АГРОСПЕКТР УКРАЇНА — Код ЄДРПОУ 41702075\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОСПЕКТР УКРАЇНА\nТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА"\n02.11.2017 (3 роки 6 місяців)\nМИТЮК СВІТЛАНА МИКОЛАЇВНА (ЗГІДНО СТАТУТУ) - керівник\n38 302 540,18 грн.\nАдреса: Україна, 03194, місто Київ, БУЛЬВАР КОЛЬЦОВА, будинок 14Д, офіс 610\nУчасники та бенефіціари 41702075\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСПЕКТР"\nАдреса засновника: 5147746460263 - ЛАХМАНОВ СЕРГІЙ МИХАЙЛОВИЧ, РОСІЙСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ, МІСТО МОСКВА, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ОЧАКІВСЬКА, БУДИНОК 2, КВАРТИРА 12, ВІДСОТОК ЧАСТКИ СТАТУТНОГО КАПІТАЛУ-100%\nАдреса засновника: Росія, 115280, МІСТО МОСКВА, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНСЬКА СЛОБОДА, БУДИНОК 16 ПРИМІЩЕННЯ VII, КІМНАТА 2\nРозмір внеску до статутного фонду: 38 302 540,18 грн\nІндивідуальний податковий номер: 417020726575\nДата взяття на облік: 03.11.2017\nНомер взяття на облік: 265717271052\nНомер взяття на облік: 10000001050833\n21.04.2021 Рішення Господарське 96499899 910/18818/20\n21.04.2021 Рішення Господарське 96627481 910/18818/20\n06.04.2021 Ухвала суду Господарське 96037029 922/3893/20\n06.04.2021 Рішення Господарське 96171987 911/3455/20\n05.04.2021 Ухвала суду Господарське 96004352 910/18818/20\n16.03.2021 Ухвала суду Господарське 95572642 911/3455/20\n15.03.2021 Ухвала суду Господарське 95500106 922/3893/20\n23.02.2021 Ухвала суду Господарське 95202493 911/3455/20\n16.02.2021 Ухвала суду Господарське 94896626 910/18818/20\n04.02.2021 Рішення Господарське 94864905 922/3893/20\n07.11.2017 Змінилось найменування юридичної особи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА"\n( ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА")\n07.11.2017 Змінилася адреса 04128, м.Київ, Святошинський район, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ТУПОЛЄВА, будинок 23\nЯкий ЕГРПОУ компанії ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код ЕГРПОУ ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" - 41702075.\nЯкий стан компанії ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" ?\nНа дату 17.05.2021 контрагент ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" має статус - Не перебуває в процесі припинення.\nЯка повна назва ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань контрагент 41702075 на 17.05.2021 має такую повну офіційну назву ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОСПЕКТР УКРАЇНА.\nЯка скорочена назва компанії 41702075 ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань контрагент 41702075 на 17.05.2021 має таку офіційну скорочену назву ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА".\nЯкий основний КВЕД у контрагента 41702075 ?\nНа дату 17.05.2021 у 41702075 основний вид економічної діяльності 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.\nВ якому регіоні зареєстрована ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОСПЕКТР УКРАЇНА ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на 17.05.2021 контрагент 41702075 зареєстрований в Україна, 03194, місто Київ, БУЛЬВАР КОЛЬЦОВА, будинок 14Д, офіс 610.\nДані про фірму ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА"\nОтримайте юридичну інформацію про організацію ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА". ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" зареєстрована 02.11.2017. Уповноважена особа фірми: Митюк Світлана Миколаївна. Юридична адреса ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" — Україна, 03194, місто Київ, БУЛЬВАР КОЛЬЦОВА, будинок 14Д, офіс 610.\nДані про фірму "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА"\nОсновним видом діяльності є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Форма власності: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ. Фірми "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" присвоєно код ЄДРПОУ 41702075. Статутний фонд фірми ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" становить 38 302 540,18 грн. Контрагент ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" згадується в 3 судових документах. Перевірка фірми ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА" у списках санкцій — відсутня інформація по особі або пов'язаних особах. У повній версії системи є більше важливої інформації про ТОВ "АГРОСПЕКТР УКРАЇНА". Шукайте компанії в Київ або в каталозі на букву А.\nГО "БІЗНЕС-АСОЦІАЦІЯ ЕКСПОРТЕРІВ ТА ІМПОРТЕРІВ "УКРАЇНА - КИТАЙ"


Правоохоронці Сумщини розкрили ряд крадіжок : Крадіжки сталися в населених пунктах Сумського, Білопільського, Лебединського, Серединобудського та Ямпільського районів. Цікавили злодіїв золоті вироби, Знов чарує музикою нас духовий оркестр, який спиняє час....: У 1960-70-х роках майже кожне село Лебединщини мало свій духовий оркестр. У Кам’яному духовим оркестром, який діяв при СБК, керував На черговій сесії районної ради депутати прийняли рішення з 10 питань: 6 травня відбулося спільне засідання постійних комісій та пленарне засідання чергової 33 сесії Лебединської районної ради. На засіданні постійних комісій, Карантинні уривки Лебединських розмов: Оскільки в Україні триває карантин, і вулицями нашого міста, по магазинах, на базарі, на автовокзалі, аби почути, що люди говорять, Сповнена світла й тепла: Її душа відкрита до людей. Це відчувалося відразу при нашому першому знайомстві. Та це не було спеціальне знайомство. Просто потреба Про коропа, про Короп та про лебединця Сергія Шивякова: Спочатку, звісно, поговоримо про коропа. Та не про те, що воно за звір, де він літує та зимує, що з Шановні читачі! : Це третя розповідь про життя сільської вчительки-пенсіонерки. Перші дві були опубліковані в газеті «Будьмо разом». Моя героїня сповідує активне життя, Шановні жителі Лебединщини!: Минув місяць, відколи в Україні оголошено карантин, який мав би попередити масове зараження населення вірусом нового типу COVID-19. Сьогодні вся СIм’я - це 7 «Я»?: 15 травня в усьому світі відзначають День сім’ї. Сім’я або родина – соціальна група, яка складається з людей, які, зазвичай, Станом на 16 вересня 2020 року на Сумщині 2640 випадків захворювання на коронавірусну інфекцію: За минулу добу Covid-19 підтвердили у 87 осіб (Суми - 71, Шостка - 3, Конотоп - 5, Лебедин - 1,\nДетальніше: Не допустити зривів у постачанні природного газу населенню\nДетальніше: Віктор Лисянський: «Постійно згадую Михайлівку, лебединських друзів»\nДетальніше: Безпека під час купання у водоймах\nДетальніше: Національній поліції - 5 років\nДетальніше: Ціни на ринку на 1 липня 2020 року\nДетальніше: Він просто людяний\nДетальніше: Понад 57 тисяч клієнтів «Сумигаз» жодного разу не сплатили за доставку газу\nДетальніше: «Завдання дня: повернути людей на їхні робочі місця, підвищити заробітну плату»\nДетальніше: Всеукраїнська перемога шкільного євроклубу\nДата: 04-04-2020\tПерегляди: 14924\nДата: 04-04-2020\tПерегляди: 4093\nДата: 04-04-2020\tПерегляди: 3913\nДата: 04-07-2020\tПерегляди: 3718\nДата: 04-04-2020\tПерегляди: 3646


Тютюн Jibiar Ice Mango (Лід Манго) - 50 грам: купити Тютюн Jibiar 50 грам для кальяну з доставкою по Україні - інтернет-магазин Табакка\nТютюн Jibiar Ice Mango (Лід Манго) - 50 грам\nТютюн Jibiar Ice Pear (Лід Груша) - 100 грам\nJibiar Ice Lemon - тютюн для куріння кальяну, продукт турецького виробництва. Має приємний насичений смак стиглого манго, відноситься до категорії солодких тютюнів з освіжаючим смаком.\nJibiar Ice Mango: головні особливості тютюну\nТютюн Jibiar Ice Mango підкорює вже з першої спроби. Це сортовий продукт, приготований на листі Вірджинія Голд. У процесі куріння ви відчуєте насичений смак солодкого манго. Коли інтенсивність ароматизатора трохи вичерпається, залишиться приємний післясмак тютюну. Ментолова прохолода побалує рецептори на видиху.\nУ складі сиропу для просочення присутній очищений гліцерин. Він підвищує димність тютюну на видиху. Щоб не знизити насолоду, не варто віджимати порцію від сиропу перед забиванням.\nЗабивають тютюн Джібіар Лід Манго пухким шаром. Він добре розкурюється в чаші будь-якої форми з глини або силікону. Смак повноцінно розкривається через 10 хвилин, коли тютюн буде досить добре прогрітий. Серед інших особливостей заправки:\nВ основі присутній добірний тютюновий лист без гілок;\nТютюн має рівномірну середню нарізку;\nМістить натуральний нікотин, має середню міцність;\nВисока жаростійкість, можна курити на 3 вугіллях, з забивкою в дотик.\nКупити кальянний тютюн Jibiar Ice Mango в інтернет-магазині Tabakka запрошуємо всіх бажаючих. Вашій увазі великий вибір сумішей турецького виробництва. Лінійка включає понад 100 різноманітних смаків, серед яких вибрати відповідний не складе труднощів. У нас доступні ціни на тютюн оригінальної якості і є доставка по Україні.\nСмак Лід Манго


У Житомирській області двоє нових хворих Covid-19\nДва нових випадки захворювання Covid-19 зареєстровані в Житомирській області в четвер, це жителі міст Бердичів та Малин, повідомив голова Житомирської обласної державної адміністрації Віталій Бунечко.\n"Щойно отримав інформацію про те, що в Бердичеві та Малині виявили нові зареєстровані випадки Covid-19 ... У обох випадках визначені контактні особи", - написав Бунечко на своїй сторінці в Facebook в четвер увечері.\nЗа його словами, в Бердичеві захворювання встановлено у чоловіка 1972 р.н. "Перед госпіталізацією хворому було зроблено швидкий тест, що не виявив коронавірус. Пацієнт був госпіталізований 23 березня в інфекційне відділення Бердичівської міської лікарні, до цього був на самоізоляції", - розповів глава обладміністрації.\nУ Малині коронавірус виявлений у чоловіка 1964 р.н., повідомив чиновник. "Надійшов до Малинської міської лікарні 25 березня, до цього спостерігався у приватного сімейного лікаря. На момент звернення до лікаря хвороба не проявлялася. Через погіршення його стану спрямований в інфекційне відділення", - розповів Бунечко.\nЯк повідомлялося, станом на 10.00 четверга, 26 березня, в Україні було 156 лабораторно підтверджених випадків коронавірусної хвороби Covid-19, з них 5 летальних, 1 пацієнт одужав і вже виписаний з лікарні. При цьому в Житомирській області було зафіксовано два випадки, один із них летальний.\nТеги: #житомирська_область #коронавірус


Український стартап OneNotary залучив $1,75 млн | Vector\n13 Січня 2022, 10:53\nСтартап OneNotary з українськими засновниками залучив $1,75 млн від українських фондів Adventures Lab VC, Digital Future VC, U.Ventures, російського TMT Investments та американських GoodPaper Venture та The Legal Tech Fund, пише Forbes.\nСтартап OneNotary, який допомагає завірити важливі документи в нотаріуса не виходячи з дому, закрив раунд інвестицій на $1,75 млн. У команду повірили фонди Adventures Lab VC, Digital Future VC, U.Ventures, TMT Investments, GoodPaper Venture та The Legal Tech Fund.\nРаунд на $1,75 млн буде спрямований на доопрацювання продукту. Стартап хоче запустити автоматичне заповнення документів та скоротити інтеграцію програмного продукту із бізнесом до кількох годин. Інша стаття видатків — маркетинг. «Треба популяризувати сервіс у консервативних штатах», — говорить кофаундер стартапу Іван Зіньков.\n«OneNotary відповідає нашим основним критеріям інвестування: український фаундер і заряджена команда, гарний трекшн, перспективний ринок та можливість для екзиту. OneNotary добре зайшли, у них вже є продажі та гарні маркетингові показники», — прокоментував нам угоду фаундер Digital Future Олексій Вітченко.\nЯк працює стартап\nOneNotary — платформа онлайн-нотаризацій у США. Вона дає змогу завірити документи протягом 15 хвилин. Клієнт бронює тимчасовий слот, завантажує документи та телефонує нотаріусу з відеозв’язком. Перед цим він проходить тест на підтвердження особи. Система ставить йому особисті питання щодо кредитної історії, місця проживання тощо. Захистити документ від підробок допомагає диджитал-сертифікат — його зашивають у метадані документа.\nПлатформа налічує понад 10 000 нотаріусів з усіх штатів. Команда стартапу активно працює над тим, щоб нотаріальне засвідчення документів онлайн стало стандартом для США. В амбітних планах — підкорення міжнародного ринку.\n#Adventures Lab #Digital Future #OneNotary #U.Ventures #Інвестиції #Український стартап


