Особливості фізичного розвитку дітей молодшого шкільного віку. Фізична культура і спорт - курсові, реферати, контрольні, дипломні\nРозділ І. Особливості розвитку дітей молодшого шкільного віку. 7\n1.1. Анатомо-фізіологічні особливості розвитку дітей молодшого шкільного віку 7\n1.2. Особливості розвитку фізичних якостей дітей молодшого шкільного віку 28\nРозділ II. Організація і методика проведення дослідження. 35\n2.1. Методика вимірювання показників фізичного розвитку. 36\n2.2. Методика визначення показників фізичної підготовленості 37\nРозділ III. Результати дослідження та їх обговорення. 42\nАктуальність дослідження: Успішне вирішення завдань соціально-економічного розвитку України потребує від кожної людини не тільки високої професійної підготовки, але й належного рівня культури, зокрема фізичної. Важливо, щоб кожен член суспільства правильно ставився до свого здоров'я, своїх фізичних рис і здібностей, розумів їх особисте і соціальне значення, відчував і реалізував внутрішню потребу в фізичній і духовній досконалості. Тому у Національній доктрині розвитку освіти в Україні в XXI столітті,Національній доктрині розвитку фізичної культури і спорту в Україні, законах України “Про загальну середню освіту”, “Про фізичну культуру і спорт” поставлена мета - створити умови, за яких будуть викликані до життя творчі сили молодої особистості, відкриється простір до її активної самореалізації.\nУ сучасній науковій літературі визначення поняття “фізична культура”(а їх на сьогоднішній день нараховується більше двохсот) проходить насамперед через призму співвідношення соціального й біологічного в фізичному розвитку людини, а також стихійного і свідомого соціального впливу на цей розвиток. Визначення поняття фізична культура включає явища духовного світу, знання, мотиви, норми і зразки поведінки. Тому фізичну культуру можна розглядати як “базу” щодо інших видів культури.\nШляхи покращення процесу фізичного виховання учнів молодшого шкільного віку висвітлені у дослідженняхбагатьох вчених. Багато уваги приділено анатомо-фізіологічному обґрунтуванню методики фізичного виховання дітей 6-10 років.\nОднак, незважаючи на досить широкий спектр досліджень, у педагогічній практиці проблема всебічного фізичного розвитку, збереження та зміцнення здоров’я учнів, в тому числі й учнів молодшого шкільного віку вирішується недостатньо. За даними вибіркових досліджень 36,4% учнів загальноосвітніх шкіл України мають низький рівень фізичного здоров'я, 33,5% - нижче за середній, 22,6% - середній і лише 6,7% - вище за середній, а 0,8% - високий.\nЗмінити ситуацію на краще можна через удосконалення змісту, форм та методів фізичного виховання, надання йому особистісно орієнтованого характеру, що можливе завдяки більш глибокому врахуванню анатомо-фізіологічних, вікових особливостейфізичного розвитку молодших школярів.\nНедостатній рівень фізичної підготовленості школярів і як наслідок низький рівень фізичного здоров’я спонукав нас до більш глибшого вивчення особливостей фізичного розвитку, що визначило об’єкт, предмет і мету дослідження.\nМета дослідження. Вивчитиособливості фізичного розвитку молодших школярів, порівняти показники фізичного розвитку учнів 1-3 класів, учнів перших класів сільських і міських шкіл.\n1. Опрацювати науково-методичну літературу щодо особливостей фізичного розвитку молодших школярів.\n2. Вивчити рівень фізичного розвитку учнів початкових класів.\n3. Вивчити рівень фізичної підготовленості учнів початкових класів.\nПредмет дослідження. Морфологічні та функціональні показники фізичного молодших школярів.\nТеоретичне значення дослідження полягає у тому, що нами:\n- розкрито сутність понять “Фізичний розвиток”, “Фізична підготовленість”;\n- розкрито анатомо-фізіологічні особливості розвитку учнів 1-3 класів, особливості розвитку фізичних якостей.\nПрактичне значення дослідження полягає в тому, що на основі результатів дослідження встановлено співвідношення фактичного рівня фізичного розвитку молодших школярів і належних величин, встановлених науковими дослідженнями. Встановлено ефективність введення третього уроку фізичної культури, при умові, що заняття проводять фахівці з спеціальною освітою.\nЦі дані допоможуть точніше дозувати фізичні навантаження та підбирати зміст занять фізичної культурою.\nПоняття "фізичний розвиток" використовують у різних тлумаченнях:\n2) як сукупність ознак, що характеризують зовнішні показники "фізичного стану" організму на тому чи іншому етапі його фізичного розвитку (ріст, вага, окружності тіла, спірометрія, динамометрія тощо).\nДруге суто спеціальне (антропометричне) тлумачення "фізичного розвитку" потрібно відрізняти від сформульованого вище загального визначення.\nФізичний розвиток характеризується змінами показників, які можна умовно поділити на три групи: 1) показники будови тіла, які свідчать про морфологічні зміни тіла людини; 2) показники розвитку фізичних якостей, що характеризують зміни рухових функцій; 3) показники здоров'я, що віддзеркалюють морфологічні і функціональні зміни систем організму людини.\nФізичний розвиток — це природний процес, головною передумовою якого є природні життєві сили (задатки, здібності), що передаються за спадковістю. Цей природний процес підпорядкований об'єктивним законам природи і успішно управляти ним можна, лише знаючи ці закони і керуючись ними.\nзакон взаємодії спадкових тенденцій розвитку і тенденцій, обумовлених умовами життя;\nзакон поступовості і зворотних змін періодів розвитку.\nЗалежно від умов і факторів, що впливають на фізичний розвиток, він може бути всебічним і гармонійним, або обмеженим і дисгармонійним. Знаючи використовуючизакономірності фізичного розвитку людини, його можна спрямувати в оптимальному для особи і суспільства напрямку, забезпечити гармонійне вдосконалення форм і функцій організму, підвищити працездатність, "відсунути" ("віддалити") час природного старіння. Ці можливості доцільного керування фізичним розвитком реалізуються, за певних умов і в певних межах, у процесі фізичного виховання.\nПідсумовуючи, зазначимо, що фізичний розвиток не можна відокремлювати від загального розвитку дитини, оскільки він залежить від багатьох факторів і фактично ці два процеси взаємообумовлені.\nПоняття “Фізична підготовленість” ми розуміємо як прикладний результат фізичного виховання, що втілюється в підвищенні фізичної працездатності, досягненні певного рівня розвитку фізичних якостей, рухових уміннях і навичках.\nФізичні якості –це розвинуті у процесі виховання і цілеспрямованої підготовки рухові задатки людини, які визначають її можливості успішно виконувати певну рухову діяльність. У науковій літературі зустрічаються терміни “фізичні якості”, “рухові якості”, “фізичні можливості”. У даній роботі ми користуємося терміном “фізичні якості”, розглядаючи інші терміни як рівнозначні.\nУ методичній літературі зустрічаються для означення одного і того ж поняття ще два різні терміни: “Розвиток фізичних якостей” та “Виховання фізичних якостей”. Під терміном “розвиток”, як правило, мають на увазі зміни в показниках фізичних якостей, що викликані запрограмованим природою шляхом. Термін “Виховання фізичних якостей” свідчить про зміни, причиною яких є спеціальне втручання, цілеспрямована робота з прогнозом результатів. Тут підкреслюється, що виховання є процесом управління розвитком тієї чи іншої фізичної якості, її вдосконалення. З нашої точки зору термін “виховання” для означення фізичного розвитку не зовсім вдалий. Щоб підкреслитивідмінність від природного процесу розвитку фізичних якостей можна було б вжити термін “управління(керування) процесом розвитку фізичних якостей” або “Цілеспрямований розвиток фізичних якостей”.\nБільшість фізичних якостей у процесі особистого розвитку людини змінюються нерівномірно. В деякі періоди та чи інша якість має дуже високі темпи приросту. Такі періоди в спеціальній літературі називаються “сенситивними“ періодами. Ці вікові періоди можуть чергуватися з періодами дуже малого приросту якості або навіть спаду її показників.


