Читацький щоденник: серпня 2017\nОсінь завжди приходить раніше. Гляньте за вікно – то вже вона. Це, взагалі-то, сумна пора останньої краси перед завмиранням, але ми схильні все прикрашати натхненням і, звісно, осінь для нас стає порою спостереження за своїм життям, відшукуванням у ньому змін на краще/гірше і т.д. Після літа ми завжди стаємо новими і насправді після нього, а не перед новим роком, варто було б підбивати підсумки змін у собі і з собою. Осінь красива й сумна пора загострення роздумів про плин свого життя. У мене в цей час завжди відбувається загострення книжкового голоду – останній шанс у календарі начитатися по саму зав'язку до нового року.\nАле читати завжди веселіше в колі спільників. Ми в "Тьюторії" вирішили створити свій читацький клуб "Tutoreads" і сьогодні вже навіть провели перше його засідання. Читаємо по одній книжці на тиждень і раз на місяць підбиваємо підсумки. Потім обговорюємо-критикуємо-захоплюємося. Для різноманіття розбиваємо тематику так: мотиваційна література, художня, біографія, фахова література. Обговорюємо дизайн книжок (обкладинка/верстка), переклад, літературне редагування, мовні відкриття, і, звісно ж, зміст і те, що з книжки стало корисним/цікавим особисто для кожної з нас. Поки що нас у клубі троє (я, Інна і Діна), ми колеги, які багато часу проводять разом і мають схожий розклад тижня, але з часом, якщо ідея приживеться, плануємо розширювати коло учасників. Вимоги до книжок: нове українське. Вимоги до учасників: читати по одній книжці на тиждень неухильно і призвичаїти себе до щоденного читання.\nПершою за темою була мотиваційна література. Ми зупинилися на трьох книжках: "Чорний лебідь" Насіма Талеба (Наш формат), "5 вад у роботі команди" Патріка Ленсіоні (Клуб сімейного дозвілля), "Почни з чому" Саймона Сінека (Основи). Звісно, "Чорний лебідь" – це не зовсім мотиваційна література, враховуючи, що сама концепція відкидає ефективність всяких "історій успіху", але вже вийшло як вийшло.\nОтже, трохи моїх вражень у сув'язі із відгуками колег.\n"5 вад роботи в команді" набрала найбільше голосів і сподобалася найбільше з трьох вагомих причин: 1. подача матеріалу (автор створив модель команди і окреслив кілька проблемних ситуацій, а також показав шляхи подолання) 2. малий обсяг (що дозволяє не мусолити те саме по сто разів, а одразу видавати на-гора конкретику) 3. власне, конкретика: ані слова мислію по древу, усе в практичному руслі, хоча, звісно, модель передбачає ідеалізацію. Серед головних вад роботи в команді автор визначає такі: відсутність довіри, нехтування результатом, недостатня вимогливість до колег і до себе, брак відданості, страх перед конфліктами. Наприкінці книжки є тест, завдяки якому ви швиденько можете визначити, як справи у вашому колективі і які в ньому є проблеми. Нам як представникам одного колективу було цікаво проаналізувати деякі вади, а також порадіти, що окремих хиб (як-от нехтування результатами або брак відданості) ми позбавлені.\n"Чорний лебідь". Що сподобалося: ідея "чорного лебедя" як якогось виняткового явища в житті, що його неможливо спрогнозувати. Це надихає не вестися на прогнозування і відпустити себе і своє життя в невідомість, не сподіваючись, що якісь експерти десь колись чомусь зарадять. Взагалі, ця книжка цікава передусім як подача авторської філософської концепції, тому людям, які не люблять філософсько-логічні розважання, не рекомендовано до прочитання. Ми з дівчатами не до кінця зрозуміли книжку, але мені сподобалася логічно умотивована відповідь на запитання, чому історії чужого успіху не працюють і чому натомість варто було б вивчати історії чужих помилок. У "Чорному лебеді" подано приклад уцілілих літаків-бомбардувальників, на основі яких інженери намірялися створити невразливі моделі. Інженери хотіли вдосконалити продірявлені частини корпусу, адже саме їх уразила зброя. Натомість один тямущіший конструктор висловив ідею, що якщо ці літаки вціліли, то НЕ вціліли літаки з пошкодженими іншими частинами, наприклад, баком. Саме літаки з пошкодженими баками взагалі не повернулися, отже, то і є направду вразливі частини.\nТому не ведіться на історії успіху, а вчіться на помилках :) Ще мені сподобалося фраза з книжки: справжня впевненість у собі – це коли дивишся на світ, не чекаючи від нього схвалення.\nЩо не сприйнялося: книжка страшенно затягнута і подекуди заскладна. Іноді неясно, куди автор хилить. Вочевидь, аудиторією книжки є схильні до філософських розважань люди, якими ми не є. І це, звісно, не проблема книжки. Але все ж таки, я думаю, що більшість сприйме "Чорного лебедя" як переоцінене видання.\n"Почни з чому". Ця книжка мене роздратувала, бо для мене вона виявилася чемпіонатом з банальностей, головна з яких така: перш ніж щось робити, подумай, нащо. Оце так відкриття! Ідеться про рівень цінностей, а не про прибуток. Тобто якщо ти прибиральниця, то твоє "чому" не "бо не знайшла кращої роботи поки що", а "щоб довкола все ясніло свіжістю й звеселяло людей". Насправді я визнаю, що в кожній діяльності мусить бути чітке усвідомлення "чому", але щоб писати про це цілу книжку, по сто разів згадуючи приклади успіху Apple і Мартіна Лютера Кінґа... Для мене то занадто. Втім, колеги все ж вище оцінили цю книжку, ніж я. Ну, на колір і смак товариш не всяк, для того й створюються дискусійні клуби. Із хорошого: ми для себе спробували сформулювати своє тьюторіанське "чому". Воно нас надихнуло і об'єднало після баталій про книжку:)\nЦікавою сторінкою для нас як для мовників стали філологічні смаколики. У згаданих книжках ми знайшли такі: "помисливий" (мнительный), горопаха, троща; фрази "від Іванки до панянки" (Іванки, не ображайтеся, якби було "від Тетянки до панянки" я б не образилася), "неослабна увага", "непозбувна бентега" та ін.\nПідбиваючи підсумки: направду корисною книжкою для колективу є "5 вад роботи в команді". "Чорного лебедя" варто почитати філософам, а "Почни з чому" нікому не варто читати (як на мене, але не як на моїх колег), хоча слабке натхнення до дій ця книжка все ж дає.\nНаступного разу ми читатимемо художню літературу (ура!). Серед обраних книжок є ті, про які я вже писала в блозі, а також дві зовсім для мене невідомі. Отже, Селесте Інґ "Несказане", Еліс Манро "Забагато щастя", Халед Госсейні "Ловець повітряних зміїв" (новинка, чекаю, коли потримаю її у своїх руках), а також Айн Ренд "Джерело". Якщо хтось читав ці історії, не соромтеся, коментуйте:)\nОпубліковано Garik Petrushok о 19:36 8 коментарів:\nМітки: бестселери, мотиваційна література, tutoreads\nІз вогню та у воду – так можна охарактеризувати моє минулотижневе читання. Попрощавшись із епічною "Дюною" Френка Герберта, я взялася за рідну літературу. Вона бабахнула по голові безпросвітним, хоч і не безталанним реалізмом. Усе почалося з нового роману Олександра Ірванця.\nДавно мене так не дратували книжки. Мало не до білого гарту.\n"Харків-1938" Олександра Ірванця – це роман у жанрі альтернативної історії про те, що могло б бути з Україною, якби її оминула доля стати частиною Радянського Союзу. Тоді (гіпотетично) не сталося б Розстріляного Відродження, державу очолив би Євген Коновалець, а Олександр Довженко знімав би фільми разом із Лені Ріфеншталь. Але все одно були б інші проблеми. Які? Про це у книзі.\nПід час читання у мене виникли дивні думки про те, що я більше люблю бути читачем звичайним поширеним, аніж читачем-філологом. Бо мені вже розлюбилося нишпорити в ремінісценціях, але натомість хочеться простої насолоди від тексту, сюжету, повнокровних персонажів... Чому я взагалі згадую філологію? Просто цей роман нагадує чемпіонат з інтертекстування й алюзотворення. А таке пишуть саме для філологів. Про це філолог може створити статтю. Благодатний матеріал. Це ж так цікаво – здогадатися, хто такий Сергійко зі Старобільська і Ліна Василівна. А якщо ви здогадалися, то це, мабуть, і вся насолода від роману. Бо карнавальні штуки, ампліфікації ітеде вже пережилися і лишилися спогадами. Ні, я люблю "БуБаБу" і деякі інші твори Ірванця, особливо вірші і "Маленьку п'єсу про зраду для однієї актриси". Але люблю їхню стилістику і тематику як яскравий період в історії української літератури. Це як жарти Павла Глазового – ти їх поважаєш, але в 2017 році чотирирядкові пиріжки із соцмереж сприймаються набагато смішнішими. Тому книжка приречена на вузьке коло поціновувачів, дуже вузьке. Читачі типу мене до нього не увійдуть. Вважаю, що такі експерименти – позавчорашній день.\nЗате одразу після "Харкова-1938" мені до рук потрапила книжка, яка написана саме на злобу дня. І після першого прочитання я розумію, що ось цей текст мені б хотілося розгадати і що його ще довго і з цікавістю розгадуватимуть інші. Це "Довгі часи" Володимира Рафієнка.\n"Довгі часи" вийшли двома мовами. В оригіналі – російською – у видавництві "Фабула". У перекладі українською (переклала Маріанна Кіяновська) видання побачило світ у "Видавництві Старого Лева". Я читала в перекладі, який, до слова, просто розкішний.\nВолодимир Рафієнко – це автор, який до окупації жив у Донецьку, але нещодавно переїхав до Києва. Я про нього майже нічого не знала, читала одне оповідання в збірці "ДНК". Тому "Довгі часи" – це було пірнання в невідоме. Невідоме виявилося глибоченним і складним, приголомшливим і до кінця не пізнаним, але одне ясно напевне: тут є про що подумати. Роман складається з двох площин. Одна – фантасмагорична, сповнена символів і вражаючих метафор. Іде війна, і ось у Донецьк прилітають здоровенні колорадські жуки і своїми крилами січуть людей. Хто ці жуки? Звідки вони взялися? Невідомо. Сиди думай, читачу.\nГоловні персонажі обслуговують лазню "П'ятий Рим", де за загадкових обставин гинуть окупанти. Обслуговувальники, серед яких є письменник, повинні через смерть потрапити до Києва і виконати місію (зацініть ідею: щоб донецьким потрапити до Києва, треба померти!). Це містико-сюрреалістична лінія. Є ще реалістична, вона представлена новелами про людей, які намагаються вижити в Донецьку, коли довкола війна. Ці колізії автор або бачив на власні очі, або знає з розповідей знайомих.\nЧому "Довгі часи" треба прочитати всім? Тому що краще переконатися, що ми нічого не знаємо про "донецьких", ніж мислити стереотипними судженнями про них. А раз не знаємо, то краще фільтрувати те, що ми про них думаємо на основі розповідей від інших. Щоб розуміти "донецьких", варто було б почитати їх для початку. Це читво складне, але воно трохи опритомнює. До теми можу ще порекомендувати "Мовою Бога" Олени Стяжкіної.\nТретя книжка минулого тижня – це "Міжсезоння" Сергія Демчука. Досі я читала його оповідання в антології "12" літугруповання "Свідки Слова". Сергія Демчука вирізняє динамічне письмо, що, як я розумію, виробилося під впливом його журналістської діяльності. "Міжсезоння" – це повість про суворі довколафутбольні реалії, але по факту це історія про непрості реалії дорослішання, де межа між безтурботністю і криміналом крихка і де між невинними гулянками і зламаними життями може бути тільки крок. Попри брутальний мужицький реалізм, у повісті є місце і гумору, і навіть своєрідній ліриці. Але післясмак історії гіркий.\nОсь така ударна доза реалізму випала на мій читацький організм минулого тижня. Що ж, мої бажання справджуються. Хотілося реалістичного письма – нате їжте донесхочу. Тепер сиджу, перетравлюю...\nОпубліковано Garik Petrushok о 17:38 4 коментарі:\nМітки: Володимир Рафєєнко, ВСЛ, Лаурус, Олександр Ірванець, Пенмен, реалізм, Сергій Демчук\nКоли мені було років 15, я прочитала книжку "Жінка в пісках" Кобо Абе. Там чувак загубився в експедиції й потрапив у село, яке щодня замітає піском, і весь сенс життя полягає в тому, щоб щодня відкопувати свою хату-яму від піску, яку через півдня чи скільки там все одно засипле. Ну, це типу як Сізіфова праця, улюблений символ екзистенціалізму. Фішка в тому, що коли чувакові вдалося вибратися з ями, то він зрозумів, що вже втягнувся розкопувати її, що так він почувається володарем свого життя. І назад повернувся в яму. Метафора проста - життя-пісок, а ми горопахи, приречені відгрібати пісок, щоб нас не засипали. І краще удавати, що ми це робимо зі своєї волі. У 15 років ця філософська повість була для мене одкровенням.\nМинуло 12 років, і от я прочитала казку про фантастичні світи, благородство і зраду. І знову про пісок, який може бути смертоносним, а може виявитися джерелом життя і мірилом вартісності - залежить від того, що ти вибереш. Знову екзистенціалізм, але якби пояснювати його комусь, я б вибрала "Дюну" Френка Герберта. Просто тому що філософія буває захопливою.\nНіколи я б не взялася за цю книжку, якби не мій знайомий вірусолог-ембріолог Сергій і його неприховане захоплення цим твором. А, ну іще переклад українською відіграв свою роль. Якось інтуїтивно зрозуміла, що ця книжка буде цьогорічною літньою подією масштабу торішнього "Щигля".\nНасправді я не покладала надій, тому що це фантастика, класика наукової фантастики. Чесно, я не в захваті від ідеї міжпланетних інтриг і вигаданих світів. Реальне життя і його камерні історії завжди були для мене цікавішими. я не дуже люблю казочки. Але "Дюна" мені сподобалася, я скучила за епічними благородними характерами. А ще - за гидкими антигероями. Іноді треба почитати про чорно-біле, щоб навести різкість на все інше. Іноді варто читати казочки і на якийсь час побути собі дитиною, щоб побачити велич і непередбачуваність світу, де добро перемагає зло, хоч і дорогою ціною.\nДюна - це піщана планета Арракіс, головне багатсво якої - прянощі, а бідність - вода. На Арракісі живуть фримени, свободолюбиві люди, які пристосувалися до тяжких умов і хочуть перетворити Дюну на оазу. Також на Арракісі мешкають гігантські хробаки, від яких теж ще треба вміти сховатися, аби не зжерли. Але хробаки - не єдині проблеми фрименів: їм треба остерігатися ласих мисливців за скарбами Дюни з інших планет.\nУ створеному світі Френка Герберта панує Імператор, який керує кількома Домами. У романі розгортається боротьба між двома Домами - Атрідів і Харконненів. Герцог Лето з Дому Атрідів разом зі своєю наложницею Джессікою і сином Полом прибувають на Арракіс, але зрада одного з наближених призводить до краху Дому, і Полові з матір'ю випадає боротися за своє життя на Дюні, а згодом і завойовувати авторитет серед фрименів.\nГоловний антигерой - Владімір Харконнен, тлустий потворний педофіл, який плете інтриги довкола Атрідів. За що я вдячна Владіміру, так це за повернення смаку ненависті до персонажів. Давно такі гидозні мені не траплялися.\nІ давно не траплялися такі чудові, цілісні персонажі, як Пол Атрід, юнак, що вижив на Дюні і підкорив її. Я читала цю книжку в не найприємніші моменти життя, і вона мене сильно виручила, ця казочка. Пол Атрід мені допомагав боротися проти своєї дюни, за що я йому страшенно вдячна. Боротися варто, відкинувши страх. Страх перемагає розум, треба мислити холоднокровно. В усіх, навіть найбезвихідніших ситуаціях. Тоді є шанс перемогти. Як у тій притчі про мишку і молоко. До речі, не випадково я згадала про мишку... Але не розкриватиму карт. Ось така філософська казочка. Тому тільки за саму життєствердність книжки я оцінюю її надзвичайно високо.\nОцінити її так варто ще й за безліч порушених проблем - екологія, політика, релігія, філософія - усе це тут є. Як є і кохання, вірна дружба, материнська любов, інтриги і підступи - все, що тримає вістря сюжету незатупленим.\nНа окрему увагу заслуговує розмова про стиль цього твору. "Дюна" з тих творів, крізь 100-200 перших сторінок яких доведеться пробиратися, ніби крізь терня. Легким і захопливим цей стиль не назвати аж ніяк. Він умисно ускладнений, і читачеві не пояснюють структури цього всесвіту, сиди сама розбирайся, що таке ментат і хто такі Бене Гессерит. Щоб запам'ятати слово "гом джаббар" мені взагалі доводилося кілька разів переглядати початок... Безліч невідомих термінів+ деякі персонажі мають по кілька імен. У Пола їх щонайменше чотири. Але все того варте, і з середини неодмінно буде цікаво\n. До середини вже можна полюбити підтексти усіх діалогів. Бо тут подвійні діалоги: спершу висловлюється, що персонажі кажуть, а далі, в лапках, що вони насправді при цьому думають. Після цього інакше взагалі дивишся на діалоги повсякдення і розумієш, що мовчати загалом - непогана стратегія.\nЯ прочитала останню сторінку "Дюни" і усвідомила, що це справді незабутня, неповторна історія, яку я ще довго перетравлюватиму і, безперечно, раджу її прочитати. І хочу подивитися екранізацію Девіда Лінча із Кайлом Маклахленом у ролі Пола Атріда.\nАле, друзі, не чекайте бозна-якого екшну. Це філософська казочка, тут мало безтолкових бійок (але бійки є), а епічна боротьба між фриманами і їхніми ворогами взагалі лишається поза дужками. Проте тут дуже цікаві персонажі, просто неповторні. Кожен із них без винятку.\nТому варто прочитати.\nІ видання раджу обрати українське. Переклад прекрасний, хоча Сергія бісять фримани замість "вільних" і ще деякі речі, але мені дуже сподобалося, розкішна українська. Думаю, перекладачі Анатолій Пітик і Катерина Грицайчук можуть обгрунтувати, чому Атріди а не Атрейдеси і чому фримани, а не "вільні". Цікаво було би про це десь почитати.\nА поки аналіз екранізацій "Дюни" попереду, я дякую книзі за чудове короткотривале співжиття і бажаю всім провідчути її глибину і впевнено перетворювати свої Дюни на багатства, а хробаків-велетів на осідланих коней.\nОпубліковано Garik Petrushok о 01:29 3 коментарі:\nМітки: класика, КСД, наукова фантастика, роман, Френк Герберт\nЯкщо підсісти на малу прозу, то зупинитися шансів нуль. Книжкові хробаки добре знають, що хороша мала проза – це не просто красиве і корисне, та ще й невеличке за обсягом. Новели й оповідання випрацьовують стійку любов до концентрованої оповіді і можливості протягом короткого часу читання прожити багато емоційних досвідів. Тут нема нічого зайвого, художні деталі не для красного слівця, а навантажені самостійними смислами й беруть участь у сюжеті. Щоправда, читання коротких текстів – це ще й додаткова читацька робота над собою, адже мала проза часто лишає читача напризволяще з несподіваними істинами, що б’ють під дих, коли перегортаєш останню сторінку. І не варто сподіватися на автора – він не підкаже на берегах, що хотів усім цим сказати. Він покаже людей у якихось специфічних ситуаціях – а далі, читачу, мудруй, як це розуміти і що це може означати для твого життя.\nЕліс Манро “Забагато щастя” (Видавництво Старого Лева, переклад Євгенії Кононенко)\nПосварившись із чоловіком, жінка на ніч втекла з дому до подруги, щоб наступного дня, повернувшись, застати трагедію; двоє дівчат у дитинстві втопили третю і воліли б про це забути; мама-тато-сестра–я – щаслива сім’я – оце вже наврядчи, якщо сестра розумово відстала і тобі доведеться після смерті батьків доглядати її... Без прикрас, але і без моралізаторства авторка подає слизькі сторони родинних взаємин, перетворюючи зовні добропорядні території шлюбу, дружби і навіть випадкових стосунків на морально-етичні прірви.\nОкремий привід почитати збірку “Забагато щастя” – стиль Еліс Манро. Саме неквапність оповіді, і її ощадність у зображенні подій із життя персонажів абстрагує, заколисує читача, і він ніби споглядає всі ці страшні події відсторонено, з вимкненим звуком. І тільки один звук чути неухильно – цокання годинника як нагадування, що невблаганний час життя короткий, і все можна пережити, але не все виправити.\n“Концерт пам’яті янгола” (Видавництво Анетти Антоненко, переклад Івана Рябчія)\nЩо найбільше вражає і захоплює у творах Шмітта, так це непередбачуваність розвитку образів і невстигання звикнути до них. Єдине, що завжди точно відомо: кожен персонаж, що його зустрічаємо на початку, наприкінці короткої новелістичної пригоди стане зовсім іншим. Завдяки дивовижному авторському вмінню перевертати все догори дриґом на території маленького тексту читач не встигає дивуватися з того, що ненавидить Авеля і співчуває Каїнові. Хоч ще кілька сторінок тому було навпаки.\n«13 новел» фінського письменника Юркі Вайнонена – це подорож химерними лабіринтами абсурдної прози. Це саме той випадок, коли ви не можете здогадатися, куди вас заведе сюжет – за кожним поворотом нова несподіванка. Усе починається пересічно – пропав чоловік, дружина й поліція його шукають, він лишив записку. А потім виявляється, що чоловік поселився… у стегні дружини, адже буквально хоче бути з нею єдиним. Або мисливець вийшов на лови і побачив чудову загадкову дівчину. Проте, забажавши від неї поцілунку, він не міг знати, що насправді криється за прекрасною зовнішністю і хто насправді кого вполював. 13 новел – це 13 прекрасних, вражаючих метафор в сюрреалістичному обрамленні, це твори, що ставлять питань більше, ніж дають відповідей. Вони припадуть до душі читачам, що люблять письменницькі ігри з реальностями, цінують іронію у творах і охоче відшукують свої прочитання в абсурдистській прозі.\nЕлізабет Страут «Олівія Кіттеридж» (видавництво «КМ-Букс», переклад Галини Цимбалюк )\nЦя книжка ідеальна для тих, хто любить вбивати багатьох зайців одним пострілом. «Олівія Кіттеридж» – це роман у новелах, тому можна ознайомитися не тільки з родиною головної героїні Олівії, а і з життєвими драмами її сусідів. Дія відбувається в містечку на березі океану і це, мабуть, і все незвичайне, що є у книжці. Бо мета авторки – розповісти про наповненість буднів пересічних родин печаллю, радістю, невисловленістю. Головна приваба твору – образ буркотливої, гострої на язик, нетактовної і непривітної Олівії і її доброго, товариського чоловіка Генрі. Як уживаються протилежності і чи можуть вони утворити щасливий шлюб? Як випадкові люди можуть втрутитися в життя й змінити його? І чи завжди справжня небайдужість має привітний лик – про це й багато іншого йдеться в «Олівії Кіттеридж».\nГеорг Гайм «Злодій» (видавництво «П’яний корабель», переклад Ольги Свиріпи)\nЗбірка «Злодій» – це яскраве втілення всіх наших уявлень про експресіонізм. Це мотиви болю і страждання, химерні образи, естетика потворного, наснажена символічним навантаженням. Персонажі збірки – божевільні, вбивці, злодії, хвороби, всюдисуща смерть. І трохи краси згасання, краси вічності мистецтва, що його цікавлять найпотворніші вияви людського буття.\nЛихий поплутав, коли я думала, що в книжці під назвою “Усмішки долі” може йтися про щось веселе. Тепер, після прочитання, розумію, що “Оскал долі” або “Насміхання долі” могли би бути справедливішими назвами. Але не шкодую, що автор ошукав мене й змусив кілька днів морально постраждати. Мені до душі, коли книжки випробовують читача на стійкість цілком умовного поняття “моральні цінності”. Я не пройшла цього випробування, коли зловила себе на думці, що співчуваю педофілу і що хочу, щоб до начальника тюрми Штазі повернулася дружина, яка не змогла змиритися з темним минулим чоловіка.\nУ збірці Пулітцерівського лауреата Адама Джонсона “Усмішки долі” тільки шість оповідань, але цього достатньо, щоб вони в’їлися в свідомість й люто шматували вас кілька днів. Ситуації, у які автор занурює своїх персонажів, небанальні, складні, похмурі. Визначитися зі своїм ставленням до них складно, а якщо ви ще й вирішите добити себе й під час прочитання слухатимете “Нірвану”, як це робила головна героїня однієї з новел, будьте готові, що ваші деструктивні пориви, приспані виплеканим орієнтуванням на позитив, можуть вивергнутися й спустошити. Персонажі усіх оповідань – люди на межі випробувань долі: програміст, знерухомлена дружина якого хоче завести дитину; біженці з Північної Кореї; водій, що намагається дати раду своєму життю після урагану “Катріна”; жінка, якій видалили груди через онкозахворювання; програміст-педофіл, який створює програми викриття осіб, що переглядають дитяче порно, таким чином спокутуючи свої гріхи... У кожній з історій автор показує так звану темну сторону життя, а суперечливі характери головних персонажів перетворюють книжку з відстороненого читва на квест власними душевними закамарками.\nКнижка Катерини Калитко належить до тих, де кожен текст, хоч і живе своїм життям, але укупі з іншими формує цілісний витвір мистецтва збірки. В одній частині книжки персонажі живуть у якихось невизначених географічних і часових координатах, які в казках часто окреслюють просто – за сивої давнини в альтернативній реальності. Там мешкає дівчинка, яку нерідні батьки виховували як хлопчика, там юнак наскільки одержимий своїм обов’язком допомогти місту пережити навалу, що вмуровує себе в стіну, аби таким чином зміцнити її. У другій частині ми з архаїчних часів несподівано потрапляємо в сучасність і співпереживаємо воїнові АТО, хлопчику, що збожеволів від сексуальної наруги… Та хай де і за яких жорстоких умов авторка показує своїх персонажів, новели об’єднує химерне плетиво дивовижно майстерної, естетично довершеної стилістики і цікавих, незужитих сюжетів.\nАндрій Любка “Саудаде” (видавництво Meridian Czernowitz)\n... Два мої літні ранки почалися з гугління фоток цвинтарів. Один із них, рибальський, в угорському селі Сотмарчеке, відомий закопаними до половини вертикальними човнами, що виконують роль надгробків. Друге кладовище, іменоване “веселим”, розташоване в румунському селі Сепинца і привертає увагу радісними малюнками (саме малюнками, а не світлинами) спочилих. Хрести тут яскраві, на табличках цікаві історії з життя померлих... Усе це – результат креативу місцевого теслі, який теж спочиває під “веселим” надгробком. І не те щоб я цікавилася цвинтарями, просто в новій книжці Андрія Любки так багато цікавих фактів про близькі до України, але невідомі більшості місця, що неможливо читати це видання без відволікань на гугл-пошуки.\nДо збірки есеїв “Саудаде” увійшло близько шістдесяти коротких оповідок-есейчиків, базованих на пізнавальних досвідах автора. Тут багато йдеться про мандри камерними, некрикливими місцями, що лежать на межі кордонів країн і цивілізацій, а тому є особливо привабливими для шукачів істинного колориту. Багато тут і про людей – відомих композиторів, державних діячів, письменників, але також і про простих смертних, з-поміж яких сусіди, родичі, друзі – усі ті, спогади про кого бентежать душу під час саудаде. Саудаде, до речі, – період меланхолії на межі осені й зими, коли від екзистенційного й фізичного холоду найкраще зігрівають теплі спогади. Зігрівають автора, але можуть і читача розважити: мені, наприклад, завжди було цікаво дізнатися, хто пише в газетах гороскопах і чому одним знакам завжди пророкують цікаві вихідні з коханими людьми, а іншим – подумати про здоров’я й остерігатися неприємностей. Імовірно, що “астрологи” розправляються зі своїми колишніми. А от для друзів завжди попутний вітерець.\nХоч оповідки для “Саудаде”, за задумом автора, призначені для осіннього читання, їх добре читати влітку і надихатися на свої мандри і відкриття, щоб було чим втішатися і що смакувати під час особистого саудаде.\nТекст і картинку взято з блогу Yakaboo:\nОпубліковано Garik Petrushok о 12:34 Немає коментарів:\nМітки: мала проза, огляд\nОпубліковано Garik Petrushok о 16:12 8 коментарів:


