Bilgič: Turska želi stabilnost na Balkanu – Naši u svetu\nBilgič: Turska želi stabilnost na Balkanu\nObjavljeno 05/10/19 u 15:30\nTurska želi stabilnost na Balkanu, jer je stabilnost preduslov za razvoj ekonomske saradnje, a ekonomska saradnja vodi smanjenju političkih tenzija, ističe ambasador Turske u Srbiji Tandžu Bilgič uoči dolaska predsednika Turske Tajipa Redžepa Erdogana u posetu Srbiji, 7. i 8. oktobra.\nErdogan će doputovati u ponedeljak, a tokom dva dana planiran je veoma intenzivan i politički i ekonomski dijalog na vrhu, biće održana druga sednica Visokog saveta za saradnju dve zemlje, a predviđeni su i trilateralni razgovori, uz učešće bošnjačkog člana Predsedništva BiH Komšića.\nAmbasador Turske ističe da će sa Erdoganom u Srbiju doputovati i 150 turskih biznismena, koji žele da se upoznaju sa mogućnostima za ulaganje.\nNajavio je da će tokom posete Erdogana Srbiji biti otvoreno pet turskih kompanija i postavljen kamen temeljac za izgradnju jedne fabrike.\nOcenio je da bilateralni odnosi Srbije i Turske dobro napreduju i podseća da su još pre osam godina turske investicije u Sbriju iznosile svega miliona evra, a danas su dostigle 200 miliona evra.\n“Od 2017. smo obavili veliki posao i uspeli da ostvarimo značajnu ekonomsku saradnju”, kaže Bilgič, podsećajući na prethodnu posetu Erdogana Srbiji, 2017. godine.\nOn u tom kontekstu insistira na značaju stabilnosti u regionu:\n“Kada imamo stabilnost, onda imamo odlične mogućnosti za poslovanje. Najvažniji zadatak je da zemlje regiona uklone sve prepreke za poslovanje. Sve dok imamo dobre, ekonomske odnose, političke tenzije padaju”, rekao je Bilgič.\nPrema njegovim rečima kada postoji stabilnost kako u regionu, tako i odnosima među zemljama privrede mogu da napreduju, a Turska i Srbija su mnogo uradile na ovom polju u protekle dve godine.\n“Pre dve godine trgovinska razmena naše dve zemlje iznosila je 800 miliona evra, a sada je na 1,3 milijardi, što je povećanje od 40 odsto. To je bilo moguće samo što nije bilo tenzija u odnosima između dve zemlje”, rekao je on.\nBilgič je kazao da je neophodno da se dve zemlje fokusiraju na dalje projekte.\n“Ove godine obeležavamo 140 godina od uspostavljanja diplomatskih odnosa i raduje me što možemo da saopštimo da smo u poslednje dve godine obavili dobar posao i uveren sam da ćemo nastaviti uspešnu saradnju sa Srbijom”, rekao je on.\nTurska je balkanska zemlja, deo balkanske zajednice i odlično razume zemlje ovog regiona, dodao je on ukazujući i da broj turskih turista u Srbiji, kao i srpskih u Turskoj neprestano raste.\n“Pošto smo balkanska zemlja, želimo da trgujemo sa regionom i pomognemo u uspostavljanju stabilnosti”, naglasio je Bilgič.\nUkazao je da će predsednici Turske i Srbije razgovarati o daljim mogućnostima za ulaganje i o novim projektima.\n“Kada je predsednik Erdogan pre dve godine posetio Srbiju, po prvi put je razgovarano o autoputu Beograd-Sarajevo i sada ćemo početi sa njegovom izgradnjom. To pokazuje da se saradnja odlično razvija. Ali, to nije dovoljno, jer je potencijal Turske veliki, koliko i Srbije. Želimo da iskoristimo ovu posetu za pokretanje daljih projekata. Uveren sam da će predsednici razgovarati o novim projektima. Radićemo tako i na putu Novi Pazar-Tutin”, objasnio je on.\nBilgič je ukazao i na aktivnosti turske agencije za saradnju (TIKA) navodeći da je ona pomogla projekat obnove Golubačke tvrđave, koja je važna za privlačenje turista.\n“Ima tu još projekata koje Turska sprovodi preko TIKA, a pomaže i u otvaranju novih radnih mesta, preko fabrika koje otvaraju turske firme”, ukazuje turski diplomata.\nPredsednik Erdogan, tokom posete, kako kaže, potvrdiće iskrenost turskih namera na delu, kroz zajedničke projekte.\n“Mi smo puno učinili u poslednje dve godine. Prijateljstvo među narodima je bitno. Želimo da dalje poboljšamo odnose kroz ekonomsku saradnju”, objasnio je on.\nBilgič je podsetio na istorijske veze, zajedničku kulturu, puno turcizama u srpskom jeziku, kao i više zajedničkih istorijskih ličnosti, kao što je Mehmed Paša Sokolović, koji povezuju dve zemlje.\nSavo potvrdio, nije samo Sadik, još dvojica ne igraju protiv Voždovca!\n29/05/20 u 15:00 0\nOn je za tv Pink rekao da se traži način za oko 30.000 ljudi koji nemaju lična dokumenta.\n29/05/20 u 10:00 0\nFederalni sud u američkpoj saveznoj državi Džordžiji podigao je optužnicu.\nSumorna prognoza SZO: Korona nam opet stiže po završetku leta a mogla bi da nas…\n29/05/20 u 07:00 0\nKorona virus verovatno stiže ponovo po završetku leta?\n28/05/20 u 21:30 0\nSvetski lobi protivnika vakcine sve je veći, izjavila je danas predstavnica Svetske zdravstvene organizacije (SZO)…\n28/05/20 u 18:30 0\nPotpredsednica Vlade i ministarka građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture Zorana Mihajlović potpisala je danas…\n28/05/20 u 10:02 0\n"Večiti" po običaju.\n27/05/20 u 21:30 0


Početak/Sport/Niškom proslavljenom fudbaleru uručena nagrada za životno delo\nVelika sportska imena na otvaranju jubilarnog Festivala sportskog filma na Zlatiboru\nVioleta Milićević27. avgusta 2021.\nMilan Stamatović, predsednik opštine Čajetina i Dragan Pantelić\n30. avgusta 2021. u 21:42\nDa, jedno od životnih dela mu je to što je bio indirektno kriv za smrt Ivana Krstića Belog. Kako ga nije sramota da primi nagradu.


13.02.2016. / 9:45\nLONDON, Agencija Moody's potvrdila je u petak važeći ‘Ba2’ kreditni rejting Hrvatske elektroprivrede (HEP) i stabilne izglede zbog dobre finansijske pozicije kompanije.\nPotvrda rejtinga odražava očekivanja, poručuje u saopštenju Moody's, da će HEP moći održavati finansijski profil i pored trenutnih ograničenja cijena energenata i rizicima da se takva situacija produži, s obzirom na HEP-ov skroman nivo duga i poslovni miks kompanije.\n“Tačnije, potvrda rejtinga priznaje finansijsku fleksibilnost HEP-a da izdrži moguć produžen period nižih cijena struje“, poručio je Moody's.\nKao i drugdje u Evropi, cijene struje na Balkanu pale su u proteklih godinu dana, ali su nešto više u odnosu na cijene u zapadnoj Evropi, s obzirom na vrlo ograničene kapacitete međupovezanosti. HEP dominira na hrvatskom tržištu, sa udjelom od otprilike 84 odsto na tržištu maloprodaje struje.\nPotvrda rejtinga HEP-a odražava njegovu vertikalno integrisanu poziciju na hrvatskom tržištu struje, gdje kompanija ima koristi od 84-postotnog udjela, njegov proizvodni miks, s visokim udjelom jeftinije proizvodnje struje, i zdrav finansijski profil kompanije s niskim nivoom dugova i snažnom kreditnom metrikom.\nStabilni izgledi HEP-ovog rejtinga odražavaju ocijenu Moody'sa da će kompanija održati finansijski profil u skladu s kategorijom rejtinga i da će njezin rejting ostati nepromijenjen ako dođe do negativnog pritiska na kreditni rejting Hrvatske.\nS obzirom na negativne izglede rejtinga Hrvatske, Moody's ne očekuje pritisak na povećanje rejtinga HEP-a u kratkom roku. I pored toga, rejting HEP-a mogao bi porasti ako kompanija pokaže stabilniji poslovni i profil novčanog toka. To bi se moglo postići u slučaju promjena u sadašnjem profilu proizvodnje i/ili promjena u regulatornom okruženju.\nHEP-ove zarade ostaju izložene brojnim faktorima na koje uprava tvrtke ne može uticati, poput padalina i cijena sirovina i energije na regionalnim tržištima, poručuje Moody's.\nKao dominantna kompanija u zemlji, HEP je takođe izložen mogućem dodatnom smanjenju udjela u segmentu opskrbe zbog liberalizacije tržišta. Ako neki od tih rizika rezultira slabljenjem HEP-ove likvidnosti i/ili finansijske pozicije, rejting kompanije mogao bi se naći pod negativnim pritiskom, zaključuje Moody's. Hina\nTagovi: agencija moodysfinansijska pozicija kompanijehep\n02.12.2017 | 12:06


KUP BiH – SARAJEVO.co.ba\nPost date 17. 09. 2013\nNema komentara na Bordo golijada u Sanskom Mostu\nPo oblačnom vremenu i slaboj kiši koja je nakvasila teren stadiona ‘Podgrmeč’, koji je okupiralo 500 gledalaca, u Sanskom Mostu je odigrana utakmica šesnaestine finala fudbalskog Kupa Bosne i Hercegovine. Susreli su se FK Podgrmeč i FK Sarajevo, a bordo ekipa je odnijela visoku pobjedu 2-7. Prvi su zaprijetili domaćini u 2. minuti. Nakon ubacivanja […]\nTags FK Sarajevo, foto, fudbal, KUP BiH, Sanski Most, video\nŽeljo u polufiunalu Kupa BiH\nPost date 21. 11. 2012\nNema komentara na Željo u polufiunalu Kupa BiH\nFK Željezničar se plasirao u polufinale Kupa Bosne i Hercegovine pobjedom nad Olimpicom od 3:0 u revanš susretu četvrtfinala. Donosimo izjave šefova struke oba tima odmah nakon odigrane utakmice. Osim: Najboljih 45 minuta u sezoni ‘Zadovoljan sam kako smo odigrali pogotovo u drugom poluvremenu. U prvom poluvremenu je imao i Olimpic svojih šansi, ali isto […]\nTags Amar Osim, FK Olimpic, FK Željezničar, fudbal, Husref Musemić, KUP BiH\nKup BiH je opet plave boje!\nPost date 16. 05. 2012\nNema komentara na Kup BiH je opet plave boje!\nPehar za pobjednika Kupa BiH\nNa Komitetu za normalizaciju je da poduzme sve mjere u sprječavanju divljanja bilo koje vrste, a posebno fašističkih na fudbalskim stadionima. Očekujemo sankcije i debelu kaznu domaćinu za sramotnu organizaciju finalne KUP utakmice. Iako se očekivao juriš Širokobriježana od prve minute zbog gola zaostatka iz prvog susreta, izabranici Marijana Bloudeka nisu previše riskirali. Igrali su […]\nTags FK Željezničar, fudbal, KUP BiH\nPost date 23. 11. 2011\nNema komentara na Željo gostuje u Zenici, Borac dočekuje Sarajevo\nDanas su na rasporedu revanš susreti četvrtfinala fudbalskog Kupa Bosne i Hercegovine. Najviše interesovanja izazivaju utakmice sarajevskih premijerligaša koji će u Zenici i Banja Luci odigrati svoje utakmice za nastavak takmičenja. FK Sarajevo će u goste banjalučkom Borcu gdje neće iati nimalo lagan posao. Iako je prvi susret na koševskom stadionu završio bez golova, u […]\nTags FK Sarajevo, FK Željezničar, fudbal, KUP BiH\nKup BiH: Željo remizirao sa Širokim\nPost date 16. 03. 2011\nNema komentara na Kup BiH: Željo remizirao sa Širokim\nFK Željezničar i NK Široki Brijeg u srijedu su odigrali remi, bez golova u prvoj utakmici polufinala Kupa BiH. Iako je Željo bio blagi favorit prije susreta, nije mu uspio pobijediti borbene goste, koji su imali i najbolju priliku na utakmici, kada je u 82. minuti Roskam iz dobre prilike pucao pored gola domaćih. Igrači […]\nNema komentara na Kup BiH: Željo dočekuje Široki\nFudbaleri FK Željezničara danas od 17 sati na stadionu Grbavica dočekuju NK Široki Brijeg, u prvom susretu polufinala Kupa BiH. U međusobnim susretima u proljetnom dijelu prvenstva Širokobriježani su zabilježili tri poraza, što Željezničar stavlja u poziciju favorita ali trener Željezničara Amar Osim smatra da će njegova ekipa imati težak zadatak. “Ne očekujem laganu utakmicu […]\nKup BiH: Željezničar protiv Širokog; Čelik protiv Olimpica\nPost date 08. 03. 