Žil Delez — Википедија\n(1925-01-18)18. januar 1925.\n4. novembar 1995.(1995-11-04) (70 god.)\nfilozofija, književnost, likovna umetnost, еmpirizam \nAnri Bergson, Horhe Luis Borhes, Dejvid Hjum, Baruh Spinoza, Sigmund Frojd, Čarls Sandres Pers, Alfred Nort Vajthed, Žan Val\nMišel Fuko, Brajan Rejnolds, Manuel DeLanda, Brajan Masumi, Mišael Hardt\nŽil Delez (franc. Gilles Deleuze; 18. januar 1925 — 4. novembar 1995) bio je francuski filozof koji je početkom šezdesetih godina dvadesetog veka, pa do svoje smrti, pisao o filozofiji, književnosti, likovnoj umetnosti kao i o filmu. Bio je jedan od najuticajnijih filozofa druge polovine dvadesetog veka. Njegova najpopularnija dela su dva toma Kapitalizma i šizofrenije: Anti-Edip (1972) i Hiljadu platoa (1980), oba napisana u saradnji sa psihoanalitičarem Feliksom Gutarijem. Njegova metafizička rasprava Razlika i ponavljanje (1968), smatra se njegovim remek delom. A. V. Mur nakon navođenja Bernard Vilijamsovih kriterijuma za kvalifikaciju kao velikog mislioca, rangira ga među najveće filozofe.\nDelez je rođen u porodici srednje klase u Parizu i tamo je živeo većinu svog života. Početak njegovog školovanja obuhvatao je period Drugog svetskog rata, a za to vreme je prisustvovao liceju Lazara Karnota. On je takođe proveo godinu dana u khâgni, na liceju Henrija IV. Tokom nacističke okupacije Francuske, Delezov stariji brat, Georgije, biva uhapšen zbog učešća u francuskim otporima, a umro je dok su ga transportovali u koncentracioni logor.1944. godine Delez odlazi da studira na Sorboni. Među njegovim profesorima nalazi se nekoliko poznatih stručnjaka istorije filozofije kao što su Žorž Kangilem, Žan Ipolit, Ferdinand Alkve, Mauris de Gandilak, i oni su zaslužni za Delezov životni interes za kanonske figure moderne filozofije. Pored toga, Delez je smatrao rad Žan Pol Sartra primamljivim.\nDelez je prošao agregaciju u filozofiji 1948.godine, a predavao je na različitim licejima, (Amies, Orleans, Luis le Grand) sve do 1957., kada je preuzeo položaj na Sorboni. Godine 1953. objavio je njegovu prvu monografiju Empirizam i subjektivitet. Ova monografija je zasnovana na njegovim DES tezama, koje su sprovedene pod rukovodstvom Hipolita i Kanguilhema. Oženio se sa Deniz Paul "Fani" Granđouan 1956.godine. Od 1960. do 1964. godine bio je na poziciji u francuskom Nacionalnom centru za naučna istraživanja. Tokom ovog perioda objavio je seminalni Niče i filozofija (1962) i sprijateljio se sa Mišel Fukoom. Od 1964. do 1969. godine bio je profesor na Univerzitetu u Lionu u Francuskoj. Godine 1968. objavio je dve disertacije, Razlika i ponavljanje (pod nadzorom Gandilaka) i Ekspresionizam u filozofiji: Spinoza (pod nadzorom Alkuie).\nGodine 1969. imenovan je na Univerzitetu Pariz VIII ili Univerzitet Vinsens u Sent-Denizu, eksperimentalna škola organizovana da sprovede reformu obrazovanja. Ovaj novi univerzitet je proizveo veliki broj talentovanih naučnika, uključujući Fukoa (koji je predložio Delezovo zapošljavanje), kao i psihoanalitičar Feliks Gutari. Delez je predavao na Vinsensu sve do njegovog penzionisanja 1987.godine.\nDelez, koji je bolovao od respiratornih oboljenja od malih nogu, 1968.godine biva pogođen tuberkulozom koja je napredovala i na kraju rezultirala uklanjanjem pluća. Tokom ostatka svog života on je pretrpeo sve ozbiljne respiratorne simptome. Poslednjih godina svog života, jednostavni zadaci kao što su pisanje rukopisa zahtevali su težak napor i veliki trud. On je 1995. godine počinio samoubistvo, bacivši se kroz prozor njegovog stana. Pre njegove smrti, Delez je iskazao svoju nameru da napiše knjigu pod naslovom Marksov sjaj, a iza sebe je ostavio dva poglavlja nedovršenog projekta pod nazivom Ansambli i multiplicitet (oba poglavlja su objavljena kao eseji Imanencija: Život i Realni i virtuelni) Sahranjen je na groblju u selu Sent Leonard de Noblat.\nDelez sebe nije smatrao interesantnim za sastavljanje autobiografije. Kad je jednom bio pitan da priča o svom životu, on je odgovorio: "Životi akademaca su retko zanimljivi" Kada je kritičar bio dirnut Delezovim neobično dugim, neisečenim noktom na prstu kao pokazateljem ekcentričnosti, on je odgovorio: "Nemam normalne zaštitne pršljenove, tako da dodirivanje bilo čega, naročito tkanine, prouzrokuje takvu iritaciju, da mi je potreban dug nokat da bi ih zaštitio." Delez završava svoj odgovor na ovu kritiku ovako: "Šta vi znate o meni, obzirom da verujem u tajnosti? Ako se držim tu gde jesam, ako ne putujem okolo kao svi drugi, ja pravim moja unutrašnja putovanja tako da mogu meriti samo po mojim emocijama i izražavaju veoma ukoso i obilazno u ono što pišem. Argumenti iz sopstvenog privilegovanog života su loši i nazadni argumenti". Kao i mnogi od njegovih savremenika, uključujući Sartra i Fukoa, Delez je bio ateista.\nDelezov rad spada u dve grupe: sa jedne strane, monografije tumače rad drugih filozofa (Baruh Spinoza, Gotfrid Vilhelm Lajbnic, Imanuel Kant, Dejvid Hjum, Fridrih Niče, Anri Bergson, Mišel Fuko) i umetnika (Marsel Prust, Franc Kafka, Fransis Bejkon), a sa druge strane raznovrsnim filozofskim knjigama organizovanih od strane koncepata (na primer: razlika, smisao, događaji, šizofrenija, bioskop, filozofija). Međutim, bez obzira na temu, Delez dosledno razvija varijacije na sličnim idejama.\nMetafizika[уреди | уреди извор]\nU Delezovom radu glavni filozofski projekat, pre njegove saradnje sa Gutarijom, može se bez okolišanja sumirati kao inverzija tradicionalnog metafizičkog odnosa između identiteta i razlike. Prema tradiciji, razlika se vidi kao derivat identiteta: na primer, da kažemo da je "X različito od Y", pretpostavlja se da su neki X i Y najmanje relativno stabilni identiteti (kao u Platonovoj formi). Naprotiv, Delez tvrdi da su svi identiteti efekti razlike. Identiteti nisu ni logički ni metafizički prior razlike. Delez dokazuje da "postoje razlike u prirodi između stvari koje su iste vrste".. To znači ne samo da ne postoje dve iste stvari, nego da kategorije koje mi koristimo da identifikujemo pojedince na prvom mestu proizilaze iz različitosti. Očigledni identiteti kao što je "X", su sastavljeni od beskrajnog niza razlika, gde je "X"="razlika između x i x", i "x"="razlika između...", i tako dalje. Razlika, drugim rečima, ide skroz dole. Da bi se suočili sa stvarnošću iskreno, Delez tvrdi, mi moramo shvatiti bića upravo onakva kakva jesu i koncepte identiteta (forme, kategorije, sličnosti, jedinstvenost u shvatanju, predikate...) sve dok ne postignemo ono što on naziva "razlika u sebi". "Ako filozofija ima pozitivan i direktan odnos prema stvarima, to je samo utoliko što filozofija tvrdi da shvatiti samu stvar, prema onome što jeste, u svojoj razlici od svega što nije, drugim rečima u svojoj unutrašnjoj razlici". \nKao Kant i Bergson, Delez smatra da tradicionalno mišljenje prostora i vremena njih vidi kao objedinjene forme od strane subjekta. On stoga zaključuje da je čista razlika ne-prostorno-vremenski; to je ideja koju Delez naziva "virtuelni". Ovaj izum upućuje na Prustovu definiciju šta je konstantno i u prošlosti i u sadašnjosti: "stvaran, a da ne bude aktuelan, idealan, a da ne bude apstraktan".  Dok Delezove virtuelne ideje površno podsećaju na Platonove forme i Kantove ideje čistog uma, one nisu originali ili modeli, niti su nadmašili postojeće iskustvo; umesto toga, one su uslovi stvarnog iskustva, unutrašnje razlike u sebi. "Koncept njihove reforme je identičan njihovom objektu."  Delezova idea ili koncept razlike nije priviđanje, apstrakcija neke iskustvene stvari, to je stvaran sistem diferencijalnih odnosa koji stvaraju aktuelan prostor, vreme i senzacije. \nStoga, Delez ponekad upućuje na njegovu filozofiju kao na transcedentalni empirizam, ciljajući na Kanta i Fridriha fon Šelinga. U Kantovom transcedentalnom idealizmu iskustvo ima smisla samo kada je organizovano oblicima senzibiliteta (to jest, prostorom i vremenom) i intelektualnim kategorijama (kao što je uzročnost). Ako pretpostavimo da će sadržaj ovih formi i kategorija biti svojstvo sveta kao što ono postoji nezavisno od našeg perceptualnog pristupa, prema Kantu, rađa zavodljiva ali besmislena metafizička uverenja (na primer, proširenje koncepta uzročnosti mogućeg iskustva rezultata nepoverljivog razmišljanja o prvom uzroku). Delez obrće Kantovske aranžmane: iskustvo prevazilazi naše koncepte kroz predstavljanje novina, a to sirovo iskustvo razlike ostvaruje ideju, neometano od strane naših pređašnjih kategorija, terajući nas da izmislimo nove načine razmišljanja.\nIstovremeno, Delez tvrdi da ideja da rečima opisivane osobine Boga, označavaju istu stvar kada se koriste kod stvari ili ljudi (eng. Univocity of being), odnosno da su sva njena čula potvrđena u jednom glasu. Delez pozajmljuje doktrinu ontološke navedene ideje od srednjovekovnog filozofa Duns Skota. U srednjem veku sporove oko prirode Boga, mnogi ugledni teolozi i filozofi (poput Tome Akvinskog), smatraju da kada se kaže "Bog je dobar", božija dobrota je samo analogna ljudskoj dobroti. Skot tvrdi suprotno, da kada se kaže "Bog je dobar", navedena dobrota je identična kao kad bi rekli "Jana je dobra". Što znači, da se Bog razlikuje od nas samo u stepenu i osobinama kao što su dobrota, moć, pamet i mnoge druge. Delez sumira ovu ontologiju u paradoksnu formulu pluralizam = monizam. \nNjegovo delo Razlika i ponavljanje (1968), je najdokaziviji i najsistematičniji pokušaj da razradi detalje metafizike, ali i njegovi ostali radovi sadrže slične ideje. Niče i filozofija (1962), je na primer realna predstava snaga; u Anti-Edipu (1972), iznosi svoju čuvenu koncepciju „telo bez organa”, u kojoj opisuje odnos sa sopstvenim literalnim telom; u Šta je filozofija? (1991), sadrži koncepciju „imanentna ravan”, koja govori da postojeće ili ono što opstaje unutar, obično nudi relativan otpor transedenciji, tj. onome što je iznad ili ispod.\nEpistemologija[уреди | уреди извор]\nDelezova neobična metafizika zahteva podjednako atipičnu epistemologiju, ili kako je on zove transformacija "slike misli". Prema Delezu, tradicionalna slika misli, spominjana od strane filozofa poput Aristotela, Rene Dekarta i Edmunda Huserla pogrešno razume razmišljanje kao najneproblematičniji posao. Istina može biti teška za otkriti - može da zahteva život čistog teoretisanja, rigoroznog proračuna ili sistematične sumnje - ali razmišljanje može da, makar u načelu, ispravno shvati činjenice, forme, ideje itd. Može biti praktično nemoguće da postigne Božje oko, neutralnu tačku gledišta, ali to je ideal približnog: nezainteresovana potraga koja rezultira determinantom, ustaljenom istinom; uredno proširenje zdravog razuma. Delez odbacuje ovaj pogled kao oblaganje metafizičkog toka, umesto tvrdnje da je istinsko razmišljanje nasilno suočavanje sa stvarnošću, nevoljni prekid ustanovljenih kategorija. Istina menja ono što mislimo; prepravlja ono što mislimo da je moguće. Stavljajući sa strane pretpostavku da razmišljanje ima prirodnu sposobnost da prepozna istinu, Delez kaže, mi postižemo "misao bez slike", misao uvek determinisanu problemima, a ne rešavanjem istih. "Sve ovo, međutim, predstavlja kodove ili aksiome koji ne rezultiraju slučajno, več nemaju ni unutrašnju racionalnost. To je baš poput teologije: sve u vezi sa njom je poprilično racionalno ako prihvatite greh, besprekornu zamisao i ovaploćenje. Razum je uvek region isklesan iz iracionalnog - ne sklonjen od iracionalnog, već isprepletan istim i definisan jedino određenom vrstom veze među iracionalnim faktorima. Ispod razuma leži delerijum i zanošenje". \nDelezovo jedinstveno štivo istorije filozofije potiče iz ove neobične epistemološke perspektive. Čitati filozofa više nije sa namerom da se nađe jedina, ispravna interpretacija, već da bi se predstavio filozofov pokušaj da se uhvati u koštac sa prirodom problematike stvarnosti. "Filozofi predstavljaju nove koncepte, objašnjavaju ih, ali nam ne govore, makar ne u potpunosti, kojim problemima ovi koncepti predstavljaju odgovor. [...] Istorija filozofije, pre nego što ponavlja šta filozof govori, mora da kaže šta je uzeo zdravo za gotovo, šta nije rekao, ali je pored toga prisutno i u onome što jeste rekao." \nIsto tako, pre posmatranja filozofije kao bezvremenske potrage za istinom, razumom ili zakonitostima. Delez definiše filozofiju kao tvorevinu koncepata. Za Deleza, koncepti nisu uslovi ili predlozi identiteta, već metafizička konstrukcija koja određuje spektar razmišljanja, kao što su Platonove ideje, Dekatov cogito ili Kantova doktrina moći, filozofski koncept "postavljanja sebe i svoje objekte u isto vreme kada je kreiran". Iz Delezove perspektive, onda, filozofija približnije liči na praktičnu ili umetničku produkciju nego na dodatak definitivnom naučnom opisu već postojećeg sveta (kao što je običaj kod Džona Loka ili Vilarda Van Ormana Kvina).\nU njegovom kasnijem radu (od približno 1981. pa nadalje) Delez odsečno ističe umetnost, filozofiju i nauku kao tri posebne discipline, svaka analizirajući stvarnost na svoj način. Dok filozofija stvara koncepte, umetnost stvara nove kvalitativne kombinacije senzacije i osećaja (koja Delez naziva "perceptima" i "afektima"), i nauke stvaraju kvantitativne teorije zasnovane na fiksnim tačkama upućivanja kao što su svetlosna brzina i apsolutna nula (koje Delez naziva "funktivima"). Prema Delezu, nijedna od ovih disciplina ne uživa prvenstveno u odnosu na druge: one su različiti načini organizovanja metafizičkog toka, "odvojene melodične linije u konstantnom uzajamnom dejstvu". Na primer, Delez ne tretira film kao umetnost koja predstavlja spoljašnju stvarnost, već kao ontološku praksu koja stvara različite načine, načine organizovanja pokreta i vremena. Filozofija, nauka i umetnost su podjednako i u suštini kreativne i praktične. Stoga, umesto postavljanja tradicionalnog pitanja identiteta kao što je "da li je istinito?" ili "šta je?", Delez predlaže da bi pitanja trebalo da budu funkcionalna ili praktična: "šta radi?" ili "kako radi?".\nVrednosti[уреди | уреди извор]\nU etici i politici, Delez opet odjekuje Spinozom, iako oštrim Ničeanskim ključem. U klasičnom liberalnom modelu društva, moralnost potiče iz individua, koji nose apstraktna prirodna prava ili obaveze određene od strane njih samih ili Boga. Prateći njegovo odbacivanje bilo koje metafizike bazirane na identitetu, Delez kritikuje pojam individue kao privlačan ili kolebljiv deo diferencijacije (kao što etimologija reči "individua" sugeriše). Vođen etičkim naturalizmom Spinoze i Ničea, Delez nastoji da razume individue i njihove moralnosti kao produkte predindividualnih želja i snaga. U dva toma ''Kapitalizma i šizofrenije'', Delez i Gutari opisuju istoriju kao zamrzavanje i disciplinovanje „željene produkcije” (koncept koji kombinuje Frojdove nagone i Marksov proleterijat) u modernu individuu (tipično neurotičnu i potisnutu), prirodno stanje (društvo kontinuirane kontrole) i kapitalizam (anarhija pripitomljena u infatilnu komodifikaciju). Delez, prateći Karla Marksa, dočekuje kapitalističku destrukciju tradicionalne društvene hijerarhije kao oslobađajuću, ali je osuđuje zbog njene homogenizacije svih vrednosti tržišnih ciljeva.\nAli kako Delez usklađuje svoje pesimističke dijagnoze sa svojim etičkim naturalizmom, Delez tvrdi da su standardi vrednosti interni ili imanentni: dobro živeti je u potpunosti iskazati snagu, ići do granica potencijala pre nego osuđivanja postojećeg neempirijskim, transcedentalnim standardima. Moderno društvo još uvek suzbija razlike i otuđuje ljude od onoga što mogu da učine. Kako bi smo potvrdili realnost, tok promene i razlika, moramo obrnuti utvrđene identitete i postati sve što možemo postati - iako ne možemo znati unapred šta je to. Vrhunac Delezove prakse je, onda, kreativnost. "Ovde, možda, leži tajna: uvesti postojanje i neosuđivati. Ako je tako odvratno osuđivati, to nije zato što je sve jednake vrednosti, već nasuprot zato što vrednost može biti napravljena i istaknuta od strane prkosećeg suda. Šta ekspert suđenja, u umetnosti, može podneti u poslu koji dolazi?".\nDelezove interpretacije[уреди | уреди извор]\nDelezove studije individualnih filozofa i umetnika su namerno jeretičke. U ''Niče i filozofija'', na primer Delez tvrdi da je Ničeov ''Rodoslov moralnosti'' (1887) pokušaj da preradi Kantovu ''Kritiku čistog uma''(1781), iako Niče nigde ne spominje Prvu kritiku u Rodoslovu, i iako je predmet morala Rodoslova daleko udaljen od epistemološkog fokusa Kantove knjige. Isto tako, Delez tvrdi da je nedvoznačnost uređujući princip Spinozine filozofije, uprkos potpunog odustva pojma u Spinozinim radovima. Delez je jednom slavno opisao svoj metod tumačenja filozofa kao "sodomija", skrivajući autora i proizvodeći potomak koji je prepoznatljivo njegov, ali istovremeno monstruozan i drugačiji. \nRazne monografije prema tome nisu pokušaji da pokažu šta su Niče i Spinoza strogo nameravali, već ponovno izvođenje njihovih ideja na drugačiji i neočekivan način. Delezovo jedinstveno štivo cilja da donese kreativnost za koju se veruje da je vrhunac filozofske prakse. Paralela u oslikavanju Delezovog ukazivanja je Fransis Bejkonova ''Studija po Velaskezu'' - poprilično je mimo suštine reći da Bejkon "razume Velaskeza pogrešno". Slična razmatranja se primenjuju, iz Delezove perspektive na njegovu vlastitu upotrebu matematičkih i naučnih termina, tempom kritičara poput Alana Sokala: "ne govorim da Rezni i Prigožin, ili Godar i Tom rade istu stvar. Ukazujem, pre, da postoje izvanredne sličnosti između naučnih tvoraca, funkcija i sinematskih tvoraca slike. Isto važi za filozofske koncepte, s obzirom da postoje različiti koncepti ovih prostora."\nU šezdesetim godinama dvadesetog veka, Delezov opis Ničea, kao metafizičara razlike pre nego kao nazadnog mistika, doprineo je u velikoj meri verodostojnosti i popularnosti "levog krila ničenizma" kao intelektualnom stavu. Njegove knjige ''Razlike ponavljanja'' (1968) i ''Logika smisla'' (1969), navele su Fukoa da izjavi da "jednog dana, možda, ovaj vek zvaće se delezovskim" (Delez, sa svoje strane, rekao je da je Fukoov komentar bio "šala namenjena da nasmeje one kojima se dopadamo, a sve ostale učini modrim"). U sedamdesetim godinama, ''Anti-Edip'', pisan naizmenično u vulgarnom i ezoteričnom stilu, nudeći dalekosežnu analizu porodice, jezika, kapitalizma i istorije uz pomoć eklektičnih pozajmica Frojda, Marksa, Ničea i desetine drugih pisaca, primljen je kao teoretsko otelotvorenje anarhičnog duha maja 1968. godine. 1994. i 1995., ''Abeceda Žila Deleza'', osmočasnovna serija intervjua između Deleza i Kler Parnet, emitovana je na francuskom Arte kanalu.\nOsamdesetih i devedesetih godina, skoro sve Delezove knjige prevedene su na engleski. Delezov rad često je navođen na englesko-govorećoj akademiji (2007. bio je 11. najčešće citiran autor u engleskim publikacijama humanistike, pored Frojda i Kanta). Kao njegovi savremenici Fuko, Derida i Žan-Fransoa Liotard, Delezov uticaj najviše se osećao u severnoameričkim odeljenjima humanistike, delom u književnoj teoriji, gde su Anti-Edip i Hiljadu platoa često smatrane kao značajan izraz poststrukturalizma i postmodernizma, iako ni Delez ni Gatari nisu opisali svoje radove u tim periodima. Isto tako, u engleski-govorećoj akademiji, Delezov rad tipično je klasifikovan kao kontinentalna filozofija. Filozof A. V. Mur, nakon navođenja Bernard Vilijamsovog kriterijuma za kvalifikovanje velikih mislilaca, rangirao ga je među "najveće filozofe". \nDelez je takođe privkao i kritičare. Filozof Vinsent Dekomb dovodi u pitanje Delezovu upotrebu termina "koncept razlike", pišući da "ako postoji koncept razlike između koncepta i intuicije, onda mora postojati potpuno logičan prolaz od shvatljivog do razumnog, ili od univerzalnog do partikularnog". Dekomb takođe govori da je Delezova analiza istorije u Anti-Edipu "apsolutan idealizam", kritikovajući realnost za podbacivanje nepostojećeg ideala šizofrenog postojanja. Filozof Manfred Frenk tvrdi da Delezova teorija individuacije kao procesa nedostižne diferencijacije ne uspeva da objasni jedinstvo svesti. Filozof Paskal Engel osuđuje Delezovu misao. Prema Engelu, Delezov metafilozofski prilaz onemogućuje razumno neslaganje sa filozofskim sistemom, i tako uništava značenje, istinu i samu filozofiju. Engel rezimira Delezovu metafilozofiju ovako: "Kada se suočlite sa prelepim filozofskim konceptom, trebalo bi samo da se opustite i divite mu se. Ne bi trebalo da ga dovodite u pitanje." Filozof Stenli Rozen protestuje Delezovu interpretaciju Ničeovog večnog povratka.\nFilozof Alan Badu tvrdi da Delezova metafizika očigledno samo obuhvata mnoštvo i raznolikost, ostavljajući na dnu nemilosrdni monizam. Badu dalje govori da u praktičnom pitanju, Delezov monizam zahteva asketski, aristokratski fatalizam srodan srednjovekovnom stoicizmu. Politički filozof Tod Mej govori da Delezova tvrdnja da je razlika ontološki primarna, na kraju se suprotstavlja njegovom zagrljaju imanencije, na primer njegov monizam. Ipak, Mej veruje da Delez može da odbaci tezu primarne različitosti i prihvati Vitgenštajnov holizam bez značajnog menjanja njegove praktične filozofije.\nU Modernoj besmislici (1997), fizičari Alan Sokal i Žan Brikmont optužuju Deleza za zloupotrebu matematičkih i naučnih termina naročito klizeći između prihvaćenih tehničkih značenja i njegove vlastite idiosinkratičke upotrebe tih termina u svojim radovima, kao što je već spomenuto ranije u tekstu. Sokal i Brikmont tvrde da se oni ne okreću metaforičkom rasuđivanju, uključujući matematičke koncepte, ali matematički naučni termini su korisni samo toliko koliko su precizni. Oni daju primer "zloupotrebe" matematičkih koncepata tako što ih izvlače iz namenjenog značenja, polagajući ideju u svakodnevnom jeziku, svodeći je na očiglednu istinu ili koještariju. Prema njihovom mišljenju, Delez koristi matematičke koncepte pri čemu tipičan čitalac možda nije edukovan, i na taj način služi za prikaz erudicije pre nego prosvetljenja čitaoca. Sokal i Brikmont govore da se oni bave samo sa "zloupotrebom" matematičkih i naučnih koncepata i eksplicitno suspenduju osudu o Delezovim širim doprinosima.\nFilozof Slavoj Žižek tvrdi da Delezova ontologija osciluje između materijalizma i idealizma , i da Delezov Anti-Edip ("verovatno Delezova najgora knjiga"), "politička strana Deleza" pod lošim uticajem Gatarija, završava uprkos protivljenju suprotnom, kao "ideolog kasnog kapitalizma". Žižek takođe poziva na odgovornost Deleza zbog navodnog smanjivanja subjekta na samo još jednu građu i time ne uspevajući da shvati ništavilo koje, prema Lakanu i Žižeku, definiše subjektivnost. Politički filozof Piter Halvard govori da Delezovo insistiranje da je biće neminovno kretivno i večito diferencirajuće zahteva da njegova filozofija ne može da obezbedi uvid, i krajnje je ravnodušan prema materijalnom, pravom stanju postojanja. Prema tome, Halvard tvrdi da je Delezova misao bukvalno vanzemaljska ciljajući ka pasivnom razmišljanju o raspuštanju svih identiteta u teofaniju prirodnog samo-stvaranja.\nEmpirizam i subjektivnost (1953), (Empirisme et subjectivité)\nNiče i filozofija (1962), (Nietzsche et la philosophie)\nKantova kritika filozofije (1963), (La philosophie critique de Kant)\nPrust i znakovi (1964, drugo dopunjeno izdanje 1976), (Proust et les signes)\nBergsonizam (1966), (Le Bergsonisme)\nMazohizam: Hladnoća i surovost (1967), (Présentation de Sacher-Masoch)\nRazlika i ponavljanje (1968), (Différence et répétition)\nEkspresionizam u filozofiji: Spinoza (1968), (Spinoza et le problème de l'expression)\nLogika osećaja (1969), (Logique du sens)\nSpinoza: Praktična filozofija (1970, drugo dopunjeno izdanje 1981), (Spinoza - Philosophie pratique)\nKako mi prepoznajemo strukturalizam? (1972), (A quoi reconnaît-on le structuralisme?)\nKafka: Literatura za maloletnike (1975), (Kafka: pour une littérature mineure)\nDijalog II (1977, drugo dopunjeno izdanje 1996 uz saradnju Klare Parnet), (Dialogues)\nFransis Bejkon- Logika osećanja (1981), (Francis Bacon - Logique de la sensation)\nBioskop 1- Pokretna slika (1983), (Cinéma I: L'image-mouvement )\nBioskop 2- Slika u vremenu (1985), (Cinéma II: L'image-temps )\nFuko (1986), (Foucault)\nPregovaranje (1990), (Pourparlers)\nEseji Kritično i Kliničko (1993), (Critique et clinique)\nČista imanencija (2001), (Pure Immanence)\nPusta ostrva i ostale priče (2002), (L'île déserte et autres textes)\nDve vrste besa: tekstovi i intervjui (2004), (Deux régimes de fous et autres textes)\nU saradnji sa Feliksom Gutarijem\nAnti-Edip (1972), (Capitalisme et Schizophrénie)\nHiljadu platoa (1976), (Rhizome )\nŠta je filozofija? (1986), (Qu'est-ce que la philosophie?)\nU saradnji sa Mišel Fukoom\nIntelektualci i moć: Diskusija između Deleza i Fukoa: Žurnal TELOS (1973)\nDokumentarci[уреди | уреди извор]\nL'Abécédaire de Gilles Deleuze u saradnji sa Klarom Parnet\nDelez i Gatari i njihov rad\nGilbert Simondonova teorija individuacije\nProblem budućih kontigenti\n^ Claire Colebrook, Philosophy and Post-structuralist Theory: From Kant to Deleuze. Edinburgh University Press.2005.\n^ Gilles Deleuze, Difference and Repetition, A&C Black, 2004. стр. 56 and 143\n^ Adrian Parr (ed.), The Deleuze Dictionary (Revised Edition). Edinburgh University Press.2010. стр. 289..: "Unlike Kant, Deleuze does not conceive of [...] unthought conditions as abstract or necessary philosophical entities, but as contingent tendencies beyond the reach of empirical consciousness."\n^ Gilles Deleuze, Cinema 1: The Movement-Image, A&C Black. 2001. стр. 69.\n^ Gilles Deleuze and Claire Parnet, Dialogues II]], [[Columbia University Press. 2007., str. vii.\n^ Gilles Deleuze and Claire Parnet, Dialogues II. Columbia University Press.2007. стр. 57–58., trans. Hugh Tomlinson and Barbara Habberjam: "Apart from Sartre, the most important philosopher in France was Jean Wahl." Deleuze goes on to credit Wahl for introducing him to English and American thought. Wahl was among the very first to write about Alfred North Whitehead and William James—both arguably very important to Deleuze—in French. The idea of Anglo-American pluralism in Deleuze's work shows influence of Jean Wahl (see also Mary Frances Zamberlin, Rhizosphere (New York: Routledge. (2006). стр. 47.) and Simone Bignall, Sean Bowden, Paul Patton (eds.), Deleuze and Pragmatism, Routledge. (2014). стр. 2.)\n^ "Gilles Deleuze". Stanford Encyclopedia of Philosophy. Приступљено 17 February 2011. See also: "Difference and Repetition is definitely the most important work published by Deleuze." (Edouard Morot-Sir, from the back cover of the first edition of the English translation), or James Williams' judgment: "It is nothing less than a revolution in philosophy and stands out as one of the great philosophical works of the twentieth century" (James Williams, Gilles Deleuze's Difference and Repetition: A Critical Introduction and Guide [Edinburgh University Press. 2003.]. стр. 1)\n^ A. W. Moore, The Evolution of Modern Metaphysics: Making Sense of Things. Cambridge University Press.2012. стр. 543..: 'intellectual power and depth; a grasp of the sciences; a sense of the political, and of human destructiveness as well as creativity; a broad range and a fertile imagination; an unwillingness to settle for the superficially reassuring; and, in an unusually lucky case, the gifts of a great writer.'\n^ François Dosse, Gilles Deleuze and Felix Guattari: Intersecting Lives, trans. Deborah Glassman. New York: Columbia University Press.2010. стр. 89.\n^ Dialogues, стр. 12 harv error: no target: CITEREFDialogues (help): "At the Liberation we were still strangely stuck in the history of philosophy. We simply plunged into Hegel, Husserl and Heidegger; we threw ourselves like puppies into a scholasticism worse than that of the Middle Ages. Fortunately there was Sartre. Sartre was our Outside, he was really the breath of fresh air from the backyard."\n^ Daniela Voss, Conditions of Thought: Deleuze and Transcendental Ideas. Edinburgh University Press.2013. стр. 76.\n^ François Dosse, Deleuze and Guattari: Intersecting Lives, trans D. Glassman, Cambridge University Press. 2010. стр. 98.\n^ François Dosse, Deleuze and Guattari: Intersecting Lives, trans D. Glassman, Cambridge University Press. 2010. стр. 178.\n^ "Gilles Deleuze". Encyclopædia Britannica. Приступљено July 8, 2009.\n^ François Dosse, Gilles Deleuze and Felix Guattari: Intersecting Lives. стр. 454–455. "Immanence: A Life" has been translated and published in Pure Immanence and Two Regimes of Madness, while "The Actual and Virtual" has been translated and published as an appendix to the second edition of Dialogues..\n^ Negotiations, стр. 137. harv error: no target: CITEREFNegotiations (help)\n^ Negotiations, стр. 5. harv error: no target: CITEREFNegotiations (help)\n^ Negotiations, стр. 11–12. harv error: no target: CITEREFNegotiations (help)\n^ Bryden, Mary (4. 1. 2002). Deleuze and Religion. Routledge. стр. 157. ISBN 978-1-134-55185-9.\n^ Shults, F. LeRon (12. 2. 2015). Iconoclastic Theology. Edinburgh University Press. стр. 103. ISBN 978-0-7486-8415-1.\n^ "Bergson's Conception of Difference", in Desert Islands. стр. 33.\n^ CDesert Islands. стр. 32.\n^ Desert Islands. стр. 36.\n^ See "The Method of Dramatization" in Desert Islands, and "Actual and Virtual" in Dialogues II\n^ A Thousand Plateaus. стр. 20.\n^ Desert Islands. стр. 262.\n^ Negotiations, стр. 136. harv error: no target: CITEREFNegotiations (help)\n^ What Is Philosophy?. стр. 22.\n^ Negotiations, стр. 123. harv error: no target: CITEREFNegotiations (help)\n^ Negotiations, стр. 125 harv error: no target: CITEREFNegotiations (help). Cf. Spinoza's claim that the mind and the body are different modes expressing the same substance.\n^ Negotiations, стр. 21 harv error: no target: CITEREFNegotiations (help): "We're strict functionalists: what we're interested in is how something works".\n^ Essays Critical and Clinical. стр. 135.\n^ Nietzsche & Philosophy. стр. 88\n^ Negotiations, стр. 6 harv error: no target: CITEREFNegotiations (help). See also: Daniel W. Smith, "The Inverse Side of the Structure: Zizek on Deleuze on Lacan", Criticism (2004): "Deleuze's all-too-well-known image of philosophical "buggery," which makes thinkers produce their own "monstrous" children"; Robert Sinnerbrink (in "Nomadology or Ideology? Zizek’s Critique of Deleuze", Parrhesia 1 (2006): 62–87) describes the "popular topic" of Deleuze's "notorious remarks"; Donald Callen (in "The Difficult Middle", Rhizomes 10 (Spring 2005)) describes "intellectual buggery" as "what Deleuze himself famously said about his encounters with the works of other philosophers." Deleuze's buggery analogy is also cited by, among many others, Brian Massumi, A User's Guide to Capitalism and Schizophrenia (MIT Press) (1992). стр. 2.; Slavoj Žižek, Organs without Bodies (Routledge) (2003). стр. 48.; Ian Buchanan, A Deleuzian Century? (Duke UP) (1999). стр. 8.; Jean-Jacques Lecercle, Deleuze and Language (Macmillan) (2002). стр. 37.; Gregg Lambert, The Non-Philosophy of Gilles Deleuze (Continuum, 2002), p. x; Claire Colebrook, Understanding Deleuze (Allen & Unwin) (2003). стр. 73.; and Charles Stivale, Gilles Deleuze: Key Concepts (McGill-Queen's). 2005. стр. 3.\n^ Desert Islands. стр. 144.\n^ Francis Bacon: The Logic of Sensation. стр. 46f: "[Bacon] let loose ... presences" already in Velázquez's painting. Cf. the passage cited above, from Negotiations. стр. 136: "The history of philosophy, rather than repeating what a philosopher says, has to say what he must have taken for granted, what he didn't say but is nonetheless present in what he did say."\n^ Negotiations, стр. 124–125. harv error: no target: CITEREFNegotiations (help)\n^ Foucault, "Theatrum Philosophicum", Critique 282. стр. 885.\n^ Negotiations, стр. 4 harv error: no target: CITEREFNegotiations (help). However, in a later interview, Deleuze commented: "I don't know what Foucault meant, I never asked him" (Negotiations. стр. 88).\n^ Sometimes in the same sentence: "one is thus traversed, broken, fucked by the socius" (Anti-Oedipus. стр. 347).\n^ „An English language summary can be found here”. Архивирано из оригинала на датум 17. 06. 2016. Приступљено 03. 06. 2016.\n^ "The most cited authors of books in the humanities". timeshighereducation.co.uk. 2009-03-26. Приступљено 2010-07-04.\n^ See, for example, Steven Best and Douglas Kellner, Postmodern Theory (Guilford Press. 1991.), which devotes a chapter to Deleuze and Guattari.\n^ Descombes, Vincent (1998). Modern French Philosophy. Cambridge: Cambridge University Press. стр. 155—6, 175—8. ISBN 978-0-521-29672-4.\n^ Barry Smith (ed.), European Philosophy and the American Academy. стр. 34.\n^ Rosen, Stanley (1995). The Mask of Enlightenment. Cambridge: Cambridge University Press. стр. ix—x. ISBN 978-0-521-49546-2.\n^ Badiou, Alain (2000). Deleuze: the clamor of being. Minneapolis, MN: University of Minnesota.ISBN 978-0-8166-3139-1.\n^ May, Todd (1997-07-01). Reconsidering Difference: Nancy, Derrida, Levinas, and Deleuze. Pennsylvania State University Press.ISBN 978-0-271-01657-3.\n^ Alan Sokal; Jean Bricmont (29 October 1999). Fashionable Nonsense: Postmodern Intellectuals' Abuse of Science. St Martins Press (ny). ISBN 978-0-312-20407-5. стр. 22–25, 154–169.\n^ Slavoj Žižek, Organs without Bodies. стр. 19–32, esp. стр. 21: "Is this opposition not, yet again, that of materialism versus idealism? In Deleuze, this means The Logic of Sense versus Anti-Oedipus." See also pp. 28 for "Deleuze's oscillation between the two models" of becoming.\n^ Žižek, стр. 21. harv error: no target: CITEREFŽižek (help)\n^ Žižek, стр. 32 harv error: no target: CITEREFŽižek (help), 20, and 184.\n^ Žižek, стр. 68 harv error: no target: CITEREFŽižek (help): "This brings us to the topic of the subject that, according to Lacan, emerges in the interstice of the 'minimal difference,' in the minimal gap between two signifiers. In this sense, the subject is 'a nothingness, a void, which exists.' ... This, then, is what Deleuze seems to get wrong in his reduction of the subject to (just another) substance. Far from belonging to the level of actualization, of distinct entities in the order of constituted reality, the dimension of the 'subject' designates the reemergence of the virtual within the order of actuality. 'Subject' names the unique space of the explosion of virtuality within constituted reality."\nŽil Delez на Викимедијиној остави.\nStenfordova enciklopedija filozofije: "Gilles Deleuze", by Daniel Smith & John Protevi.\nInternet enciklopedija filozofije: "Gilles Deleuze"[мртва веза], by Jon Roffe.\nŽurnal francuske filozofije\nBNF: cb118993325 (подаци)\nSBN ID CFIV011822 није валидан.\nПреузето из „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Žil_Delez&oldid=24491087”\nДатум и време последње измене странице: 13. април 2022. у 17:40