Готелі в місті Пембін\nДе зупинитися у місті Пембін?\nОцінки гостей7,8.Добре616 відгуків гостей Hotels.com\nПембін: найпопулярніші визначні місця\nFour Seasons ATV Trails, що за 14 км від центру міста Пембін, точно варто відвідати під час вашої поїздки. Якщо ви хотіли би відвідати парки у місті Пембін, вирушайте до таких зелених місць, як Водоспади Дейва (Dave's Falls) і Водоспади "Лонг Слайд" (Long Slide).\nПоле для гольфу «Four Seasons»\nНе пропустіть нагоди пройтися кількома лунками: Поле для гольфу «Four Seasons» всього за 14,1 км від центру міста Пембін. Якщо у такому місці, як Поле для гольфу «Four Seasons», вам навіть ключки немає, де витягти, зовсім неподалік розташований Гольф-клуб "Грін Ейкрс".\nВодоспади "Лонг Слайд" (Long Slide)\nВодоспади "Лонг Слайд" (Long Slide), що за 7,5 км від центру міста Пембін, точно варто відвідати під час вашої поїздки. Водоспади "Лонг Слайд" (Long Slide): якщо вам сподобалося тут, спробуйте завітати до таких місць, як Menominee River State Park і Природний заповідник "Міскауно Седар Свомп", до яких можна швидко доїхати.\nВодоспад Смоллі, що за 7,9 км від центру міста Пембін, точно варто відвідати під час вашої поїздки.\nДізнатися більше про м. Пембін\nГотові до нових пригод? Пембін чекає на вас! Приїжджаєте на день? На добу? Кожен мандрівник може знайти підходяще помешкання в околицях такого популярного місця, як Пембін. Пембін: шукайте помешкання на Hotels.com, використовуючи нашу онлайн-карту. На нашій карті показано райони навколо кожного готелю міста Пембін. Так ви зможете легко побачити відстань до найголовніших атракцій, і змінити параметри пошуку за потреби. Пембін: найвигідніші пропозиції готелів із Гарантією ціни.\nфото Eric & Kristy's Adventures\nІнші готелі в місті Пембін, Вісконсин\nГотелі з найвищим рейтингом у місті Пембін\nПембін – міста поблизу\nГотелі в місті Амберг\nГотелі в місті Niagara\nГотелі в місті Норвей\nГотелі в місті Quinnesec\nГотелі в місті Орора\nГотелі в місті Кінгсфорд\nГотелі в місті Валкан\nГотелі в місті Ірон-Моунтайн\nГотелі в місті Ателстейн\nПереглянути ще готелі в місті Пембін


Ігнорувати журналістів — собі ж шкодити. Чи адекватно нова влада реагує на виклики? - Права Людини в Україні\nПублікації › Архів › Свобода Висловлювань в Україні › 2005 › 03\n09.05.2005 | Тарас Марусик, журналіст Радіо “Свобода”\nІгнорувати журналістів — собі ж шкодити. Чи адекватно нова влада реагує на виклики?\nОдним із численних викликів новій владі будуть її взаємини зі ЗМІ. Власне, чому будуть? Виклики, як нав’язлива тінь, уже волочаться за новим урядом. Можна погодитися з Євгеном Сверстюком, що брутальний напад на Патріархію Української православної церкви в центрі столиці України серед білого дня в той момент, коли затверджений Президентом України Віктором Ющенком новий уряд зібрався на своє перше засідання в кінозалі Верховної Ради, є диявольським викликом оновленій владі. Чи відреагувала ця сама влада на виклик?\nЗамість відповіді наведу в скороченому вигляді інформацію від Центру громадських зв’язків Головного управління МВС України в Києві, здобуту довгою і наполегливою працею: “Виїздом на місце події встановлено, що Варваринський корпус Михайлівського Золотоверхого монастиря належить Київському науково-методичному центрові з охорони, реставрації та використання пам’яток історії, культури і заповідних територій. Біля будівлі, розташованої на території монастиря, знаходився настоятель Михайлівської проєрархії м. Києва, який у вказаному приміщенні за дорученням керуючого справами Патріархії архієпископа Харківського і Полтавського Ігоря Ісіченка займався реалізацією церковних речей. Iз його пояснення стало відомо, що годину тому невідомі особи в кількості до 20 осіб примусово вивели його зі вказаного приміщення. Для розв’язання конфліктної ситуації та вирішення її в законному порядку сторони дійшли згоди спільно опечатати всі приміщення до вирішення питання в суді. Попередньою перевіркою встановлено, що фізична сила між конфліктуючими сторонами не застосовувалась. Охорону громадського порядку на території монастиря, з метою недопущення протиправних дій, забезпечує наряд міліції”.\nНа цей канцелярський документ мені довелося витратити майже чотири години. Таку оперативність можна охарактеризувати виразом “опір матеріалу” в особі начальника згаданого Центру громадських зв’язків Дмитра Андреєва, а можна вважати і явним затягуванням часу. Хоча, як мінімум, мав би бути коментар компетентної людини в погонах. Звичайно, новий міністр входить у справи, але ж його підлеглі орудують від його імені. А тим часом диявол продовжує бенкетувати.\nЩе один свіжий приклад. 14 січня, після кількаденних телефонних переговорів, я надіслав листа Київському міському голові Олександрові Омельченку з трьома запитаннями, на які сподівався почути відповідь. 14 лютого збіг місячний термін, визначений законодавством для відповіді будь-якими посадовими особами, в тому числі й міським головою, на письмові запити громадян. Не згадуймо тут про специфіку журналістики. За цей час одне запитання втратило актуальність, а друге застаріло. Залишилося останнє — про спілкування з приймальнею керівника транспортного управління столичної міськдержадміністрації. З огляду на поведінку державного службовця (попри те, що та особа це заперечила), процитую це запитання: “Хотілося б почути з перших уст, як виконується міська комплексна програма заходів щодо розвитку і функціонування української мови в м. Києві на 2002—2005 роки “Українська мова в українській столиці”, яку Ви свого часу підписали. Чому, наприклад, секретарка Шпильового відмовляється спілкуватися державною мовою, а на зауваження відповідає “Какая разніца?”, при цьому зазначаючи, що в приймальні Шпильового вона перебуває на громадських засадах. На мою думку, це не лише порушення Конституції і законів України, а й згаданої міської програми. Це просто обурливо”.\nІ на все це — ані гич. Очевидно, індульгенція через перезатвердження одержана, тому і на такі “дріб’язки”, як прозорість і відкритість, звертати уваги не варто. Є й важливіші справи.\nНова влада або, як у випадку з Омельченком, нова-стара влада потребує отих “ланцюгових псів демократії”, які допомагатимуть їй адекватно відповідати на нові виклики. Можна не сумніватися, що їх буде чимало.\n(“Україна молода”, №30, 17.02.2005)


На Донбасі та Харківщині складна ситуація, окупанти обстріляли Сумщину та Миколаєв: Зеленський підбив підсумки 94-го дня війни (ВІДЕО) - Дом\n28 Травня / 2022\nВ районах на Донбасі й на Харківщині, де російська армія намагається вичавити хоча б якийсь результат для себе, склалася дуже складна ситуація. Про це сьогодні, 28 травня, на 94-й день війни у своєму зверненні заявив президент України Володимир Зеленський, інформує "Дом".\n"Ключові напрямки боротьби на фронті — це, як і раніше, Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Бахмут, Попасна та інші міста, на яких зосереджений російський наступ", — розповів Володимир Зеленський.\nЗа його словами, триває щоденна робота над посиленням захисту України, передусім йдеться про постачання зброї.\n"Звичайно, дуже багато залежить від партнерів. Від їхньої готовності надати Україні все необхідне для захисту свободи. І я очікую хороших новин щодо цього вже наступного тижня", — висловив слова надії президент.\nГлава держави зазначив, що сьогодні російська армія завдала абсолютно безглуздих та відверто варварських ударів по Сумщині. А в Миколаєві внаслідок обстрілів загинула одна людина, семеро зазнали поранень, з яких двоє — у важкому стані.\n"Снаряди вдарили по житловому району за 20 метрів від дитячого садочка. Ось таких ворогів обрала для себе Російська Федерація", — розповів про обстріл Миколаєва Зеленський.\nВін зазначив, що буде знову нагадувати світу, що потрібно нарешті визнати офіційно Росію державою-терористом, державою — спонсором тероризму.\nТакож президент розповів, що готується до засідання Європейської ради, яке відбудеться 30-31 травня. Під час звернення до учасників засідання він збирається говорити про терор.\n"Про терор, який став на сьогодні фактично єдиною формою дій російської держави щодо Європи. Терор на землі України. Терор на енергетичному ринку всієї Європи, не тільки нашої держави. Терор на продовольчому ринку, причому вже в глобальному масштабі. А який терор буде далі?" — ставить питання глава держави.\nКрім питання терору Зеленський збирається у своєму зверненні до Європейської ради приділити увагу прогресу розвитку України, який уже досягнутий і який може бути досягнутий найближчим часом.\nТакож наступного тижня президент продовжить звертатися до парламентів європейських країн.\nА сьогодні Володимир Зеленський спілкувався з прем'єр-міністром Великої Британії Борисом Джонсоном. Під час діалогу сторони обговорили оборонну підтримку й постачання пального в Україну.\n"Про те, як можемо розблокувати українські порти, а отже, як можемо не допустити розгортання продовольчої кризи. Окремо обговорили й гарантії безпеки для України, маємо активізувати роботу над ними", — розповів про теми бесіди президент.\nЗакриття виїзду з окупованої території Херсонщини Зеленський назвав проявом слабкості окупантів.\n"Але Україна поверне все своє. Все. І це обовʼязково. І це лише питання часу. І кожного дня цей час, час звільнення, скорочується. Ми для цього робимо все", — резюмував Володимир Зеленський.\nЧитайе також: Українські захисники тримають оборону на Донбасі та атакують на Херсонщині — зведення від Генштабу ЗСУ в 94-й день війни


"Марк I" - Перший комп'ютер - Різне - Каталог статей - ДПТНЗ Західно-Дніпровський центр ПТО\nНеділя, 23.02.2020, 20:06\n"Марк I" - Перший комп'ютер\n"Марк I" (Automatic Sequence Controlled Calculator - обчислювач, керований автоматичними послідовностями) - перший американський програмований комп'ютер. Розроблений і побудований в 1941 році за контрактом з IBM молодим гарвардським математиком Говардом Ейкен і ще чотирма інженерами цієї компанії на основі ідей англійця Чарльза Беббіджа.\nПісля успішного проходження перших тестів в лютому 1944 року комп'ютер був перенесений в Гарвардський університет і формально запущений там 7 серпня 1944 року.\nЗа наполяганням президента IBM Томаса Дж. Уотсона, що вклав у створення "Марк I" 500 тисяч доларів своїй компанії, машина була укладена в корпус з скла і неіржавіючої сталі. Комп'ютер містив близько 765 000 деталей (електромеханічних реле, перемикачів і т. п.) досягав у довжину майже 17 м (машина займала в Гарвардському університеті площу в декілька десятків квадратних метрів), у висоту - більше 2,5 м і важив близько 4,5 тонн. Загальна протяжність сполучних проводів становила майже 800 км. Основні обчислювальні модулі синхронізувалися механічно за допомогою 15-метрового валу, що приводиться в рух електричним двигуном, потужністю в 5 л.с. (4 кВт).\nКомп'ютер оперував 72 числами, що складаються з 23 десяткових розрядів, витрачаючи по 3 секунди на операції додавання і віднімання. Множення виконувалося протягом 6 секунд, поділ - 15,3 секунди, на операції обчислення логарифмів і виконання тригонометричних функцій вимагалося більше хвилини.\nФактично "Марк I" являв собою вдосконалений арифмометр, що заміняв працю приблизно 20 операторів зі звичайними ручними пристроями, однак через наявність можливості програмування деякі дослідники називають його першим реально працючим комп'ютером. Насправді, машина почала перемелювати свої розряди лише через два роки після того як у Німеччині німецький винахідник Конрад Цузе створив обчислювальну машину Z3.\n"Марк I" послідовно зчитував і виконував інструкції з перфорованої паперової стрічки. Комп'ютер не вмів виконувати умовні переходи, через що кожна програма являла собою досить довгий стрічковий рулон. Цикли (англ. loops - петлі) організовувалися за рахунок замикання початку і кінця прочитуваної стрічки (тобто дійсно за рахунок створення петель). Принцип поділу даних та інструкцій здобув популярність, як Гарвардська архітектура.\nОднак, головною відмінністю комп'ютера "Марк I" було те, що він був першою повністю автоматичною обчислювальною машиною, яка не вимагала якогось втручання людини в робочий процес.\nНа церемонії передачі комп'ютера Говард Ейкен не згадав про яку-небудь роль IBM у створенні машини. Томас Уотсон був розсерджений і незадоволений цим вчинком Ейкена, тому припинив їх далной співпрацю. Дана IBM назву "Automatic Sequence Controlled Calculator" Ейкен замінив на "Mark I", а компанія приступила до створення нового комп'ютера "SSEC" вже без участі Говарда Ейкена.\nУ свою чергу, Говард Ейкен також продовжив роботу над створенням нових обчислювальних машин. За "Марком I" послідував "Марк II", потім у вересні 1949 року "Марк III/ADEC", а в 1952 - "Марк IV"\nКатегорія: Різне | Додав: Admin (19.10.2012)\nПереглядів: 563 | Теги: Марк I, комп'ютер, Чарльз Беббідж, SSEC, арифмометр, IBM, архітектура, Говард Ейкен, Томас Дж. Уотсон, Історія | Рейтинг: 5.0/1