2011\nNema komentara na Kup BiH: Željezničar protiv Širokog; Čelik protiv Olimpica\nDanas je žrijebom u Sarajevu odlučeno da se u polufinalu fudbalskog Kupa Bosne i Hercegovine sastaju FK Željezničar – NK Široki Brijeg i NK Čelik – FK Olimpic. Termini za polufinalne susrete su 16. mart i 6. april 2011. godine, a prva utakmica između Čelika i Olimpica će biti odigrana najvjerovatnije 30. marta 2011. godine. […]\nTags FK Olimpic, FK Željezničar, fudbal, KUP BiH\nÅ½eljo i Olimpic u polufinalu Kupa BiH\nPost date 11. 11. 2010\nNema komentara na Å½eljo i Olimpic u polufinalu Kupa BiH\nFK Å½eljezniÄar i FK Olimpic su se uspjeli plasirati u polufinale fudbalskog Kupa Bosne i Hercegovine. Å½eljo je nakon ubjedljive pobjede od 6:0 u Sarajevu, u uzvratnom susretu u Mostaru savladao Nk Branitelj rezultatom 3:0. Olimpic je do polufinala doÅ¡ao na penale. U revanÅ¡ susretu protiv Slobode, u Tuzli je u regularnom vremenu ponovljen rezultat […]\nTags FK Olimpic, FK Sarajevo, FK Željezničar, KUP BiH\nKup BiH: Pobjeda Sarajeva i Å½eljezniÄara\nPost date 16. 09. 2009\nNema komentara na Kup BiH: Pobjeda Sarajeva i Å½eljezniÄara\nOdigrani su susreti Å¡esnaestine finala fudbalskog Kupa Bosne i Hercegovine. Rezultati odigranih susreta su: Å½eljezniÄar – Bosna Sarajevo 1:0 Slavija – Turbina 2:0 Kozara – Å iroki Brijeg 0:4 Travnik – Jedinstvo 2:1 Zrinjski – Mladost Donji Svilaj 4:0 Rudar Kakanj – Sloboda Tuzla 0:2 VeleÅ¾ – BSK 4:0 Sarajevo – Radnik HadÅ¾iÄ‡i 4:0 Proleter – […]\nKup BiH: Fantomi odbranili naslov\nPost date 07. 06. 2009\nNema komentara na Kup BiH: Fantomi odbranili naslov\nEkipa OdbojkaÅ¡kog kluba invalida Fantomi iz Sarajeva odbranila je naslov pobjednika Kupa Bosne i Hercegovine u sjedeÄ‡oj odbojci. Foto:Arhiv U finalnoj utakmici, odigranoj u dvorani “Ramiz SalÄin” na Mojmilu, Fantomi su savladali ekipu SKISO Sinovi Bosne iz Lukavca sa 3:0. U polufinalnim susretima, odigranim prije tri dana, Fantomi su eliminirali gradskog rivala SPID, dok su […]\nTags KUP BiH, odbojka, OKI Fantomi, SDI Spid, sjedeća odbojka


U Neumu nastavak pregovora o izmjenama Izbornog zakona BiH | DEPO Portal\nDokument od 17 strana\nPodsjetimo, jučer su Eichorst i Palmer razgovarali sa predstavnicima stranaka sa sjedištem u Federaciji BiH\nDirektorica za Zapadni Balkan pri Evropskoj službi za vanjske poslove Angelina Eichhorst i specijalni izaslanik SAD za izbornu reformu Matthew Palmer sa političarima iz BiH u Neumu danas nastavljaju pregovore o izmjenama Izbornog zakona Bosne i Hercegovine, prenosi N1.\nDanas bi se pregovorima trebali priključiti i predstavnici stranaka iz Republike Srpske. Kako su ranije najavili, SDP BiH, Naša stranka i DF neće učestvovati u pregovorima.\nPodsjetimo, jučer su Eichorst i Palmer razgovarali sa predstavnicima stranaka sa sjedištem u Federaciji BiH.\nEichorst je jučer kazala da je napravljen okvirni dokument od 17 strana.\n“Iza nas je kvalitetna i dobra diskusija, ostvarena kroz razgovor subjekata koje su nam se pridružili. To je dobra prilika da čujemo različite stavove i viđenja. Nakon sinoćnjih razgovora, danas se diskusija nastavila sa temom unaprijeđenja izbornog procesa. Radi se o dokumentu od 17 strana, koji su timovi saradnika objedinili kroz različita viđenja i ideja. Ti dokumenti će dalje prolaziti ekspertski uvid i analizu, jako puno posla je pred nama, ali zaista imamo priliku da svjedočimo zaista ovim konstruktivnim pristupima i viđenjima svih učesnika. Jako puno posla je pred nama, jako puno tema, nadam se da ćemo imati još priliku da radimo i nadamo se uspješnom ishodu”, navela je ona jučer.\nPalmer je poručio da je još mnogo posla pred njima, ali da se dobro počelo.\n“Posebno nam je drago što su tu s nama eksperti Venecijanske komisije i Varšavske komisije. Kakav god dogovor da se postigne i pronađe rješenje, bitno je da budu usklađeni sa najvišim standardima u čemu će nam pomoći eksperti. Mnogo je posla pred nama, ali dobro smo počeli“, istaknuo je Palmer.


Dizajn i pitanje upotrebljivosti…\nDizajn i pitanje upotrebljivosti… – Personal magazin\nNa ovu temu me je navela nedavna rasprava na EliteSecurity-ju forumu Web Razvoj koja se povela oko teme Pitanje upotrebljivosti. Veliki broj diskutanata po ovoj temi lako prelazi preko pitanja…\nNa ovu temu me je navela nedavna rasprava na EliteSecurity-ju forumu Web Razvoj koja se povela oko teme Pitanje upotrebljivosti.\nVeliki broj diskutanata po ovoj temi lako prelazi preko pitanja upotrebljivosti (stepena upotrebljivosti) i prosto ga zanemaruje, dok se istovremeno apostrofira vizuelni doživljaj, ili tačnije estetika vizuelnog. Ali sta je zapravo estetika? Još je Platon rekao da je estetika – “lepota u oku onoga koji gleda”. Znači, na prvom mestu to je jedan subjektivni doživljaj jedinke, koji na početku nema nikakve veze za fukcionalnošću onoga što se posmatra. Ukoliko estetiku odvojimo od funkcionalnosti, dobijamo umetnost koja većinom ne zahetava bilo kakvu interaktivnost, već je to najčešće pasivno/subjektivni doživljaj. Akvarel nekog slikara može, ali i ne mora da vam se svidi, dok na drugoj strani iza manje ili više atraktivnog dizajna (web dizajna) stoji funkcionalnost koja mora da zadovolji određene potrebe.\nA kada se kaže interaktivnost, misli se na stvaranje interaktivnog odnosa između ljudskih tvorevina i samih ljudi/korisnika. Ovi odnosi mogu imati manji ili veći stepen funkcionalnosti, a kvalitet ove funkcionalnosti upravo određuje stepen upotrebljivosti ili iskoristivosti (engl. usability), koji sada predstavlja nauku za sebe. Stoga dizajniranje (web sajtova) podrazumeva izvesnu estetiku koja je ograničena potrebom da se korisniku na pravi način isporuči sadržaj (informaciju) i omogući efikasna interakcija.\nKako do većeg stepena upotrebljivosti?\nAli kako doći do toga da dizajn ima zadovoljavajući stepen upotrebljivosti? Odgovor je, korisničkim testiranjem. Pitanje upotrebljivosti bilo kog proizvoda ili usluge (dizajna), odnosno web sajta vrlo mnogo utiče na ukupnu uspešnost određenog projekta. Prethodnica bilo kakvog projekta, pa i projekta web sajta bila bi kompetentna i opsežna istraživanja (tržista, konkurencije, potencijalnih klijenata i njihovih potreba, i očekivanja itd.). Ovo je već malo teže postići u našim uslovima zbog mnogo razloga, ali je na osnovu iskustva, pretpostavki, informacija i sl., moguće izvući neke zaključke koji vam mogu pomoći u kreiranju upotrebljivih rešenja.\nKada se kreće sa projektom nekog web sajta potrebno je determinisati jasne i koncizne cilj(eve) koje treba da dosegne dati projekat. Ovaj, možda i najbitniji korak u projektovanju, se najčešće jednostavno preskoči i odmah kreće na “dizajniranje”. Pre samog procesa dizajniranja jako je bitno odrediti primarne ciljeve postavke web sajta, jer iz njih direktno proizilazi identifikacija auditorijuma (posetioca, klijenata), vrste i količine sadržaja koji će se ugraditi u sajt, te funkcija koje treba da ispuni web sajt. U ovom momentu je vrlo bitna dobra komunikacija sa klijentom (naručiocem rešenja) koja bi trebala da završi konsenzusom oko postavke primarnih ciljeva web sajta.\nKada su postavljeni ciljevi, moguće je identifikovati potencijalni auditorijum budućeg sajta, na osnovu čega bi se trebala prepoznati očekivanja potencijalnih korisnika. Ovo “prepoznati” važi ukoliko nema daljih istraživanja identifikovanog auditorijuma u pogledu njihovih potreba, želja i očekivanja (koja vrlo često idu iznad nivoa razmaženosti). Ova istraživanja ili prepostavke, vodile bi boljem razumevanju korisničkih zahteva onih koji neposredno rade na projektovanju web sajta, što bi trebalo da pomogne u definisanju sadržaja, strukture, te vizuelizacije i navigacije sajta (posao web/IA/UI dizajnera), koji najviše odgovaraju potrebama i zahtevima korisnika. Upravo ovi faktori vode definisanju načina i stepena implementacije dizajna i upotrebljivosti\nKada se već krene sa procesom dizajniranja treba se rukovoditi već uobičajenim i poznatim šemama navigacije, standardima, formom i formatima, jer su očekivanja posetilaca zasnovana na pređašnjem iskustvu i znanju, koje vremenom evoluira. Očekivanja posetilaca nisu ista danas, kao u odnosu na pre par godina. Sve ovo, i još mnogo toga trebao bi da ima web dizajner kada krene sa procesom grafičkog određenja sajta. Kada uradi se uradi dizajnerski prototip, prelazi se na fazu testiranja koju vrše profesionalni beta-testeri ili eksterna odabrana (laička) grupa korisnika. Zatim se sve svodi na pokušaj/grešku, tj. postojeće rešenje se vraća dizajnerima sve dok ne postigne određeni, unapred zacrtani, stepen zadovoljenja korisnika, zadržavanjem ili odbacivanjem kreiranih elemenata.\nPo ovim princima kod nas (u SiCG) radi veoma mali broj studija (možda i nijedan) koji su razdvojili specijalnosti i zaduženja u okviru određenih web projekata, u cilju postizanja zadatih ciljeva. Najčešća kategorija koja se bavi web razvojem kod nas su web dizajneri/developeri (ponikli iz redova grafičkih dizajnera ili programera) koji nude “kompletna rešenja”, pa se stoga ne mogu ni očekivati adekvatni rezultati, posebno u pogledu optimizacije upotrebljivosti.\nDizajn i pitanje upotrebljivosti… was last modified: May 26th, 2007 by Redakcija\nGoogle Timeline operator


Površine zasada organskom hranom u Srbiji su u 2020. uprkos otežavajućim okolnostima zbog kovida 19, povećane za 800 hektara upoređenju sa predhodnom godinom kada je površina zasada bila 2.200 hektara, kaže šef Odseka za deklarisanje hrane, šeme kvaliteta i organsku proizvodnju Branisalav Raketić.\n"To je jedan trend koji postoji i u EU. Organska proizvodnja predstavlja dobar izvozni potencijal, a naredni period treba iskoristiti za jačanje proizvodnje organske hrane. Da što više ovu vrstu hrane približimo našim potrošačima da vide koje su prednosti organskih proizvoda", ističe on.\n"Imamo jedan segment koji posebno potenciramo, to je proizvodnja gotovih proizvoda u vidu voćnih sokova i namaza", ističe on.\n"Ovo je signal mlinskoj industriji da se može lako preorijentisati na proizvodnju testenine koja je dobijena od organskog brašna, jer je sve veća potražnja potrošača za ovim brašnom. Mora se proizvoditi ono što su zahtevi potrošača”, ističe sagovornik.\n"Izvoz je legitiman, ali je jako važno da napravimo lepezu organakih proizvoda, a to ne mozemo ako nemamo jako domaće tržište. Stavićemo akcenat na promociju tih prozvoda i zajedno sa proizvođačima i maloprodajnim objektima da ih što vise približimo potrošačima”, kaže on.\nS druge strane, napominje, proizvodnja organske hrane je skuplja jer zahteva fizički rad, ali je sužen i izbor dodavanja određenih konzervanasa, aditiva, đubriva.\nInače, krajem januara ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede utvrdilo je spisak ovlašćenih kontrolnih organizacija za obavljanje poslova kontrole i sertifikacije u organskoj proizvodnji za 2021. godinu. Na spisku koji je objavljen u Službenom glasniku, a koji je potpisao ministar poljoprivrede, Branislav Nedimović, određeno je šest kontrolnih organizacija: beogradski Centar za ispitvanje namirnica i Ecocert Balkan, Organica Control System iz Subotice, Ecovivendi, TMS CEE DOO i SGS iz Beograda.\nU subotu, 14. decembra, je stupila na snagu Uredba Evropske unije o zaštiti od biljnih štetočina kojom je propisano da je za unos živih biljaka na teritoriju EU neophodan fitosanitarni sertifikat.\nNaime, mađarska carinska služba upozorila je putnike da će od danas na granici kontrolisati unos biljaka - povrća i voća, cveća, sadnog i semenskog materijala u Mađarsku.\nmar 21, 2018 66675 Šumarstvo