Porodica moli za pomoć: Nagrada za informacije o nestalom mladiću - ex-yu portal\nHome / Magazin / Porodica moli za pomoć: Nagrada za informacije o nestalom mladiću\nloading... Porodica moli za pomoć: Nagrada za informacije o nestalom mladiću\nRedakcija(t) siječanj 11, 2017\tMagazin\n790 Views 11Puta PodijeljenoPodijeli sa PrijateljimaPodijeli na Tweeteru\nFont Veličina » Veće | Manje“Iskreno se nadamo da je naš Alen dobro. Slobodno napišite da nudim novčanu nagradu za informacije koje bi pomogle da on bude pronađen.”\nTo je u ispovijesti za Nezavisne.com rekao Miroslav Subašić, ujak dvadesetosmogodišnjeg Banjalučanina Alena Dančića, konobara, koji je posljednji put viđen u noći između 5. i 6. januara.\nNjegova rodbina i prijatelji su u strahu jer je ostavio oproštajno pismo u kafiću “Pećina”, nedaleko od autobuske stanice u Banjoj Luci, u kojem je radio. U tom kafiću nisu htjeli ništa komentirati. Priča se da je, navodno, zapao u kockarske dugove, ali to niko nije mogao zvanično potvrditi.\nDančića, koji ima i kćerkicu, svi opisuju kao dobrog, poštenog mladića, koji nije imao većih problema. Nekada je igrao i fudbal, za koji je vrlo talentiran, a nalazio je vremena i da volontira i pomaže drugima. Njegovi najbliži pozivaju ga da dođe kući te mu poručuju da nije sam. Nadaju se da nije učinio ono što je naveo u oproštajnom pismu, u kojem je napisao da će sebi presuditi.\n“Iskreno da vam kažem, u pismu je naveo nešto čega se plašimo. Ne znam šta da vam kažem, nadamo se da to nije to”, rekao je Subašić, predsjednik Udruženja građana “Mozaik prijateljstva”, u kojem je i Alen jedno vrijeme volontirao.\nOn kaže da je porodica danas saznala da su, u blizini Policijske stanice Lazarevo, prije nekoliko dana pronađeni Alenova lična karta i telefon. To je čula i Sanja Kesar, koja je nekada bila Dančićeva radna kolegica.\n“O njemu mogu da kažem samo sve najbolje. On vam je dobar, pošten momak, odgovoran radnik, vrijedan mladić, koji zrelo razmišlja. Iskreno se nadam da će se pojaviti i da će se sve ovo srećno završiti”, navela je Kesarova.\nIz policije su naveli da im je nestanak Dančića prijavljen 6. januara.\n“Policijski službenici poduzimaju sve potrebne mjere. Policija, rodbina i prijatelji već danima pokušavaju naći bilo šta što bi ih dovelo do Alena, ali do sada im to nije pošlo za rukom. Osim mobilnog telefona i lične karte, koji su pronađeni, nije uočeno ništa drugo što bi pomoglo u otkrivanju mjesta gdje bi se mogao nalaziti.”\nSvi zajedno mole Banjalučane, ako imaju bilo kakvu informaciju o ovom mladiću, da to prijave policiji.\nZa ovaj posao plata je skoro 4.600 evra, ali se ni...\nDobila spolnu bolest pa odlučila gljivice iskorist...\nKako će biti ovjekovječeno djelo velikana bh. muzi...\nVELIKA SARAJEVSKA AUDICIJA ZA PINKOVE ZVEZDE I ZVE...\nUSAMLJENA,CRNKA,TRAŽI DEČKA I KAŽE DA JE ORGAZAM N...\nAbout Redakcija(t) Previous BORE SE ZA SVOJE ŽIVOTE: Ove poznate zvezde prolaze ŽIVOTNU DRAMU i igraju utakmicu života\nNext Ovaj par je živ zakopan. Kad su ih iskopali 2.800 godina kasnije, istraživači nisu mogli vjerovati očima!\nFont Veličina » Veće | ManjeŽelite da sagradite kuću, a radovi dugo traju? Pogledajte kako ...