Дмитро Неволін: “Далася взнаки відсутність тренувального процесу перед турніром” - SPORT.IF.UA - Обласний спортивний інтернет-портал\nДмитро Неволін: “Далася взнаки відсутність тренувального процесу перед турніром”\nЗбірна України з баскетболу 3х3 серед дівчат зайняла п’яте місце на XIX Всесвітній літній Гімназіаді, яка проходить у Нормандії.\nУкраїна в складі Адаменко Єви, Клименко Марини, Корбут Поліни та Венжик Анастасії під керівництвом Дмитра Неволіна на груповому етапі програла Тайваню 10:18, після чого обіграла Тайланд 20:9 та Ізраїль 12:9, вийшовши в плейоф з другого місця в групі.\nВ чвертьфіналі нашу команду зупинила Естонія 12:21, після чого нашим дівчатам залишилось лише боротись за 5 місце. З цією задачею наша збірна впоралась, обігравши Словенію 21:15 та Румунію 21:9.\nПідсумки турніру для нашої збірної в коментарі прес-службі ФБУ підвів наставник команди Дмитро Неволін.\n“Для нас турнір почався грою з Тайванем, яка виявилось досить сильною командою, про що свідчить, що команда вийшла у фінал Гімназіади. Так склалося, що ми їм програли.\nПісля цього ми виграли у Тайланду і стали налаштовуватись на гру з Ізраїлем. Ми розуміли, що якщо їм програємо, то з підгрупи не вийдемо. Це була непроста гра, але ми перемогли 12:9. На жаль, наприкінці цієї гри Марина Клименко травмувала голіностоп. Її затейпували і вона грала проти Естонії у чвертьфіналі. Втім, виявилось, що дівчата не готові до цієї гри фізично. Не змогли провести другу гру за день на високому рівні, плюс десь недооцінили суперника і провалили гру. Не змогли виконати всі поставлені цілі, почали рятувати ситуацію і просто… програли, чисто наша поразка.\nПісля цього ми грали за 5-8 місця. Спочатку ми обіграли Словенію – досить непогану команду, але ми зібрались, зробили висновки з попередніх матчів. І за 5 місце проти Румунії ми теж продемонстрували , що можемо гарно грати. Перемогли і стали п’ятими на турнірі.\nНа жаль, далася взнаки відсутність тренувального процесу перед турніром, у дівчат різні кондиції, тому не змогли взяти медалі. Але в цілому отримали гарний досвід, будемо готуватись. Багато є над чим працювати, будемо робити висновки і рухатись вперед”.\nTagged анастасія венжикбаскетбол 3х3гімназіададмитро неволін\nУкраїнки на тай-брейку перемогли Чехію в матчі кваліфікації чемпіонату Європи-2022\nУжгород – Говерла-2. LIVE\n“Хімік” двічі переграв “Говерлу”\nЗбірна України з баскетболу 3х3 готується у Франківську


Смачні Вегітаріанскіе Страви - Муссака і Цацікі (веган)\nМуссака і Цацікі (веган)\nБлюдо, яке заслуговує часу, необхідного на приготування, і нагадує свята в Болгарії.\n1 цілий цибуля-порей, подрібнений, зелень і все\nоливкова олія, для варіння\n1 баклажан (баклажан), подрібнений\n2 великі картоплі для випічки, подрібнені\n1 зелений (болгарський) перець, подрібнений і подрібнений\n1 х 14 унція олова помідорів\n1 склянка овочевого запасу\n2 склянки кеш'ю кефіру або будь-якого рослинного йогурту\n2 столові ложки борошняної суміші без клейковини (нижче)\nрожева гімалайська сіль і чорний перець за смаком\nбулочки з вегетаріанським гамбургером\n1 1/2 склянки кеш'ю кефіру або будь-якого рослинного йогурту\n1/4 огірка, дрібно нарізаний\n1/2 зубчика часнику, очищених від шкірки і натертого на тертці\nсмажене м'ясо в горщику\nНа великій сковороді на середньому вогні додайте цибулю-порей і моркву трохи оливкової олії і варіть до м’якості близько 5 хвилин. Додати баклажан, картоплю, перець, помідори, лавровий лист і чебрець і варити ще 10 хвилин.\nДодайте консервовані помідори і запасіть і варіть на середньому вогні з кришкою ще 10 хвилин.\nЯк тільки овочі розм’якшать, вилийте суміш у непромокальний посуд і запікайте в духовці близько 30 хвилин.\nЦацікі: Додайте всі інгредієнти тзацікі в миску, гарненько перемішайте, а потім відкладіть. Тепер почніть збирати мусаку. Змішайте йогурт із кешью або на ваш вибір рослинного йогурту з 2 столовими ложками борошняної суміші без клейковини та сіллю та перцем за смаком. Якщо вона занадто товста, додайте води, щоб її проріджувати.\nВийміть овочі з духовки і вилийте поверх заливної суміші - переконайтесь, що вся поверхня покрита. Нагрійте решітку, викладіть під неї мусаку і готуйте 10 хвилин або до тих пір, поки верх не стане красивим і золотисто-коричневим.\nЩойно підрум'янившись, дайте мусаці охолонути протягом 10 хвилин, перш ніж подавати з тзацікі і трохи хрусткої зелені.\nПорада: Ідеальне блюдо для пакетної варіння. Зробіть одну з них на початку тижня і насолоджуйтесь наступними днями вдома або як винос. Це також дуже заморожено!\nПомідори із ізраїльськими спеціями з песто і квасолею на тості (веганське, без глютену)\nТоматне кокосове каррі з цвітною капустою та нутом (веганське, без глютену)\nКвадратики з морквяного пирога з глазур'ю кокосового кешью (веганське, без клейковини)\nПечиво з какао та вівса з розмарином та неміцною морською сіллю (веганське)


Речі які приносять більше задоволення, ніж секс\n09.11.2021 198 посмотров0\nБільшість людей вважають секс найвищим задоволенням та радістю в житті. Особливо чоловіки у молодому віці. Через що вони мають на меті зайнятися сексом з дівчиною, яка їм сподобалася. Але в житті існують інші речі, які приносять набагато більше задоволення в житті, ніж просто секс. Їх слід дізнатися, щоб не ставити інтимні стосунки на перше місце у своєму житті. Але які речі приносять нам набагато більше задоволення, ніж любовні насолоди? Давайте їх дізнаємось.\nЗвільнення від болю.\nДовгий і ненависний біль, якого не виходить позбутися може переслідувати кожну людину. Особливо якщо ми не звертаємось до лікаря. Але якщо раптом цей біль вщухає і проходить, тоді ми отримуємо задоволення, радість і задоволення. Причому набагато більше, ніж просто секс із партнером чи партнеркою.\nВгамувати спрагу або сильний голод.\nТе почуття, коли ми нарешті можемо перекусити після сильного голоду чи випити води, після сильної спраги. Перекусити смачною їжею, яку хотіли б скуштувати, але ніяк не виходило цього зробити. Причому вгамувати спрагу набагато приємніше навіть звичайною водою, ніж випробувати оргазм.