Aqua trambolina - AquaFit\nOvaj trening će vas vratiti u detinjstvo . U dane kada ste bezbrižno skakali po tom čarobnom platnu i trudili se da skočite što jače , visoko gore do zvezda…\nDo sada ste imali priliku da se upoznate sa treningom u vodi i našim AquaFit Fanatasy programom a trambolina je deo njega . Prikladna je za sve uzraste i nivoe fizičke kondicije .\nAqua trambolina se postavlja na dno bazena i u momentu pretvara bazen u vodenu teretanu . Počinje muzika,zagrevanje,trening… Tokom treninga koristite otpor vode kako bi mišići intenzivnije radili dok istovremeno štitite zglobove od povreda . Gradite kardio,tonirate mišiće i oslobađate endorfin . Ovo je ozbiljan trening i beskrajna zabava istovremeno.\nTrening na Aqua trambolini kombinuje fizička svojstva vode sa pokretima i skokovima, izvodi se uz muziku i rezultira zaraznim treningom od koga nećete odustati i radovaćete se svakom novom . Upravo je to ono što svima nama treba. Funkcionalan i zanimljiv trening koji vas motiviše da nastavite dalje i dalje….\nAqua trambolina koristi elastičnu silu koja je veoma korisna za vežbe koordinacije i proprioceptivnosti. Ove vežbe su izuzetno važne za stariju populaciju . Propriocepcija je čulo pozicije i čulo pokreta . Doprinosi razvoju senzomotorike , osnova je razvoja motorne kontrole i obezbeđuje nam tačnost i planiranje izvođenja određenog pokreta.\nOvaj tip treninga se posebno preporučuje za toniranje donjeg dela tela , rehabilitaciju i opštu kondiciju .\nO prednostima treninga u vodi informisali smo vas kroz prethodne tekstove na našem sajtu i svi oni se odnose i na trening Aqua trambolina . Odvija se u termomineralnoj vodi , bez opterećenja na zglobove i rizika od povreda, nema upale mišića ,dostupno osobama sa prekomernom težinom , rade sve mišićne grupe, eliminiše celulit,umanjuje stres, pospešuje cirkulaciju, unapređuje kardiovaskularni kapacitet, oblikuje telo i tonira mišiće, sagoreva kalorije, kožu čini elastičnom , povećava energiju i samopouzdanje , poboljšava opšte stanje organizma ….\nPozivamo vas da probudite to veselo dete u sebi i podsetite se da je sve moguće . Odbacite negativne misli i stavove , loša uverenja koja vas sputavaju , sve bespotrebne brige ….i skačite ! Skačite, smejte se ,radujte se !!!\nTags: aqua trambolina fitness u bazenu trambolina u vodi trening u bazenu trening u vodi


MARKO JEVTOVIĆ: Od kada sam se vratio, nismo izgubili utakmicu - Domaći fudbal, Fudbal, The Best Of\nHotSport»Domaći fudbal, Fudbal, The Best Of»MARKO JEVTOVIĆ: Od kada sam se vratio, nismo izgubili utakmicu\nMARKO JEVTOVIĆ: Od kada sam se vratio, nismo izgubili utakmicu\nŽeljko Čačija| 2016-09-26T10:23:23+02:00\t26. sep 2016. 10:22|1 komentar|HotSport, Partizan.rs\nPre nešto više od dva meseca bio je na izlaznim vratima Partizana, mediji su svakodnevno najavljivali njegov transfer i igrom sudbine nijedan od njih nije realizovan.\nMarko Jevtović sada je jedan od startera u taboru crno-belih na mestu zadnjeg veznog odigravši do sada utakmice protiv Borca iz Čačka, 152.večiti derbi i utakmicu protiv Metalca u Gornjem Milanovcu.\n– Ne mogu da kaźem da je iza mene lak period, naprotiv. Govorilo se i o mom odlasku, ali koliko god tada mislili da izlaza nema, izgleda da ipak onaj gore zna šta radi i iz ove pozicije mogu da kažem – sreća što sam ostao.\nNIKOLIĆEVA ANALIZA: Bilo je nekih spornih situacija…\nIza tebe je period neigranja, ali i promene pozicije od zadnjeg veznog do štopera i nazad?\n– Svaki šef stručnog štaba ima svoju viziju i sastav ekipe. Bivši šef Tomić je smatrao da sam negde previsok za zadnjeg veznog i video me je na poziciji štopera, iako sam u prolećnom delu igrao šest, sedam utakmica na svojoj poziciji. Kada govorim o poziciji štopera i tu sam se dobro snašao, ali uglavnom su to bile prijateljske utakmice. Nažalost nisam dobio priliku na zvaničnim utakmicama. Ipak to je sada iza mene, ponovo se osećam kao igrač Partizana.\nPeta pobeda crno-belih u nizu, a sedma u poslednjih osam mečeva.\n– Od kada sam se vratio, nismo izgubili utakmicu, ali i dalje smo daleko od onoga gde moramo da budemo. Najvažnije je da u maju budemo na čelu tabele, a to možemo samo ako idemo iz utakmice u utakmicu, od pobede ka pobedi, ne razmišljajući o onome šta je iza nas.\nTandem sa Evertonom, šanse iz slobodnjaka…\n– Od kada je šef Nikolić došao igramo u drugačijoj formaciji, sa dva zadnja vezna, ali i dva špica. Upravo ta formacijama mi dozvoljava da kada igram sa Evertonom mogu da budem blizu golu i da pokažem da mogu da budem opasan po protivnički gol. Danas je bila blizu, ali će ući nadam se kada bude najpotrebnije.\nNovi igrači, odlazak cimera Brašanca…\n– Sa Brašom sam imao sjajan odnos, kako na terenu, tako i van njega. Mnogo smo toga zajedno prošli, iako smo samo godinu dana igrali zajedno. Veoma mi je drago što je svima pokazao da je sjajan igrač odlaskom u Betis, a posebno time kako se već nametnuo kao bitan šraf u jednoj takvoj ekipi. Siguran sam da će se brzo vratiti posle povrede koju je zadobio u prošloj utakmici.\nOd utakmice sa Auzburgom jedini si igrač koji je ostao u ovom sastavu.\n– Mislim da možda samo tri, četiri igrača imaju duži staž od mene. Dosta toga sam prošao od prošlog leta kada sam došao do danas, rekao bih od sjaja na nekim utakmicama u Evropi do jako loših partija u prvenstvu. Odigrali smo veliki broj utakmica za kratak period, tako da znam kako je biti u Partizanu. To je veliko iskustvo iz koga sam mnogo naučio, napredovao i koje delim sa saigračima. Ostaje žal za Evropom, jer su evropske utakmice, uz derbi, za naše navijače veoma važne. Idemo dalje, baš kao što sam rekao, utakmicu po utakmicu, pobedu za pobedom ,kaže Marko Jevtovic za sajt Partizana.\nTAGOVI: Partizan, Darko Brašanac, Superliga Srbije, Marko Nikolić, Marko Jevtović\nSrbija 27.09.2016. at 11:46- Odgovori\t (0)\t (0)\nMnogo si jak igrač,zato…izvini a gde si to bio,dok se nisi vratio?Čini mi se ni među 25 igrača nisi imao prođu.


Srbija otvorila poglavlja 23 i 24 | Eurointegracije News | Al Jazeera\nOtvorili smo poglavlja, učinili smo veliki pomak u približavanju Srbije i Unije, a taj pomak nosi jaku poruku – da će Srbija ako uradi domaći zadatak napredovati u procesu proširenja, poručio je danas šef slovačke diplomatije Miroslav Lajčak po završetku Treće međuvladine konferencije Srbije i EU.\n“To je najbolje oruđe za promociju demokratskih reformi i stabilnosti, kako u Srbiji, tako i EU”, rekao je Lajčak na pres konferenciji.\nOn je dodao da je Slovačka zemlja koja je stavila ovaj proces kao prioritet svog predsjedavanja.\nOtvaranje Poglavlja 23 i 24 predstavlja za Srbiju dobru vijest od velikog značaja i korak u dobrom pravcu, poručila je danas Dagmar Repčekova, ambasadorica Slovačke, države koja do kraja godine predsjedava Evropskom unijom.\n„Za Srbiju je to dobra vijest od velikog značaja i značajan korak u dobrom pravcu. Istovremeno, sa gledišta Evropske unije, a naročito posmatrano sa stanovišta slovačkog predsjedavanja u Vijeću EU, to je dokaz, da držimo datu riječ i da politiku proširenja shvatamo ozbiljno, kao strateški i efikasan instrument jačanja stabilnosti, demokratije i prosperiteta u Evropi. Sad je red na Srbiji da na ovom pristupnom putu istraje, i da dalje implementira reforme, na koje se obavezala”, rekla je Repčekova.\nOna je dodala da će EU posvetiti posebnu pažnju praćenju načina implementacije akcionih planova za oba poglavlja.\n„Tempo integracije Srbije u EU neće određivati brzina otvaranja poglavlja, već kvalitet provedenih reformi. U ovom kontekstu Srbija može da računa na našu pomoć. Spremni smo da pomognemo novoj Vladi Srbije da održi pozitivnu dinamiku procesa pristupanja“, poručila je Repčekova.\nNa konferenciji, kojom je predsjedavao ministar vanjskih i evropskih poslova Slovačke Republike Miroslav Lajčak, delegaciju Republike Srbije je predvodio premijer Aleksandar Vučić zajedno sa ministrom vanjskih poslova Ivicom Dačićem i ministricom zaduženom za evropske integracije Jadrankom Joksimović.\nRješavanje problema građana\nČlanovi pregovaračkog tima Beograda kažu da je Srbija ispunila sve zadate kriterie za otvaranje poglavlja koja su ključna za izgradnju efikasne pravne države.\nBolje funkcionisanje države, deklarativno, priželjkuju svi. Za vlasti bi to bila potvrda uspješne politike, a za građane, ostvarivanje elementarnih prava, koje nudi jedna uređena država.\n“Onih obeležja koja su neophodna da bi se jedan prostor nazvao državom ovde već odavno nema. Nestali su jedne noći u Savamali sa fantomkama, uz pomoć buldožera i, što je najstrašnije, uz pomoć gradske policije”, kaže profesorica Srbijanka Turajlić.\nNedostatak pravde, slobode i sigurnosti među najčešćim su primjedbama građana. Spomenuta poglavlja bi upravo trebala omogućiti veći stepen djelotvornosti pravosudnih organa – zaštitu žrtve i efikasnije rješavanje problema građana.\n„Sve mi to negde imamo u našim papirima, našim zakonima, deklaracijama, ali praksa je nešto sasvim drugo i suštinski problem je da građani zaista osete da pravni sistem funkcioniše“, kaže zaštitnik građana Saša Jovanović.\nDodaje da država treba da djeluje i da svako obraćanje državi treba da završi uspjehom, a ne odugovlačenjem unedogled.\nU pregovaračkom timu za Brisel s ponosom ističu da je Srbija ispunila gotovo 80 posto aktivnosti iz Poglavlja 23. Preostali su još neki važni akti kao što su izmjene Zakona o borbi protiv korupcije, izmjene Zakona o zaštiti podataka, kao i provođenje Akcionog plana za pitanje nacionalnih manjina.\nŠefica pregovaračkog tima Tanja Miščević misli kako je treći veliki izazov jačanje institucija i poboljšanje administrativnih kapaciteta.\n„Ja ovde ne mislim na državni aparat. Mislim na jačanje, obrazovanje, profesionalizaciju, nezavisnost pravosuđa kao takvog, jer je to suštinski važan deo poglavlja 23, kao i jačanje svih onih službi koje brinu o unutrašnjoj, ili ljudskoj bezbednosti“, dodaje Miščević.\nKroz ovaj mehanizam pregovaranja država sebi, praktično, uvodi mentora koji će je voditi kroz određene faze. Zaštitnik građana vjeruje da je to prilika da se napravi značajan pomak.\n„A možemo mentoru da se pokazujemo boljim, lepšim, mlađim nego što jesmo. Ja se nadam da će država iskoristiti priliku da kroz mentorstvo, takvo kakvo jeste, kad već nismo mogli sami drugačije, zaista unese promene u život građana, a ne da oblačimo čisto odelo na iscepan veš“, kaže Janković.\nPrimjena standarda koje nameću ova poglavlja trebala bi omogućiti i ravnomjernije raspoređivanje državnih obaveza i povratak povjerenja građana u institucije koje su nadležne za njihove probleme.\nPolitička kultura i način donošenja odluka unutar Evropske unije prilagođeni su konceptu igre s pozitivnim rezultatom za sve.