WWFWWF AdriaPlanet ZemljaŠto radimo?The Big WinZaštićena područja za prirodu i ljudeInicijativa za održive HE u Dinarskom lukuZaštita „Europske linije života“DRAVA LIFE – Integrirano upravljanje rijekamacoop MDDPromoviranje održivog gospodarenja šumama kao podrška održivom razvoju u Bosni i HercegoviniKroz održivo ribarstvo do održive hraneCO-SEED – Ekološki prihvatljiv društveno-ekonomski razvojProjekt FishMPABlue2Unaprjeđenje ribolova male plave ribe u sjevernom JadranuMediteran kao destinacija ekoturizma - DestiMEDBlue SmartProjekt život za dunavske jesetreParkovi Dinarskog lukaSEA-Med: Razvoj održivih gospodarskih aktivnosti u morskim zaštićenim područjimaPartnerstvo za “Živi Dunav“Ekoregija Dinarskog lukaNatura 2000 u Srbiji i u Crnoj GoriOkoliš za ljude u Dinarskom lukuObnova močvarnih staništa na području Mure, Drave i DunavaJačanje mreže morskih zaštićenih područja u HrvatskojPartnerske akcije za zaštitu biodiverziteta na Zapadnom BalkanuŽivuće srce EuropeVijestiKampanjeIzvještaj o stanju planeta 2016\nWWF u Dinarskom luku U regiji Dinarskog luka, koja je dio mediteranske i dunavsko-karpatske ekoregije, WWF je prisutan od početka stoljeća. Kroz brojne projekte uspješno doprinosimo očuvanju biološke raznolikosti u Albaniji, Bosni i Hercegovini, Crnoj Gori, Hrvatskoj, Kosovu*, Makedoniji, Sloveniji i Srbiji.\nCilj WWF Adrije je očuvanje prirodnog okoliša, biološke raznolikosti i ekoloških procesa u mediteranskoj regiji i na području Dinarskog luka. To provodimo kroz desetak aktualnih projekata. Regija Dinarskog luka pokriva područje osam zemalja\nPodručje rada WWF Adrije ZAŠTIĆENA PODRUČJA Promoviramo osnivanje i dobro upravljanje zaštićenim područjima, kao i blisku suradnju s lokalnim stanovništvom i dionicima, naglašavajući dobrobiti ekosustava koje ta područja pružaju ljudima koji žive u njihovoj blizini. Potaknuli smo osnivanje mreže „Parkovi Dinarida – mreža zaštićenih područja Dinarida“, čiji su\nSLATKE VODE Provodimo projekte obnove i zaštite riječnih ekosustava i močvara u regiji Dinarskog luka, podižući svijest o opasnostima izgradnje hidroelektrana kako\nza biološku raznolikost tako i za lokalno stanovništvo. Zalažemo se za priznavanje Prekograničnog rezervata biosfere Mura-Drava-Dunav kroz Austriju, Hrvatsku,\nMađarsku, Sloveniju i Srbiju pri UNESCO-u. ŠUME Radimo na unaprjeđenju procesa izdvajanja šuma visoke zaštitne vrijednosti te pomažemo proces njihove certifikacije u Bosni i Hercegovini. Potičemo razvoj\njedinstvenih FSC standarda za gospodarenje šumskim resursima, provodimo edukaciju te podupiremo proces izrade zakona o šumama Federacije BiH.\nPODIZANJE SVIJESTI Provodimo promotivne kampanje i aktivni smo u radu sa školama s ciljem osvještavanja djece i odraslih o okolišnim problemima. Kako bismo osigurali život\nna kakav smo navikli, svi moramo poraditi na smanjenju ekološkog otiska.\nIZGRADNJA KAPACITETA Provodimo treninge i aktivnosti razmjene iskustava za djelatnike zaštićenih područja i institucija te predstavnike nevladinih organizacija kako bi\nosigurali učinkovitiju zaštitu prirode u cijeloj regiji.\nDinarski luk English