\nЯк слід виспатися після кількох безсонних ночей.\nБагато хто з нас змушений вставати з ранку на роботу і навіть не спати ночами, особливо перебуваючи у стресовій ситуації. Якщо провести 1 ніч без сну, тоді можна зберігати бадьорість і тверезий розум, але вже після 2 безсонних ночей можна мріяти про сон. Але як же приємно, коли ти просто лягаєш у тепле ліжко і одразу ж засинаєш. Причому вам не потрібно вставати нікуди і ви можете поспати хоч до самого обіду.\nПоїхати в подорож, про яку довго мріяли.\nУ нас не завжди є можливість вирушити у подорож. Іноді причиною цього стає нестача часу чи грошей. Але наскільки приємно здійснити свою давню мрію, і вирушити у подорож до іншої країни чи навіть острова. Просто секс тут навіть близько не стоїть.\nПомститися давньому кривднику.\nУ багатьох з нас є така людина, яка могла нас образити, знущатися з нас, вдарити і так далі. Добре, якщо ми пробачили йому всі ці неприємні події і забули про нього. Але якщо ми продовжуємо про них пам’ятати і живемо лише тим, щоб йому помститися, це буде для нас найвищим задоволенням.\nБути впевненим, що завжди знайдуться люди, які готові допомогти вам у складній ситуації.\nЗ віком ми втрачаємо друзів і не можемо розраховувати на підтримку близьких. Через що можемо втрачати впевненість у собі і просто йти одні по життю. Але наскільки приємно розуміти той факт, що у вас є люди, які завжди готові допомогти вам. В якій би небезпеці ви не перебували, вони завжди простягнуть руку допомоги. Причому їм нічого не потрібно у відповідь, вони просто цінують, люблять та поважають вас.\nзадовлення від іжі\nсекс і задовлонення\nСвіт очима служителя Церкви Христової


омбудсмен закликала поліцію гарантувати безпеку – Акценти\nСуспільство 19 Вересня, 2021, 10:25\nомбудсмен закликала поліцію гарантувати безпеку\nУповноважена Верховної Ради з прав людини Людмила Денісова закликала київську владу і правоохоронні органи забезпечити контроль за дотриманням громадського порядку і гарантувати безпеку учасників Маршу рівності 19 вересня в Києві. Вона також закликала усіх громадян «бути толерантними один до одного та утримуватися від проявів дискримінації».\n«Сьогодні у Києві відбудеться Марш рівності – мирна хода на підтримку прав ЛГБТ+. Конституція України проголосила усіх людей рівними у своїх правах від народження, незалежно від будь-яких ознак, включаючи сексуальну орієнтацію та гендерну ідентичність… Шануймо право кожної людини бути собою! Ми різні, але ми рівні», – написала Денісова у фейсбуці.\nЗазвичай Марші рівності в Україні проходять під посиленою охороною силовиків, що супроводжуєють учасників по маршруту проходження.


Home Для студента... Європейський валютний союз\nОдним із найскладніших етапів західноєвропейської інтеграції є плавне завершення переходу від Спільного ринку (СР) через Економічний Союз (EC) до найвищого рівня інтеграції — Економічного і Валютного Союзу (ЕВС). За своєю структурою ЕВС — це двохрівнева система банків, до складу якої входить Європейський Центральний банк (ЄЦБ) та Центральні банки країн — членів. Очолює цю систему ЄЦБ» .\nСправа в тім, що в рамках лише Економічного Союзу (EC) залишаються відмінності в організації кредиту, розрахунків, курсової політики, а, відповідно, і пов'язані з цим валютні ризики, затримки платежів, відмінності в цінах, неспівставність податків, різнопланова валютна політика. Виникла необхідність кредитно-грошового регулювання в Європейському Союзі на «наднаціональному» рівні, основою якого була б єдина грошова одиниця — євро. Саме так було названо єдину валюту ЄС на сесії Європейської Ради в Мадриді у грудні 1995 року. (Варто, проте, пам'ятати, що ідея єдиної валюти зовсім не нова. Спершу план введення єдиної валюти висунув ще в 1971 році Прем'єр-міністр Люксембургу П. Вернер. Але ця ідея була похована могутнім шоковим впливом енергетичної кризи).\nВід «наднаціоналізації» у грошово-кредитній сфері країни-члени ЄС отримали значні переваги, а саме:\n1) на макроекономічному рівні єдина бюджетна дисципліна і уніфікація грошових ринків під «керівництвом» наднаціональних фінансових інститутів дає змогу успішніше боротися з інфляцією, знизити процентні ставки, а невдовзі — і зменшити податки, що сприятиме нарощуванню обсягів виробництва, зростанню зайнятості, стабілізації державних фінансів;\n2) з політичної точки зору це дає змогу Західній Європі мати валюту, яка буде цілком зіставлятися з доларом та єною. Передбачалося, що євро буде набагато стійкіше протистояти їм, ніж тодішня громіздка «валютна змія». Окрім цього, євро ввійшло в число міжнародних резервних валют і ЄС тепер зможе впливати на проведення реформи міжнародної валютної системи;\n• відносного скорочення витрат, в т.ч. і при інвалютних платежах (підраховано, що коли німецький турист буде послідовно обмінювати суму в 1 тис. марок в інших країнах ЄС, то від неї залишиться половина плюс купа дрібних монет різних країн, які не приймаються до обміну);\n• суттєвого здешевлення приватних грошових переказів із країни в країну (а це дуже важливо, оскільки існує висока мобільність робочої сили);\n• дешевшими стануть і розрахунки пластиковими картками, де поки що існує підвищена комісія за різновалютні платежі.\n5) запровадження євро має вплив і на процеси розширення ЄС. Дбаючи про надійність своєї валюти, країни-члени ЄС поставили жорсткі вимоги щодо фінансово-економічних показників країн, які бажають користуватися євро (1992 рік, м. Маастрихт, Нідерланди):\n• річна інфляція не може перевищувати середній рівень інфляції у трьох країнах ЄС із найнижчим рівнем інфляції (приблизно 3—3,5 відсотка) більш як на 1,5 відсотка;\n• країни, що переходять на нову європейську валюту, мають напротязі не менше двох років дотримуватися встановлених меж коливань валютних курсів у існуючому механізмі європейських валютних систем (визначені межі коливань складають ±2,25%).