrásný obraz zlatorudého zví řete stojícího v řece. Do prdele práce! Pokud\ntohle nebyl drak, pak co jiného?\n„Ne!“ vyk řikla znovu, když si p řipomn ěla, jak snadno zabil krávu. Ty\nobrovské tesáky, drápy a divoký pohled...\n„Ale existují, Sanje. Tenhle si kdoví pro č vybral náš kraj a krade nám\ndobytek! To musí p řestat!“ zu řil rychtá ř.\n„Ale jak bych ho já mohla zastavit?“ vystrašená Sanje t ěkala o čima od\njednoho bledého obli čeje ke druhému.\nRychtá ř m ěl p řipravenou odpov ěď : „V legendách se praví, že když se\ndrakovi ob ětuje mladá panna, odejde z kraje a nevrátí se.“\nSanje vztekle vyk řikla: „Báchorky! Co když neodejde?!“\n„Pak pošleme pro drakobijce,“ odv ětil rychtá ř odevzdan ě.\nSanje se zamra čila. „Tak pro č pro n ěj nepošlete te ď?“\nLidé zašoupali nohama a každý, na kom ulp ěla pohledem, sklopil zrak\nk zemi. Nedokázali se jí ani podívat do o čí.\nRychtá ř rozhodil rukama: „To je prosté Sanje. Je to p říliš drahé.“\n„Do prdele práce! Mn ě je m ůj život taky drahý!“\nNa to nikdo neodpov ěděl a rychtá ř pokynul pacholk ům, kte ří Sanje vedli,\n„Vždy ť jsem sakra jedna z vás! Jak m ě m ůžete p ředhodit drakovi?“\nzaje čela Sanje zoufalou otázku.\n„Ty nejsi jedna z nás Sanje,“ řekl n ěkdo v davu a rychtá ř dodal: „Copak ti\nNasja a Leben nic ne řekli? Ty nejsi odtud.“\n„Jak m ůžu být z jiného kraje, než mí rodi če? Co je to za pitomost?“\nSanjin sv ět se rozpadal na kousky. Tvrdili jí jednu nehoráznost za druhou.\nNe, nebude jim v ěř it, a ť už řeknou cokoliv...\n„Vzali t ě k sob ě, když tvá bláznivá matka um řela, ale nikdo neví, odkud\npřišla, ani co byla za č. Z ůstalas po ní jen ty, nic jiného. A te ď p řišel čas,\nabys téhle vesnici splatila její dluh.“\n„Už dost t ěch řečí, rychtá ři, poj ďme. S takovou bude brzo ve čer a já\nnechci být za potokem, až se za čne stmívat,“ řekl truhlá ř. Sanje ho\npoznala, protože nikdy neum ěl po řádn ě vyslovit „r“.\nA tak se dali na pochod. Sanje se cukala a rvala, ale rychtá ř jí k boku\npřitiskl n ůž na kopyta, a pokud necht ěla um řít rovnou tady, musela se\npřestat vzpouzet. P řelezli h řeben, minuli ohradu a po mírném svahu\nza čali klesat cestou k brodu.\nPotok jim vst říc házel hravá slune ční prasátka. Voda už opadla a nic\nSanje nep řipomínalo den, kdy se poprvé setkala s tím bájným tvorem.\nNálada v poh řebním pr ůvodu za čínala být čím dál napjat ější. Do vody se\nnikomu moc necht ělo, a když p řebrodili, dívali se všichni kolem sebe víc\nnež jen obez řetnými pohledy.\nOdpolední slunce ostře pálilo a vzduch za čínal být t ěžký a dusný. V čely\nse odlet ěly n ěkam schovat a louka ztichla. Stoupali do skal kolem\nkřiš ťálového jezera. Ano, tohle byl kout, kde se drakovi musí líbit. Tiché\nmísto s pr ůzra čnou vodou, ve skalách spousta jeskyní, a za jezerem\nhluboký les plný zv ěř e.\nMístní sem rad ěji moc nechodili. Skály byly zrádné a říkalo se, že\nv jeze ře sídlí vodní duchové. Sanje si vždycky myslela, že jde jen\no povída čky pro d ěti, aby se neztratily ve skalách nebo neutopily\nv hluboké vod ě. Jenže ve sv ětle dnešního dne už by jí nep řipadalo divné\nSanje už kru čelo v b řiše a v puse m ěla žízní lepkavo. I ostatní toho m ěli\ndost a to ani nem ěli za sebou divokou honi čku k řovím. A mrtvého muže,\nnapadlo dívku a srdce jí zt ěžklo. Ano, má na sv ědomí jeho život, a ť je to\njak chce. Nikdo její vinu nesmaže.\nZvedl se vítr a pohán ěl poutníky k rychlejší ch ůzi. Málo z řetelná p ěšina\nstoupala prudce do skal, obcházela bílé balvany a mí řila na vrchol\njednoho pahorku. Na místo, které si prý vybrali dávní bohové jako\nob ětišt ě. Jako dít ě Sanje milovala mraven čení strachu, které p ři takových\nvypráv ěnkách cítila. Dnes se jí svíral žaludek p ři pomyšlení, že tou ob ětí\nse má stát ona sama. Vysoká tráva výhr ůžn ě šustila a rychtá ř, který šel\npřed ní, se co chvíli polekan ě obracel. Taky m ěla pocit, že je n ěkdo\nsleduje a v zátylku ji pálil pohled t ěch sebejistých o čí.\nOdmítala se však podívat. Místo toho zírala na kamenitou cestu pod\nsvýma bosýma nohama.\nPak kone čně vystoupali na vrchol a těžké dusno p řikrylo krajinu jako\ndeka. V ětšina lidí lapala po dechu námahou a nejen Sanje bušilo srdce\nBylo to opušt ěné místo, kde p řed dávnými v ěky n ěkdo zasadil dub. Te ď\nuž byl ale velký strom roz ťatý bleskem a uschlý.\nOkolo rostlo mladé dubové houští, ale k mrtvému dubu vedla znatelná\nstezi čka a všichni po ní zamí řili.\nPak uvázali Sanje k suchému kmeni a stáli kolem a zaražen ě na ni\nkoukali. Nev ěděli co dál. Nestalo se totiž nic mimo řádného. Žádné\nbožské potvrzení o p řijetí ob ěti, blesk, hrom, vich řice... jen to dusivé\npředbou řkové ticho.\nBarvy byly najednou mnohem výrazn ější a vůně šalv ěje se vtírala do\nnosu. K řehkost dívky v bílé no ční košili, podtržená výsm ěšným v ěncem\nz lu čních kv ětin, bila do o čí. Zvláš ť v porovnání s obrovským suchým\nNa zem dopadla kapka. Potom druhá a třetí.\nA pak se z nebe naráz vylilo celé jezero. Oblaka se otev řela a všichni, jak\ntam stáli, byli okamžit ě do nitky mok ří. To prolomilo rozpaky. Vesni čané\nse vrhli na úzkou p ěšinu a hnali se skalami pry č z toho prokletého místa.\nNikdo se ani neohlédl. Báli se pravdy. Sv ůj kousek viny a hanby si však\nkaždý stejn ě nesl s sebou.\nK půlnoci p řešlo b ěsn ění živl ů v hustý, neustávající déš ť. Sanje visela\nunaven ě v poutech a nem ěla už ani sílu se bát. Z té nesnesitelné hr ůzy\nzbyla jen k řečovitá bolest, která jí svírala žaludek. Bylo jí zima,\nškrábance od ke řů štípaly a pálily a ruce už necítila v ůbec.\nLiják šum ěl v dubovém houští a zem ě, ješt ě p řed pár hodinami rozpálená,\nbyla cítit vodou a všemi pachy života.\n„Takže t ě tu doopravdy nechali. Zajímavé.“\nSanje rychle zvedla hlavu. Kdo ji p řišel zachránit? Nebo už ji šálí\n„Prosím...“ zašeptala ochable.\n„Prosíš o rychlou smrt? To ale nebude žádná zábava...“\n„Tohle taky není moc vtipný,“ odv ětila.\n„A ty?