Українські самотні татусі вимагають соціального захисту від держави [відео] — 5 канал\nМаріам: "Я занимаюсь ещё гимнастикой в нашей обычной школе. А ещё я занимаюсь рейки. Как бы это мне сказать. Пап, помоги".\nДев`ятирічній доньці батько допомагає у всьому. Киянин Борис Ахмедов самотужки виховує дівчинку з пелюшок. Її матір позбавлена батьківських прав. Щоби сплачувати за усі гуртки, що їх відвідує донька, чоловік працює на кількох роботах. Живе родина Ахмедових у тісній кімнатці, у гуртожитку.\nБорис Ахмедов, батько-одинак: "У нас не хватает места вообще. Я ещё и пианино купил для неё, потому что ребёнок изъявил желание заниматься музыкой".\nЛише у столиці дітлахів, яких самостійно виховує батько, близько двох тисяч. По всій країні - чверть мільйона. Це неофіційні дані. Скільки в Україні достеменно батьків-одинаків - невідомо. Держава їх просто не рахує. Тож для них, кажуть юристи, навіть не передбачені пільги, якими користуються матері-одиначки.\nМатері-одиначки можуть оформити соціальну допомогу на дитину та стати в чергу на житло. Самотній батько таких пільг позбавлений. Він може хіба що звернутися до суду, щоби вибороти аліменти.\nОлександр Серьогін, адвокат: "Таких випадків судової практики мені, принаймні, невідомо. В Україні є хибна практика рахування, що одиначкою може бути лише мати, оскільки вона здатна народжувати. Не маючи такої здатності, батько одинаком визнаний бути не може. Тому вся допомога в нас адресується матері. Проте, як в Європі, вона має адресуватися дитині".\nСергій Тігіпко, віце-прем`єр-міністр, міністр соціальної політики: "По матеріальним виплатам, на скільки знаю я, вони повинні отримувати такі ж допомоги, як і мами".\nНа підтримку держави батьки-одинаки можуть розраховувати, якщо дружина померла. Громадська організація, що об’єднує самотніх татусів, виступила проти такої несправедливості.\nОлександр Мазур, президент ГО «Об’єднання батьків-одинаків України»: "Вже до того дійшов, що я на "Фейсбуці" звертаюся до Тігіпко, шукаю там депутатів, шукаю на стіні в Азарова, пишу звернення. Всі за це беруться, але до толку не доводять".\nУ Міністерстві соцполітики таки врахували деякі пропозиції. Розробили поправки до законодавства, що передбачають забезпечити батьків-одинаків додатковою відпусткою.\nСергій Тігіпко, віце-прем`єр-міністр, міністр соціальної політики: "Ми внесли відповідні зміни повністю в Трудовий кодекс. Його треба буде приймати найближчим часом".\nМаріам (читає): "А сьогодні де все ділось - білим снігом замело. Ні жоржин, ні чорнобривців - наче їх і не було".\nЛюдмила Голоднік, Микола Лебедєв та Іван Довганик, 5 канал