(VIDEO) TEŠKA AVIONSKA NESREĆA U ČARSTONU: Letelica sletela s piste, poginuli pilot i kopilot | Planeta | Kurir\nBIL GEJTS DRUGI NAJBOGATIJI ČOVEK NA SVETU: Kad bi dnevno trošio 3\t40\nJEZIVA SMRT: Devojčicu (14) ubio mobilni kad je upao u kadu! 1\t91\nTERORISTA KRENUO U KRVAVI POHOD NOSEĆI JEZIVI ZNAK: Ovo je 82\nPlaneta 05.05.2017. 18:49h 20.05.2017. 21:18h\nSTRAVIČNA NESREĆA: Srušio se vojni avion na Kubi, poginulo osam vojnika\nVOJNI AVION SAD POGODIO ČAMAC SA 40 LJUDI: Bežali od sukoba, pronađena tela ŠESTORO DECE!\n(VIDEO) UŽAS U AMERICI! Avion se srušio na kuću, poginuo pilot\nNakon udarca, avion se survao niz šumovito brdo, a spasilačke ekipe su pokušavale da dopru do mesta nesreće od iznad i ispod, rekao je portparol Jeger aerodroma Majk Plant.\nSkoro preko 20 vozila hitne pomoći nalazilo se na pisti koja je bila zatvorena dok su ekipe nastavljale da rade na licu mesta.\nZvaničnici ne znaju zbog čega se dogodila nesreća sa Avionom kompanije Er kargo kariers, rekao je Plant dodavši da je vreme bilo čisto i sunčano.\nNacionalni odbor za sigurnost u transportu istražuje slučaj, navodi agencija.


Antidepresivni festival umjetnosti u Zenici - Klix.ba\n14.8.2014. u 20:21\nU Zenici će od 15. augusta do 15. septembra biti otvoren neprofitni festival "Anti dep zen fest 0.214" koji organizuje neformalna grupa mladih ljudi. Oni su na ovaj način odlučili promovisati djelovanje umjetnika u prostoru osposobljenom i namijenjenom za izvođenje umjetničkih akcija.\nNa festivalu će biti predstavljeni umjetnici iz svijeta muzike, slikarstva, fotografije, ekstremnih sportova, hip-hopa, street arta i drugih umjetničkih akcija, a prema riječima PR-a festivala, Dženete Šabić, cilj je samo jedan - promocija mladih umjetnika.\n"Anti dep zen fest se zove zato što želimo da kreiramo ovu antidepresivnu atmosferu i želimo da pripremimo našem gradu nešto novo, što se nije desilo. Ovo je nulti festival i trajat će 30 dana. Osnovni troškovi bendova koji će nam gostovati iznose 100 KM i to je jedini ulog u ovom festivalu koji će sigurno okupiti veliki broj mladih. Na festivalu će se predstaviti veliki broj kako bendova tako i mladih umjetnika koji će dobiti priliku da predstave ono što rade i da informišu i druge o svojim aktivnostima", kazala je Šabić.\nFestival je volonterskog tipa, tako da veliki broj umjetnika je volonterski odlučio dati svoj doprinos festivalu. Program festivala je u izradi i objavljivati će se sedmično.\nDnevne aktivnosti festivala bit će bazirane na radionicama i druženjima sa umjetnicima, te informisanje o vrstama umjetnosti koje budu predstavljene na festivalu, dok su noćni sati rezervisani za koncertna dešavanja. Prve noći festivala nastupit će bend In The Room, dok će dan poslije nastupati grupa Velahavle. Svoj nastup na Anti dep Zen festivalu potvrdili su i gosti iz Novog Sada, grupa SNB, koja će Zeničane zabavljati u nedjelju navečer od 20.30 sati, a naredna sedmica je posvećena projekcijama filma i razgovorima sa umjetnicima. Četvrtak, 21. august je dan DJ-eva, a petak, 22. august, počinje sa muzičkim radionicama, a završava sa svirkom Zijan Banda iz Bihaća.\nFestival će se održavati u Jazz klubu na Trgu Alije Izetbegovića u Zenici, a ulaz za mlađe od 21 godinu je besplatan, dok će stariji od 21 godine trebati, po mogućnosti, dati prilog u iznosu od 5 KM koji će biti namijenjen bendu koji bude nastupao određenu večer.\nOrgainzatori su pozvali sve zainteresovane, prvenstveno mlade ljude da se odazovu festivalu, da ne budu pasivni u društvu, te da na ovaj način nauče nešto novo ili druge nauče svojim vještinama.\nMladi iz Mostara, Zenice i Doboja uče kako se oduprijeti propagandi\n02.12.2017. u 14:29\nAifel predstavio spot za pjesmu "Bez daha"\n14.08.2014. u 20:24\nVariety: Rođen u ratu, SFF je danas mjesto susreta filmskih profesionalaca\n14.08.2014. u 18:55


MNG Centar - Excel - Osnovni nivo\nTip: Trening Šifra treninga: 712 Trajanje: 12 h Maks. br. učesnika: 10 Cena i lokacija Prijavite se\nDa li ste znali da čak 99,8% preduzeća u Srbiji poseduje računare koje njihovi zaposleni koriste svakodnevno u svom radu? Sa druge strane, nedovoljno poznavanje rada na računaru usložnjava i usporava rad zaposlenih. Postoje procene koje pokazuju da podizanjem kapaciteta zaposlenih na polju informatičke pismenosti, možemo uštedeti i do pola sata dnevno, odnosno prosečno svaki zaposleni gubi čak pola sata svakoga dana u traženju odgovarajuće opcije u Excelu, što na godišnjem nivou predstavlja skoro 20 dana. U tom kontekstu možemo reći da nedovoljna računarska pismenost firmu košta jednu celu platu, ili drugačije gledano, zamislite da ceo godišnji odmor provedete u traženju adekvatne opcije!\nTako na primer, često nam je problem :\nkako da filtriramo podatke u Excelovoj tabeli po više kriterijuma, ili kako da dodamo više radnih listova (sheet-ova) odjednom?\nKako da povezujemo podatke u različitim radnim listovima (spreadsheet-ovima)?\nKako da pripremimo Excel dokument za štampu po različitim načinima prikaza?\nPreduzetnici, marketinški stručnjaci, studenti, računovođe i finansijski i ne-finansijski stručnjaci i svi oni koji žele da nauče da koriste Excel.\nCilj treninga je osposobiti polaznike za samostalnu izradu tabličnih proračuna i pravilno korišćenje matematičkih formula i funkcija. Na temelju izrađenih tablica polaznici će moći svoje podatke da prikažu u obliku grafikona.\nOsnovni pojmovi u excel-u\nIzgled Excel-ovog prozora (objašnjenje svih pojmova)\nUpotreba Quick Access Toolbar-a\nČuvanje i otvaranje radnje sveske\nNavigacija i selektovanje\nNavigacija u radnom listu\nNavigacija između nekoliko radnih listova\nZaštita radnih listova\nSelektovanja u Excel-u (objašnjenje i prikaz)\nKopiranje i formatiranje podataka i ćelija\nKopiranje i premeštanje ćelija (objašnjenje različitih načina)\nZumiranje i pogledi na radnu svesku\nPodešavanje Excel-a za štampu (različiti načini prikaza)\nSortiranje po redovima\nFiltriranje podataka po različitim kriterijumima\nUslovno formatiranje delija\nFunkcija Count Numbers\n20.07.2021.-21.07.2021. 09:30 - 15:00 Br. sati: 12 Dodaj u lični kalendar


Danas je 13 Jun 2021, 03:26\nPoslato: 08 Nov 2012, 21:14\nSrbi i Hrvati su kroz istoriju imali malo zajednickog. Najvatreniji zagovornici jugoslovenske ideje medju Srbima nisu dovoljno poznavali osobenosti hrvatskog i slovenackog naroda\nPoslato: 10 Nov 2012, 18:21\nOd vatrenog Jugoslovena, postao nacionalista. Teorija o iranskom poreklu Hrvata\nU srpskim političkim krugovima nije uočena ni činjenica da se hrvatska i slovenačka politika u toku Prvog svetskog rata kretala na dva koloseka. Hrvatski i slovenački poslanici u Bečkom parlamentu zalagali su se, na primer, za stvaranje “jedne jugoslovenske državne tvorevine”, ali u okviru Austrougarske monarhije, dok su predstavnici Hrvata i Slovenaca u Jugoslovenskom odboru u Londonu, bili za stvaranje Jugoslavije, “čiji bi stožer bila Kraljevina Srbija”.\nNažalost, i neki predstavnici Hrvata i Slovenaca u Jugoslovenskom odboru nisu bili iskreni u svom jugoslovenskom opredeljenju. Oni su, na primer, iznosili i zagovarali tezu “da su Srbi, Hrvati i Slovenci jedan narod sa tri imena”, iako su znali da takvo uverenje nije preovlađujuće u njihovim nacionalnim sredinama. Jedan od najistaknutijih i najuticajnijih članova ovoga odbora - Frane Supilo, inače novinar iz Rijeke i bivši poslanik u Hrvatskom saboru, obratio se iz Londona predsedniku Srpske vlade Nikoli Pašiću jednim pismom u kojem je veličao tezu o “troimenom narodu”: “Gospodine predsjedniče! Moja vjera i vjera hiljada nas, koji stojimo na načelu narodnog jedinstva jest, da mi Hrvati, Srbi i Slovenci od Triglava do Timoka sačinjavamo jedan te isti narod sa jednim te istim jezikom, a samo sa tri narodna imena.”\nIznoseći uverenje članova Jugoslovenskog odbora da srpski narod koji je izašao kao pobednik iz balkanskih ratova i hrabro se suprotstavio nemačkom i austrougarskom hegemonizmu u Prvom svetskom ratu, treba da preuzme “odgovornu misiju oslobođenja i ujedinjenja tri naroda”, Supilo u pismu, osim toga naglašava da: “Ova Srbija, koja je tako lijepo u zadnjih 10 godina, a naročito kroz ove tri poslednje, dokazala da je dorasla ovakvoj misiji, mora da bude onaj državotvorni faktor, koji će sabirati i slijevati Južno Slavenstvo”.\nTreba reći da su i mnogi srpski politički prvaci, pa i sam Nikola Pašić, govorili da su Srbi, Hrvati i Slovenci “jedan narod sa tri imena”, pogrešio verujući da takvo mišljenje vlada i u njihovim sredinama. Upravo je bilo obrnuto: u Zagrebu je, na primer, preovlađivalo mišljenje da Hrvati imaju “svoju nacionalnu individualnost”, kao i “državotvornost”, koja se potvrđuje u “hrvatskom državnom pravu”, i manifestuje kroz pojam “Kraljevstvo Hrvatske, Slavonije i Dalmacije”. Osim toga, početkom DžDž veka pojavila se i teorija o iranskom poreklu Hrvata, čime je negirana njihova pripadnost slovenskoj rasi, pa samim tim i etnička bliskost sa Srbima.\nUporno insistiranje Supila i nekih Slovenaca na tezi o “troimenom narodu”, proizlazila je, u stvari, iz njihove želje da svoje narode, čiji su se pripadnici borili na strani Austrougarske i mogli biti gubitnici u ovom ratu, etnički izjednače sa Srbima, čija je ratna perspektiva ukazivala na to da će se naći u “pobedničkom taboru”. Kao što su Frane Supilo i njegovi istomišljenici, iz taktičkih razloga na “domaćem terenu” upotrebljavali izraz “troimeni narod”, tako su u kontaktima sa diplomatskim predstavnicima i državnicima Rusije masovno koristili termine “slovenstvo”, “slovenska braća”, “ruska braća” i druge uvereni da ova velika zemlja sa svojim saveznicima u Antanti može biti odlučujući faktor prilikom rešavanja posleratnog statusa Hrvatske.\nFrano Supilo i predsednik Jugoslovenskog odbora Ante Trumbić plašili su se, osim toga, da države Antante ne daju posle rata dalmatinsku obalu Italiji, kao nagradu za njeno pristupanje ovom savezu. Sa puno “slovenske patetike”, Supilo se obratio Anatoliju Nikolajeviču Krupenskom, ruskom poslaniku u Rimu, sa sledećom tvrdnjom: “Jedino slavensko pravo more jest Jadransko, sa izvrsno razvijenom obalom i sa najčešćim slavenskim življem. Dijeliti, ili čak izgubiti njegovu obalu, nakon ovolikih žrtava Srbije i Rusije u ovom ratu značio bi golem poraz cijelog Slavenstva, a za nas Primorce narodno ubojstvo.”