Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі (курсова робота)\nРозділ 1. Теоретичні засади дослідження забезпечення безпеки учасників кримінального процесу ... 5\n1.1. Поняття забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі ... 5\n1.2. Проблеми практичної реалізації заходів безпеки осіб, що беруть участь у кримінальному судочинстві ... 9\nРозділ 2. Аналіз особливостей забезпечення безпеки учасників кримінального процесу ... 15\n2.1. Правове забезпечення реалізації безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві ... 15\n2.2. Суб'єкти правовідносин щодо забезпечення безпеки учасників кримінального процесу ... 17\n2.3. Заходи безпеки та процесуальний порядок їх застосування ... 26\nДля придбання курсової роботи "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" тисніть на розташоване нижче посилання:\nКурсова робота "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" виконана у відповідності до всіх загальноприйнятих вимог до оформлення: Шрифт - Times New Roman, 14 пт, міжрядковий інтервал - полуторний. Параметри сторінки: формат А4 (210 х 297 мм), поля: верхнє - 20 мм, нижнє - 20 мм, праве - 10 мм, ліве - 30 мм. Нумерація сторінок - зверху справа і т.д.\nКурсова "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі", як і інші курсові роботи, представлені на цьому сайті, була зроблена на замовлення професійним автором з багаторічним досвідом виконання робіт на замовлення. Курсова робота "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" успішно здавалася в одному з ВУЗів України.\nРозміщений нижче текст не має ніякого відношення до курсової "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" і призначений виключно для пошукових систем.\nКРИТИЧНА ФІЛОСОФІЯ КАНТА: ВЧЕННЯ ПРО ЗДІБНОСТІ - ( "La philosophie critique de Kant: Doctrines des facultes", 1963) - робота Делеза. Характеризуючи у введенні "трансцендентальний метод", Делез фіксує, що Кант розуміє філософію як "науку про відношення всякого знання до істотних цілей людського розуму" або як "любов, яку розумна істота живить до вищих цілей людського розуму". Вищі цілі Розуму і формують, згідно з Кантом, систему Культури. Кант розмежовує власне розуміння проблеми і традицію емпіризму, затверджуючи, що є цілі, властиві розуму, властиві культурі. Тільки такі цілі можуть розглядатися як кінцеві. Підхід же, характерний для. ЖИТТЯ - одна з основних тим філософського роздуму, довгий час що залишалася прерогативою не стільки філософії, скільки природознавства і теології. Відомий ряд концепцій походження суті Же., висунених теологами і біологами, серед яких можна виділити трохи найбільш популярніших. Прихильниками однієї з них - креационизма - в основу кладеться положення про створення світу. Процес божественного створення світу мислиться як такий, що мав місце одного разу, т. про. що виключає можливість спостереження і вивчення цього процесу. Внаслідок сказаного концепцію можна вивести за рамки наукового. ЗИММЕЛЬ Георг - (1 березня 1858, Берлін - 26 вересня 1918, Страсбург) - німецький філософ і соціолог. З 1901 - екстраординарний професор Берлінського, з 1914 - професор Сграсбургського університетів. На різних етапах творчості випробував вплив ідей раннього позитивізму (Спенсер) і натуралізму (Фехнер), філософії життя, а також Гегеля і Маркса. Прийнято розрізнювати три етапи духовної еволюції Зіммеля. Перший - натуралістичний - пов'язаний з впливом прагматизму, социал-дарвінізму і спенсеровского еволюціонізм з характерним для останнього принципом диференціації, що застосовується при аналізі розвитку в будь-якій сфері. Бойс (BEUYS), Йозеф - (1921-1986) Одна з найбільших німецьких художників друга підлога. XX в. З 1941 р. брав участь як льотчик німецької авіації у Другій світовій війні на Східному фронті; в 1943 р. був збитий в Криму між радянським і німецьким фронтами. Його врятували місцеві татари, зігріваючи і заліковуючи рани за допомогою народних коштів - повсті, тваринного жиру і т.п. Ці матеріали потім помістилися головну серед матеріалів його мистецтва. До 1945 р. був в радянському полону. Повернувшись в Німеччину, вчився в Дюссельдорфської художній академії. Почав виставлятися з 1953 р. У 1961-72 рр. - професор.\nКожна вагома структурна частина курсової "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" (зміст, вступ, розділи, висновки, список літератури) починається з нової сторінки.\nТІЛО - Проблематізация Т. - межа, що відрізняє сучасну епоху в розвитку західної філософії від її класичної епохи. У класичній парадигмі мислячий суб'єкт виступав як принципово безтілесний. Починаючи з Декарта приналежність "буттю мислячому" (res cogitans) вважалася несумісною з "буттям протяжним" (res exensa). Сучасна філософія переглядає цей підхід. Марсель ставить проблему людського існування (екзистенции) не під точкою зору "свободи" ( "брошенности в ситуацію"), як це звичайно має місце в екзистенціалізмі, а під точкою зору тілесної визначеності. При цьому Марсель вводить відмінність між "тілом. Філософія права Гегеля - Гегельовська філософія права продовжує розробку тієї області філософського знання, яка з часів Канта в німецькій класичній філософії традиційно іменувалася "практичною філософією". Гегель виходить з того, що вже в кантовской філософії існувало нове відношення до ділення "практичної філософії", прийнятого з часів Арістотеля. "Практична філософія" Арістотеля ділилася на етику, економіку і політику. У епоху Канта і Гегеля економіка і політика, трактуемі під філософською точкою зору, набули форми "філософії права", філософії держави. У Кянта "практична філософія" ділилася на. ПЕРЕПИСКА З ДВОХ КУТІВ - соч. Иванова і Гершензона, пам'ятник русявий. релігійного ренесансу нач. XX в., що відобразив настрої вітчизняної інтелігенції в роки духовної кризи, викликаної подіями 1-й світової війни і соціалістичної революції в Росії. Літо 1920 р. обидва автори (поет і історик суспільної думки) провели в одній кімнаті Московської здравниці для працівників науки і культури. Там між ними зав'язалася переписка, що тривала з 17 червня по 19 липня. Що Склали її 12 листів були згодом опубліковані (Пг., 1921). Осн. темою книги, що являє собою діалог авторів, стала суперечка про культуру, Бога, людські.\nУ вступі курсової "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" обґрунтовується актуальність теми дослідження, дається характеристика об'єкта, предмета та метода дослідження. НЕОПОЗИТИВИЗМ, - одне з осн. напрямів бурж. філософії 20 в. Н. виник і розвивався як течія, що претендує на аналіз і розв'язання актуальних филос. проблем, висунених розвитком совр. науки - ролі Знаково-символіч. коштів науч. мислення, відношення теоретич. апарату і емпирич. базису науки, природи і функцій математизации і формалізацій знання і пр. Будучи совр. формою позитивізму, Н. розділяє початкові принципи останнього, заперечуючи можливість філософії як теоретич. пізнання, що розглядає корінні проблеми світорозуміння і виконуючого в системі знання особнем функції, к-рі не здійснюються.\nСУЩЕ - одна з фундаментальних категорій філософського дискурса, значення якої змінювалося в історії філософії, характеризуючи або все існуюче, або спосіб існування, або буття зв'язки, оскільки будь-якому сущому незалежно від способу його буття можна приписати зв'язку "є". Вже в античній філософії, що орієнтується на космоонтологическую проблематику, почалося онтологічне розрізнення сущого і буття, зумовлене пошуками основ істини і брехні (суще як істина, несуче як помилкове). Для Платона суще причетне буттю і небуттю, пов'язано з тотожністю самому собі, будучи нарівні з рухом і спокоєм родом. АНТИНОМІЯ - (від греч. antinomia - суперечність в законі) -міркування, що доводить, що два висловлювання, що є запереченням один одного, витікають одне з іншого. Характерним прикладом логічної А. є "брехуна" парадокс. Найбільшу популярність з відкритих вже в XX в. А. отримала A. Рассела. Прикладом досить простій і оригінальна А. може бути наступне: деякі слова, вказуючі властивості, володіють тим самим властивістю, яку вони називають. Так, прикметник "російський" саме є російським, "багатоскладове" - багатоскладово, а "пятислоговое" - має п'ять складів. Такі слова, що відносяться до самих собі.\nСписок літератури курсової "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" - більше 20 джерел. ФИЧИНО Марсиліо - (19 жовтня 1433, ФільінеВальдаріо - 1 жовтня 1499, Флоренція) - італійський гуманіст і философ-неоплатоник. Освіту отримав в університеті Флоренції. Замолоду виявив великий інтерес до філософської думки античності і, щоб познайомитися з нею по першоджерелах, вивчив древньогрецький мову. Оцінивши здібності і завзяття молодої людини, Козімо Медічи, багатий банкір і фактичний правитель Флоренції, взяв його під своє заступництво. У 1462 він подарував Фічино маєток неподалеку від свого власного, а також грецькі рукописи творів Платона і деяких інших древніх авторів. Біля 1462 Фічино виконав переклад з. ДИТИНСТВО - період людського життя від народження до підліткового періоду (який починається між 15 і 18 роками, в залежності від підлоги і умов життя). Психологія дитинства виникла в минулому віці і пов'язана з ім'ям Прейера (1841-1897), вона розвивалася Піаже (1896), Валлоном (1879-1962) і особливо американським психологом. Геселлом (1880-1961). Дві фундаментальні ідеї, які можна тут вичленить, такі: 1) між дитиною і дорослою людиною не кількісна, а якісна різниця; мир дитини - це зовсім не мир дорослого в мініатюрі; дитина - це не та людина, якій просто не вистачає знання/Відмінності буде.\nЛАВРОВ Петро Лаврович (1823 - 1900) - русявий. філософ, публіцист, учений-антрополог, ідеолог революційного народництва. Учасник демократичного руху 60-х рр., в 1866 арештований, зраджений суду і засуджений до посилання. У 1870 біг за межу, до Парижа, вступив в одну з секцій I Інтернаціоналу. Учасник Паризької комуни 1871, в Лондоні познайомився з Марксом і Енгельсом. У еміграції видавав журнал і газету "Вперед! і "Вестник "Народной воля . Зробив великий вплив на революційний рух Росії 70 - 80-х рр. Ленін називав Л. "ветераном революційній теорії (Т. 2. З. 462). Л. як філософ сформувався до кінця 50-х гг під впливом.\nПосилання в тексті роботи "Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному процесі" - в квадратних дужках відповідно до чинних вимог ВАК. АСКОЛЬДОВ (наст. фам. Олексія) Сергій Олексійович - (1871, Москва - 23 травня 1945, Потсдам) - російський релігійний філософ, публіцист. Позашлюбний син філософа А. А. Козлова. Закінчив природно-історичне відділення фізико-математичного факультету Санкт-Петербургского університету, працював експертом по хімії в Департаменті митних зборів і акцизу. У 1914 отримав міру магістра філософії в Московському університеті за книгу "Думку і дійсність". З 1908 - член Петербургського релігійно-філософського суспільства. Учасник збірників "Проблеми ідеалізму" (1902) (ст. "Філософія і життя") і "З глибини" (1918). КОРОПІВ Володимир Порфирійович - [28 березня (8 квітня) 1870, Москва - 1943, Саратов] - російський біолог, філософ, історик науки. Один з організаторів Екатерінославського (Дніпропетровського) університету, його перший ректор (1918 - 25). Знавець древньогрецький і латинської мов, Коропів уперше перевів природно-наукові твори Арістотеля - "Фізику" (1936), "Про походження тварин" (1937), "Про частини тваринні" (1940), "Історію тварин" (1943). Редактор і автор приміток першого видання на російській мові творів Гиппократовського збірника (Гиппократ. Вибрані книги, 1936; Гиппократ. Соч., т. 2. Клод Адріан Гельвеций - (Claude Adrien Helvetius; 31 січня 1715, Париж - 26 грудня 1771, Париж) - французький літератор і філософ-матеріаліст; ідеолог французької епохи Освіти. Народився в сім'ї придворного лікаря Жана Клода Адрієна Гельвеция (1685 - 1755), (його прізвище спочатку було Schweitzer - Швайцер, що, як Хельвециус, означає в перекладі "Швейцарець", "Швейцарський"). Зблизившись з Монтеськье і Вольтером, з 1751 м. присвятив себе науковим заняттям і літературі. Один з головних його творів "Про розум" (De l'esprit, 1758), інші роботи: "Щастя. Поема", "Про.\nКУБІЗМ - (від фр. cube - куб) - напрям в зображальній творчості, що зародився у Франції (його теоретики - живописці Ж. Метценже, А. Глез і поет Г. Аполлінер) і що існувало в 1907 - 20 рр. Вплинуло значний чином на розвиток авангардистський иск-ва XX в. (архітектура, прикладне позов-у). До., початком к-рого вважають картину П. Пікассо "Авіньонськиє дівчини", відмовився від сюжетного підходу в живописі, обмежившись розробкою формально-змістовних задач, переважно в жанрі Натюрморта. Він став поворотним пунктом в мальовничому освоєнні теми міського образу життя. Ця тема зіграла в розвитку К. чи ТЯНЬ ЖЕНЬ ЮЙ - (кит. - небесний принцип і людські бажання; скорочено чи- юй) - поняття китайської філософії. Уперше згадуються в чи тексті *цзи", розділ "Юе цзи" ("Записки про музику"): "Якщо почуттєве відношення людини до речей гранично обмежене, а його добре і зле відношення до людей не переступає етичної міри, то тоді речі діють за призначенням і людина слідує за ними. Коли ж людина змінюється речами, тоді гине небесний принцип (чи тянь ) і до межі розгортаються людські пристрасті (жень юй)". Т. о., затверджується, що людині спочатку властивий небесний принцип. ПОЗИТИВІЗМ - ( "позитивний", "фактичний") - впливовий філософський напрям XIX-XX вв. Пройшов декілька етапів свого розвитку. Виник в середині XIX століття, що було пов'язано з бурхливим розвитком природознавства, значними науковими відкриттями. Перша і друга хвиля позитивізму представлена рядом великих вчених ( О. Конт, Дж.С. Милль, Г. Спенсер, Е. Мах, Р. Авенаріус, А. Пуанкаре, Гельмгольц і інш.). Позитивісти вважали, що єдиним джерелом істинного, дійсного знання є конкретні емпіричні науки, що досліджують факти, реальність в її позитивної представленности. Все те, що за неї виходить, є надуманими. ГЕОМЕТРИЧНИЙ МЕТОД в філософії - (вірніше геометричний спосіб - mos geometricus або геометричний порядок - ordo geometricum) - форма найбільш економного системного викладу філософської проблематики (прообразом методу послужили "Початки" Евкліда), характерна для раціоналізму 17 в. Уперше застосований Декартом в кінці його "Других заперечень" проти своїх же "Роздумів про першу філософію" (Декарт. Соч., т. 2. M., 1994, з. 127 - 134); він спочатку дає визначення мислення, ідеї, субстанції і інших понять своєї метафізики, потім слідують "постулати" і "аксіоми".


