Харків'янин розповів про відпочинок у Туреччині під час карантину\nЗ 1 липня відновлено регулярне і чартерне авіасполучення між Харьковом і Туреччиною, і перші туристи поспішають поділитися своїми враженнями від відпочинку\nТак, депутат Харківської міськради Ігор Черняк повідомив, що зараз відпочиває в Анталії і порадів тому, що сезон вдався, тому що «немає росіян». Про це він написав на своїй сторінці в соціальній мережі Фейсбук.\n«Останній раз таке було в 2016 році, коли Путін заборонив своїм кріпакам туристичні поїздки в цю країну вже не пам'ятаю з якого приводу. Тепер ось став причиною коронавірус. Як результат - у готелі тільки турки і українці. За винятком кількох казахів і білорусів). Ніяких п'яних дебошів, тагілу та іншого кримнаша. Персонал звикає відповідати «будь ласка»», – підкреслює юрист.\nОкремо він торкнувся і питання ціни відпочинку. Як виявилося, закордонне узбережжя по вартості може дати фору Одесі та іншим курортам, які зараз забиті тими, хто за кордон таки полетіти не зміг.\n«Цінник у підсумку виходить дешевше Бердянська та Кирилівки, не кажучи вже про Одесу чи Коблево. Все чинно, комфортно і практично по-домашньому! Повітря +32, море +28! Незважаючи на специфіку карантинних обмежень, all inclusive працює в повному обсязі)», – зазначив Черняк.\nВідзначимо, що, крім Анталії, харків'яни також можуть літати в Стамбул. З 16 липня туристи також зможуть полетіти прямими чартерними рейсами в Даламан і Бодрум.\nТуреччина приймає пасажирів з України без тестування на коронавірус й обсервації. Після повернення українським громадянам самоізоляція також не потрібна, адже станом на 25 червня Туреччина входить у зелену зону країн, в яких COVID-19 хворіють менше 40 чоловік на 100 000 населення.\nНагадаємо, скандальний харківський юрист похвалився відпочинком в Одесі.\nЯк повідомляла Politeka, харківські пляжі перетворилися на смітники через любителів порибалити.\nТакож Politeka розповідала, що на пляжах Харкова знайшли нову напасть.\nТеги: пляж Турция отдых


К. ТИМЕНЕЦЬКИЙ (1687-1966 рр.) - висловлював Іншу думку. В ХІІІ - ХV ст. вважав "періодом феодального впливу та утворення станів", визнавав дуже значний вплив феодального ладу на суспільство та державу. Стверджував, що внаслідок спротиву шляхти впливу феодалізму не відбулося повної феодалізації суспільства. Перебільшував значення зовнішніх впливів на оформлення в Польщі феодальних відносин. Намагався показати творчі сили народу, тісно пов'язував економічну проблематику з суспільною.\nС. КУТШЕБА продовжував досліджувати історико-правові проблеми. В полеміці про феодалізм в Польщі його погляди були близькими до поглядів О. Бальцера. Одним з перших видав двотомну працю апологетичного характеру про відновлення польської державності в XX ст. в якій всі заслуги в цьому віддавав буржуазним партіям. Особливу увагу приділив процесу створення і функціонування державного апарату.\nФ. БУЯК продовжував дослідження економічної історії, зокрема причин економічного занепаду Речі Посполитої в ХVІ ст., проблем розвитку ремесел, торгівлі, колонізації, еміграції з Галичини, становище селян. Для його праць характерний детальний опис подій, насиченість фактичним матеріалом.\nЯ. РУТКОВСЬКИЙ (1886-1949 рр.) - один з провідних учених в галузі економічної історії Польщі. Він розпочав свою наукову діяльність щодо відновлення незалежності, вивчаючи аграрні відносини в ХVП-ХVШ ст., зокрема показав погіршення становища селян внаслідок розвитку пансько-фільваркової системи. Після 1918 року прагнув до узагальнень, створення теорій історичного розвитку Польщі. Висунув концепцію "економічної історії феодального ладу". В Польщі існував аграрний феодалізм подібний до західноєвропейського, його суть полягала в існуванні двох форм власності - верховної (панської) та селянської.\nВерховний власник володів судовими та адміністративними функціями, правом встановлювати повинності на підданих, що дозволяло здійснювати перерозподіл прибутку селян на панську та власне селянську частини. Підготував фундаментальну двотомну "Економічну Історію Польщі", видану після ІІ світової війни. В центрі дослідження знаходилася сфера розподілу, яка розглядалась незалежно від виробництва. Ігнорував вплив соціальних рухів на розвиток суспільства.\nПродовжувались дослідження політичної історії.\nС. ЗАКШЕВСЬКИЙ в монографіях про Мешко І, Болеслава Хороброго прославляв культ сильної влади, підкреслював визначаючу роль видатних особистостей в історії.\nВ. КОНОПЧІНЬСЬКИЙ (1860-1952 рр) - вивчав політичне життя країни ХVШ ст., видав двотомник з історії Польщі ХІХ-ХХ ст. На перший план висував націю, з апологетичних позицій зображав діяльність шляхти, католицької церкви.\nВ. СОБЕСЬКИЙ в двотомнику "Історія Польщі", низці робіт з історії ХVІ-ХVП ст. абсолютизував шляхетську демократію, як наріжний камінь національної історії. Під нацією розумів лише шляхту.\nДо нових напрямків історіографії належало дослідження ВОЄННОЇ ІСТОРІЇ.\nВ. ТОКАЖ (1873-1937 рр.) - з позицій позитивізму, вивчав повстання 1794р., 1830-1831 рр. Детально реконструював події, доводив їх обумовленість внутрішніми та зовнішніми факторами, розумів зв'язок боротьби за незалежність з необхідністю суспільних змін.\nЗдійснювалися дослідження з ІСТОРІЇ КУЛЬТУРИ.\nА. БРЮКНЕР (1856-1939 рр.), - праці були широковідомими в світі. Опублікував пам'ятки середньовічної культури. В чотиритомнику "Історія польської культури", двотомній "Старопольській енциклопедії досить повно та об'єктивно висвітлив історію польської культури, її зв'язки з культурами інших народів.\nС. ЧАРНОВСЬКИЙ (1879-1937 рр.) - вивчав ідеологію соціальних рухів, з марксистських позицій характеризував реформацію та контрреволюцію. В праці "Культура" намагався виявити соціальні фактори розвитку культури.\nЯ. ПТАСЬНІК (1876-1930 рр.) - досліджував історію міст, зокрема історію матеріальної культури та моралі. Розрізняв в середньовічній культурі міську та лицарську.\nСАНАЦІЙНИЙ НАПРЯМОК в історіографії виник після перевороту 1926 р., тісно пов'язаний з офіційними колами. В центрі історичного процесу знаходилася "сильна особистість", досліджувались воєнні аспекти повстань XIX ст. та головним чином воєнна історія І світової та польсько-радянської 1920 р. воєн. Особлива увага приділялася ролі Ю. Пілсудського. Праці просякнуті русофобською та великодержавними настроями. Торкаючись проблем середньовіччя "санаційники" прикрашували діяльність королів-завойовників, вихваляли східну політику Речі Посполитої.\nО. ГУРКА (1887-1955 рр.) - перебільшував заслуги краківської школи, причини занепаду Речі Посполитої вбачав у відсутності сильної влади.\nВ. ПОБУГ-МАЛІНОВСЬКИЙ - вихваляв заслуги пілсудчиків у відновлені незалежності Польщі.\nВ. ЛАНІНЬСЬКИЙ написав історію легіонів Польщі та біографію Ю. Пілсудського.\nОдним з найвидатніших вчених цього періоду був М. ХАНДЕЛЬСМАН (1882-1945 рр.) - неопозитивіст. Працю "Історика" присвятив методологічним проблемам. Створив "соціопсихологічний метод". В історичному процесі діють не закони, а історичні тенденції розвитку. Історичні оцінки відносні, оскільки їх істинність пов'язана з рівнем розвитку науки і досконалістю методів наукового пізнання. Історична наука прагне до об'єктивних висновків, а історичні знання постійно збагачуються.\nЗробив значний внесок у дослідження проблем польського середньовіччя. Вважав, що феодального ладу тотожного із західно - європейським у Польщі не було, але відбувалася феодалізація суспільства. Вивчаючи проблеми історії ХVШ - І половини XIX ст. Відкидав неоромантичне, апологетичне трактування національної історії.\nВ період між першою та другою світовими війнами були дослідники історії Польщі, які спиралися на марксистську методологію. До них належали декілька професійних істориків, які вивчали проблеми економічного та соціального розвитку. Н.ГОНСЬОРІВСЬКА - в своєму підручнику привернула увагу до проблеми історії промисловості.\nІ. ГРИНВАСЕР (1895-1943 рр.) детально дослідив місце аграрного питання в національно-визвольній боротьбі, показав, на відміну від попередників, боротьбу селян за землю.\nМ. МЕЛЬОX (1905-1941 рр.) - вивчав місце селянського питання у повстанні 1830-1831 рр., доводив, що боротьба селянства та шляхти відбувалася в різних напрямках.\nСеред комуністів, слід відзначити Е. ПШИБИШЕВСЬКОГО (Ч. ЯСІНСЬКОГО) 1889-1940 рр.). Перебуваючи в еміграції в СРСР, видав низку праць, створених на архівних матеріалах, про повстання 1863-1864 рр. та революцію 1905-1907 рр. на польських землях.\nВ роки другої світової війни польська історична наука зазнала важких втрат. Наукові дослідження майже припинилися. Історичний матеріал широко використовувався в публіцистиці усіх напрямів руху Опору.\nПісля другої світової війни зміни політичного та соціально-економічного ладу відбилися на розвитку історичної науки.\nВідбулися територіальні зміни. Внаслідок оптації населення Східної Галичини припинив існування львівський науковий центр. З поверненням західних земель постало завдання створення там центрів історичної науки.\nНайважливішим був ідеологічний фактор. Прагнення встановлення в Польщі суспільства радянського зразка означало встановлення монополії марксистської ідеології в її сталінській інтерпретації з наступними змінами, внесеними радянськими комуністами. Проте опір цьому польського суспільства зумовив існування в країні певного плюралізму серед польських марксистів, відсутність абсолютизації офіційної доктрини в історичній науці. Для наукової громадськості були доступними видання польських закордонних наукових центрів із Заходу.\nСвою роль відіграло наявність багатопартійної системи, великий вплив католицької церкви в суспільстві. Остання створила та опікувалась діяльністю наукового товариства "Пакс".\nЗа роки народної Польщі було створено систему центрів наукових досліджень з історії при університетах, більше 10 центрів при Академії наук та керівних органах політичних партій, перш за все при ПОРП. Видавалось декілька десятків спеціалізованих історичних видань. Активно працювало історичне товариство, яке мало філії у всіх регіонах. Слід відзначити, що польським історикам вдалося уникнути провінціалізму. Абсолютно рівноцінними в науковому плані були історичні центри у Варшаві, Познані, Вроцлаві, Лодзі, Гданську, Торуні, Любліні. Багатопартійність у суспільстві спричинила велику увагу до проблем методології, зокрема проведення дискусій. Видавався спеціальний збірник з питань методології та історії - "Історик". В 1952 р. в конференції з проблем методології брали участь науковці з СРСР. Розглядалися проблеми періодизації польської історії, формування нації, історії робітничого руху. Було здійснено перевидання праць всіх значних польських істориків минулого. Проблематика історичних досліджень була різноманітною. Відразу після війни, науковці розпочали дослідження історії західних земель, з метою обґрунтування їх приналежності до Польської держави. В статтях та монографіях доводилося історичне право Польщі на Сілезію та Помор'я, піддавали критиці ягеллонську ідею - розвиток Польщі як східноєвропейської держави, що передбачала експансію на схід. Вказувалося на негативні наслідки цієї експансії для держави. В 60-80 роки були опубліковані узагальнюючі праці з історії західних земель: двотомник - "Історія Помор'я", тритомник "Історія Сілезії", двотомник "Історія Щеціна".