Історична географія культури: проблеми змісту та рангування одиниць дослідження (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nІсторична географія культури: проблеми змісту та рангування одиниць дослідження (реферат)\tadmin\nГеографія економічна, регіональна економіка\tІсторична географія культури: проблеми змісту та рангування одиниць\nІсторична географія культури (культурно-історична географія) є\nпідсистемою географії культури. Поряд із двома іншими її підсистемами –\nетнокультурною та сакральною географіями, історична географія культури\nрозвинута найменше. Все це, звичайно, аж ніяк не сприяє розвиткові\nтеорії і практики історико-культурної географії зокрема та географії\nкультури загалом. Тому, на наш погляд, дослідження проблем змісту\nісторичної географії культури є актуальним. Проблематиці історико-геокультурних досліджень присвячено відносно\nнебагато праць. Нами, зокрема, у 1994 р. був запропонований власний\nваріант історико-географічного (геокультурного) районування України.\nВоно базувалось на трьох критеріях і нараховувало дванадцять\nісторико-геокультурних реґіонів . Території існуючих адміністративних\nобластей, за цим районуванням, включались до складу\nісторико-геокультурних реґіонів неподільно. У 2006 р. опублікована\nфундаментальна розвідка географа Ігора Дітчука про історико-геокультурні\nособливості формування території Тернопільщини . Їх він розглядає на\nстику Галичини, Волині та Поділля. Історична географія культури (історико-культурна географія), зрозуміло,\nнайтісніше пов’язана з історією. Історико-культурна географія формується\nна перетині географії культури й історії та, меншою мірою, політології.\nІсторія є однією з найбільш обширних наукових дисциплін. У даному\nвипадку, з геокультурного погляду, ми розглядаємо історію у політичному\nаспекті. До історичної географії культури відносимо дослідження тих\nкультурно-територіальних єдностей, які сформувались в процесі\nісторичного розвитку під впливом політичних обставин. Цими єдностями є\nкультурно-історичні (історико-культурні) реґіони різних типів та рангів.\nНайвищим рангом історико-культурних єдностей є макро- або, краще,\nсуперрівень. Він представлений, як правило, державами. За своєю історією\nУкраїна та окремі її реґіони входили до складу різних держав.\nНайдавнішою автохтонною державою на території України було Боспорське\nцарство (480 р. до Хр. — IV ст. після Хр.). З І ст. до Хр. воно,\nпереважно номінально, перебувало у васальній залежності від Риму.\nСтолицею царства був Пантікапей (на території сучасного м. Керч).\nБоспорське царство головно займало територію узбережжя Азовського моря,\nа також побережжя Чорного моря біля Керченської протоки. Можна провести\nгеокультурні паралелі між давнім Римом, який володів усім узбережжям\nСередземного моря, та Боспором, територія якого охоплювала побережжя\nАзовського моря, крайньої північно-східної окраїни Середземномор’я. У\nпівденно-східній частині колишнього Боспорського царства у X ст. –\nпершій половині XII ст. існувало Тмутараканське князівство, що належало\nдо України-Русі. Між Боспором та Тмутараканню прямий геокультурний\nзв’язок не простежується. Тут йдеться лише про деяку подібність\nтериторіальних масштабів. Другою автохтонною державою на території України та першою геокультурно\n(етнокультурно) українською є Русь (друга половина IX – перша половина\nXII ст.). За час її виникнення потрібно взяти 862 p., коли поляни\nзвільнились з-під влади хозарів. Так постала незалежна Руська земля\n(Русь) зі столицею у Києві під правлінням Аскольда і Діра. Хозарська\nекспансія на схід сучасної України розпочалася у 678–679 pp. і\nпосилилася після арабо-хозарської війни 737 р. З часом хозари обклали\nданиною в’ятичів (верхня Десна), сіверян (нижня Десна) та полян. Писемне\nповідомлення під 859 р. фіксує отримання данини від таких племен: ”А\nхозари брали з полян, і з сіверян, і з в’ятичів …“ [6, с.12]. У 2012\nр. виповниться 1150 р. (862-2012 pp.) української державності. Зараз\nпрямим геокультурним спадкоємцем Русі IX–XII ст. є Україна. З початку XIII ст. на території України існували дві автохтонні, але\nгеокультурно (історико-культурно) та просторово дуже різні держави –\nГалицько-Волинське князівство та князівство Феодоро. Галицько-Волинське\nкнязівство (королівство) 1199–1349 pp. є історико-культурним спадкоємцем\nРусі зі столицею у Києві. Столицями держави були Галич і Володимир\n(сучасний Володимир-Волинський), а з 1270-х pp. – Львів. Спочатку\nволодарі Галицько-Волинської держави мали титул ”великого князя“, але\nнадалі його місце займає титул ”короля“. Вперше він фіксується уже в\n1206 p., потім у 1215–1216, 1227, 1231 і 1246 роках. У 1253 p.\n”королівський сан“ прийняв Данило Галицький. Другою особливою\nгеокультурною рисою цієї держави є те, що її володарів також називали\nкоролями не тільки Галичини і Волині, але й ”Русі“. Титул ”король Русі“\nстосовно правителя Галицько-Волинської держави фіксується впродовж XIII\nст. та до 1339 р. [5, с. 149-150]. Це ще раз підтверджує прямий\nгеокультурний (історико-культурний) зв’язок між Галицько-Волинським\nкоролівством XIII ст. – першої половини XIV ст. та Руссю другої половини\nIX ст. – першої половини XII ст. Князівство Феодоро існувало у XIII ст. – другій половині XV ст. в\nгористому південно-західному Криму. Воно відділилося від Візантії,\nочевидно, після завоювання останньої хрестоносцями у 1204 р. Столицею\nкнязівства Феодоро було місто Манґуп. Його залишки знаходяться коло\nселища Куйбишеве (колишній Албат) Бахчисарайського району АРК. Феодоро\nчасто називали Ґотським князівством або Ґотією, геокультурно пов’язуючи\nїї з ґотами, що у III–IV ст. володіли південно-західним Кримом. Значну\nчастину населення князівства Феодоро становили караїми – нащадки хозарів\n[2, с. 49-92]. У 1475 р. князівство Феодоро завойоване Туреччиною. Геокультурно найважливішою після Русі–України державою, що була\nавтохтонною на території нашої країни, є Кримське ханство (XV–XVIII\nст.). Воно було найбільшою етнокультурно неукраїнською державою на\nтериторії України. Кримське ханство (офіційні назви Улуг, Улус, Улуг\nЮрт, Улуг Орда) здобуло незалежність від Золотої Орди у 1443 р. У 1475\nр. було змушене визнати зверхність Туреччини. У 1774 р. знову стало\nнезалежним і залишалось ним до 1783 p., коли було приєднано до Росії.\nОтже, Кримське ханство мало два короткі періоди незалежності: у\n1443–1475 pp. та 1774–1783 рр. і один тривалий, майже трьохсотлітній\n(1475–1774 pp.) період залежності від Туреччини. Столицею ханства\nспочатку було м. Солхат (сучасний Старий Крим), а з останньої чверті XV\nст. – Бахчисарай. У другому періоді незалежності (1774–1783 pp.)\nстолицею Кримського ханства планувалося зробити м. Феодосію.\nНайважливішими історико-культурними центрами цієї колишньої держави є\nБахчисарай, Старий Крим (Солхат), Феодосія. Наступним історико-культурним спадкоємцем Русі та Галицько-Волинського\nкоролівства стала Українська козацька держава XVII ст. В період\n1648–1667 рр. відбулись події, які сприяли формуванню геокультурної\nбезперервності від Русі до України. Виникають нові геокультурні центри\nУкраїни на острові Хортиця (сучасне м. Запоріжжя), Кодак (коло сучасного\nм. Дніпропетровська), Чигирин (Черкаська область) та ін. Останній навіть\nвиконував у другій половині XVII ст. загальноукраїнські столичні\nфункції. В кінці XVII–XVIII ст. столицями козацької (гетьманської)\nУкраїни були також Батурин (Чернігівська область) та Глухів (Сумська\nобласть). Глухів та, особливо, Батурин є також важливими геокультурними\n(історико-культурними) центрами України. На початку XX ст. відбулася низка подій, які відіграли важливу роль у\nформуванні геокультурних (історико-культурних) особливостей України. У\nсічні 1918 р. у Києві проголошено незалежність України (демократичної).\nПроте внаслідок іноземної (російської) інтервенції незалежна\nдемократична Україна була знищена. Її наступником до певної міри стала\nформально незалежна (суверенна) Україна комуністична. Вона проіснувала\n73 pоки, до 1991 р. Дата і місце проголошення незалежності комуністичної\nУкраїни, на нашу думку, необґрунтовано не популяризуються. Адже тоді\nнезрозуміло, коли Україна (комуністична) стала самостійною. Її\nнезалежність була проголошена 18 березня 1918 р. на II з’їзді рад\nУкраїни у м. Січеславі (перед тим Катеринослав, зараз Дніпропетровськ)\n[10, с. 33]. У листопаді 1918 р. самостійною стала Західна Україна з\nпершою столицею у Львові, яка у січні наступного 1919 р. возз’єдналась з\nВеликою Україною. Ці події сприяли зростанню значення таких\nгеокультурних центрів як Київ, Січеслав (Дніпропетровськ), Львів. У 1939 р. важлива історико-культурна подія відбулася у м. Хуст де була\nпроголошена незалежна Карпатська Україна. Це сприяло подальшому\nзміцненню геокультурної єдності між Закарпаттям та рештою України. Перед проголошенням (відновленням) незалежності України у серпні 1991\nр. Київ і Львів у січні 1990 р. пов’язав “Людський ланцюг”. Це було\nсвоєрідне геокультурне та історико-культурне відзначення річниці\nнезалежності (січень 1918 р.) та соборності (січень 1919 р.) України.\nВоно ще раз символізувало геокультурну єдність України. Геокультура столиць України послідовно нараховує дев’ять їх місць\nзнаходження: Київ у ІХ–ХІІ ст., Володимир (сучасний Володимир-Волинський\nВолинської області) та Галич (Івано-Франківська область) в XIII ст.,\nЛьвів у першій половині XIV ст., Чигирин (Черкаська область) в другій\nполовині XVII ст., Батурин (Чернігівська область) у кінці XVII – на\nпочатку XVIII ст., Глухів (Сумська область) у XVIII ст., Харків у 20-х –\nпершій половині 30-х pp. ХХ ст., Хуст у 1939 р. З другої половини 1930-х\npоків і до сьогодні столицею України знову стає Київ. Так, за майже 1150\nрічний геокультурний цикл (починаючи з 862 p.) столицями України були\nпослідовно дев’ять міст – Київ, Володимир, Галич, Львів, Чигирин,\nБатурин, Глухів, Харків, Хуст та знову Київ. Давні столиці або міста, які в певний період часу виконували функції\nстолиць держав, є важливими їх геокультурними центрами. Наприклад,\nҐнєзно та Краків у Польщі, Владимир та Санкт-Петербурґ у Росії, Уппсала\nв Швеції, Майнц у Німеччині, Рашка в Сербії-Чорногорії, Бурса та Стамбул\nу Туреччині, Самарканд в Узбекистані, Сіань в Китаї, Кіото в Японії та\nін. Отже, на території сучасної України, крім основної автохтонної держави\nРусі-України (з 862 p.), існували також етнокультурно неукраїнські\nдержави Боспорське царство, князівство Феодоро та Кримське ханство.\nЕтнічними наступниками Кримського ханства є сучасні кримські татари. Етнічними спадкоємцями князівства Феодоро, на нашу думку, є\nгреки-уруми. Тюркомовні греки-уруми, православні християни за вірою, до\n1778 р. проживали у південному Криму, на захід від сучасного\nСімферополя. На схід від нього були розселені елліномовні греки-румеї\n[3, с. 67], яких можна (до певної міри) вважати етнічними наступниками\nБоспорського царства. У 1778–1780 pp. греки Криму (уруми та румеї) були\nпереселені на південний захід сучасної Донецької області (район\nМаріуполя). Там вони були розселені впереміжку. Обидві мови активно\nфункціонували у грецьких поселеннях Маріупольщини до кінця 1920-х pp.