Ілля Полудьонний - найкращі книги в магазині книг\nІлля Полудьонний - книги автора\nІлля Полудьонний у соціальних мережах:\nОсвіта Київський національний лінгвістичний університет, Київський Гештальт університет\nІлля Полудьонний – психолог, гештальт-терапевт, співзасновник онлайн-платформи психотерапевтичної допомоги TreatField. Автор та співведучий популярного українського подкасту про психологію «Простими словами» та книги на основі подкасту – «Простими словами. Як розібратися у своїх емоціях».\nКниги Іллі Полудьонного\nРейтинг: 5.0 (59 відгуків)\nЗрозуміти свої емоції та перемогти. Тематика Психологія, емоції, ментальне здоров’я. Про електронну книгу «Простими словами. Як розібратися у своїх емоціях» Марка Лівіна, Іллі Полудьонного Розум: та все добре! У тебе є робота, дах над головою, їжа і друзі. Емоції: щось так тоскно.\nІлля Полудьонний вивчав психологію у Київському національному лінгвістичному університеті та гештальт-терапію у Гештальт університеті Києва. Декілька років займався дельфінотерапією – працював з людьми з особливостями в розвитку.\nУ 2015 році разом із партнером заснував платформу TreatField, яка надає можливість проходити терапію онлайн, самостійно обравши одного з десятків спеціалістів. У 2019, разом з редактором «The Village. Україна» Марком Лівіним, запустив подкаст «Простими словами», покликаний популяризувати психотерапію та звернути увагу слухачів на свій внутрішній стан та ті бентеги, які зазвичай лишаються поза увагою, але суттєво впливають на наше психічне здоров'я.\nЛогічним продовженням подкасту стала книжка «Простими словами. Як розібратися у своїх емоціях» – своєрідна домашня аптечка для емоційної самодопомоги. Вона містить теоретичні настанови, вправи та підказки, що допоможуть читачеві бути уважнішим до себе та краще розуміти сигнали власної підсвідомості.


Розвиток дрібної моторики: 9 продуктів із вашої кухні\nГлавная › 0-1 › Развитие › Пограємось? Рис, гречка, квасоля та ще 6 продуктів для розвитку дрібної моторики\nЧасто батьки забороняють дітям грати з їжею на кухні. А дарма! Чи знали ви, що звичайні продукти, які завжди є на нашій кухні, мож�\nЧасто батьки забороняють дітям грати з їжею на кухні. А дарма!\nЧи знали ви, що звичайні продукти, які завжди є на нашій кухні, можуть бути надзвичайно корисними для розвитку дрібної моторики у дитини? При цьому вони не гірше за новомодні й дорогі іграшки.\nДітям дуже подобається складати мамі компанію, коли вона займається справами на кухні. У особливе захоплення дитина прийде, якщо мама дозволить їй погратись із продуктами!\nУ цьому матеріалі розповідаємо, з якими сипучими продуктами може грати дитина, а також пояснюємо, у чому користь подібних ігор.\nПродукти для развитку дрібної моторики\nНе злиться і не дратуйтеся від того, що дитина може розсипати крупу. Запасіться терпінням та надайте дитині простір для активності! Так, можливо, вам доведеться пропилососити на кухні після творчості вашого малюка, але в ці моменти згадуйте, наскільки ці ігри важливі для розвитку його дрібної моторики.\nОтже, ось перелік продуктів для розвитку дрібної моторики у дітей:\nВажливо: пам’ятайте, що під час ігор з продуктами потрібно дотримуватися правил техніки безпеки. Перше – перед тим, як надати дитині гречку, квасолю та інші сипучі продукти, поясніть їй, що це тільки для гри. Ці продукти не можна ковтати, запихати у вуха та в ніс – проконтролюйте це!\nУ чому користь від ігор із сипучими продуктами?\nЗа допомогою ігор з сипучими продуктами малюк навчається брати дрібні зерна та освоювати захоплення щіпкою – все це розвиває координацію пальців.\nДитина також починає розуміти, як працюють пальці рук й усвідомлює різницю в тактильних відчуттях, коли, наприклад, тримає в руці гладке і дрібне борошно, або жорсткішу і важку гречку.\nЗа допомогою сипких продуктів малюк вчиться малювати пальцями – подібна творчість дуже корисна для розвитку.\nТаким чином, розвивається дрібна моторика – так закладається основа для виконання багатьох повсякденних завдань. Наприклад, застібка ґудзиків, зав’язування шнурків, малювання, самостійне володіння столовими приладами.


Ботулізм в грибах при консервації: як швидко позбутися, симптоми | Отруєння\nОтруєння 19 Червня 2018 178 0\nБотулізм в грибах при консервації: як швидко позбутися, симптоми\nСимптоми і небезпеки ботулотоксину\nВплив токсину на організм\nСтадії розвитку ботулізму після грибів\nОбережно — про ботулізм: відео\nБотулізм в грибах є однією з найбільш поширених причин харчового отруєння домашніми заготовками.\nМікроорганізми Clostridium botulinum виділяють небезпечний для людини отруту – ботулотоксин.\nДля того, щоб бактерії клостридії продукували токсин, необхідно виконання двох умов: зараження продуктів харчування небезпечними мікроорганізмами і повна відсутність кисню.\nClostridium botulinum оточують людину всюди: бактерії знаходяться в землі, заражених тварин, гниючих овочах і фруктах. Чим ближче гриби і рослини розташовуються на землі, тим більше ймовірність проникнення мікроорганізмів на їх поверхню. Мікроскопічні суперечки не становлять небезпеки для людини до тих пір, поки вони не потрапляють у сприятливе для життєдіяльності середовище: відсутність кисню і температуру повітря в межах 25-30 градусів. Саме в таких умовах починає вироблятися ботулотоксин, найсильніший органічний отрута.\nПричиною ботулізму в грибах є неправильна технологія приготування домашніх заготовок. При консервуванні грибів необхідно ретельно перебирати дари лісу, як можна вище відрізати плодоніжку від капелюшка, добре очищати гриби від залишків землі і гнилих листя.\nБанки і кришки для закаток повинні бути простерилізовані. Солоні гриби слід зберігати в підвалі з невисоким рівнем вологості, інакше залізні кришки почнуть іржавіти. При дотриманні всіх правил домашнього консервування грибів – ризик захворіти на ботулізм зводиться до мінімуму.\nПерші симптоми ботулізму грибами можуть виникнути через 3-4 години після вживання в їжу небезпечних грибів, або через кілька днів.\nОзнаки отруєння, проявили себе через кілька годин після поїдання грибного страви, свідчать про великий дозі ботулотоксину, що потрапив в організм.\nПерші симптоми ботулізму схожі з ознаками харчової інтоксикації, і тому не викликають особливих побоювань.\nПервинні ознаки ботулізму:\nСпазматичні болі в області черевної порожнини.\nРізке підвищення температури тіла до 38-39 градусів.\nЧим триваліша ботулотоксин знаходиться в організмі, тим важче виявляються симптоми. Через добу стан хворого переходить в іншу фазу: температура тіла нормалізується, рідкий стілець змінюється запором із-за паралічу м’язів кишечника. Після ураження органів шлунково – кишкового тракту, токсичні речовини починають негативно впливати на центральну нервову систему.\nХарактерні ознаки ботулізму:\nПорушення зорової функції: поява пелени перед очима, двоїння предметів.\nПроблеми з гортанню: через ураження язикоглоткового нерва потерпілий не може проковтнути рідину та їжу, слизова ротової порожнини пересихає, тембр голосу сильно змінюється.\nДисфункція дихальної системи: дихання стає частим і поверхневим, з-за браку кисню хворий відчуває запаморочення і сильні головні болі.\nЗагальний стан хворого помітно погіршується, людина швидко стомлюється і в основному знаходиться в лежачому положенні. До летального результату найчастіше призводить порушення функції кровообігу та параліч дихальних м’язів.\nБотулізм в грибах не руйнується під впливом ультрафіолетових променів, високої температури і кислоти. Виділяється мікроорганізмами токсин потрапляє разом з грибами в травну систему людини, а потім розноситься з допомогою кровотоку по всьому організму.\nТоксичні речовини блокують імпульси центральної нервової системи і викликають параліч. Тяжкість захворювання залежить від кількості ботулотоксину, що потрапив в організм хворого, а також його вік та швидкість надання першої допомоги при отруєнні.\nЯк розпізнати ботулізм? Насправді, симптоми ураження ботулотоксином складно залишити без уваги.\nОсобливості зовнішності хворого:\nОсоба потерпілого нагадує нерухому маску через ураження токсином лицьового нерва.\nДрібні капіляри епідермісу відмирають, викликаючи блідість шкірних покривів.\nКосоокість, опущення верхнього століття.\nМова хворого ледве ворушиться.\nЖивіт сильно роздутий.\nСукупність симптомів харчового отруєння і характерних ознак захворювання дає лікарям підставу попередньо ставити діагноз ботулізм.\nБотулізм в грибах розвивається в різних стадіях, залежно від кількості отрути, що потрапила в організм.\nЛегка форма ботулізму проявляється незначним порушенням роботи зорового органу, нудотою, рідкісної блювотою, м’язовою слабкістю.\nСередня стадія ботулізму характеризується зміною голосу, появою труднощі з проковтуванням їжі, роздвоєння в очах. Подібний стан може тривати близько тижня, в залежності від індивідуальних особливостей організму.\nТяжка форма інтоксикації грибами вкрай небезпечна для людини. Ураження дихальної мускулатури та інших нервових закінчень здатне привести до смертельного результату. Без надання невідкладної допомоги потерпілий вмирає через два – три дні.\nЯк визначити ботулізм в грибах і надати першу допомогу потерпілому?\nВ першу чергу при появі ознак харчового отруєння необхідно дізнатися, що вживав у їжу хворий.\nЯкщо в переліку страв присутні мариновані гриби, до приїзду невідкладної допомоги необхідно провести наступні заходи.\nПромивання шлунка. Вивести токсини з організму потрібно як можна швидше, і для цього робиться промивання шлунка. Для очищення органів травлення від залишків їжі і шкідливих речовин, хворий повинен випити літр слабкого розчину марганцівки або кип’яченої води, а потім примусово викликати блювоту.\nПрийом будь-якого ентеросорбенту: активованого вугілля, Смекти або Ентеросгелю.\nОчисна клізма дозволить вивести ботулотоксин з кишечника.\nБригада швидкої допомоги оцінить стан потерпілого і відвезе його для подальшого лікування в стаціонар.\nДля уточнення діагнозу, хворий повинен пройти диференціальну діагностику: аналіз блювотних мас і калу, біохімічне дослідження крові.\nПісля того, так діагноз ботулізм підтвердився, пацієнту призначається комплексне лікування. Основним етапом терапії ботулізму є введення спеціальної сироватки, яка ефективно бореться з хворобою тільки перші 72 години.\nЩоб захистити себе і близьких людей від ботулізму, не потрібно відмовлятися від маринованих грибів, достатньо дотримуватись обережності при зборі та консервуванні дарів лісу.\nЗрізати ніжку гриба якомога вище від землі.\nПеребирати гриби необхідно в той же день, коли вони принесені з лісу.\nНе збирати гриби біля жвавих автомобільних доріг.\nПеред вживанням у їжу, гриби потрібно як слід проварити і прожарити.\nБанки і кришки для консервації повинні бути простерилізовані.\nНе купувати грибні консерви на ринках у невідомих продавців.\nГрибна консервація повинна зберігатися в темному прохолодному місці.\nБанки з роздутими кришками і каламутним вмістом небезпечні для здоров’я.\nЯк позбутися від шкідливих речовин, що містяться в грибах? Фахівці стверджують, що тривала термічна обробка та створення кислого середовища допомагають зробити гриби безпечними для здоров’я.\nКористь і шкода сумаху отруйного: застосування в медицині\nПередозування амоксициліном (отруєння): симптоми і наслідки