“ Sanje sotva vnímala, co to vlastn ě říká. Jako obvykle m ěla jazyk\nrychlejší, než hlavu. Nejspíš se nechová p říliš uctiv ě k jedinému člov ěku\nv okolí, který má moc ji odsud pustit. Pobavený hluboký hlas n ěkde\nvpravo za stromem konstatoval totéž: „Zase prosto řeká? Co když t ě tu\nSv ěsila hlavu: „Promi ňte.“\n„Jak zdvo řilé... a nudné.“\n„Když m ě pustíte, nebudete se muset se mnou otravovat už ani o vte řinu\n„Když odejdu sám, tak taky ne,“ namítl.\n„Ne!“ vyk řikla vyd ěšen ě. „Prosím, nenechávejte m ě tu!“\n„Vida, kone čně n ějaká reakce...“\n„Nebudu po vás už nic víc chtít. Opravdu nic! Jen mě odvažte d řív, než\n„Kdo?“ zazn ělo pobaven ě ze tmy.\n„Ten dra... dravec,“ zajíkla se. Nedokázala to slovo vypustit z úst.\n„Máš z něj takový strach?“\n„Zabil mi krávu...“ odv ětila, jako by to vše vysv ětlovalo. „Prosím vás,\nposp ěšte si!“\n„No dob ře. Když myslíš, že je to dobrý nápad...“\nDívkou to škublo a provazy povolily. Sanje spadla na kolena na mokrý\nšt ěrk. V ůbec necítila ruce. Chvíli nebyla schopná ani pohnout pažemi\na pak ji do nich za čalo píchat tisíc jehel.\nJakmile se trochu sebrala, strhla si z hlavy promá čený a zt ěžklý v ěnec\na odhodila ho do tmy.\n„Škoda kytek,“ řekl suše její zachránce. Sanje neodpov ěděla. Sed ěla na\ncest ě, déš ť zaléval její drobnou postavu nekone čným proudem kapek\na síly ji rychle opoušt ěly.\nNěkde blízko se ozvalo zaklení v jazyce, který zn ěl jako kamení\nnadskakující na vozíku.\nNěkdo Sanje opatrn ě objal kolem pasu a pomohl jí vstát. To už ale tém ěř\nNad tvrzí pluly červánky a ve východní v ěži se svítilo. Kavka usedla na\nokenní parapet a sledovala d ěvče, které sledovalo ji. Pták trhav ě naklonil\nhlavu a dívenka se usmála. Pak se odrazil, roztáhl k řídla a vzlétl do\n„Milli,“ ozvalo se z místnosti.\nOto čila se: „D ěde čku!“\nPřeb ěhla pokoj a zp ůsobn ě se uklonila starému muži s dlouhým, šedivým\nvousem. „Jsem ráda, že už jsi zpátky. Bez tebe tu bylo smutno.“\nSta řec se pousmál. „Tak mi n ěco zahraj na uvítanou, dít ě,“ vyzval ji.\nV očích jí nadšen ě zablýsklo, a hned popadla z poli čky flétnu. Muž\nv dlouhé říze se posadil do polstrovaného k řesla, zav řel o či a dívka hrála\ndlouhou baladu. Byla talentovaná a on by tak dokázal sed ět celé hodiny.\nVlastn ě tak celé hodiny sedával. Pokud zrovna nestudoval staré artefakty,\nnediskutoval se svým hostitelem nebo necestoval za novými v ědomostmi.\nA čas let ěl jako splašený.\nSanje se probudila do teplého p řítmí. Zvedla se na lokti a zasténala. T ělo\nji bolelo víc, než v čera. Spolu s touto myšlenkou se z mlhy spánku\nvyno řilo všechno její trápení a obavy. A navíc spousta nových otázek.\nKdo jí pomohl, pro č, co za to bude chtít, kam ji to p řivedl? a ta\nnejnaléhav ější: kde je te ď?\nPosadila se, a ve sv ětle slunce, které sem úzkým vchodem pronikalo\nzven čí, si prohlédla kamenné st ěny a strop vymletý vodou. I podlaha byla\njen holý kámen.\nSanje si p řetáhla p řes pokr čená kolena košili a uv ědomila si, že nespala\nna kamení. L ůžko pod ní bylo velké a nastlané z tlusté vrstvy uschlé trávy\na chvojí. A rozhodn ě tu nebylo teprve od v čera.\nZa čala si prsty pomalu pro česávat p říšern ě zacuchané vlasy a vybírat\nz nich seno a jehli čí a přitom uvažovala, co dál.\nTe ď sed ěla v jedné z jeskyní na pob řeží jezera, to bylo jasné. Kdysi, když\nsem s otcem výjime čně p řišli, do jedné z nich nahlédla. Byly to zvláštní\nklenuté prostory z bílého kamene, které jí trochu nahán ěly strach. Jenže\nv tuhle chvíli nemá jinou st řechu nad hlavou.\nJejí statek pravd ěpodobn ě rychtá ř už zabavil, takže vracet se tam nemá\nsmysl. P řišla o všechno. Jediné co má, je špinavá, obnošená no ční košile.\nKe svým deseti krásným lesklým zla ťák ům se už st ěží vrátí. A její\nVšichni ve vsi ji odepsali, pro n ě je už mrtvá. A ona vlastn ě je. Co by s ní\nbylo, kdyby se vydala hledat št ěstí ve sv ětě, jen v no ční košili? Sotva\nněco dobrého... Hluboce vzdychla. Možná by jí prosp ělo, kdyby se\numyla v jeze ře, vyprala si košili a ješt ě trochu se prospala. Pak ji t řeba\nUslyšela n ěkoho vcházet do jeskyn ě a zvedla hlavu.\nDovnit ř se práv ě ladn ě protáhlo silné štíhlé t ělo a v šeru se zaleskly\nžlutozelené o či.\nZamrkala šokem. Pak zaje čela strachy. Okamžit ě se drápala na nohy\na přitom lezla po loktech pry č. Zády narazila na st ěnu a prsty nahmátla\ndrobné úlomky kamene. Mrskla mu je do tvá ře, ale on jen p řiv řel o či\na mírn ě sklonil hlavu.\nSanje se zády ke st ěně postavila a couvala hloub ěji do jeskyn ě. Z draka\nvšak nespoušt ěla zrak.\n„A to mám za všechno! Jeden se snaží dám ě po spole čné noci obstarat\nsnídani a ona po n ěm háže kamení...“\nSanje zaje čela znovu. Ten hlas k ní promlouval v čera v noci, když byla\nna pokraji sil. a te ď ho slyší znovu - od téhle bestie s krvavými tesáky.\nDrak se oto čil a vtáhl do jeskyn ě m ěkkou hromadu, která vlhce pleskla\no skálu. Mrtvola! Sanje v ěděla, že víc už nesnese. Žlu č jí stoupla do hrdla\na málem se pozvracela. Na poslední chvíli si však všimla par ůžk ů\na uv ědomila si, že je to jen zabitý srnec. Stejn ě dýchala jen m ělce\na vystrašen ě se objímala pažemi.\n„Netva ř se, že se ti v mojí posteli nelíbilo a poj ď si rozd ělat ohe ň. Nebo si\nto m ůžeš dát syrové...“ prohlásil sebejist ě a naklonil hlavu.\nSanje stála jako socha. Bála se i mrknout.\nDrak sed ěl a ml čky ji pozoroval. Za čínala to být nuda. Když se vztekala,\nbyla zábavn ější. Na druhou stranu, vypadala, že se co nevid ět úpln ě\nsesype a co by s ní d ělal potom, to netušil.\nNajednou ud ělala n ěco ne čekaného. Narovnala se a rozt řeseným hlasem\nřekla: „P ůjdu pro d řevo, jestli dovolíš.“\nZasko čila ho. Vyprskl smíchem, ale se zavln ěním se protáhl z jeskyn ě\nven, aby m ěla víc místa. Nemusel čekat dlouho a vylezla za ním.\nPrvní pohled ji ohromil. Byli na tom nejkrásn ějším míst ě na sv ětě.