\n[Ibid, c. 76]. Зараз рівень знання греками обох мов низький. Проте можна\nговорити про існування двох етнолінгвістичних груп українських греків –\nелліномовних румеїв та тюркомовних урумів. Європейська Сарматія була також поліетнічна і синкретична, але досягла\nвисокого рівня інтеграції, виявом чого стала яскрава Черняхівська\nкультура. Третій історико-культурний період представлений козацькою\n(Сарматською) Україною XVI–XVIII ст. Козацька духовна культура, що\nсклалась в умовах військової демократії з глибоким пошануванням і\nоспівуванням величних степових могил, пошуками військової слави, дуже\nблизька за своїм характером до скіфо-сарматської. Четвертий період\nрозпочався з кінця XX ст. утворенням сучасної незалежної України. Її\nкордони в основному збігаються з прадавніми межами Великої Скіфії,\nвключно з Малою Скіфією–Кримом . Історико-культурні (культурно-історичні) реґіони з геокультурного\nпогляду поділяються на два типи – історичні та історико-географічні\n(історико-культурні). Історичні реґіони – це ті, які існували в\nминулому, і зараз вони та їх територіальні масштаби відомі переважно\nспеціалістам. Наприклад, Переяславщина, Єдисан, вище згадане Феодоро.\nІсторико-геокультурні реґіони – це історичні, які зараз не мають\nофіційного адміністративно-територіального статусу, але їхня локалізація\nта територіальні масштаби відомі переважній більшості населення.\nІсторико-геокультурні реґіони, як правило, були одиницями відносно\nнедавнього адміністративно-територіального устрою – останнього перед\nсучасним. Наприклад, Галичина, Поділля, Буковина. Історико-геокультурні\nреґіони за територіальними масштабами можуть не повністю збігатися з\nвідповідними історичними реґіонами. Російський географ Андрій Манаков\nзапропонував свої підходи до культурно-географічного районування.\nГоворячи про історико-геокультурні (в нашому розумінні) реґіони, він\nзауважив, що це своєрідна: ”адміністративно-політична доля території“\n[7, с. 126]. При формуванні історико-геокультурних реґіонів природні\nумови та, наприклад, конфесійна ситуація території відіграють незначну\nроль. Рангування історико-геокультурних реґіонів ми розглядаємо у\nспіввідношенні з існуючим адміністративно-територіальним устроєм\nУкраїни. Якщо рівень держави Україна прийняти за суперреґіональний, то\nвнутрідержавними (реґіональними) історико-геокультурними рівнями\n(рангами) будуть макрореґіональний, мезореґіональний та\nмікрореґіональний. Історико-геокультурні макрореґіони включають декілька\n(дві і більше) сучасних адміністративних областей. Наприклад, Галичина\n(Львівська, Івано-Франківська та Тернопільська області), Поділля\n(Хмельницька та Вінницька області), Сіверщина (Чернігівська та Сумська\nобласті), Донбас (Донецька та Луганська області). Макрореґіональний\nрівень включає власне реґіональний субрівень (підранг). Це\nісторико-геокультурні реґіони, до складу яких входить тільки одна\nадміністративна область. Наприклад Буковина (Чернівецька область),\nСлобідщина (Харківська область). Історико-геокультурні мезореґіони охоплюють частину адміністративної\nобласті і включають низку її адміністративних районів. Прикладом\nмезореґіонів можуть бути Мармарош, Покуття та Буджак. Мармарош займає\nсхідну частину Закарпатської області – Міжгірський, Хустський,\nТячівський та Рахівський райони. Перша згадка про Мармарош датується\n1199 роком. У 1303 р. була утворена жупа (територіальна одиниця) Уґоча і\nМармарош (Уґоча на захід від Мармарошу), а з 1385 р. Мармарош – окрема\nжупа. У 1925–1927 pp. внаслідок адміністративно-територіального\nпереустрою Мармарош як окрема жупа ліквідований. Отже, Мармарош як єдине\nісторико-культурне ціле існував близько 550 років. Невелика південна\nчастина історичного Мармарошу знаходиться зараз у Румунії. Там же\nрозташований історичний центр Мармарошу – м. Сіґет (сучасний\nСіґету-Мармацієй). Ця територія входить зараз до румунського жудецю\nМарамуреш, центр якого – м. Бая-Маре –знаходиться за межами історичного\nМармарошу. Крім історико-геокультурного Мармарошу, на його південному\nсході існують також природно-географічні Мармароські Карпати. Вони\nрозташовані на суміжній території України та Румунії. Український\nвчений-географ та геодезист Тетяна Божук пропонує закріпити за\nукраїнською частиною Мармароських Карпат назву ”Український Мармарош“\n[1, с. 11]. Покуття займає південно-східну частину Івано-Франківської області та\nпівденну частину історико-культурного макрореґіону Галичина. Воно\nохоплює Тлумацький, Надвірнянський, Коломийський, Городенківський,\nСнятинський, Косівський, Верховинський райони та південно-східну частину\nТисменицького району Івано-Франківської області. На південному заході\nПокуття межує з Мармарошем. Вперше як окрема територія згадується у 1385\nр. Приблизно у вищенаведених межах Покуття зображається на багатьох\nкартах. Наприклад, на карті голландського видавця П’єра Мортьє (Pierre\nMortier, 1710 p.). Ця карта є дещо збільшеною переробкою (мірило 1 : 320\n000) четвертого аркуша восьмиаркушевої спеціальної карти Боплана 1650 р.\nПокуття, на відміну від більшості інших історико-геокультурних реґіонів,\nніколи не складало адміністративної єдності. Центром краю є м. Коломия.\nПокуття – головний район (в Карпатському реґіоні) поширення\nрізноманітних народних художніх промислів – вишивки, ткацтва,\nлозоплетіння, художньої обробки дерева, художньої обробки шкіри тощо. Історико-геокультурний мезореґіон Буджак займає південно-західну\nчастину Одеської області між ріками Дністер та Дунай. До його складу\nвходять Тарутинський, Саратський, Білгород-Дністровський, Болградський,\nАрцизький, Татарбунарський, Ренійський, Ізмаїльський та Кілійський\nрайони Одеської області. Історичний Буджак охоплює, крім того, також і\nсуміжну територію Молдови до лінії Леова – Бендер. Він є субреґіоном\nісторичного реґіону Бесарабія. Цей субреґіон у XVI—XVIII ст. заселяли\nпереважно ногайці. Назва Буджак походить від тюркського ”кут“ (у\nБесарабії). Подібним є походження також назви Покуття (у Галичині). Історико-геокультурні мікрореґіони за територіальними масштабами\nспіввідносяться з низовими адміністративними районами. В Україні назви\nцих районів збігаються з назвами їхніх адміністративних центрів. Виняток\nстановлять чотири райони: Поліський (Київська область) з центром\nКрасятичі, Першотравневий (Донецька область) – центр Мангуш, Жовтневий\n(Миколаївська область) – центр Миколаїв та Києво-Святошинський (Київська\nобласть) – центр Київ. У Польщі, наприклад, також назви повітів\nзбігаються з назвами їхніх центрів. Винятків лише два: Татранський\n(Малопольське воєводство) – центр Закопане та Бещадський (Підкарпатське\nвоєводство) – центр Устріки Долішні. На нашу думку, в Україні можна\nвиділити декілька історико-геокультурних мікрореґіонів. Наприклад,\nУґочанський у Закарпатській області. Його територія приблизно збігається\nз Виноградівським районом. На даній території більше ніж 600 років\n(1303-1926 pp.) неперервно існувала Уґочанська жупа. Можливо, задля\nзбереження історико-культурної спадщини, Виноградівський район варто\nбуло б назвати Уґочанським, а районному центру Виноградів повернути\nісторичну (до 1946 р.) назву Севлюш. Вважаємо також, що в Автономній\nреспубліці Крим Бахчисарайський район доцільно було б назвати Ґотським,\nа Ленінський – Боспорським. Саме з Бахчисарайським районом пов’язано\nнайбільше історико-культурних пам’яток ґотів, які з’явились в Україні і,\nзокрема, Криму у III ст. З середини І тис. і до XVII ст. існувала\nҐотська єпархія, в окремі періоди в ранзі митрополії. Її центр до XV ст.\nбув розташований у Манґупі, коло сучасного смт Куйбишеве (до 1935 р.\nАлбат). У XV ст. центр Ґотської митрополії перенесено до Успенського\nмонастиря коло сучасного Бахчисараю і до неї приєднано Херсонеську\nєпархію. У XVII ст. до Ґотської митрополії приєднано Кафську єпархію і\nмитрополія отримала назву Ґотсько-Кафська аж поки не була ліквідована у\n1788 р. Геокультурна традиція пов’язує з ґотами або Ґотією також\nкнязівство Феодоро (ХІІІ–ХV ст.), столицею якого був вище згаданий\nМанґуп. Територія Ленінського району АРК (Керченський півострів) була\nядром Боспорського царства (V–I ст. до Хр.), що є найдавнішим державним\nутворенням на території України. Отже, назвам цих двох\nісторико-геокультурних мікрореґіонів варто було б надати офіційний\nадміністративний статус. Це сприяло б посиленню неперервності\nісторико-культурних традицій реґіонів України. На нашу думку, назви одиниць адміністративно-територіального устрою\nУкраїни – області, райони, сільради – є геокультурно неукраїнськими.\nТакі ж назви і в нашої східної сусідки Росії, що є наслідком спільного\nкомуністично-совєтського минулого. Традиційними і геокультурно\nпритаманними Україні є назви ”край“ (що могла б замінити назву\n”область“), ”повіт“ (”район“) і ”волость“ (”сільрада“). Назва край є геокультурно типово українською і означає частину більшого\nцілого – країни. У західних і східних сусідів України назва край\nзастосовується для вищих одиниць адміністративно-територіального устрою\n(АТУ). У Словаччині вищими одиницями АТУ є краї. Вона поділяється на\nвісім країв. З них два – Пряшівський та Кошіцький – межують з Україною.\nВ Росії, з 57 одиниць основного для країни АТУ, сім є краями. Один з них\n–Краснодарський – через Керченську протоку межує з Україною. Він має ще\nукраїнську історико-етнокультурну назву Кубань та художньо-публіцистичну\n– Малиновий Клин. Назва повіт для середньої ланки АТУ є типовою для української\nгеокультури. Вона широко вживається в українській літературі XIX ст. У\nсусідній Польщі назва повіт, наприклад, застосовується для середньої\nланки АТУ, в системі воєводство – повіт – ґміна. Назва волость для\nнижчої ланки АТУ є також типовою та традиційною для української\nгеокультури. В староукраїнській мові слово волость означало ”власть“,\n”влада“. У ХІ–ХШ ст. волость – територіально-адміністративна одиниця, що\nскладалася з кількох громад. Висновки. Отже, історична географія культури формується на перетині\nгеографії культури і історії та, меншою мірою, політології. В Україні,\nна нашу думку, виділяються історико-геокультурні реґіони трьох рангів.\nВищий – рівень макрореґіонів, які включають одну або декілька існуючих\nадміністративних областей. Середній – мезореґіони, що охоплюють певну\nкількість низових адміністративних районів області. Нижчий – рівень\nмікрореґіонів, які включають один низовий адміністративний район. Література:\n1. Божук Т. Про назву та районування південно-східної частини\nУкраїнських Карпат // Вісник Львівського університету. Серія\nгеографічна. – Львів, 2003. – Вип. 29. – С. 7-13. 2. Герцен А.Г., Махнееа О.А. Пещерные города Крыма. – Симферополь:\nТаврия, 1989. – 104 с. 3. Греки на українських теренах / Кер. М.Ф.Дмитрієнко. – Київ: Либідь,\n2000. – 488 с. 4. Дітчук І. На стику Галичини, Волині та Поділля (історико-географічне\nдослідження формування адміністративної території Тернопільщини) //\nІсторія української географії. – Тернопіль, 2006. – Вип. 13. – С. 62-75.\n5. Крип’якевич І. Галицько-Волинське князівство. – Львів: Інститут\nукраїнознавства, 1999. – 219 с. 6. Літопис руський. – Київ: Дніпро, 1989. – XIV+592 с. + 3 к. 7. Манаков А.Г. Подходы к культурно-географическому районированию России\n// Районирование в современной экономической, социальной и политической\nгеографии: потенциал, теория, методы, практика. Тез. докл. Всерос. науч.\nконф. (Ростов-на-Дону, 23–26 сентября 2004 г.). – Ростов-на-Дону –\nМосква, 2004. – С. 124-127. 8. Петрук В. Велика Скіфія – Оукраїна. – Київ: Спалах, 2001. – 432 с. 9. Ровенчак І. До питання історико-географічного районування України //\nАдміністративно-територіальний устрій України крізь призму інтересів\nрегіонів та держави. Тези доп. Міжрег. наук.-практ. конф. (Харків,\nберезень 1994). – Харків, 1994. – С. 56-57. 10. Юрійчук Є.П. Становлення і характер радянської влади в Україні:\nісторико-правові аспекти (1917-1922 pp.). – Київ: Віпол, 1998. – 124 с.\nОсновні тенденції розвитку ринку інформаційних технологій (реферат)\nУраження легень при спадкових захворюваннях: особливості клініки, діагностики, перебігу. Принципи посиндромної терапії (лекція)\nИстория болезни — Грыжевая компрессия С4-С5 в виде миелопатии с тетрасиндромом