20 квітня – Всеукраїнський день меланоми – Кіровоградський обласний онкологічний диспансер\nВідзначення Всеукраїнського дня діагностики меланоми сьогодні проходить по всій країні за підтримки Міністерства охорони здоров’я України, Української асоціації лікарів-дерматовенерологів і косметологів, Української асоціації дерматоскопії шкіри, громадської організації «СТОП меланома», а також постійного партнера пан’європейського проекту «Євромеланома» – лабораторій La Roche-Posay.\nЗгідно зі статистикою, злоякісні новоутворення шкіри на сьогодні є найбільш поширеним видом онкології. Меланома – одна з найбільш злоякісних пухлин шкіри, яка протягом першого року після встановлення діагнозу може призвести до смерті.\nЛікар-онкохірург хірургічного відділення обласного онкологічного диспансеру Юрій Шевченко зазначає, що проблема меланоми актуальна у всьому світі: кількість уперше зареєстрованих випадків цього захворювання збільшується з кожним роком. У середньому приріст захворюваності за рік складає 5-7%. У порівнянні з серединою минулого сторіччя захворюваність збільшилась на 600%. Щорічно у світі реєструється понад 200 000 хворих на меланому, з яких до одного року помирає більше 70%. В Україні щороку встановлюється діагноз меланоми понад 3000 хворим, зокрема у Житомирській області біля 100 особам. Протягом останніх 5 років в Україні зареєстровано 7 випадків вродженої меланоми. Смертність від меланоми в Україні дуже висока, що пов’язано не з відсутністю методів лікування, а з несвоєчасною діагностикою. Найнадійніший метод профілактики смертності від меланоми – це її раннє виявлення. Тому необхідно регулярно перевіряти свої родимки і родимки своїх близьких за системою самодіагностики АКОРД, де кожна буква має своє значення:\nПричиною виникнення злоякісного захворювання шкіри ( меланоми) у 80% є ураження шкіри внаслідок дії надмірних доз ультрафіолетового випромінювання, який носить кумулятивний характер та накопичується з роками, пов’язаний з пошкодженням ДНК.\nНайкращий захист від сонця — тінь. Обов’язково потрібно надівати капелюх, особливо чоловікам, у яких є залисини (тим більше лисих). Саме в цих місцях найчастіше з’являються ракові пухлини. Необхідно пам’ятати про шкоду безконтрольної засмаги не тільки на курортах, а й на дачних ділянках. Кожна людина має право вибору, але потрібно знати, що солярій також збільшує ризик розвитку раку шкіри.\nДуже важливо берегти дітей від шкідливого впливу ультрафіолетового випромінювання, розповідати про правила поведінки на сонці. Адже ризик розвитку раку шкіри формується в перші роки життя. Тому усього кількох випадків обгоряння на сонці в дитинстві достатньо для того, щоб людина опинилася в групі ризику розвитку злоякісних новоутворень на шкірі. Статистикою доведено, що два і більше сонячних опіків у дитинстві підвищують ризик появи меланоми в дорослому віці в рази.\nДорослі також повинні пам’ятати, що для немовлят і маленьких дітей найкращий захист — не перебувати на сонці. Необхідно обмежити прогулянки малюків на вулиці тільки годинами найменш активного сонця — вранці та ввечері;\n• обов’язково надягати їм головні убори, краще з полями. Діти охочіше їх носитимуть, якщо вони їм подобаються;\n• оглядати шкіру своєї дитини навесні та восени;\n• постаратися запам’ятати вроджені родимки дитини і обов’язково контролювати нові;\n• намагатися відвідувати дитячого дерматолога не рідше одного разу на рік.\nДо групи ризику щодо меланоми входять світлошкірі люди, з сірими і блакитними очима, світлим, русявим, особливо рудим волоссям, з безліччю ластовиння. Сюди можна зарахувати також тих, у кого понад 100 родимок на тілі, більше ніж п’ять великих опуклих родимок — диспластичних невусів. Підвищується ризик також у пацієнтів старшої категорії – після 60 років, особливо серед чоловіків.\nПовністю запобігти переродженню родимки не можливо. Але знизити ризик захворіти на меланому або інший рак шкіри абсолютно реально. Зменшити ультрафіолетове навантаження на відкриті ділянки шкіри. Не допускати постійного травмування родимок. Своєчасно звертатися до фахівців, щоб видалити родимку, яка змінилася. І не забувати слова АКОРД для самодіагностики.


Система заходів захисту хлібних запасів - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Організація виробництва, Трудове право України, Cоцзахист → Система заходів захисту хлібних запасів - Реферат\nСистема заходів захисту хлібних запасів - Реферат\nСистема заходів захисту хлібних запасів\nОбробка зерна на елеваторах. Під час зберігання продовольчого, фуражного чи насіннєвого зерна в силосах елеваторів, що потребує довготривалого захисту, застосовують інсектициди для його консервації. Обприскування здійснюють на транспортерній стрічці під час подання зерна в силос чи на бункер елеватора. При цьому відпадає потреба у перемішуванні зерна, оскільки, крім контактної дії, деякі інсектициди діють фумігаційно в усій масі зерна. Витрати рідини при цьому становлять 0,75–1 л/т зерна, за якої його вологість підвищується не більше ніж на 0,1 %, що не потребує додаткового вентилювання.\nГ.А.Закладной рекомендує обробку зерна при завантажуванні в силоси елеватора чи зі складу в склад, з одного засіку в інший за допомогою спеціального пневматичного розпилювача інсектицидів, який можна встановити у будь-якому приміщенні.\nТехнологія обробки зерна дуже проста. Вона забезпечується спеціальним пневматичним розпилювачем інсектицидів (ПРІ). Схему наведено на рисунку. До самотоку зерна прикріплюється камера розпилювача. У бак через горловину заливають рідкий інсектицид, що гнучким шлангом через зажим надходить до форсунки, де розпилюється стиснутим повітрям, що подається через шланг від компресора.\nЗерно, що просипається всередині самотічного рукава, захоплює аерозольні частки інсектициду та надходить на зберігання. Витрата інсектициду регулюється зміною положення кронштейна на робочій стійці відносно до форсунки залежно від інтенсивності подавання зерна.\nПеретворюючи препарати (наприклад, Простор 420, к.е.) на аерозоль із розміром краплин < 50 мкм і заповнюючи ним приміщення складу — силосу елеватора та інших об'єктів, забезпечуємо добрі результати дезінсекції за істотного зменшення тривалості обробок їхньої вартості порівняно з газовою фумігацією.\nОбробка зерна в засіках насипом (принцип "сендвіча"). Невеликі партії зерна в господарствах (за зберігання 20–50 т) можна надійно захистити від шкідників безпосередньо пошаровою обробкою поверхні під час засипання в засіки. Для цього використовують інсектицид Актеллік 500 ЕС з нормою витрати 16 мл/т зерна і Простор 420, к.е., — 15 мл/т з витратою робочої рідини 0,5–1 л/т. Обробка здійснюється за допомогою ранцевого обприскувача.\nТовщина шару зерна при цьому має бути в середньому 30–50 см. Після заповнення засіку поверхню вирівнюють і обробляють інсектицидом. Тривалість захисної дії за такої обробки становить 6–8 місяців.\nПеред вийманням зерна його ретельно перемішують для того, щоб рештки препарату не перевищували ДР.\nЗахист затареного зерна і зернопродуктів. Слід зазначити, що у борошні, крупі не допускається наявність живих чи мертвих комах.\nУ складських приміщеннях, де зберігають затарені мішки, контейнери тощо, слід дотримуватись ідеальної чистоти та порядку. Неприпустима наявність тут будь-яких сторонніх предметів, порожніх і напівзаповнених продуктами мішків, щитів, старого забрудненого обладнання. Постійне зачищення транспортерів, вікон, дверних косяків, балок тощо, де нагромаджуються і зберігаються шкідники.\nПеріодично, особливо влітку, всі поверхні обладнання, стін, підлоги, стелі слід обробляти інсектицидами контактної дії. У разі потреби у тривалому зберіганні затарених продуктів слід на поверхню штабелів нанести дрібнокрапельним розпилюванням чи аерозолем препарати на основі активної речовини малатіон (Фуфанон 570). Після висихання на поверхні мішковини залишається інсектицидна плівка, що зберігає свої властивості кілька місяців.\nПісля відвантаження частини штабеля його оголену поверхню знову слід обробити інсектицидом.\nУ разі зараження затареного зерна чи зернопродуктів шкідниками слід здійснити фумігацію.\nОцінка ефективності захисних заходів. Ефективність захисних заходів визначають:\n- під час фумігації приміщень, зерна Фосфіном — одразу по закінченні дегазації;\n-під час обробки зерна інсектицидами контактної дії — через 15–20 діб після обробки;\n- під час знезараження приміщень вологим і аерозольним способами інсектицидами контактної дії — не раніше, ніж через 1 добу після обробки.\nПроби після фумігації відбирають із дотриманням заходів особистої безпеки.\nПід час визначення якості проведених робіт здійснюють обстеження на зараженість. У відібраних на аналіз пробах зерна, відходах підраховують кількість живих і суму мертвих і паралізованих шкідників. Паралізовані належать до загиблих.\nНадалі оцінюють ефективність дезінсекції за формулою:\nЕ = 100 х (М + П) ,\nМ + П + Ж\nде Е — ефективність дезінсекції, %;\nМ — кількість загиблих шкідників, екз.;\nП — кількість паралізованих шкідників, екз.;\nЖ — кількість живих, екз.\nЗа ефективності на рівні 90–95% заходи вважають доволі ефективними. Досягти 100% ефективності практично неможливо.\nДотримання наведеної системи захисту зерна і продуктів його переробки під час зберігання гарантує надійне зберігання без втрат і погіршення якості за пошкоджень небезпечними шкідниками запасів