Ako ste se pitali ko je "pravi krivac" za požare u Grčkoj - BIZlife\n26/07/2018 | 09:30\nGrčki mediji juče su objavili informaciju da je četvoro mladića privedeno zbog sumnje da su podmetnuli požare u okolini Atine u kojima je nastradalo više desetina ljudi, a više stotina njih je povrešeno. Ipak, usledio je demanti, uz objašnjenje da je reč o hapšenju zbog krađa u kućama koje su napuštene nakon vatrene stihije.\nDok se čeka konačan bilans, dok se utvrđuju uzroci i posledice grčki mitropolit Amvrosije ima svoju teoriju o “krivcu” za požare. Evo šta je napisao na svom blogu:\nAteistički premijer Aleksis Cipras izazvao je bes Božji. Grčku su upropastili požari i poplave. Ko je, pitam se, za udaljavanje modernih Grka od Božjeg puta? Ko drugi? Ateistički premijer Aleksis Cipras i njegovi saradnici, napisao je mitropolit, i podsetio na činjenicu da Cipras nije krstio svoju decu i nije se venčao sa svojom devojkom.\n“Bar 1.200 lažnih doktora”\nU jednom beogradskom naselju Nova godina se “slavila” do pre nekoliko dana\n10/08/2020 | 08:11\n26/07/2018 | 16:18\nIma li neki pametan pop da nešto kaže ili uvek moraju budale?\n27/07/2018 | 15:27\nNije pope, Bog vas kažnjava jer ste podigli cene smeštaja, hrane i ostalog...vratite se na staro, i dobro vama, dobro i nama :)


Ubosti pitanjem – Sandžaklija\nPredsednik se vakcinisao. Slave njegove pristalice, jer mu žele dug vek i postojanu vlast. Slave i njegovi protivnici, mada pomalo cokću što je toliko oklevao. Broje mu koliko je puta najavio da će se vakcinisati. Ali eto, možda se konačno prizvao pameti i poverovao nauci?\nPredsednik se vakcinisao. Slave njegove pristalice, jer mu žele dug vek i postojanu vlast. Slave i njegovi protivnici, mada pomalo cokću što je toliko oklevao. Broje mu koliko je puta najavio da će se vakcinisati. Ali eto, možda se konačno prizvao pameti i poverovao nauci? Možda će pristalice SNS-a u nenadanom obrtu spasiti sve, pohrliti na vakcinalne punktove. Možda će nas tih 700.000 članova, sa porodicama, osloboditi pošasti. Bilo bi u tome neke kosmičke pravde. Ako je zapošljavanje partijsko, zar ne bi bilo pravedno da to bude i vakcinacija, sada kada je važno? Pljesak za predsednika je skoro jednoglasan, onakav kakav je oduvek priželjkivao.\nPripremne radnje za svečani čin vakcinacije predsednika su u toku danima, ako ne i nedeljama. Javnost je brzo, uspešno i simplifikovano podeljena na dve strane – pristalice i protivnike preporučene vanredne vakcinacije. Dakle, naglasimo još jednom, iako je o tome na Peščaniku već bilo reči, zakon dozvoljava i obaveznu vanrednu vakcinaciju. Državni organi se nisu opredelili za ovu mogućnost. Zašto nisu, moraju sami da odgovore. Srbija, kao i većina drugih zemalja, okrenula se individualnoj odluci. U tom smislu, svako tretiranje vakcinacije kao obaveze je licemerno. Ako vlasti smatraju da treba i da ima uslova da ona bude obavezna – za to postoje instrumenti, a stvar se rešava za jedno popodne, aktom ministra zdravlja.\nIpak, svedočimo sukobu vakcinalnog i antivakcinalnog kosmosa. U ekstremnim vidovima, koji se najčešće mogu sresti u medijima i na društvenim mrežama, prvi se poziva na nauku, moral, solidarnost, civilizacijska dostignuća. Drugi tvrdi da je bolest izmišljena, da nas napadaju otrovima, da nam vakcinama menjaju DNK, da nas pljačkaju farmaceutskim metodama. Drugi kosmos optužuje prvi da je naivan, da su njegovi stanovnici samo pokusni kunići koji mirno stoje u redu za onaj svet. Zbog toga se njegovi pripadnici protive epidemiološkim merama, okupljaju se na javnim mestima. Prema sopstvenom priznanju, slave život – igraju kolo, prave žurke i ne boje se bolesti. Mediji za to vreme, tobož neutralno, izveštavaju o ljudima u crnim kesama u bolničkim hodnicima i umirućoj deci. Kada gledaoce uhvati panika – mediji i zvaničnici ih zajednički prekorevaju da ne čine dovoljno da vesti budu bolje.\nVlast je kreirala a zatim i zakrvila ova dva kosmosa, pokazujući koliko brzo i lako to može da učini. Huškanje je tridesetogodišnji modus operandi lidera ove vlasti. Ovog puta do raskola je došlo po linijama koje su samo naizgled nepolitičke. U pojednostavljenoj podeli na moderne i vakcinisane i zaostale i osuđene na respirator, promiču nam činjenice.\nPrimera radi, status ruske i kineske vakcine u Srbiji. Iako su političari najavljivali, a mediji još u januaru objavili da su obe vakcine dobile dozvolu u Srbiji, Agencija za lekove i medicinska sredstva i dalje nije objavila podatak o izdatim dozvolama za ova dva imunološka leka (njihovoj vrsti, trajanju). Neuspešna je pretraga po generičkim i pojedinačnim nazivima, njihovim proizvođačima. Od januara traje bezuspešna potraga za dokazom da su vakcine kojih Srbija najviše ima odobrene za upotrebu. Ako Agencija može da nam ponudi ovaj dokaz, to bi svakako bilo dobrodošlo. Kako ovih podataka nema, ili ih makar nema u lako pretraživoj i dostupnoj formi, nema ni drugih važnih podataka o ovim vakcinama, a koje su dostupne za svaki drugi lek koji ima dozvolu za upotrebu.\nAko situaciju posmatramo iz tog ugla, da li je nedostatak podataka, tri meseca nakon što su obe vakcine u upotrebi, ipak zabrinjavajući? Da li iz mračnog srednjeg veka dolazi baš svako ko postavi pitanje – koji lek primam? Da li je registrovan u mojoj zemlji? Ako jeste, zašto o tome ne mogu da pronađem informacije? Ali ne na sajtu proizvođača, već domaćih zdravstvenih institucija. Ako nije registrovan, zašto državni zvaničnici tvrde da jeste? Da li je u takvim okolnostima pravično optuživati pojedince za sebičluk ili je korisnije tu energiju usmeriti ka onima koji su dužni da nam pruže ove informacije. Jedino što znamo, jer to izgleda nije problem, jeste koliko je doza vakcina stiglo u Srbiju. Nije problem ni da saznamo ni ko ih je i kada dočekao.\nSa druge strane, ovde smo već pisali o tome da su prve dozvole koje su se mogle pronaći u evidenciji Agencije za lekove bile one izdate za vakcinu čiji je proizvođač kompanija Pfizer-BioNTech. Iako je ovaj slučaj daleko bolji od prethodnog, i dalje nedostaju odgovori – zbog čega je vakcina dobila dve različite vrste dozvola (privremenu i uslovnu)? Koji su uslovi postavljeni proizvođaču da bi mogao da dobije dozvolu redovnog karaktera, nalik drugim (ne-kovid) vakcinama? Zašto su postavljeni baš ti uslovi i šta to znači za zdravlje građana? Koja od dve odobrene Pfizer-BioNTech vakcine je u svakodnevnoj primeni? Zašto baš ta? Koja je razlika između ove dve vakcine?\nKada su u pitanju nove vakcine koje su u međuvremenu dobile dozvolu – ni one ne zaostaju po broju pitanja koje otvaraju. Vakcina koja se u medijima pojavljuje pod nazivom Astra Zeneca, u Srbiji je registrovana pod tri različita imena i režima dozvola. Sem što ni ovde nemamo odgovor koju vakcinu građani primaju kada se opredele za ovu vakcinu i pojave na vakcinalnom punktu, situacija se dodatno komplikuje na još nekoliko nivoa. Naime, prva od tri odobrene vakcine Astra Zeneca je 22. marta 2021. rešenjem Agencije stekla čak petogodišnju dozvolu za upotrebu, što nije slučaj ni sa jednom drugom vakcinom. Zbog čega je baš ova vakcina dobila redovnu dozvolu, a sve druge nisu? Zbog čega kod ove vakcine, iako ima „najstabilniju“ dozvolu nije dostupno uputstvo za lek i sažetak o karakteristikama? Ove informacije su, za građanina koji treba da donese odluku o preporučenoj vakcinaciji, u pripremi.\nDruge dve odobrene vakcine Astra Zeneca imaju dozvolu na godinu dana (mada izostaje informacija o kakvoj se tačno registraciji radi – privremenoj ili uslovnoj) i kod njih se mogu pronaći karakteristike leka i uputstva za primenu. I kod ove vakcine, u sve tri varijante, istorija se ponavlja – Srbija je prvo krajem februara dopremila vakcine i tek onda izdala dozvole za njihovu upotrebu. Da li nas to uverava da su odluke Agencije donete nepristrasno? Odgovor je svakako negativan.\nSve ovo se dešava u trenutku kada brojne evropske zemlje, a sa njima i Evropska agencija za lekove, doslovno na dve nedelje menjaju mišljenje o bezbednosti, ali i efikasnosti vakcine Astra Zeneca. Povlače je iz upotrebe, delimično povlače, vraćaju, ponovo preispituju, prejudiciraju odluke koje će verovatno biti donete. Poslednji put je to urađeno juče. Sama vakcina je u međuvremenu, prema pisanju medija, promenila ime. Taman kada pomislite da vakcinalna saga ne može biti komplikovanija, u dostupnom uputstvu Agencije za lekove, o leku Astra Zeneca (str. 3) možete pročitati – trenutno dostupni podaci kliničkih ispitivanja ne omogućavaju procenu efikasnosti vakcine kod osoba starijih od 55 godina. Međutim, imamo zemlje koje su pri delimičnoj obustavi vakcinacije ovom vakcinom, pre samo nekoliko nedelja, apelovale da se ona daje upravo starijoj populaciji, zbog mogućih zdravstvenih rizika i komplikacija kod mlađih osoba. Ako zbrojimo dva i dva – to onda znači da se sasvim racionalnom odlukom, na evropskom nivou, smatra vakcinacija osoba kod kojih nije moguće proceniti efikasnost vakcine. Bar prema onom što možemo da pročitamo u domaćem uputstvu.\nKada stvari sagledamo iz ugla nedostajućih i često kontradiktornih informacija, moramo iskreno odgovoriti na pitanje: šta je glavni uzrok ovakvog stanja? On primarno leži u odnosu institucija prema svim navedenim okolnostima. Odnos pojedinaca, bilo da se on svodi na zagovaranje vakcinacije ili protivljenje, naročito na internetu i društvenim mrežama, samo je posledica konfuzije generisane temeljno narušenim poverenjem u institucije.\nU situaciji u kojoj se očekuje da pojedinac samostalno donese odluku o vakcinaciji i o vrsti vakcine koju će primiti, huškanje pristalica i protivnika vakcinacije jednih na druge za vlast je najbolje i u neku ruku najjeftinije rešenje. Zavaljeni u svoje fotelje, iz kojih nisu izašli deset godina, oni prate gladijatorsku borbu podanika koji se bore za goli život.\nPročitala sam komentar lekara koji je na jednoj društvenoj mreži dobronamerno pokušavao da propagira vakcinaciju protiv COVID-19. Rekao je – narod ne treba da postavlja suviše mnogo pitanja! Taj komentar maestralno sažima domaću epidemiološku politiku. Odluka i odgovornost je vaša narode, ali ako bi moglo bez suviše pitanja.\nPoštovani predstavnici Agencije za lekove i ministre zdravlja (ministar je, kada smo poslednji put proveravali, takođe bio lekar), ako je tako, ako je nepostavljanje pitanja najbolje što nam nudite, onda to nisu nauka i civilizacija našeg veka. Iako vi tvrdite da jesu. One dolaze upravo iz mračnjaštva i primitivizma kojeg se tobož gadite gledajući sugrađane kako igraju kolo na trgu. Istom onom trgu koji ste pre dva meseca otvorili, u istim uslovima i istoj gužvi. Samo vi niste igrali kolo, pa ste zato otmeniji i civilizovaniji. Vi ste samo igrali pipirevku oko predsednika, što je poželjno čak i u datim epidemiološkim uslovima. U oba slučaja, uprkos zabranama na snazi, nije reagovala ni policija, ni tužilaštvo. I to je zanimljivo – ako je stvarna državna politika suzbijanje, a ne raspirivanje epidemije.\nDakle, posao građana koji treba sami da odluče da li i kojom vakcinom će se vakcinisati jeste da pitaju. Imaju ustavno i zakonsko pravo da donesu odluku o zdravlju, koja je zasnovana na potpunim činjenicama i proverljivim informacijama. Da li u poslednja tri meseca mogu samostalno da dođu do ovih činjenica i informacija? Ne. Posao javne vlasti je da pruži odgovore, a ne da se podsmeva i potpiruje sukobe. Pružanje informacija je državni posao, a ne dopunski neplaćeni rad stanovnika Srbije.\nZa sada od vlasti jedino možemo da čujemo optužbe, najčešće da su građani neprosvećeni. Ako i jesu, neprosvećeni su zahvaljujući njima, koji ne umeju civilizovano da upravljaju epidemijom i odgovore na suvisla pitanja koja postavljaju pojedinci na čije nejaka pleća je – tako izgleda – svaljena odbrana od pandemije.