Фініки при гастриті - чи можна вживати або варто утриматися\n1 Особливості раціону харчування при гастриті || | 35\n3 чи можна фініки при гастриті\n6 Як і скільки можна їсти фініків в день?\nВажливою складовою, мало не головною, в лікуванні гастриту є дієта, яка розробляється гастроентерологом індивідуально для кожного пацієнта. Однак, врахувати абсолютно всі продукти при складанні раціону харчування неможливо.\nЛікар дає рекомендації по категоріях продуктів, які з них можна вживати, в якій кількості, а які категорично протипоказані. Одним з екзотичних улюблених ласощів є фініки, це - унікальний фрукт, багатий на клітковину, амінокислоти, вуглеводи, мікроелементи. Чи можна їсти фініки при гастриті, в якому вигляді і скільки, хвилює людей з проблемами шлунково-кишкового тракту.\nПеревага віддається легкої і неагресивним їжі;\nВиключення з раціону твердої і подразнюючої їжі (солоної, кислої, гострої), а також гарячих та холодних страв;\nОбережне ставлення до ріему сирих овочів і фруктів.\nБагато продуктів, які рекомендовані, як джерела вітамінів і мінералів, для здорових людей, при гастриті заборонені. У цю категорію потрапляють сирі фрукти і овочі. Але не варто відмовлятися від їх прийому. Цю проблему можна обійти, якщо правильно обробити продукт.\nФрукти при подразненні слизової не повинні бути кислими, їх рекомендують вживати в протертому вигляді, запікати або готувати на пару, додавати в пудинги, десерти, варити компоти і киселі, готувати желе.\nЦей високоцінний фрукт не просто смачний екзотичний плід, це майже вся таблиця Менделєєва. Не дарма в країнах з жарким кліматом фініки довгий час залишалися єдиним і головним продуктом. Цей плід заміняв хліб, солодощі та ліки. Його додають в м'ясні і молочні страви, готують десерти, в'ялять, солять, виробляють борошно і цукор. А фініковий мед вважається найкориснішим серед всіх різновидів меду.\nЗавдяки калію і вітаміну C в складі м'якоті плід надзвичайно корисний при серцево-судинних захворюваннях. Великий вміст протеїну в фініках робить цей продукт цінним для людей, що займаються спортом. Молочно-фінікові коктейлі - відмінна альтернатива спортивному протеиновому харчуванню.\n10 фініків заповнять половину добової потреби нашого організму в залозі і кальції, добову потребу в сере і міді.\nЗавдяки вмісту харчових волокон плід фінікової пальми корисний при проблемах шлунково-кишкового тракту. Але по причині змісту все тих же грубих волокон і протеїну, фініки рекомендують з обережністю вживати при гастриті, виразках, колітах, захворюваннях печінки і підшлункової.\nЧи впливають кровотворення, відновлюють синтез гемоглобіну;\nЧи впливає на вироблення гормонів щитовидної залози;\nНормалізують роботу шлунково-кишкового тракту і поч ек;\nЄ м'яким проносним засобом, корисно при запорах;\nВідрізняється антиоксидантними властивостями, запобігає розвитку онкології ;\nЗміцнює імунну систему, плід корисно їсти навесні.\nФінік - один з небагатьох продуктів, що містить селен, хімічний елемент, що знижує розвиток онкологічних захворювань і хвороб серця і судин, розвитку процесів старіння. Фінік - плід молодості, що допомагає зміцнити волосся, нігті, запобігає появі зморшок. Також фінік багатий на фтор, який допомагає зберегти здоров'я зубів.\nЧи можна фініки при гастриті\nСуворе дотримання дієти і режиму харчування - головне в лікуванні гастриту. Оскільки при цій хворобі необхідно утриматися прийому важкої їжі, продуктів з грубими волокнами, до вживання фініків, багатих на клітковину (на 100 грамів продукту доводиться 11 грам грубих волокон) треба підходити з великою обережністю. У якій кількості, в якому вигляді є ці плоди, може сказати тільки гастроентеролог. Однозначно можна стверджувати, що при гострій формі хвороби фініки заборонені, а ось в стадії ремісії фініки дуже корисні.\nЧитайте також: & nbsp; Чи можна їсти лимон або інші цитрусові при гастриті?\nЯкий вплив надають фініки при гастриті:\nНаявність триптофану в плодах фінікової пальми робить благотворний вплив на нервову систему . Седативний ефект проявляється в зменшенні дратівливості, заспокійливому, легкому снодійному дії.\nГлютаминовая кислота, нейромедиаторная амінокислота, в складі м'якоті плода сприяє відновленню кислотно-лужного балансу, запобігає появі печії. Фініки при гастриті з підвищеною кислотністю корисні.\nПродукт має виражені протибактеріальної і антіпаразітіческіе діями, відновлює мікрофлору кишечника.\nФініки - ідеальний продукт при гіперацидному гастритах. Плоди можна їсти в'яленими, готувати желе, пудинги, киселі, компоти, плов, додавати в салати. Через підвищений вміст харчових волокон фініки не можна їсти в необмежений кількостей.\nНорма - всього 50 г на один прийом. Кращий час прийому - за 15 хвилин до основної трапези. Якщо організм реагує на фініки неадекватно, відзначається здуття, пронос, газоутворення, від продукту краще відмовитися.\nУ якому вигляді вживати плоди фінікової пальми при гастриті\nВ наші торгові мережі цей плід потрапляє найчастіше в сушеному вигляді. Унікальність продукту в тому, що навіть в в'яленому стані він зберігає всі свої корисні якості. Через тривалу транспортування плоди обробляють попередньо сірчистим газом. При такій обробці фрукт зберігає свої якості, консистенцію і колір. Сірчистий газ захищає продукт від комах і гризунів. Але це хімічна сполука негативно позначається на нашій слизової, перед вживанням сушені плоди необхідно ретельно промивати.\nУ сушених фініках концентрація корисних речовин значно вище, ніж у свіжому фрукті. Термін зберігання сушених плодів, якщо зберігати в холодильнику, до 5 років. Свіжий плід зберігається близько 9 - 10 місяців. Підводячи підсумок, скажімо, що в'ялений продукт значно корисніше, але містить більше цукрів.\nЯк і скільки можна їсти фініків в день?\nЗ огляду на великий вміст цукрів і клітковини, денна норма споживання фініків може бути різна. Дорослим при відсутності діабету, хронічної форми гастриту і виразки можна з'їдати від 5 штук до 300 грам фініків на день. Дитяча норма в два рази нижче. Переїдання фініків може сприяти появі проблем зі шлунком.\nПри відсутності гострої форми гастриту фініки в кількості 2 - 3 плодів (до 50 грам) рекомендується вживати перед основною їжею за 15 хвилин. При болях у шлунку від фініків краще відмовитися. Коли біль вщухне на 4 - 5 день в раціон можна додати фініки без шкурки в пюре образному вигляді або в компоті.\nПри хронічній формі хвороби в стадіях ремісії плоди в кількості приблизно 8 - 10 штук їдять як самостійне блюдо, так і в комбінаціях з іншими продуктами. Фініки збагачують корисними речовинами розваристої каші, компоти, салати.\nПри серйозних проблемах із зубами, якщо присутній карієс або пульпіт;\nЛюдям з виразковою хворобою, а також при гострій формі гастриту, фінік можна вживати, тільки у вигляді відварів;\nЛюдям зі слабким кишечником, фруктоза в м'якоті плоду викликає пронос, газоутворення і дискомфорт в кишечнику;\nХворим на цукровий діабет, фруктоза і глюкоза м'якоті фініка збільшує вміст цукру в крові.\nфініки культивують в жарких країнах. З одного пальми знімають в середньому до 100 кг плодів. На наші прилавки продукт потрапляє в засушеному стані в більших коробках або вже розфасованим, сорт зазвичай не вказується, відома тільки країна-експортер. Сирі плоди - у нас велика рідкість.\nЩоб не нашкодити здоров'ю, купувати потрібно лише якісні фініки. Хороший незіпсований плід мають однорідний забарвлення, як правило, темно-або червонувато-коричневий. На продукті не повинно бути плям і вкраплень. Правильно висушені плоди не прилипають один до одного, це свідчить про там, що в них немає зайвий вологи.\nЗверніть увагу на шкірку. У якісного фініки вона не відшаровується від м'якоті і не має тріщин. Потріскані плоди - свідоцтво сушки фініків в механічної сушарці і обробки їх хімікатами. Про такому методі сушіння говорить і глянсовий вид шкурки. Наявність кристалів цукру на фініках свідчить про порушення при транспортуванні і зберіганні.\nПлоди фінікової пальми сушать виключно на сонці. Такий продукт має яскраві смаковими якостями і є корисним. Купувати фініки краще з кісточкою, а від порожніх плодів краще відмовитися. Хоча термін зберігання фініків високий, все ж не варто запасатися цим продуктом на користь. Купуйте фініки невеликими порціями і зберігайте в холодильнику в закритій ємності.\nДесерт із фініків\nяблука, фаршировані фініками. Попередньо зварити і остудити 150 грам вівсяної каші, додати 5 крупно нарізаних фініків. З 4 великих яблук вирізати середину і нафарширувати вівсяно-фінікової масою. Яблука запікати в духовці в формі на пергаменті до м'якості.\nФініковий коктейль. У блендері збити: ¾ склянки молока, 2 - 3 нарізаних фініки, 0,5 ч. Л. насіння кунжуту, 0,5 ч. л. какао, кориці (на кінчику ножа). Збивати близько хвилини.\nМедово-фініковий десерт. Подрібнити в м'ясорубці м'якоть фініків і курагу, додати мед в такій кількості, щоб вийшла не дуже густа маса. Ласощі з'їдається по десертній ложці натщесерце.\nБананово-фініковий пудинг. Для десерту знадобиться: просіяне борошно - 150 г, розм'якшене масло вершкове - 120 г, дрібно нарізані фініки - 150 гр, банан - 1 шт., Яйце - 2 шт., Цукор 2,5 ст. л., розпушувач. Всі інгредієнти змішати, масу розкласти по невеликих формочках. Випікати до готовності, приблизно 20 хвилин. Пудингу дати охолонути, при подачі полити фруктовим або молочним киселем.\nПри гастриті дуже корисні компоти і відвари з фініків. Ці плоди поєднуються з усіма сухофруктами і свіжими яблуками та грушами. На 3 літри води береться близько 500 грам фруктів і 5 - 6 столових ложок цукру. Сухофрукти, в тому числі фініки, треба попередньо промити і замочити у воді на пару годин для розм'якшення. Коли напій буде готовий, йому дають настоятися 3 -4 години. За цей час сухофрукти віддадуть компоту всі корисні речовини. Якщо підвищена кислотність, напій п'ється тільки теплим, але не гарячим.\nВівсяні пластівці заливають холодною водою на 12 годин, також заливають водою промиті і нарізані фініки. Після розбухання продуктів зайву воду зливають. У блендері подрібнюють вівсянку, фініки. Додають стакан молока і мед за смаком. Таке блюдо може замінити сніданок.\nКорисні при гастриті розваристої каші і киселі з фініками, при ураженнях слизової вони створюють захисну оболонку, захищаючи стінки шлунка від дії агресивних речовин. Киселі і вівсяна каша з фініками особливо рекомендовані при загостреннях.\nСтраву можна приготувати не тільки з овочами, але і з додаванням м'яса. Приготуємо: 1,5 ст. рису, 1 цибулину, 100 г сушених фініків, 600 г моркви, 100 г кураги, 3 ст. овочевого бульйону, сіль за смаком, 2 - 3 ст. л. рослинного масла, 2 ст. л. меду. Рис промивають і заливають холодною водою, залишають на 30 хвилин. Моркву і цибулю чистять, нарізають дрібними кубиками, злегка припускають на повільному вогні з додаванням олії.\nДо овочів додають промиті і нарізані сухофрукти та мед. Гасять на повільному вогні 2 - 3 хвилини, викладають промитий рис, акуратно заливають бульйоном (плов не перемішується) і готують ще 15 хвилин до готовності рису. З плову випускають пару, відкривши кришку, і потім дають постояти ще 10 хвилин. Цю страву можна готувати з куркою або рибою.\nдозволені фініки при гастриті? Посилання на основну публікацію