Фейгін: Москва та Київ ведуть активні переговори про передачу Савченко Україні - Новини політики, свіжі політичні новини України на Depo.ua. Політика України і світу.\nФейгін: Москва та Київ ведуть активні переговори про передачу Савченко Україні\nРосія і Україна ведуть активні переговори про передачу льотчиці і нардепа Надії Савченко для відбування покарання на українській території\n7 жовтня 2015 06:57\nПро це заявив журналістам адвокат Савченко Марк Фейгін, передає depo.ua з посиланням на InfoResist.\n"Я був учора в Києві, і мені вдалося дізнатися деякі додаткові подробиці: в даний час йдуть досить інтенсивні переговори про можливу передачу Надії Савченко для відбування покарання на територію України", - сказав Фейгін у вівторок, 6 жовтня.\n"З боку Кремля можливо висунення умови про те, що обмін відбудеться при усуненні захисту від цієї кримінальної справи. Ми до цього готові", - заявив Фейгін.\nНагадаємо, як заявляли у Мін'юсті Росії, питання можливої видачі Надії Савченко може обговорюватися з обов'язковою умовою визнання Україною рішення російського суду і гарантій покарання на батьківщині.\nМітки: Марк Фейгин, Надія Савченко


Розміщення продуктивних сил України. Національна макроекономіка (“Академвидав”) | ВЦ "Академія"\nГоловна / Серії / Альма-матер | Підручники, навчальні посібники / Розміщення продуктивних сил України. Національна макроекономіка (“Академвидав”)\nРік видання – 2003\nУ посібнику на основі положень теорії макроекономіки, головних принципів ринкової економіки розкрито сутність, особливості розміщення, функціонування продуктивних сил України як одного з найважливіших чинників національної економічної системи. Значну увагу зосереджено на аналізі взаємозв’язків між працею та капіталом у процесі створення національного продукту, а також різних аспектів їх впливу на гуманізацію соціальних відносин. Розглянуто актуальні сьогоденні проблеми вітчизняної економіки.\n1. Загальні засади національної макроекономіки\n1.1. Методологія національної макроекономіки\nСутність національної макроекономіки Питання національної макроекономіки в Конституції України\nПоказники національної макроекономіки\nОцінка продуктивності та ефективності національної економіки\n2. Національні продуктивні сили\n2.1. Теорія формування і розміщення продуктивних сил\nЕкономічні закони і розміщення продуктивних сил\nМетодологія економічного районування\n2.2. Чинники продуктивних сил\nЛюдина і продуктивна праця\nВплив науково-технічного прогресу на віддачу основного капіталу\nФінанси і капітальні вкладення\n2.3. Національно-господарський комплекс України\nХімічний і нафтохімічний комплекс\n3. Національний продукт\n3.1. Валовий випуск\nГранична віддача одиниці праці\nГранична віддача одиниці капіталу\n3.2. Національний доход\nДодана вартість і валовий внутрішній продукт (ВВП)\nСтруктура ВВП за галузями економіки\nВиробництво ВВП на душу населення\n3.3. Розподіл доходу\nГоловна тотожність національних рахунків\nВикористання загального доходу\n4. Національний ринок\n4.1. Національний попит\nПопит і виробництво\n4.2. Національна пропозиція\nРегулювання національної пропозиції\n4.3. Проблеми українського ринку\nТіньовий рух грошей і товарів\n5. Міжнаціональний ринок\n5.1. Відкрита економіка\nРозрахунок національного доходу у відкритій економіці\nРахунок руху капіталу і рахунок поточних операцій\n5.2. Регулювання потоків рахунка руху капіталу\n5.3. Регулювання потоків рахунка поточних операцій\n5.4. Міжнаціональна інтеграція\nОсобливості інтеграції в Європі\nУроки європейської інтеграції для України\n6. Стратегія економічного зростання\n6.1. Теорія економічного зростання\nЗакон товаровиробництва і виробнича функція\nНорма нагромадження капіталу та обсяг виробництва\n6.2. Національно-економічна стратегія і політика\nСтратегія національно-економічної збалансованості\nПріоритети національно-економічної політики\n6.3. Стратегія структурних перетворень\nОсобливості і принципи структурних перетворень\nУривок із навчального посібника (“Розміщення продуктивних сил України. Національна макроекономіка” Заблоцький Б. Ф.) надано виключно для ознайомлення.\nРівень національно-економічного мислення визначається системою якісних і кількісних показників національної економіки. Макроекономічні показники є основою національних рахунків, за допомогою яких отримують інформацію про реальний стан затрат праці та капіталу, обсягу і структури виробленого продукту, спроможності національного продукту задовольнити матеріальні та соціальні потреби суспільства.\nТеорія макроекономіки має свій особливий предмет, термінологію, статистичні дані й логіку міркувань. Особливість цієї науки полягає в тому, що її предметом є вивчення в окремій країні рівня пізнання об’єктивних економічних законів, способу економічного мислення і структури господарської діяльності, від яких залежать реальні економічні та соціальні результати.\nТеорія національної макроекономіки покликана пояснити дію об’єктивних економічних законів, розкрити їх вимоги щодо розбудови господарської системи у даній країні, сформувати основи національного економічного мислення і створення механізму високоефективного виробництва на всіх рівнях організації економічної системи країни. Явища, які вона вивчає, стосуються життя кожної людини країни.\nСтан національної економіки впливає на політичний клімат у країні, соціальне і моральне самопочуття людей. Тому метою теорії національної макроекономіки є не лише з’ясування, пояснення стану економічних явищ у країні, а й формування наукових засад удосконалення національної економічної політики й економічної системи загалом.\nМакроекономіка як наука ґрунтується на взаємодії теорії та спостережень. В основу теорії покладено дію об’єктивних економічних законів, а результатами спостережень за функціонуванням економічних систем, об’єктів перевіряють її положення.\nОсновою національної макроекономіки є взаємодія положень теорії загальної макроекономіки і спостережень за економічними процесами в окремій країні. Теорію національної макроекономіки певною мірою розвивають усі країни світу.\nТеорія національної макроекономіки — наука, яка обґрунтовує розвиток економічної системи окремої країни як єдиного цілого на основі пізнання дії об’єктивних економічних законів і дотримання їх вимог при організації виробництва, розподілу, обміну і споживання національного продукту.\nКожна країна світу свого часу опиняється перед необхідністю формування і оптимізації теорії та методології національної макроекономіки. Особливо гостро постає ця проблема у кризові періоди, коли за незначний проміжок часу відбувається принципово якісний прорив як у координатах економічного мислення, так і в реальному бутті економічних об’єктів та систем. Наприклад, помітний крок уперед зробила теорія макроекономіки в період великої світової економічної кризи 1929—1932 рр. І це невдовзі стало відчутним на практиці: країни, які ефективно використали новітні на той час напрацювання макроекономіки, досягли високих темпів і рівня економічного зростання.\nМетодологія національної макроекономіки, будучи вкоріненою в теорію загальної макроекономіки, пропонує аналіз концепції побудови національної економічної системи, національно зорієнтованих економічного мислення, макроекономічної політики держави тощо. Якщо теорія загальної макроекономіки обґрунтовує причинно-наслідкові зв’язки економічних і соціальних процесів загалом, то методологія національної макроекономіки розкриває рівень усвідомлення суб’єктами державного і господарського управління дії об’єктивних економічних законів, а також відповідності прийнятих ними рішень цим законам. Глибоке пізнання економічних законів, широкий діапазон економічного мислення — суттєві передумови ефективної господарської діяльності.\nМетодологія національної макроекономіки — система принципів, підходів, методів, прийомів вивчення законів і закономірностей формування, розвитку, територіальної організації виробництва та сфери послуг, ринків товарів, послуг і споживання, капітальних вкладень і економічного зростання в окремій країні.\nМетодологія ринкової економіки будується на таких принципах:\n— формування національно свідомих, професійно підготовлених, економічно мислячих фахівців виробництва, сфери послуг та управління всіх рівнів;\n— ефективного використання живої праці, засобів виробництва, предметів праці, тобто ефективності всіх видів капіталу;\n— раціонального розміщення капітальних вкладень на всій території з метою вирівнювання стану економіки окремих регіонів;\n— гуманізації соціальних відносин і захисту малозабезпечених верств населення.\nМетодологія національної макроекономіки досліджує об’єктивні закономірності функціонування та розвитку виробництва, сфери послуг, відтворюваність одних і невідтворюваність інших виробничих ресурсів; чинники, що зумовлюють спеціалізацію регіонів, тенденції розвитку в минулому і напрями розвитку на перспективу тощо.\nЗавдання національної макроекономіки випливають із предмета вивчення реального стану елементів продуктивних сил і наслідків їх функціонування.\nТеорія національної макроекономіки дає прикладні знання про реальний стан економічного потенціалу країни, механізм функціонування продуктивних сил, товаровиробництва тощо. Вона налаштовує на аналіз причинно-наслідкових зв’язків, узагальнення закономірностей соціально-економічних процесів, вироблення висновків, пропозицій, прогнозів.\nУ своїх оцінках, прогнозах ця галузь науки виходить з того, що головним завданням для країни має бути створення максимально можливого обсягу національного продукту — джерела національного багатства і добробуту людей, враховуючи, що економічні результати тісно пов’язані з рівнем інтелекту, способом мислення суб’єктів управління і виробництва.\nРинкова економіка кардинально змінює систему організації виробництва й управління. Головним її суб’єктом стає «продуктивна людина», яка володіє капіталом, свободою вибору підприємницької діяльності, здатністю та готовністю до праці. Суб’єкт управління й суб’єкт виробництва співпрацюють з метою створення необхідного національного продукту, який за обсягом і структурою задовольнятиме потреби, сприятиме зростанню добробуту суспільства.\nОтже, головним чинником ринкової економіки є економічно, творчо мисляча, економічно і політично вільна продуктивна людина. Це особливо актуально для України, оскільки вона успадкувала неадекватний вимогам об’єктивних економічних законів спосіб мислення суб’єктів державного і господарського управління економікою. Реальним підтвердженням є стан економіки і рівень життя людей на межі ХХ—ХХІ ст.\nУсе це зумовлює необхідність формувати принципово інший тип мислення, в основі якого мають бути такі засади:\n— пріоритет економічної свободи людини, економічної незалежності нації, забезпечених приватною власністю на капітал, національною власністю на природні ресурси і на створений національний продукт;\n— усвідомлення значущості державно-політичного суверенітету, який забезпечується створенням і розбудовою національної державності.\nПроблематика національної макроекономіки є важливим чинником розбудови національно-демократичної правової держави і створення самодостатньої національно-економічної системи. Адже позитивні зрушення у державотворенні й економічному зростанні здатні забезпечити професійно підготовлені, патріотично налаштовані кадри.\nСуспільні процеси в будь-якій країні визначають особливості системи суспільно-політичних, соціальних, економічних знань. Загалом систему суспільно-політичного, соціального, економічного мислення в Україні відображає структура політичних сил, яку спрощено можна подати за такою схемою:\n— праві політичні сили — сформовані на ідеях національної демократії, які переважно є прихильниками радикальних економічних і державотворчих реформ;\n— центристські політичні сили — об’єднані на ідеях соціальної демократії, виступають прихильниками еволюційних економічних і соціальних перетворень;\n— ліві політичні сили — сповідують ідеї побудови економічної системи на суспільній власності, колективному суспільному господарстві тощо.\nНа межі ХХ—ХХІ ст. дія цих сил у суспільстві зрівноважена, але консенсусу щодо принципів побудови високоефективної економічної системи в Україні вони не дійшли. Аналіз полеміки українських економістів може навести на думку, ніби Україна — перша і єдина країна, яка зіткнулася із складнощами створення ринкової системи. Десятки країн намагаються розв’язувати аналогічні проблеми: високу інфляцію, приватизацію, відкриття зовнішніх економічних кордонів, ліквідацію планової системи; створюють власні економічні теорії для організації національних економічних систем. Як засвідчує їх досвід, виробництво, раціональне використання ресурсів, ефективна економічна політика держави неможливі без надійного і послідовного ринкового реформування на основі теорії національної макроекономіки. Її основою є вчення про економічну систему країни як самодостатню господарську систему, здатну саморозвиватися завдяки власному виробництву і торгівлі з іншими країнами.\nСутність національної макроекономіки\nЕкономічну систему країни ще називають національною економічною системою, створений нею продукт В — національним продуктом, витрати В* — національними витратами. Аналогічно вживають поняття «національні продуктивні сили», «національна грошова одиниця» тощо. Сутність поняття «національна економіка країни» обґрунтовують тим, що організація виробництва, розподілу й обміну кожної країни регулюється її конституцією і законами. Отже, економічна політика країни втілюється у законах, які регулюють процеси формування національних продуктивних сил, систему фінансів, виробництва, товарообміну тощо. У змісті продуктивних сил і наслідках їх функціонування втілюються особливості «мистецтва ведення господарства» нації, окремої країни.\nНаціональна макроекономіка — галузь економічної науки, яка вивчає особливості господарювання в окремій країні, обґрунтовує теоретичні положення і заходи щодо вдосконалення організації її господарського механізму відповідно до вимог об’єктивних економічних законів та положень теорії макроекономіки.\nУ функціонуванні національної економіки задіяні різноманітні економічні, політичні, соціальні, психологічні, історичні та інші чинники. Одним із найважливіших серед них є продуктивні сили суспільства. Поняття «продуктивні сили» взаємопов’язане з поняттями «виробляти», «створювати». Оскільки йдеться про виробництво, створення корисного продукту (їжі, одягу тощо), то процес виробництва продукту можна означити як «продукування», а чинники, що його здійснюють, як «продуктивні сили». З поняттям «продуктивні сили» пов’язана здатність залучених у виробництво чинників створювати певну кількість продукту за певну одиницю часу. Чим більша продуктивна сила задія-них у виробництво чинників, тим менше часу потрібно на створення нового продукту і тим більше людей зможуть задовольнити власні потреби, споживаючи його.\nСвітовий досвід свідчить, що країни, які постійно забезпечують підвищення продуктивної сили чинників національного виробництва, оптимально і збалансовано розташовують їх на своїй території, неминуче отримують високий виробничий, економічний і соціальний ефект. З ним пов’язані основні принципи функціонування сучасної ринкової економічної системи:\n— продукувати (виробляти) продукт, кількість, структура і темпи збільшення якого задовольнятимуть потреби суспільства загалом і всіх його верств зокрема;\n— досягати зростання виробництва продукту за рахунок переважаючого зростання продуктивної сили задіяних чинників виробництва, що забезпечуватиме зменшення затрат на одиницю виробленого продукту та всього продукту, тобто його ефективність;\n— створювати високопродуктивне і високоефективне виробництво для забезпечення умов соціального захисту верств суспільства, які не зайняті у сферах економіки і не мають доходів.\nСучасна економічна наука вивчає різні аспекти господарювання, виявляє нові особливості економічних процесів, намагаючись визначити закономірності їх перебігу, налагодити на практиці досконале функціонування економічного механізму. Успішно розвинулись такі напрями економічної науки, як макроекономіка, розміщення продуктивних сил, мікроекономіка, економіка окремих видів діяльності тощо. Однак з різних причин одні країни процвітають, постійно розвиваються, інші помітно відстають від загальноприйнятих у світі стандартів виробництва, а відповідно, і споживання (табл. 1.1).\nСистематизація країн світу\nза показниками господарювання\nГрупування країн за рівнем їх розвитку запропоновано ООН і використовується у всьому світі. Макроекономічні показники відображають економічну політику, національну ідеологію, форми організації виробництва, ставлення нації до праці, споживання тощо. Тобто макроекономічні показники відображають рівень мислення нації, національного самопізнання і гідності, відповідність сповідуваної ідеології законам і формам ефективного господарювання та раціонального споживання результатів виробництва.\nАналіз наведених у таблиці даних у контексті вищезазначених міркувань ще раз переконує, що загальна і регіональна економічні теорії розкривають дію об’єктивних економічних законів, їх вимоги щодо надійного розвитку, стабільного функціонування економіки, держави і суспільства загалом. Однак не існує єдиної моделі розвитку економіки для всіх країн і регіонів, як не може бути єдиної внутрішньої економічної політики. Економіка кожної країни та її регіонів розвивається власним шляхом. Очевидно, що не всі країни вміло застосовують загальноекономічні напрацювання, створюючи власні національно-економічні системи. Наслідком недооцінки економічної науки є постійні економічні кризи, соціальні напруження, політична нестабільність, а деколи і втрата державності, національної свободи тощо. Для економічних систем незалежних держав надбання економічних теорій повинні стати основою політики національно-економічної самодостатності. Жодні ідеологічні системи, побудовані на філософсько-абстрактних розмірковуваннях, не можуть слугувати основою політики економічних реформ, переходу до економіки ринкового типу, становлення самодостатніх національно-економічних систем.\nЕкономічну систему кожної країни визначають такі чинники:\n— реальні продуктивні сили: чисельність зайнятих працівників, кількість задіяного основного капіталу, залученого оборотного капіталу та їх розміщення на території країни;\n— реальні фінансові відносини: системи податків, бюджетів, банків, кредитування, стимулювання виробництва і праці, швидкість обертання грошей, ресурсів і товарів;\n— реальне управління і регулювання національно-економічними, регіональними, мікроекономічними виробничими і соціальними процесами.\nВзаємодія цих чинників в окремій країні визначає стан її економічної системи. Критеріями оцінки економічного стану є найзагальніші показники затрат і результатів виробництва. Такі показники називають макроекономічними, тобто такими, які характеризують економічну систему загалом.\nЧинники, що визначають економічну систему країни, взаємодіють на основі вимог об’єктивних економічних законів. Макроекономіка обґрунтовує причинно-наслідкові зв’язки їх взаємодії, розкриваючи вимоги об’єктивних законів. Положення макроекономіки є теоретичними обґрунтуваннями взаємозв’язку виробничих витрат і виробничих результатів, руху товарів і грошей, цін і споживання. Вони служать орієнтиром для створення економічних систем, адекватних вимогам об’єктивних економічних законів. Головною вимогою економічних законів є оптимізація співвідношення валового випуску — В і валових витрат — В*.