\nЗгідно із цими критеріями, які стали своєрідною перепусткою до зони євро, країни мали проводити стабілізацію державних фінансів. Європейською Комісією було запроваджено «систему попередження» за їх невиконання, а також передбачено штрафні санкції. Так, скажімо, якщо дефіцит державного бюджету перевищує 3 відсотки, то країна-порушник у примусовому порядку перераховує безпосередньо до Європейської Комісії депозит у розмірі 0,2 % ВВП плюс 0,1 % ВВП за кожний процентний пункт бюджетного дефіциту понад 3 % (але в цілому не більше 0,5-0,6 % ВВП). Якщо надлишковий дефіцит зберігається більш, ніж впродовж 2 років, то тоді зазначений депозит утримується як штраф.\nВ цілому, просування до ЕВС було заплановано у вигляді трьох послідовних етапів: підготовчий (до 31 грудня 1993 року); організаційний (до 31 грудня 1998 року); та завершальний (до липня 2002 року), причому останній етап розбивається на три конкретні сходинки («А», «В», «С». Власне кажучи, перша сходинка «А» швидше відноситься до організаційного етапу).\nУ березні 1998 року Європейською Комісією було визначено і оголошено склад учасників «зони євро». До неї ввійшло 11 країн — ті, які зуміли успішно провести стабілізацію державних фінансів у відповідності із встановленими критеріями і які виявили бажання приєднатися до Економічного і Валютного Союзу. Це — Бельгія, Нідерланди, Люксембург, Франція, Німеччина, Італія, Ірландія, Іспанія, Португалія, Австрія та Фінляндія. За межами зони євро з тих чи інших причин опинилися Великобританія, Швеція, Данія та Греція.\nТаким чином, чітко згідно з планом, з 1 січня 1999 року на території 11 країн Західної Європи запроваджено нову європейську валюту євро. Він (після тривалих суперечок філологів та фінансистів було досягнуто домовленості про те, що євро — чоловічого роду) замінить відразу 11 інших європейських валют. Цим самим закладено початок створенню на території нашого континенту єдиної економічної системи, яка буде здатною на рівні конкурувати зі США та Японією.\nОскільки до введення в готівковий обіг євро ще лишалося три роки, то відбулася його фіксація у безготівкових розрахунках країн-учасниць нового грошового союзу: 31 грудня 1998 року у центрі ділової столиці Європи Франкфурті-на-Майні Рада Центрального Європейського банку прийняла безвідклично встановлені курси обміну між євро і національними валютами, які будуть використовуватися протягом всього перехідного періоду, тобто до 1 січня 2002 року. Перерахунки в євро було проведено з точністю до 6 знаків.\n• 13,7603 австрійського шилінгу\n• 40,3399 бельгійського франку :\n• 1,95583 німецької марки\n• 40,3399 люксембурзького франку\n• 0,787564 ірландського фунту\n• 166,386 іспанської песети\n• 1936,27 італійської ліри\n• 2,20371 нідерландського гульдену\n• 200,482 португальського ескудо\n• 5,95573 фінської марки\n• 6,55957 французького франку\nДо речі, всупереч широко розповсюдженій думці, головною метою діяльності Центрального Європейського банку є цінова стабільність, а не підтримка курсу євро. Під ціновою стабільністю розуміють ситуацію, коли індекс споживчих цін в країнах-членах зони євро не перевищуватиме 2 % на рік (небажаною є також і дефляція). Євро отримав статус офіційної грошової одиниці ЄС, тоді як ЕКЮ було лише умовною одиницею для розрахунків.\nЗ 1 січня 2002 року євро було введено у готівковій формі в обіг у 12 країнах ЄС — до 11 країн Європейської спільноти, які називалися вище, приєдналася Греція. А з 2007 року про перехід в розрахунках на євро заявила Словенія. Результати проведених референдумів у Великобританії, Данії і Швеції з питань переходу на єдину валюту не дали змоги цим країнам запровадити спільну грошову одиницю на території своїх країн. Що ж до нових держав-членів ЄС, то вони зможуть перейти до розрахунків у євро на території своїх країн лише після того, як виконають всі необхідні для цього умови, поставлені перед ними Європейською Комісією та Європейським Центральним Банком.\nРезультати функціонування євро на протязі перших п'яти років (2002-2007 pp.) у країнах ЄС дають підстави стверджувати, що вона може стати у XXI ст. провідною міжнародною валютою, яка і надалі позитивно впливатиме на розвиток Європейського Союзу.


Політв’язень Сущенко привітав зі святами своїх колег та Порошенка\nDecember 30, 2017, 9:58 AM 2018-08-28T22:12:53\nТакож він написав вітальні листи Ірині Геращенко, Юрію Стецю та Павлу Клімкіну\nУкраїнський журналіст Роман Сущенко, заарештований у Москві, написав листи з привітаннями з новорічними святами своїм колегам та високопосадовцям. Про це повідомив «Укрінформу» його адвокат Марк Фейгін.\nЗа словами адвоката, Сущенко привітав президента України Петра Порошенка, віце-спікера Верховної ради Ірину Геращенко, міністра інформаційної політики Юрія Стеця та міністра закордонних справ Павла Клімкіна.\n«Сьогодні, незважаючи на тугу за Батьківщиною, рідними, і всупереч іншим труднощам я з оптимізмом і глибокою вірою в справедливість дивлюся в майбутнє. Вірячи в цінність і повагу до людського життя, сподіваюся на те, що 2018 рік принесе всім нам довгоочікувану благу звістку про припинення кровопролиття і відновлення миру на нашій Українській землі», — йдеться в листі Сущенка до Порошенка.\nЧитайте також: Через яку справу Україна вперше потрапила до списку країн, що ув’язнюють журналістів?\nРоман Сущенко — кореспондент «Укрінформу» у Франції. 30 вересня 2016 року його затримали в Москві та звинуватили у шпигунстві. ФСБ Росії заявило, що Сущенко є співробітником Головного управління розвідки Міноборони України, натомість в Україні цю інформацію спростували. Сам Сущенко каже, що перебував у Росії у приватних справах. Правозахисники вважають чоловіка політичним в’язнем.\n27 листопада російський суд продовжив Сущенку арешт на два місяці. Суд над ним, імовірно, розпочнеться у січні 2018 року.\nЧитайте також: Сущенка заарештували, щоб заглушити його критичний голос, — федерації журналістів оприлюднили заяву\nПетро Порошенко днями заявив, що наступними звільненими заручниками стануть українські політв’язні. Він сказав, що саме через це під час масштабного обміну 27 грудня Україна не віддала бойовикам жодного російського громадянина — їх хочуть обміняти, зокрема, на Романа Сущенка.