Російське питання | Збруч\nЯк історик України я маю багато контактів з російськими істориками: як не як, історії наших двох країн пов’язані між собою. Так само я знаю багато австрійських, американських, ізраїльських, німецьких, польських та інших істориків, які займаються нашою історією. Від початку війни вони шлють мені листи, розпитують, чи моя сім’я і мої студенти у безпеці, та пропонують нам допомогу.\nЛише двоє – сімейна пара, яка покинула Росію ще задовго до війни, бо їм загрожував статус «агентів іноземного впливу».\nУ мене є приятель – професор теоретичної фізики. У нього та сама історія: від початку війни всі його російські колеги, хто з ним сконтактувався, давно вже виїхали з Росії.\nЯ розумію, що історія пов’язана з політикою. А оскільки війна – це продовження політики іншими засобами, то мої російські колеги-історики можуть вважати мене ворогом. Але ж теоретична фізика не має відношення до політики!\nТому байдуже, про яких росіян у Росії йде мова, істориків чи фізиків, – є щось у їхній культурі, що робить більшість навіть високоосвічених серед них глухими до простих виявів людської солідарності.\nВіктор Шендерович – критик Путіна, який врятувався втечею в Ізраїль – в інтерв’ю українському «24 каналу» закликав не судити строго всіх росіян, бо вони усі є заручниками. А висловлювати претензії до заручників, каже він, справа не зовсім правильна.\nЯкщо це правда, то це тільки мала її частина. Головна ж частина полягає у тому, що росіяни самі добровільно здалися у полон до Путіна.\nНа початку 2000-х гарвардський історик Річард Пайпс написав статтю під характерним заголовком «Втеча від свободи». У ній він ствердив, що прихід Путіна до влади не був наслідком лише маніпуляцій владних еліт. Насправді російське суспільство саме дуже хотіло, щоби хтось такий, як він, очолив Росію. Цитуючи дані соціологічних досліджень, Пайпс показав, що більшість росіян були готові проміняти свободу на порядок, підтримували відновлення цензури, відчували сильну ворожість до Заходу та мріяли про сильну владу. Під останньою вони мали на увазі у першу чергу воєнну силу, яку будуть поважати і боятися у світі.\nДля Пайпса, історика Росії, російське бажання втекти від свободи не є новим. Воно є déjà vu. Помимо усіх розмов про загадкову російську душу, Росія, твердив Пайпс, є досить передбачливою. Вона є країною, де ментальність і поведінка міняються дуже поволі, якщо взагалі міняються, незалежно від змін при владі. Головну причину такої стабільності Пайпс бачив у суміші географії та історії: Росія – велика країна, агломерація слабо пов’язаних між собою десятків тисяч сіл, більшість населення яких ще донедавна були підневільними кріпаками. Відповідно, Росія була не су-спільством, а радше спільнотою зі слабким рівнем довіри і солідарності.\nПайпсу опонував Александр Янов – інший американський історик Росії. Він став американським не з вибору, а з примусу: у 1970-х роках його як дисидента КДБ «видворило» з СРСР. Янов твердив, що у російському минулому поруч з авторитарним був присутній інший – «європейський» – ген, коли Росія рухалася тим самим шляхом, що й решта Заходу. Російська трагедія, однак, полягала в тому, що після кожного короткого періоду лібералізації та демократизації слідував довший і тяжчий період репресій і несвободи.\nТак, після двадцяти п’яти років правління ліберала Александра I (1801–1825) тридцять років Росією правив Ніколай I, відомий у народі як «Ніколай Палкін». На зміну ліберальним реформам Александра II 1860–1870-х рр. прийшла задушлива реакція Александра III і Ніколая II у 1880–1910-х рр. Дев'ять місяців ліберального режиму в 1917 році призвели до майже сорока років тоталітаризму Леніна і Сталіна. Після «хрущовської відлиги» були брежнєвські «заморозки», а після реформ Горбачова та Єльцина – двадцять два роки путінського режиму.\nЯнов починав відлік цих змін ще від правління Івана ІІІ (1462–1505) і в загальній сумі нарахував аж одинадцять таких коливань «російського маятника». Янов, однак, заплутався у своїх прогнозах. То він вважав, що за Путіна скочування до фашизму буде неможливим, то твердив, що якщо воно і станеться, то після Путіна, й останнє коливання маятника має бути остаточним.\nЯнов помер за тиждень до початку російсько-української війни, і ми ніколи не дізнаємося, що він сказав би зараз. Мені як українському історикові прогноз зробити легше. Цей прогноз не є втішним ані для росіян, ані для українців: у яку б сторону не рухався російський маятник, ставлення більшості росіян до України залишається більш-менш однаковим. Навіть у періоди лібералізації Росії ставлення російської влади до українського питання, м’яко кажучи, не було доброзичливим. Варто нагадати, що українська мова була двічі (!) офіційно заборонена саме під час ліберальних реформ Александра ІІ; що під час «відлиги» Хрущов «переконував» українців і білорусів – що швидше вони перейдуть на російську мову, то швидше буде побудований комунізм; і що Горбачов у приватних розмовах твердив, що білоруси, росіяни та українці – це одна родина, а українці самі не хочуть, щоби їхні діти вчили українську.\nРосійські опозиціонери твердять, що суть Росії – це не її «безмозкі вожді», а Булгаков, Ахматова, Мандельштам та інші. Вони залишаться навічно – і вони і є Росія. Можливо, так і є. Тільки що українцям від того не дуже легше. Бо як російська влада не була особливо милостивою до українського питання навіть у періоди лібералізації, так само найсвітліші російські уми мали український комплекс.\nБулгаков, хоч і жив у Києві, був знаний зі свого презирливого ставлення до українців. Він не був першим. Віссаріон Бєлінський, володар душ та умів російської ліберальної інтелігенції, писав у 1847 р. з приводу покарання Тараса Шевченка:\n«Шевченку послали на Кавказ [насправді у казахські степи, – Я.Г.] солдатом. Мне не жаль его, будь я его судьею, я сделал бы не меньше. Я питаю личную вражду к такого рода либералам».\nПро приятеля Шевченка він писав ще різкіше:\n«Одна скотина из хохлацких либералов, некто Кулиш (экая свинская фамилия!), напечатал историю Малороссии, где сказал, что Малороссия или должна отторгнуться от России, или погибнуть… Ох эти мне хохлы! Ведь бараны – а либеральничают во имя галушек и вареников с свиным салом!»\nА ось вірш Йосипа Бродського, лауреата Нобелівської премії, написаний з приводу проголошення незалежності України у 1991 р.:\nстрочки из Александра [Пушкина], а не брехню Тараса [Шевченка].\nТак й уявляється, як мешканці Маріуполя, ховаючись по підвалах і гинучи від російського бомбардування, цитують вірші Александра Пушкіна!\nВ основі такого ставлення до українців лежить відчуття «як красиво і чудово бути росіянином!». Книжки Янова є справжнім кладезем російських цитат, які ілюструють це ставлення. Коротко їхню суть можна передати так: росіянин – це не просто ще один народ. Це народ, на який покликана особлива місія: врятувати світ від тлінного впливу гнилого й аґресивного Заходу. Відповідно, у Росії все є – або має бути – великим: і територія, і воєнна міць. І навіть мова, як твердив один із російських геніїв-лібералів, має бути «великою і могутньою». Сусідні народи, які відмовляються здійснити цю місію у союзі в «великим російським народом», є, у кращому разі, нерозумними дітьми, яких треба виховати, у гіршому разі – негідниками і зрадниками, яких треба здесяткувати, депортувати і т.д. Й у тому, й у іншому випадку ці народи не можна залишати самих на себе, поки вони не зрозуміють свого власного щастя.\nУ ХІХ столітті таким народом були передусім поляки. Класичним прикладом тут є «польський комплекс» Достоєвського. Великий письменник, який закликав любити всіх «принижених й ображених», терпіти не міг поляків – навіть тих, які були разом із ним на каторзі. Ось спогади одного з польських каторжан:\n«Достоевский ненавидел поляков, поскольку ему не нравились ни их внешность, ни их имена, увы! (...) Досадно и больно было слышать, как этот писатель, этот радетель за свободу и прогресс, признавал, что лишь тогда почувствовал бы себя счастливым, если бы всё человечество оказалось бы под властью России. Он никогда не говорил, что Украина, Волынь, Подолье, Литва, да и вся Польша в целом являются оккупированными странами, а лишь утверждал, что эти оккупированные земли всегда принадлежали России».\nПісля Першої світової війни, коли Польща таки стала незалежною державою, місце поляків зайняли українці. «Українська зрада» – бажання українців жити окремим життям – в очах багатьох росіян є дошкульнішою, ніж польська. Як-не-як, поляки були католиками, чужими і воювали з росіянами – а українці були ж своїми православними братами, котрі самі добровільно приєдналися до Росії. Їхнє бажання відокремитися є порушенням усіх законів Божих й історії!\nЦя зрада в очах росіян не є природною. Самі по собі українці ніколи не захотіли би від’єднатися! Єдине пояснення: український сепаратизм є плодом австрійського штабу, «жидомасонів», Леніна, НАТО та вашингтонського обкому. Відповідно, добрий українець («малорос») за означенням є росіянином – або хоче ним стати. І навпаки: той українець, який хоче національної незалежності, є примітивним націоналістом або нацистом – особливо, якщо він є євреєм з походження, як Володимир Зеленський. Навіть переконаний ліберал Міхаіл Ігнатьєв, котрий виріс на Заході і до українців ставиться назагал прихильно, зізнається, що у нього як людини російської культури українська незалежність підсвідомо викликає образ селянина-антисеміта у вишиваній сорочці.\nКожна ліберальна традиція має свої камені спотикання. Для європейських лібералів, у тому числі українських, ним було переважно єврейське питання. Для російської ліберальної традиції таким каменем спотикання є Україна. Як каже анонімна (ніхто не знає, хто сказав її першим) українська приказка, «російський ліберал закінчується там, де починається українське питання».\nЗвичайно, є винятки: Андрій Сахаров, Людмила Уліцкая, Борис Акунін, Лія Ахеджакова, Борис Гребенщиков, Александр Невзоров – обмежуся тут лише найбільш впізнаваними іменами. Тим більше ми, українці, їх поважаємо: треба мати величезну сміливість плисти проти течії! Ми, однак, не дуже надіємося, що після того, як ця течія спаде, антиукраїнський комплекс російської культури зникне: старі звички вмирають повільно. А поки що ми на своїй власній шкурі відчуваємо, як за великою російською культурою слідує великий російський чобіт.\nТе, що ми слабо надіємося, не означає, що ми втратили надію взагалі. Що б там не писав Пайпс, народи можуть міняти свою ментальність і поведінку. Тут повчальним є польський приклад. На межі ХІХ і ХХ століть там так само появився поділ на «доброго русина» і «дикого українця». Не дивно, що 1914–1947 роки повні польсько-української взаємної ненависті та різанини. Однак після Другої світової війни Єжи Ґедройць, редактор надзвичайно впливового еміґраційного паризького журналу «Культура», заявив: для добра Польщі треба визнати, що Вільнюс є литовським, а Львів – українським містом. Ця заява не далася йому легко, і за неї він був проклятий польською патріотичною діяспорою. «Доктрина Ґедройця» стала, однак, основою східної політики для «Солідарності» – антикомуністичної польської опозиції, котра у червні 1989 р. першою у комуністичному світі прийшла до влади. Не дивно, що демократична Польща була першою державою, яка у 1991 р. привітала українську незалежність. Сучасні польсько-українські відносини далекі від ідеальних. Але як би вони не складалися, зараз не можна собі уявити війну між Польщею та Україною.\nТеоретично можна сподіватися, що російська культура може пережити таку саму трансформацію, як і польська: в історії нема нічого неможливого. Тільки для цього російська еліта мала би виконати своє «домашнє завдання» і подолати своє минуле.\nУкраїнці теж мають своє не виконане домашнє завдання. Воно полягає у завершенні реформ, які б унеможливили масову корупцію, стабілізували демократичні інституції й вивели Україну з-за меж бідності. Припускаємо і надіємося, що війна приспішить виконання цієї домашньої роботи – бо від цього залежить дальше існування України як стабільної країни. От тільки приклад плану Маршалла показує, що навіть повоєнній Європі з її тривалими традиціями демократії важко було би справитися з цим завданням самій, без зовнішньої допомоги.\nУкраїна теж заслуговує на план Маршалла – і, надіємося, таки його отримає. Але чи успішне розв’язання українського питання розв’яже питання російське? Навряд. Навіть коли Росія програє війну і Путін піде у відставку чи загине – де ґарантії, що російський маятник після чергової лібералізації знову не похитнеться в інший бік? Як твердить Пайпс, це не Путін поневолив росіян – це росіяни йому добровільно здалися. Як показує Янов, кожна спроба емансипувати російське суспільство від авторитарної влади закінчувалася тим, що суспільство відмовлялося від свободи заради примарної стабільності та ще більш примарної величі. У результаті Росія залишається спільнотою з низьким рівнем суспільної довіри і суспільної солідарності. Якщо росіяни не довіряють навіть своїм співвітчизникам, чому вони мають солідаризуватися зі сусідами?\nЗа російською мегаломанією стоїть глибоко прихований комплекс меншовартості. Росіяни не можуть зрозуміти, як після перемог над Наполеоном та Гітлером вони живуть гірше, ніж французи і німці. Подібно до байки Езопа про лисицю і виноград, постійна невдача «догнати і перегнати Захід» наштовхує багатьох із них на думку, що «Захід – це не для нас. Росія – це не країна, а окрема Цивілізація, а тому "західні правила" для нас не писані». Відповідно, багато росіян готові самі терпіти неймовірні страждання або ж завдавати такі ж страждання своїм сусідам, аби лиш довести всьому світові свою велич.\nПопри усі розмови про загадкову російську душу, правда є досить простою. Росіяни можуть добре воювати (хоча теперішня війна навіть це ставить під великий сумнів). Вони могли досягати короткотривалих економічних проривів під час пізньоімперської чи сталінської модернізації. Їм, однак, ніколи не вдавалося провести політичну модернізацію, тобто обмежити центральну владу, відділити Церкву від держави, а державу – від Церкви, створити незалежні суди, ґарантувати права опозиції, оборонити громадян від вибіркового і щоденного насильства служби безпеки і поліції. А без політичної модернізації неможливо визволити творчі сили народу, спрямувати їх на розвиток власної країни – замість того, щоб сіяти хаос та анархію навколо себе.\nМи живемо у модерному світі. На відміну від своїх далеких предків, ми, коли захворіємо, йдемо не до ворожки, а до лікаря, працюємо не на полі від ранку до вечора, а у заводах чи офісах, живемо довше, харчуємося вдосталь і смачніше, і т.д. Все це є наслідком модернізації. А модернізація має два крила – економічне і політичне. На одному крилі, економічному, довго не полетиш. Кожна спроба такого польоту закінчується піке і крахом. Покликання на приклад Китаю не допоможе. По-перше, з історичної перспективи китайська авторитарна модернізація триває ще надто коротко, щоб судити про її результати. По-друге, Китай разом з іншими азіатськими тиграми має конфуціанський етос. А цей етос передбачає майже автоматичний послух до старшого – байдуже, старшого брата, батька чи правителя. Тому авторитарний сценарій має у Китаї кращі шанси. Російська ж культура не є конфуціанською. Вона є православною, а православ’я як-не-як є європейським. Образно кажучи, у російській хромосомі є також і європейський ген. Тому росіяни теж мали б поводитися як решта європейців – тобто навчитися літати на двох крилах.\nСтартовою умовою модернізації є побудова самого літака. Таким літаком є нації. Імперії, як показує історія, літають погано, на витримують виклику модернізації і врешті розвалюються. Тобто хочеш жити довше, ситніше, гідно, спокійніше – стань нацією. У сухому залишку, в цьому полягає суть національного питання.\nУ новітню добу Європа мала декілька великих не розв’язаних національних питань: німецьке, польське, єврейське, українське і російське. Кожне з них тією чи іншою мірою визначало контури європейської, а навіть глобальної політики. Розв’язання перших трьох коштувало великих жертв: на жаль, у підручнику історії є мало щасливих розділів! Однак у кінцевому рахунку ці питання таки були розв’язані. Залишилися не вирішеними українське і російське питання. Українське питання близьке до розв’язання, і спротив, який чинить Україна російській аґресії, є цьому доказом: українці не хочуть примарної величі – вони хочуть нормального життя у мирі та свободі.\nМайбутнє ж Росії залишається під великим знаком питання. Думаю, що російське питання треба вирішувати як дзеркальне відображення планів Путіна щодо України. Він твердить, що Україну треба денацифікувати – що ж, нам доведеться Росію дерусифікувати, тобто змусити її відмовитися від амбіцій стати «Великою Руссю», а стати нормальною Росією. Він домагається демілітаризації України – і саме це треба буде зробити з Росією, зокрема ввести міжнародний контроль над її «червоною кнопкою». Путін вимагає, що Україна має стати нейтральною державою – а насправді нейтральною державою має стати Росія. Він хоче, щоб Україна стала федеративною – що ж, треба зробити так, щоб Росія дійсно стала федеративною не на папері, а на ділі.\nІснує одна сильна іронія: наскільки Росія реґулярно й інтенсивно не любить Захід, настільки багато західних політиків й інтелектуалів закохані у Росію. Причиною часто є те, що вони у молодості прочитали Достоєвського, послухали Чайковського чи побачили Малевича. Любов, звісно, сліпа – і любов до великої російської культури не є винятком. Вони, однак, сильно не добачають токсичного гена цієї культури. Треба українця чи поляка, яким би їм на це розкрив очі. Але хто на Заході готовий був слухати оцих надокучливих українських та польських націоналістів?!\nТеперішня війна, здається, привідкрила їм очі. Але не всім і не зовсім. Ми вже не знайдемо тих, хто закликав «зрозуміти Путіна». Зате з'явився новий клич: «Зрозуміти Росію».\nЯкщо ті, хто зараз закликає зрозуміти Росію, дійсно хоче її зрозуміти, вони не повинні задовольнятися поверховим поглядом, а мусять дивитися у корінь російської проблеми. Тобто дивитися на неї глобально та історично й пропонувати стратегічні, а не тактичні розв’язки. Інакше вони нададуть Росії медвежу послугу. А разом з тим створять нові загрози для її сусідів, для Європи і для всього світу.\nСкорочену англомовну версію тексту читайте у журналі «Time»\nДля ілюстрації використано знимку Макса Левіна\nПутін глибоко прорахувався з Україною