\nНаціональна макроекономіка має прикладне призначення і висвітлює переважно суб’єктивний чинник економічної системи — економічну політику країни, відношення суб’єктів управління, виробництва, розподілу і споживання до валового випуску — В і валових витрат — В*. Вона базується на положеннях загальної макроекономіки, її категоріях, взаємозалежностях чинників і наслідків виробництва та національних особливостях організації економіки, традиціях господарювання, менталітеті нації, країни тощо. Предметом її вивчення є економічні процеси в окремій державі, перебіг яких зумовлений положеннями конституції та відповідним законодавством.\nОб’єктивні економічні закони діють в усіх країнах через одні й ті ж виробничі процеси, однак національні особливості організації економіки різних країн зумовлюють їх відмінності. Кожна країна має власні територіальні особливості в розподілі праці, рівнях економічного розвитку територій, галузей виробництва, окремих підприємств. У процесі поділу праці між національними економіками та окремими виробниками формуються світові господарські зв’язки, які є основою формування світового господарства. Воно є своєрідною глобальною системою національних економік, кожна з яких постачає на світовий ринок власні товари, спосіб виробництва, технології, культуру господарювання, господарського мислення.\nНаціональна макроекономіка покликана з’ясовувати особливості господарювання в окремій державі, розробляти теоретичні засади вдосконалення організації її господарського механізму відповідно до вимог об’єктивних економічних законів. Явища, які вона вивчає, стосуються не лише країни загалом, а й певного регіону, підприємства і навіть конкретної людини. Адже стан національної економіки зумовлює відповідну поведінку людей: безробітні намагаються знайти роботу, малозабезпечені — збільшити доходи, процвітаючі фірми — зберегти і примножити успіхи, боржники — повернути кредиторам запозичення тощо. Місце і роль конкретної національної економіки серед інших економічних систем визначаються тим, наскільки успішно вона задовольняє потреби власного суспільства, яким попитом користується її продукція серед продукції інших країн.\nНаціональні макроекономічні проблеми є предметом безперервного дослідження парламентів і урядів країн. Більшість державних міністерств і відомств відстежує перебіг економічних процесів, шукає шляхи і ресурси оптимізації функціонування економіки або виходу з соціально-економічної кризи. Населення кожної країни безпосередньо відчуває імпульси економічних змін, а владні структури усвідомлюють важливість правильного вибору пріоритетів економічних реформ і узгодженого впрова- дження їх у життя.\nНе менший інтерес становлять для національної макроекономіки зовнішньоекономічні відносини. Основним індикатором зовнішньоекономічної діяльності країни є її платіжний баланс.\nПлатіжний баланс — систематизований запис усіх економічних операцій, які здійснюють резиденти протягом конкретного періоду.\nУ платіжному балансі відображені експортно-імпортні операції країни, їх залежність від стану обмінного курсу національної валюти до інших валют. Наприклад, Україна загалом більше імпортує товарів і послуг, ніж експортує, бере кредити у міжнародних фінансових організаціях, залучає прямі інвестиції розвинутіших країн, закуповує енергоносії, що збільшує її зовнішню заборгованість та ускладнює загальноекономічну внутрінаціональну ситуацію.\nНаціональна макроекономіка вивчає економіку своєї країни як єдине ціле, відстежує соціально-психологічні, ідеологічні процеси в країні, які мають неабиякий вплив на рівень організації та ефективність функціонування економічної системи. Метою її досліджень є не лише з’ясування соціально-економічних явищ у країні, а й удосконалення внутрішньої та зовнішньої економічної політики, оскільки, наприклад, кредитно-грошові, бюджетно-податкові методи державного регулювання можуть впливати на економіку як позитивно, так і негативно. Зважаючи на те що не всі засоби, які дали позитивний ефект в одній країні, забезпечать такий самий ефект в іншій, національна макроекономіка покликана визначити сприйнятливість чи несприйнятливість положень конкретної теорії для країни за певних обставин на кожному етапі її розвитку.\nПитання національної макроекономіки в Конституції України\nТеорія національної макроекономіки значною мірою ґрунтується на положеннях конституції країни, які визначають статус і використання національних ресурсів, праці, капіталу, власності, міжнаціональних відносин тощо. На основі положень конституції законодавчий орган країни приймає відповідні закони щодо регулювання процесів виробництва продукту, використання праці, капіталу, зовнішньої та внутрішньої торгівлі. З метою поглиблення міжнаціональної економічної інтеграції країни навіть уніфікують національне законодавство. Конституція кожної країни стверджує законність функціонування національних економічних та соціальних систем. Її положення стосуються особистості, колективу, регіонів, держави і суспільства загалом. Ці засади реалізовані й у Конституції України.\n1. Конституція України втілює в собі багатоаспектний комплекс важливих для народу національних макроекономічних положень:\nа) політична сфера:\n— утвердження проголошеної незалежності, гарантій незалежності, принципів розбудови Української держави, що дає змогу самостійно розвивати всі сфери діяльності на користь українського народу;\n— утвердження стабільності в країні, морально-психологічної та національної єдності народу, піднесення його духовності;\n— формування засад, які є основою механізму конструктивної взаємодії всіх гілок влади в інтересах розвитку і зміцнення України;\n— вироблення правових регуляторів, які унеможливлюють залежність держави і суспільства від вузькоідеологічного світогляду політичних сил;\n— формулювання засад, які забезпечують утвердження України у світі;\nб) економічна сфера:\n— вироблення засад, формування та фунціонування незалежної національної економічної системи;\n— визнання природних ресурсів в Україні національними ресурсами, національною власністю;\n— створення умов для розбудови самодостатньої національної економічної системи;\n— створення інвестиційного клімату для вітчизняних і зарубіжних інвесторів;\n— створення, утвердження й розвиток національної фінансової, грошової та кредитної систем;\n— формування засад входження України в європейські й світові фінансово-господарські структури і об’єднання;\nв) соціальна сфера:\n— формування багатоетнічної, вільної від ідеологічних догм суспільної формації, української нації;\n— забезпечення умов самовияву націй і народностей, розвитку національної самосвідомості;\n— створення кожному умов для забезпечення соціального стану за здібностями і працею.\n2. Конституція України утвердила риси української держави, які є важливою передумовою політичної, економічної та соціальної життєдіяльності народу і кожної людини. Її положення дають підставу стверджувати, що українська держава є:\n— суверенною і незалежною, тобто самостійною у внутрішній і зовнішній політиці;\n— демократичною, в якій народ бере участь в управлінні державними справами (вибори, референдуми);\n— соціальною, основою якої є принцип: «Держава для людини, а не людина для держави»;\n— правовою, в якій закон захищає право людини, а не визначає норми її поведінки.\n3. Конституцією України визнано людину найвищою соціальною цінністю. Стаття 3 Конституції України проголошує: «Людина, її життя і здоров’я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю». Проголошені цінності є природним правом кожної людини, основою законодавства, яке захищає соціальні права, забезпечує існування і розвиток та рівні соціальні можливості всім людям. Кожний досягає певного соціального стану своєю працею, інтелектом.\n4. У положеннях Конституції України відображені деякі засади теорії ринкової економіки, «економічної людини», зокрема підтверджено:\n— основою економіки є «людина-власник», «людина-виробник», а не держава;\n— лише економічною свободою і підприємливістю можна надбати власність, майно, капітал;\n— важливість розвитку виробничої конкуренції та недопущення надмірної монополізації;\n— забезпечення умов для вияву «невидимої руки», тобто саморегулювання в економіці;\n— правові умови забезпечення людині-власнику, людині-виробникові економічного і соціального інтересу, вигоди.\n5. У Конституції України виділено і затверджено економічні, соціальні права і свободи людини.\n— непорушність права приватної власності;\n— право на працю.\n— право на гідний життєвий рівень;\n— право на охорону здоров’я;\n— право на безпечне для життя і здоров’я довкілля;\n— право на охорону державою сім’ї, дитинства, материнства і батьківства;\n— культурні та інші права і свободи.\nПоложення Конституції України свідчать, що мікроекономічні процеси, переплітаючись, у масштабі країни виявляються як макроекономічні. Конституція також чітко поділяє функції в національній економічній системі, зокрема: виробничі функції та виробничі ініціативи передано конкретній людині, а функції соціального захисту непрацюючих здійснює держава. Але основою такого захисту може бути лише ефективна та самодостатня національна економічна система.\nОдним із важливих елементів методології національної макроекономіки є формування національно-економічного мислення у всіх суб’єктів політичної, правової, господарської та інших видів діяльності. Необхідність формування в Україні економічного мислення, адекватного вимогам об’єктивних економічних законів, зумовлена перспективою створення ринкової економіки. Альтернативи ринковій економіці немає, оскільки немає альтернативи ефективності функціонування праці та капіталу, на якій базується теорія ринкової економіки, що є передумовою зростання виробництва і добробуту народу. Світовий досвід демонструє, що країни з ринковою економікою значно перевищили інші за всіма показниками виробництва і соціального процвітання. Одним із чинників їхнього успіху є відповідна система економічної освіти та економічного мислення залучених у сферу господарської та політичної діяльності людей.\nРівень економічного зростання залежить від рівня глибини пізнання дії об’єктивних економічних законів і пристосування економічної системи будь-якого рівня організації до їх вимог. Пізнавати дію економічних законів властиво тільки людині, що залежить від її інтелектуального рівня і способу мислення. Економіка як «мистецтво ведення господарства» цілком узалежнена від способу економічного мислення. А різні рівні організації економічної системи — підприємство, галузь, регіон, країна загалом вимагають і відповідного економічного мислення від суб’єктів управління. Отже, роль суб’єктивного чинника у зростанні економіки і соціального добробуту є вирішальною.\nЕкономічне мислення повинно бути притаманне всім членам суспільства. Спосіб економічного мислення нації неодмінно відображається у способі, характері та результатах виробництва — чим вищий його рівень, тим вищими будуть економічні та соціальні результати. Національно- економічне мислення є основою теорії макроекономіки, яка дає змогу виявити спосіб мислення нації через аналіз і порівняння причинно-наслідкових зв’язків у сфері виробництва і споживання.\nНаціонально-економічне мислення — пізнання господарських законів і усвідомлення всіма громадянами того, що зростання добробуту залежить від їхньої працездатності, професіоналізму, національно-державного патріотизму та від створених ними конституційних засад держави, економіки, законодавчих актів господарювання.\nТеорія національної макроекономіки має не лише власний предмет, а й інструментарій, який утворюють: аксіоми національно-економічного мислення, суб’єкти і рівні національно-економічного мислення, використання економічних моделей.\nОтже, економічне мислення мусить бути підпорядковане певній логіці, яка випливає з вимог об’єктивних економічних законів. Ці вимоги зведені у правила, аксіоми, якими повинні володіти суб’єкти мислення. Для того щоб продукти мислення суб’єктів були переконливими, слід використовувати методи економічного моделювання причинно-наслідкових зв’язків на основі реальних кількісних параметрів задіяних праці, капіталу, створеного продукту тощо.\nАксіоми національно-економічного мислення. Особливістю національної макроекономіки є те, що вона разом з вивченням дії загальноекономічних законів обґрунтовує напрями національного самопізнання, самоусвідомлення, адекватності національного мислення дії економічних законів. Єдине суспільство, організоване на основі незалежної демократично-правової держави, яке будує самовідтворювальну національно-економічну систему, повинно мати сформоване єдине національно-економічне мислення.\nАксіоми економічного мислення — упорядковані положення про дію об’єктивних економічних законів, які не залежать від волі та свідомості людини і визначають поведінку суб’єктів господарювання щодо організації виробництва, розподілу, обміну і споживання продукту.\nГромадяни повинні мати переконаність, що їх добробут залежить від них самих, від створених ними конституційних основ держави, законодавчих актів господарювання, що господарський професіоналізм забезпечує економічне зростання, а національно-державний патріотизм — саморозвиток держави і суспільства загалом. Основою концепції національно-економічного мислення є визнана в державі національна ідея, яку формують:\n— національна соціально-суспільна ідеологія — формує національно-громадянський блок відносин, визначає насамперед внутрішній зміст людини, сім’ї, колективу; розвиток загальнолюдських (громадянських) і національних (локалізованих на державно організованій групі) людських цінностей, інтелекту, творчості, мислення, розуміння свободи, праці на себе, переконання, що економіка і держава призначена для людини, нації, суспільства, а не людина для економіки, держави;\n— національна правова демократична держава — забезпечує основи життя людини, сім’ї, громади і суспільства загалом: свободи і права людини на працю, розвиток, власність, наслідки власної праці, відпочинок, освіту тощо; люди створюють державу для вирішення власних потреб, для особистих і спільних інтересів; держава, в свою чергу, згідно з її функціями і наданими повноваженнями, забезпечує задоволення соціальних і матеріальних потреб людини і суспільства загалом через механізм формування і функціонування економічної системи; держава створює законодавчі норми виробництва, розподілу, обміну, здійснює організацію планування і регулювання економічного та соціального розвитку;\n— національна соціально-ринкова економічна система — є засобом і механізмом створення матеріальної та духовної основи життя суспільства, його добробуту; відображає зміст і структуру національної економіки, її продуктивні сили, структуру та обсяги виробництва продукції, систему розподілу, обміну і споживання, соціальну інфраструктуру; система економічних відносин залучає всі верстви населення, інтегруючи їх матеріальні та соціальні інтереси, створюючи передумови задоволення матеріальних і духовних потреб; визначає мету виробництва, заходи її реалізації і можливості задоволення потреб людей різного віку і статі.\nСкладові національної ідеї є основою самоусвідомлення і логіки національно-економічного мислення, яке базується на незаперечних соціально-економічних аксіомах незалежного розвинутого суспільства, тобто випливає:\n— із самоусвідомлення кожною людиною того, що вона є продуктом певної національної спільноти і носієм рис її самоорганізації, державного ладу, мови, культури, моралі, інтелекту, побуту тощо: людина не може існувати поза самоорганізованою спільнотою людей, самовідтворюватися, саморозвиватися і задовольняти соціальні потреби; самовідтворювана спільність людей характеризується відповідним ставленням кожної людини до забезпечення власного самовідтворення і суспільства загалом, тобто кожен живе і розвивається так, щоб приносити користь собі та суспільству;\n— із необхідності виробництва матеріальних і духовних продуктів для забезпечення життя і розвитку нації як форми національно-суспільного самовідтворення: немає готових продуктів задоволення матеріальних і духовних потреб кожної людини, їх необхідно створити конкретною працею кожного громадянина в кількості, яка задовольнятиме життєві потреби працюючих і непрацюючих членів суспільства;\n— із необхідності узгодження особистих, колективних, державних і суспільних або національних інтересів у процесі виробництва, розподілу, обміну і споживання: в самовідтворюваній національно-економічній системі не можна допускати гіперболізації, наприклад, державних інтересів, оскільки внаслідок цього будуть порушені інтереси людини, колективу та суспільства загалом; так само не можна надавати переваги інтересам окремої людини чи колективу при розподілі ресурсів, організації виробництва тощо, бо ослабне держава;\n— із розуміння того, що економіка — це мистецтво ведення господарства, основна роль у якому відводиться продуктивній людині: в суспільстві створюються умови формування національного інтелекту, свободи підприємництва, встановлення горизонтальних зв’язків між підприємливими людьми, стимулювання виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг, можливості кожному виявляти себе у виробництві;\n— із переконаності в тому, що організація підприємництва, бізнесу та економіки загалом повинна відповідати закону ефективності, тобто вкладені у виробництво чи бізнес капітали мають відшкодуватися та забезпечити виробництво додаткового продукту; інвестований трудовий, основний і обіговий капітали повинні використовуватися так, щоб їх віддача перевершувала вартість залученого капіталу; маса капіталу повинна відносно зменшуватися, а його рух і продуктивність — зростати; задіяний у виробництво капітал частково чи повністю не повинен переміщуватися у неформальну (тіньову) сферу руху, оскільки це призводить до загальної розбалансованості економіки, зниження ефективності використання капіталу у формальному секторі та нетрудового нагромадження доходів у неформальному;\n— з підпорядкування форм організації виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг їх змістові, тобто ефективності функціонування підприємства, регіону, галузі, національної економіки загалом; первинним в організації виробництва є його економічний зміст, тобто ефективність вкладеного капіталу та соціальна доцільність, яка визначається потребою в певній продукції та послугах; ніякі ідеологічні концепції, теорії та їх організаційні системи не можуть визначати форму організації виробництва, якщо не забезпечується його ефективність;\n— з доцільності формування єдиного погляду на зміст, структуру, пріоритети розвитку національно-економічної системи та її входження в систему світової економіки і міжнародного співробітництва: національно-економічна система не може розвиватися замкнуто, в такому разі вона приречена на хронічне відставання в економічному розвитку та на тривале зниження рівня життя народу;\n— із залежності макроекономічних процесів від мікроекономічних: на мікроекономічному рівні відбувається виробництво фізичної одиниці продукції ( робіт, послуг) q з ціною одиниці продукції (робіт, послуг) ц, створення вартості виробленої продукції (робіт, послуг) в = qц і її грошовооборотного еквіваленту г:\nв = qц = г.\nГоловними суб’єктами на мікроекономічному рівні є підприємства, фірми, бізнесмени (виробники), з одного боку, і домашні господарства (споживачі) — з іншого.\nМікроекономіка — наука, яка вивчає діяльність окремих господарських суб’єктів — виробників і споживачів.\nМакроекономіка простежує процес прийняття рішень і взаємодію на ринку виробників і споживачів. Рішення споживачів зводяться до отримання максимальної корисності, а виробників — максимальної прибутковості. Взаємозв’язок і залежність макроекономіки від мікроекономіки полягає в тому, що на основі використання зведених до спільного знаменника показників (найчастіше вартісних), мікроекономічні явища і процеси утворюють єдине ціле, виводячи узагальнені зміни і тенденції розвитку на загальнонаціональний або макроекономічний рівень.