\nV horkém letním dopoledni jisk řila hladina jezera jako klenot. Mírný\nvánek lechtal koruny strom ů hluboko pod nimi a všude kolem se\nmajestátn ě rozvalovaly oslniv ě bílé skály. Drak sed ěl na okraji plošinky\npřed jeskyní a pozoroval ji s výrazem vládce sv ěta.\nObez řetn ě ustoupila, ale neutíkala, ani už nek řičela. Ten velký tvor ji sem\nmusel v noci n ějak p řinést sám. Pokud m ěl v úmyslu ji zabít, mohl to\nmnohem pohodln ěji provést už na ob ětišti. A te ď jí obstaral jídlo. Sanje\nnejedla už od v čerejšího rána a moc dob ře v ěděla, že zesláblá hlady nic\nnedokáže. Celý život byla praktická a dělala, co bylo pot řeba. Ona není\ntragická hrdinka, která si sedne do kouta a bude bre čet tak dlouho, než si\npro ni p řijde krásný princ. To by se nedo čkala.\nS bušením srdce a mrazením v zátylku se oto čila k dravci zády a za čala\nsestupovat po nejistém, p říkrém chodní čku dol ů.\nZa ní se nepohnul ani kamínek, ale stejn ě m ěla nervy napjaté k prasknutí,\ndokud nezašla za skalní výb ěžek.\nDrak si položil hlavu na p řední tlapy a zav řel o či. Slunce mu proh řívalo\ntělo a on p řemýšlel, jestli ta holka bude mít kuráž se vrát\nLuka - Katherine Luka


Změna motivu formuláře - Podpora Office\nVymysleli jste otázky pro svůj formulář a teď přemýšlíte o jeho návrhu – návrhu a barvách pozadí. Chcete, aby byl formulář vizuálně zajímavý. Toho můžete dosáhnout pomocí motivů.\nV Microsoft Forms otevřete formulář, u kterého chcete změnit motiv.\nV okně návrhu klikněte vpravo nahoře na Motiv a vyberte požadovanou barvu nebo pozadí.\nPokud raději používáte jiný obrázek pozadí, například jednu z počítače, klikněte na ikonu Nahrát obrázek a vyberte jednu z následujících akcí:\nPomocí hledání obrázků služby – zadejte vyhledávaný text do pole Hledat Bingem a potom klikněte na tlačítko Hledat zobrazíte výsledky hledání. Vyberte požadovaný obrázek pozadí a potom klikněte na Přidat.\nOneDrive – klikněte na složku OneDrive, který obsahuje obrázek. Vyberte obrázek a potom klikněte na Přidat.\nNahrání : přejděte do složky obsahující obrázek. Vyberte požadovaný obrázek a klikněte na Otevřít.\nPokud chcete nahradit nějaký jiný obrázek, který jste vybrali, klikněte na ikonu odpadkového koše na aktuální obrázek a klikněte Nahrát obrázek ikonu ke spuštění procesu myší.\nOdeslání formuláře pro ostatní uživatele


Předpověď počasí na noc a sobotu 19. března | MoneyMAG.cz\n18. března 2022 9:44 — Autor: Marie Dvořáková / MoneyMAG.cz\nKolem mohutné tlakové výše nad severní Evropou k nám začne proudit chladný a sušší vzduch od severovýchodu až východu. Počasí nad Čechami ještě zpočátku ovlivní rozpadávající se okluzní fronta, informuje ČHMÚ.\nOblačno až zataženo, místy přechodně polojasno, zejména na Moravě a ve Slezsku. Na severozápadě místy, jinde v Čechách jen ojediněle slabý déšť nebo přeháňky, nad 700 m srážky sněhové. Nejnižší teploty 4 až 0 °C, při zmenšené oblačnosti kolem -3 °C. Slabý severovýchodní až severní vítr 1 až 4 m/s, v Čechách zpočátku vítr mírný 3 až 6 m/s.\nRozptylové podmínky: převážně mírně nepříznivé, v Čechách zpočátku místy dobré\nPřevážně polojasno, v Čechách zpočátku oblačno až zataženo a na severozápadě a západě místy slabý déšť nebo přeháňky, nad 700 m srážky sněhové. Během dne ubývání oblačnosti. Nejvyšší teploty 7 až 11 °C. Slabý, během dne mírný severovýchodní až východní vítr 3 až 7 m/s.\nRozptylové podmínky: zpočátku mírně nepříznivé, během rána a dopoledne postupně dobré


Affenzahn malý kamarád- dětský batoh: Kůň Paula | pinkorblue.cz\nAffenzahn malý kamarád- dětský batoh: Kůň Paula\nAffenzahn malý kamarád- dětský batoh: Kůň Paula - 3D\nAffenzahn Batohy do školky\nVšechny varianty Affenzahn malý kamarád- dětský batoh: Kůň Paula\nČíslo výrobku: A219049\nRošťák Paula dělá spoustu lumpáren. Tito malí přátelé jsou dokonalým společníkem na všech malých i velkých cestách. Pro výrobu se používají látky vyrobené z recyklovaných PET lahví. K výrobě tohoto výrobku bylo použito 6 lahví (0,5 l)\nVždy jiné - s velkou radostí z detailu. Affenzahn - výšivky jsou s láskou ručně vyráběné a přinášejí obličeji velmi jedinečný vzhled.\nBaaaaa...jak je drzí. Na váš povel opice vytáhne jazyk a odhalí jméno svého nejlepšího přítele.\nTma? Přesto tě vidím. Chcete-li najít vašeho přítele ve tmě, stačí když vytáhnete jeho jazyk, který je vybaven odrazkami.\nUcho pro nošení\nLaskavý? Já také! Vybavený vyztuženými popruhem na nošení, takže kromě zad můžete vašeho Affenzahna nosit i přes rameno. Také ho můžete snadno pověsit na věšák ve školce.\nMěkké ramenní popruhy.\nSametově hladké - Bereš mě na zádech? Díky tomu lze Affenzahna nosit jak pohodlně i přes rameno.\nBarevné vytištěné body:\nTam a zpět... Hrudní pás potištěný barevnými body pomáhají k tomu, aby vše šlo rychleji.\nNastavitelný náprsní pás\nZastav! ...pevně - praktický hrudní pás. Díky nastavitelnému hrudnímu popruhu může být vaše dobrodružství divoké. Tvoje zásoby jídla si můžeš bezpečně upevněné nést na ramenou.\nVelikost: 17 x 11 x 25 cm\nHmotnost: ca. 200 g\nObjem: ca. 4 litry\nNávrh na změnu popisku produktu A219049.\nAffenzahn Láhev na pití z nerezové oceli, fialová\nHodnocení zákazníků - Affenzahn malý kamarád- dětský batoh: Kůň Paula