louisvuitton.ca Відгуки | - чи є цей сайт законним або фішинговим | Scamadviser\nчи є louisvuitton.ca законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про louisvuitton.ca. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\nlouisvuitton.ca має дуже низький рейтинг довіри. Чому?\nlouisvuitton.ca має дуже низький рейтинг довіри відповідно до нашого алгоритмом. Однак комп'ютери можуть помилятися. Веб-сайт має сильний індикатор того, що є шахрайством, але може бути безпечним для використання. Ми рекомендуємо вам перевірити веб-сайт за допомогою нашого check list або безпосередньо зв'язавшись з компанією.\nФакти про louisvuitton.ca ( що це? )\n18316 інші веб-сайти на цьому сервері\nРейтинг louisvuitton.ca переглянуто 62 разів.\nРейтинг louisvuitton.ca останньо перевірявся 01-04-2019. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.


Незважаючи на критику! Зеленський підписав важливий закон! - Слово News\nПрезидент України Володимир Зеленський 4 листопада підписав Закон “Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності органів суддівського управління”. Відповідний статус у документа з’явився на сайті Верховної Ради.\nДокумент вносить важливі зміни до трьох законів: “Про судоустрій і статус суддів”, “Про очищення влади” та “Про Вищу раду правосуддя\nЗаконом вводиться новий порядок формування Вищої кваліфікаційної комісії суддів.\nПризначати на посади 12 членів ВККС він наказує Вищій раді правосуддя за результатами конкурсу. Вища рада правосуддя буде формувати конкурсну комісію, до складу якої повинні входити: три представника Ради суддів і три міжнародних експерта з міжнародних організацій, з якими Україна співпрацює в сфері протидії корупції.\nКрім того, закон визначає порядок встановлення суддівської винагороди за єдиними правилами для всіх суддів незалежно від умов проходження ними кваліфікаційного оцінювання, оскільки всі судді рівні перед законом.\nЗаконом скорочується склад Верховного Суду зі 120 до 100 суддів. При цьому їх посадові оклади зменшуються з 75 до 55 прожиткових мінімумів (з 145 200 до 106 480 грн).\nЗакон зменшує і число членів ВККС – з 16 до 12.\nТакож в законі сказано, що рішення про звільнення з посади члена Вищої ради правосуддя приймається за поданням Комісії по доброчесності та етики на спільному засіданні ВРУ і Комісії з питань доброчесності та етики протягом п’яти днів після подання.\nДокумент розширює категорії посад, які підпадають під люстрацію. Вона буде поширюватися на керівників ВККС і Державної судової адміністрації, які займали свої посади не менше року в період з 21 листопада 2013 по 19 травня 2019 року.\nНагадаємо, законопроект №1008 “Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності органів суддівського управління” був прийнятий парламентом у другому читанні 16 жовтня.\nТеги: нові закони, президент, судівське управління