УРЯД ЗМІНЮЄ ПІДХОДИ ДО УПРАВЛІННЯ ПРОФТЕХОСВІТОЮ І ВВОДИТЬ ПОНЯТТЯ РЕГІОНАЛЬНОГО ЗАМОВЛЕННЯ, – ВОЛОДИМИР ГРОЙСМАН\nПро це сказав Прем’єр-міністр України Володимир Гройсман під час засідання Уряду, пише Урядовий портал.\n«До промисловості України сьогодні є величезний інтерес. Процес розпочинається. Але перше питання, на яке треба дати відповідь – підготовка кадрів, – сказав Глава Уряду. – Ми вводимо поняття регіонального замовлення кадрів – це реальне замовлення на підприємства».\nВін наголосив, що стратегічною метою урядових програм розвитку є серед іншого створення робочих місць в Україні, забезпечення достойних заробітних плат, аби українці не шукали кращої долі десь по світу, а залишалися в своїх містах. Саме тому потрібно дати людям достойну освіту і достойну роботу.\nВолодимир Гройсман нагадав, що цього року на потреби профтехосвіти, на створення освітніх центрів Уряд виділив 100 млн. Це дозволить збільшити кількість таких центрів і розширити перелік тих професій, за якими ведеться підготовка.\n«Нам треба зупинити трудову міграцію і створити умови, аби люди залишалися в Україні. За кілька років питання можна вирішити. Завдання – висока зарплата, якісний рівень робочих місць».