Podraz (recenze Blu-ray) | HDmag.cz\nPodraz (recenze Blu-ray)\nvydáno 27. 9. 2012 | autor Petr Semecký | sekce Recenze | téma Filmy\nTagy: Blu-ray, DigiBook, film, Podraz, recenze, The Sting, Universal\nLíbí se vám Dannyho parťáci a zoufáte si, že se vaším zorným polem pořádný heist film (snad kromě výtečných britských Podfukářů) drahnou dobu neprohnal? Pak není nic jednoduššího, než vsadit na klasiku George Roy Hilla, která i po čtyřiceti letech platí za jednu z nejchytřejších podvodnických žánrovek a zároveň za oscarového laureáta, proti kterému nelze (na rozdíl od mnoha vítězů z posledních let) říct ani popel.\nZápletka je prostá. Zlodějíček Hooker obere společně se svým kumpánem místního bosse o nemalou porci peněz, za což skončí druhý jmenovaný pod drnem. A to se Hookerovi ani trochu nelíbí. Společně s protřelým podrazákem, toho času solidním alkoholikem Gondorffem proto vymyslí plán pomsty, na jehož konci by měla být věznice a zároveň i pěkný balík peněz jako dodatečná odměna.\nTIP: Desítky dalších FullHD screenshotů v PNG a podrobné informace o obrazu a zvuku najdete na našem samostatném Blu-ray profilu filmu\nPlán to ovšem není snadný a George Roy Hill si jeho náročnost umí filmařsky jak se patří užít. Připravte si pevné nervy, neboť zatímco přípravy Clooneyho a spol. jsou prezentované spíš jako legrácky s občasnými komplikacemi, v Podrazu může mít každá drobná chyba fatální následky. Hookerův a Gondoffův soupeř totiž není žádný hlupák a i on umí hrát nečistou hru chladnokrevně a bez slitování. Ještě aby ne, vždyť ho hraje charismatický lovec Čelistí Robert Shaw, jemuž stačí pár minut v obraze, aby vás přesvědčil, že kvalitní záporák je polovina úspěchu.\nDruhou pak tvoří precizní scénář a sympatičtí hrdinové, což jsou atributy, s nimiž Podraz naštěstí nemá nejmenší problém. Málokterý film do sebe totiž dokáže jednotlivé díly skládačky zasunout s podobnou lehkostí, přijít s několika zvraty, nad jejichž vychytralostí se lze pouze spokojeně uculovat, a ještě vytasit sympatičtější duo gaunerů, než jakou tvoří Butch Cassidy a Sundance Kid.\nPrávě na legendárním westernu spojili Redford, Newman a Hill síly poprvé a ozkoušeli si, že jim to dohromady hezky šlape. V Podrazu proto jedou snad na ještě vyšší obrátky a zatímco Hill buduje dokonalou retro atmosféru a tahá za nitky diváckých nervů, herecká dvojka snů hraje svou oblíbenou hru „kdo z nás je větší frajer“. Takže zatímco Redford střídá úsměvy kulišáckého proutníka a rozmařilého floutka, Newman si naplno užívá zkušenou zločineckou šarži, která umí stejně efektně míchat karty jako podlamovat ženské v kolenou.\nTěmhle dvěma proto zkrátka nejde nefandit. A ačkoliv Podraz nemusí divácká srdíčka strhnout hned napoprvé (sám jsem docenil až při opakovaných zhlédnutích, kdy lze pořádně vnímat detaily a obdivovat bezchybné směřování k finále), rozhodně jde o film, který by neměl chybět v žádné sbírce, neboť Hollywood sedmdesátých let mnoho lepšího nenabídnul a Hill se tu definitivně zacementoval jako jedna z jeho největších ikon.\nCo se obrazu týče, Podraz vyšponovaná očekávání úplně nenaplňuje. Pravdou ovšem je, že za většinu slabin může původní optika a styl natáčení (zoomování, přechody při ostření), kvůli kterým je přepis kvalitativně nevyrovaný.\nNepříjemný je už první záběr, jenž sice bezvadně zaostřuje titulky, ovšem následně nepřeostřuje na odehrávající se akci. Ta je proto zrnitá, rozostřená… jako byste koukali na hodně špatně odvedené DVD. Podobných momentů je ve filmu víc a bolí hlavně proto, že jsou v ostrém kontrastu k velmi dobře odvedenému zbytku.\nKupříkladu zlodějna v úvodu, v níž Redford se svým parťákem obere jiného zlodějíčka, vypadá fantasticky. Tělovky jsou přirozené, zemitost barev u sak, klobouků a kabátů jednoduše nádherná, ostrost a kontrast pasují a jemná vrstva zrna filmu rovněž sluší. A to samé se dá říct například o karbanickém duelu ve vlaku, několika honičkách po městě a dokonce i samotném finále v sázkové kanceláři. Dokonce ani s černou a vykreslováním ve stínech není takřka vůbec potíž.\nProto hodně mrzí, že je zážitek čas od času narušen nějakým nedoostřením, nedostatečným nebo naopak nadbytečným užitím DNR, nepřirozenou zamlžeností (Redford jdoucí v novém obleku a s kyticí do kabaretu) nebo moaré efektem prošívaných sak.\nZvuk je oproti tomu výborný ve všech ohledech. Tvůrcům se povedlo odstranit všechny nadbytečné ruchy v magnetickém pásu a namixovat průzračně čistou 5.1 DTS-HD Master Audio zvukovou stopu, kladoucí důraz výrazně na dialogy, zároveň však netratící na realisticky znějících detailech.\nŘinčení příborů, humbuk v sázkové kanceláři, zvuky projíždějící nadzemky… všechny tyhle a další ruchy zní parádně. A nejinak je tomu i u Hamlischova soundtracku stavějícím na legendární melodii Scotta Joplina, jehož dynamika dovede film vždy řádně nakopnout.\nBonusově Podraz nezáří, když je v podstatě celá sekce jedním velkým vzpomínkovým promem na historii studia a filmem se zaobírá jen jeden (byť hodinový a výživný) dokument.\nJmenuje se „Art of Sting“ a ve třech částech (scénář – natáčení – odkaz) v něm štáb vzpomíná na chvíle, kdy se teprve seznamoval se scénářem, pilovaly se poslední detaily a režisér Hill skládal ansámbl podvodníků dohromady, aby následně odpálil natáčení oscarové klasiky.\nJedná se o výrazně nostalgický dokument, který se zaměřuje spíše na Hillovo pojetí, celkové vyznění filmu a jeho důležitost pro filmovou obec. Než na technické detaily, jež pro většinu zpovídaných nejsou příliš důležité.\nVe featurettu „Restoring the Classics“ se pak dozvíte všeobecné informace o projektu restaurace rozsáhlého katalogu Universalu, včetně ukázek z několika titulů (Dracula, Na západní frontě klid, Harvey), jichž se dříve či později dočkáme.\nV „The 70's“ je prostor věnován nejslavnějším filmům desetiletí, mezi nimiž jsou zmíněny pecky jako Čelisti, National Lampoon's Animal House, Americké grafity a spousta dalších.\nA v „The Lot“ je představen rozsáhlý komplex studií Universalu, na němž se natáčely jedny z nejlepších filmů všech dob a mnohé zde stále mají své kulisy. Opět se vsází hodně na nostalgii a člověk má při sledování tendence ukápnout slzu. Ale stejně by asi každý uvítal, kdyby se bonusy více zaměřily na samotný Podraz, než na všeobecné ohlížení do minulosti.\nHodně ovšem vynahrazuje sběratelské balení (digibook, v němž je kromě disku i brožura s obrázky a informacemi o filmu), díky němuž si můžete přečíst něco o hercích, nahlédnout na kusy scénáře, prohlédnout si návrhy kostýmů a v neposlední řadě si i vychutnat propagační materiály (plakáty atd), z nichž mnohé byste chtěli mít na stěně nebo na polici.\nZa 5 stovek? Proč by ne.