\nU nadi da će Rusi podržati ujedinjenje Srba, Hrvata i Slovenaca, Supilo se u februaru 1915. godine našao u Petrovgradu. Tamo je bio lepo primljen, ali je primetio sumnju ruskih diplomata u pogledu stvaranja jugoslovenske države, jer njihove narode, kako su mu oni otvoreno rekli, “dele verske razlike”.\nKada je, isto tako, i kod ruskog ministra inostranih poslova Sergeja Dimitrijeviča Sazonova uočio “nepoverenje u jugoslovenski projekat zbog konfesionalnih problema”, Supilo ga je pokušao uveriti “da je moguće da se katolici etapno približe pravoslavcima”. Sazonov je, prema Supilovim rečima, “prezrivo odmahnuo rukom i odgovorio da sve te kombinacije nisu ništa dok se god papa bude priznavao vrhovnom glavom crkve.”\nPrevrtljivi Frane Supilo se od vatrenog Jugoslovena u vreme srpskih vojnih pobeda na Ceru i Kolubari, ubrzo posle upada austrougarskih i nemačkih armija u Srbiju, krajem 1915. godine preobrazio u hrvatskog nacionalistu.\nPoslato: 11 Nov 2012, 22:11\nOtpor “slovenske katolicke brace” prema srpskim oficirima. Dobrovoljci su bili barometar pravog raspoloženja hrvatskog i slovenackog naroda u prvom kolektivnom susretu sa srpskim narodom u toku Prvog svetskog rata\nDOBRI poznavaoci političkih prilika u našoj zemlji, između dva rata, tvrdili su da su međunacionalni odnosi u Srpskom dobrovoljačkom korpusu, koji je formiran u leto 1916. godine u Rusiji bili jasan indikator za kasnije probleme koji su potresali Kraljevinu Jugoslaviju. Istoričar Dragoslav Janković u vezi s tim konstatuje: “Dobrovoljci su bili barometar pravog raspoloženja hrvatskog i slovenačkog naroda u prvom kolektivnom susretu sa srpskim narodom u toku Prvog svetskog rata.” Svi oni problemi koji su opterećivali odnose između Srba, Hrvata i Slovenaca u staroj Jugoslaviji mogli su se uočiti u ovoj dobrovoljačkoj jedinici i svi oni koji su imali imalo političkog sluha mogli su iz ponašanja vojnika i oficira, pripadnika ova tri naroda izvući korisne pouke za budućnost, ali to, nažalost, nisu učinili.\nPolitički stavovi Hrvata i Slovenaca koji su donedavno bili austrijski vojnici, zatim ruski zarobljenici, da bi najzad dobili status srpskih dobrovoljaca, podudarili su se sa mišljenjem predstavnika ova dva naroda u Jugoslavenskom odboru u Londonu, koji je formalno zastupao interese Južnih Slovena iz Austrougarske.\nHRVATSKI političar Ante Trumbić, inače predsednik Jugoslovenskog odbora, nije krio svoje mišljenje. On je 19. aprila 1917. uputio jedno pismo predsedniku srpske vlade Nikoli Pašiću u kojem mu je otvoreno saopštio: “Ne žalimo žrtve našeg (hrvatskog) naroda u ovome ratu za našu zajedničku stvar... ali želimo da te žrtve budu iskorišćene, što je više moguće, za naš politički cilj, jer se krv u rat ne prilijeva zato da se ratuje, nego zato da se postigne cilj kome su žrtve namjenjene.”\nI u drugim slučajevima, vezanim za nastojanja srpske Vrhovne komande da se formira pomenuti korpus, iskrsavale su na videlo ne samo razlike u shvatanju srpskih, hrvatskih i slovenačkih političara u pogledu “zajedničkih ciljeva” nego su se ispoljili i različiti politički interesi. Veliko razočaranje je nastalo kada se nisu ispunila Trumbićeva obećanja da će se “ hiljade Hrvata i Slovenaca”, koji su kao doseljenici živeli u Americi i Kanadi prijaviti u srpske dobrovoljačke jedinice.\nNa Krf je iz Amerike stiglo samo 200 Hrvata i još manje Slovenaca, dok je u ovom dobrovoljačkomo transporu bilo više od 4.000 Srba.\nUverenje ili možda iluzija Nikole Pašića da su “Srbi, Hrvati i Slovenci jedan narod sa tri imena” i da imaju jedan zavičaj, bilo je ozbiljno uzdrmano kada mu je Trumbić pismeno saopštio razloge zašto se njegovi samoplemenici nisu u dovoljnom broju odazvali pozivu da se upišu u dobrovoljce:\n“Shvatite da je kod srpskih elemenata izvan otadžbine mnogo lakše imati uspjeha kada se radi za pomoć Srbiji, jer već samo ime dovoljno je da im objasni stvar i probudi oduševljenje za nju”, kaže Trumbić, “ali to nije dovoljno kod Hrvata i Slovenaca, osobito kod nas, kojima, kad ih se zove u dobrovoljce, treba uliti uvjerenje da se ne radi samo o zasebnoj srpskoj stvari, već i o njihovoj i da se borba, u koju ih se zove, vodi za oslobađanje i njihovog zavičaja, jednako kao i onoga njihove srpske braće.”\nKada je posle niza peripetija Srpski dobrovoljački korpus konačno formiran, uz veliku podršku ruskog cara Nikole II, međunacionalni problemi u njemu, ne samo da nisu otklonjeni nego su se i zaoštrili. Malobrojna “slovenska katolička braća” iz Habzburške monarhije, koja su pristupila ovoj jedinici, ispoljila su nepoverljiv i netrpeljiv stav prema srpskim oficirima i vojnicima.\nMADA je u Korpusu bilo 90 odsto Srba, novopridošli dobrovoljci su zahtevali da se ova jedinica više ne zove “srpska”, nego “jugoslovenska”. Postavljali su i druge zahteve, koji su odisali šovinizmom i verskom netrpeljivošću. U tom pogledu karakterističan je “ultimatum” koji su hrvatski i slovenački dobrovoljci iz 4. puka II dobrovoljačke divizije uputili komandantu Korpusa generalu Mihajlu Živkoviću u kojem su zahtevali sledeće:\n“1. Korpus mora da se zove jugoslovenski;\n4. Da se Korpus nikako ne smatra vojskom pravoslavne Srbije, već zasebnom jugoslovenskom revolucionarnom vojskom, kojoj je jedini zadatak da bude realna političko-vojnička baza u budućim mirovnim pregovorima, poslije završetka Prvog svjetskog rata”.\nPoslato: 13 Nov 2012, 14:21\nVodja radikala nece ujedinjenje Srba za racun Jugoslavije. Bolje ruski zarobljenici nego srpski vojnici\nPoslato: 14 Nov 2012, 13:52\nPredsednik prve vlade Kraljevine SHS bio je Stojan Protic, potpredsednik slovenacki politicar Anton Korošec, a ministar inostranih poslova Ante Trumbic\nNepunih mesec dana posle proglašenja ujedinjenja tri jugoslovenska naroda u zajedničku državu, izabrana je 20. decembra 1918. godine prva vlada Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Na njenom čelu stajao je istaknuti radikalski prvak Stojan Protić a potpredsednik je bio slovenački političar Anton Korošec. Ministarstvo inostranih poslova povereno je bivšem hrvatskom poslaniku u Dalmatinskom saboru i predsedniku Jugoslovenskog odbora Anti Trumbiću a resor unutrašnjih poslova preuzeo je srpski političar iz Hrvatske Svetozar Pribićević.\nVest o formiranju prvog jugoslovenskog vladinog kabineta posle završetka Prvog svetskog rata, koja je objavljena sa krupnim naslovima u svim dnevnim listovima, izazivala je pravo zaprepašćenje u javnosti, jer je iz vlade bio odstranjen jedan od najpopularnijih srpskih političara - Nikola Pašić. Njemu je poverena manje važna dužnost šefa državne delegacije na mirovnim pregovorima u Versaju.\nU politiČkim krugovima počela su nagađanja i žučne rasprave oko toga zašto regent Aleksandar Karađorđević čelnu funkciju u prvoj jugoslovenskoj vladi nije poverio Pašiću, svom najbližem saradniku, koji je za celo vreme rata bio predsednik srpske vlade, i kako su mnogi smatrali, bio najzaslužniji za “srpsku ratnu pobedu i izbavljenje jugoslovenskih naroda iz austrougarskog ropstva.”\nJedan od dobrih poznavalaca političkih zbivanja u novoj državi, prvak Demokratske stranke Ljuba Davidović pokušao je da opravda postupak novog jugoslovenskog vladara time što je, po njegovom mišljenju, regent Aleksandar uočio da Pašić “sve sporije radi”, jer je imao preko 73 godine. Međutim, pravi razlozi za Pašićevo udaljavanje iz vlade bili su mnogo dublji. Naime, nekoliko meseci pre završetka Prvog svetskog rata uticajni engleski javni radnik Vilijam Votson je oštro napao Pašića zbog “niza načinjenih političkih grešaka u toku rata”.\nRegent Aleksandar je strepeo da ovaj napad ne poremeti dobre odnose između Engleske i njegove nove Kraljevine, s obzirom na to da je Votson bio veoma uticajna ličnost u britanskom Ministarstvu inostranih poslova. Ovaj Englez je, naime, u listu “Nenj Europe” objavio dva članka u kojima je optužio Pašića da je, između ostalog, za vreme rata nepravedno uklonio sa mesta načelnika srpske Vrhovne komande proslavljenog vojvodu Radomira Putnika, zatim da je najveći krivac što je pukovnik Dragutin Dimitrijević Apis, vođa tajne organizacije “Crna ruka”, osuđen na solunskom procesu na smrt, kao i da je jedan član njegove najuže familije bio umešan u jednu korupcionašku aferu (misli se na sina Radeta), i najzad da je Pašić isuviše star, konzervativan i opterećen “turskom i balkanskom tradicijom”.\nIako je autor članka u vezi s nekim svojim navodima bio u pravu, naročito u pogledu optužbe za korupcionaško ponašanje Pašićevog sina, opšti ton napisa u “Nenj Europe” bio je krajnje tendenciozan i sračunat da kompromituje, ne samo Pašića, nego i srpsku vladu. To se najbolje moglo videti po tome što je Votson napadao Pašića zbog proganjanja i hapšenja članova organizacije “Crna ruka”, mada je veoma dobro znao da je engleska vlada zahtevala od kralja Petra I da odstrani iz vojske i kazni sve članove te organizacije koji su bili umešani u vojni puč i ubistvo kralja Aleksandra Obrenovića i njegove supruge.\nČlanovi srpske vlade bili su krajnje iznenađeni i ogorčeni što jedan ugledni engleski javni radnik tendenciozno napada predsednika i vladu savezničke i prijateljske Srbije i to u trenutku kada se očekivao pobednički ishod Prvog svetskog rata za sile Antante i njene saveznike. Ozlojeđeni srpski ministri zahtevali su da Stojan Protić, koji je u tom trenutku zamenjivao odsutnog Pašića, napiše odgovor Sitonu Votsonu, znajući da je u veoma prijateljskim odnosima sa ovim Englezom. Pašićev zamenik je u svom odgovoru veoma argumentovano pobio većinu Votsonovih navoda.\nNa kraju pisma je rekao: “Vi ste se pre nekoliko godina (za vreme Balkanskog rata - pr. aut.) uplašili da se oslobađanje i ujedinjenje našega naroda ne može ostvariti bez propasti Turske koja je u Evropi vojnički logor na tuđem zemljištu, i bez propasti Austrije koja je jedna administracija a ne država... Pre se valja bojati, čini mi se, da tamo bliže vama (u Engleskoj) ima, dragi prijatelju, poluturskih i poluaustrijskih tradicija, koje smetaju izvođenju oslobođenja i ujedinjenja našeg naroda na osnovu Krfske deklaracije...”\nČlanovi srpske vlade, pa ni sam Protić nisu, nažalost, znali da su iza napada na njihovog predsednika stajali oni politički krugovi u Engleskoj koji su se bojali da Pašić ne nametne “srpski koncept ujedinjenja tri jugoslovenska naroda”, umesto “hrvatskog koncepta” iza koga je stajao i sam Votson, nastojeći da katolički element dobije primat u Kraljevini Jugoslaviji, kako bi se, po njihovom mišljenju, “nova država više vezala za Zapad”.