Для тих, хто використовує акумулятори - пам'ятка користувачам | AlterAir\nПри заряді і подальшому циклуванні нових АБл, для того, щоб попередити їх аварійне пошкодження (наприклад, через навіть незначний перезаряд), як правило, практикують значний недозаряд.\nЧерез те, що нові АБл (всі без винятку) недозаряджені, неможливо провести высокооб'єктивную діагностику.\nнайслаший АБл – з боку плюсового виводу,\nрешта – в порядку наростання рівня якості їх характеристик – від плюсового до мінусового висновку АБ,то така нова АБ не зможе надійно працювати на максимальне навантаження.\nПри рівних умовах ∆Uр залежить від величини внутрішнього опору (r) кожного АБл.\nПри цьому, чим більша щільність струму розряду і чим більша тривалість його дії, тим більше ∆Uр , що може привести до різниці величин Uр серед АБл у складі АБ.\nПри штатному навантаженні розрядний струм в акумуляторі протікає від мінусового до плюсового виводу (від меншого потенціалу до більшого). При наявності різниці величини ΔUр струм саморозряду також протікає від акумулятора з меншим ΔUр до того акумулятору, де ΔUр більше.\nСаме в зв'язку з цим, у вищеподаній ситуації струм саморозряду, який наростає по мірі збільшення струму навантаження, буде викликати високоінтенсивне наростання величини опору току штатного навантаження.\nТакий стан загрожує швидкою непередбачуваною аварійною відмовою при роботі АБ на штатне навантаження при високих густинах струму розряду.\nЗгоріла свинцево-кислотна акумуляторна батарея\nОднак, якщо ті ж АБл будуть розташовані так, щоб з боку плюсового виводу був найбільш сильний акумуляторний блок, а решта від плюсового до мінусового висновку АБ – в порядку зменшення рівня їх сили, то вектор струму саморозряду буде збігатися з вектором спрямованості струму штатного навантаження. При інших рівних умовах, АБ буде працювати безвідмовно до досягнення максимально можливої повноти розряду на штатне навантаження.\nформувального заряду, - контрольного розряду,\nдіагностики свинцево-кислотних акумуляторних блоків.\nПримітка. При проведенні таких робіт не вимагається зняття обслуговуваного АБл з об'єкта їх використання. Перший дослідно-промисловий зразок цього ІАЗРП заплановано до початку його реального використання в 4 кварталі 2015 р.


ladyvukr.ru » Дієти та фітнес » Дієтичне харчування » Як харчуватися після розвантажувального дня: розвантажувальний день на дині\nСеред усіх способів схуднути особливої уваги заслуговують розвантажувальні дні, проводити які слід хоча б раз на тиждень. Варто відзначити, що раціон розвантажувальних днів є досить мізерним і містити може не більше дев'ятисот калорій.\nПри цьому, як правило, в розвантажувальний день прийнято вживати якесь одне блюдо в кількості обмеженому. Дуже корисними є розвантажувальні дні на різних фруктах, правда при цьому фрукти не повинні бути занадто калорійними, наприклад, банан або виноград є не найкращим "засобом» для проведення розвантажувального дня.\nБажано використовувати такі продукти, які матимуть максимальний вміст води, оскільки це сприятиме також додатковому очищенню. Прикладом тому може послужити розвантажувальний день на дині. Варто відзначити, що такий варіант розвантаження є дуже корисним не тільки для фігури, але й для тих, хто страждає серцево-судинними захворюваннями, а також хворобами нирок. Завдяки великому відсотку вмісту води в дині, розвантажувальний день на ній сприяє відмінній профілактиці нирок і сечового міхура.\nДля того щоб розвантажувальний день провести на дині необхідно протягом дня з'їсти таку кількість дині, яке буде відповідати одному кілограму м'якоті її на десять кілограмів ваги.\nРозділити отримане кількість дині необхідно на п'ять-шість прийомів протягом дня. Це дозволить отримати достатньо ситний раціон. Максимальним доповненням буде невеликий шматочок чорного хліба під час вживання дині, це дозволить не відчувати почуття голоду. Не варто забувати і про те, як харчуватися після розвантажувального дня на дині.\nЯкщо у звичайні дні не дотримуєтеся якийсь якої дієти, то не слід відразу ж після виходу з розвантаження насичувати свій організм занадто важкими стравами, інакше день схуднення виявиться марним. Бажано дотримуватися певного раціонального харчування постійно, що дозволить поступово скидати вагу.\nДодатковою допомогою в цьому якраз і буде проведення розвантажувальних днів на дині. Для розвантажувального дня бажано вживати диню в свіжому вигляді, хоча в деяких європейських країнах прийнято вживати її навіть мариновану. Але в даному випадку цей продукт буде розглядатися скоріше як десерт або закуска, а не спосіб схуднути.\nСтатті за темою "Як харчуватися після розвантажувального дня: розвантажувальний день на дині"\nЧи ефективна диня для схуднення?\nЯк робити цитрусовий розвантажувальний день\nНавіщо потрібні розвантажувальні дні: розвантажувальний день на…


Як грає динамівець Мякушко, який може замінити Ярмоленка | 19-27\nЯк грає динамівець Мякушко, який може замінити Ярмоленка\nДинамо Київ 18 Січня, 13:24 737\nУ дублі «Динамо» грає технічний вінгер Сергій Мякушко, який може замінити Андрія Ярмоленка, коли той піде з команди. Щоправда, Мякушко має певні слабкості, які ще варто подолати.\n22-річний півзахисник «Динамо» Сергій Мякушко з дитинства потрапив в школу «Динамо» на столичних Нивках. Але там у нього не склалося і гравець змушений був шукати собі іншу школу. Спочатку був столичний «Атлет», а згодом і «Оболонь», де він продемонстрував свої найкращі якості, завдяки яким і повернувся у «Динамо» в 2013 році.\nСьогодні Сергій Мякушко - одна зі світлих плям дубля київського «Динамо», «Золотий талант України-2014».\nФутболіст залучається до матчів основи і зараз працює з партнерами на зборах в Іспанії. І саме Мякушко має хороші шанси стати основним вінгером команди Реброва в майбутньому, щоправда, є і безліч слабких сторін, котрі можуть цьому завадити.\nСергій Мякушко був основним у молодіжній збірній України, влітку виступав у складі «Динамо-2», а восени пішов в оренду в «Говерлу».\nЗагалом за сезон Мякушко провів на полі 2360 хвилин, забив 7 голів (6 в УПЛ) і віддав 5 гольових передач.\nГольовий пас Мякушка в матчі «Говерла» - «Олімпік»\nМякушко переважно грає за дубль «Динамо» в чемпіонаті U-21.\nЗа основний склад киян футболіст зіграв три матчі в Прем'єр-лізі - проти «Чорноморця» (2:0, 18 хвилин), «Карпат» (3:0, 23 хвилини) та «Олімпіка» (3:0, 20 хвилин). Також двічі виходив на поле у матчах Кубка України проти «Оболонь-Бровар» (загалом - 119 хвилин). За коефіцієнтом гол+пас в Прем'єр-лізі та Кубку в нинішньому сезоні в нього - 1 (гольова передача у грі з «Чорноморцем»).\nУ молодіжній першості справи у Мякушка йдуть краще. Він справжній лідер команди. В 11 матчах забив 6 голів.\n«Динамо» U-21 - «Сталь» U-21 - 4:1 (3 голи забив Мякушко)\n«Динамо» U-21 - «Шахтар» U-21 - 2:0 (гол Мякушка)\nФутболіст може зіграти на обох флангах півзахисту, а також, за необхідності, в центрі поля. Найкраще Мякушко проявляє себе на позиціях правого чи лівого вінгера.\nСильні сторони Мякушка\nВисока швидкість, хороша техніка, швидкісний дриблінг. Володіє якісним ударом з обох ніг. Через невисокий зріст центр ваги у футболіста розміщений внизу. Захисникам завжди важко грати проти таких гравців.\nСлабкі сторони Мякушка\nПоспілкувавшись з тренерами, які працювали з футболістом у збірній України, ми дізналися про слабкі сторони, які можуть завадити йому стати гравцем високого класу. Серед них: лінь, невміння та страх грати у відборі, м'який характер.\nЩо буде з Мякушком\nНа нашу думку, Сергій Ребров - наставник, який може вплинути на психологію футболіста, виховати характер. У Мякушка є максимум 2 роки, щоб показати свій прогрес. У Європі в 22 роки грати у дублі - провал. В Україні Мякушко ще має шанс стати основним у «Динамо» і замінити Ярмоленка, коли той піде з команди.


Лікуємо кашель. Народні методи (переглядів: 2190)\nНатуральні природні антибіотики зміцнять імунітет (переглядів: 2216)\nЯк підвищити тиск швидко в домашніх умовах (переглядів: 26020)\nПоради рівнянам: народні засоби від нежитю (переглядів: 1205)\nНежить є одним з найперших симптомів наближення застуди, як у дітей, так і дорослих. Звісно, в аптеці нині можна придбати найрізноманітніші спреї та краплі від нежиті. Але не варто забувати, шо при тривалому використанні вони можуть викликати звикання та потім не допомагати. Пропонуємо вам підбірку народних засобів від нежиті.\nЕфективне лікування харчового отруєння в домашніх умовах [поради рівнянам] (переглядів: 6757)\nЯк вилікувати застуду народними засобами (переглядів: 2029)\nНародні засоби від похмілля. Як прийти в норму? (переглядів: 7147)\nНародні засоби і методи від гаймориту (переглядів: 50486 / коментарів: 1)\nНасіння льону: лікувальні та косметичні властивості (переглядів: 8016)


Книги по франчайзингу купити в Києві та Україні • книжковий інтернет магазин YAKABOO.UA\nЦей розділ об'єднує спеціальну літературу з франчайзингу - загальні відомості, практичні рекомендації, особливості комерційних відносин та інші питання. Як економічне явище цей напрямок відомий вже давно, і зараз він має свої непорушні правила і принципи, дотримання яких збільшує кількість прибутку, що отримується обома сторонами. Якщо ви маєте відношення до франшиз або плануєте з їх допомогою розвинути свій бізнес, обов'язково купите книги з франчайзингу - це справжня комора теоретичних знань і практичних порад.\nВід Зінгера до наших днів\nФранчайзинг, якщо уникати складних термінів, - це передача незалежної фірмі прав на надання послуг або реалізацію, ремонт і техобслуговування товару, власником яких при цьому є інша людина або компанія. Першим такий хід провернув Й. Зінгер, відомий виробник швейних машинок. Часткова передача прав на збут та ремонт машинок дозволила йому продавати їх на всій території США і забезпечувати для них гарне сервісне обслуговування.\nЗ тих пір цей вид економічних відносин став дуже популярним. До нас він прийшов в 1990-х, завдяки чому стало можливо купити одяг, взуття, косметику відомих брендів в не пов'язаних з ними торговельних мережах. Згодом цей різновид ринкових відносин стала більш регламентованим, оброс нюансами, які можуть збільшити або зменшити ваш прибуток.\nКращі книги з франчайзингу\nМи пропонуємо вашій увазі пізнавальні твори і повноцінні підручники по темі. У деяких з них розповідається про особливості цього виду діяльності, описується суть явища і механізми дії. Там же ви знайдете і списки «можна» і «не можна» - що допоможе вашому бізнесу, а що погубить його, адже мало придбати права, потрібно дотримати умови. Щоб зрозуміти, як це працює, читайте «Франчайзинг від А до Я» Т. Соколової, «Керівництво з складання та укладення франчайзингових договорів» А. Цират.\nТакож читачі у відгуках звертають увагу на вузькоспеціалізовані керівництва, як в книгах «Франчайзинг у готельно-ресторанному бізнесі» Г. Мунін і «Від морозива до Інтернету» С. А. Шейна. Поради, наведені в обох книгах, підкріплені прикладами відомих компаній (McDonald's, Pepsi), успішно використовують франшизи в своєму бізнесі. Це справжні підручники з франчайзингу, які допоможуть не оступитися в такій складній справі.\nПрочитати книги з цього розділу варто, адже в них показані всі підводні камені. З їх допомогою ви навчитеся помічати вдалі ідеї та допомагати їм реалізуватися, знаходити того, хто допоможе втілити ваш проект в життя. Замовити за доступними цінами потрібну літературу можна в каталозі. Ми здійснюємо доставку по Києву та іншим містам України.\nКод товару 328282\nКод товару 78038\nКод товару 89241\nКупи успешный бизнес! Пособие по франчайзингу (+ Бонус: VII Каталог франшиз Ассоциации франчайзинга)\nВидавництво: Ассоциация франчайзинга, Издательский центр, Аванпост-прим\nКод товару 527869\nКод товару 545586