Російських військ на території Донбасу не буде - Тенюх » Слово і Діло\nВ.о. міністра оборони Ігор Тенюх пообіцяв, що українська армія не пропустить російських військових на Донбас. Про це він сказав в телеефірі «5 каналу», передає «Слово і діло».\n«Провокації, які відбулися в Донецьку, здійснили люди, які прибули з Російської Федерації. Збройні сили не допустять на нашу територію чужих військ», - зазначив в.о. міністра оборони.\nПри цьому Тенюх додав, що тема захисту російського населення - це відпрацьована схема РФ для введення військ.\nНагадаємо, вчора міністр юстиції Павло Петренко повідомив, що Європейський суд з прав людини зобов'язав Росію утриматися від війни в Україні.\nВ.о. Президента Олександр Турчинов сподівається, що військову агресію проти України з боку Росії зупинить міжнародна спільнота.\nТенюх призначений виконуючим обов'язки міністра оборони 27 лютого, проект «Слово і діло» уважно стежить за його обіцянками.


Алла Шлапак: Угода про Асоціацію має стати чинником підвищення соцстандартів - Korrespondent.net\nАлла Шлапак: Угода про Асоціацію має стати чинником підвищення соцстандартів\n10 февраля 2011, 14:47\nПідписання Угоди про Асоціацію не повинно перетворюватися на самоціль, основною метою на цьому шляху має стати створення умов для розвитку особистості та її реалізації в усіх сферах суспільного життя, включаючи економічний, політичний та культурний сектори. Про це зазначила Голова Постійної комісії Київради з питань охорони здоров’я та соціального захисту Алла Шлапак під час під час круглого столу "Угода про асоціацію в 2011 – мрія чи реальність?", який відбувся 8 лютого в Комітеті ВРУ з питань євроінтеграції.\n"Якщо підписання Угоди все ж таки відбудеться у 2011 році – це буде лише формальною реальністю, яка на жаль, не відобразиться на українському громадянинові", - зазначає Алла Шлапак. Депутат звертає увагу що, на адаптацію європейського законодавства до українських реалій були витрачені роки, але разом із тим досі не створено реальних механізмів задля забезпечення і реалізації цього законодавства.\nНа погляд Алли Шлапак, європейські устремління України мають бути віддзеркаленні у реальних соціально-економічних перетвореннях всередині самої країни. Перш за все, за її словами, мова йде про подолання бідності, адже за офіційними даними у минулому році 21 млн. українського населення знаходився за її межею.\n"Тому, наше завдання віднайти реальні механізми захисту прав та реалізацію можливостей кожного українського громадянина та забезпечити їх імплементацію в усіх галузях суспільного життя. Лише тоді ми зможемо говорити про повноцінне членство України в Європейському співтоваристві", - наголошує депутат.\nСеред позитивних моментів від підписання Угоди про Асоціацію, Алла Шлапак виділила перспективу вільного культурного обміну, що є особливо актуальним для молоді та представників інтелігенції, а також розвиток туристичної галузі та укріплення демократичних цінностей.\nРазом із тим, депутат акцентувала увагу і на певних ризиках в зв’язку із підписанням Угоди. "Запровадження безвізового режиму може спровокувати значний відтік з України висококваліфікованих кадрів, зокрема, медиків та науковців. Ця ситуація вже сьогодні є доволі тривожною. Країни, що недавно приєдналися до Євросоюзу на кшталт Чехії, Словакії масово запрошують на роботу українських спеціалістів, а з відкриттям кордонів міграція може суттєво збільшитися", - зазначає Алла Шлапак. Причиною відтоку кадрів, на її погляд, є надто низький рівень соціальних стандартів в Україні, які не спонукають громадян залишатися в державі, коли вони отримують більш привабливі перспективи свого майбутнього.\nТому, на переконання Алли Шлапак, головним результатом від підсисання Угоди про Асоціацію має стати створення належних соціально-економічних умов, які стануть запорукою підвищення якості життя українців. "Українець повинен хотіти залишатися у своїй державі, працювати і розвиватися тут. А європейці повинні бути зацікавленні приїздити до нас, втілювати спільні проекти, розвивати в Україні свій бізнес", - додає депутат.\nНагадаємо, 6 лютого 2011 року у Києві розпочався черговий раунд переговорів між Україною та ЄС з приводу укладення Угоди про Асоціацію. Від продуктивності цього раунду залежить реальність підписання Угоди про Асоціацію з ЄС вже у цьому році.