\nPoslato: 15 Nov 2012, 11:01\nŠto se tice domace javnosti, regent se trudio da zadovolji ne samo partijske, nego i nacionalne kriterije. Korošec: Ne tice me se Jugoslavija, ni Srpstvo ni Hrvatstvo\nFORMIRAJUĆI prvu jugoslovensku vladu, koja mu je položila zakletvu 20. decembra 1918. godine, regent Aleksandar Karađorđević je morao da zadovolji kako svoje ratne saveznike, prvenstveno Englesku, tako i domaću javnost. Udaljujući Nikolu Pašića iz vladinog kabineta, jugoslovenski monarh je izašao u susret uticajnim političkim krugovima u Londonu, koji su, kao što je rečeno, sumnjičili vođu srpskih radikala da namereva da novoj državnoj tvorevini - Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca, nametne srpsko-pravoslavni koncept državnog uređenja, umesto hrvatsko-katoličkog, zašta su se oni zdušno zalagali. Što se tiče domaće javnosti, regent se trudio da zadovolji ne samo partijske, nego i nacionalne kriterije, jer se ubrzo posle potpisivanja akta o ujedinjenju ispostavilo da je Jugoslavija ipak višenacionalna država, a ne država zajednice jednog naroda sa tri imena, kako su voleli da filozofiraju malobrojni zastupnici “ideologije jugoslovenstva”.\nIzborom Stojana Protića (1857-1923) za predsednika prve jugoslovenske vlade, regent je zadovoljio kako mnogobrojne pristalice Radikalne stranke, tako i širu javnost, jer je novi premijer uživao ugled i kao političar i kao jedan od najboljih srpskih novinara toga vremena. Izbor Protića za prvog jugoslovenskog premijera dobro je primljen i u “nesrpskom delu Jugoslavije”, odnosno u Hrvatskoj i Sloveniji, s obzirom na to da se tamo verovalo da se on zalaže za federalističko uređenje države, što je bio glavni cilj političkih krugova u Zagrebu i Ljubljani.\nŠto se tiče izbora drugih najodgovornijih ličnosti u vladi (potpredsednika, ministra inostranih i unutrašnjih poslova), regent nije bio srećne ruke. Politički nedovoljno iskusan, jer je u to vreme imao nepunih 30 godina, budući kralj, u želji da zadovolji političku javnost u Hrvatskoj i Sloveniji, opredelio se za tri čoveka iz te sredine koja su, nažalost, zbog svog uskonacionalnog i destruktivnog ponašanja, više doprinosili razbijanju nove državne zajednice nego njenom učvršćivanju.\nPrva od tih fatalnih ličnosti bio je Anton Korošec (1872-1940), bivši katolički sveštenik i vođa slovenačkih klerikalaca, koji je postavljen na položaj potpredsednika vlade. Regent Aleksandar ili nije znao, ili je olako prešao preko činjenice da je Korošec bio najveći protivnik Jugoslavije, koja je osmišljena na Krfskoj konferenciji (1917), i najveći zagovornik državne zajednice Hrvata, Slovenaca i Srba u okviru Habzburške monarhije. Kao slovenački poslanik u bečkom parlamentu, ovaj bivši katolički fratar bio je inicijator tzv. Majske deklaracije (1917), kojom je traženo da tri južnoslovenska naroda formiraju svoju državu u okviru Austrougarske.\nDok je bio u vladi, Korošec je vešto prikrivao svoje nacionalističke i separatističke poglede, ali kada je izašao iz nje. javno je izjavio: “Ne tiče me se ni Jugoslavija, ni Srpstvo, ni Hrvatstvo. Ja poznajem samo interes slovenačkog naroda, pa ko okupi sve Slovence u jednu državu i dadne im široku autonomiju, spreman sam da mu palim tamjan, ma bio to Musolini, ili Oto Habzburg...”\nSlučaj sa Antom Trumbićem (1864-1938), koji je imenovan za ministra inostranih poslova, bio je, u političkom pogledu, još teži, jer ovaj bivši advokat iz Splita i predsednik Jugoslovenskog odbora u Londonu nije na međunarodnoj sceni branio interese Jugoslavije, nego se zalagao za teritorijalne pretenzije Hrvatske i svoje uže domovine - Dalmacije.\nOvakvo ponašanje Trumbića moglo se i predvideti, jer je on na početku karijere pripadao Hrvatskoj stranci prava, čiji je osnivač bio najveći srbomrzac - Ante Starčević, koji se otvoreno zalagao za genocid nad srpskim narodom u Hrvatskoj.\nTrumbićevu ličnost najbolje je oslikao naš veliki pesnik Jovan Dučić, koji je kao dugogodišnji jugoslovenski ambasador bio u neposrednom kontaktu sa ovim ministrom. On je rekao: “Trumbić je u mlađim godinama bio starčevićevac, što je ostao celog života, po istom pogledu na svet, kao što balerina ostaje balerina i kad pređe u monahinje. Trumbić je možda od sviju Hrvata najdublje mrzeo Srbe, što dokazuje činjenica da je među Srbima najviše voleo one koji su najgori.”\nTreća fatalna ličnost u prvoj jugoslovenskoj vladi bio je ministar unutrašnjih poslova Svetozar Pribićević (1875-1936).\nOvaj Srbin iz Hrvatske bio je poslanik jedne hrvatske stranke koja je nosila naziv “Hrvatsko-srpska koalicija”. On je među srpskim političarima, koji su veoma malo poznavali političke prilike u Hrvatskoj, jer većina njih ni nogom nije kročila u ovu bivšu austrougarsku provinciju - važio kao stručnjak za “hrvatsko pitanje”.\nUbeđivao je srpsku javnost da se Hrvati, kao i Srbi i Slovenci, osećaju kao pripadnici jednog naroda, koji sticajem istorijskih okolnosti nosi tri različita imena, i da zbog toga centralističko državno uređenje neće naići na veći otpor u Hrvatskoj.\nKada je posle izvesnog vremena došao u sukob sa regentom Aleksandrom, vratio se u Zagreb i počeo da šuruje sa najekstremnijim hrvatskim nacionalistima. Tada je u Hrvatskoj postao stručnjak za “srpsko pitanje”, i uveravao Hrvate da je najveći problem Jugoslavije “centralistički režim u Beogradu”.\nPoslato: 16 Nov 2012, 11:51\nU neredima protiv ujedinjenja SHS poginulo 15 gradjana. Oduševljene pristalice jugoslovenskog ujedinjenja nisu mogle da veruju da u Hrvatskoj postoji tako snažan otpor ideji o zajednickom životu\nPET dana posle svečane ceremonije proglašenja ujedinjenja "bratskih jugoslovenskih naroda" i uspostavljanja Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, u Beograd je stigla zlokobna vest da je u Zagrebu izbila oružana pobuna protiv nove državne zajednice. Oduševljene pristalice jugoslovenskog ujedinjenja nisu mogle da veruju da u Hrvatskoj postoji tako snažan otpor ideji o zajedničkom životu Srba, Hrvata i Slovenaca u jedinstvenoj državi. Samo dobri poznavaoci političkih prilika u bivšoj autostrougarskoj pokrajini nisu se tome ni malo iznenadili, jer su znali da većina hrvatskog naroda, kao i većina njihovih partija sa nepoverenjem, pa čak i sa mržnjom, gleda na novoproglašenu državu.\nNapetu atmosferu otpora i protivljenja ujedinjenju stvarali su čelnici dve političke grupacije - Hrvatske seljačke stranke i Hrvatski pravaši koji su bili najekstremniji eksponenti hrvatskog nacionalizma. Vođa hrvatskih seljačkih masa - Stjepan Radić javno je izjavljivao da on ne priznaje "takozvano kraljevstvo SHS pod dinastijom Karađorđevića, budući da je ono proklamovao izvan Hrvatskog sabora, bez ikakvog savjetovanja i ikakvog mandata hrvatskog naroda".\nVlast - kralju!\nDVA dana pred izbijanje pobune u uticajnom zagrebačkom listu "Hrvatska" pojavio se provokativni članak u kojem je, između ostalog, pisalo da su neizabrani i nelegitimni hrvatski zastupnici potpisali 1. decembra 1918. godine u Beogradu akt o ujedinjenju, "pa su na taj način hrvatskom narodu oduzeli njegovu suverenost i preneli vladarsku vlast nad hrvatskim narodom na srpskog kralja Petra". Što je najkarakterističnije, vođa Hrvatske seljačke stranke zalagao se u svojim govorima za stvaranje Nezavisne hrvatske republike, mada su hrvatski predstavnici iz Jugoslovenskog odbora potpisali 1917. godine na Krfu Deklaraciju u kojoj je nedvosmisleno pisalo "da će država Srba, Hrvata i Slovenaca biti ustavna, demokratska i parlamentarna monarhija na čelu sa dinastijom Karađorđevića".\nNajzapaljivija antijugoslovenska atmosfera vladala je u kasarnama bivše austrugarske vojske u Zagrebu, gde su još nedemobilisani hrvatski vojnici uzvikivali parole protiv ujedinjenja i stvaranja jugoslovenske države. U kasarni bivšeg 53. austrougarskog pešadijskog puka i 25. domobranskog puka okupilo se 5. decembra 1918. godine preko 250 naoružanih vojnika pod komandom narednika Martina Murka i krenula glavnom zagrebačkom saobraćajnicom - Ilicom prema Trgu Bana Jelačića. Pred njima je išla vojna muzika, a iz grla vojnika prolamale su se parole "Živjela hrvatska Republika", "Živjeo Stjepan Radić", "Dolje kralj Petar"...\nUplašeni hrvatski podban Srđan Budisavljević i šef zagrebačke policije Grga Anđelinović obratili su se predsedniku Srpske vrhovne komande u Zagrebu potpukovniku Dušanu Simoviću, čije su jedinice nekoliko nedelja pre izbijanja pobune ušle u glavni grad Hrvatske. Od Simovića su tražili da srpska vojska interveniše i spreči nerede. Obazrivi srpski oficir odbio je ovaj predlog, rekavši da je to posao policije (interesantno je da je to onaj isti Simović, koji je posle vojnog puča 27. marta 1941. godine postao predsednik jugoslovenske vlade).\nOSTAVŠI bez podrške vojske, Grga Anđelinović je naredio konjičkom odredu policije da u Ilici presretne vojnu kolonu i razoruža je. Zagrebački policajci nisu izvršili naređenje svoga šefa i 250 naoružanih vojnika stiglo je oko 14 časova na Jelačićev trg. Anđelinović je pre toga u tri zgrade na ovom trgu smestio grupe naoružanih pripadnika organizacije "Soko", u nadi da će oni pružiti otpor pobunjenim vojnicima. Umesto toga, nekoliko vojnika je ušlo u jednu od ovih zgrada i ubilo predvodnika "Sokola" Marcela Tičaka. Posle toga je nastala opšta gužva i odjeknuli su plotuni. Vojnici su pucali na prozore zgrada gde su se zabarikadirali Anđelinovićevi ljudi, a iz ovih zgrada su odgovorili puščanom i mitraljeskom vatrom. Masa znatiželjnih građana koja se bila okupila na trgu počela je u paničnom strahu da beži. Ali, rafali su pogađali i njih.\nKada su policijski šefovi u kasnim večernjim časovima počeli da sastavljaju izveštaj o događajima od 5. decembra 1918. godine mogli su samo da konstatuju "da je u nemirima poginulo 15 građana i vojnih lica, a da ih je 20 teže i lakše ranjeno".\nVest o krvoproliću na Jelačićevom trgu šokirala je Zagrepčane, a najoduševljenije pristalice "jugoslovenske ideje" izgubile su onaj optimizam sa kojim su dočekali proglašenje Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Posle ovog krvavog događaja čelnici Hrvatskog narodnog vjeća (privremene hrvatske vlade) shvatili su da im je prioritetni zadatak da razoružaju bivšu austrougarsku vojsku koja je formalno bila proglašena za oružanu silu ovog Vjeća.