Можливості життєзабезпечення в тайговій зоні\nПри всьому, здавалося б, достатку води, палива і їжі тайга не найкомфортніше місце для людини, що опинилася один на один з природою. Тому, як, втім, і в будь-який інший природній зоні, необхідно подбати про пристрій укриття і розпалюванні вогню. І ті ...\nНа жаль, при вишукуваннях і будівництві ще мають місце нещасні випадки і важкі травми, так звані ПП (надзвичайні події). Це зобов'язує кожного придбати знання, як уберегти себе і своїх товаришів від всяких пригод; знати заходи безпеки при переход ...\nБоротьба за зброю, в тому чи іншому вигляді, характерна для широкого кола розв'язуваних завдань, починаючи від рукопашної сутички в ближньому бою і закінчуючи самообороною в умовах кримінальної агресії. Залишитися зі зброєю в руках, обеззброївши ...\nПрактичні поради людини вижив в місті в період військових дій. Як убезпечити себе в непростій ситуації і по можливості підготуватися, запастися необхідними речами, знаннями, навичками? Безцінні поради людини, не з чуток знає про те, що таке, залишити ...\nГігієна в польових умовах\nЗміст тіла в чистоті Зазвичай на поході і в часовому укритті відсутні можливості для миття гарячою водою з милом, прання білизни, стрижки волосся і гоління. Проте, дотримання деяких правил гігієни є строго обов'язковим. По-перше, йдучи в похід не ...\nОзнайомлення з порядком пошукових заходів показує, наскільки важливо для будь-якої експедиції або походу зареєструвати свої маршрутні плани, а в разі потрапляння в надзвичайну ситуацію триматися якомога ближче до цього маршруту, виставляти ясні сигна ...\nПерша < ..... 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 > Остання


За даними Міністерства охорони здоров’я Грузії, стан здоров’я переважної більшості пацієнтів стабільний, деякі з них сьогодні залишать медичні установи.\nУ хірургічному відділенні клініки Інгороква залишаються дев’ять пацієнтів, яких прооперували. За словами лікарів, швидше за все вже в понеділок всі вони залишать медустанову.\nПрезидент Росії Володимир Путін підписав указ, який тимчасово забороняє з 8 липня російським авіакомпаніям здійснювати повітряні перевезення росіян з території РФ на територію Грузії. Частина авіакомпаній РФ вже закрила продаж квитків до Грузії.\n21 червня десятки тисяч людей взяли участь у антиурядовій акції протесту біля парламенту Грузії в Тбілісі. Цього разу влада ніяк не відреагувала на мітинг, тому грузинська опозиція вже анонсувала нову акцію 22 червня.


Дивом вижила під час вибуху в будинку, але втратила всю сім’ю. Історія 18-річної киянки — Лампа.ua\nДивом вижила під час вибуху в будинку, але втратила всю сім’ю. Історія 18-річної киянки\n22 июня, 2020 22 июня, 2020 admin0\nПід час вибуху у Києві на Позняках загинула майже вся сім’я. Дивом залишилася живою тільки молодша дочка Настя Недашковська. Зараз дівчина перебуває у своєї подруги.\nВодночас у соцмережах з’явилися підозрілі люди, які збирають для неї гроші. Вони називаються родичами чи однокласниками.\nДетальніше про це читайте у матеріалі OBOZREVATEL.\n«Інна довгий час займалася дітьми, а потім влаштувалася продавчинею. Старший син Женя працював у суші-кафе. Дуже хороша сім’я була, це жахлива трагедія. Сама Інна сирота, від неї в дитинстві відмовилися батьки. Її забрала, вдочерила і виховувала тітка. Потім Інна вийшла заміж за Володю. Вони стояли в черзі на квартиру на залізниці і ось отримали в цьому будинку», – зазначила вона.\n«Я бачила по телевізору цю трагедію. У душі щось кольнуло, адже такий жах, вибухнув будинок, начебто і знайомий, але я не надала цьому значення. І вже о першій годині ночі зателефонувала знайома і сказала, що це саме той будинок, де жили Інна з Володею, і що вони загинули. Чомусь вони опинилися у різних моргах», – каже жінка.\nНастя вижила дивом: дівчина милася у ванній. Коли пролунав вибух – вона пригнулась, і плита не придавила її. «Вона чула крик мами, стогони тата. Рятувальники її виявили без одягу», – уточнює Ірина.\nРятувальники розбирають завали 112\n«Настя, як і її мама, невисока на зріст, худенька, її цілком можна було б сприйняти як 14-річну», – пояснює Ірина.\nOBOZREVATEL вдалося зв’язатися з подругою Насті, Єлизаветою. «Вона зараз проживає зі мною, в лікарні не була. З нею все гаразд. Є родичі, але Настя не хоче до них їхати, житиме зі мною», – сказала дівчина.\nТакож вона переказала слова Насті про те, що трапилося того ранку. «Настя була у ванній, щойно переступила поріг, то почула, що на неї падає стеля. Їй вдалося вибратися з квартири, бо ванна була найближче до виходу, вона дійсно чула крики батьків», – передала подруга слова потерпілої.\nПовінь наробила страшної біди…Люди у відчаї і плачуть…Все потоплено, їжу доставляють гелікоптерами…Ш0кyючi фото…\nДо Нового року може не дотягнути! З Пyтiнuм трапилось нaйгiршe він вже не транспортабельний і читає вже тільки з папірця


23.02.2017 natalylykiv Економіка, Життя, Новини, Тернопілля 0\nБунтують колишні міліціонери. Менш публічно, у судовому порядку, намагаються домогтися перерахунку пенсії державні службовці й інші колишні працівники різних галузей. Люди хочуть гідної старості, але…\nМінімальна пенсія наразі становить 1074 гривні. Цього року величина мінімальної пенсії буде збільшуватися двічі – у травні та грудні, бо згідно з законодавством мінімальний розмір пенсії встановлюють на рівні прожиткового мінімуму. На рівні теперішніх цін така сума не те, що не забезпечує гідну старість, а хіба є приводом для подивування: як можливо за такі гроші вижити?..\nМинулого тижня у Тернополі акції протесту проводили колишні міліціонери, вимагаючи перерахунку відповідно до грошового забезпечення теперішніх поліцейських. Аналогічні протести відбулися й в інших регіонах, а також у столиці. Екс-правоохоронці отримують невеликі пенсії. Скажімо, бережанський юрист Петро Люпа вийшов на пенсію за вислугу років у 2005 році у званні майора. Стаж служби у правоохоронних органах – 23 роки. Його пенсія становить 2200 гривень. Він займається юридичною практикою, і як приватний підприємець сплачує пенсійний внесок. Питається: хіба це логічно – людині, яка уже заробила пенсію, сплачувати пенсійний внесок?\nНаскільки правомірними є вимоги екс-правоохоронців? У грудні 2015-го внесено зміни до ЗУ ”Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, зокрема до статті 63, а саме вказано, що колишнім працівникам органів внутрішніх справ перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. На практиці це означало б, що екс-правоохоронцям мали би підняти пенсії десь у три, навіть чотири рази.\nМинуло вже більше року, але перерахунку ніхто не проводить. Та очевидно, що зорганізовані у громадські та профспілкові об’єднання екс-правоохоронці таки доможуться свого. Так, ще у січні міністр внутрішніх справ Арсен Аваков заявив, що МВС скерувало звернення у Міністерство соцполітики і Пенсійний фонд із закликом вжити всі необхідні кроки, передбачені законом, щоб визначити порядок проведення перерахунку пенсій екс-працівникам міліції, враховуючи грошове забезпечення поліцейських.\nЧи дали якийсь результат нещодавні протестні акції, і чи робиться щось для того, аби виконати законні вимоги екс-правоохоронців? Ці запитання я адресувала начальнику управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління ПФУ в області Василю Дубовому. Так от, за його словами, алгоритм проведення перерахунку пенсій затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 2008 року. Отже, відповідно до неї, силові міністерства та відомства мали повідомити Пенсійному фонду України про підстави проведення перерахунку пенсій у п’ятиденний строк (мали це зробити на початку 2016-го, але цього не зробили). Відтак, оскільки цього не сталося, не було і наступних кроків, визначених Постановою Кабміну. А саме: у п’ятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення Пенсійний фонд України повідомляє своїм головним управлінням про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.\nДалі – головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.\nНа підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку, та в місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видає державний орган, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено законом.\nДо ухвалення Закону України “Про Національну поліцію”, який набув чинності 07.11.2015, такими уповноваженими органами були головні управління Міністерства внутрішніх справ України в областях. Хто тепер ними є? Можна припустити, що це головні управління Національної поліції, але, як зауважує Василь Дубовий, у жодному нормативно-правовому акті не зазначено, що ГУ НП є правонаступниками УМВСУ. До того ж досі не існує документа, який регламентував би прирівнення посад колишніх міліціонерів до теперішніх поліцейських.\nВисновок такий: перерахунок пенсії колишнім працівникам МВС буде проведено після надходження до Пенсійного фонду України відповідного повідомлення та визначення уповноваженого органу, який має надавати довідки для перерахунку пенсії особам, звільненим зі служби в органах внутрішніх справ.\nЗ цього випливає, що зволікання із перерахунком пенсій – не зовсім з вини пенсійних чиновників, а просто у державі на це «немає команди».\nДо речі, в області є рішення суду, що набуло законної сили, яким зобов’язано провести перерахунок пенсії екс-міліціонеру. От лишень як його виконати, у Головному управлінні ПФУ в області не знають, оскільки невідомий уповноважений орган, який має надавати довідки для перерахунку пенсії. Відтак пенсійники звернулися із заявою до суду про роз’яснення у частині виконання рішення.


«Два дні на тиждень»: депутатка Тетяна Донець розповіла, як поєднує роботу в Раді та догляд за 3-місячною донькою\nНародна обраниця насолоджується материнством\nТетяно, як сьогодні збиралися до сесійної зали, як готувалися до дня вишиванки?\n-Цю вишиванку для мене пошила Руслана Богуцька, коли я ще стала депутатом. Вона не нова, але я її дуже люблю. У цій вишиванці багато синього кольору, це колі оберіг, колір води і неба, колір очищення. це дуже вадливо коли ти приходиш у цю залу. в твоїй вишиванці багато чорного кольору і всі вважають, що ц е колір журби. Це неправда, чорний колір - це колір багатства, бо символізує українські чорноземи, українська родюча земля. Тому ця вишиванка на щастя.\nТетяно, можемо вас привітати, три місяці тому ви стали мамою, у вас народилася донька, але, судячи з того, що ви майже одразу опинилися у сесійній залі на роботі, про декрет мова не йшла. Як зараз поєднуєте роботу нардепа з роботою мами?\n-Я для себе зробила таку обіцянку, щ о два дні на тиждень - доньчині дні. Коли я весь день з нею. Коли зранку граєшся, увечері купаєш, бачиш у дитини ті й самі емоції, це неправильно. Два повноцінні дні ти бачиш, як твоя дитина розвивається.\nПо вас взагалі не скажеш, що ви народили дитину. Довелося докласти зусиль, щоб прийти у форму?\n-Я небагато набрала кілограмів за вагітність, тому не було у мене проблеми скинути вагу.\nВаш чоловік також народний депутат, Денис Дзендзерський. Чи обговорюєте ви, коли зустрічаєтеся тут - треба увечері купити суміш, і хто це буде робити?\nВ цьому приміщенні і він, і я - окремі політики. Особисті питання ми у цьому приміщенні не обговорюємо.\nДля вас донька - первісток. Для вашого чоловіка -ні, в нього є діти. На разі він зараз багатодітний батько вже. Хто керує вихованням доньки, зважаючи на те, що у вас менше досвіду?\n-В кожній родині в Україні більше робить жінка.\nСкільки у вас нянь?\n-В мене одна няня, одну ще шукаємо. Мама моя дуже чекала онучку. Дуже багато часу їй приділяє, і оскільки батьки доволі зайняті, найбільше любові вона отримує від бабусі.