Silikonové venušiny kuličky LAYLA Tulipano potěší náročné ženy!\nSilikonové venušiny kuličky od výrobce luxusních erotických pomůcek LAYLA. Tyto venušiny kuličky jsou tvořeny jednou kuličkou (běžně dvě kuličky), která je zalitá do velmi příjemného 100% lékařského silikonového obalu v růžové barvě s krásně hladkým povrchem. Ženy, které používají venušiny kuličky, tak dokáží dovést své protějšky k vrcholům o kterých se jim nikdy ani nezdálo.\nSilikonové venušiny kuličky od výrobce luxusních erotických pomůcek LAYLA. Tyto venušiny kuličky jsou tvořeny jednou kuličkou (běžně dvě kuličky), která je zalitá do velmi příjemného 100% lékařského silikonového obalu v růžové barvě s krásně hladkým povrchem. Venušiny kuličky se velmi často doporučují pro posilování pánevního svalstva. Ženy, které používají venušiny kuličky, tak dokáží dovést své protějšky k vrcholům o kterých se jim nikdy ani nezdálo a také často mají snadnější průběh porodu. Výhodou těchto kuliček jsou menší rozměry (20mm) a menší váha (55gr.). Z tohoto důvodu se doporučují pro ženy, které ještě nemají zkušenosti s "Kegelovými cviky" nebo samotným nošením venušiných kuliček.\nSpecifikace: Silikonové venušiny kuličky LAYLA - Tulipano\n- velikost kuličky 20mm\n- váha kuličky 55 gr.\nSilikonové venušiny kuličky LAYLA - Tulipano - Další informace\nVenušiny kuličky se srdíčky - Feelz Toys - Desi Love Balls Purple\nVenušiny kuličky se srdíčky - Feelz Toys - Desi Love Balls Pink


Bella NIGHT Care ELASTYS C-C 30 sáčků | Dr. Max lékárna\nCena za 100 g: 1479 Kč\nPro krásnou elastickou pleť. Přípravek ELASTYS C-C kombinuje francouzský kolagen (vysoce purifikovaný, bez rybí chuti) a cereální ceramidy. Komplexní účinky podporuje tri-komplex Oxy-Protect (antioxidanty organický selen, vitamin B2 a zinek), který pomáhá chránit kolagen a ceramidy v pokožce před degradací a působí příznivě na zdraví pleti. ELASTYS C-C díky svému složení zvyšuje elasticitu pokožky, vyhlazuje vrásky zevnitř a pomáhá také při suchosti pokožky. Má osvěžující, přírodní limetkovou chuť.\nKolagen je nezbytnou stavební součástí pojivových tkaní(šlachy, kosti, klouby, chrupavky, zuby, kůže). Hydrolyzovaný kolagen je ideálním zdrojem aminokyselin a peptidů, jež jsou pro tělo snadno dostupné a které organismus využije pro tvorbu vlastního kolagenu, která se s postupujícím věkem snižuje.\nCeramidy tvoří nejdůležitější složku lipidové bariéry, která udržuje v pokožce vodu a chrání ji před patogeny a UV zářením.\nOrganický zinekje nezbytný pro udržování normálního stavu vlasů, nehtů a kostí, příznivě ovlivňuje tvorbu bílkovin včetně kolagenu.\nRiboflavin pomáhá udržovat zdravou pleť a přispívá ke snížení míry únavy a vyčerpání.\nOrganický selen příznivě ovlivňuje imunitní systém.\nUžívejte 1 sáček 1x denně. Obsah sáčku rozpusťte v ½ dl vody nebo Vašeho oblíbeného nápoje. Pro maximální anti-aging efekt se doporučuje užívat ELASTYS C-C po dobu 2 měsíců (odpovídá 2 balením).\nKolagen, N-acetylglukosamin, vitamin C (kyselina askorbová), ceramidy, glukonát zinečnatý, ochucovadlo (limetková příchuť přírodní), vitamin B2 (riboflavin), selenomethionin.\nNepřekračujte doporučené denní dávkování. Není vhodné pro děti a těhotné ženy. Není určeno jako náhrada pestré stravy. Dbejte na pestrou, vyváženou stravu a zdravý životní styl. Ukládejte mimo dosah dětí. Uchovávejte v suchu při teplotě 5-25 °C. Chraňte před přímým slunečním zářením. ELASTYS C-C mohou užívat lidé s celiakií, protože neobsahuje proteiny podobné lepku.