\nŠto se tiče predstavnika srpske Vrhovne komande u Hrvatskoj, potpukovnika Dušana Simovića, on je dobio priznanje svojih pretpostavljenih, jer njegovom zaslugom u sprečavanju nereda nije učestvovala srpska vojska, nego hrvatska policija. Time je oduzet argument najekstremnijim hrvatskim nacionalistima, koji su bili spremni da optuže "srpsku okupatorsku vojsku" da je učestvovala u masakru nedužnih hrvatskih građana.\nPoslato: 17 Nov 2012, 18:46\nJugoslovenske politicare mnogo su iznenadili novinski i policijski izveštaji koji su upozoravali da se u Crnoj Gori priprema oružana pobuna. U “Božicnoj pobuni” poginulo 16 branilaca crnogorske prestonice\nKRHKE temelje nove jugoslovenske države - Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca već u prvim danima njenog postojanja počeli su potresati dramatični događaji koji su ukazivali da gromoglasno proklamovana ideja jugoslovenskog zajedništva nije u svim nacionalnim sredinama rado prihvaćena. Iz Hrvatske su u Beograd počele stizati veoma zabrinjavajuće, a očekivane vesti da jedan deo stanovništva tih nekada austrougarskih oblasti sa nepoverenjem, pa čak i sa mržnjom gleda na svoje političare koji su 1. decembra 1918. godine potpisali akt o ujedinjenju sa Srbijom.\nJugoslovenske političare, međutim, mnogo su više iznenadili novinski i policijski izveštaji koji su upozoravali da se u Crnoj Gori priprema oružana pobuna i da su pristalice kralja Nikole Petrovića Njegoša i protivnici ujedinjenja, takozvani “zelenaši” opkolili Cetinje, Nikšić, Virpazar i Rijeku Crnojevića, što je sve ukazivalo na mogućnost izbijanja građanskog rata i to na području gde se to najmanje očekivalo.\nPrema pouzdanim informacijama na čelu pobune stajao je Jovan Plamenac, nekadašnji crnogorski ministar unutrašnjih poslova i jedan od najpoverljivijih ljudi kralja Nikole (prema tvrđenjima nekih istoričara taj čovek je bio veoma sumnjivog morala: za vreme Prvog svetskog rata bio je savetnik okupatorskog guvernera Crne Gore, a za vreme Drugog svetskog rata je streljan pod optužbom da je bio izdajnik).\nPobunjenici koji su sebe ustašama (ustanicima) tražili su da s stavi van snage rezolucija Podgoričke skupštine od 15. novembra 1918. godine u kojoj se zahtevalo:\n“1. Da se kralj Nikola Prvi Petrović Njegoš i njegova dinastija zbaci sa crnogorskog prestola;\n2. Da se Crna Gora sa bratskom Srbijom ujedini u jednu jedinu državu pod dinastijom Karađorđevića, te tako ujedinjene stupe u zajedničku otadžbinu našeg troimenog naroda Srba, Hrvata i Slovenaca;\nNajkritičnija situacija, izazvana ovom pobunom, bila je na Cetinju, jer se u okolnim selima okupilo oko 1.000 naoružanih ustanika na čelu sa kapetanom Krstom Popovićem. Crnogorsku prestonicu je branilo oko 900 “bjelaša” (pristalica ujedinjenja), kao i jedinice žandarmerije i vojske.\nKapetan Popović je iz svog štaba u selu Bajice uputio ultimativno pismo Izvršnom narodnom odboru (privremenoj vladi Crne Gore) u kojem se, između ostalog, kaže: “Skupština održana u Podgorici sazvana je protivu ustavnih odredaba naše zemlje, a najviše protivu volje apsolutne većine Crnogorskog naroda, što je dalo povoda da se protiv skupštinske odluke, kojoj ste vi izvršni organ - digne opšti ustanak u Crnoj Gori”.\nInteresantno je da se većina “zelenaša” nije borila protiv ujedinjenja, nego protiv načina na koje je ono sprovedeno. Oni su, zapravo, bili protiv ujedinjenja samo sa Srbijom, a za ulazak Crne Gore u jugoslovensku državu ravnopravno sa Hrvatima i Slovencima. To se vidi iz prve tačke ultimativnog pisma u kojoj se kaže: “Mi smo svi složni da Crna Gora uđe punopravna sa ostalim pokrajinama u jednu veliku Jugoslovensku državu, bez ikakvih unutrašnjih političkih granica”.\nU pismu Krste Popovića izraženo je i nezadovoljstvo pobunjenika postupcima vojske i policije koji mogu, kako se kaže, “dovesti do prolivanja bratske krvi”.\nKomandant jugoslovenske vojske u Crnoj Gori general Dragutin Milutinović, ocenivši da je situacija postala krajnje kritična, a ne postupajući po naređenju svoje Vrhovne komande u kojem je izričito rečeno da se sa “pobunjenicima postupa pažljivo i pomirljivo” uputio je u pobunjenički štab pismo ovakve sadržine: “Volja sam primiti četiri do šest oficira od Vaše strane, da budu u mome štabu, koje ću tretirati kao svoje oficire, a koji će mu ukazati na sve nepravilnosti policijskih vlasti i ja sam voljan da ih uklonim... a krivce da kaznim”.\nMolbe i razumni zahtevi vlasti i vojske da se “stišaju strasti” nisu pomogli i pobunjenici su na pravoslavni Božić, 7. januara 1919. godine sa svojim odredima napali Cetinje )zato se ova akcija u istoriografiji naziva “Božićna pobuna” ili “Cetinjski ustanak”).\n“Bjelaši” koji su branili Cetinje, potpomognuti od vojske i žandarmerije pružili su snažan otpor i tom prilikom pala je i prva žrtva - poginuo je jedan od vođa “zelenaša” kapetan Đuro Drašković. Nažalost, on nije bio jedini: prema nepotpunim istorijskim izvorima poginulo je 16. branilaca crnogorske prestonice, dok je među pobunjenicima bilo 54 ranjenih.\nPogibija Draškovića i bekstvo iz Crne Gore organizatora “Cetinjskog ustanka” Jovana Plamenca, obeshrabrili su pobunjenike i oni su položili oružje, a većina ih se vratila svojim kućama”.\nPrema pouzdanim istorijskim podacima konce “Božićne pobune” vukao je iz svog sedišta u Francuskoj izbegli i detronizovani monarh - kralj Nikola i njegovi najverniji saradnici. U tome su mu izdašno pomagali italijanska vlada i vojska, kao i njegova ćerka - apeninska kraljica Jelena.\nPoslato: 18 Nov 2012, 18:14\nPlanovi kralja Nikole\nSvrgnuti monarh imao pretenzije prema Sarajevu, Splitu, Dubrovniku... Nikola se nadao da ce naici na razumevanje saveznika iz Prvog svetskog rata, ako na to nije naišao kod crnogorskih poslanika u Podgorici\nCRNOGORSKI vladar - kralj Nikola Petrović sa velikim ogorčenjem je saznao za odluku Podgoričke skupštine od 15. novembra 1918. godine, na osnovu koje je izvršeno ujedinjenje Crne Gore i Srbije, a on zbačen sa prestola. Sada već bivši suveren nije mogao da veruje da su njegovi sunarodnici zaboravili da je on vladao više od pola veka i da je od nekadašnje kneževine stvorio „kraljevinu i svrstao je u društvo evropskih monarhija“. Živeći u Francuskoj posle bekstva sa Cetinja, januara 1916. godine, ekskralj Nikola se nadao da će naići na razumevanje saveznika iz Prvog svetskog rata, ako na to nije naišao kod crnogorskih poslanika u Podgorici.\nOn je bio uveren da se objavljujući rat Nemačkoj i Austrougarskoj, svrstao u redove lidera sila Antante, s obzirom na to da je njegova vojska, izvojevavši sjajnu pobedu na Mojkovcu, sprečila austrougarsku armiju da opkoli a možda i uništi srpske jedinice, koje su se posle povlačenja preko Albanije skoncentrisale na sektoru Skadra i Drača.\nVerujuĆi da tadašnji najmoćniji međunarodni činioci - predsednik francuske vlade Žorž Klemanso i engleski premijer Lojd Džordž cene doprinos crnogorske vojske slamanju zajedničkog neprijatelja, bivši vladar sa Cetinja je nameravao da pred učesnike Mirovne konferencije koja je otpočela rad u januaru 1919. godine u Parizu, postavi teritorijalne zahteve, kojim bi znatno uvećao i ojačao Crnu Goru. Njegove teritorijalne pretenzije, međutim, nisu bile tako male.\nPrema tvrdnjama generala (divizijara) Mitra Martinovića, bivšeg predsednika crnogorske vlade, kralj Nikola mu je prilikom njegovog puta u Rusiju u martu 1915. godine rekao da pred glavnokomandujućeg ruske armije velikog kneza Nikolaja Nikolajeviča, za koga je bila udata Nikolina ćerka Milica, postavi zahtev da se posle završetka rata, Crnoj Gori pripoji Sarajevo sa okolinom, zatim cela Hercegovina do Neretve, kao i deo jadranske obale, sa Splitom, Dubrovnikom i Kotorom, a svakako je mislio i na Skadar. Da li zbog svojih poodmaklih godina (već ih je imao 78), ili zbog udvoričkog mentaliteta svojih najbližih saradnika, koji su ga često nekritički veličali - Nikola nije primetio da ga učesnici Mirovne konferencije nisu prihvatili kao bivšeg saveznika, već kao čoveka koji je u najtežim trenucima Prvog svetskog rata napustio svoju zemlju, ostavivši narod na milost i nemilost okupatoru. Mnogi su mu zamerali to što nije postupio kao njegov zet, kralj Petar I, koji je sa vojskom našao privremeno sklonište u Grčkoj.\nNaišavši na veoma hladan, pa čak i odbojan stav predsedavajućeg Mirovne konferencije Žorža Klemansoa, koji je čak sprečio učešće crnogorske delegacije na plenarnim sednicama, mada je Francuska kao i Engleska i Italija još održavala diplomatske odnose sa Crnom Gorom - Nikola je pokušao da nađe zaštitu od predsednika SAD Vudra Vilsona i u tom cilju mu uputio nekoliko patetičnih pisama. Vilson nije obratio naročitu pažnju na zahteve bivšeg crnogorskog vladara. Međutim, kad je stigao u Evropu, radi učestvovanja na Mirovnoj konferenciji, Vilson se neočekivano zainteresovao za pitanje Crne Gore i njenog bivšeg kralja. To se desilo posle kratkotrajnog boravka u Rimu, gde se na jednom prijemu upoznao sa italijanskom kraljicom Jelenom, Nikolinom ćerkom. Ona mu je rekla da je njen otac nepravedno i protivustavno zbačen sa prestola i da su to učinile srpske vlasti koje su „okupirale Crnu Goru“. Pošto je stekla utisak da je Vilson razumeo i prihvatio „razloge njenog nezadovoljstva“, ona je od oca zahtevala da ponovo napiše pismo predsedniku SAD i detaljno iznese svoj slučaj. On je to prihvatio i u svom pismu je, između ostalog rekao da je Podgorička skupština bila ilegalna, jer nije bila predviđena ustavom zemlje.\nOVO pismo je ostavilo snažan utisak na Vilsona i on je na plenarnoj sednici Mirovne konferencije koja je održana 12. januara 1919. godine uzbuđeno izjavio da se on „oseća kao anti-Srbin zato što nijedna zemlja ne sme da otme drugoj pravo na samoopredeljenje“. Engleski premijer Lojd Džordž iznenađen ovim „nediplomatskim gestom“ američkog predsednika i u želji da ohladi atmosferu rekao je da on „nije anti-Srbin, jer prethodno treba utvrditi činjenice“.\nUpravo da bi se „utvrdile činjenice“, u Crnu Goru je upućena misija u kojoj su bili američki potpukovnik Šerman Majls i engleski diplomata Džon Sesil, bivši britanski poslanik na Cetinju.\nPotpukovnik Majls je posle povratka iz Crne Gore podneo referat američkoj misiji u kojem je rekao da je „jedino moguće rešenje priznati ujedinjenje (Crne Gore i Srbije) sa garancijom izvesne autonomije (Crnoj Gori)“. Nešto kasnije je engleski diplomata Ronald Brajs ustanovio da je u Crnoj Gori „broj Nikolinih pristalica - beznačajan“. Ovi izveštaji su iznenadili američkog predsednika i znatno uticali na njegovo dezangažovanje po pitanju Crne Gore, ali Vilsonova pasivnost bila je prouzrokovana i njegovom bolešću, kao i otporom koji je američki Kongres pružio njegovoj spoljnoj politici.