Предмет та задачі дослідження операцій\nНазвание работы: Предмет та задачі дослідження операцій\nОписание: Предмет та задачі дослідження операцій Предмет та історія виникнення дослідження операцій ДО. Основні поняття ДО та етапи операційного дослідження Пряма та обернена задачі ДО. Детерміновані задачі ДО. Проблема вибору розвязків в умовах невизначеності. ...\nПредмет та історія виникнення дослідження операцій (ДО).\nОсновні поняття ДО та етапи операційного дослідження\nПряма та обернена задачі ДО. Детерміновані задачі ДО.\nПроблема вибору розв’язків в умовах невизначеності.\nОсновні класи задач дослідження операцій.\nПредмет та історія виникнення дослідження операцій\nДослідження операцій – це теорія математичних моделей та методів отримання оптимальних розв’язків, що спрямована на обґрунтування доцільності вибору тієї чи іншої альтернативи з множини можливих в області цілеспрямованої діяльності людини.\nЗа визначенням Томаса Сааті “Дослідження операцій – це мистецтво давати погані відповіді на ті практичні запитання, на які даються ще гірші відповіді за допомогою інших методів”. Це твердження в напівжартівливій формі стверджує факт, що практичні ситуації прийняття рішень в багатьох випадках настільки складні, що навіть невелика допомога з боку математичних методів суттєво полегшує процес пошуку та обґрунтування розв’язків.\nПочатки ДО, що виявлялися в науковому мисленні, близькому до операційного, з’явилися досить давно. Першою ігровою задачею, відомою з літератури, була задача про справедливий розподіл ставки між двома гравцями в кості, поставлена в кінці XV-го століття італійським математиком Лукою Пачіолі (1445—1514, відомий як винахідник двійкової системи числення) на прохання відомого гравця кавалера де Мере. Ця задача була розв’язана в частковому вигляді через 150 років французьким математиком та фізиком Блезом Паскалем (1623—1662). Через три роки голандський вчений Христіян Ґюйґенс (1629—1695) незалежно від Блеза Паскаля розв’язує цю задачу в загальному вигляді.\nВ 1838р. була опублікована книга французького економіста Антуана Курно (1801—1847) “Дослідження математичних принципів теорії багатства”, в якій вперше були сформульовані умови економічної конкурентної рівноваги. Леон Вальрас в книзі “Елементи чистої політичної економії, або теорія суспільного багатства” багато в чому повторив висновки Курно.\nВ 1906 році італійський математик та соціолог, інженер за освітою Альфредо Парето (1848—1923) видав в Мілані “Підручник політичної економії” та математичний додаток до нього, в якому викладено основні положення аналітичної теорії ігор. Подальший значний внесок в розвиток ігрових моделей був зроблений в 1937-му році вченим-еміґрантом з Угорщини Дж. фон Нейманом, який працював у США.\nТермін “Дослідження операцій” виник в роки 2-ї світової війни. В 1935-му р. в Великобританії розпочалася розробка системи виявлення літаків (радіолокаційної системи), що було пов’язане з загрозою з боку військово-повітряних сил Німеччини. На протязі наступних трьох років підтвердилася технічна працездатність розвинутих засобів виявлення та створені практичні методи слідкування за літаком і повідомлення про його появу. Однак з метою підвищення ефективності операцій перехоплення британська винищувальна авіація відчувала потребу в системі супроводу та наведення літаків-перехоплювачів. Тому незалежно (внаслідок секретності) від робіт зі створення системи виявлення на початку 1936-го – в кінці 1937-го р. були початі експерименти з виявлення моделей ворожих літаків та з іншого боку, відслідковування та наведення власних літаків-перехоплювачів.\nДо кінця 1937-го р. обидві системи — виявлення та супроводу одиночного атакуючого літака суперника та система супроводу та наведення взаємодіючих перехоплювачів — почали розроблятися сумісно, що було викликане необхідністю забезпечення узгоджених операцій всіх учасників бойових дій в повітрі та на землі. В цей же час (1938р.) в групі дослідників, що керувалася А. Раувом, почав вживатися термін “операційне дослідження”. В 1942-му р., коли в війну вступили США, аналогічна ґрупа була створена й там (керівником був Ф. Морз — фізик з МТІ — а керівником дослідницької ґрупи був призначений Уільям Шоклі з Bell Telephone Laboratories, який в подальшому отримав Нобелівську премію як винахідник транзистора). Аналоґічний відділ був сформований і в Канаді. Загальна кількість таких вчених в часи 2-ї світової війни налічувала у вищезгаданих країнах біля 700 осіб. В той же час держави осі Берлін-Рим-Токіо не застосовували методи дослідження операцій.\nДіяльність цих вчених не обмежувалася лише елементами технічних рішень, а включала й застосування відповідних знань при плануванні тактичних операцій та опрацюванні стратеґії військових операцій. Звідси бере початок і назва дисципліни – дослідження операцій. Найважливішим в цьому для майбутнього було те, що багато хто з фахівців побачили в цих військових розробках зародження нової науки про функціональні системи, а також можливості застосування отриманих знань в мирний час.\nВ 1938-1939рр. ленінґрадський математик (в подальшому академік) Л. В. Канторович в результаті аналізу багатьох проблем орґанізації та планування виробництва сформулював клас умовно-екстремальних лінійних задач та запропонував методи їх розв’язування, що поклало початок лінійному проґрамуванню.\nВ 1947-му р. незалежно від Канторовича симплекс-метод для розв’язування задач лінійного проґрамування запропонував Дж. Данціґ, який пізніше визнав пріоритет Канторовича. В 1975-му р. Л.В. Канторович отримав Нобелівську премію за видатний внесок в розробку теорії оптимального використання ресурсів в економіці.\nОдночасно з розвитком лінійного програмування велика увага приділялася задачам нелінійного програмування, у яких або функція мети, або обмеження, або те й інше нелінійні. У 1951 р. була опублікована робота Куна і Таккера, у якій наведені необхідні і достатні умови оптимальності для розв’язання нелінійних задач. Ця робота послужила основою для наступних досліджень в області нелінійного програмування. Чарнес і Лемке (1954 р.) розглянули наближений метод розв’язання задач із сепарабельными опуклими функціями цілі і лінійними обмеженнями. Починаючи з 1955р. опубліковано багато робіт, присвячених квадратичному програмуванню (роботи Франка і Вулфа, Баранкіна і Дорфмана, Марковича, Хілдрета й ін.). У роботах Деніса, Розена і Зойтендейка розроблені градієнтні методи рішення задач нелінійного програмування. В даний час відомі методи розв’язання вузького класу задач нелінійного програмування.\nПри дослідженні економічних процесів у більшості випадків мають місце задачі нелінійного програмування, апроксимація їх лінійними задачами викликана тим, що останні добре вивчені і для них існують алгоритми розв’язання. Навіть найпростіша транспортна задача набуває нелінійного вигляду, якщо вартість перевезення одиниці вантажу залежить від його загальної кількості.\nУ багатьох задач лінійного і нелінійного програмування процес залежить від часу — від декількох періодів (етапів). При розв’язанні таких задач (вони називаються багатоетапними) необхідно враховувати поетапний розвиток процесу. Це, наприклад, задача розподілу ресурсів між підприємствами за роками планованого періоду. Метод розв’язання задач такого типу складає сутність динамічного програмування. Таким чином, динамічне програмування визначається як математична теорія пошуку оптимального розв’язання багатоетапних задач. Динамічне програмування як самостійна дисципліна сформувалася в п'ятидесятих роках. Великий внесок у його розвиток вніс американський математик Р. Белман. Подальший розвиток динамічне програмування одержало в працях Дрейфуса, Робертса, Ланге, Карра, Хоува й ін.\nВ 1957-му р. була створена Міжнародна федерація товариств дослідження операцій, що було викликане необхідністю координації та обміну інформацією між фахівцями різних країн.\nТаким чином ДО сформувалося як науковий підхід до розв`язку задач орґанізаційного управління.\nВнаслідок цього операційний підхід має ряд наступних характерних рис.\nСистемність. При реалізації операційного підходу важливе значення має системність досліджень, які проводяться, тобто будь-яка задача повинна розглядатися всебічно з різних точок зору, виходячи з ефективності функціонування системи, в яку входить задача, загалом.\nКомплексність. Як наслідок операційне дослідження повинне проводитися комплексно, операційною групою, до складу якої повинні входити фахівці з різних областей знань: соціологи, економісти, психологи, математики, проґрамісти.\nОрієнтація на прийняття рішення. Отримані результати повинні визначати спосіб дій - стратеґію або тактику, який орієнтований на досягнення оптимальних результатів. Враховуючи, що в багатьох випадках отримання точного оптимального рішення неможливо навіть з застосуванням сучасних комп’ютерів, обмежуються отриманням рішень, близьких до оптимальних.\nТелеолоґічність. Оцінка якості отриманого розв’язку реалізується на основі критерію, що в кількісному вигляді відображає ступінь досягнення мети та якість того чи іншого розв’язку і дозволяє обрати найкращий.\nКомп’ютеризація. Необхідність використання комп’ютерів пояснюється складністю тих задач, які розв’язуються.\nОсновні поняття ДО - це операція, оперуюча сторона, активні засоби операції, стратеґії оперуючої сторони, діючі фактори операції, стан операції, (оптимальний) розв’язок, критерій якості (ефективності).\nОперація - це сукупність взаємноузгоджених дій, що об’єднані єдиним задумом та спрямовані на досягнення певної мети. Операція є завжди керованою, тобто деякі з значень параметрів (змінних) ми можемо обирати самостійно.\nОперуюча сторона – це окремі особи та ґрупи осіб, об’єднані межами операції, що активно прагнуть до досягнення поставленої мети.\nАктивні засоби проведення операції – це сукупність ресурсів усіх видів та орґанізаційних можливостей, які\tвикористовуються оперуючою стороною для забезпечення успішного перебігу операції та її завершення.\nСтратеґії оперуючої сторони – це припустимі способи використання нею активних засобів.\nДіючі фактори операції – це визначені та невизначені об’єктивні умови та обставини, які визначають її особливості та безпосередньо впливають на її результат.\nСтан операції – це сукупність характеристик операції в певний момент часу.\nПрийняття рішення – дія, що полягає в виборі значень залежних від нас параметрів.\nОптимальний розв’язок – такий, що відповідає системі переваг оперуючої сторони.\nКритерій ефективності – це міра очікуваної або досягнутої відповідності між результатом дій, які виконуються, та метою операції.\nМатематична модель операції — це формальне співвідношення, яке встановлює зв’язок критерію ефективності з діючими факторами операції та визначає припустимі стратеґії оперуючої сторони.\nПроцес ДО включає ряд етапів, основними з яких є наступні.\n2. Ідентифікація та формулювання проблеми.\n3. Побудова моделі операції.\n4. Синтез обчислювального методу та розв’язання поставленої задачі за допомогою моделі.\n5. Перевірка адекватності моделі.\n6. Реалізація результатів дослідження.\nЦілі дослідження слід формулювати, виходячи з того, що сподівається отримати в результаті його керівник або користувач. Мета роботи не повинна бути сформульована надто вузько, а так само широко, що може привести до безуспішної спроби відразу розв’язати всі проблеми в межах одного дослідження. Потрібно також передбачити, як цілі можуть змінитися в часі.\nІдентифікація проблеми включає формулювання задачі дослідження, виявлення можливих альтернатив стосовно до досліджуваної проблемної ситуації, визначення властивих досліджуваній системі вимог, умов та обмежень.\nНа етапі побудови моделі операції розробник або група розробників повинна з врахуванням особливостей постановки задачі обрати або побудувати модель, яка в найбільшій мірі відповідала б досліджуваній системі.\nПри побудові математичної моделі повинні бути встановлені кількісні співвідношення для обчислення значень критерію ефективності та обмежень в вигляді функцій, що залежать від керованих змінних. Якщо модель відповідає деякому загальному класу математичних моделей ДО, то для отримання розв’язку використовують відомі математичні методи. В інших (складніших) випадках застосовують методи моделювання систем.\nРозв’язок при використанні математичних моделей отримують за допомогою випробуваних оптимізаційних методів. На цьому етапі крім визначення оптимального розв’язку прагнуть отримати інформацію про те, яким чином зміниться оптимальний розв’язок при можливих змінах параметрів моделі, тобто аналізують модель на чутливість. Така інформація необхідна і є цінною в тому випадку, коли деякі з характеристик системи не піддаються точній оцінці.\nЗагальний метод перевірки адекватності (відповідності) моделі операції полягає в співставленні отриманих результатів з характеристиками системи, які вона мала за тих же умов в минулому. Модель можна вважати адекватною, якщо вона здатна забезпечити достатньо надійне передбачення поведінки системи. Частково ця проблема розв’язується шляхом експериментів на системі. При розробці нових систем цей метод непридатний і застосовуються методи моделювання систем.\nНа етапі реалізації отримані результати необхідно оформити в вигляді детальних інструкцій по експлуатації, тобто необхідна сумісна робота всіх членів операційної групи.\nПряма та обернена задачі ДО. Детерміновані задачі ДО\nРішення прямої задачі ДО відповідає на питання: “Що буде, якщо при заданих умовах ми оберемо конкретний розв’язок з множини припустимих розв’язків ?” і являє собою математичну модель критерію ефективності в залежності від керованих змінних .\nОбернена задача покликана дати відповідь на питання: “Яке значення необхідно обрати, щоб ?” Для розв’язання оберненої задачі спочатку необхідно розв’язати пряму.\nКритерій ефективності розв’язку для детермінованих задач (коли відсутній вплив невизначеності) залежить від множини детермінованих параметрів та керованих змінних : Розв’язок оберненої задачі ДО — це . Для розв’язування неперервних задач лише в незначній кількості випадків застосовні методи класичного математичного аналізу, оскільки виникають труднощі з вирішенням системи нелінійних рівнянь, наявністю обмежень та цілочисельністю змінних.\nПроблема вибору розв’язків в умовах невизначеності\nВ багатьох випадках на результат операції впливають неконтрольовані фактори, тобто має місце вибір розв’язків в умовах часткової або повної невизначеності.\nКритерій ефективності операції має в цьому випадку вигляд де — невідомі фактори, і обернена задача ДО формулюється таким чином:\nПри заданих постійних або детермінованих умовах, з врахуванням невідомих факторів знайти такий розв’язок , який забезпечує отримання оптимального значення .\n1. Планується асортимент товарів для продажу на виставці-ярмарку. Бажано обрати такий асортимент та кількості виставленого товару, щоб максимізувати прибуток, але невідома ні кількість покупців, ані потреби кожного з них.\n2. Проектується система споруд, які охоронятимуть район від повеней. Ні моменти повеней, ні їх розміри невідомі.\n3. Розробляється план озброєнь на декілька років наперед; невідомі ні конкретний супротивник, ні його озброєння в майбутньому.\nДля розв’язування задач в умовах невизначеності існує ряд можливостей, які залежать від природи випадкових факторів та можливостей їх контролю.\nВ загальному розрізняється два основні види невизначеності:\n“доброякісна” – коли невідомі фактори підкоряються законам теорії ймовірності і дослідникам відомі значення та вид законів розподілу цих факторів (стохастичні задачі);\n“погана” – коли фактори не підкоряються законам ймовірності, або параметри законів невідомі.\nПриклад доброякісної невизначеності.\nОрганізується система профілактичного та аварійного ремонту технічних пристроїв з метою зменшити простої техніки за рахунок несправностей та ремонтів. Необхідні стохастичні характеристики можуть бути отримані шляхом збору відповідної статистики.\nШляхи розв'язування стохастичних задач є наступні:\nзаміна випадкових факторів значеннями середніх та розв'язування задачі як детермінованої: ;\nпошук екстремуму середнього значення критерію ефективності: ;\nвведення стохастичних обмежень.\nСлід мати на увазі, що перші два прийоми не завжди виправдані. Як приклад можна розглянути проблематику створення інформаційної системи (ІС) швидкої допомоги. Необхідно розробити такий алгоритм роботи ІС, щоб служба швидкої допомоги функціонувала найефективніше. В принципі логічним здається вибір критерію – час очікування допомоги. Однак в такій постановці задача не має сенсу, оскільки величина є випадковою. Мінімізація середнього часу в цьому випадку приведе до того, що довгий час чекання в одному випадку компенсуватиметься коротким часом в іншому, і ситуація нагадуватиме ситуацію “середньої температури хворих в лікарні” – 36.6, в той час як пацієнти можуть мати як високу (41 , так і низьку (32.2температуру. Тому величина не повинна бути більшою, ніж гранично припустима . Однак безпосередньо таке обмеження ввести в задачу неможливо, так як – випадкова величина. Обминути цю складність можна у випадку, коли ми задамо рівень граничної ймовірності того, що величина не буде більшою, ніж — .\nВ цьому випадку задача буде сформульована коректно, натомість введення такого обмеження сильно ускладнить її рішення. Якщо мова йде про унікальну операцію, то небагато задоволення від того, що в середньому виграш може бути непоганий, коли в даному одиничному випадку ми можемо все загубити. Тому в таких випадках введення стохастичних обмежень не є доцільним.\nГірша ситуація виникає в тому випадку, коли невизначені фактори не можуть бути вивчені та описані статистичними методами, а саме:\nрозподіл ймовірностей для в принципі існує, однак до моменту прийняття рішення невідомий;\nрозподіл ймовірностей не існує.\nПроектується інформаційна система для обслуговування випадкових запитів, ймовірнісні характеристики яких могли б бути отримані за умови дослідження функціонування її на протязі певного часу. Підхід до рішення — залишити деякі параметри системи вільними, з можливостями зміни їх значень, та при накопиченні статистики їх коректувати;\n“Погана невизначеність” – який одяг будуть одягати жінки через декілька років — розглядаються всі альтернативи, і відкидаються ті, які в будь -якому випадку будуть гіршими — множина розв’язків звужується та знаходяться такі компромісні розв’язки, які є відносно стійкими.\nВ ДО при розв’язуванні таких задач в ряді випадків розглядається ситуація з позиції “скрайнього песимізму”, тобто рішення приймається з розрахунку на найгірший збіг обставин, і з розв’язків, які можливі за найгірших умов, обирається найкращий — використовується так званий “принцип ґарантованого результату”. Така позиція приводить до перестраховочних рішень, з розрахунку на те, що “розумний активний супротивник” завжди буде обирати найрозумніші, найкращі розв’язки. Звичайно, воєначальник, який буде виходити з таких позицій, в більшості випадків не виграє битви, і необхідним тут є елемент ризику.\nОсновні типи задач дослідження операцій.\nЗадачі дослідження операцій окрім класифікації за формальними моделями та методами їх розв’язування класифікують також за їх змістовною постановкою.\nЗа цією ознакою розрізняють наступні типи задач:\nзадачі розподілу ресурсів;\nзадачі транспортування продуктів (вибору маршрутів);\nзадачі планування та керування на мережах;\nзадачі календарного та об’ємно-календарного планування;\nзадачі планування та розміщення;\nзадачі управління запасами, ремонту та заміни обладнання;\nзадачі масового обслуговування.\nЗадачі розподілу ресурсів зводяться до розподілу обмежених ресурсів, призначених для виконання певної множини робіт, між ними найефективнішим чином.\nЗадачі транспортування продуктів — це по суті задачі вибору маршруту, які найчастіше зустрічаються при дослідженні різноманітних процесів на транспорті та в системах зв’язку (транспорт інформації). Розв’язання задач цього типу зводиться до визначення деякого маршруту (чи множини маршрутів) з числа можливих, які є найекономічнішими з точки зору критерія якості (наприклад, найменша вартість чи найкоротший шлях). В цих задачах можуть накладатися обмеження на те, щоб побувати в кожному пункті лише один раз і повернутися в пункт, з якого почався маршрут (задача про комівояжера) або можливість затримки в вершинах (пунктах) мережі (ця ситуація є характерною при моделюванні мереж зв’язку з проміжними пунктами, де можуть зберігатися протягом певного часу пакети інформації).\nЗадачі планування та керування на мережах є моделями процесів планування та управління складними проектами, що включають до свого складу певну множину напіввпорядкованих робіт, для виконання яких необхідно використати певні об’єми ресурсів різних типів. З одного боку, при відсутності інформації про споживані ресурси, можливе планування часових характеристик, з іншого — набагато цікавішого з практичної точки зору — тривалість кожної з робіт проекту залежить від кількості вкладеного ресурсу (ресурсів), і необхідно визначити такий розподіл ресурсів між роботами з врахуванням відношення передування чи слідування на множині робіт, щоб загальна тривалість виконання комплексу робіт (проекту) була мінімальною. Для розв’язування цих практично важливих задач існують ряд відомих програмних пакетів (наприклад Time Line фірми Borland та Microsoft Project фірми Microsoft).\nЗадачі календарного та об’ємно-календарного планування тісно пов’язані з задачами планування на мережах і полягають в наступному. Наявна певна множина деталей, кожна з яких має свій заданий технолоґічний маршрут проходження множини верстатів та задані часи опрацювання на кожному верстаті для кожної з деталей. Необхідно визначити календарні строки опрацювання кожної з деталей на верстатах її технолоґічного маршруту таким чином, щоб загальний час опрацювання був мінімальним (водночас на одному верстаті може опрацьовуватися лише одна деталь). В сучасних умовах ці задачі, що розглядаються теорією розкладів, використовуються для планування роботи багатопроцесорних систем.\nЗадачі планування та розміщення об’єктів полягають в визначенні найкращих місць розміщення нових об’єктів (споживачів) за умови наявності в певних місцях продуцентів (наприклад, в якому місці найвигідніше розмістити збагачувальну фабрику, коли відомі місця розміщення енерґетичних підприємств та копалин, в яких видобувається сировина. При цьому об’єкти можуть розглядатися як точки, або ж як такі, що мають певну довжину в просторі.\nЗадачі управління запасами, ремонту та заміни обладнання полягають у визначенні оптимальних моментів (тобто таких, які забезпечуватимуть мінімальні сумарні витрати) поновлення запасів в коморах (або моментів планово-профілактичних ремонтів та заміни обладнання) при заданому детермінованому чи стохастичному рівні попиту, характеристики якого теж можуть змінюватися в часі.\nЗадачі масового обслуговування спрямовані на визначення оптимальних характеристик систем обслуговування з чергами заявок на обслуговування ( наприклад, черги клієнтів на міжміських телефонних станціях, покупців в крамниці. Якщо кількість обслуговуючих пристроїв буде великою, то великими будуть і їх простоювання в очікуванні клієнтів, якщо ж мало — то в черзі буде багато клієнтів, і деякі можуть бути загубленими внаслідок відмови стояти в черзі.