Ivanuša: SZO je protiv kovid pasoša | Novosadski informativni portal 021\nInfo 18.01.2021. | 20:54\n"Naš stav je da ti pasoši, takvi kakvi su, ne smeju dolaziti u obzir i ne bi se smeli uvoditi od strane država. A šta će uraditi države, na to pitanje nemam odgovor", izjavio je Ivanuša.\nTime bi se, ocenio je, pravile razlike između ljudi, što nikako nije prihvatljivo.\nIvanuša je naglasio da je pitanje da li je neko primio rusku, kinesku ili neku drugu vakcinu politizacija problema kovida-19 i da je lično protiv toga.\nGovoreći o inicijativi "Kovaks", zahvaljujući kojoj bi sve zemlje ravnomerno dobijale vakcine protiv korona virusa, Ivanuša je rekao da ta inicijativa dobro radi svoj posao, ali da stoji u redu za one količine vakcina koje su proizvedene do sada.


2018 Audi TT RS traži vašu pažnju - Muški magazin - trendovi, fitness, lifestyle, saveti, devojke...\n2018 Audi TT RS traži vašu pažnju\nUskoro stiže novi TT koji će vas oduševiti...\nKada se prvi model TT-a pojavio na ulicama svi su bili u šoku, jer je to bio sportski Audi kakvog smo svi dugo čekali. Iako je Audi poznatiji po svojim dugačkim limuzinama, TT je model koji će zadovoljiti svakog muškarca koji voli brzinu i sportski izgled. Novi TT 2018 podiže već postavljene standarde i pokazuje nam da nije mrtav i da ima mnogo toga da nam ponudi.\nDizajniran specijalno da bude konkurent sportskim zverima kao što su Porsche 718 Cayman S i BMW M2, ovaj automobil će definitivno u tome uspeti, jer je pravi primer sportskog automobila.\nZadržan je klasični oblik i TT izgled koji je dosta poboljšan i modernizovan. Kada se uporedi sa prvobitnim modelom, novi TT deluje oštrije, namrštenije i dosta agresivnije. Takav utisak se dobija zbog aerodinamične karoserije koja ima sportske i izlomljene linije. Takođe, najmoderniji LED farovi su fenomenalni i zaista čine da Audi izgleda neverovatno moderno i futuristički.\nIspod haube se takođe dešava magija. Novog Audija pokreće 2.5 litarski TFSi motor od 5 cilindara koji razvija snagu od 400 konjskih snaga, što znači da je ovo najsnažniji TT model do sada. Toliko je brz da brzinu od 0 do 100 km/h postiže za 3.6 sekundi i ima maksimalnu brzinu od 280 km/h.\nAudi TT će se uskoro naći u prodajnim salonima a njegova osnovna cena biće $64,900.


Dan: 19. Oktobra 2013.\n19. Oktobra 2013. Arhiva Visoko.co.ba\nI četvrti put ove sezone su rukometaši Bosne pobjedili, s tim da je ovo bila rezultatski najmanje ubjedljiva pobjeda. Nije tako izgledalo na početku meča, jer je Bosna konačno dobro otvorila jednu utakmicu i nakon desetak minuta igre je bilo 8:0 za visočki tim. Do kraja prvog poluvremena je razlika narasla na velikih 12 golova, …\nGalaktikosi dočekuju ekipu Seljak iz Livna\nU trećem kolu malonogometne Premijer lige BiH, ekipa Galaktikosa će opet igrati na domaćem terenu. U prvom kolu je u dramatičnoj završnici ostvarena pobjeda protiv Kaskade, dok su u drugom kolu Galaktikosi očekivano poraženi u gostima kod najbolje ekipe lige Tanga iz I.Sarajeva sa 6:2. Sada se traži druga pobjeda, a protivnik je Seljak iz …\nNogometaši Bosne nisu uspjeli nastaviti seriju dobrih rezultata, jer su danas poraženi u Jelahu od domaćeg Borca sa 2:1. Svi golovi postignuti su u prvom poluvremenu. Domačin je poveo iz penala u 10.minuti, Bosna je izjednačila također iz penala, četiri minute kasnije, a siguran izvođač je bio A.Hodžić. U finišu prvog dijela Bosna opet prima …\nDanas se navršava 10. godina od smrti prvog predsjednika Predsjedništva Republike BiH Alije Izetbegovića. Na šehidskom mezarju Kovači upriličeno polaganje cvijeća, a prisutnima se obratio predsjednik Glavnog odbora Stranke demokratske akcije (SDA) Halid Genjac. U večernjim satima u Narodnom pozorištu bit će održana Akademija kojoj će prethoditi izložba umjetničkih radova koja je posvećena Aliji Izetbegoviću. …\nIako se pričalo da bi Dragan Marković mogao otići sa klupe rukometne reprezentacije BiH, to se nije desilo, a selektor našeg nacionalnog tima objavio je spisak igrača za kvalifiakcije za Svjetsko prvenstvo u Kataru 2015. godine. Na spisku selektora Markovića ponovo su se našli Danije Šarić i Mirsad Terzić, a na spisku je ukupno 28 …\nVlada Zeničko-dobojskog kantona izdvojit će u ovoj godini još dva miliona KM putem Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, za poticaje u poljoprivrednoj proizvodnji. Program utroška ovih sredstava usvojen je na 129. sjednici Vlade Kantona koja je održana u četvrtak 17.10.2013. godine. Zaključeno je da se sa predstavnicima udruženja poljoprivrednika održi uskoro novi sastanak na kome …


Kako bi se sačuvalo zdravlje krvnih sudova, ali i svih drugih organa, neophodno da krvni sudovi budu elastični. To se najbolje postiže zdravim načinom života.\nStarijim osobama, kod kojih je ateroskleroza najizraženija, preporučuju se obvezna svakodnevna fizička aktivnost i pažljivo osmišljena ishrana bogata nezasićenim mastima…


Sportske.net - Već sad smo značajno oslabljeni za start trke za Mondijal!\nVeć sad smo značajno oslabljeni za start trke za Mondijal!\nNe vredi, uporno radimo protiv sebe, ma koliko želeli suprotno...\nSamo tri dana posle pobede u Albaniji, koja je naglo povećala interesovanje navijača za naš posrnuli nacionalni tim, usledilo je novo razočaranje.\nNe toliko zbog poraza od Portugala (1-2), niti zbog prikazane igre, koja je bila bolja u odnosu na većinu mečeva našeg nacionalnog tima u kvalifikacijama za EURO, već zbog nepromišnjenih poteza naših najiskusnijih igrača u finišu meča.\nPogađate, u pitanju su Aleksandar Kolarov i Nemanja Matić, koji su u razmaku od samo par minuta zaradili isključenja, naravno, potpuno nepotrebno.\nKolarovu je ''uspelo'' da ''pocrveni'' iako je prethodno napustio teren, ali je osetio potrebu da nešto dobaci sudiji koji mu je pokazao put u svlačionicu.\nA šta tek reći za Matićevo udaranje protivnika koji minut kasnije... Prosto neverovatno, kao da se radi o potpuno neiskusnim klincima...\nŠta je tu je, sada treba videti kakve će posledice izazvati njihova isključenja.\nJasno je da će i jedan i drugi propustiti start kvalifikacija za Mondijal u Rusiji, gde smo sami sebi zacrtali da kikseva više ne sme da bude i da je plasman u Rusiju 2018. imperativ.\nAli, selektor Ćurčić već od sada treba da ima u vidu da na pomenutu dvojicu igrača neće moći da računa u prvom kolu protiv Republike Irske, 5. septembra 2016, a po svoj prilici ni u narednom kolu, na gostovanju protiv Moldavije mesec dana kasnije.\nNadajmo se da će im do tada pronaći adekvatne zamene...\nFejsa moze da igra te dve utakmice, gudelj takodje.. Uostalom mi trebamo da ih razvalimo ofanzivom pa nam zadnji vezni i nije potreban. Ili ipak mi ne zelimo ni na svetsko prvenstvo..\nImamo dosta dobrih igraca koji mogu zameniti Kolarova i Matica.\nMilan Gajic iz Bordoa,i Nemanja Antonov da se pozovu,sto se tice pozicije zadnjeg veznog tu smo vrlo slabi bez Matica,a sto se tice sredine,zasto Milivojevic dobija sansu prije Gudelja nije mi jasno,Mitrovica iako sam veliki Grobar jednu utakmicu ohladiti pruziti sansu Skluleticu\nZasto VRLO slabi? Zdjelar, Radoja, cak ni Fejsa nije toliko los, ali samo kad je on jedini zadnji vezni, a ne u paru se nekim. Inace, slazem se i za Milivojevica i za Mitrovica, narocito za ovog drugog, ali pozvao bih Pesica iako je iza sebe imao vrlo slabo EP za mlade. To je vrlo slabo:-)\nMitrovica bespotrebno umaramo time sto mu ne pridruzujemo jednog u napadu, dobro se on jos i drzi, vise me brine njegova igra na zemlji:-) Za sve ostalo se slazem osim toga za Ozegovica, taj nikako nije kalibar za reprezentaciju...\nDobro,ali Zdjelar po meni mislim moje misljenje,da jos nije zreo za takve pozicije,jer ajde kad vec ih poredimo,Fejsa,je vrlo dobar kad igra sam na poziciji zadnjeg veznog,jer onda nema toliki pritisak za stalnim vracanjem lopte nazad,Fejsa moze zamjeniti Matica u neku ruku,ali Radoja bi stvarno trebao biti pozvan,mozda je rano govoriti,ali pored Skuletica i Mitra,pozvao bih malog Saponjica i Ozegovica iz Vojvodine,jednostavno to su igraci koji vole kontakt dok Mitrovic i pored svoje visine gubi mnogo duela,sto se golmana tice mislim da je Stojkovic opravdao ulogu najboljeg golmana Srbije,Rajkovic iako ima uspjesno prvenstvo iza sebe jos je mlad,vidjeli smo sta su mu uradili ovi iz Celzija,tako da pod hitno dici glas protiv pozivanja igraca kome menadzeri odredjuju minutazu.\nNe mogu da vjerujem da se tek sad pise o tome, pa to je bilo jasno cim su dobili crvene! Nakon utakmice su svi pisali o dobroj igri i o tome kako cemo sad sigurno bolje krenuti u kvalifikacijama za Mondijal, a mi vec sad iz hendikepa krecemo. Kakva crna dobra utakmica, pa jeste vidjeli kako smo prvi gol primili, iole ozbiljnija ekipa ne moze sebi dozvoliti da primi takav gol, jos ti crveni kartoni... Bojim se da su zadnje dvije pobjede i ova 'dobra igra' protiv Portugala samo zamajavanje pred sljedeci ciklus. Stvari nisu dobre, djelujemo jako lose i neozbiljno na terenu i treba ozbiljno analizirati situaciju i preduzeti nesto, inace nemamo potrebe ni igrati sljedece kvalifikacije.\nUvek mogu da okrive sudiju ili da kažu kako nisu imali sreće.\nKoliko ja znam ne prenose se kartoni, nisam siguran, ali mislim da se ne prenose iz jednih kvalifikacija u druge.\nCrveni se prenose, zuti se brisu.\nAntonov i SMS, a tu je i Zdjelar!\nDobicemo Irce I Moldaviju\nObradović, Antonov, Duško Tošić, Nemanja Maksimović, Brašanac, Milinković-Savić, Gudelj, Marko Grujić itd. Dovoljno igrača da zamene Kolarova i Matića. Valja nam isprobati svaku varijantu u ovih 10ak prijateljskih utakmica koliko će ih biti.\nNe radi se naravno ni o 'neiskusnim klincima' ni o 'naivnim igračima', već o promišljenim potezima. Uglavnom su najveće kritike od navijača bile upućivane upravo njima i Banetu Ivanoviću za neborbenost i potpunu nezaintereovanost u utakmicama reprezentacije, za razliku od njihovog ponašanja u klubovima. E pa 'niste u pravu' dragi navijači, jer videli ste kako mi žustro protestujemo, kako se svađamo, kako 'padamo u vatru' do same 'granice incidenta', što znači da 'grizrmo za pobedu'. I eto, dobili smo crvene kartone, što bi trebalo da nas poštedi ne samo vaših komentara o našoj nezainteresovanosti, već i nekoliko sledećih utakmica, što je možda i važnije. Da niste očekivali da vam žustrom igrom, beskompromisnim duelima i klizećim startovima ovo dokazujemo? Svašta, pa nismo došli da se povredimo...\nOdgovori 23 24\nNe verujem da su takve kritike isle na Maticev racun, za ostalo si u pravu.\nObradovic, a nadam se i Zdjelar... Ma da ce Curcic staviti Fejsu 100%\nMoze pozvati Filipa Mladenovica i Nemanju Radoju. Momci odlicno igraju.\nJeste Kolarov dao gol Albancima i asistirao Bambiju,ali to uopste ne menja cinjenicu da je njemu zalaganje velika nula!Protiv Portugala u 5. minutu on kaska,a ovi u kontri,Nani mu pobegao i dao gol,a ovaj dize ruke i krivi ostale!Slicno i u Elbasanu,centarsut sa suprotne strane lopta ide u njegov prostor,on ceka da mu lopta padne na glavu i naravno gubi duel tj. Albanac sutira glavom sa 5 metara jer se za razliku od Kolarova udostojio da skoci.Ima jos mnogo primera samo u ova dva meca i kako onda da mislim da smo oslabljeni njegovim neigranjem?O ponasanju izvan terena necu ni da govorim,sramota je da neko takav nosi kapitensku traku!\nNi u Sitiju nije nista bolji,to jest,on je takav igrac! Vise je fokusiran na napad,ne trci puno ako proceni da ne moze da stigne.. Ali,primetio si,kada god on dobije loptu na levoj strani,to je automatski gol sansa za nas.. E sad,mozda bi ga trebalo prekomandovati na krilnu poziciju (s obzirom da Tadic vec 10ak utakmica nije pokazao,ama bas,nista!) a na beka staviti Tosica,Obradovica,Mladenovica ili Antonova..\nNebi se slozio kod prvog gola. Da d.tosic nijeo onako amaterski krenuo da iznosi loptu pa zatim jos nije ni uspeo da stigne svog igraca mi 100% nebi tad primili gol. Nije da branim kolarova ali realno od polovine tima se vise zalagao. Mada mogao je jos vise ali protiv portugala da nije bilo njega I jos par igraca ja nebi uzivao posle duzeg vremena dok pratim reprezentaciju. Makar do njegovog izlaska. Jos da sudija nije bio onako pristran verujem da bi do njegovog izlaska dali 3-4 gola.\nKao i uvek, nikako!