Оцінка монет. Як визначити вартість монети?\nОцінка монет невід’ємний атрибут нумізматики. Кожна монета має свою вартість, але не кожен може максимально точно оцінити вартість конкретної монети. Для нумізматів навіть з невеликим стажем назвати приблизну вартість не складає труднощів, а ті, хто безпосередньо пов’язаний з купівлею-продажем монет, можуть зробити це майже ідеально.\nБагато починаючих колекціонерів вважають, що для правильної оцінки достатньо лише відповідних каталогів, яких зараз можна знайти безліч в Інтернеті. Насправді це не так. Оцінка монет буде проведена правильно лише в тому випадку, коли враховується не тільки каталожна вартість, а також стан монети, правильність чистки, можливий різновид, відсутність або наявність дефекту при виробництві, тенденції збільшення або зниження вартості.\nДеякі антикварні магазини часто пропонують послугу з оцінки монет, причому з видачею свідоцтва про вартість. Звичайно, це маячня. На якісну оцінку навіть не розраховуйте. Для них ви клієнт, який платить гроші за те, щоб йому назвали вартість монетки, а якщо ця монетка має пристойну вартість, то у вас будуть намагатися всіма способами її викупити.\nОднак, є більш простий і найголовніше безкоштовний спосіб. Вам достатньо зайти на форум нумізматів (яких не так вже й мало) і створити тему, мовляв, «оцініть монету», прикріпивши фото цієї монети. Товариші нумізмати без всяких проблем скажуть, скільки ця монета на даний момент коштує. Причому серед форумчан часто зустрічаються справжні аси нумізматики, які все життя займаються монетами.\nОцінка монет – справа цікава. Іноді непримітна дрібниця, що лежала в банці мало не півстоліття, стає багатством для її господаря, так як він отримав правильну оцінку і дізнався, що там є досить нечасті роки випусків монет. А іноді навпаки – мідний п’ятак, за який господар мав намір отримати квартиру в Києві, виявляється коштує всього лише 50 гривень.\n1 вартість монети оцінка монет скільки коштує монети як визначити вартість монети\n10 коп не магнитные 2011 год . 10 коп 1992 год брак.


Слідчий Нацполіції попався на хабарі в понад 100 тисяч гривень\nСлідчий одного з районних відділів Національної поліції Київської області погорів на отриманні хабара у 123 тисячі гривень. Ці гроші він вимагав від мешканця Київщини за перекваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення.\nСлідчий обіцяв перекваліфікувати кримінальне порушення за незаконне поводження зі зброєю та підроблення документів на менш тяжке. Він також обіцяв підозрюваному сприяння в отриманні умовного строку позбавлення волі. Про це повідомляється на сайті СБУ, передає інтернет-видання "24".\nПравоохоронці задокументували отримання слідчим у службовому кабінеті райвідділу першої частини хабара – п'ятнадцять тисяч гривень. Оперативники СБ України "взяли" задіяного зловмисником посередника у Голосіївському районі Києва неподалік від торговельного центру після отримання ста восьми тисяч гривень.\nПоліцейського затримали того ж дня у Василькові.


Виготовлення навісів для дому та авто на замовлення\nЯК КУПИТИ НАВІС\nМи надаємо повний комплекс послуг з проектування і виготовлення навісів для приватного будинку. За призначенням: для захисту Вашого автомобіля від сонця, снігу, дощу і т.д., для відпочинку, як прибудова до будинку або окремою конструкцією з покриттям з полікарбонату, металочерепиці і т.д. Ви можете вибрати потрібний Вам дизайн навісу на нашому сайті або фотографію (креслення) в інтернеті і відправити нам на прорахунок вартості. Після узгодження всіх тонкощів між замовником і підрядником, складанням договору і комерційної пропозиції ми запускаємо Ваше замовлення в роботу. Навіс ми виготовляємо у нас на виробництві секційно і доставляємо до Вас і робимо монтаж на місці. Існують різні типи навісів: односхилі, подвійні, арочні і складної конструкції.\nнавіс для машини односхилий\nНавіси для машини односхилі\nКонструкція односхилого навісу нескладна і являє собою: опорні стовпи, кроквяні ферми, обрешітку і дахове покриття. Для кроквяної системи найбільш легкий і довговічний матеріал - це металева конструкція.Можливе виготовлення крокв з дерева, потрібна спеціальна антисептична обробка і фарба. Навіс може бути - як той що примикає до будинку, так і окремою конструкцією.\nМожливо встановити на даний вид навісу сонячні панелі. Таким чином навіс може служити не тільки комфортним укриттям від дощу, снігу і сонця але і компенсувати використання електроенергії з мережі.\nнавіси від сонця двосхилі\nНавіси двосхилої форми являють собою найбільш поширений класичний варіант виготовлення навісів\nКласична форма покрівлі навісу складається з двох площин, що примикають один до одного по дотичній лінії і розходяться від неї в сторони під кутом. Навіс може бути як окремою конструкцією, так і примикати до будови.\nДвосхила конструкція навісу з полікарбонату зводиться в якості навісу для автомобіля, навіс для відпочинку / пікніка або захисту ганку від сонця, дощу і снігу і повторює форму даху основної будівлі, по можливості повинен бути виконаний в тих-же кольорах і видах матеріалів що і основна споруда.\nнавіс арочного типу для машини\nНавіси арочні для машини\nАрочні навіси досить практичні у використанні, на них не затримується сніг та інші види опадів. Покриття даху може бути з полікарбонату, профнастилу або бітумної черепиці. У кожного виду покриття є свої плюси і мінуси у використанні, а також вартість.\nЗадля розрахунку вартості або консультації з питань, що цікавлять Вас, звертайтеся до наших консультантів в розділі контакти.\nНавіси складної форми\nНавіси складні по конфігурації даху або використання матеріалів складних в обробці і високої вартості, потрібні для вирішення певних дизайнерських завдань в роботі над ландшафтним дизайном. Такі навіси можуть мати кілька ярусів, ламану лінію покрівлі або незвичайні хвильові обриси, вони завжди красиві і індивідуальні. Всі навіси які ми виготовляємо і встановлюємо мають індивідуальний дизайн і свої розміри.\n1. Метал, покриття - грунтовка, холодне цинкування, порошкове фарбування;\n2. Дерево - сосна, бук, ясен, дуб.\n3. Покриття даху - бітумна черепиця, металочерепиця, полікарбонат, композитна черепиця;\n4. Пол - бетон, дерево, композитні матеріали, керамограніт (плитка);\n5. Просочення - ЕКО на водній основі, фарби.\nНа всю нашу продукцію ми даємо гарантію 1 рік, а також післягарантійне обслуговування.\nМи працюємо в основному по Києву, Київській області та Чернігову, Чернігівській області. Нас дуже легко знайти в Інтернеті за запитами - навіси Київ, купити навіс Київ, навіси, навіси для авто на замовлення. Якщо ви хочете виготовити на замовлення навіс від сонця для авто або відпочинку, а також навіс з сонячними панелями, але перебуваєте в іншому регіоні - зв'яжіться з нами. Ми постараємося організувати доставку і установку навісу в ваш регіон. У нас дуже конкурентні ціни!