15 найзабрудненіших міст планети » Senfil.net - Цікавий журнал\nГоловна » Журнал » Цікавий світ » Природа » 15 найзабрудненіших міст планети\n22.07.2015, 20:18 Природа\nАмериканські екологи сумісно з швейцарською організацією «Зелений хрест» склали список п’ятнадцяти найбільш екологічно забруднених та небезпечних для здоров'я міст на планеті. Дивно, але крім таких рекордсменів за рівнем забруднення навколишнього середовища, як Індія, Замбія, Росія та Китай, у списку фігурує Україна.\nРівень забрудненості цих міст оцінювався за безліччю параметрів, але кожне з них заслуговує пильної уваги. Є безліч способів, якими можна класифікувати забруднення. Це може бути хімічний, радіоактивний, або просто побутовий вплив на навколишнє середовище. Отож, ми пропонуємо вам ознайомитися зі списком найзабрудненіших міст на Землі.\n1 місце: Дзержинськ, Росія\nРосіяни можуть пишатися своєю країною, адже у 2007 році Дзержинськ був занесений у Книгу рекордів Гіннеса, як найбільш хімічно забруднене місто на планеті. Даний титул належить йому і по цей день. Відповідно до звітів екологів в 1930 - 1998 роках у Дзержинську було поховано більше 200 тисяч тонн хімічних відходів – включаючи найбільш небезпечні відомі нейротоксини. Міська вода сильно заражена діоксинами та фенолом, а рівень забруднення, за наявним даними, в 17 мільйонів разів перевищує безпечний рівень. В останні роки рівень смертності тут перевищив рівень народжуваності більш ніж на 260%. На сьогоднішній день у місті проживає близько 35 тис. жителів, а середня тривалість життя – 45 років.\n2 місце: Агбогблоші, Гана\nЕкологія одного з найбільших міст Гани зіпсувалася за лічені роки, коли в напівпустельній заболоченій місцевості організували звалище електронних відходів. Саме сюди найбільші розвинені країни світу щорічно звозять мільйони тонн «цифрових» відходів. У даний час сміттєзвалище в Агбогблоші є найбільшим у своєму роді та має площу близько 4 акрів. Чисельність населення міста становить близько 40 тисяч осіб. Для деяких місцевих жителів звалище є головним засобом існування – тут, серед гір електронного сміття працюють діти і молоді люди. Кожен день вони приходять на звалище і перебирають відходи у пошуках кольорових металів. Нагорода за 12-годинний робочий день більш ніж скромна і складає не більше 6 USD. У пошуках міді, алюмінію та золота дітям доводиться спалювати електронні відходи. Їдкий дим завдає непоправної шкоди здоров'ю нервової та репродуктивної систем людей.\n3 місце: Сукінда, Індія\nУ цьому місті розташовані найбільші у світі хромові шахти, що працюють в регіоні без будь-якого рівня контролю за чистотою навколишнього середовища. Велика частина відходів підприємств скидається у воду рік та озер, у результаті чого практично у всіх водних запасах міста присутні канцерогенні речовини. У місті живе понад 2.5 млн. чоловік. Майже 90% населення схильні до ракових захворювань.\n4 місце: Кабве, Замбія\nКабве – друге за величиною місто у Замбії. На початку минулого сторіччя тут були виявлені великі запаси свинцю та кадмію. Пізніше там були побудовані великі підприємства, але нерегульована переробка призвела до накопичення критичної концентрації цих металів у ґрунті і воді. Після довгих років роботи гірської промисловості, кадмій та свинець покрили пагорби, які оточують це замбійське містечко. Земля стала абсолютно безплідна, тут неможливо нічого виростити. Незважаючи на те, що видобуток свинцю зупинений, на сьогоднішній день, рівень забруднення повітря важкими металами в чотири рази перевищує допустиму норму, а місцеві жителі продовжують страждати від наслідків виробництва. Кількість заражених людей у місті перевищує 250 тис. чоловік. Вони страждають гострим отруєнням крові, що веде до частої блювоти, проносу, захворюванням нирок і атрофії м'язів.\n5 місце: Хазарібагх, Бангладеш\nВсього в Бангладеш зареєстровано близько 300 шкіряних заводів, і більше 90% з них знаходиться в Хазарібагху. Масштаби виробництва щороку серйозно зростають, а от способи вичинки шкір на деяких заводах залишаються незмінними вже більше ста років. Кожен день в річку Буріганга зливають понад 20 тисяч літрів токсичних відходів, що містять високу концентрацію шестивалентного хрому. Екологічна обстановка в Хазарібагху досягла критичного рівня, тут уражено буквально все: вода, повітря, а також представники місцевої флори і фауни. У даний час на заводах працює близько 15 тис. осіб, серед яких чимало жінок та дітей – приймати на роботу їх починають вже з 11 років.\n6 місце: Чорнобиль, Україна\nПро Чорнобильську трагедію чув кожен із нас. Це місце найстрашнішої аварії на ядерному об'єкті в історії людства. Ядерна катастрофа, сталася 26 квітня 1986 року, коли під час випробувань на Чорнобильській АЕС, відбувся вибух ядра реактора. Аварія принесла в сто разів більше радіації, ніж атомні бомби, скинуті на Хіросіму і Нагасакі. Жертвами стали понад 14 тис. жителів тоді ще процвітаючого містечка. За 29 років вона забрала життя 1.6 млн. чоловік, а кількість людей, що постраждали від радіації в цьому районі становить 5.5 млн. чоловік. В зону відчуження навколо ЧАЕС у Київській обл. входять покинуте місто Прип'ять і Чорнобиль. На сьогоднішній день там проживають лише декілька сотень працівників станції та місцевих установ.\n7 місце: Норильськ, Росія\nНорильськ входить в трійку найбільш забруднених місць у Росії. У цьому сибірському місті розміщується найбільший у світі металургійний комплекс по переробці важких металів – міді, свинцю, нікелю, селену та цинку. Підприємства Норильська щорічно викидають в повітря понад 4 млн. тонн важких металів, а нікель знищує все живе навколо себе, що створило 48-кілометрову зону пустки навколо заводу. Тут часто йде чорний сніг, а в повітрі відчувається присмак сірки. На сьогоднішній день, у місті проживає близько 134 тис. людей, що страждають респіраторними захворюваннями, а середня тривалість життя становить на 10 років менше, ніж в решті Росії. З 2001 року в'їзд у місто для іноземців заборонений.\n8 місце: Тянжинь, Китай\nТянжинь – промисловий центр Китаю по виробництву свинцю. Складаючи більш ніж половину свинцевого виробництва Китаю, це місто одне з найбільш забруднених місць Китаю. Концентрація свинцю в повітрі та ґрунті тут в 10 разів перевищує допустиму норму. Вміст свинцю в зернових культурах, що ростуть на цій місцевості, в 24 рази перевищує норму.\n9 місце: Карабаш, Росія\nКарабаш — місто в Челябінській області, у 90 км від Челябінська. Є одним з найбільших центрів Росії по переробці міді. Відоме своєю важкою екологічною ситуацією. Приїхати в Челябінськ і не відвідати Карабаш – небачена розкіш для любителів урбаністичного туризму. За чистоту екології тут відповідає містоутворююче підприємство — ЗАТ «Карабашмедь». Наказом Мінприроди РФ від 25 червня 1996 року місто Карабаш та прилеглі території були охарактеризовані як зона екологічного лиха. Часто стверджується, що це найбрудніше місто в світі, але підтверджень цьому немає ніде. У повітрі їдкий хімічний запах, а вся місцевість навколо дуже отруєна.\n10 місце: Вапі, Індія\nМісто Вапі знаходиться наприкінці поясу промислових комплексів, які простягаються на 400 км вгору по річці. У цьому місті зосереджено більше 1000 промислових підприємств. Рівень ртуті у ґрунтових водах Вапі майже в 98 разів перевищує норму, а повітря переповнене важкими металами. Число заражених жителів Вапі, які страждають різного роду хронічними захворюваннями, цього року перевищило за 70 тисяч.\n11 місце: Сумгаїт, Азербайджан\nСумгаїт – це ще один цент хімічної промисловості пострадянського простору. У результаті застарілих інструкцій та екологічних норм, приблизно 40 промислових комплексів у регіоні створили дуже токсичне навколишнє середовище, яке привело до численних ускладнень здоров'я у місцевих жителів. На сьогоднішній день тут проживають більше 270 тисяч чоловік, заражених важкими металами, нафтовими відходами та іншими хімічними речовинами. Діти в цьому районі народжуються з такими генетичними відхилення, як розумова відсталість та захворювання кісток.\n12 місце: Ла-Оройа, Перу\nПорівняно з іншими містами, це поселення відносно невелике – у ньому проживає всього 35 тисяч чоловік. Однак, понад 95% жителів заражені важкими захворюваннями, пов'язаними з високим вмістом свинцю в крові. 3 1922 року, на території цього поселення розташовані американські заводи по видобутку таких корисних копалин, як свинець, мідь і цинк. У атмосферу викидаються величезні кількість двоокису сірки, через що часто йдуть кислотні дощі.\n13 місце: Ліньфинь, Китай\nЛіньфинь – це серце китайської вугільної промисловості у провінції Шельсі. Рівень двоокису сірки та інших шкідливих часток у повітрі, перевищує норму у десятки разів. Їх настільки багато, що повітря стає сірим і видимість погіршується. Якщо ви повісите тут сушитися білизну, то вона стане брудною швидше, ніж встигне висохнути. У місті проживає більше 200 тисяч заражених людей, які страждають від пневмонії, раку легень та бронхіту. Навіть, не дивлячись на те, що Лінфинь довго вважали найбільш забрудненим містом у світі, за останні роки були зроблені невеликі поліпшення у плані екології.\n14 місце: Ахваз, Іран\nВелике промислове місто, населення якого складає більше мільйона людей, в буквальному сенсі задихається від густого смогу. У 2013 році Ахваз став лідером рейтингу, складеного Всесвітньою організацією охорони здоров'я. Причиною несприятливої екологічної обстановки в місті стали великі нафтовидобувні і сталеливарні заводи. Ахваз є одним з лідерів країни за рівнем видобутку нафти. Прогулюючись вулицями, можна помітити, що значна частина людей постійно носить респіратори, перебувати без них на вулиці вкрай неприємно та небезпечно. Складно уявити, що ще сто років тому це затягнуте густим смогом промислове місто було процвітаючим торговим центром з розкішною архітектурою і великою кількістю рослинності.\n15 місце: Баку, Азербайджан\nПротягом довгих років столиця Азербайджану Баку страждає від великого забруднення в результаті відвантаження та видобутку нафти. Вже тривалий час на околицях міста спостерігаються нафтові калюжі, а спалювання побутових відходів у примітивній формі призводять до того, що над столицею часто висить щільна димова завіса. Також, відсутність інфраструктури з очищення фекальних стоків та інші проблеми призвели до небезпеки екологічної кризи. Не дивлячись на те, що останні кілька років влада прикладає всі зусилля для очищення навколишнього середовища, ситуація в місті залишається напруженою.\nекологія забруднення катастрофа 0\nПопередня стаття:25 цікавих фактів про «Photoshop»\nНаступна стаття:Кілька популярних міфів про операційні системи\n10.02.2015, 21:14 2 Жіночий погляд: Жінка у відносинах з чоловіком


Ігровий автомат Manic Millions - грати безкоштовно\nГрати у Manic Millions безкоштовно в демо-режимі від Nextgen Gaming\nІгровий автомат Manic Millions - грати безкоштовно онлайн. Грайте в слот Manic Millions без скачувань і реєстрацій.\nManic Millions — це слот від Nextgen Gaming. Відповідно до кількості гравців, які шукають цю гру, Manic Millions не дуже популярна. Це, звісно, не значить, що вона поганий, тож спробуйте зіграти в неї безкоштовно, щоб перевірити самостійно, або ж перегляньте інші популярні ігри казино.\nІгри подібні на Manic Millions\nSuper Sumo від Fantasma\nSamurai Way від Ka Gaming\nFlame Busters від Thunderkick\nНайкращі казино на справжні гроші з Manic Millions