Týden Františky: Gala party, naděje a smrt | Blesk.cz\n5. prosince 2016 ● 11:10\nČas adventu má patřit rozjímání, setkání s přáteli, přípravě na Vánoce uvozené Štědrým dnem. Skutečnost je však jiná. Bilanci v klidu domova atakuje společenský rej. Když se k němu přidá charita, tak super, ale o to horší je, když euforii smete smrt.\nPondělí bylo příkladně adventní. V kavárně Slavie, která už dávno Mekkou uměleckého kvasu není a spíš je průtokovou karmou občerstvení turistů, aniž by své genius loci ztratila, jsem se sešla s přítelkyní Janou N., abych jí podepsala pár knížek To jsem já Františka. Setkání bylo milé, hovor překotný, plánovaná hodina se protáhla na tři a odchod uvozovaly výčitky z nestíhání.\nÚterý zakončila galavečeře v posledním patře hotelu Intercontinental, kde v restaurantu Zlatá Praha proběhlo finále soutěže Czechoslovak Top Model. Moderátory dění byla skvělá dvojka Jenovéfa Boková a Jan Cina. Servírované pokrmy se jevily jaksepatří sofistikovaně, dvanáct éterických neplnoletých finalistek procházelo v minimalistických modelech Petry Balvínové plus Lukáše Macháčka mezi stoly a čekalo na verdikt ze zástupců světových modelingových agentur složené poroty. Garde mi dělala blízká bytost, režisérka Soukromých pastí a Nevinných lží Tereza Kopáčová, nyní Vrábelová. S Terezou, s níž i po delší odmlce dovedu ihned navázat společnou řeč, jsme se rozešly před půlnocí a ona den poté napsala, že jsem jí ten večer dala kus pozitivní energie a že si po příchodu domů usmažila vajíčka. Já takové zvíře nebyla, ale pokud se pozitivní energie týká, dala mi ji zrovna tak. Možná víc. A všem přeji, aby zažívali podobné pocity. Nejen o adventu, Vánocích, jež emočně vypjaté jsou.\nStředa a čtvrtek byly velmi pracovní. Schůzky, psaní, přednáška. A pak přišla sobota ve znamení esence empatie, sounáležitosti, nutkání pomoci potřebným v podobě bazaru Emmy Smetana. Známá moderátorka a zpěvačka tuto charitativní akci nedělala poprvé, ale tentokrát ji dala ve vysokém stupni těhotenství. Naštěstí neporodila a vydržela do kuropění. Výdělek potřebným spočítala na téměř 450 000 Kč. Emma má sílu, mělo by se v novodobém slabikáři psát.\nEmmy Bazar se tentokrát neodehrál v Hudebním divadle Karlín, ale na scéně Divadla Disk při DAMU. Za pulty prodávaly parádu, doplňky a jiné předměty známé osobnosti showbyznysu. V kavárně Disku zpívaly persony české hudební scény. Zněl tu jazz, soul i koledy… Bylo na veškerý počet hvězd. Myslím ten pocit sounáležitosti.\nI já se na bazaru letos podílela. Tentokrát se nedražilo mé módní poradenství konkrétní osobě. Loni to dalo dobrých pár tisíc. Letos jsem jej na place dávala zdarma. Sdílela jsem židli s blogerkou a módní ikonou Inou T., která prodávala věci z showroomu zn. Lindex. Měla velký úspěch, téměř vše prodala a i já si jeden kousek (plizovanou sukni) koupila.\nA pokud bych se měla vrátit k té pozitivní energii, kterou rozdáváme a dostáváme, tak tady jsem si to nejvíc (doufám vzájemně) dala se zpěvákem, českým bardem současnosti Tomášem Klusem. Ten kluk se fakt rozdává, není sluníčkářský pozér, jak jsem si občas jemně myslela… Po dražbě jsem s nadějným módním designérem Michalem Markem zašla na dvojku nedaleko Karlovy ulice. Usínala jsem v půl druhé, kdy ještě Emma bděla.\nV neděli jsem se dopoledne dozvěděla, že zemřel geniální kytarista a také skvělý komponista Radim Hladík, který mimo jiné stál u zrodu legendární kapely Blue Effect. Podlehl následkům fibrózy plic, s níž se potýkal řadu let. V létě jsem jej potkala na Letenském náměstí. Troufám si tvrdit, že tento chlap si udržel energii až do konce. Plánoval komponování muziky k filmu režiséra Michálka, toužil po nových plicích. Slíbili mu je. Zdálo se, že budou. Nedočkal se jich. A mně je to děsně líto. Takový chlap tu měl ještě chvíli být.\nNeděle pomalu, ale jistě končí. Přes ulici bliká v okně strom. Já mám v okně skleněné anděly. Můj adventní týden byl o radosti, stresu z nestíhání, sounáležitosti, smrti. Můj týden byl o životě.\nEmma bazar uspořádala, přestože je termín porodu velmi blízko.\nfrantiška, móda, bazar, emma smetana


Dálkové ovládání Sulion 078096 pro stropní ventilátory Sulion | Gavri.cz\n› Stropní ventilátory › Příslušenství pro stropní ventilátory › Dálkové ovládání a regulátory › Dálkové ovládání Sulion 078096 pro stropní ventilátory Sulion\nInfračervené dálkové ovládání Sulion 078096 pro vybrané stropní ventilátory španělské značky Sulion. Má časovač pro vypnutí stropního ventilátoru. Balení obsahuje držák na zeď a vysílač i přijímač, který je nutné nainstalovat do ventilátoru.\nNávod v češtině Sulion 078096\nKód produktu 2395120005\nInfračervené dálkové ovládání obsahuje držák na zeď. Ovladač má časovač pro vypnutí stropního ventilátoru.\nPozor: Pro ventilátory Sulion vyrobené v roce 2018 pasuje jiné dálkové ovládání Sulion 078100. Pokud si nejste jistí, které ovládání vybrat, kontaktujte nás na obchod@gavri.cz nebo telefonicky.\nToto dálkové ovládání lze použít u těchto stropních ventilátorů:\nRainbow Colour 075165 je kreativní kombinace různobarevnosti a pastelových barev. Ventilátor se výborně hodí do veselých interiérů, třeba dětských pokojů, a přitom stačí lopatky otočit druhou stranou nahoru a pestré barvy se promění v jemnější pastelové tóny. Šikovný stropní ventilátor, který se svou cenou, rozměry i variabilitou hodí pro rodiny v menších bytech a poskytuje vítané osvěžení i designové zpestření. Velkou výhodou oproti jiným stropním ventilátorům je, že jako osvětlení si můžete vybrat žárovku E27 (max 60W).\nSulion Rainbow 075155 je stropní ventilátor s průměrem vrtule 76 cm a 6ti oboustrannými lopatkami v designovém provedení. Lopatky jsou z jedné strany bílé a z druhé strany najdete imitaci borovice. Rozumné i úsporné osvětlení umožňuje závit E27 (max 60W). Jako všechny stropní větráky v řadě Rainbow, má i tento zimní (zpětný) chod, který umožní ventilátor používat i v zimě. Krásný ventilátor s minimální pořizovací cenou a širokým využitím v bytech i kancelářích.\nSulion 075008 Rainbow LED (2017 a starší)\nTento stropní ventilátor má všechny výhody řady Rainbow (jako je 6 lopatek, zpětný chod, úsporný chod, oboustranné lopatky) a jako bonus zabudované LED osvětlení (12W, 1200 lumenů). LED světlo nemusíte dokupovat jako žárovky do běžného ventilátoru. Z jedné strany lopatek je Sulion Rainbow 075008 čistě bílý, ze druhé strany má pestrobarevné odstíny. Ať už si ho pořídíte do střízlivé kanceláře, nebo dětského pokoje, stane se vítaným doplňkem.\nNávod pro dálkové ovládání Sulion 078096 (241.7 kB)