Название работы: Історична трансформація раціонального знання та ноосферний дискурс\nОписание: Становлячи його частину вона використовує методи й процедури продукування гіпотез і теоретичних конструктів необхідних для пізнання ноосфери. Конституювання ноосферології як академічної дисципліни неможливо без інтеграції її методологічних засад у змінне поле раціонального знання яке має довгу історію розвитку. Вирізнимо найважливіші типи продукування раціонального знання й це допоможе зрозуміти місце ноосферології в полі сучасного наукового знання.\nНоосферологія органічно приєднується до поля наукового раціонального знання. Становлячи його частину вона використовує методи й процедури продукування гіпотез і теоретичних конструктів необхідних для пізнання ноосфери. Конституювання ноосферології як академічної дисципліни неможливо без інтеграції її методологічних засад у змінне поле раціонального знання, яке має довгу історію розвитку. Воно історично трансформувалося, набуваючи великої точності, наближаючись до обєктивності та практичної ефективності. Вирізнимо найважливіші типи продукування раціонального знання й це допоможе зрозуміти місце ноосферології в полі сучасного наукового знання.\nАнтичний тип знання (episteme) став основою знання раціонального дискурсу (включаючи понятійність, критичну функцію самопізнання, рефлексивність).\nСередньовічний тип знання (doctrina) у межах схоластики продовжує епістемологічну лінію античної філософії, посилюються позиції арістотелівської силогістики (формальної логіки). На основі освітнього комплексу «Сімох вільних наук» (тривіум і квадривіум) у середньовічній Європі зявляється синтетична форма науки й педагогіки  університет, що забезпечує наступність педагогічної традиції. Зберігається консервативність освітніх цінностей і продовжується продукування раціонального знання. Університетська наука характеризується високим професіоналізмом і демократичністю доступу до масивів інформації. Європейський університет з XIII до XIX століття структурно й функціонально зберіг принципи перетворення раціонального знання, закріплюючи найважливішу інтелектуальну складову європейської культури.\nЗнання в епоху Ренесансу й Гуманізму розвивається на основі реставрації пізньоантичного антропологічно орієнтованого світогляду. Тому гуманітарні дисципліни (humaniora, humanitas) і філологія найбільшою мірою, ніж інші форми знання, стають домінуючими в ренесансній культурі. У період Реформації посилюється інтерес до археології та текстологічних «штудій» (продовжуються дослідження в галузі латині, грецької та староєврейської мов). Природознавство зведене до відновлення принципів античної натурфілософії.\nУ епоху Нового часу вплив філософських методів пізнання на формування раціонального пізнання істотно зменшується. Природознавство стає спеціалізованою галуззю раціонального знання. Вплив математичних методів зростає в наукових колах, що помітно у філософських текстах Бекона, Декарта, Спінози, Гоббса і Лейбніца. Для Канта математика є ідеальною формою продукування чистих апріорних думок. Фізико-математичне аксіоматичне знання справляє вражаючий ефект точності та ясності, приводить до досягнення обєктивної істини про природу.\nЕмпіризм і математизація знання з часів першого позитивізму (Конт, Спенсер, Мілль), тобто з 30-х років ХІХ століття, аж до «заходу» логічного позитивізму в 50-ті роки ХХ століття стали настільки впливовими тенденціями, що сцієнтизм (абсолютизований тип наукового мислення) міцно утвердився в інтелектуальних співтовариствах другої половини минулого століття. Вплив «математичного розуму» у філософії вочевидь виявляється в роботах Гуссерля, Вітгенштейна, Уайтхеда, Рассела, Поппера. Навряд чи їхні філософські ідеї змогли б сформуватися й конкурувати з іншими концепціями, коли б не фундаментальна математична освіта цих мислителів.\nПочинаючи з XVII століття математичне знання та методи природознавства в ідеалізованій формі «універсальної науки» (mathesis universalis) лідируть у полі академічного знання, «учений» і «філософ» стають синонімами.\nПостмодерний тип знання (deconstruction) сформувався в кінці 60-х років ХХ століття. У роботах Барта та Фуко, Ліотара, Бодрійяра, Дерріда й Дельоза постструктуралістська й постмодерністська думка характеризується епістемологічним плюралізмом і ціннісним релятивізмом. Теоретики цього напряму відмовляються від пошуку обєктивної істини, надаючи перевагу розгвинчуванню раціональних стратегій. На відміну від академічної традиції, філософи-постмодерністи уникають точних визначень і раціональної методології. Постмодернізм у культурі та філософії претендує на здійснення «інтелектуальної революції» в постіндустріальному суспільстві.\nНоосферологічна пізнавальна стратегія деяким чином повертається до модерністських принципів універсальності, обєктивності істини, прогнозування подій і системності наукових уявлень. Однією з причин виявилася тенденція посилення «технологічного розуму». Крім того глобальні трансформації чи просто глобалізація виявляє цілісність, взаємозалежність світу й посилює міжнародну наукову кооперацію. Для розуміння причинно-наслідкових економічних, соціальних й екологічних звязків у планетарному масштабі необхідне подолання постмодерністської смислової багатозначності й епістемологічної двозначності. У ноосферології реалізується потреба сучасного наукового знання в холістичному підході, системності, каузальній визначеності, еволюційному підході, інтервальності, історичності й достовірному прогнозуванні майбутнього.