Вечірній Київ :: Йога на Хрещатику з висоти польоту дрона\nОбережно, кліщі: як уберегтися і не підхопити інфекцію (адреси травмпунктів) До Великодня окремі категорії киян отримають від 250 до 500 грн На Великдень столичний транспорт буде працювати за особливим графіком [схеми] На пішохідному мосту над Володимирським узвозом розбили пляшку «для міцності конструкції» Стартап-стрибок: Київ опинився серед кращих міст у світі\nЙога на Хрещатику з висоти польоту дрона\nЦієї суботи у Києві відбувся Четвертий Міжнародний день йоги. Його відзначили на Хрещатику йога-марафоном.\nНезважаючи на дощ, на відкритий урок йоги завітало багато киян та члени індійської діаспори. У події також брали участь представники шкіл та інститутів йоги.\nЗагалом, за словами керівника Національного реєстру рекордів України Віталія Зоріна, до йога-флешмобу долучилося 732 людей.\nЯк відбувся урок, можна переглянути на відео з квадрокоптеру, яке виклало у Фейсбуці Посольство Індії в Україні.


Зарваниця :: Замітка :: Мученики Акепсім єпископ, Йосип пресвітер і Аіфал диякон\n16 листопада 2014 р. 18:36:03\nЄпископ Акепсім був призначений керівником в християнському Храмі в Перському місті Наессон. Паства сильно обожнювала святителя через його подвижницьке життя і невпинні пастирські труди. Правитель Сапор повелів підшукувати і карати християнське духовенство, був спійманий і єпископ Акепсім. Його привели в місто Арбел, де він став перед судом Ардаха - жерця бога сонця. Старець категорично відмовився принести жертву перським богам. Через що його побили і кинули до в'язниці, куди на наступний день після найтяжких тортур були кинуті сімдесятирічний пресвітер Йосиф і диякон Аіфал. Три роки святих тримали в кайданах, морили голодом, спрагою. У церкву бога сонця, що знаходився близько від Арбели, прибув правитель Сапор, який побажав бачити трьох святих страждальців. Виснажені, обкинені гнійними виразками, святі постали перед правителем і на його запити знову категорично відмовилися поклонитися язичницьким богам, сповідуючи віру в Христа. Святому єпископу відсікли голову, а пресвітера і диякона вислали в місто і слідом за тим побили камінням. Смерть пресвітера Йосипа тривала кілька годин. Близько місця покарання була поставлена охорона, щоб християни не брали тіла святих страждальців. На четверту ніч над мегаполісом пронеслась потужна буря, блискавка знищила сторожу, вітер розметав каміння, і тіло святих Йосипа пропали. Диякон Аіфал був призначений в місті Патріас і слідом за тим був побитий камінням. Християни приховано погребли його тіло, на могилі святого виросло древо, плоди якого зцілювали.\nСвяті мученики приглядуйте за нами грішними 27# Zvonok


Головна/Наука/Вчені: Предками людей були марсіани\nДиректор SETI проводив дослідження протягом багатьох років і заявив, що не потрібно шукати інопланетних істот у Всесвіті, так як предками людей є марсіани. Також він пояснив, чому на Марсі все ще не знайдені наші предки, а все, тому що багато мільярдів років тому червона планета зіткнулася з астероїдом, який знищив всі живі істоти. Під час зіткнення деякі організми потрапили у відкритий Космос, а потім на Землю.\nСаме так зародилося життя на Землі: спершу в морському середовищі, а потім на суші. До речі, завдяки марсіанському походженням можна пояснити, як саме організми здатні вижити в навколоземному кліматі.


§ 2. Епоха Просвітництва в культурі Західної Європи : Українська та зарубіжна культура – ред. В.О. Лозового : Книги по праву, правоведение\n§ 2. Епоха Просвітництва в культурі Західної Європи\nЗагальна характеристика ідеології Просвітництва\nНаприкінці XVII – початку XVIII ст. у Європі практично повсюдно складаються буржуазні відносини. Це спричиняє широке поширення в суспільстві цінностей буржуазного способу життя і побудованого на їхній основі світогляду "третього стану".\nЕпоха, у яку відбулося самовизначення буржуа, твердження їхніх ціннісних переваг у якості домінуючих настільки, що саме з ними стали ототожнюватися "природні", нібито самим Богом людині визначені і природою йому покладені властивості і якості, одержала назву епохи Просвітництва.\nЇї стали називати так, щоб характеризувати XVIII ст. як період торжества розуму, освіти, науки над феодально-церковним схоластичним світоглядом як пізнім пережитком середньовіччя. Просвітництвом був названий спрямований проти феодалізму і клерикалізму ідейний рух "третього стану", який розпочав боротьбу за свої політичні й економічні права. Просвітителі критикували феодальний лад і його культуру і вимагали встановлення нового суспільного порядку і створення нової культури на основі "царства розуму", тобто тих цінностей, що були властиві "третьому станові", що самовизначився. У цьому ідеологія просвітителів є органічним розвитком раціоналістичного світогляду XVII ст.\nПочаток становлення просвітительських ідей у європейській культурі відбувся саме в XVII ст. В одній з найбільш розвинутих країн того часу – Голландії – філософ Уріель Акоста (1590 – 1647) виступив у дусі помірного раціоналізму проти «священних книг». У цей час інший мислитель, соціолог, юрист і історик Гуго Гроцій (1583 – 1645) закликав у своїх працях до розвитку освіти, ратував за звільнення науки від церковної опіки, стояв у витоків т. зв. теорії "природного права", що стане однією з центральних ідей епохи Просвітництва. Найбільше послідовно ці ідеї були розвинуті Бенедиктом Спінозой (1632 – 1677), що оголосив освіту головним засобом боротьби з феодально-церковними пережитками.\nВ Англії просвітительські ідеї формулювали Ф. Бекон (1561 – 1626) і Т. Гоббс (1588 – 1679). Гоббс почав розробку теорії суспільного договору, яка згодом також стане базовою для епохи Просвітництва і дуже вплине на французьких просвітителів. Найяскравіше ідеї просвітительства в Англії продемонстрував Дж. Локк (1632 – 1704). Він доводив, що буржуазний розум є нормальний людський розум, котрий спирається на «здоровий глузд». З цих позицій станова ієрархія, що визначає для буржуа роль третього стану, не є нормальною. Локк був прихильником буржуазної монархії і вбачав обов'язком монарха охорону «природних прав» людини, під якими мав на увазі, в першу чергу, право приватної власності і різні суспільні свободи.\nРозквіт просвітительства падає на XVIII ст., коли англійські вільнодумці Дж. Толанд (1670 – 1722), А. Коллінз (1676 – 1729), Д. Гартлі (1704 – 1757), Дж. Пристлі (1733 – 1804) та ін. розвивали основні принципи цього культурного руху – культ розуму, покликаного замінити сліпу віру, рівність людей від народження, що виключає станові відносини, свободу совісті, свободу приватної власності і т. п.