"Sagal agrar" želi da izgradi regionalni distributivni centar\n06/06/2012 | 22:00\n“Sagal agrar” želi da izgradi regionalni distributivni centar\nRatari iz Belgije i Holandije posetili su preduzeće “Sagal agrar” u Kraljevcima kod Rume, koje se bavi organskom proizvodnjom paradajza. Paradajz iz Srema već se izvozi u Nemačku, a od ove godine i na tržište Rusije i Grčke.\nNa blizu tri hektara “Sagal agrara” iz Kraljevaca zasnovana je organska proizvodnja paradajza, namenjenog prvenstveno izvozu. Od 2007. godine ovo preduzeće izvozi paradajz u Nemačku.\n– Naša želja je da izgradimo distributivni centar u ovom regionu i uspostavimo poslovne veze sa inostranstvom – rekao je vlasnik preduzeća “Sagal agrar” Aleksandar Janković.\n– To je i razlog za posetu delegacije poljoprivrednika iz Belgije i Holandije.\n– Ne bojimo se konkurencije, jer radimo po evropskim standardima – istakla je Dragana Bukvić tehnolog u ovom preduzeću u kome je zaposleno pedeset radnika, a paradajz se proizvodi tokom čitave godine.\nGosti “Sagal agrara”, uspešni poljoprivrednici koji na tržištu Nemačke i Holandije prodaju više od 90% svojih proizvoda, bili su veoma zadovoljni tehnologijom koja se primenjuje u plastenicima i najavili mogućnost trgovinskih veza sa srpskim proizvođačima.\n– Ova poseta je samo prvi korak ka budućoj saradnji naših proizvođača sa proizvođačima iz Evropske unije – kažu u “Sagal agraru”.\nMraz i rutava buba smanjili rod u jagodnjacima\nRakija čeka kupca, radnici plate


(FOTO) TOTALNI PROMAŠAJ! Melanija Tramp se POJAVILA u ovom KAPUTU I ČIZMAMA, a svi se pitaju: "ZAŠTO je to OBUKLA!?" | Najnovije vesti - Srbija danas\n03.01.2021. • 08:45 Srbija Danas\n(FOTO) TOTALNI PROMAŠAJ! Melanija Tramp se POJAVILA u ovom KAPUTU I ČIZMAMA, a svi se pitaju: "ZAŠTO je to OBUKLA!?"\nNije u njenom stilu!\nMelanija tramp još nekoliko dana biće prva dama i živeti u Beloj kući, zbog čega su sve oči javnosti uprte u nju, garderobu koju bira za svečane prilike, govor tela i slično. Podsećamo da se spekulisalo da će se Melanija razvesti od Trampa odmah nakon što mu prođe mandat, ali sudeći po njihovom ponašanju stvari su među njima bolje nego ikada, drže se za ruke, a predsednik je veoma pažljiv prema prvoj dami.\n"UBIJALI SU KOGA SU STIGLI! " Naša pevačica otkrila DETALJE ŽIVOTA: Meta KRIMINALACA je bio NJEN MUŽ\n"ZAVLAČILA SAM GA ČETIRI GODINE…" Pohvalila se vereničkim prstenom, pa otkrila ŠOKANTNU PRIČU, ljudi nisu štedeli ružne i pogrdne reči na njen račun\nS obzirom na to da smo navikli da Melanija Tramp nosi kaput-haljine i kapute A-kroja koji se ispod grudi blago šire izdužujući figuru, ona je prilično iznenadila sve koji prate njen stil kada je iz helikoptera izašla na travnjak Bele kuće u potpuno drugačijem modelu.\nZa povratak s kratkog odmora Trampova supruga je odabrala predimenzioniran i dugačak kaput koji ni u jednom svom delu ne prati liniju tela.\nOn je širok čak i u predelu rukava i deluje kao da ima blagi puf efekat, a tu su i veliki reveri. Kao da ovakav kroj ne širi dodatno Melaniju, ona se opredelila za karirani dezen, pri čemu su horizontalne linije dominantnije.\nFigura je vizuelno skraćena i zahvaljujući činjenici da još uvek aktuelna prva dama nije nosila štikle, koje su njen zaštitni znak, već je odabrala ravne kožne čizme.\nIako je čitava ova kombinacija, posebno uz dodatak kožnih crnih rukavca, veoma šik, stiče se utisak da je za svoju građu Melanija mogla daleko bolje da odabere - posebno jer broji svoje poslednje dane na mestu prve dame SAD.\nZahvaljujući vetru, ni Melanijina frizura nije mogla da pobere pohvale, pa je ovo pojavljivanje lepe Slovenke proglašeno kompletnim promašajem.\nMelanija Tramp garderoba žena kaput Stil čizme\n15.04.2021. • 14:09


Fudbalska reprezentacija BiH u četvrtak bi trebala dobiti novog selektora - SportSport.ba\n15.01.21. 16:06 Saznajemo A. Beganović Powered by\nNaime, kako SportSport.ba sazanje za četvrtak je zakazana sjednica Izvršnog odbora na kojoj će se raspravljati o imenu nasljednika Dušana Bajevića.\nNa protekle dvije sjednice na kojima se raspravljalo o imenu novog selektora našeg nacionalnog tima članovi Izvršnog odbora zbog nejedinstva nisu glasali, no ovaj put kako saznajemo tako neće biti.\nGlavni kandidat za preuzimanje fudbalske reprezentacije BiH je bugarski stručnjak Ivaylo Petev koji je od Komisija za izbor selektora u sastavu Ivan Beus, Milrad Sofrenić, Vico Zeljković, Irfan Durić i Elvedin Begić (nije bio prisutan) dobio najviše glasova, a kao mogući nasljednik Dušana Bajevića spominje se i nekadašnji reprezentativac naše zemlje Sergej Barbarez.\nDa li će Petev ili Barbarez dobiti povjerenje čelnika bosanskohercegovačkog fudbala saznat ćemo u četvrtak.\nMa j***o ovo.Nek se j**u i oni i igraci i selektor i sastanci\nSarajlija46 15.01.21. 16:27\nVico je tu da baš uništi sve oko repke ! Njima nikada nece biti u interesu, da se BiH razvija!\nAjax11 15.01.21. 16:24\nJarane...VICO je dno dna !!!! Znase kome treba da služi i ko ga je poslo.... Sa ovim je diplomatskim putem takoreć planiran smrtonosni udrar na reprezentaciju. A bojim se da jim ovo neće proć dugo... NIJE OVO VIŠE '93.\nDolinaHeroja 15.01.21. 17:26\nKoji cetvrtak??????????????????????????Ha, ha,ha\nuser1585249870 15.01.21. 17:36\nKakav ****ni Bugar. Hocemo Barbareza. A ti Miske,duso prodana,idi iz saveza,i povedi tog majmuna Vicu.\nKo_je_babo 15.01.21. 17:35\nKo je Petev? Nikad cuo!\nVelikiMislilac 15.01.21. 17:25\nSad sve kad vidim i citam i Misimovic nije tu cist sad lize dupe tom Vici koji lopte nezna sutant koji se borio da se osnuje reprezentacija RS a sad on glavni u savezu i sad mu Miske lize guzicu a prljavštinu baca na Begica a dok je ovaj bio glavni sutio je i lizo i njemi guzicu. Ne pase im barbarez nema iskustva prije bi reko da im ne pase od Barbareza karakter sto njemu nece moci naredzivat koce igrat pa ima i Muslim ali ne pase im ni on jer ni on ne dopusta to i to ga je kostalo odkaza u Srbijo i ako ih odveo na svjetsko. Nema nama napredtka dok god u savezu ne budu samo sportasi a ne ova mafija korumpirana\nEno30 15.01.21. 17:15\nnije.suplja 15.01.21. 17:09\nSve su prilike da je Misimovic izdajnik i varalica. U saradnji sa Zeljkovicem gura Peteva, jasno je da to bosnjaci nece podrzati, a to znaci da necemo dobiti selektora do pocetka kvalifikacija.Mislim da je to cilj Zeljkovica i Misimovica, da se razbije sve oko repke. Izgleda da je Ciro imao pravo, Miske je nazalost prodana dusa....\nDinouz 15.01.21. 17:09\nSto bi Maca reko , ****o vas otac...\nDinouz 15.01.21. 17:05\nDo kada cemo ovo trpiti? Da li je ovo vise moguce da se desava? Nevjerovatno\ngallardo.la 15.01.21. 16:43\nTreba im ****t mater prvo Zeljkovicu ,a onda ostalim dusmanima.\nroki-rokic 15.01.21. 16:33\nBrazuka 15.01.21. 16:24\nMowzilla 15.01.21. 16:23\nKoga ovo briga vise?2 mjeseca nisu u stanju da izbaru selektora.Imaju zgradu od 10 miliona oni sastanke drze u hotelima 3 puta.Sve dok je ovog saveza i ovi balerina na terenu mene reprezentacija ne zanima 2%\nBordoBijeli 15.01.21. 16:23\nMa bruka brate sta rade vise....\nBordoBijeli 15.01.21. 16:31\n13.01.21. 12:08 5\nObuća: Čast i obaveza mi je bila ugostiti Peteva u mom gradu\nIstiče da ga je sjajno primio kada je došao u Litex\n11.01.21. 09:25 17\nBarbarez: Nisam se nametao, slao kandidature, pustite me da imam svoje snove\n06.01.21. 21:03 36