\nPoslato: 19 Nov 2012, 21:47\nKruna prvom sinu!\nGreškom u Ustavu, za prestolonaslednika odredjen sin Djordje. Iz starog ustava Srbije prepisan clan 52 u kojem je pisalo sledece: “Kralja Petra I (Karadjordjevica) nasledjuje njegovo muško potomstvo iz zakonitog braka po redu prvorodjenja”\nNije prošlo ni nepunih 40 dana od formiranja prve vlade Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, a novu jugoslovensku zajednicu je potresao jedan krupan skandal koji je zloslutno nagovestio njenu budućnost. Radilo se, naime, o pokušaju donošenja takozvanog Privremenog ustava na čemu su insistirali neki uticajni političari. U vezi s ovim treba reći da je nova država u prvim mesecima svoga postojanja funkcionisala kao jedna improvizovana tvorevina, sa privremenom Narodnom skupštinom i Vladom, pa je shodno tome trebalo doneti i Privremeni ustav. Sve je to činjeno u nameri da se do saziva Ustavotvorne skupštine i donošenja novog ustava, privremenim državnim organima omogući da što bezbolnije obavljaju svoje dužnosti.\nPod donošenjem Privremenog ustava se ustvari podrazumevalo proširenje nadležnosti nešto izmenjenog ustava Kraljevine Srbije na celu teritoriju novouspostavljene države. Za ovakav ustavni provizorijum su se zalagali hrvatski političari u privremenoj skupštini, jer su smatrali da je srpski ustav mnogo demokratičniji od nekadašnjeg ustava Austrougarske monarhije pod kojima su živeli njihovi sunarodnici do 1918.\nDa bi se realizovala ova ideja formirana je jedna vladina komisija kojoj je stavljen u zadatak da pregleda Ustav Srbije i “izdvoji iz njega članove koji po formi i sadržini ne bi mogli biti preneseni na celu državnu teritoriju”. Ova komisija je vrlo brzo obavila svoj posao, tako da je vlada na sednici od 30. januara 1919. godine mogla da usvoji Privremeni ustav Kraljevine S. H. S. On je objavljen u Službenim novinama 8. februara 1919. godine i tada je izbio skandal. Šta se ustvari desilo? Mehanički je, naime, iz ustava Srbije prepisan član 52 u kojem je pisalo sledeće: “Kralja Petra I (Karađorđevića) nasleđuje njegovo muško potomstvo iz zakonitog braka po redu prvorođenja”.\nZgranuti pravni stručnjaci i političari su se zapitali: Da li ostareli i bolesni kralj Petar I želi da pred kraj svoga života ukloni sa vlasti svoga mlađega sina - regenta Aleksandra i dovede na presto nove države svoga “prvorođenog” sina Đorđa, koji je, kao što je poznato, abdicirao 1909. godine. Javnost je znala da je do ove abdikacije došlo zbog toga, jer je Đorđe u jednom fizičkom obračunu sa svojim posilnim Stevanom Kolakovićem ovoga tako jako istukao da je on posle toga umro. Malobrojne Đorđeve pristalice, među kojima je bio i poznati naučnik - matematičar Mihailo Petrović (Mika Alas) potajno su se nadale povratku svoga prijatelja na kraljevski presto, s obzirom na to da su znali da je kralj Petar prilikom ove abdikacije rekao: “Đorđe je moja krv, a Aleksandar je krv Nikole Petrovića, crnogorskog kneza” (Aleksandrovog dede po majci).\nU opštoj zbrci koja je nastala posle objavljivanja Privremenog ustava, poznati pravnik dr Dušan Subotić obratio se ministru pravde u prvoj jugoslovenskoj vladi Marku Trifkoviću i skrenuo mu pažnju na taj “strahoviti član 52 Privremenog ustava koji menja utvrđeni red nasleđa dinastije, jer je današnji kralj (Aleksandar) već ranije bio proglašen za naslednika prestola kao drugi po redu rođenja i već vrši kao naslednik prestola kraljevsku vlast, a po ovom privremenom Ustavu princ Đorđe treba da bude naslednik prestola u Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca”.\nMinistar Trifković je hitno zatražio sastanak kod predsednika vlade Stojana Protića da bi se “nešto učinilo u cilju otklanjanja i mogućih posledica”. Posle razmatranja celog slučaja ustanovilo se da je do unošenja člana 52 u Privremeni ustav došlo ne željom kralja Petra nego greškom nekoga činovnika iz Ministarstva pravde. Sada je trebalo nešto hitno preduzeti da bi se umirila uznemirena javnost. Rešeno je da se izda zvanično vladino saopštenje u kojem je rečeno da je u Službenim novinama objavljen samo nacrt Privremenog ustava i da će u konačnoj verziji ovoga dokumenta biti izostavljen pomenuti član.\nObjavljivanjem Privremenog ustava sa famoznim članom 52 bio je suviše ozbiljan slučaj da bi se mogao skinuti sa dnevnog reda samo objavljivanjem vladinog saopštenja. Bilo je sasvim opravdano potražiti i personalizovati krivca, jer se tako nešto verovatno nije desilo ni u jednoj državi u svetu. Već pomenuti dr Dušan Subotić, koji je u javnosti uživao ugled jednog od najboljih pravnih stručnjaka u Srbiji optužio je ministra Marka Trifkovića, koji je jedno vreme bio i predsednik srpske vlade da je najveći krivac za tako veliko kompromitovanje nove jugoslovenske države. On je, osim toga, iskoristio taj slučaj da iznese svoju analizu rada ne samo prve jugoslovenske vlade nego i potonjih vlada i da utvrdi greške koje su činjene.\n“Ja ostajem pri tome da su gospoda ministri koji su objavili Privremeni ustav pokazali toliko državničke nesposobnosti i nepažnje da im se državna uprava ne sme poveriti ni za manje važne stvari”, ovako je reagovao dr Subotić u jednom članku objavljenom u “Politici”.\nNažalost, ne samo državna uprava, nego je i cela državna zajednica padala iz greške u grešku, tako da ni najveći optimisti među političkim analitičarima - Kraljevini Jugoslaviji nisu proricali “svetlu budućnost”.


Singapore Business Magazine: Vreme je za velika dostignuća\nVreme je za velika dostignuća\nOvo nije prvi put da se tržište finansija suočava sa velikim izazovima: nestabilnošću, niskom potražnjom za instrumentima i nepostojanjem kretanja od jednog ka drugom segmentu tržišta. Korporacije ne mogu investitorima da garantuju sigurnu zaradu, državne obaveznice i druge hartije od vrednosti su daleko od privlačenja pažnje privatnih investitora, dok je robno tržište isuviše konzervativno da bi bilo privlačno tokom perioda kada se valutni instrumenti pokazuju profitabilnim za kratkoročna promenljiva investiranja. Zapravo, instrumenti koji prikazuju takve fluktuacije prikazuju jasno interesovanje trgovaca-investitora za rad na Forex tržištu. Ovakvo tržište postalo je utočište za aktivne privatne investitore posebno kada investicije više predstavljaju lutriju nego upravljanje sredstvima.\nForex je 2012. godine veći nego Forex 2011. godine, ali manji od Forex-a 2010., što je godina svetske finansijske krize. Ipak, 2010. godine Forex je bio alfa i omega za privatno investiranje. Međutim, nije došlo do značajnijeg oporavka i oni investitori koji su promenili tržište delovanja (na kojem je nivo rizika bio previše visok) u Forex, nisu žurili da se vrate na svoje ranije pozicije. Forex još uvek privlači interesovanje većine investitora. Samo ovde neko može da ostvari dobit bez obzira na sva negativna i pozitivna dešavanja na svetskom finansijskom tržištu. Iako Forex predstavlja samo valute, kretanje znači profit. Možda će mnogi reći da kretanje nije profitabilno, međutim rizik i investiranje jesu neodvojivi. Glavna stvar za trgovca jeste da zna da na najbolji način treba da iskoristi sva kretanja na tržištu. Sada smo pojasnili prednosti Forex-a.\nŠto se tiče prvih koraka koje treba načiniti na tržištu, sve njih izvršava Forex broker. Ovde postoji mnogo stvari o kojima treba da razmislimo. Pomoću bilo kog pretraživača pronaći ćete na hiljade brokera koji nude pogodne uslove za trgovanje, niske spredove i brzo izvršenje naloga. Međutim, ne mogu svi da se pohvale da su to i omogućili. Trenutno stanje na Forex brokerskom tržištu može se uporediti sa najpopularnijim tržištem mobilnih telefona (smart telefona) gde postoji određen broj proizvođača, ali gde zapravo 90% tržišta pokriva ograničena lista kompanija koje korisnicima (potrošačima) mogu da pruže najpogodniju i laku za korišćenje robu (usluge), dok je udeo svih ostalih samo 10%. Naravno, postoji više od 3 ili 4 Forex brokera, ali ukupno ih je manje od 100. Tu su kompanije koje su izgradile reputaciju kao lideri prikupivši veliku snagu mišića (bazu klijenata, razgranatu mrežu, stručne timove, agresivni marketinški pristup itd.). Oni mogu da ponude nešto što je vredno pažnje mnogobrojnih klijenata: nešto što je komforno, efikasno, sigurno uz mali rizik, drugim rečima to su najvažnije stavke koje jedan Forex broker može da pruži svojim klijentima. U poslovanjima koja podrazumevaju investiranje ne možemo dati poverenje nepoznatim, malim i neproverenim kompanijama. Svi znamo poslovicu "od prosjaka do bogataša" koja se pre može odnositi na trgovca nego na brokera. Zbog toga je bolje odabrati brokera koji je već velika riba na tržištu i koji zna kako treba da pomogne da dostignete najveći uspeh.\nU ovom trenutku postoje mnogobrojne velike brokerske kompanije u azijskom regionu, međutim jedna se izdvaja od ostalih i nalazi na vodećoj poziciji duže od 3 godine. To je međunarodni broker InstaForex koji pripada velikoj finansijskoj grupaciji. Takvu titulu je kompanija dobila zasluženo. Britanski časopis World Finance Media dodelio je Kompaniji InstaForex titulu Najboljeg brokera u Aziji na prestižnoj dodeli nagrada World Finance Awards tri godine uzastopno. InstaForex Kompaniji je 2011. godine uručena nagrada za Najboljeg maloprodajnog brokera na prestižnoj međunarodnoj dodeli nagrada European CEO Awards. Osim 15 nagrada i priznanja, InstaForex broker je poznat prema svojim inovativnim servisima i uslugama među kojima su na tržištu najpoznatije PAMM sistem, besplatno VPS hostovanje, trgovanje opcijama i druge. Sada postoji više od pola miliona trgovaca koji su klijenti InstaForex-a, a najviše njih je iz azijskog regiona. Ukoliko privatni investitor smatra Forex tržište interesantnim, onda on treba da bliže istraži Kompaniju InstaForex. Kompanija ostvaruje sigurne rezultate i nalazi se na listi vodećih kompanija. Dodatno spada u takozvanu grupu inovativnih brokera koji su pioniri u uvođenju novih tehnologija na tržište. Najbitnije je reći da glavni cilj kompanije sačinjava pružanje garantovano najpovoljnih trgovačkih uslova svim klijentima.\nVeoma je važno da kompetentno uđete na Forex tržište, što u najvećoj meri zavisi od izbora brokera. Ovaj značajni izbor uticaće na dužinu i uspešnost Vaše trgovačke karijere.\nSingapore Business Magazine, novembar 2012.