Live Casino / Методи внесення депозитів / Visa\nЗараз Visa є другою за величиною в світі компанією з оплати карткою. Він дозволяє здійснювати електронні перекази грошей за допомогою своїх дебетових і кредитних карток. Він також керує мережею банкоматів і запровадив безконтактну технологію. Як ви вже знаєте, Visa підтримується практично всіма великими казино. Це означає, що будь-який гравець, який шукає реальне казино, буде готовий грати, оскільки для нього буде відкрито величезну кількість казино. Тепер у гравців є список із тисяч казино на вибір. Нижче наведено найкращі живі казино, рекомендовані для гравців із будь-яким досвідом.\nНайкращі живі казино з Visa\nДепозит за допомогою Visa в Live Casinos\nЯк зробити зняття коштів за допомогою Visa\nВалюти та країни з підтримкою віз\nНайкращі бонуси казино для Visa\nЧому депозит за допомогою Visa?\nБезпека та безпека у Visa\nVisa — це бренд електронних платежів, який пропонує компанія Visa Inc., американська міжнародна корпорація фінансових послуг. Штаб-квартира компанії знаходиться у Фостер-Сіті в Каліфорнії. В основному, це полегшує електронний переказ коштів за допомогою передплачених карток Visa, дебетових та кредитних карток.\nКомпанія не випускає картки, не встановлює тарифи та не надає споживачам кредити. Натомість він пропонує платіжні продукти фінансовим установам під їх торговою маркою. Фінансові установи можуть використовувати платіжний продукт для надання клієнтам доступу до дебету, кредиту та готівки.\nЗараз майже всі транзакції Visa здійснюються через VisaNet в будь-якому з чотирьох центрів обробки даних. Центри обробки даних розташовані у Вірджинії, Колорадо, Англії та Сінгапурі. Центри обробки даних працюють незалежно, кожен здатний обробляти до 30 000 одночасних транзакцій.\nЯк ви можете собі уявити, практично всі великі казино приймають VISA як постачальник платежів. Однією з найбільш практичних речей щодо VISA є те, що ви, ймовірно, вже маєте цю можливість. Це означає, що величезна кількість казино відкриті для вас, коли ви шукаєте нове місце для гри. Якщо ви хочете грати на найкращих сайтах, то не соромтеся перевірити деякі з найпопулярніших казино VISA live, які ми повинні рекомендувати нижче.\nЗагальна інформація про Visa\nВересень 1958 року\nКредитна картка, дебетова картка, передплачена картка\nVisa дуже популярна, і картками можна користуватися майже в кожній країні. Популярність картки незначно відрізняється в різних країнах, і це залежить від угод, які Visa встигла підписати з банками цієї країни.\nОднак мережа, як правило, настільки сильна в усьому світі, що переважна більшість магазинів і веб-сайтів у будь-якій країні захочуть приймати картки Visa, навіть якщо вони там зазвичай не видаються.\nПопулярність Visa ще більше зросла в 2000-х роках, коли компанія почала випускати дебетові картки Visa. Це дало можливість тим, хто не має доступу до кредитних карток, вперше використовувати мережу Visa.\nРаніше цей тип користувачів обмежувався картками на кшталт Maestro або Visa Electron, які мали значно нижчі показники прийняття і, в деяких випадках, не могли використовуватися в Інтернеті або під час подорожей за кордон. Цей крок допоміг Visa закріпити свої позиції платіжної картки для сотень мільйонів людей і означає, що більшість людей навіть не перевіряють, чи приймає Visa, перш ніж зробити покупку.\nЯкщо магазин або веб-сайт дозволяє здійснювати оплату карткою, то можна з упевненістю припустити, що одним із прийнятних способів оплати буде Visa.\nКілька живих казино пропонують Visa як спосіб оплати. Вибираючи, гравці повинні враховувати різні речі, наприклад ті, які виділені нижче.\nДосвід користувача- Досвід користувача завжди є важливим фактором при виборі a живе казино. Це тому, що частина того, що змушує людей приєднуватися до казино, — це задоволення та азарт, які вони отримують. Таким чином, правильне казино має пропонувати найкращу графіку та ефекти, дружній інтерфейс користувача та чудове обслуговування клієнтів. Аналіз відгуків інших користувачів може допомогти гравцеві отримати загальне уявлення про користувацький досвід, який він може очікувати від будь-якого онлайн-казино.\nКількість ігор- Кількість і різноманітність ігри живого казино пропозиції мають значення. Для початку гравець повинен переконатися, що всі його улюблені ігри надаються в казино. Додаткові ігри можуть допомогти гравцеві знайти ігри, які йому більше підходять, і запобігти ігровій одноманітності.\nVisa є одним із найпопулярніших способів оформлення депозит в живому казино. Багато операторів також дозволяють користувачам знімати свої виграші на картку Visa, яку вони раніше використовували для внесення депозиту.\nТакож можна здійснювати транзакції за допомогою картки Visa, яка була збережена в службі мобільного гаманця, наприклад Apple Pay або Google Pay, або робити депозити та зняття коштів на ходу за допомогою мобільного телефону.\nУсі ці фактори разом роблять Visa дуже зручним способом використання онлайн-казино, а також здійснення покупок онлайн або офлайн. Величезна швидкість прийняття означає, що Visa буде вибором для багатьох людей на довгі роки.\nЩоб зробити депозит за допомогою Visa в реальному казино, гравець повинен мати картку Visa. Можна подати заявку на отримання кредитної або дебетової картки Visa у своїй банківській установі. Гравець також повинен мати обліковий запис Visa Checkout, який він може легко створити онлайн.\nЩоб розпочати процес депозиту, гравець повинен увійти в своє улюблене живе казино. Потім він повинен перейти до списку варіантів депозиту, які пропонує казино, і вибрати опцію Visa.\nВнесення депозиту в онлайн-казино за допомогою картки Visa - дуже простий процес.\nПерше, що гравець повинен зробити, це вибрати суму, яку він хоче внести. Хоча сама Visa не встановлює мінімального чи максимального ліміту депозиту, деякі користувачі виявлять, що вони мають мінімальну суму, яку стягує казино, яким вони користуються, або максимальну суму, яку визначає їхній банк.\nТакож варто виділити час, щоб перевірити наявність узгоджених пропозицій щодо депозиту, перш ніж внести певну суму.\nДля першого використання гравцеві потрібно буде спочатку ввести дані своєї картки. Необхідна інформація зазвичай містить повні імена, номер картки та термін дії. Гравець також повинен надати номер CVV карти, який зазвичай розташований на зворотному боці карти. У деяких випадках їм також потрібно буде пройти кілька перевірок безпеки, встановлених їхнім банком.\nПісля заповнення всієї інформації про картку гравець може ввести суму, яку він бажає внести, а потім подати запит на депозит. Великі суми депозиту можуть викликати перевірку. У такому випадку система перенаправить гравця на нову сторінку і надішле гравцеві одноразовий пароль, який гравець може використовувати для підтвердження транзакції.\nЯк тільки це буде завершено, гроші, як правило, відразу будуть доступні на рахунку користувача.\nМінімальні суми депозиту зазвичай залежать від умов казино. Більшість казино дозволяють мінімальний депозит 10 доларів. Більшість казино також не стягують гроші за зроблені депозити.\nУмови депозиту також повинні впливати на рішення гравця, наприклад:\nМінімальна та максимальна дозволені суми депозиту\nВ ідеалі гравець повинен обмежити свій вибір лише тими, які пропонують розумні умови.\nБільшість живих казино, які пропонують Visa як опцію для внесення депозитів, також дозволяють зняття коштів. Оскільки картки Visa зазвичай прив’язані до банківських рахунків гравців, гравці можуть перераховувати гроші, зняті з казино, на свої банківські рахунки.\nГравець повинен увійти в свій обліковий запис казино і перейти на сторінку банку, щоб вивести кошти.\nГравець має натиснути на «зняття» та вибрати опцію Visa на банківській сторінці.\nПотім ви можете ввести суму для зняття та надіслати запит на зняття.\nЯкщо на рахунку казино користувача достатньо коштів, казино обробить запит на виведення коштів, і кошти будуть зараховані на банківський рахунок гравця.\nЛіміти на зняття коштів\nБільшість лайв-казино дозволяють зняти мінімум 10 доларів при використанні Visa як способу оплати. Максимальні ліміти зняття коштів сильно відрізняються в різних казино, причому деякі не мають обмежень на суму.\nУ більшості живих казино, зняття коштів Зазвичай потрібно від одного до п’яти робочих днів, перш ніж кошти надходять на банківський рахунок гравця. Однак деякі казино пропонують швидший час обробки для своїх VIP-членів. Для цього час обробки виведення може становити трохи більше одного дня.\nVisa є одним з найпопулярніших постачальників кредитних і дебетових карток у всьому світі. Тільки в Сполучених Штатах у 2019 та 2020 роках обсяги покупок картками Visa перевищили 4 трильйони доларів, що значно випереджає конкурентів Mastercard та American Express. Підраховано, що на кожного громадянина Сполучених Штатів припадає одна картка Visa, і приблизно третина всіх карток Visa у світі використовується на американському ринку.\nАле кредитні та дебетові картки Visa не обмежуються Сполученими Штатами. Visa приймається як спосіб оплати в більш ніж 200 країнах і територіях по всьому світу, тобто користувачі від Бразилії до Брунею та від Норвегії до Намібії можуть здійснювати транзакції з цим типом картки. Більшість основних світових валют — і багато нових валют — підтримуються в мережі Visa.\nПростий доступ для більшості клієнтів\nКлієнти казино в реальному часі повинні виявити, що Visa надає просту та зрозумілу точку доступу під час здійснення платежів. Це тому, що картки Visa є вже використовується по всьому світу. Для більшості користувачів — не лише тих, хто живе в США — їхня картка Visa вже буде налаштована та готова до використання.\nЦе вигідно для користувацького досвіду. У той час як багато клієнтів із задоволенням завантажать нову програму або створять новий платіжний обліковий запис, інші віддадуть перевагу використовувати те, що їм довіряє, наприклад Visa. Клієнти також можуть виявити, що їхні картки Visa надають їм більше доступу до бонусів. Хоча бонуси в реальному казино іноді виключають користувачів PayPal і Skrill, клієнти Visa повинні мати доступ до більшості бонусів.\nЖиве казино може запропонувати кешбек користувачам карток Visa — по суті, повертаючи користувачам частину їхніх грошей після того, як вони втратили кошти під час гри. Казино, які пропонують цей бонус, у більшості випадків поширять його на користувачів Visa. Детальніше про бонуси Cashback читайте тут.\nПовні бонуси на депозит\nКоли гравець вносить депозит на свій рахунок, казино в реальному часі може вирішити порівняти його з повним бонусом на депозит. Отже, якщо казино пропонує 100% бонус на депозит, а гравець внесе 50 доларів наперед, він зможе грати зі 100 доларів. Користувачі Visa повинні мати можливість скористатися цим бонусом, де б він не пропонувався. Детальніше про депозитні бонуси читайте тут.\nЧасткові депозитні бонуси\nБонус на депозит може не забезпечувати повну відповідність депозиту гравця. Натомість казино може запропонувати часткову суму, наприклад 50%. Наприклад, гравець вносить депозит у розмірі 50 доларів, а казино надає 50% бонусу — тож у гравця є 75 доларів для гри. Користувачі Visa повинні мати доступ до цього бонусу, якщо казино пропонує його.\nЖиве казино може запропонувати гравцям безкоштовні обертання та безкоштовні спроби певних ігор казино. До цього можуть бути додані умови, наприклад, вимоги щодо ставок. Якщо казино дійсно пропонує цей бонус, він, як правило, поширюється на користувачів Visa.\nВітальні бонуси дають новим гравцям трохи більше, коли вони реєструються, і користувачі карток Visa, як правило, не будуть виключені з цього типу бонусів. У рамках вітального пакету гравці можуть отримати бонуси на депозит або безкоштовні обертання, залежно від політики казино. Детальніше про вітальні бонуси читайте тут.\nГравці, які повернулися, можуть отримувати бонуси лояльності, і користувачі Visa повинні мати можливість скористатися перевагами цього типу бонусів, коли вони пропонуються. Бонуси лояльності можуть надаватися гравцям, які відповідають певним вимогам, наприклад, запрошувати інших гравців зареєструватися або вносити певну суму грошей щомісяця. Детальніше про бонуси Cashback читайте тут.\nДоступність – Visa є одним із найпоширеніших методів оплати, що використовуються на міжнародному рівні майже для всіх видів фінансових операцій. Через це варіант оплати доступний майже у всіх живих казино. Це дозволяє гравцям вибирати казино, яке вони віддають перевагу, не турбуючись про доступні варіанти оплати.\nПовільне зняття – на відміну від депозитів, які обробляються миттєво, зняття зазвичай займає відносно багато часу. У деяких випадках може пройти до п’яти робочих днів, перш ніж вилучені кошти надійдуть на банківський рахунок гравця.\nБезпека – Visa – це безпечний спосіб оплати як для внесення, так і для виведення грошей з онлайн-казино. Користувачам не доведеться турбуватися про шахрайство або крадіжку під час використання Visa для транзакцій, особливо якщо вони зареєстровані в авторитетному казино.\nНеобхідна приватна інформація . Користувачі повинні вводити дані своєї картки під час здійснення депозитів, включаючи CVV. Така інформація може призвести до шахрайства в чужих руках. Шахрайські казино можуть скористатися цим.\nШвидкі депозити – депозити, зроблені через спосіб оплати Visa, зазвичай обробляються миттєво. Це допомагає гравцям мінімізувати час, витрачений на перезавантаження грошей на свої рахунки в казино, якщо у них закінчаться кошти.\nПраво на отримання бонусів . Більшість живих казино зазвичай пропонують гравцям бонус на основі суми першого депозиту, який вони зробили. Однак такі бонусні пропозиції зазвичай обмежуються певними способами оплати депозиту, одним із них є Visa.\nБільшість гравців вважають за краще використовувати Visa як спосіб оплати для внесення депозитів і зняття коштів, оскільки це безпечно і безпечно. Це завдяки всім функціям безпеки та рішенням карток Visa, деякі з яких висвітлені нижче.\nФункції безпеки картки - Фізична картка Visa має різні вбудовані функції безпеки, покликані допомогти фінансовим установам відрізнити справжні картки від підробок. Такі функції включають тиснення, значення підтвердження власника картки (CVV), магнітну смугу та голограму голуба. Наприклад, онлайн-казино може використовувати CVV, щоб перевірити, чи використана карта є справжньою.\nТехнологія чіпів- Картки Visa мають вбудовані картки з чіпом, які використовуються для обробки та зберігання даних. Деяку інформацію, що зберігається на чіп-картках, майже неможливо скопіювати, захищаючи картку від підробки.\nПеревірено програмою Visa- Verified by Visa — це міжнародна програма аутентифікації Visa, яка забезпечує додатковий рівень безпеки для онлайн-транзакцій. Сервіси допомагають підтвердити особу власника картки в режимі реального часу.\nНульова відповідальність- Visa має політику нульової відповідальності, яка передбачає, що користувачі не можуть бути притягнені до відповідальності за шахрайські витрати, здійснені за допомогою їхніх карток Visa. Існує також політика щодо власників карток, яка вимагає від фінансових установ, які випускають картки Visa, надавати тимчасовий кредит на будь-які збитки, які виникають у результаті несанкціонованого використання картки.\nІніціативи проти фішингу- Ініціативи проти фішингу – це активна роль Visa у боротьбі з спуфінгом, фішингом та іншим шахрайством. Visa співпрацює з правоохоронними органами та галузевими партнерами для боротьби з такими шахрайствами.\nНа що слід звернути увагу - Користувачі повинні стежити за будь-якими фішинговими або підробними електронними листами та уникати їх відкриття за будь-яку ціну. Їм також слід уникати надання інформації про свій обліковий запис іншим людям, особливо до своїх паролів.\nBank of America під назвою BankAmericard запустив VISA ще в 1958 році. У 1966 році Bank of America почав ліцензувати її іншим фінансовим установам.\nУ 1970 році Bank of America відмовився від прямого контролю над програмою, в результаті чого консорціум з різними банками, що випустив BankAmericard, взяв на себе управління програмою. У 1976 році BankAmericard було перейменовано в Visa.\nVisa була виділена з Bank of America в 1970 році і швидко почала створювати альянси з низкою інших міжбанківських організацій кредитних і платіжних карток по всьому світу.\nЦей крок став основою глобального визнання, що робить Visa таким популярним способом оплати сьогодні. Назва Visa була обрана тому, що цей термін впізнається багатьма мови та країни в усьому світі і асоціюється з можливістю вільно подорожувати.\nВідомі сині, білі та жовті кольори Visa також були прийняті на початку, і протягом багатьох років більшість виданих карток були повністю брендовані в цих кольорах. Останнім часом логотип і колірна схема Visa були віднесені до невеликої області в нижньому куті картки, а візуальна ідентичність банку, який випустив картку, має перевагу.\nVisa на початку почала розвиватися за межами США, підписуючи угоди з банками в Канаді та британськими фінансовими установами, такими як Barclays. Розвиток глобальної взаємодії зайняв деякий час, але потім став наріжним каменем роботи картки, дозволяючи користувачам бути впевненими, що вони можуть здійснювати транзакції, де б вони не бачили логотип Visa, незалежно від країни походження або банку-емітента.\nЧи безпечні варіанти оплати?\nВибираючи онлайн-казино, слід звернути увагу на безпеку, щоб не захотіти втратити гроші ще до того, як він насолоджується певною грою. Гравці повинні подбати про те, щоб це місце було надійним і безпечним способом внесення, а також зняття готівки.\nVisa - це електронна платіжна система, яка використовується по всьому світу. Компанія співпрацює з банками та іншими фінансовими установами для поширення продуктів для електронних переказів коштів. Продукти включають передплачені картки, дебетові картки та кредитні картки під брендом Visa. Дебетові та кредитні картки Visa часто використовуються в Інтернеті через безпеку та безпеку таких продуктів. Захист від шахрайства та процес перевірки робить Visa надійним і популярним вибором для гравців онлайн-казино.\nЯк розпочати роботу з Visa?\nVisa – популярний метод депозиту, який використовується багатьма онлайн-казино. Гравці можуть використовувати дебетові та кредитні картки Visa для здійснення трансакцій у вибраному казино. Передплачені картки також є ще одним популярним вибором. Ними користується ряд компаній-партнерів. Для початку внесення депозиту потрібна карта або PIN-код. Картки можна отримати в банку чи іншій фінансовій установі. Як тільки це буде отримано, можна внести депозит у вибраному казино.\nЯкщо у гравця є віза, як можна зробити депозит?\nГравець повинен зайти в онлайн-казино і перейти до параметрів депозиту. Виберіть суму для депозиту та переконайтеся, що відповідає мінімальним або максимальним обмеженням казино. Заповніть дані Visa, такі як повне ім’я, номер картки, термін дії та номер, розташовані на звороті картки. Крім того, інші дані можуть включати фізичну адресу та номер телефону гравця.\nЯка ще інформація про депозити є важливою?\nНевеликі суми грошей швидко перевіряються та вносяться на депозит. Однак великі депозити можуть зайняти більше часу та потребувати додаткових перевірок безпеки. Гравець повинен буде зробити перевірку безпеки за допомогою пароля від картки Visa і чотирьох цифр. Visa надішле інформацію через телефон, який буде використовуватися для перевірки. Після підтвердження транзакції гравець побачить кошти на рахунку казино. Кошти будуть використані для гри, а на рахунку казино може бути навіть вітальний депозит. Найбільше це стосується нових гравців.\nЧи можна буде зробити виведення за допомогою Visa і як це робиться?\nБільшість онлайн-казино, які використовують картки Visa для депозитів, також підтримують зняття коштів. Переведіть суму з онлайн-казино, вибравши її на банківській сторінці онлайн-казино. Виберіть Visa як варіант для зняття. Потім гравець може ввести суму, яку він або вона хоче зняти, і подати запит. Після того, як казино схвалить транзакцію, може відбутися процес зняття коштів і повернути його на картку гравця\nЧи є обмеження на депозити?\nVisa має мінімальні та максимальні суми для депозиту гравцями. Однак онлайн-казино мають свої обмеження. Наприклад, гравцеві може бути дозволено внести мінімум 10 доларів. Для кожного казино також може бути встановлена максимальна сума депозиту.\nЧи застосовуються обмеження на зняття коштів?\nКазино вимагає від гравця зняти мінімальну суму, наприклад 10 доларів при використанні опції Visa. Максимальна сума буде залежати від ліміту виведення коштів онлайн-казино. У деяких онлайн-казино важко визначити мінімальні та максимальні ліміти, тому для отримання додаткової інформації зв’яжіться зі службою підтримки клієнтів.\nЧи тривалий час обробки?\nЗдійснення депозитів і зняття коштів через Visa є швидким, легким і безпечним для гравців. Гравці, які внесли депозит в онлайн-казино, побачать, що транзакція проходить протягом декількох хвилин. Виведення коштів може зайняти від одного до п’яти днів і спочатку має бути перевірено казино.\nЧи можна скоротити час обробки?\nVIP-гравцям може бути легше вивести. Зазвичай для таких гравців це швидше і навіть може зайняти лише день. Є й інші переваги VIP-гравця, наприклад бонуси за депозит та перезавантаження. Додаткову інформацію можна отримати в онлайн-казино.\nЧи безпечна Visa?\nVisa є одним із найбезпечніших варіантів для використання в живих казино. Вони вживають дуже серйозних заходів безпеки.