\nНайбільшого розвитку просвітительська ідеологія досягла у XVIII ст. у Франції. Ідеологи Просвітництва критикували феодальні звичаї, релігію, абсолютистську державу.\nЗ відкритою критикою церкви і монархії виступив видатний французький просвітитель Франсуа-Марі Аруе (Вольтер, 1694 – 1778). Письменник, філософ і суспільний діяч, він виступав проти станових привілеїв і феодальної сваволі, проти влади церкви, покладаючи великі надії на "просвітницького" монарха. Парадоксальність поглядів Вольтера яскраво демонструвала внутрішню суперечливість концепції європейського раціоналізму: критикуючи церкву, Вольтер, разом з тим, визнавав Бога як творця Всесвіту, який, однак, не втручається в її закони.\nІнший великий просвітитель, правознавець, соціолог, політичний мислитель Ш.Л. Монтеск'є (1689 – 1755) різко критикував абсолютистські порядки у Франції, пропагував конституційну монархію і невтручання церкви в політику. Він оголосив, що суспільство живе за законами, які є продуктом людського розуму. Створюючи закони, воно змушено рахуватися з "природними умовами" – духом народу і географічним середовищем, яким той визначається.\nТим самим, французькі просвітителі розвивали теорію «природного права», ідеї "природного права", суспільного договору, загальнолюдських цінностей. Вона являла собою комплекс вчень про ідеальний правовий кодекс, що нібито запропонований людському суспільству самою природою і відбитий у людському розумі. Для теорій, заснованих на цих уявленнях, було характерне протиставлення "цивільного закону", властивого ідеальному "природному ладу", що створюється шляхом суспільного договору, становому порядкові, який існував у абсолютній монархії.\nВідповідно до теорії суспільного договору, держава в її конкретно-історичній формі виникла в результаті угоди між людьми, що знаходилися до цього в природному стані. До необхідності подібної угоди, на думку послідовників цієї концепції, люди прийшли через неможливість забезпечити свої природжені права і безпеку поза державою. Суспільний договір не є біблійним заповітом Бога людині; він є угодою рівних, вільних і незалежних людей, що встановлюють правові норми, які охороняють їхнє життя, волю і приватну власність. У природному стані ці норми виявлялися негарантованими. У державі ж влада покликана стежити за їхнім здійсненням.\nЗ цих позицій просвітителі критикували абсолютизм, висували вимоги скасування феодальних політичних інститутів і феодального права, привілеїв і станової нерівності, проголошували як вище благо людей волю, рівність і братерство. У європейському мисленні виникає новий суб'єкт історії і суспільної діяльності – народ.\nВиходячи з теорії суспільного договору, Жан-Жак Руссо (1712 – 1778) обґрунтовував право народу на повстання проти феодальних порядків, які склали сучасну йому "цивілізацію", тому що не бачив у них вищого етапу в порівнянні з "природою", тобто з природним правом природної людини. Руссо оголосив приватну власність причиною суспільної нерівності і ратував за її справедливий перерозподіл, такий, завдяки якому було б можливим уникнути розподілу суспільства на багатих і бідних. Цим теорія суспільного договору послужила ідейною основою для Великої французької революції 1789 р.\nТеорія суспільного договору втілювала прагнення "третього стану" перетворити владу держави в засіб захисту приватних власників. Буржуа поклали відносини власності в основу ціннісних характеристик способу життя, критерієм яких служило абстрактне уявлення про справедливість, що випливає з вихідних передумов природного права, суб'єктом якого виступала т. зв. "природна людина". Її природа розумілася абстрактно, як незалежна від соціальної структури суспільства і від устрою даної держави. Вимоги "третього стану" підносилися як непорушні висновки з "вічних" природно-правових принципів.\nЗвертання до аргументів, узятим зі світу природи, було зв'язано у XVIII ст. з інтересом до природознавства. Такий "натуралістичний" погляд на світ був перенесений на людину і суспільство, що розглядалося як частина загального механізму Всесвіту. За "природну людину" брався окремий індивід, розглянутий ізольовано від інших людей. Він – не результат історичного розвитку суспільства, а його вихідний пункт, не особистість, що історично виникла, а даний самою природою індивідуум.\nНайбільш радикальне крило школи природного права утворили представники революційної буржуазії у Франції. Зокрема, цей радикалізм сприяв утвердженню в європейському мисленні уявлень про суспільний прогрес.\nЗа думкою французького філософа А. Тюрго (1717 – 1781), яку розвив і обґрунтував його учень Ж. Кондорсе (1743 – 1794), історія суспільства є поступовий прогрес людського розуму. Поняття прогресу ототожнюється мислителями Просвітництва з ідеєю про закономірне удосконалювання людини і суспільства. Воно припускає, по-перше, усвідомлення самого факту застосування ідеї розвитку до людського суспільства, заперечення ідеї статичності і незмінності, богоданості його соціальної структури й ієрархії; по-друге, визнання цінності особистісного життя; по-третє, розгляд історії як іманентного, тобто внутрішньо властивому суспільству процесу, що має закономірний характер. Це, фактично, було поширенням ідеології раціоналізму вже не тільки на світ природи, але і на людське суспільство.\nНапружене інтелектуальне життя епохи Просвітництва породило якісно нове явище в європейській культурі – суспільну думку, чинником складання якого стала філософсько-просвітницька публіцистика. У контексті суспільної думки формується концепція загальнолюдських цінностей, що протистоїть уявленням про станово-ієрархічні цінності абсолютизму.\nЯкщо XVII ст. у Європі було століттям формування абсолютних монархій, коли державна влада і суспільство об'єднали свої зусилля, забезпечуючи, тим самим, створення сильних національних держав, то у XVII ст. держава і суспільство вступають у конфлікт, який найбільш різку форму мав у Франції в останній третині століття. Суспільство тепер відокремилося від держави, протиставилося їй і порушило питання про необхідність її перебудови не просто за раціональними законами – це було характерно і для абсолютизму, – але за законами "здорового глузду", природного права і суспільного договору, тобто по тих законах, що забезпечили б рівноправність "третього стану" і зміцнили б пріоритетне положення тих культурних цінностей, на які воно орієнтовано.\nТака була духовна атмосфера XVIII ст., що стала контекстом суперечливого розвитку художньої культури епохи Просвітництва.