KSG Agro поступово зменшує норми висіву всіх культур - AgroTimes\nАгрономія 16 червня 2021, 15:58\nПрактика землеробства у південних регіонах показала, що зменшення норми висіву сприяє отриманню кращих результатів.\nТакими висновками поділився директор із виробництва KSG Agro Дмитро Ємельченко, пише журнал The Ukrainian Farmer.\nТому останніми роками агрономи холдингу поступово зменшують густоту рослин на одному гектарі, таким чином збільшуючи зону живлення кожної рослини.\n«І це правило поширюється на всі культури», – зазначив він.\nЯкщо 2010–2012 рр. соняшник висівали з густотою 68–72 тис. рослин/га, то сьогодні ця цифра не перевищує 58–63 тис., норма висіву кукурудзи, відповідно, зменшилась із 80 тис. до 65 тис. насінин, пшениці – з 5,5 млн до 4,5 млн.\nНагадаємо, в KSG Agro прогнозують один з найкращих урожаїв за останні роки. Як повідомлялося, загущення посівів кукурудзи призводить до зниження маси тисячі зерен і натури зерна.\nKSG Agro густота посіву норми висіву\nВ KSG Agro очікують рентабельність озимих культур на рівні 70%\nНадмірне розрідження посівів ріпаку найбільш небажане на насіннєвих ділянках