Данилюк назвав причиною своєї відставки ситуацію з Приватбанком — ВОСТОК МЕДИА\nЕкссекретар Ради національної безпеки та оборони Олександр Данилюк\nНа думку Данилюка, скасування націоналізації Приватбанку – «це дуже небезпечне рішення, яке посилає сигнал, що олігархи тримають владу» Об этом сообщает ictv.in.ua со ссылкой на СМИ.\nКолишній секретар Ради національної безпеки та оборони Олександр Данилюк розповів, що однією з головних причин його відставки є спроба запобігти «неправильним рішенням в процесі Приватбанку».\n«В мене є принципова позиція. Я вважаю, що на цей момент я не можу далі виконувати свої функції», — сказав Данилюк в коментарі «ВВС Україна.\nЗа його словами, одна з головних проблем, яка стала причиною його відставки, — це ситуація з можливим скасуванням націоналізації Приватбанку.\n«Це одна з проблем. Сподіваюсь, що моє рішення буде сприяти тому, що ми уникнемо неправильних рішень в процесі Приватбанку. Думаю, що це було почуто як всередині України, так і зовні», — пояснив Данилюк.\nНа уточнення, які саме можуть бути неправильні рішення щодо Приватбанку, Данилюк уточнив, що це скасування націоналізації.\n«Це дуже небезпечне рішення, яке посилає сигнал, що олігархи тримають владу, вони впливають на державні інституції. Це також буде червоне світло для нашої взаємодії з МВФ», — вважає Данилюк.\n«Я не розумію, про який компроміс може йтися. Якщо вони включають в себе виплату певної компенсації, тоді це називається не компроміс, а здача інтересів», — вважає екссекретар РНБО.\nНа уточнення, чи відміна приватизації автоматично зупинить співпрацю з МВФ, пан Данилюк заявив: «З моєї точки зору, так, однозначно».\nЗа його словами, якщо влада проігнорує його застереження, «то українцям треба хвилюватись».\nНапередодні Данилюк заявив, що не бажав брати участь у «підкилимних іграх деяких персонажів».\nЯк відомо, 27 вересня в Офісі президента повідомили, що секретар Ради національної безпеки і оборони України Олександр Данилюк написав заяву про відставку перед початком візиту президента до США. В ОП зазначили, що Зеленський розгляне заяву Данилюка після повернення до Києва.\nСам Данилюк у соцмережі іронічно відреагував на чутки щодо його звільнення.\nТим часом ЗМІ повідомили, що Зеленський власноруч викреслив прізвище Данилюка зі списку офіційної делегації для візиту в США. На думку джерела, для Данилюка це стало останньою краплею у рішенні написати заяву про звільнення.\nДо слова, із джерел в оточенні РНБО стало відомо, що Данилюк написав заяву через конфлікт із очільником Офісу президента Андрієм Богданом. Цей конфлікт тривав кілька місяців. Данилюк нібито не міг змиритися з методами управління «в стилі Богдана».\nДжерело статті: “http://glavcom.ua/news/danilyuk-nazvav-prichinoyu-svojeji-vidstavki-situaciyu-z-privatbankom-629388.html”


З чим носити синє пальто (74 фото): темно-синє, аксесуари, який шарф підійде, з якою шапкою\nСиній колір вже заслужив своє місце в лавах базових тонів. Він виглядає стильно і має здатність доповнювати багато речей.\nПальто даної забарвлення може здаватися суворим або святковим. Все залежить від обраного фасону і яскравості самого відтінку. Дівчина, що вибирає синє вбрання, безсумнівно, виділиться з натовпу і отримає масу компліментів.\nПеред покупкою пальто ви повинні задуматися про деякі нюанси. Наприклад, з чим ви збираєтеся поєднувати і якими прикрашати аксесуарами. Адже так часто ми купуємо річ, яку важко з чимось комбінувати.\nВважається класичним варіантом, який підходить для суворих образів. З темно-синім пальто добре виглядають офісні вбрання і чіткі силуети. Воно вважається повсякденним, але іноді використовується для виходу в світ. Розбавити його серйозність ви можете яскравими, контрастними деталями.\nВолошковий колір виглядає неймовірно святково і свіжо. Він легко перетворює звичайні, нудні речі в стильні і ефектні вбрання. Яскраво-синє пальто може служити парадно-вихідних варіантом або колоритним сірою плямою в повсякденному житті.\nВаріант максі останнім часом шалено популярний серед молоді. Він добре виглядає з вуличним стилем, а також строгими предметами гардеробу. Стандартною довжиною вважається пальто до середини литок. Такий фасон набагато більше підійде високим дівчатам або маляткам, але на підборах.\nВважається, що це оптимальна довжина для класичної моделі. Пальто виглядає стримано і трохи невинно. Буде чудово комбінувати з абсолютно різним одягом. Для виходу в світ краще використовувати даний варіант.\nКоротке пальто виглядає вульгарно з ледве помітними спідницями і надто високими підборами. Однак добре доповнює класичні речі та святкові вироби. Річ сподобається невисоким дівчатам, так як вона візуально подовжує ноги.\nЯвляє собою приталену модель, доповнену поясом. Класичний фасон може похвалитися стильним відкладним коміром та середньої довжини. В пальто відсутня масивний декор і зайві деталі. Воно здається стриманим і витонченим.\nКраще поєднувати його з елегантними спідницями і брюками прямого крою. На шиї вітається легкий палантин відповідного забарвлення або визирає смугастий джемпер.\nМодель без коміра має круглий виріз горловини. Вона є дуже популярною з-за того, що дозволяє безперешкодно закривати це місце шарфом або хусткою. Однак деякі люблять залишати це місце відкритим, так як чіткі лінії додають певний шарм.\nІноді дівчата люблять замінювати комір водолазкою або светром з високим горлом. Не радять таке пальто носити з громіздкими і об'ємними речами. Виріб любить витонченість.\nБлагородний матеріал, який завжди доповнює чудовий синій відтінок. Пальто з кашеміру може не тільки похвалитися своєю багатою структурою, але і відмінними властивостями. Вона добре зберігає тепло, а також володіє воздухонепроніцаемостью. Виглядає дорого і стильно.\nТепла тканина, яку так люблять багато дівчат. Манить своєю оригінальною структурою і якістю. Вовняна одяг прикрашає прості повсякденні речі. Однаково прекрасно виглядати і в яскраво-синьому, і в темно-синьому кольорі.\nОдин з найпопулярніших і демократичних варіантів. З нього найчастіше шиється верхній одяг. Драп не терпить масивної фурнітури і великих деталей. Такі предмети роблять наряд візуально дешевим. Дане пальто відмінно впишеться в повсякденний образ.\nЯкий шарф підійде\nЗрозуміло, багато що залежить від фасону пальто і його конкретної забарвлення. Але варто відзначити, що з будь-яким відтінком синього чудово поєднуються білі, кремові, жовті та червоні кольори. Вітаються оригінальні візерунки і принти. Краще вибрати геометрію, тому що вона зараз у моді.\nЩо стосується фасону, то найбільш популярний шарф дрібної в'язки, щільний палантин і снуд.\nЗ якою шапкою носити\nЗараз в моді шапки з одворотом і вільні спортивні моделі. З щільним пальто буде здорово виглядати варіант з бубоном. Користуються популярністю фасони з великою в'язкою. Варто відзначити, що незамінним головним убором є і капелюх.\nГоловне пам'ятати, що не всі кольори виробів будуть однаково добре виглядати. Варто віддати перевагу білому, рожевому, синьому або червоному. Чим контрастніше відтінок, тим яскравіше буде підкреслена зовнішність дівчини.\nЯкий хустку підійде\nДля хустки краще вибирати шовковисті або будь невагомі матеріали. Ніжне, легке полотно на контрасті з теплим виробом виглядає дуже гідно.\nДля такої речі рекомендують купувати хустки з різними візерунками або принтами. Красиво виглядають плавні лінії і стримані тони. Якщо у виробі буде повторюватися відтінок пальто, то це дуже гармонійно позначиться на образі. Також рекомендується використовувати для хустки контрастні відтінки, переважно пастельних тонів.\nЯку сумку підібрати\nМодель, звичайно, залежить від фасону пальто. З виробами вільного крою набагато краще поєднуються великі мішки і безформні сумки. Для решти вбрання підійде модний рюкзак, сумка хобо і варіанти на довгому поясі.\nЩо стосується кольору, то класичний чорний прекрасно підійде, але буде виглядати нудно. З синім пальто гармонійно комбінують коричневі, червоні, темно-зелені і сірі сумки.\nЯкими аксесуарами доповнити\nДуже легко змінити звичну річ, додавши до неї цікавий і оригінальний пояс. Особливо модними вважаються вироби з іншого матеріалу. Найпопулярнішою є шкіра і замша. Пояс може бути чорним, коричневим або повторює тваринний забарвлення.\nЩе одним елементом, що доповнює образ, є окуляри. Зараз на піку модної арени знаходяться моделі з прозорим склом. Не обов'язково мати поганий зір, адже велика частина цих виробів використовують так звані «обманки». Ця деталь вносить в образ родзинку і може використовуватися хоч взимку, хоч влітку.\nДопоможуть створити яскравий образ кольорові рукавички. Вони повинні перегукуватися з якимось аксесуаром, щоб створювати контраст. Краще всього виглядатимуть шкіряні або замшеві вироби.\nЯкого кольору чоботи підійдуть\nЯкщо ви боїтеся ризикувати, то сміливо зупиняйтеся на чорній забарвленні. Базовий тон чудово поєднується з синім, доповнюючи його. А для тих, хто любить яскраві є гарна альтернатива.\nКоричневий колір не так сильно впадає в очі, але робить образ колоритніше. Також непогано будуть виглядати темно-зелені, бордові, бежеві та графітні відтінки. Занадто яскраві речі можуть виглядати безглуздо і дешево.\nЯкого кольору ботильйони підійдуть\nВитончені ботильйони на тонкому каблуці не варто губити кричущими відтінками. Шоколадний, сірий, чорний і болотний колір упевнено комбінувати з синьою одягом.\nЯкщо ж модель володіє грубою платформою і широким каблуком, то тут можна пограти з гамою. Червоні, помаранчеві, жовті і фіолетові вироби будуть логічно виглядати з верхнім одягом, яка доповнена аксесуарами з присутністю цих квітів.\nЯкого кольору підійдуть туфлі\nБагато дівчат пересуваються на автомобілях або надягають пальто, коли на вулиці ще сухо. Якщо ви ставитеся до цього числа, то сміливо надягайте з нарядом туфлі.\nНайкраще будуть виглядати класичні човники з натуральної замші або шкіри.\nЗ синім пальто рекомендується використовувати сірі, червоні, жовті, чорні або сині відтінки. Кожен з них чудово комбінує з головним героєм і не заглушає його.\nЯка спортивне взуття підійде\nЗ деякими фасонами пальто будуть відмінно поєднуватися кросівки або кеди.\nЩо стосується кольорів, то безпрограшним варіантом стане чисто білий тон. Якщо на ньому будуть сині вкраплення, то це ще цікавіше вплине на образ.\nЗ інших кольорів можна виділити бежевий, сірий, синій і чорний. Іншими відтінками варто користуватися обережно, тому що вони можуть погубити весь створений стиль.\nКоротка спідниця не виглядає так вульгарно з-за того, що пальто має середню довжину. Цей наряд і ботфорти на підборах візуально подовжують ноги дівчини. Волошковий відтінок верхнього одягу робить образ святковим, незважаючи на похмурі аксесуари.\nНа дівчині об'ємне темно-синє пальто, яке сягає середини стегна. Бежева взуття перегукується з шапкою і шарфом такого ж відтінку. Кольори виглядають гармонійно і освіжають свою господиню. Великий рюкзак дуже логічно вписується в цей стиль.\nДама вирішила поєднати непоєднувані речі, і їй це вдалося. Спортивні брюки прямого крою і кеди створюють чудове тріо з яскравим пальто. Все завдяки тому, що фасон оверсайз чудово доповнює вуличний стиль. Класична сумка чорного кольору абсолютно не виглядає зайвою.\nФантастичний приклад поєднання контрастних кольорів. Зелені і сині відтінки так добре перегукуються один з одним, що їх неможливо розлучити. Зверніть увагу, що сумка іншого забарвлення, що дуже добре. Якщо б вона була синьою або зеленою, то образ здавався б перевантаженим. І, до речі, намисто на дівчині явно зайве.\nПриклад вечірнього образу. Глибокий синій повторюється на кількох речах з лука. Він присутній на стильному пальто, класичної сумці і укорочених брюках. Дівчина вирішила обрати туфлі кремового відтінку на підборах. Лакована шкіра робить образ ще ефектніше і нарядно.