Kde koupit Pánský nátělník Carllos M100\nPánské tílko/nátělník s klasickými průramky. Příjemný bavlněný materiál s přídavkem lycry Širší ramínka, klasické průramky Kulatý výstřih, delší střih tílka Zobrazit celý detail produktu >>>\nZboží Pánský nátělník Carllos M100 které hledáte kde nakoupit je k dispozici k zakoupení za 269 Kč v online e-shopu. Neváhejte a mrkněte do tohoto obchodu na podrobnější informace o zboží a zjistěte si podrobnosti o produktu.\nZ toho e-shopu astratex.cz můžete pohodlně a bezpečně zakoupit Pánský nátělník Carllos M100 z Praha, Brno, ostrava, Plzeň, České Budějovice, Liberec, Olomouc, Hradec Králové, Zlín a dalších měst po celé ČR což je velká výhoda nákupů přes internet s doručením až domů.\n- identifikátor EAN a ID M100_kos\nVýdejní místa jsou již téměř ve všech větších i menších městech po celé republice. Jednoduše si zvolte kde koupit Pánský nátělník Carllos M100. Při nákupu si vyberte podle PSČ či polohy nejvhodnější výdejní místo, co vám vyhovuje.\nVdejní místa Pánský nátělník Carllos M100 na Heuréce\nPokud si nejste stále jisti, zda e-shop astratex.cz doručuje přímo k vám zboží se sekce Spodní prádlo , nebo se vám nechce platit za poštovné, ale chcete si zboží vyzvednout a překontrolovat osobně, podívejte se na výdejní místa obchodů na heuréce. Kde si vyfiltrujete podle polohy nejbližší výdejní místa (např. uloženka, zásilkovna, balíkobot atd.) kde si můžete Pánský nátělník Carllos M100 vyzvednout.\nDámské dvoudílné plavky Casablanca Snake


Midge od 'Riverdale' byl v 'pro všechny chlapce' a vsadili jsme se, že jste si neuvědomil - Tv & Film | Smět 2022\nUpřímně jsem ji nepoznal ... “\nJe to už jen čtyři dny, ale lidé již tvrdí, že Netflix je nový dospívající rom-com Všem chlapcům, které jsem miloval předtím je jedním z nejlepších filmů roku 2018.\nNejen, že film posílá internet divoký s jeho roztomilý příběh AF, všichni do značné míry ztratí to přes obsazení sakra věc taky. Film hraje docela docela působivý talent; je tu dokonalý Lana Condor (Lara Jean) a Noah Centineo (Peter), které poznáte od jeho dnů na Disney Channel's Austin a Ally . Docela Malý Lhář Janel Parrish (Margot) také hvězdy, a pokud jste Sex a město stan, dokonce poznáš Johna Corbetta (Lara Jeanův otec Dan) jako bývalého přítele Carrie z Aidana. Ale vsadili jsme se, že jste si neuvědomili, že herečka, která hraje Genevieve, měla také obrovskou roli Riverdale .\nJo, Genevieve, bývalá přítelkyně Petera Kavinského, kterého se snaží žárlit falešným datováním Lary Jean Coveyové, hraje Emilija Baranac, který také dříve hrál jako příliš brzy známou legendární milenku Jingle Jangle Midge Klump in Riverdale .\nObrázek: The CW / Netflix\nMidge, pokud si vzpomínáte, byl brutálně zavražděn Black Hood (ten bastard Hal Cooper) během produkce Kevina Kellere Carrie The Musical . Je všeobecně akceptovanou skutečností, že její smrt byla nespravedlivá a nezasloužená. Když Google kliknete na slova „zaslouží se lépe“, objeví se nyní Midgeův obrázek. (To je lež, ale to by měl .)\nLidé jsou jen prostě vytvoření spojení, pravděpodobně proto, že přiměli Emilija nosit tak strašnou paruku na Riverdale, a to vrhá mysl všech.\nPrávě jsem si uvědomil, že Midge z Riverdale je také genem ze všech chlapců, které jsem miloval před pic.twitter.com/aE5hP37On5\n- Ro (@theblueandgoId), 18. srpna 2018\nOny opravdu udělala ji špinavou s tou parukou Midge.\nherečka, která hraje midge v riverdale, je ve všech chlapcích, které jsem milovala, než se cítí, takže je divné vidět ji s dlouhými vlasy woow pic.twitter.com/g5uIfvESpH\n- melissa (@reinhartlils) 17. srpna 2018\nPřekvapte Black Hooda, vsadte se, že jste si mysleli, že jste viděli poslední z nich.\nMožná jsem potřásl, že HRA Z RIVERDALE A GEN Z TATBILBU HRAJÍ TENTO OSOBA A NEVIDÁME VŽDY OZNÁMENÍ pic.twitter.com/gFN2NThPUs\n- lauren (@SEAVEYSREM) 19. srpna 2018\nŘíká se tomu ACTING. Vyhledej to.\nOmfgg dívka, která hrála genevieve, byla také midge na Riverdale, které vypadají a zní úplně jinak\njhalak dikhhla jaa 9 vítěz\n- ashley (@ hhasey) 17. srpna 2018\nCo když Midge právě předstírala svou vlastní smrt a ve skutečnosti se právě přestěhovala do stejné školy jako Lara Jean a Peter, aby se zbavili toho hluku z Riverdale?\nPrávě jsem si uvědomil, že dívka, která hraje gen v tatbilbu, také hraje midge v Riverdale, jaké trochu čarodějnictví -\n- ?? (@ Khwellobrien) 20. srpna 2018\nSpravedlnost pro Emilija Baranac, upřímně.\nPořád jsem tak otřesený skutečností, že gen z tatbilbu je midge od Riverdale, ale nepoznal jsem ji\n- haley 19 (@halessadlemyer) 20. srpna 2018\nInternet má MASIVNÍ rozdrcení na Noem Centineo v 'Pro všechny chlapce, které jsem miloval předtím'\nrecenze klidné místo 2


Ultrafialové záření – Wikipedie\nelektromagnetické záření s kratší vlnovou délkou než viditelné světlo a delší než rentgenové záření\n(přesměrováno z Ultrafialové světlo)\nTento článek pojednává o Ultra Violet. Možná hledáte: umělkyni Isabelle Collin Dufresne.\nUltrafialové (zkratka UV, z anglického ultraviolet) záření je elektromagnetické záření s vlnovou délkou kratší než má viditelné světlo, avšak delší než má rentgenové záření. Pro člověka je neviditelné, existují však živočichové (ptáci, plazi, některý hmyz), kteří jej dokážou vnímat. Jeho přirozeným zdrojem je Slunce.\nSnímek polární záře na Jupiteru, jak ji v ultrafialovém oboru spektra zaznamenal Hubbleův vesmírný dalekohled\n4 Souvislost s evolucí\nUltrafialové záření objevil německý fyzik Johann Wilhelm Ritter v roce 1801. Pojmenoval ho „dezoxidační“ světlo. Nynější název dostal později v 19. století.\nVlnová délka v nanometrech\nBlízké NUV 400–200\nUVA, dlouhovlnné, „černé světlo“ UVA 400–315\nUVB, středněvlnné UVB 315–280\nUVC, krátkovlnné, „dezinfekční“ UVC 280-100\nDUV, hluboké ultrafialové[zdroj?] DUV pod 300\nDaleké, řídčeji „vzduchoprázdné“ (vacuum) FUV, VUV 200–10\nExtrémní nebo „hluboké“ EUV, XUV 121–10\nUV záření, jakožto oblast elektromagnetického spektra, se dělí na blízké ultrafialové záření o vlnové délce 400–200 nm) a daleké ultrafialové záření (200–10 nm), resp. energií fotonů mezi 3,1 a 124 eV.\nRozdělení na spektrální oblasti (též „typy“) UVA, UVB a UVC je především z hlediska biologických účinků UV záření.