Specijalni sud — kockica u mozaiku projekta „Kosovo“ - 10.12.2015, Sputnik Srbija\nPoučeni petnaestogodišnjim iskustvom funkcionisanja pravnog sistema na Kosovu, za koji su bile zadužene međunarodne misije, kosovski Srbi smatraju da će... 10.12.2015, Sputnik Srbija\n22:24 10.12.2015 (Osveženo: 14:48 30.08.2021)\n© Flickr / Tori RektorPresuda\nPoučeni petnaestogodišnjim iskustvom funkcionisanja pravnog sistema na Kosovu, za koji su bile zadužene međunarodne misije, kosovski Srbi smatraju da će Specijalni sud dati legitimitet kosovskim vlastima i kosovskom pravosudnom sistemu.\nKada će i gde biti osnovan međunarodni sud za OVK još uvek se ne zna. Pisanje prištinskog lista „Koha ditore” da su se predstavnici holandskog i kosovskog pravosuđa dogovorili da sedište suda bude u Prištini, dok će zaštićeni svedoci biti ispitivani u Hagu, za sada niko nije zvanično potvrdio.\nIako je priroda i način funkcionisanja Suda još uvek jednačina sa više nepoznatih, Srbi na Kosovu, poučeni petnaestogodišnjim iskustvom funkcionisanja pravnog sistema na Kosovu, za koji su bile zadužene međunarodne misije, smatraju da će ta institucija samo dati legitimitet kosovskim vlastima i kosovskom pravosudnom sistemu.\nŽivojin Rakočević, novinar sa Kosova, kaže da „međunarodna zajednica” neće dozvoliti kompromitovanje svog projekta Kosovo: „Sud će biti jedna vrsta legalizacije kosovskih vlasti jer će Amerikanci i Evropljani reći da je to jedno zrelo društvo koje može da sudi svojim ratnicima, svetim idealima. Vidite kako su uspeli u tome da se to društvo prepozna kao demokratsko, a sa druge strane ta ista međunarodna zajednica zna kako je Kosovo i kosovski sistem daleko od minimuma pravde.”\nRakočević kaže da oni koji se najviše plaše ovog suda, kao što su Fatmir Limaj i Ramuš Haradinaj, veruju da sadašnja vlast trguje potencijalnim optužnicama i pravi ustupke da se ne bi našli pred sudom.\n8 Decembar 2015, 22:51\nSpecijalni sud je „deo paketa“ opozicione borbe kosovskih političara protiv vlasti, kaže ovaj novinar: „To je borba protiv Srba i srpskih interesa na KiM. Specijalni sud je samo jedna kockica mozaika, drugi je demarkacija granica sa Crnom Gorom, treći je Zajednica srpskih opština, četvrti je osećaj da se Srbi nekako vraćaju na Kosovo”.\nOsnivanje suda je nekoliko puta odlagano, iako je istraga koju vodi Specijalni istražni tim završena. Ovaj tim, sastavljen od međunarodnih tužilaca i pravnika, ispitao je svedoke i sakupio dokaze do kojih je bilo moguće doći petnaest godina nakon što su se dogodili zločini čiji počinioci treba da budu izvedeni pred ovaj sud.\n20 Novembar 2015, 08:32\nReč je o zločinima OVK koji su dokumentovani u izveštaju „Neljudsko postupanje sa ljudima i nezakonita trgovina ljudskim organima na Kosovu”, koju je švajcarski izvestilac u Savetu Evrope Dik Marti predstavio 2010. godine. Zločini o kojima je reč dogodili su se neposredno i u periodu kada je misija UN preuzela upravljanje Kosovom, čiji istražni organi nisu učinili ništa da se ovi zločini rasvetle.\nPravne službe su za vreme Unmika ispitale samo tri važna slučaja koja se odnose na ratne zločine, a za sedam godina nisu ni pogledale oko 3.000 tužbi za ratne zločine protiv Srba 1998. i 1999. godine. Ova kultura nekažnjivosti preneta je i na Euleks, koji je preuzeo 1.187 ovih tužbi. U mnogima su bile izjave i dokazi koje su izneli svedoci i porodice žrtava koje niko čak nije ni ispitao, a kamoli pokrenuo istragu.\nSpecijalni istražni tim je formiran 2011. godine, kada je Odbor Evropske unije za političko-bezbednosna pitanja prihvatio izmene Operativnog plana Euleksa. Rezultate istrage predstaviće na Specijalnom sudu, čije se osnivanje odlaže zbog političkih prilika na Kosovu. Kosovski Albanci iz drugih razloga dovode u pitanje ovaj sud. Prištinske vlasti su, nakon višemesečnog odlaganja, pod pritiskom usvojile zakon koji omogućava njegovo osnivanje, zbog čega ih je opozicija, u kojoj su mnogi bivši pripadnici OVK, nazvala izdajnicima.\nKosovo: Četiri suzavca i jedna politika\n26 Oktobar 2015, 17:44\nAzem Vlasi, kosovski advokat i političar, kaže da se u osnivanje Specijalnog suda neće mešati politika i da on ne utiče na politički život na Kosovu.\n„To je druga pruga, drugi kolosek, politički život ide drugim tokovima”, kaže ovaj advokat.\nVlada Kosova, objašnjava Vlasi, treba da postigne sporazum sa holandskim vlastima oko operacionalizacije i sedišta suda, gde će se suditi a gde će biti zaštićeni svedoci.\n„U postupku je organizovanje tog suda, tužilaštva, prostorija, administracije. To treba da bude precizirano sporazumom na relaciji Kosovo — Holandija, Priština — Hag”, kaže on.\nMarko Jakšić, pravnik sa Kosova, upozorava da će politički pritisak biti velik ukoliko sedište suda bude u Prištini.\n„To će značiti da se politička kriza na Kosovu isplatila i da su uspeli da sabotiraju nastojanje dela međunarodne zajednice da se za te zločine sudi”, kaže Jakšić. Veliki deo međunarodne zajednice, smatra on, nema interes da se pred sud izvedu najviši predstavnici OVK.\n„Ako bi rukovodstvo OVK bilo krivo za bilo koji zločin koji se dogodio na Kosovu, to bi značilo i da je NATO bombardovanje bilo besmisleno, da su proglašenje nezavisnosti Kosova i podrška Zapada takođe bili pogrešni.“


Mladost na iskustvo – Kosarka24\nPartizan NIS i Mega Bemaks ove godine otvaraju Superkup ABA lige. Treće izdanje regionalnog Superkupa, ove godine se održava u Zagrebu, a svi mečevi će se igrati u KC “Dražen Petrović” uz direktan prenos na TV Arena Sport.\nU prvom meču u četvrtak od 17 časova snage će odmjeriti Paritzan i Mega.\n“Napokon su pripreme gotove. Uvijek su preduge, za igrače, za trenere… Imamo dosta novih lica, borićemo se sutra sa jednom ekipom koja je u fantastičnoj formi, krenuli su jako rano, kako oni znaju, sa pripremama. Ovo je prvi trofej sezone, ali još je septembar, još ekipe traže hemiju, ravnotežu i hijerarhiju na terenu. Ne vidim bolju situaciju da se sljedeće nedelje krene sa kupovima i ABA ligom. Konkurencija je vrhunska, ove godine je ABA liga izuzetno jaka i biće zanimljivo”, istakao je trener Partizana Andrea Trinkijeri.\nTrener Mega Bemaxa Dejan Milojević je istakao ove sezone ima nikad mlađu ekipu:\n“Čast mi je da smo na Superkupu. Prošla sezona je bila jako uspješna, uspjeli smo da se kvalifikujemo za Superkup. Ove sezone imamo nikad mlađu ekipu, najstariji igrač ima 22 godine. To nije izgovor, željeli smo takvu ekipu i imamo jako talentovane igrače kod kojih se jako brzo vidi napredak. Krenuli smo prvi sa pripremama, zadovoljan sam utakmicama na Bahamima sa Teksas Tekom, gdje smo jednu tesno izgubili a jednu dobili vicešampiona NCAA. Nasmijao sam se što je Trinkijeri rekao da smo u fantastičnoj formi, ali želimo da to bude za sedam dana…šalim se malo, naravno, rekao je Milojević i nastavio o utakmici sa Partizanom:\n“Želim da ubijedim moje momke da se ne plašimo nikog. Partizan je kvalitetniji od nas, ako uđemo sa prevelikim respektom, nemamo onda šta da tražimo. Moramo da budemo hrabri i čvrsti, da igramo na mladost i pokažemo talenat koji imamo, da napravimo utakmicu zanimljivom. Jedva čekam utakmicu a potom i ABA ligu, mislim da će biti nikad jača, biće pravo zadovoljstvo voditi ekipu u ovakvoj ligi”.\nTags: KK Partizan Mega Bemax Superkup ABA liga\nPrevious Fenerbahče potpisao Štimca\nNext Sudar šampiona


Odbrana predložila da svjedoči Đorđina Marović – Volim Podgoricu\nHome / NOVOSTI / Hronika / Odbrana predložila da svjedoči Đorđina Marović\nNa ročištu za trajno oduzimanje imovne od osuđenog Miloša Marovića, sina Svetozara Marovića, održanog danas u Višem sudu u Podgorici, odbrana – advokat Dimitrije Dapčević je sudu predložio da se kao svjedok sasluša Đorđina Marović u vezi prihoda koja je ostvarivala porodica Marović.\nPretodno je na ročištu advokat Vladimir Marinkov sudu dostavio dokazni predlog, a sve u sklopu prigovora na nalaz vještaka. On je naveo da vještaci prilikom izračunavanja prihoda nisu uvažili činjenicu da je Miloš Marović živio u porodici i nakon što je stupio u brak.\n“Predlažem da se dokazni postupak dopuni, tako što će sud dostaviti vještacima izjavu Đorđine Marović od 21. juna 2019., ovjerenu kod javnog bilježnika u Beogradu u kojoj se u bitnom navodi da je Miloš živio sa ocem i majkom u domaćinstvu i nakon što je stupio u brak”, kazao je predsjednik vijeća sudija Boris Savić, unoseći u zapisnik sadržinu podneska.\nSpecijalni tužilac Lidija Vukčević je prigovorila ovom iskazu, navodeći da ni po formi ni po sadržini, ne može biti dokaz u ovom postupku.\nNastavak ročišta je zakazan za 18. jul.


VETERNIK | Woby Haus Online\nOva Woby Haus prodavnica se prostire na 1000m2 prodajnog prostora na adresi Novosadski put 40 u Veterniku.\nOva Woby Haus prodavnica se prostire na 1000m2 prodajnog prostora na adresi Novosadski put 40 u Veterniku. Nudi širok asortiman ručnog i električnog alata, kako hobi tako i profi kvaliteta, kao i opremu za domaćinstvo. Predlažemo Vam da nas posetite i uverite se u širok asortiman i kvalitet proizvoda koje nudimo. Dobrodošli majstori!\nNOVOSADSKI PUT 40