Психологічна служба Талалаївської ЗОШ: травня 2017\nОпубліковано Нужненко С.О. о 15:56 Немає коментарів:\nМітки: ЗСЖ, Просвіта\nЗ 8 по 14 травня 2017 року у школі проводились заходи у рамках\nОпубліковано Нужненко С.О. о 13:49 Немає коментарів:\nЗ 12 по 15 травня 2017 р. проведено заходи до Міжнародного дня сім'ї\nОпубліковано Нужненко С.О. о 12:54 Немає коментарів:\nПсихологічною службою з 12 - 13 травня 2017 р. були проведені заходи до Дня матері\nОпубліковано Нужненко С.О. о 12:39 Немає коментарів:\nПідсумкова таблиця чемпіонату школи з брейн-рингу «Віват,Інтелект-2017» (5-7 класи)\nПримітка: за рівної кількості набраних очок при визначенні місця враховано результат особистої зустрічі\nОпубліковано Нужненко С.О. о 15:01 Немає коментарів:\nПідсумкова таблиця чемпіонату школи з брейн-рингу ...


ПОТРІБНО ЗНАТИ ВСІМ! 21 листопада – День святого Михайла, що нам очікувати? - Горизонт\nHome / Події / ПОТРІБНО ЗНАТИ ВСІМ! 21 листопада – День святого Михайла, що нам очікувати?\n• 17:42 • Події\nДень святого Михайла, або Собор святого архистратига Михаїла, відзначають 21 листопада. Сообщает http://www.akcent.info/\nПОТРІБНО ЗНАТИ ВСІМ! 21 листопада – День святого Михайла, що нам очікувати? Reviewed by Рома Андрійчук on 17:42 Rating: 5


Великий потоп не за горами: Гренландія почала танути в сім разів швидше - UA Home\nГлавная/Мир/Великий потоп не за горами: Гренландія почала танути в сім разів швидше\nВеликий потоп не за горами: Гренландія почала танути в сім разів швидше\nadmin 17 декабря, 2019\tМир, Планета Комментарии к записи Великий потоп не за горами: Гренландія почала танути в сім разів швидше отключены 9 Просмотры\nЕксперт з питань клімату Ендрю Шепарда з Університету Лідса заявив, що танення Гренландії назавжди змінить життя мільйонів людей. Як виявилося, ця ділянка землі втрачає крижаний покрив в 7 разів швидше, ніж 30 років тому, повідомляє портал PLANETANOVOSTI.COM.\nЗгідно з прогнозами, таке стрімке танення назавжди змінить життя 400 млн людей, які живуть біля берегової лінії. Зараз в рік Гренландія втрачає 254 млрд тонн льоду, тоді як в 1990-х роках це число не перевищувала позначку в 33 млрд.\nЯкщо темпи танення ще зростуть, Європа потихеньку почне йти під воду. Цей процес абсолютно некерований, страшні прогнози вчених можуть почати збуватися вже до кінця цього століття.\nГренландія має достатньо льоду, щоб підняти рівень моря на 6 метрів. Поки що розтануло стільки льоду, щоб рівень піднявся на 10,6 мм. Підвищення на 1 см торкнеться 40 млн осіб, прогнозує Шепард. Зараз Гренландія втрачає стільки ж крижаного покриву, стільки і Антарктида, при цьому друга точка на карті планети набагато більше першою.\nГлобальне потепління в Гренландії обумовлено переміщенням океанічних вод.\nНазад У ядрі нашої галактики може ховатися темна матерія, яка випускає гамма-промені\nВперёд У 2019 році В Європі і США знизилося споживання вугілля


Подбайте про безпеку ваших дітей! : Запоріжжяобленерго\nПодбайте про безпеку ваших дітей!\nУ зв’язку із цим ПАТ «Запоріжжяобленерго» переконливо просить батьків нагадати дітлахам про необхідність дотримання правил електробезпеки: 5-10 хвилин, витрачених на розмову із дитиною, можливо, допоможуть зберегти її здоров’я і життя.\nДруге. Наближатися до проводу, що лежить на землі, на відстань, ближчу за 12 метрів — смертельно небезпечно. Якщо ти не помітив та випадково опинився ближче за цю відстань, постав ноги разом та відстрибуй у бік на зведених разом ногах. Якщо ти намагатимешся відійти звичайним чином, або ж відбігти, ти можеш потрапити під так звану «крокову напругу» та зазнати ураження електрострумом. Запам’ятай: краще кілька секунд виглядати смішним, але залишитися живим та здоровим, аніж загинути чи решту життя залишатися інвалідом.\nП’яте. Смертельно небезпечні будь-які спроби втручання в роботу побутових електроприладів. Якщо у тебе в квартирі перегоріла лампочка, не намагайся самостійно її замінити. Адже якщо у цей момент прилад виявиться увімкненим, ти можеш зазнати ураження електрострумом.


Фотодрук | Стелі Закарпаття\nСтелі Закарпаття > Послуги > Фотодрук на стелі\nУНІКАЛЬНО, ЯКІСНО, ОПЕРАТИВНО\nНатяжні стелі з фотодруком – справжній витвір мистецтва. Звертаючись в нашу компанію, Ви отримуєте унікальний і оперативно виконаний дизайн-проект. “Стелі Закарпаття” займається установкою художнього полотна від кращих виробників.\nНатяжні стелі з малюнком друкуються на широкоформатному принтері: на ПВХ плівці, тканинних полотнах.\nНеобмежені можливості друку на стінах та стелі\nДосвідчені фахівці нашої компанії знають, як створити стелю вашої мрії. Тому ми гарантуємо:\nІндивідуальну фотодрук з красивим малюнком.\nЕкологічні водостійкі чорнило. Вони абсолютно безпечні для здоров’я, універсальні в експлуатації (таке покриття можна мити).\nІдеальну чіткість фотодруку.\nУ каталогах наших виробників тисячі зображень для фотодруку на стелі на різні тематики для будь-якого інтер’єру, що дозволяє підібрати макет для всіх видів житлових і офісних приміщень на будь-який смак. Зображення може бути нанесено на всю площу натяжної стелі або займати невеликий фрагмент. Також можливе поєднання в одному макеті зображень з різних серій.\nВи можете використовувати власний макет для фотодруку, якщо вони відповідають таким технічним вимогам: формат TIFF, колірна палітра CMYK, RGB, розмір 1: 1 до габаритів стелі, мінімальний дозвіл 150 dpi.\nФактури полотен, які застосовуються при виготовленні арт-стель з фотодруком: матові, глянцеві, сатинові, напівпрозорі, прозорі, тканинні.\nВід типу матеріалу, на який наноситься друк, залежить зовнішній вигляд малюнка. На тканинних полотнах зображення виходить, як на полотні, на матовому плівці – як на матовому фото. А картина на лакової основі, за рахунок застосування спецпрофиля для друку на глянці, виходить блискучою і світловідбиваючої, як і весь стелю.\n3D друк на стелі\nВи можете замовити в компанії друк об’ємних 3D картин. Завдяки художній промальовуванні зображень, що імітують обсяг, ми створюємо реалістичний тривимірний дизайн. Наприклад, нескінченне небо з спрямованими вгору хмарочосами, підводний світ або будь-яку іншу ілюзію.\nЗавдяки особливим умовам співпраці з провідними виробниками, вартість фотодруку в нашій компанії доступна і вигідна. Підсумкова ціна проекту залежить від основи, на яку наноситься зображення, площі друку.\nДля отримання консультації і розрахунку точної вартості вашого замовлення зверніться до наших фахівців, заповнивши онлайн-форму або зателефонувавши за вказаними на сайті телефонами.


Рух "ЗА КРЕАТИВНУ УКРАЇНУ" — Громадське об'єднання\nСвіт вступає в епоху всепроникної креативності. Все частіше ми чуємо слова «креативна економіка», «креативний клас», «креативна галузь», «креативна індустрія». Для політичної й економічної ситуації в Україні прийшов час «креативної» революції. Її суть — змінити владу… в голові. Ми маємо зрозуміти, що далі так жити не можна, і зробити все для інноваційного розвитку України. Тому ми ініціюємо рух «За креативну Україну». Останнім часом одним із найважливіших напрямів інноваційного розвитку стала креативна політика. В основу цього напряму закладена певна ідеологія створення абсолютно нового підходу до економіки й державного управління. Креативний — означає творчий, тобто креативні процеси — це творчі підходи із залученням нових інноваційних методів та ідей. Для зміни ситуації рух «За креативну Україну» пропонує проведення креативних реформ, про які піде мова нижче. З середини 1990-х років, з моменту появи термінів «креативна індустрія» або «креативна галузь», креативна економіка стала пріоритетним напрямом політики урядів багатьох країн. Як зазначають сучасні закордонні економісти, ми вступаємо в епоху всепроникної креативності, яка наповнює собою кожен сектор економіки й суспільства. Якщо замислитися, то всі ми дійдемо висновку, що ще з дитинства суспільство ставить нас у рамки, вибираючи нам майбутнє. Уперше ми стикаємося з цією проблемою, коли йдемо на вибори, наслідуючи стару олігархічну традицію обирати в депутати і президенти не креативних, а багатих людей. Можливо, «креативна» революція не зашкодила б нам? Детальніше