Заміна датчика заднього ходу ваз своїми руками\n1 Причини не палаючих ліхтарів заднього ходу автомобіля ВАЗ\n3.1 Що робити, якщо заміна датчика не допомогла?\nСьогодні будемо міняти таку штуку - датчика заднього ходу ВАЗ\nВаші сусіди стали скаржитися на те, що коли ви здаєте заднім ходом на улюбленому Вазі, то це не помітно для оточуючих? Що ж, прийшов час поміняти датчик заднього ходу і забути про всі проблеми, і про сусідів включно.\nЯкі можуть бути причини не світяться задніх ліхтарів? Як це зробити своїми руками?\nСкладно це і що для цього потрібно?Що в якому порядку робити?\nВідповіді на всі ці запитання дає ця стаття, також в ній є допоміжні фото, показують як це правильно робиться заміна цього датчика на ВАЗ 21062108 та інших моделях:\nПричини не палаючих ліхтарів заднього ходу автомобіля ВАЗ\nЩо робити, якщо заміна датчика не допомогла?\nЧому можуть не світиться ліхтарі заднього ходу\nДля початку необхідно дізнатися з якоїсь причини не світяться ліхтарі заднього ходу - може просто перегоріли лампочки(див. Заміна ламп в задньому ліхтарі ВАЗ 2110: робимо самостійно ) і не потрібно навіть змінювати датчик?\nПерегоріли лампочки заднього ходу. Перевірити їх працездатність можна, діставши їх з ліхтарів та перевіривши за допомогою мультиметра.\nПошкоджена проводка - ще одна причина. Тут все складніше - шукати довше доведеться. А перевіряється точно так само - за допомогою мультиметра на прозвонку або опір.\nПогані контакти на датчику заднього ходу. Як відомо нічого з поганим контактом зазвичай не працює.\nПорушення ізоляції на дротах біля датчика веде до їх замикання.\nПерегорів запобіжник(див. Ваз 2110: як проводиться заміна запобіжників ). Який саме необхідно уточнити для кожного автомобіля в довіднику по ремонту.\nНу і поломка самого датчика - про це свідчить як не включення ліхтарів при включенні задньої передачі, так і постійне світіння ліхтарів.\nДля усунення несправності ліхтарів, можливо, доведеться виконати всі пункти ремонту, але почати можна з датчика. Ціна на нього маленька - зазвичай близько 100 рублів, тому його можна купити і поміняти, а далі вирішувати проблеми по мірі їх надходження.\nОтже, що потрібно для заміни датчика заднього ходу своїми руками:\nНабір ключів. Хоча це навіть голосно сказано. Знадобиться ключ на 22 і в деяких випадках ключ на 24\nПодовжена головка на 22 знадобиться для зняття датчика заднього ходу\nОбов'язково обзаведіться мультиметром\nНевелика ємність для олії\nІ ось тепер настав час розглянути процес заміни датчика заднього ходу на різних автомобілях ВАЗ - від 2106 до 2115. Ось вам інструкція.\nПочинаємо з Класики\nПочнемо з автомобіля ВАЗ 2107. На моделях Класики ВАЗ все робиться точно так само.\nРада! Перед початком заміни датчика на будь-якому автомобілі очистіть картер КПП від бруду, щоб було легше знайти датчик, і щоб масло не потрапила бруд.\nДля початку шукаємо датчик - він знаходиться з правого боку КПП, якщо дивитися на автомобіль по ходу його руху. Помилитися дуже складно - це єдина деталь в КПП, куди підходять два проводка.\nРозташування датчика на Класиці\nЯкщо обірвані дроти, то шукайте за гребенем контактів.\nЯкщо ж дроти все ще на датчику, то від'єднайте їх.\nДалі знадобиться ключ на 22. Їм необхідно відкрутити датчик. Для зручності краще взяти вороток достовірніше, так як з часом датчик прикипає до картеру.\nЯкщо не вдається відкрутити датчик заднього ходу за допомогою ключа (головки), то необхідно це робити за допомогою молотка і зубила.\nЗверніть увагу! Картер КПП дуже тендітний. Тому будьте гранично обережні, щоб не пошкодити його ударами молотка.\nПісля чого зачистите посадочне місце від бруду за допомогою ножа.\nРазом з брудом видаліть металеву шайбу і замініть її на нову.\nВставте датчик і закрутіть його за допомогою того ж ключа до упору.\nДалі необхідно надіти назад дроти. При необхідності обтисніть контакти пассатижами.\nІ ось, на ВАЗ 2107 заміна датчика заднього ходу завершена!\nУ деяких людей виникає питання з приводу масла - потече чи ні. В даному випадку не потече.\nВАЗ 21099 заміна датчик заднього ходу\nНагадаємо, що цей пункт відноситься до сімейства Самара в цілому, а не тільки до автомобілю ВАЗ 2109:\nЗніміть захист двигуна автомобіля, якщо така є.\nРозташування датчика на автомобілі ВАЗ 2108 і подібних трохи інше, ніж на Класиці, так як автомобіль має передній привід.\nПо ходу руху автомобіля датчик знаходиться з лівого боку.\nЯкщо Класику доводилося заганяти на оглядову яму, то автомобілі на передньому приводі досить просто підвести під ліве переднє колесо за допомогою домкрата.\nЗнову ж таки - до датчика підходять проводу електропроводки.\nДля зняття датчика знадобиться подовжена головка на 22 і комірець.\nЗа допомогою головки знімаємо датчик.\nВАЗ 2109 заміна датчика заднього ходу\nПам'ятаєте! Заміна датчика заднього ходу на автомобілі, має передній привід, характеризується невеликими податком масла з картера КПП.\nПриготуйте ємність і, як тільки відкрутіть датчик, підставте її, щоб масло не пролилося на підлогу.\nЯк можна швидше вставити новий датчик.\nЗакрутіть його спочатку руками, а потім затягніть за допомогою тієї ж головки і тріскачки.\nПідключіть дроти електропроводки.\nДолийте необхідну кількість масла.\nНа автомобілі сімейства ВАЗ 2110 встановлюються двигуни від ВАЗ 2108. Тому сенсу писати другий раз одну і ту ж інформацію немає. Відповідь такий: ВАЗ 2110 заміна датчика заднього ходу - дивіться інформацію вище.\nЗаміна датчика заднього ходу на ВАЗ 2114 або автомобілях сімейства " Самара-2.\nСуть процесу така ж.\nПри необхідності зніміть захист двигуна, але це може навіть не знадобитися.\nЗнайдіть датчик, на нових зразках коробки передач моделей Самара-2 він має трохи інше розташування, але знайти його не складе труднощів.\nВід'єднайте роз'єм електропроводки від датчика.\nЗа допомогою ключа на 22 (зручніше все ж головкою, але можна і ключем) відкрутіть датчик.\nПеред тим, як вийняти датчик з роз'єму, підставте ємність для олії.\nПримітка. Найкраще робиться заміна датчика на холодному автомобілі, так як менше витече олії. Хоча це і не принципово.\nВийміть старий датчик і вставте новий разом з новим кільцем.\nЗакрутіть датчик за допомогою ключа або головки.\nПротріть картер КПП від жирних слідів.\nДолийте рівень масла в коробці передач до необхідного.\nВстановіть назад захист двигуна (при необхідності).\nОтже, датчики поміняні. Тепер можна приступати до перевірки їх працездатності.\nІ ось настав той момент, коли все повинно працювати:\nУвімкніть на автомобілі задню передачу.\nПоверніть ключ запалювання.\nПри цьому заводити автомобіль немає необхідності, як про це пишуть деякі «фахівці».\nПозитивний результат - світяться обидва ліхтаря заднього ходу.\nЯкщо позитивний результат досягнуто - прийміть мої поздоровлення. Якщо ні, то давайте копати далі.\nРаніше у даній статті було наведено перелік можливих причин - чому не світяться ліхтарі заднього ходу. Причина може бути будь-яка з перерахованих, а можуть бути і всі разом.\nТому, крок за кроком вам необхідно буде виконати дії по усуненню кожної з них, і тоді ви досягнете успіху. Також вам в допомога надається відео, де наочно показана заміна датчика заднього ходу.


Мученицька смерть заради спасіння всього людства - 11 Березня 2011 - Блог - Храм Святої праведної Анни м.Луків УПЦ-КП\nМученицька смерть заради спасіння всього людства\nУ храмі тихо. Відчувається такий спокій, блаженство. Все убрано у червоні та чорні тони, які символізують кров і смерть. На душі так якось спокійно, ніщо не турбує – всі клопоти відступили.\nЯ стою перед зображення Ісусового розп’яття. Яке жахливе видовище! Замучити на смерть невинну ні в чому людину. Та не те, що не винну, а взагалі людину, яка допомагала, навчала і бажала тільки кращого для людей. І за цю великодушність, доброту, милосердність натовп як стадо кричав «Розіпни Його, розіпни!...» У мене у вухах ніби стоїть цей крик. Як це боляче, коли тебе карають за добро, коли ти намагаєшся врятувати людей, а вони тебе за це ненавидять. Вони вбачали у Ісусові загрозу, адже він викривав їхні недоліки, вказував на їхні помилки, відкривав їхні справжні помисли. Його прозвали самозванцем. Звісно, як же так, щоб якись невідомо-хто заявився і ще смів їх повчати і запевняти, що він Син Божий... А як вони глумилися, коли вже він прощався з життям на хресті, коли казали «Якщо ти Син Божий, то зійди з хреста – спаси Себе самого». Якй це прояв людської жорстокості, невдячності, егоїзму.\nА Ісус все стерпів. Він знав, що з ним станеться – він свідомо ішов на смерть. Він вмирав, щоб інші спаслися. Він загинув, але дав життя нам грішним, Своєю кров’ю омив наші гріхи, щоб ми отримали життя вічне.\nАле я на якусь мить знову повернулася зі своїх думок до дійсності. Так, ті люди розіп’яли Ісусв – вони Йому винесли несправедливий вирок. Але нам зараз досить легко судити! Не відомо як би ми вчинили, коли би були на їх місці. Звісно, ми ж всі «праведні» і ми ніколи би такого не вчинили, дивлячись з точки зору сучасної дісності. НЕ ЗРОБИЛ БИ? Ні, ми глибоко помиляємося, коли ми так стверджуємо. Ми ропинаємо Ісуса щоденно. Звісно, не в прямому значенні. Але ми ножем гріховністю, егоїзму, байдужості робимо все глибші і глибші рани Сину Божому, який також нас навчає, нам допомагає, нам подає спасіння і цим завдаємо Йому болю. Але чомусь ми не завжди хочемо це усвідомити – ми себе ставимо правителями святу цього, не розуміючи, що дуже боляче будемо за це розплачуватися.\nІ мені чомусь здалося, що в цей момент Ісусові очі на розп’ятті казали: задумайтеся над своїм життям, адже ви не вічні...\nView: 244 / Added by: Елізабет / Date: 22.02.2018 / Comments 0