\nOznačení „vzduchoprázdné ultrafialové“ záření (v anglické literatuře vacuum ultraviolet, VUV) naráží na skutečnost, že tento typ záření je před dopadem na zemský povrch pohlcován vzduchem.\nOznačení „hluboké ultrafialové“ záření (deep ultraviolet, DUV) je používáno ve fotolitografii a technologiích používající principu laseru.\nMá vlnovou délku od 315 do 400 nm. Používá se pro buzení fluorescence a luminiscence při testování pravosti bankovek nebo v dekoračním a trikovém osvětlování, kde se označuje jako tzv. "černé světlo". Asi 99 % UV záření, které dopadne na zemský povrch, je ze spektrální oblasti UVA a je obecně považováno za bezpečné. Přímý pohled do zdroje světla nebo dlouhodobé vystavení jsou přesto nebezpečné.\nZáření UVB má vlnovou délku v rozsahu od 280 do 315 nm. Je z převážné většiny absorbováno ozónem ve stratosféře, resp. ozónové vrstvě. Z typického slunečního záření 350–900 W/m², které dopadá na nejvyšší vrstvy atmosféry, neproniká prakticky žádné UV záření s vlnovou délkou pod cca 295 nm; od této hranice se na zemský povrch dostává měkčí UV záření – záření UVA o vlnové délce 400 nm se na zem dostane 550 mW/m² (z přibližně 1700 mW/m² z horních vrstev atmosféry). Jinými slovy lze říci, že ozón a kyslík propustí na povrch Země zhruba třetinu UV záření.\nZáření UVB je zhoubné pro živé organismy. Jeho energie je schopná rozkládat nebo narušovat bílkoviny nebo jiné životně důležité organické sloučeniny s vážnými následky pro metabolismus postiženého jedince, nebo (je-li zasažena DNA) vedoucí ke vzniku rakoviny. Např. zvýšení intenzity UVB záření o každá 2 % může znamenat zvýšení výskytu rakoviny kůže o 3–6 %. Kromě kůže má UVB největší dopad i na oči (potažmo zrak) – takto tvrdé záření dokáže poničit až zcela spálit tyčinky a čípky, gangliové buňky a nervová zakončení v rohovce (tzv. „sněžná slepota“). Větší dopad má na jednobuněčné organismy, které dokáže zničit zcela (dokáže změnit strukturu molekuly DNA nesoucí genetickou informaci, vyvolat poškození funkcí organel, ovlivnit osmotický tlak nebo spustit lyzi). Proniká i vodou, ale jen do hloubky několika metrů (kde je však soustředěna většina vodních organismů). UVB záření též negativně ovlivňuje růst zelených rostlin, účinnost fotosyntézy, ale i třeba celkovou plochu jejich listů. U dvou třetin hospodářských plodin byl zjištěn úbytek zemědělské produkce v souvislosti se zvýšeným působením UVB záření (např. u sóji každé jedno procento zvýšení UVB odpovídalo procentuálnímu úbytku úrody).\nDlouhodobě zvýšené působení UVB záření by vyústilo v nepředvídatelné změny v morfologii biosféry (každý živočišný či rostlinný druh je na UV záření různě citlivý). Trend směřující k dominanci odolnějších druhů nad méně odolnějšími by odstartoval nesmírně složitou síť kauzuálních mezidruhových vztahů, jejichž důsledky není možné odhadnout.\nJe nejtvrdší UV záření – jeho vlnová délka je nižší než 280 nm. Toto záření je jedním ze dvou způsobů vzniku ozónu – při dopadu na dvojatomární molekulu kyslíku jí toto záření dodá energii pro vznik ozónu, který je touto reakcí absorbován. Jinak řečeno, plynný kyslík je významný inhibitor dopadu UVC záření na zemský povrch. Záření UVC je prokazatelně zhoubné (karcinogenní) pro živé organismy. Na rozdíl od UVB, které dokáže proniknout jen několika vrstvami buněk, je penetrace UVC pletivy a tkáněmi živých organismů poměrně větší. Toto UV záření již začíná být ionizující.\nVacuum UV nižší než 200 nm oficiálně patří pod rozdělení UVC, výrazně štěpí kyslík na ozon O3. Běžně udávaný rozsah 100–200 nm.\nExtrémní ultrafialové záření s vlnovými délkami nižšími než 31 nm se podílí na některých chemických procesech ionosféry, zejména její nejsvrchnější vrstvy (vrstvy F).\nZážeh výboje v ultrafialové dezinfekční lampě\nsvítidla na kontrolu např. cenných papírů, kreditních karet, některých dokladů\nvýbojkové obloukové lampy (xenon, měď)\nastronomie (Wienův zákon)\ngenetika (tzv. markery – „značkovací látky“)\nkontrola elektrického průboje\nsterilizace (v biologických laboratořích)\nvymazávání paměťových modulů EPROM\npříprava polymerů s nízkou povrchovou energií pro lepidla a laky\nstabilizátory při výrobě plastů, kosmetiky a filmů\narcheologie (čtení poškozených papyrů)\nodborné posudky obrazů\nSouvislost s evolucíEditovat\nPodle moderních modelů evoluce je vznik a evoluce prvotních proteinů a enzymů schopných reprodukce připisován právě existenci ultrafialového záření. To způsobuje, že sousední dvoušroubovicové páry thyminu v DNA se mohou spojit do kovalentní vazby a tím přerušit vlákno, které reproduktivní enzymy nedokážou zkopírovat. To během genetické replikace či syntézy proteinů vede k posunutí proti sobě orientovaných bází DNA, jehož konečným důsledkem je selhání přenosu genetické informace a smrt organizmu. První prokaryotické organismy, které se přibližovaly hladině prehistorických oceánů – před tím, než byla zformována ozónová vrstva, blokující většinu ultrafialového záření – neustále hynuly. Těch několik málo přeživších si vytvořilo enzymy, které přepracovaly a rozbily thyminové kovalentní vazby (tzv. excision repair enzymes – enzymy opravující vynechání při spiralizaci). Mnoho enzymů a bílkovin, které se účastní moderní mitózy a meiózy, jsou extrémně podobné enzymům opravujícím vynechání při spiralizaci a jsou považovány za potomky enzymů, které poprvé přestály působení ultrafialového záření.\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku Ultraviolet na anglické Wikipedii.\n↑ UNEP, The Ozone Layer, UNEP/GEMS Library č. 2, Nairobi, 1987\n↑ Rubin Russel Jones: Ozone Depletion and Cancer Risk, The Lancet, 1987, str. 443\n↑ Medwin, M. Mintzis: Skin Cancer: The Price for a Depleted Ozone Layer, EPA, Journal, 1986\n↑ Office of Air and Radiation, U.S. Environmental Protection Agency, Assessing the Risks of Trace Gases in the Earth's Atmosphere, svazek VIII, Washington DC, Government Printing Office, 1987\n↑ Margulis, Lynn a Sagan, Origins of Sex: Three Billion Years of Genetic Recombination, Yale University Press, Dorion, 1986\nMeadowsová, D.H., Randers, J.: Překročení mezí, Argo, 1992\nPekárek, L., Šístek, P., Jelínek, L.: Neionizující záření, expozice a zdravotní rizika ,SZÚ 2006\nObrázky, zvuky či videa k tématu ultrafialové záření na Wikimedia Commons\nMA: 2776798109, 2910096305\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Ultrafialové_záření&oldid=20062501“\nNaposledy editováno 12. 6. 2021 v 12:38\nStránka byla naposledy editována 12. 6. 2021 v 12:38.