Magazin NIN - 2401, 31 DEC 1996\n2401, 31 DEC 1996\nKAKO SE SACUVATI OD CUVARA\nOno sto je uradjeno Dejanu Bulatovicu je ne samo tortura, vec prelazi u patologiju. Posle batinjanja jedan policajac mu je nabio palicu u anus uz reci " sad ces ti da vidis kako izgleda ono sto si ti radio predsedniku " , kaze Natasa Kandic\n" Sve policije sveta biju. To su cinile i cinice, samo je pitanje mere i kontrole toga sto rade " , rekao je naravno na jednom savetovanju profesor dr Vojin Dimitrijevic sa Pravnog fakulteta u Beogradu. Po definiciji policija je zaduzena za zastitu gradjana, ljudskih prava i sloboda, ali se istovremeno javlja i kao najzapazeniji prekrsilac tih prava i sloboda. Najdrasticniji oblik takvog ponasanja predstavlja policijska tortura uhapsenih.\nPo Medjunarodnoj konvenciji, tortura je " svaki akt koji bi doveo do teske patnje ili bola (fizickog ili psihickog) koji je primenjen prema nekoj osobi u svrhu pribavljanja informacija ili priznanja ili u svrhu kaznjavanja neke osobe za zlocin koji je pocinila ili se pretpostavlja da je pocinila... "\nPrivodjenje i pritvaranje\nNi nasa policija nije izuzetak. Naprotiv. Kako kaze advokat Nikola Barovic, ovoj definiciji bi se, kada je nasa policija u pitanju, moglo dodati i sirenje straha kod gradjana. Ovih dana se na beogradskim ulicama svako mogao uveriti da policija to cini cak masovno, bez ikakvog opreza i skrivanja, sto je inace obicaj. Pretuceno je na desetine mirnih demonstranata koji su protestovali zbog izborne kradje vladajuce partije na lokalnim izborima, kao i mnogi prolaznici koji nisu protestovali. Da bude alarmantnije, to su poceli da cine i policajci u civilu prepadajuci mirne gradjane u bilo kom delu grada, ne stedeci cak ni novinare i snimatelje koji su takva ponasanja zabelezili.\nPolicija to ne radi " od juce " , vec se oslanja na klasican vid torture koja je posebno bila naglasena poslednjih godina. To tvrdi Natasa Kandic, direktor Fonda za humanitarno pravo ciji su clanovi razgovarali sa ljudima koje je policija brutalno zlostavljala. " Takvo ponasanje policije zavisilo je, pre svega, od politickih prilika u zemlji. Narocito je bilo naglaseno prvom polovinom devedesetih godina na Kosmetu i u Sandzaku, prema Albancima i Muslimanima. Osim vrlo karakteristicnih slucajeva torture mi smo registrovali i takve aspekte ponasanja policije koje cak ni Evropski sud za ljudska prava do sada nije u svojoj praksi zabelezio " , iznosi Natasa Kandic.\nFond ima svedocenja vise od trideset ljudi iz Prijepolja koji su prosli torturu. Oni su bili vezivani za radijator, batinani po tabanima i najosetljivijim delovima tela, satima stajali uza zid oslonjeni sa dva prsta, a kao najdrasticniji primer navodi se visesatno navlacenje kapuljace od azbesta preko glave.\nAdvokati koji su branili ove ljude narocito isticu zloupotrebu policijskog pritvora koji se primenjuje u potpunoj suprotnosti sa zakonom koji kaze da uhapseno lice mora biti privedeno istraznom sudiji " sto pre, a najvise za 72 sata... " Ovo vreme je ostavljeno za slucaj vanredno otezanih okolnosti ( ako je neko uhapsen na vrhu snezne planine, naravno da treba dosta vremena da bi bio priveden). " Ova mera se po pravilu zloupotrebljava, pa se cak, nesavesnim ponasanjem policije, produzava na pet dana " , istice advokat Barovic. " Isti ljudi koji vrse torturu uhapseno lice vode kod istraznog sudije ili sudije za prekrsaje i tamo ga cekaju. Skoro po pravilu se mesa privodjenje i pritvaranje pa policija neretko ulazi i u pritvorsko odeljenje pod izgovorom da vrse ispitivanje za neko drugo delo. "\nPosto su prituzbe povodom slucajeva iz Kosmeta i Sandzaka stigle i do predsednika Republike Srbije, te 1994. godine je, po njegovom nalogu, Ministarstvo unutrasnjih poslova Srbije formiralo jednu komisiju za ispitivanje opravdanosti prigovora lica koja su dozivela torturu. " Bila je to jedna unutrasnja komisija, jer kod nas uopste ne postoji spoljna kontrola rada policije i Drzavne bezbednosti " , kaze gospodja Kandic. " Bio je jedan pokusaj Odbora za bezbednost Skupstine Srbije da, na osnovu dokumenata Fonda za humanitarno pravo, ovu temu stavi na dnevni red skupstinskog zasedanja, ali ga je vecinski sastav poslanika, koji cine clanovi SPS-a odbio sa obrazlozenjem da se na Skupstini ne moze razmatrati materijal nevladine organizacije. Ubrzo je smenjen i predsednik ovog Odbora Bogoljub Pejcic, clan Srpskog pokreta obnove. "\nClanovi Fonda su pratili rad unutrasnje kontrole, odnosno Komisije na cijem celu je bio pomocnik ministra unutrasnjih poslova Stojan Misic i zapazili sledece: " U slucaju kada je Komisiju vodio pomocnik Misic prigovori su razmatrani ozbiljno; ljudima je receno da nemaju razloga za strah ako identifikuju nekog iz organa unutrasnjih poslova, odnosno, pomocnik ministra im garantuje bezbednost svojom funkcijom. U slucajevima kada u Komisiji nije bio pomocnik ministra, na zrtve je vrsen pritisak, preceno im je, nudjene nagodbe. Dogadjalo se da komisije predvode bas ljudi koje su zrtve vec identifikovale kao pocinioce torture. "\nFond je u ime zrtava torture podneo krivicne prijave nadleznom tuzilastvu u Kraljevu ali: " Ni posle dve godine tuzilastvo nije reagovalo. Od njih smo dobijali odgovore da jos prikupljaju obavestenja, a Komisija unutrasnjih poslova ni do danas nije objavila nikakav izvestaj " , kaze Natasa Kandic.\nZa razliku od nas situacija u svetu je sasvim drugacija. Tamo se krsenje zakona od strane policije ogranicava medjunarodnim i nacionalnim instrumentima kao i uspesnom kontrolom rada policije. Od medjunarodnih instrumenata najpoznatiji je Kodeks policijske etike usvojen u UN jos 1979. godine. Nekadasnji visoki funkcioner Interpola Budimir Babovic objasnjava da Kodeks ima samo osam clanova, da pocinje i zavrsava se time da policija mora postupati u skladu sa zakonom. " Interesantan je recimo clan 5, koji naglasava da potcinjenog ne oslobadja od odgovornosti naredjenje pretpostavljenog. "\nSto se tice kontrole rada policije za Babovica je to staro pitanje vezano jos za Juvenala i njegovu upitanost " ko ce nas cuvati od cuvara " . Da bi nadzor nad policijom bio uspesan razlikuju se dve vrste kontrole - interna i spoljna. Tako u Francuskoj Generalna inspekcija policije u svom radu cini ono sto bi radila i spoljna kontrola. Ona se sve vise bavi zastitom gradjana od zloupotrebe policije.\n" Najcesci oblik kontrole su nezavisne komisije imenovane od strane najvisih drzavnih organa, nezavisne u odnosu na policiju, sto garantuje da ce ta kontrola biti objektivno i sprovedena " , istice Babovic i navodi primer Kanade: " Javna komisija Kraljevske zandarmerije, osnovana 1986. godine, organ je nezavisan u odnosu na policiju. Komisija ima punu inicijativu i samostalnost. Moze da uzima u razmatranje i slucajeve do kojih je dosla cak i na osnovu pisanja stampe i policija je duzna da joj dostavi sve ono sto je neophodno za njen rad. Kvebek, pak, ima zaseban sistem kontrole, gde u svakoj opstini postoji Komitet za policijsku etiku a cine ga 15 clanova - pola su policajci a pola civili. "\nU evropskim zemljama veliki znacaj ima Evropska unija i aktivnosti Saveta Evrope koji je propisao vrlo stroga pravila, obavezujuca za sve zemlje clanice. Tako je pre nekoliko meseci Evropski sud kaznio drzavu Francusku zbog slucaja diskriminacije na rasnoj osnovi. Kao poseban kuriozitet Babovic navodi slucaj Danske gde se kontrola policije vrsi na nivou distrikta. " Nadlezni ministar je osamdesetih godina sproveo istrazivanje da li je potrebno formirati posebnu komisiju. Rezultati su pokazali da na jednog policajca dodje jedna zalba svake 34 godine. Odustalo se od posebne komisije a objasnjenje mislim da nije ni potrebno " , kaze Babovic.\nKod nas ne samo da komisije ne rade vec osteceno lice ne moze ni da dodje do pravde. Takav je slucaj Munira Sabotica iz Novog Pazara. Ovog Muslimana su pripadnici Drzavne bezbednosti pretukli kako bi ga prisilili da se pojavi kao svedok u procesu koji se vodio protiv dvadeset petorice Pazaraca, Muslimana optuzenih za organizovanje vojnih stabova Stranke demokratske akcije.\nPosto javni tuzilac nije hteo da pokrene postupak protiv lica iz DB-a, Sabotic je podneo privatnu tuzbu protiv tri lica ove sluzbe zbog nanosenja teskih telesnih povreda. Sudski proces se oduzio na dve godine i ovih dana je okoncan oslobadjajucom presudom lica koje je pretuklo Sabotica. Njegov advokat Milan Vukovic istice da sudija koji je vodio postupak ne samo da se nije drzao pravila postupka vec je i vidno bio na strani Drzavne bezbednosti, ne uvazavajuci nijedan od dokaza koji su sudu predoceni. On smatra da u slucajevima sa Kosova i iz Sandzaka, gde se pojavljivao kao branilac, postoji uocljiva sprega policije, tuzilastva i suda, odnosno podredjenost i strah suda u odnosu na policiju. Zato mnogi branioci ove procese nazivaju i policijskim procesima.\nKod slucaja Sabotic u Fondu isticu da ce se obratiti Komitetu protiv torture u Zenevi jer je SRJ, pored ratifikovanja Medjunarodne konvencije protiv torture, potpisala i akt kojim priznaje nadleznost komiteta u Zenevi.\nU Fondu za humanitarno pravo isticu da se u javnosti nista ne zna o onome sto se '91. i '92. godine dogadjalo u Vojvodini, u pogranicnim podrucjima sa Hrvatskom, gde su bile stacionirane specijalne jedinice MUP-a Srbije.\nRecit primer je selo Kukujevci za koje se vezuje " rad " stotinak specijalaca sa sremskomitrovackim supovcem Nenadom Bucinom na celu. Niko ne zna sta je bio zadatak ove jedinice ali se zna sta je " radila " . Odvodili su ljude iz sela prema zeleznickoj stanici gde su tukli i prebili vise od 40 ljudi, zbog cega se njih 35 iselilo. Posle njihove prijave i zalbi u Sidu jedinica je promenjena, maltretiranje prestalo i gradjanima Kukujevaca receno da je Bucin uhapsen. Fond je 1994. godine taj podatak proverio i saznao da je Bucin samo vracen na poslove koje je u sremskomitrovackom SUP-u obavljao i pre rata.\nAko se sa aspekta torture posmatraju poslednje godine lako se uocava da se delovanje policije polako usmerava protiv " unutrasnjeg neprijatelja " aktuelne vlasti, sto ce reci protiv opozicije. U poslednjim dogadjajima u Srbiji na desetine ljudi je uhapseno zbog svog politickog misljenja i u zatvoru drzano od sedam do trideset dana. Mnogi od njih su dobili batine a najdrasticniji je slucaj Dejana Bulatovica koji je na protestima nosio lutku predsednika Milosevica.\n" Imala sam priliku da ga posetim u zatvoru. Ono sto sam videla i cula od njega nesto je sto se nikada nije dogadjalo ovde u mirnodopskim uslovima " , iznosi gospodja Kandic. " Ono sto je njemu uradjeno ne samo da je cist oblik torture vec i nesto vise. To je prava patologija. I pored toga sto u svakoj torturi ima patologije, ovaj slucaj zabrinjava ( posle maltretiranja i nanosenja teskih telesnih povreda batinanjem jedan policajac mu je nabio palicu u anus uz reci - " sad ces ti da vidis kako izgleda ono sto si ti radio predsedniku... " ). Strasno je to sto je taj patoloski cin izvrsen u vezi sa predsednikom Srbije a da se niko od zvanicnika nije oglasio. "\nU ovaj slucaj se umesala i lekarska etika. Advokati Barovic i Vukovic isticu da je posle ove torture policija pozvala sluzbu hitne pomoci ciji je lekar Bulatovica odmah uputio u Urgentni centar. Tamo je lekar konstatovao samo lakse telesne povrede (sve ovo se desavalo pre nego sto je Bulatovic priveden sudiji za prekrsaje). Jos uvek uprava zatvora advokatima nece da preda medicinsku dokumentaciju iako je to protivzakonito. " Cak nam prvih pet dana nisu dozvolili ni da ga posetimo (u vreme kada tece rok za zalbu), a nakon toga posetu su omogucili u prisustvu policajca, sto je takodje nezakonito. Tako mu je povredjeno pravo na odbranu, na lecenje i na bilo kakvu pomoc " , smatra branilac Barovic. " Time se pokazuje da su zakoni samo dekoracija a primarna je samo politicka volja vlasti. Jos svojevremeno je Stane Dolanc (nekadasnji ministar unutrasnjih poslova SFRJ) smislio da se cela Jugoslavija proglasi carinskom zonom kako bi policija uvek mogla da vrsi pretres lica i premetacinu stana iako je to dozvoljeno samo ako se protiv lica vodi krivicni postupak. Nijedna od postjugoslovenskih drzava nije ukinula te odredbe.\nZa ovog advokata jedino resenje koje bi sprecilo ovakva ponasanja bilo bi da lice koje se lisava slobode odmah ima pravo na advokata, pa cak i lice koje nije liseno slobode vec se samo poziva na takozvani informativni razgovor. " U ustavu ima jedna odreba koja kaze da svako ima pravo na pravnu pomoc u svakom postupku, sto ukljucuje i postupak u policijskoj stanici. "\nVredi pomenuti da je Ustavni sud Makedonije ukinuo, bas ovih dana, clan Zakona o krivicnom postupku i onemogucio policiju da ljude privodi na informativni razgovor bez sudskog naloga. Cak i u Hrvatskoj postoji ustavno resenje o nepostojanju policijskog pritvora, ali Hrvati ne bi bili nasa " braca " da nisu utvrdjivanje identiteta produzili na sest dana.\nOvakve zakonske finese i zackoljice dovoljno ukazuju sta je zakonodavcu u stvari bila namera, pa onda ne cudi ni opaska profesora dr Momcila Grubaca iz Novog Sada da " ako hocete da znate kakva su ljudska prava u jednoj zemlji, nemojte citati Ustav, vec Zakon o krivicnom postupku koji je pravi seizmograf ljudskih prava " .\nOcigledno da ovih dana u Beogradu ne treba ni citati Zakon o krivicnom postupku, vec samo izaci na ulice i svima ce biti jasno kakva su u ovoj zemlji ljudska prava. Ako ne podlegnete torturi.\nZavera rezima protiv drzave\nZa razliku od Istocne Evrope, srbijanski komunisticki etatizam nije se urusio nego - samo " transformisao " i tako u sustini ocuvao ( " pseudomorfoza " ). Rec je o sistemu u kome jedna grupacija ima monopol kontrole nad drzavom i pomocu nje nad ekonomijom i ostalim oblastima drustvenog zivota. Da bi se prikrio (kriptokomunizam), srbijanski rezim je isprva bio preuzeo demokratsku formu. Medjutim, dok je 1991-92. jos delovao u protodemokratskom obliku, rezim ga je kasnije sveo na demokratsku fasadu ( " demokraturu " ), da bi najzad otvorenim forsiranjem JUL-a i falsifikovanjem lokalnih izbora odbacio i te kulise.\nU pitanju je ni manje ni vise nego zavera vladajuceg rezima protiv ustavnopravnog poretka sto ga je sam uspostavio. Na zaprepascenje vlastodrzaca i mnogi doskorasnji podanici poceli su da im pruzaju odlucan otpor. SRBIJA SE PRED MILOSEVICEM SAGINjATI NECE! Iz masovnog gradjanovanja nastaje sirok POKRET ZA DEMOKRATSKU SRBIJU (PDS). On se ne zadovoljava vaspostavljanjem protodemokratske forme, da o demokratskoj dekoraciji i ne govorimo, vec se bori da uklanjanjem rezima omoguci istinsku demokratizaciju Srbije. Postavlja se odsudno pitanje: po cijem nalogu i sa cijim znanjem je organizovana antidrzavna zavera? Zahteva se politicka, pravna i moralna odgovornost (i) za tu kriminalizaciju rezima.\nZasto se Milosevic iscudjava onome sto ga je snaslo, kad je vec licno monopolisao odlucivanje cak i o velicini drzave, drzavljanstvu i granicama, ratu i miru, vanrednom stanju, odnosu prema svetu, pa i transgeneracijskim posledicama takve politike!\nMilosevicev odnos prema demokratskom Zapadu kretao se u rasponu od arogantne, preko brzoplete i panicne, do kapitulantske improvizacije. Posto je ovih dana video da vise ne predstavlja cak ni korisno sredstvo za Zapad, on se u skladu sa svojim radikalnim i bezobzirnim oportunizmom odlucio da krene suprotnim smerom, ponovo u ime populisticki shvacene " nacionalne suverenosti i nacionalnog dostojanstva " . Samo, da li su realne sanse za vracanje od kapitulacije do arogancije? Koliko ce jos vremena, energije, patnje i zrtava Milosevic straciti svom narodu u nastojanju da izvrda neminovnost!?\nPOKRET ZA DEMOKRATSKU SRBIJU bori se za pluralisticku drzavu i trzisnu privredu integrisanu u Evropu, ne zato sto to zahteva inostranstvo (cak i kad se radi o zemljama-saveznicama u dva svetska rata), nego zato sto je nas narod vec ziveo u takvim uslovima u prvoj polovini veka i zato sto dobro zna da mu spasa i napretka nema bez oslonca na tu tradiciju.\nZa konacan uspeh POKRETA ZA DEMOKRATSKU SRBIJU, po mom misljenju, od kljucne vaznosti su jos najmanje tri uvida:\nDemokratsko-opozicione partije cine tek njegov zamajac i okosnicu, on je mnogo siri i snazniji od njih.\nSpontano nastale oblike Pokreta valja sto pre pretvoriti u trajne institucije " gradjanskog drustva " , neophodne kako za promenu vladajuceg rezima i sistema, tako i za kontrolu buduce pravne i demokratske drzave.\nPrimitivne antikomunisticke parole samo stete demokratskim snagama. Vecina naroda ne vidi ceo svoj zivot pod komunizmom kao saucesnicki promasaj, politicki i moralni. Zbog toga u kritici stalno valja praviti razliku izmedju odlucujucih, privilegovanih i korumpiranih rezimskih kadrova, s jedne, i mase njegovih pristalica i biraca, s druge strane. Ovim potonjim treba staviti do znanja da ce i posle promene rezima i sistema zadrzati radna mesta i polozaje ukoliko za njih imaju kvalifikacije. Utoliko pre, sto su mnogi njegovi clanovi i glasaci iskreno, mada pogresno, dugo verovali da podrzavajuci SPS podrzavaju svojevrsnu zamenu za socijaldemokratiju i istodobno glavnog garanta srpskih prava i interesa. Ipak, dalju saradnju sa vlastodrscima sve je teze ljudski razumeti, s obzirom na katastrofu koju smo doziveli, kao i na cinjenicu da napustanje rezima sada ne predstavlja nikakav ozbiljniji rizik.