Експертне визначення - що це таке, сенс і поняття\nЗ латинського perītus , експерт є досвідченою людиною, кваліфікованою або зрозумілою в науці або мистецтві . Експерт є експертом з певної тематики, яка завдяки своїм знанням виступає джерелом консультацій для вирішення конфліктів.\nУ процесі судового розгляду ви можете знайти суддівських експертів (яких призначає суддя) і свідків-експертів (запропоновані сторонами). Ці експерти надають свої спеціалізовані знання з питань, що виникають у спорі.\nЕксперт має вищу освіту і надає інформацію на основі присяги. Це означає, що експерт не робить припущень або надає свою думку, а пояснює заплутану або складну ситуацію відповідно до їхніх досліджень. Таким чином, суддя отримує інформацію, яка дає йому підстави або аргументи, коли диктує своє рішення.\nЗокрема, судовий експерт повинен встановити, що не тільки має бути офіційна кваліфікація, яка акредитує його як експерта з конкретної тематики, але й стає ключовою фігурою в будь-якій судовій процедурі, в якій вона потрібна. Чому? Тому що це дозволить уточнити і довести певні аспекти, на яких вирок буде залежати, і, отже, невинність або провину відповідача в питанні.\nДеякі співробітники міліції, які спеціалізуються на дуже конкретній сфері слідства, а також судові медики, стають одними з найважливіших експертів у процесі.\nЕксперт також використовується як синонім технічного інженера , професіонала в галузі техніки . Наприклад: "Хуан закінчив як експерт десять років тому, і з тих пір він працює в компанії в Севільї" , "Менеджер сказав мені, що наміром є найняти іншого експерта" .\nБагато фахівців цього типу існують. Таким чином, серед найпоширеніших є агрономи, промисловці, лісівники, комп'ютерні вчені ...\nЛьодовик Періто Морено , з іншого боку, знаходиться в аргентинській провінції Санта-Крус , в Патагонії . Він вважається одним з найважливіших льодовиків у світі своєю великою красою, оточений лісами і горами. Льодовик Періто-Морено - одна з головних туристичних визначних пам'яток Аргентини .\nВсередині льодовикового національного парку розташована ця об'ємна маса льоду довжиною 30 кілометрів, площею 250 квадратних кілометрів і 60 метрів. Серед його раритетів є те, що в ній живе комаха, яку можна знайти тільки в цьому місці, вона відома як дракон Патагонії або Перли Анд, який вимірює лише 15 міліметрів.\nПеріто , нарешті, є італійським містом в провінції Салерно , в регіоні Кампанії , який має трохи більше 1000 жителів.\n44 квадратні кілометри становлять поверхню цієї вілли, яка, як і решта району, в основному відома тим, що вона має природні простори чудової краси. Проте, також в оточенні є пам'ятники великої художньої та історичної цінності, а також ресторани, де можна помилуватися вишуканою італійською кухнею.


Аналітика від місцевого єпідеміолога\nГрафік прийому аналізів\n» Аналітика від місцевого єпідеміолога\nБезпека пацієнта- запорука успішності лікарні\nОсновоположним принципом медичної допомоги є безпека пацієнтів.\nВажливий акцент у Програмі медичних гарантій - якість та доступність медичної допомоги та безпека пацієнта.\nЛікувальні заклади потребують стандартизованих підходів до впровадження профілактики інфекцій та інфекційного контролю як фундамент безпеки.\nДотримання правил надання медичної допомоги зменшує ризик розповсюдження збудників інфекцій та відіграє важливу роль у стримуванні зростання стійкості до антимікробних препаратів.\nУ пакетах медичних послуг Програми медичних гарантій одна з основних вимог до медичних закладів є наявність програми з інфекційного контролю та дотримання заходів із запобігання інфекціям, пов’язаним з наданням медичної допомоги.\nВраховуючи реалії сьогодення – оптимізація закладу, впровадження комплексу заходів з інфекційного контролю, робота з медичною документацією в системі «Електронне здоров’я», розгортання ліжок для лікування хворих на COVID-19 директором КНП « Чуднівська лікарня» Лукашенко І.В. було прийнято рішення провести комплексне обстеження лікарні з метою виявлення проблемних питань, бар’єрів, що заважають роботі і визначення кола ризиків, що знижують ефективність надання якісної медичної допомоги і економічну доцільність.\nПеревірка відбувалась 5 жовтня під головуванням голови комітету з інфекційного контролю – директора КНП Лукашенка І.В. головою комісії з інфекційного контролю,в. о. заступника директора з медичної частини Романець О.Ю, членами комітету-лікарем- епідеміологом Тищик Л.О. та старшою медичною сестрою Машталер Т.А.\nДля виявлення проблемних питань і ризиків, що супроводжують заклад в період трансформації, для визначення стратегічного розвитку на перспективу, для практичної допомоги і надання дієвих рекомендацій, до перевірки долучився Вадим Арістов-стратег, консультант з управління змінами (DirectorRevivalInstituteforFuture).\nПеревірка проводилась у всіх відділеннях лікарні( включаючи централізовану стерилізаційну і бактеріологічну лабораторію).\nЕфективне впровадження заходів з інфекційного контролю лікарня розпочала з квітня поточного року. Впровадження відбувалось покроково ( етапи покрокового впровадження відбувались з затвердженням відповідних наказів по лікарні). Спочатку, для виявлення проблем і прогалин було проведено початкову оцінку наявного стану впровадження програми з ІК в усіх структурних підрозділах лікарні, відповідно до анкети “Оцінка інфекційного контролю (ІК) у лікувальному закладі”.За результатами первинного тестування рівень ІК- середній(початковий. Створено комітет і комісію з ІК. Розроблено «План дій з впровадження програми з інфекційного контролю в КНП « Чуднівська лікарня» на 2021 рік» та «План дій з дотримання і моніторингу гігієни рук в КНП «Чуднівська лікарня» на 2021 рік». Проведено три практичних семінари з медичними працівниками. Підготовлено 10 стандартних операційних процедур(м алгоритм дій) по засобам захисту та гігієні медичного персоналу. Проведена велика відповідальна робота. Але підводних каменів ще більше. Прийшов час розбиратись.\nДля ефективної роботи з документообігом в лікарні впроваджена комплексна система «Емсимед".\nСистема покликана заощадити час фахівців на ведення документації за рахунок автоматизації цих процесів, спростити облік і планування витрат медикаментів. «ЕМСІМЕД» забезпечує ефективну роботу з електронною історією хвороби пацієнта; внесення нових і перегляд існуючих записів.\nВраховуючи, що практично лікарня працює як «ковідний» стаціонар- особлива увага при перевірці була приділена вентиляції, як основному шляху передачі інфекції. Діюча мережа вентиляційних систем лікарні потребує реконструкції. Виготовлена проектно- кошторисна документація на вентиляційну систему центрального стерилізаційного відділення. На сьогодні активно проводиться режим провітрювання. Другий важливий момент- гігієна персоналу і захист. Відповідно до плану дій заходи виконуються, персонал навчений. Третій момент- боротьба з антибіотикорезистентністю і особливий контроль за збудником на етапі дезинфекційних заходів.\nВ цілому лікарня готова до роботи в період пандемії. Деззасобами і засобами захисту персоналу забезпечена.\nПри обговореннірезультатів перевірки було внесено ряд конструктивних пропозицій:\n1. Будівництво нової мережі вентиляційних систем.\n2. Надати розробнику програми «Емсимед" пропозиції включити ведення всіх журналів в електронному вигляді. Створити можливість ведення лікарських засобів, витратного матеріалу, дез.засобів в електронному вигляді в виведенням залишків для бухгалтерії.\n3. Для моніторингу антибіотикорезистентності запровадити комп'ютерну програму WHONET.\nЦе забезпечить статистичне виявлення спалахів інфекцій, які виникають при наданні медичної допомоги в реальному часі, для проведення дієвих заходів з інфекційного контролю.\nНовини з Китаю. Країна, що цінує епідеміологів.\nПродовжуємо впровадження програми з інфекційного контролю.\nНовини світових агенств\nОгляд новин про проведення протиепідемічних заходів локалізації нового штаму Omicron\nНовий спосіб виявлення коронавірусу через системи вентиляції будівель\nОгляд наукових журналів\nБлизько 26 000 тонн пластикових відходів Covid забруднюють Світовий океан.\nБоротьба з COVID-19 в Китаї\nЩо ми знаємо про антибіотикорезистентність?\nВірус грипу готовий до постійного виникнення та пандемічного потенціалу\nВірус Nipah: чи може він викликати наступну пандемію?\nЛікарняна Каса КНП "Чуднівська лікарня"\nДиректор КНП"Чуднівська ЦРЛ"\nКомунальне некомерційне підприємство "Чуднівська центральна районна лікарня" - 2019-2021 © Весь контент доступний за ліцензією Creative Commons Attribution 4.0 International License, якщо не зазначено інше.


Девід Лінч завітає до Києва | ТаблоID\nДевід Лінч завітає до Києва\nАмериканський режисер Девід Лінч у середині листопада приїде до Києва. Він візьме участь у офіційному відкритті українського представництва всесвітнього благодійного фонду David Lynch Foundation.\nОкрім цього режисер "Твін Пікс" зустрінеться зі студентами, представниками влади та ділової, творчої й політичної еліти.\nЛінч буде в Києві 16-18-го листопада, пише "РБК".\nОрганізація David Lynch Foundation була заснована режисером у 2005-му році заради фінансування викладання трансцендентальній медитації в навчальних закладах. Згодом фонд значно розширив сферу своєї діяльності, допомагаючи таким групам ризику, як ветерани війн, біженці, жертви домашнього насильства, безпритульні, ув’язнені.\nДо слова, з фондом співпрацюють такі зірки, як Джейн Фонда й Ліна Данем. Як розказувала свого часу Ліна, вона практикує трансцендентальну медитацію з 9 років, відколи в неї було діагностовано обсесивно-компульсивний розлад.\nЯк пише The Huffington Post, цей метод допомагає вже не першому поколінню жінок у родині Данем. Відомо також, що трансцендентальною медитацією захоплювалися учасники The Beatles, Опра Вінфрі, Еллен ДеДженерес.\nЯк відомо, Девід Лінч уже був у Києві в 2009-му. Тоді він порівняв Україну з деревом, що засихає.\nФото з Twitter Лінча\nДевід Лінч повернув Девіда Боуї уві сні - 14.08.2017 15:37\nДевід Лінч облився кавою з льодом та передав естафету Путіну. ВІДЕО - 27.08.2014 15:40\nДевід Лінч для Кужель - катастрофа, а Ель Кравчук мріє стати маніяком - 15.04.2009 12:30


Гімнастика для очей поліпшить зір » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЗарядку для очей необхідно робити кожен день.\nЩоб не падав зір і не втомлювалися очі, роби щоденну гімнастику для очей, рекомендовану всесвітньо відомим окулістом Юджином Бребхемом (лікарня при інституті Клівленда).\n1. Шість разів якомога повільніше рухай очима вгору-вниз; тепер 6 разів поведи очима зліва направо. Намагайся розглядати предмети, що потрапляють на лінію твого погляду.\n2. Закрий очі, глибоко дихай. Одночасно сильно, до розігріву, потри долоні один об одного, потім приклади гарячі долоні до очей і повільно рахуй до десяти.\n3. Обертай зіницями по колу: 4 оберти за годинниковою стрілкою, 4 — назад. Роби це повільно, розглядаючи потрапляють в поле зору предмети.\n4. Витягни руку перед собою, вистав вгору великий палець і дивись на ніготь. Тепер 10 разів, не поспішаючи, наблизився руку до носа і знову видали — стежачи, не відриваючись, за переміщеннями нігтя в просторі.\n5. Насамкінець міцно стисни повіки і жмурься так 5 — 6 секунд. Потім різко розплющ очі. Повтори вправу 10 разів.\nТеги - очі, зарядка, зір


Львів’янка зарізала свого знайомого | Новини Львова\nЛьвів’янка зарізала свого знайомого\n11:05 19 березня 2020 р.\n18 березня на оперативну лінію 102 надійшло повідомлення від медиків швидкої допомоги , що в квартирі в одному з будинків на вулиці Величковського у Львові виявили тіло чоловіка без ознак життя зі слідами насильницької смерті.\nПро це повідомили в четвер, 19 березня, в Головному управлінні поліції у Львівській області, де також розповіли, що на місці події працювали слідчо-оперативна група та співробітники інших служб Шевченківського відділу поліції. Правоохоронці з’ясували особу загиблого – 31-річного львів’янина.\nПричиною його смерті стала «колото-різана рана в області грудей». У той день він разом із товаришем перебували в гостях у свого знайомого в його квартирі, де також тимчасово проживала 36-річна львів’янка. Близько 00.30 між мешканкою та гостем виник конфлікт, під час якого жінка завдала йому ножового поранення.\nСлідчі Шевченківського відділу поліції повідомили зловмисниці про підозру у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 (умисне вбивство) Кримінального кодексу України, яка передбачає позбавлення волі на строк від семи до п’ятнадцяти років.\nЯк інформував «ЩЛ», на Львівщині ув’язнили жінку, яка зарізала співмешканця.