Найбільш частіші запитання, які надходять до організаційного комітету ТОВ «Премія «Диво-дитина»» / Новини / Диво Дитина\nГлавная >>> Найбільш частіші запитання, які надходять до організаційного комітету ТОВ «Премія «Диво-дитина»»\nНайбільш частіші запитання, які надходять до організаційного комітету ТОВ «Премія «Диво-дитина»»\nСьогодні я хотів би відповісти на найбільш частіші запитання, які надходять до організаційного комітету ТОВ «Премія «Диво-дитина»».\nЯк ви вже знаєте, з 1-го жовтня 2015 по 15-е березня 2016 ми приймаємо анкети від дітей, для участі вже у восьмий всеукраїнської премії «Диво-Дитина». Подати документи може будь-яка дитина у віці від 4 до 13 років включно, яка має досягнення в науці, спорті, творчості, а також діти-герої. З більш детальною інформацією ви можете ознайомитися на нашому сайті: www.divo-dutuna.com.\nЧи може дитина подати документи, якщо в минулих роках вона вже брала участь у здобутті премії?\nТак, може, якщо дитина відповідає віку учасника, а також якщо у попередніх роках не було зайнято перше місце.\nХто повинен підписувати анкету учасника?\nАнкета повинна бути підписана обома батьками; у разі відсутності одного з батьків підписує той, який є; у разі відсутності обох батьків, підписує керівник навчального закладу, де вчиться дитина.\nЩо потрібно відправити для підтвердження досягнення дитини і за який період?\nВідправити потрібно всі підтверджуючі досягнення матеріали, а саме: копії грамот, свідоцтв, дипломів, статей з газет і журналів, відео виступів та ін., які у вас є.\nКраще надсилати копії досягнень документів не за останній рік, а хоча б за кілька останніх років. Для найбільш повного і глибокого аналізу досягнень вашої дитини.\nУ скільки етапів проходить премія?\nВручення премії проходить в три етапи:\nПерший етап - визначення десяти кращих учасників, в кожній з номінацій і, відповідно, нагородження їх грамотами, як переможців першого етапу.\nДругий етап - визначення трьох фіналістів у кожній з номінацій.\nТретій етап - всі фіналісти запрошуються в місто Київ, для виступів перед членами журі та глядачами. Шляхом підсумовування балів, виставлених кожним із членів журі, визначається володар першої, другої і третьої премії.\nТакож хотів би звернути увагу батьків та дітей у яких напружений графік виступів або змагань. На етапі подання та розгляду документів вам нікуди не потрібно їхати, а лише відправити анкету та додати матеріали щодо ваших перемог та досягнень.\nВизначення фіналістів (по 3 у кожній номінації) буде проходити лише у кінці березня 2016 року. Після визначення фіналістів ми обов’язково зв’яжемося з кожним фіналістом щодо визначення дати проведення премії та запросимо у м. Київ для показових виступів. Орієнтована дата церемонії нагородження кінець квітня початок травня.\nЯкщо у когось будуть питання, пишіть мені в особисті повідомлення, на мій блог, я із задоволенням відповім. Бажаю всім успіхів!\nНадсилайте свої анкети за адресою: вул. Авіаконструктора Антонова 5Б, оф. 712, м. Київ, 03186.


У Раків емоційні американські гірки, а Овнів чекає якийсь приємний сюрприз: гороскоп на 15 вересня 2021 року - MediaBum\nГлавная страница » У Раків емоційні американські гірки, а Овнів чекає якийсь приємний сюрприз: гороскоп на 15 вересня 2021 року\nВремя чтения 3 мин.Опубликовано 15.09.2021\nНе всім в середу посміхнеться удача\nПерша половина дня обіцяє бути спокійною. Багато зможуть завершити старі справи і взятися за щось нове. Сміливо звертайтеся за допомогою до близьких — вони дадуть корисні поради. Після обіду обстановка стане більш напруженою.\n15 вересня Овнів чекає якийсь приємний сюрприз. Це може бути як грошове надходження, так і річ, яку ви давно хотіли. Не бійтеся заводити нові знайомства — ви легко знайдете спільну мову з оточуючими.\nТельцям важливо ретельно проаналізувати свої витрати. Роздайте борги і визначитеся, у що в першу чергу потрібно вкласти гроші. Будьте обережними при спілкуванні з малознайомими людьми.\nБлизнюків чекають деякі непорозуміння з другою половинкою. Щоб уникнути накопичення негативу, обов’язково обговоріть всі тривожні моменти. Незабаром від напруги не залишиться і сліду, і ви чудово проведете час.\nУ цей день Раки будуть переживати так звані «емоційні американські гірки» у відносинах з близькими. З’ясування відносин зміняться гармонією і взаєморозумінням — і так по колу. Постарайтеся тримати себе в руках, інакше не уникнути великої сварки.\nЛьвів чекає сприятливий день. Перед вами відкриються нові двері, тому не втрачайте шанс змінити своє життя в кращу сторону. Середа подарує вам яскраві емоції і приємні події. Сміливо беріться за складні справи — удача буде на вашому боці.\nМоральний стан Дів залишає бажати кращого. Відкладіть усі справи і дозвольте собі розслабитися. В іншому випадку вам не уникнути емоційного вигорання. Не критикуйте і не засуджуйте оточуючих, поки не розберетеся в їх намірах.\n15 вересня Терезам важливо стежити за своєю мовою. Великий ризик наговорити зайвого, через що доведеться шкодувати. Не піддавайтеся на провокації і спокійно займайтеся своїми справами. Тільки в такому випадку вдасться досягти успіху.\nДень ідеально підходить для вирішення робочих питань. У вас вийде досягти поставлених цілей, а також підвищити свій авторитет. Скористайтеся шансом налагодити стосунки зі старими знайомими.\nЗірки обіцяють Стрільцям зустрічі зі старими друзями. Ви чудово проведете час і відпочинете душею. Ближче до вечора ваш настрій можуть затьмарити конфлікти з близькими. Спробуйте згладити всі гострі кути і досягти компромісу.\nАстрологи радять Козерогам взятися за складні справи. Постійно відкладати їх на потім більше немає можливості. Акцентуйте увагу на поточних завданнях і постарайтеся зрозуміти, в якому напрямку варто рухатися.\nВодоліїв чекає напружений день. Вам буде непросто сконцентруватися на роботі. Через це ви почнете нервувати, що сильно відіб’ється на якості роботи. Будьте особливо обережні — великий ризик отримати травму.\nУ середу Риби відчують приплив сил і енергії. Направте їх в потрібне русло, і тоді вийде перевернути гори. Прийшла пора почати втілювати в життя все задумане. Використовуйте всі наявні ресурси, щоб мрія стала реальністю.\nПризначення пенсій в Україні: в ПФУ розповіли про нововведення для громадян, подробиці


Династія Гафичів: 86 років трудового стажу в нафтогазовій галузі | Зоря Полтавщини. Громадсько-політична газета\nДинастія Гафичів: 86 років трудового стажу в нафтогазовій галузі\n13 вересня Україна відзначатиме День працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості. Не стоятиме осторонь святкувань і Полтавщина, де видобувають майже половину всього вітчизняного газу і близько 15 відсотків української нафти. В той час, коли перед Україною стоїть надзавдання позбавитися залежності від російського газу, робота українських видобувників набуває особливого значення. В нашому регіоні справою видобутку займаються й цілі трудові династії. Про одну з таких – династію Гафичів – і буде наша сьогоднішня розмова. Троє членів цієї родини мають загальний стаж роботи в нафтогазовій галузі 86 років!\nІсторія трудової династії родини Гафичів почалася в 1976 році. Тоді майбутній батько сімейства – Іван Петрович – навчався на першому курсі Івано-Франківського інституту нафти і газу. До речі, з вибором професії трапилася кумедна історія, згадує геолог. Адже після школи хотів стати істориком, навіть подав документи до педагогічного інституту. Але якось, йдучи по вулиці, він побачив оголошення про набір абітурієнтів в інститут нафти і газу в Івано-Франківську. Увагу привернули слова “геофізичні методи пошуку…”, тому Іван, улюбленим предметом якого в школі була саме фізика, без відома батьків відніс документи в інститут нафти і газу. І, як виявилося, не дарма. Якось, йдучи коридором навчального закладу зі своїм наставником, побачив складені довгі труби з проводами всередині. Він запитав викладача: “Ілля Йосипович, що це таке?” Отримав вичерпну відповідь: “Це, Ваня, твоя доля…” Так і склалося – своє життя Іван Петрович віддав захоплюючій та важливій справі – геологічній розвідці.\nВ інституті він і познайомився зі своєю майбутньою дружиною – Людмилою, яка вже мала солідний досвід роботи в розвідці нафти і газу. Ще до інституту 17-річною дівчиною почала працювати в експедиції з геофізичних досліджень у свердловинах ДГП “Укргеофізика”. До речі, батько Людмили теж працював у геологічній галузі, тому її вибір – як професійний, так і особистий – цілком зрозумілий.\nМинав час. Протягом своєї професійної кар’єри Іван Гафич працював на керівних посадах у провідних нафтогазових підприємствах, займався науковою діяльністю в Інституті геології і геохімії горючих копалин НАН України. Брав участь більш ніж у 20 проектах з вивчення та оцінки нафтогазоперспективних блоків в Україні, Алжирі, Сирії, Лівії, Ірані, Пакистані, Казахстані, Росії.\nНа Полтавщину, а саме на підприємство “Нафтогазвидобування”, Іван Петрович прийшов уже відомим фахівцем із величезним досвідом. Зізнається: погодився приїхати до багатого на копалини краю, бо для нього головне в роботі – це можливість набувати нового досвіду, вирішувати складні завдання, що вимагають нетрадиційних підходів і нових технологій світового рівня. “У геології вся інформація імперфектна, ніхто до кінця не знає, що там, у надрах. Родовища нафти і газу перебувають у постійній динаміці, все рухається, змінюється. Доводиться шукати різні шляхи вирішення геолого-промислових завдань, які не мають єдиного рішення. Це творчий процес, я б сказав – пізнавати невідоме”, – ділиться Іван Петрович.\nЛюдмила Феліксівна теж досягла великих професійних висот. За час роботи в ДП “Укргеофізика” вона взяла участь у відкритті більш ніж 40 покладів і 20 родовищ нафти і газу. Недарма Людмила Гафич – перший заступник голови правління Всеукраїнської громадської організації “Спілка геологів України”.\n30 років тому в родині Гафичів народився син, який також пішов шляхом батьків. І хоча першою освітою Олега Івановича стала економічна кібернетика, він також вирішив пов’язати своє життя з нафтогазовою промисловістю. І другу вищу отримав у тому ж Івано-Франківському університеті за спеціальністю “Геологія нафти і газу” та вже третій рік працює у полтавській компанії “Нафтогазвидобування”.\nЧи стануть майбутні онуки Гафичів геологами, вони поки що не знають. Але якщо такий вибір буде зроблено, то обіцяють усіляку підтримку для продовження династії з 86-річним стажем, хоча хліб геолога не такий уже й легкий.\n« Земля для учасників АТО\nОбдаровані учні отримуватимуть стипендії »


Масове отруєння в окупованій Макіївці | Український тижневик Міст\nМасове отруєння в окупованій Макіївці\nЧисло шпиталізованих постійно зростає. У четвер, 27 вересня, за даними станом на пообідню пору, загалом в інфекційні відділення лікарень Макіївки та Донецька потрапило 87 осіб. Правозахисник Павло Лисянський, який є на Донбасі представником уповноваженої Верховної Ради України з прав людини, на своїй сторінці у мережі Facebook повідомляє, що люди отруїлися питною водою. Причиною, найімовірніше, може бути збій системи дезінфекції води у місті.\nСимптоми хвороби – біль у животі, блювота, підвищення температури, у важких випадках – інтоксикація й зневоднення. Дані про кількість недужих неточні. Вона може бути помітно вищою. Павло Лисянський з цього приводу пише: «Я впевнений, що число тих, які звернулися, набагато більше, але отримати інформацію вже практично неможливо. Окупаційні адміністрації свідомо занижують кількість тих, що звернулися, і госпіталізованих людей. Як нам повідомляють, стан госпіталізованих людей середньоважкий».\nСвітлина: представник на Донбасі уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Павло Лисянський.


Тернополяни вдало виступили на чемпіонаті України з кікбоксингу WPKA\nВівторок, 13 березня 2018, 09:07 |\nЧемпіонат України з кікбоксингу WPKA серед дорослих, юніорів, старших юнаків та юнаків завершився в Києві. Ці змагання відбулись в рамках підготовки до чемпіонату Світу, який пройде у столиці України на початку травня. В складі збірної команди Тернопільської області виступали кікбоксери КУТОР «Тернопільська обласна ДЮСШ з літніх видів спорту».\nЯк повідомив директор школи Олександр Куриляк, показавши високий рівень підготовки, спортсмени школи здобули чотири золотих, одну срібну та чотири бронзових медалі у різних видах програми. Відтак, результати виступів були такими: Сварян Артем (2007 р.н., вагова категорія до 30 кг) – фулконтакт – 1 місце, лоукік – 1 місце; Мітюрьов Олександр (2006 р.н., вагова категорія до 35 кг) – лоукік – 2 місце, фулконтакт – 3 місце; Воробець Роман (2005 р.н. вагова категорія + 60 кг) – фулконтакт – 1 місце; лоукік – 1 місце; Смаль Максим (2004 р.н., вагова категорія до 55 кг) – фулконтакт – 3 місце; лоукік – 3 місце; Шаванов Олександр (2004 р.н., вагова категорія до 40 кг) – лоукік – 3 місце.\nДо змагань спортсменів готували тренери-викладачі школи Сергій Колесник, Ігор Кріль. Колектив спортивної школи щиро вітає з перемогою учнів-спортсменів та тренерів-викладачів бажає міцного здоров’я та нових перемог, – наголосив директор КУТОР «ТОДЮСШ з літніх видів спорту».