Найдорожча приватна компанія України розпочинає нову еру в українському бізнесі | GAMING CAPITAL\nНайдорожча приватна компанія України розпочинає нову еру в українському бізнесі\n#"Закрив раунд"#Favbet#Grammarly#Антон Полєсков#Ілля Кабачинський#Катерина Чистякова\nВперше в історії незалежної України найдорожчою приватною компанією стала та, яка нічого не видобуває, не має сировинної бази і не є природнім монополістом, що вчергове доводить – світ змінюється і ці зміни не можуть не зачіпати і нашу країну. У новому випуску «Закрив раунд» за участі партнера Favbet ведучі Ілля Кабачинський та Антон Полєсков говорять про феномен компанії з українським корінням Grammarly, це найдорожча приватна ІТ-компанія. Її оцінка після останнього раунду інвестицій – $13 млрд.\nХто ж оцінив так український стартап? Компанія, яка має трьох українців-співзасновників, отримала $200 млн від в тому числі фондів BlackRock, який є одним з найбільших інституціональних інвесторів світу із загальним об’ємом активів у $10 трлн.\n“І оцінку в $13 млрд, що дозволяє нам сьогодгні говорити про те, що Grammarly є найдорожчою приватною компанією з України“, – говорить Ілля Кабачинський.\nНа чому саме спеціалізується компанія? Це онлайн-платформа на основі штучного інтелекту для допомоги у спілкуванні англійською мовою, запущена у 2009, Grammarly підвищує якість письмового спілкування, пропонуючи рекомендації щодо правильності (граматика та механіки письма), чіткості (стислість та зрозумілість), захопливості (словниковий запас та розмаїття) та тону повідомлення (формальність, ввічливість і впевненість). Станом на 2017-й Grammarly посідала перше місце як «найкращий онлайн-сервіс з перевірки правопису» від TopTenReviews, з рейтингом 9,68.\nІлля Кабачинський порівнює обсяг цінності компанії із візуальним вираженням:\n“Це так багато, що якби ми писали тут цифру з нулями, вона б займала цілий рядок. Всього компанія, якій 12 років, залучила $400 млн, хоча завжди була прибутковою. Фінансування потрібне, щоб зростати ще швидше”.\nІлля Кабачинський і Антон Полєсков у новому випуску «Закрив раунд» разом з гостею – менеджеркою з комунікацій Катериною Чистяковою розповідають, що таке Grammarly і як працюють в компанії (так, це уже не стартап). За її словами, компанія вже давно вийшла за межі суто філологічного функціонування. Тепер вона є швидше повноцінним надкомунікативним асистентом, який здатен давати консультації з приводу загального покращення якості спілкування, мови, тону тощо.\nКолишня чемпіона The International кіберспортсмена Чжана Xiao8 Ніна звинуватила його у нечесній грі\nУ готелі “Братислава” побільшає гральних автоматів\n#готель "Братислава"#гральні автомати#КРАІЛ


Запуск стартапу: обрати ТОВ чи АТ? - Юридична Газета\n04 лютого 2022, 12:37\nЗапуск стартапу: обрати ТОВ чи АТ?\nАлеся Павлинська «Arzinger» радниця практик трудового та корпоративного права\nЯна Бабич «Arzinger» старша юристка\nВідповідно до Державного класифікатора «Класифікація організаційно-правових форм господарювання», в Україні наразі налічується понад 80 видів організаційно-правових форм, тож вибір у процесі створення компанії надзвичайно широкий.\nПроте найпопулярнішими все ж таки залишаються дві з визначених форм – акціонерні товариства (АТ) та товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ). Своїй популярності вони зобов'язані привабливій чіткості правового регулювання (на відміну від приватних чи дочірніх підприємств) та обмеженій відповідальності засновників. Водночас ТОВ і АТ мають свою специфіку, яку обов'язково необхідно враховувати у процесі визначення форми організації бізнесу.\nУ класичному форматі АТ – це публічні компанії, які створюються для швидкого та максимально простого залучення капіталу від широкого кола осіб. Відповідна функціональність і потреба в ефективному захисті інтересів значної кількості осіб-інвесторів зумовила необхідність більш імперативного регулювання діяльності АТ (зокрема, щодо мінімального статутного капіталу, корпоративного управління та звітності).\nОднак в Україні наразі відповідна концепція АТ не працює повною мірою через недосконалість ринків капіталу. У формі АТ найчастіше організовані компанії, для яких така форма вимагається секторальним законодавством (наприклад, щодо банків) або була єдино можливою для проведення приватизаційних процесів. Загалом, в українській практиці суть організаційних форм ТОВ та АТ зараз майже однакова, особливо враховуючи таку гібридну форму як приватне АТ.\nВодночас українське законодавство щодо АТ менш гнучке, ніж законодавство про ТОВ, а також надає власникам менше свободи для врегулювання питань діяльності майбутнього бізнесу.\nЗ огляду на таку специфіку, рекомендованою формою організації бізнесу (зокрема, стартапу) є саме ТОВ. Окрім іншого, створення стартапу-ТОВ має такі переваги:\n- Відсутність регулятора. Тоді як діяльність АТ та обіг його цінних паперів (акцій) контролює НКЦПФР, нагляд за діяльністю ТОВ не здійснює жоден регулятор. У такому випадку усувається низка вимог (наприклад, щодо подання звітності), таким чином значно зменшуючи витрати на адміністрування відповідних процесів.\n- Простота і швидкість реєстрації. Реєстрація ТОВ в Україні відбувається протягом 24 годин після подачі документів реєстратору. Жодні додаткові дії, окрім прийняття рішення засновниками та затвердження статуту, не вимагаються. Натомість створення АТ – це багатоетапний процес (зокрема, державній реєстрації передують збори засновників, емісія акцій, затвердження результатів емісії), який триває набагато довше і з більшою кількістю залучених сторін (НКЦПФР, НДУ).\n- Відсутність вимог до мінімального статутного капіталу. Для ТОВ законодавство України не встановлює розміру мінімального капіталу, учасники визначають його на власний розсуд, як правило, залежно від необхідності використовувати статутний капітал для фінансування діяльності товариства. Для АТ мінімальний капітал повинен складати не менше ніж 1 250 мінімальних заробітних плат (наразі – 8 125 000 грн).\n- Гнучке регулювання діяльності. Законодавство про ТОВ містить дуже мало імперативних норм. Натомість основна частина правил щодо подальшої діяльності компанії (органи управління, їхня компетенція та порядок прийняття рішень, відчуження часток, інша специфіка входу/виходу з товариства) може бути визначена учасниками у статуті ТОВ. Окрім того, учасники можуть не просто розширити та деталізувати відповідні питання, але й відійти від типових правил. Наприклад, для ТОВ можливо визначити, що учасники володіють голосами непропорційно їхній частці у статутному капіталі, або що внесок учасника може бути більший ніж номінальна вартість частки. Такі особливі ситуації часто актуальні саме для стартапів.\nОкрім гнучкого регулювання у статуті, учасники ТОВ також мають низку інших ефективних інструментів: корпоративний договір, укладення договорів опціону, debt-to-equity swap. Реалізація більшості таких інструментів також доступна для АТ, проте цей процес все ж таки складніший і більш зарегульований.\nДодаткові можливості для ТОВ також були передбачені Законом про Дія Сіті. Насамперед, мова йде про можливість призначати членів виконавчого органу на підставі цивільно-правових договорів та уточнення щодо опціонних договорів (зокрема, щодо опціонів часток, які належать товариству, а не його учасникам).\n- Спрощений процес розпорядження частками. Оскільки частки у статутному капіталі ТОВ не мають статусу цінних паперів, їх відчуження відбувається у спрощеному режимі – без залучення інвестиційних фірм та депозитарних установ. Тобто частки ТОВ у багатьох ситуаціях є більш ліквідним активом.\nОтже, сьогодні завдяки гнучкості регулювання і простоті управління ТОВ видається більш ефективним інструментом організації стартапу в Україні. Однак ми сподіваємося, що з подальшим розвитком ринків капіталу та їх законодавчого регулювання АТ стане ефективним інструментом залучення інвестицій.\nТеги: Arzinger, Алеся Павлинська, Яна Бабич, Юридична газета, запуск стартапу, ТОВ, АТ, державний класифікатор, форма господарювання, публічна компанія


ПЕРШИЙ КУРС: З КУРАТОРАМИ ПІЗНАЄМО КИЇВ\nОпубліковано 17 вер. 2020\nПерші навчальні дні в КНУКіМ для музикантів – першокурсників насичені не лише потоковими парами та фаховими зустрічами з викладачами в аудиторіях факультету музичного мистецтва КНУКіМ. Велику роль у адаптації студентів 1-го курсу відіграє спілкування з кураторами академічних груп.\nНаші молоді викладачі – асистенти кафедри музичного мистецтва Святослав Овчаренко, Володимир Горобець і Наталія Ковмір з першого дня навчання об’єднали навколо себе студентів груп ТДА – 10 (Н. Ковмір), ТДН-20 (В. Горобець) та ТФ-30 і ТНБ-40 (обидві – С. Овчаренко).\nВ перший день навчання наші куратори приготували для своїх студентів справжній подарунок – прогулянку визначними туристичними місцинами чарівної і неповторної столиці України! Золоті ворота, Софіївська та Михайлівська площі, київський фунікулер, пам’ятник Володимиру Великому на схилах Дніпра…\nА ще – пішохідний скляний міст, Маріїнський парк і Маріїнський палац… Гарна погода додала яскравих фарб у мандрівку студентів – кнукімівців київськими вуличками, площами та парками. Завершився цей день смаколиками та гарячим чаєм, і обіцянкою продовжити мандрівки столицею, як тільки налагодиться погода.


Кейсове звітування про підозрілі операції клієнтів | Financial Abuse Prevention Software Solutions\nБанки перейшли до ризик-орієнтованого підходу та кейсового звітування про підозрілі операції клієнтів після уведення в дію нового закону про фінансовий моніторинг. Повідомляє НБУ на своїй сторінці в facebook.\nЦе означає, що фінустанови прискіпливіше перевірятимуть операції клієнтів із високим ризиком і менше уваги приділятимуть звичайним операціям.\nЯкщо в банку виникла підозра, що операція пов’язана з відмиванням коштів, фінансуванням тероризму чи розповсюдженням зброї масового знищення, він має негайно повідомити Держфінмоніторинг про свої підозри. Та додати до звіту свої обгрунтовні висновки та документи.\nПредставники Департаменту фінансового моніторингу Національного банку та Держфінмоніторингу на семінарі проаналізували кейсове звітування банків про підозрілі операції клієнтів.\nОперації з обготівковування в Україні та коштами, отриманими внаслідок корупції, є найбільш ризиковими. Це оцінка європейських експертів MONEYVAL. Тому інформація про такі операції має якнайшвидше надаватися Держфінмоніторингу.\nБанки мають розробити правила перевірки фінансових операцій, які б допомагали швидко виявляти підозрілі операції й діяльність.\nЯк банк має виявляти підозрілі операції?\nДекілька обов’язкових складових формули:\nрозроблення показників для визначення підозрілих операцій чи діяльності;\nавтоматизація процесу виявлення підозрілих операцій;\nздійснення банком постійного аналізу підозрілих операцій;\nу разі підтвердження підозри складання висновку та інформування Держфінмоніторингу.\nБанкам були представлені міжнародні стандарти та вимоги з цього питання, приклади інших країн та виявлені українськими банками "кейси" підозрілої діяльності клієнтів.\nДепартамент фінансового моніторингу Національного банку України підготував презентацію на тему “Кейсове звітування”.\nРада ЄС розширила список до загальної кількості 177 фізичних та 48 юридичних осіб.


У Дніпровському районі облаштували перехрестя малого радіуса: як воно працює — The Village Україна\nІрина Костюк, 20 жовтня 2020 в 09:27\nУ Дніпровському районі Києва облаштували кільцеве перехрестя малого радіуса, повідомив заступник голови КМДА Олександр Густєлєв.\nРозмістили на перетині з’їзду з проспекту Соборності, вулиці Тампере та дороги-дублера.\nЦе перехрестя без світлофора й регулювання з колом у центрі, навколо якого авто рухаються проти годинникової стрілки. Через це автомобілі сповільнюють свій рух. Тому ймовірність ДТП менша, а наслідки не такі руйнівні.\nДо того ж розв’язка має більшу пропускну спроможність, додає Густєлєв. Вона може розв’язати перехрестя понад чотирьох вулиць без ризику заторів.\nЩоб покращити видимість на дорозі, встановили огородження з флуорисцентними властивостями.\nКиїв виділить 83,4 мільярда гривень на транспорт упродовж 5 років. Київрада затвердила цільову програму розвитку транспортної інфраструктури на 2019-2023 роки.\n«Центр організації дорожнього руху» закупить програму для підрахунку та аналізу поведінки автомобілів за допомогою штучного інтелекту. Уже оголосили три тендери: на штучний інтелект, камери та сервери.\nОбкладинка і фото: Олександр Густєлєв/Facebook\nНа Чоколівці встановили «сміттєвий павільйон» із компостером