Тапки відкриті "Чарівні олені": Домашнє взуття з овечої шерсті, чуні жіночі, теплі жіночі тапки, домашні тапочки, тапки для дома\nЄ розміри від 36 до 41.\nДомашні дитячі та дорослі тапки - чуні вже давно і невід'ємно увійшли в життя практично кожної сім'ї. А з мінімізацією тепла, що надходить в квартири і будинки - хутряні чуні перетворилися в панацею від холодних підлог і протягів. Чуні з овчини- універсальне взуття для носіння вдома - вони максимально комфортно гріють ноги, не дають їм потіти, забираючи зайву вологу.\nКімнатні уггі - тренд цього сезону, і тому ми представляємо широкий асортимент домашніх вовняних тапок. Домашні тапочки можна прати, вони максимально зносостойки і зручні, єдине що не рекомендується робити з домашніми чунями для дітей і дорослих - це одягати їх на вулицю. Хутряні тапочки з овчини настільки м'яко облягають ногу і їх просто не хочеться знімати, а якщо враховувати той факт що волокна натуральної вовни постійно роблять масаж ніг, то вовняні капці - ідеальне взуття для дому для дітей.\nКупити домашні уггі можна в інтернет-магазині Квітуча вишиванка вибравши вподобаний Вам екземпляр і його розмір. Домашні тапки - це найкращий і що важливо функціональний подарунок для дорослих і дітей.


Внаслідок зіткнення пасажирського поїзда і вантажівки на Закарпатті травми отримали п’ятеро людей - Новини України\nza.in.ua » Події » Внаслідок зіткнення пасажирського поїзда і вантажівки на Закарпатті травми отримали п’ятеро людей\nОпубліковано: 23.07.2021. Автор: Західний аргумент. Закарпатська область\nСьогодні, 23 липня, о 12:27 в оперативно-рятувальну службу надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду біля села Рокосово Хустського району (77 кілометр, 6 пікет перегону Королево-Рокосово). Там за поки невстановленої причини зіткнулися пасажирський потяг №13 сполученням «Київ- Солотвино» та вантажний автомобіль Volvo.\nЯк повідомили у ДСНС Закарпатської області, на момент аварії у потязі перебували 226 пасажирів. За попередніми даними, внаслідок ДТП травмовано п’ятеро людей, троє з яких (водій вантажівки та два пасажирки потяга) каретами екстреної медичної допомоги госпіталізовані. Двоє пасажирів отримали легкі травми та від госпіталізації відмовилися.\nНа місці події працює відновлювальний поїзд станції Королево, компетентні служби.\nПри справно працюючій переїзній сигналізації водій вантажівки виїхав на колії, чим спричинив зіткнення з пасажирським поїздом. Локомотив поїзда зійшов з рейок першою колісною парою, – повідомляють в пресслужбі «Укрзалізниці. – На місце ДТП виїхала комісія «Укрзалізниці». У разі затримки пасажирських поїздів «Укрзалізниця» інформуватиме додатково.


Енергетичний сектор відновлюється | Економічна правда - Фондові перегони\nЕнергетичний сектор відновлюється\nНа цьому тижні енергогенеруючий сектор відновив свою підтримку індексу ПФТС (за підсумками тижня Центренерго, Донбасенерго й Західенерго додали 5,2%, 3,5% й 2,0% відповідно)\nНа настрої інвесторів не вплинуло рішення Антимонопольного комітету України оштрафувати Дніпроенерго, Західенерго, Центренерго, Дніпробленерго, Волиньобленерго, Київобленерго, ВАТ «Укргідроенерго», НАЕК «Енергоатом» і держпідприємство «Укренерговугіля» за узгоджені антиконкурентні дії. Відзначимо, що сума штрафу відносно невелика ($77 тис.) і не значно вплине на фінансові потоки компаній (штрафи вираховуються із чистого прибутку).\nНайшлися, щоправда, і не згодні з рішенням АМК. Київобленерго, що не погодилась з висновками розслідування, повинна буде виплатити майже $2 млн. (компанія не котирується на ПФТС).\nУчора Міністерство палива й енергетики України звинуватило ЗАТ «AES-Київобленерго», яким володіє міжнародна корпорація AES, у недотриманні вимог нормативних документів, що регулюють діяльність обласних енергопостачальних компаній.\nНа рахунок Київенерго (KIEN, -1,2%) надійшов наступний - $6,7 млн. - транш від Київської міської ради як компенсація різниці між чинними тарифами й фактичною собівартістю газу. Нагадаємо, теплопостачання є збитковим для компанії (теплова енергія збувається нижче собівартості). В 2007р. збитки компанії від продажу теплової енергії за зниженими тарифами складуть біля $72 млн. Таким чином, загальна сума компенсації за поточний рік уже досягла $31,5 млн. (43% необхідної суми). Інша частина компенсації, приблизно, буде перерахована KIEN по закінченню 2007 року.\nУ цілому, активність на ринку енергетики (у тон із загальринковим настроєм) значно знизилася у порівнянні з минулим тижнем, - оборот впав на 72%, що ми пояснюємо вичікувальною позицією, зайнятою гравцями в умовах неоднозначних сигналів з-за кордону.


В Україну привезли новий автомобіль Джеймса Бонда - Today.ua\nГоловна Авто В Україну привезли новий автомобіль Джеймса Бонда\nВ Україну привезли новий автомобіль Джеймса Бонда\n12:02, 27 бер, 2021\nУ Харкові в автосалоні Land Rover виставили унікальний Land Rover Defender. Стверджується, що саме на цьому позашляховику їздив знаменитий агент британської спецслужби Джеймс Бонд в новітньому бойовику «Не час помирати» («No time to die»).\nПрем'єра нового фільму про Бонда запланована на 30 вересня поточного року. На даний момент відомо, що агент «007» викрадає у злочинців позашляховик Defender. Розлючені зловмисники його переслідують... Якщо судити по номерам, то за Бондом влаштували погоню російські бандити.\nПогоня в фільмі відбувається по пересіченій місцевості. Defender проявив свої найкращі позашляхові якості.\nЗверніть увагу, що на позашляховику Land Rover Defender, який помітили в Харкові, видно сліди пошкоджень. Та й бруд на кузові теж дуже помітний. Стверджується, що машину не миють вже з часу зйомок в кіно. Чи так це насправді - невідомо.\nРаніше ми повідомили, що компанія Jaguar Land Rover в честь знаменитої гонки по бездоріжжю Camel Trophy, яка проводилася в 1980-2000 роках, планує випустити 25 класичних позашляховиків Defender.


Із щільно заплющеними очима. Як коаліція посади ділила - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 15 березня 2018, 21:06\nГоловним героєм четверга, поза всяким сумнівом, стала Надія Савченко. Її заяви про державний переворот, а також розповіді генпрокурора про те, як Герой України планувала трощити черепи своїх колег, обговорюватимуть ще не один день. Кадрові рішення, які ухвалили сьогодні депутати, такого резонансу не матимуть. А дарма.\nАдже в четвер Верховна Рада нарешті спромоглася призначити голову Національного банку України, Рахункової палати та Уповноваженого з прав людини. Усі три посади, як уже писав LB.ua, стали результатом політичних торгів між фракціями коаліції: кандидатів на керівні посади обирали не за компетентністю і досвідом, а за «зручністю» для тієї чи іншої групи впливу. Відтак нічого дивного, що головою Рахункової палати став нардеп, який ще зовсім недавно хотів узяти на поруки підозрюваного в корупції директора Львівського бронетанкового заводу, а Уповноваженою з прав людини – також депутат і колишня очільниця Міністерства соцполітики, з якою судилися через порушення трудових прав колишні колеги.\nШантаж і провокація\nНапружені торги щодо кадрових питань велися між фракціями коаліції впродовж останнього місяця. БПП вимагав призначення Якова Смолія головою НБУ, «УДАР» – посаду голови Рахункової палати для члена цієї групи Валерія Пацкана. «Народний Фронт» хотів собі крісла і омбудсмана, і заступника голови НБУ, і голови Рахункової палати. Втім після кількох раундів переговорів «фронтовики» втамували апетити і зупинилися на посаді омбудсмана для депутата Людмили Денісової.\nНа такий розподіл усі групи погодилися ще минулого тижня, однак не мали гарантій, що «союзники» не кинуть. Тому кожна із зацікавлених сторін вимагала, щоб саме її питання стояло першим у порядку денному, а також щоб усі кадрові розглядали в один день.\nНа засіданні ради фракції БПП вранці у четвер група «УДАР» виступила з ультиматумом. Мовляв, якщо Пацкана не призначать головою Рахункової палати, група не голосуватиме більше за жоден законопроект, окрім Антикорупційного суду. Схожі погрози, за словами співрозмовників, LB.ua звучали й від «фронтовиків». А бойкот будь-якої зі сторін перемовин призвів би до фактичного розпаду коаліції. І як наслідок – до позачергових виборів.\nНайбільше запитань серед трьох кадрових рішень викликало призначення Уповноваженого з прав людини. У правозахисників було чимало претензій і до самої процедури обрання омбудсмана, і до кожного із запропонованих фракціями кандидатів.\nПравозахисники наполягали, що таке призначення взагалі не може бути політичним. Уповноважений – людина, яка 5 років буде захищати права і свободи всіх нас. Опікуватися засудженими, військовополоненими, слідкувати, щоб жодна державна інституція, а особливо силові структури, не порушувала права кожного з нас.\nУ підсумку омбудсманом стала Людмила Денісова, яка ніколи не займалася правозахисною діяльністю. Її кар’єру LB.ua детально розписував минулого тижня. Про те, у яких корупційних скандалах фігурувала новий омбудсман і як колишні колеги судилися з нею через порушення трудових прав, можна прочитати за посиланням.\nТривогу викликає й те, що Денісова – колега по партії міністра МВС Арсена Авакова, а також міністра юстиції Павла Петренка. Хоч за посадою мала б найпильніше контролювати їхню діяльність і боротися проти зловживань їхніх підлеглих. Натомість їхні тісні стосунки можуть перетворити інститут Уповноваженого з прав людини на свого роду департамент МВС – майже як у Росії, де омбудсманом є генеральша тамтешнього МВС.\nПоказово, що таку надважливу позицію – такою посаду омбудсмана вважають у демократичних країнах – в українському парламенті не сприймають серйозно.\nУ приватних розмовах з журналістом LB.ua депутати з фракцій коаліції цинічно дивуються, чого ж це громадськість так збурилася. Адже для депутатів інститут омбудсмана – всього лиш можливість бути при владі.\n«І заради цих посад влаштовувати такі бої, та ви читали, які повноваження в омбудсмана? Усі борються за цю посаду, щоб гарантовано залишитися “при владі” на 5 років, не залежно від того, хто прийде після виборів», – поділився днями своїми «роздумами» один з депутатів БПП.\nВзагалі, керівництво фракцій коаліції і сама Людмила Денісова останній тиждень грали у гру, що нагадує фігурку з трьома мавпочками – «нічого не бачу, нічого не чую, нічого не говорю».\nУ вівторок, наприклад, ряд українських правозахисних організацій влаштували під стінами Ради пікет проти призначення політичного омбудсмана. Наголошували й на неприйнятності безпосередньо кандидатури Людмили Денісової. До цього були численні промовисті заяви українських і міжнародних організацій, що опікуються правами людини.\nДивовижно, але усе це пройшло повз увагу депутатів.\nУ вівторок кореспондент LB.ua запитав у Денісової, чи не бентежать депутата протести правозахисників проти її кандидатури. У відповідь Денісова, округливши очі, спокійним тоном промовила: «А я не бачила ніякого пікету».\nНа суб’єктивну думку автора цього тексту, ця фраза найкраще характеризуватиме подальшу роботу Денісової на посту омбудсмана.\nСхожою суперсилою володіє й спікер парламенту Андрій Парубій, який поставив призначення омбудсмана за відкритою процедурою, попри те, що в Законі «Про Уповноваженого з прав людини» чітко написано, що голосування має бути таємним.\nЗа словами депутатів, Парубій усвідомлював репутаційні ризики такого кроку і дуже переймався, що він стане цапом-відбувайлом у всій цій історії. Однак у разі таємного голосування зала просто не проголосувала б за Денісову, а відтак не було б й інших кадрових призначень.\nПісля голосування Денісова пообіцяла, що буде аполітичною на посаді.\nЦікавий збіг обставин: саме у день голосування за кандидатуру голови Рахункової палати – органу, що повинен контролювати використання бюджетних коштів, – НАБУ завершило досудове розслідування щодо посадовців Львівського бронетанкового заводу, яких підозрюють у розкраданні державних коштів. Влітку минулого року новий очільник Рахункової Валерій Пацкан хотів узяти на поруки директора цього заводу Романа Тимківа, коли тому обирали запобіжний захід.\nПацкана називають близькою людиною першого заступника голови Адміністрації Президента Віталія Ковальчука. Декілька депутатів підтвердили LB.ua, що він дійсно перебуває з ним у хороших стосунках і начебто навіть є його кумом. Однак співрозмовники LB.ua стверджують, що говорити про залежність не можна, бо Пацкан «у хороших стосунках з усіма», насамперед з Віталієм Кличком.\nКолись у ЗМІ писали про тісні стосунки Пацкана, уродженця Закарпаття, з кланом Балог. Втім після виборів 2014 року Віктор Балога неодноразово публічно критикував Пацкана.\nЦікава історія стосунків у Пацкана з керівником Закарпатської ОДА Геннадієм Москалем. У 2015 році, коли Пацкан очолював виборчий штаб «Солідарності» на Закарпатті, Москаль звинуватив його у тому, що Пацкан узяв 400 тисяч доларів «на вибори» у нардепа-мільярдера Костянтина Жеваго, пообіцявши провести на посаду мера Ужгорода директора місцевого заводу «Турбогаз», що належав Жеваго. Пацкан же звинувачував Москаля в тому, що той «закривав очі на тотальний підкуп виборців».\nКонфлікт Москаля і Пацкана розгорівся настільки, що голова Закарпатської ОДА навіть подав у відставку, щоправда, президент його відставку не прийняв.\nПеред призначенням Пацкан з трибуни Верховної Ради заявив, що під його керівництвом Рахункова палата почне працювати «по-новому».\n«Не «по-новому», як це було в деяких лозунгах», – пожартував він.\nЯків Смолій, який вже 10 місяців виконує обов’язки голови Національного банку України, був єдиним кандидатом на посаду голови НБУ. Смолій – креатура президента Порошенка. Однак його підтримали і міжнародні партнери України.\nЦе була чи не найменш суперечлива кандидатура серед усіх.\nВодночас для частини депутатів (БПП у тому числі) було принципово, щоб Смолій звільнив свою заступницю Катерину Рожкову, яка відповідає за політику НБУ щодо комерційних банків і була «куратором» націоналізації ПриватБанку.\nРізні групи у фракціях коаліції вже навіть приглядали цю посаду для «своєї» людини, проте Смолій чітко заявив, що не буде звільняти заступників. Окрім того, він зазначив, що продовжить той курс політики Нацбанку, який розпочала Валерія Гонтарева, чим, вочевидь, засмутив багатьох нардепів.\nФото: Ян Добродомов\nТа після підвищення Смолія одна посада все ж стала вакантною. Відтепер треба призначити заступника голови НБУ (з крісла якого Смолій перекочував на посаду голови). Потенційних кандидатів на цю посаду в Раді поки що не розголошують.\nВранці у четвер один депутат від БПП з пересторогою в голосі сказав кореспонденту LB.ua, що цей день буде вирішальним для парламенту. Мовляв, якщо якась зі сторін кине іншу, є велика ймовірність дострокових виборів.\nСудячи із підсумків дня, поки що коаліція врятована. Однак чи надовго? Скільки важливих законів зможе проголосувати парламент в атмосфері тотальної недовіри? Наскільки продуктивною буде робота парламенту, у якому єдиними дієвими способами отримати бажане, є шантаж і маніпуляції?\nТемы: НБУ, коаліція, Рахункова палата, Людмила Денісова, омбудсмен, партія "УДАР", Валерій Пацкан , Блок Петра Порошенка - Солідарність, партія "Народний Фронт", Яков Смолій


ЕКОЛОГІЧНІ ТЕНДЕНЦІЇ В ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВ ГОТЕЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА - Секція_2_Технології_і_природа - Конференція_2016_03_24-25 - Архів матеріалів - E-конференції\nЕКОЛОГІЧНІ ТЕНДЕНЦІЇ В ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВ ГОТЕЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА\nНа сьогоднішній день кожен готель самостійно обирає методи господарювання, тим самим здійснюючи певний вплив на навколишнє середовище. Впровадження екологічної політики в готельної індустрії сприяє, перш за все, реалізації соціальних цілей, а вже потім – є інструментом підвищення рентабельності та конкурентоспроможності.\nПри впровадженні концепції «екологічного готелю» підприємствами готельного господарства залучаються сучасні досягнення науки та техніки, серед яких можна виділити: встановлення термостатів для регулювання температури повітря в приміщеннях; заміна конфорок теплового обладнання для економії енергії; встановлення економічних душових кабінок; заміна системи освітлення на енергозбережні елементи; встановлення датчиків освітлення у номерах.\nОкрім цього відбувається залучення сучасних екологічних продуктів: засобів гігієни, упаковка яких швидко розкладається при утилізації; хімічно безпечних миючих засобів; серветок і рушників, що не потребують прання, а підлягають повторної переробці; бамбукових лотків і кошиків для сміття; карток-ключів, посуду і приборів, які можуть використовуватись після вторинної переробки; гіпоалергенних подушок, виготовлених із переробленого льону та ін.\nМожна зробити певний висновок, що екологічні тенденції в діяльності підприємств готельного господарства здатні покращувати стан природного середовища, виховувати в суспільстві екологічну свідомість та відповідальність.


Проти Закону «Про вищу освіту» !!! - Онлайн Петиция\n183 из 100000 подписей\nПроти Закону «Про вищу освіту» !!!\nШановні студенти, викладачі та працівники системи освіти України!\nЗвертаємось до вас із проханням підтримати нас на мітингу проти несправедливості та безвладдя у країні! Закон «Про вищу освіту», розроблений міністром освіти і науки, молоді та спорту - Дмитром Табачником, та внесений до Верховної ради групою депутатів (Луцький, Самойлик, Єфремов та інші) утискає права студентів, робить неможливим чесний вступ до вищих навчальних закладів і знищує право на безкоштовну освіту в Україні! Цей законопроект утискає права людини, а саме, - право на освіту! Освіта має бути безкоштовною, доступною для кожного Українця! Держава має підтримати своїх громадян і забезпечити їм належне життя у нашій країні!\nУ п’ятницю, 4 березня 2011 року, о 9:00 саме під будівлею Верховної Ради України збираються ті, кому не байдуже! Підтримайте нас у прагненні зробити Україну освіченою цивілізованою державою! Не дозволимо зруйнувати і американізувати Україну!\nМи вимагаємо відставки ініціатора цього кричущого законопроекту – Дмитра Табачника! Ми вимагаємо підтримки з боку держави! Достойної стипендії для студентів, щоб отримувати якісну освіту, а не виживати! Ми вимагаємо цінувати історію, національні традиції та думку мільйонів!\nПідтримай та не залишайся осторонь! Не дозволь зруйнувати твоє майбутнє, майбутнє нації, майбутнє твоїх дітей! Одна людина не повинна вирішувати долі мільйонів! Мільйони мають самостійно будувати своє майбутнє!\nЧекаємо на тебе 4 березня 2011 року о 9:00 під будівлею Верховної Ради! Один день може змінити історію! Ми впливаємо! Впливай і ти!\nПетиция Проти Закону «Про вищу освіту» !!! к Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України была создана и написана Ирина Набурова (irina.syla@gmail.com). Эта петиция находится на публичном интернет-сервере www.OnlinePetition.ru. Владельцы службы и спонсоры не связаны с петицией. По техническим и другим вопросам обращайтесь на webmaster@onlinepetition.ru\nПетиция к Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України\nМи вимагаємо ві... >>


Підбірка українських онлайн-кінотеатрів - Gargantua\nІван Радик та Коник Яна\nПідбірка українських онлайн-кінотеатрів\nКарантин створив чимало незручностей поціновувачам сучасного кіно: закриті кінотеатри, обмежена кількість місць у залах, маски на обличчях, коли хочеться запхати до рота попкорн та дотримання соціяльної дистанції.\nСаме тому для кіноманів з’явилась нова опція – онлайн-кінотеатри. Далі розповідаємо вам про українські платформи, де ви можете дочекатись улюблених релізів та переглянути стрічки у зручний для вас час.\nТут представлені національні, преміальні та міжнародні телеканали, а також кінозал із рейтинговими голлівудськими фільмами, прем’єрами та мультфільмами. Користувачі можуть також знайти бібліотеку із кращими світовими серіалами.\nДля користування потрібно зареєструватись та оплатити послуги. sweet.tv пропонують 7 різних тарифів вартістю від 49 до 249 грн/місяць.\nТут — 300 каналів (всілякі Discovery, History, TV1000 та все, про що ти тільки чув), 13 500 фільмів, серіали НВО, FOXnow, Amediateka, iStart. А ще 24 дитячі і 19 спортивних каналів — це якщо не рахувати офіційні трансляції топових футбольних чемпіонатів, боксу та ігор для ТБ.\nНа Megogo є три варіанти передплати — від 80 до 197 грн/місяць. Відрізняються вони кількістю телеканалів і доступних для перегляду фільмів. Однак, якщо ви хочете подивитися легально конкретне кіно у високій якості — його можна купити окремо. За більшість фільмів в бібліотеці просять від 20 до 100 грн.\nОкрім великої бібліотеки фільмів, серіалів, мультфільмів та каналів, платформа пропонує своїм користувачам низку зручних функцій. Серед них: “Павза прямого ефіру”, “Автоматичний ТБ-запис на 7 днів”, “Батьківський контроль”, “Вибране”, “ТБ-програма”.OLL.TV пропонують користувачам місячні тарифи, вартість яких – від 159 до 249 грн. Вони відрізняються об’ємом бібліотек та їхньою тематикою.\nІ, звісно, українські платформи пропонують якісний український дубляж. Що може бути краще?\nавтор: Іван Радик та Коник Яна