\nРококо – ідейна протилежність Просвітництва\nНа початку XVIII ст. мистецтво бароко переживає занепад. Йому на зміну у Франції, Німеччині, Австрії й інших країнах Європи приходить новий напрямок, що одержав назву рококо (фр. rococo). Це слово позначало мотив ліпного, різьбленого, кутого або графічного орнаменту у формі стилізованої мушлі, на звичай в обрамленні зі сплетіння завитків, вигадливо вигнутих ліній і т. ін. Він широко застосовувався в оздобленні приміщень і інтер'єрів стилю рококо і поступово став синонімом цієї назви.\nРококо стало витонченим стилістичним напрямком переважно в пластичних мистецтвах, принципово позбавленим глибокого ідейного змісту. Характерні для художньої культури XVII ст. монументальні форми бароко втрачають у мистецтві рококо свою образну силу і перетворюються в манірну, часто вигадливу декорацію, що має поверхнєво-орнаментальний характер. Стиль рококо виробив багату орнаментику, що часто використовує мотиви східного, головним чином, китайського мистецтва. Його полегшено-декоративна, витончено-вишукана, ефектна образність відповідала тому способові життя, що складався в аристократичної верхівки Європи на початку XVIII ст. і характеризувався формулою, що супроводжувала кризу абсолютизму, – "лови момент".\nЗ 1760-х рр., коли ідеї буржуазного просвітительства усе виразніше свідчать про загальний розпад аристократичної культури, стиль рококо витісняється практично повсюдно в Європі просвітительським класицизмом.\nТривалий процес формування буржуазних націй і національних держав був соціальною основою розвитку класицизму протягом XVII ст. Спільність національної культури, що складається, і вироблення єдиних норм художньої діяльності відбувалися в контексті загальних зусиль утвердження абсолютизму, що ототожнювали націю з державою, монархією й особистістю короля. Усе це обумовило глибокі протиріччя в мистецтві класицизму.\nУ період кризи абсолютизму в класицизмі, що продовжував залишатися основною формою утвердження раціоналістично орієнтованого світогляду в європейському мистецтві, виділяються два напрямки. Один з них зв'язаний з традицією академізму, причетного до діяльності Академій XVII ст., які виробляли норми художнього професіоналізму й стверджували їхню непорушність у художній творчості. Його центром була Італія, головним чином Рим. Тут панувало холодне, абстрактне, відірване від національних народних коренів мистецтво, яке орієнтувалося на античні зразки. Воно створювалося художниками академічного напрямку, які із усіх країн Європи стікалися в Рим, бо він буяв пам'ятниками античності, яким наслідували ці майстри. Діяльністю Академій умовні правила академізму декретувалися як обов'язкові загальнодержавні норми мистецтва.\nАкадемізму протистояв напрямок, зв'язаний з ідеями буржуазного просвітительства. Він затверджував високий громадянський пафос, що додавав новий зміст ідеалам національної єдності, які живили класицизм і складали його програму.\nЦей напрямок класицизму був у першу чергу звернений в опозицію мистецтву рококо – зніженому, вигадливому і поверхневому. Просвітительський класицизм висував волелюбні і шляхетні демократичні ідеали мистецтва Древньої Греції і республіканського Рима. Одягаючи просвітительські ідеали "третього стану" у "загальнолюдські" шати класичної стародавності, класицизм затверджував нові суспільні цінності, що стали в XVIII ст. різко відмінними від абсолютистських орієнтирів XVII ст. У мистецтві класицизму епохи Просвітництва проявилося прагнення до ясності і простоти, до "природної людяності".\nФранцузькі художники-класицисти епохи Просвітництва, опонуючи бездумному і манірному мистецтву рококо, що стало офіційним напрямком абсолютизму, розвивали демократичні традиції культури, одним з жагучих пропагандистів яких став Дені Дідро (1713 – 1784), засновник "Енциклопедії" і кружка енциклопедистів, що об'єднав усіх найбільш значних філософів і учених-просвітителів Франції.\nНімеччина в середині XVIII ст. висунула зв'язаних із класицизмом видатних теоретиків мистецтва на чолі з Йоганном Йоахимом Вінкельманом (1717 – 1768). Він був дослідником і пропагандистом давньогрецького мистецтва, у якому бачив вічний зразок правди, краси і простоти, проголошені ним як ідеал досконалості, до якого повинні прагнути майстри-класицисти.\nПаралельно з просвітительським класицизмом середина XVIII ст. відзначена інтенсивним розвитком реалізму, що продовжував розпочату в XVII ст. тенденцію утвердження цінностей буржуазного способу життя. У цьому виявляється зближення цих напрямків у мистецтві XVIII ст. Воно зв'язано з тим, що в основі художнього методу реалізму лежить не тільки наочність зображення навколишнього світу, а й прагнення до художнього втілення суспільних ідеалів. Творцями естетики просвітительського реалізму стали Дені Дідро (1713 – 1784) у Франції і Готхольд Ефраїм Лессінг (1719 – 1781) у Німеччині.\nДавши пояснення принципам реалізму, що виходило з ідеалів і ідеології Просвітництва, показавши об'єктивні основи специфіки різних видів мистецтв, розкривши їхній суспільний зміст, вони протиставили категорію краси як базову естетичну категорію класицизму реальному життю, що логічно привело до протиставлення "ідеалу" і "правди" у художньому образі. Практичне вирішення цього теоретичного протиріччя склало зміст реалістичного мистецтва, яке розвивалося як в епоху Просвітництва, так і у XIX ст.\nЕстетичний і моральний боки актуальних суспільних ідеалів виступають у мистецтві реалізму в нерозривній єдності, оскільки основна задача мистецтва в реалістичній концепції розуміється як створення типових образів, що втілюють суспільний ідеал. Їм у значній мірі визначається глибина змісту художніх творів, їхня досконалість, затверджувані ними суспільно-політична, ідейна, виховна і т. п. тенденції. Шляхетний суспільний ідеал вносить у мистецтво елемент піднесеного і прекрасного.\nРозвиток буржуазних відносин і підйом антифеодального руху обумовили таку зміну суспільних ідеалів, яка визначила кризу нормативної системи класицизму і намітила шляхи розвитку реалістичного напрямку в мистецтві XVIII ст., зв'язаного з увагою до життя нетитулованої приватної людини. Воно стає головним змістом реалістичного мистецтва XVIII ст. У ньому втілення повсякденного життя людей з її радощами і сумами, уперше зв'язується з їхнім суспільним становищем, у силу чого зображення приватного життя набуває характеру широкого художнього узагальнення.\nНа його основі наприкінці XVIII ст. складаються нові якості художньої культури. Вони зв'язані із сентиментальною афектацією творів літератури і мистецтва, що затверджують сімейну мораль "третього стану".\nСентименталізм. Сентименталізм (франц. sentimentalisme, від sentiment – почуття, чутливість, лат. sentio – почуваю) став художньою течією, яка склалася в 2-ій пол. XVIII ст. і виступила одночасно і проти норм класицизму, і проти раціоналістичних тенденцій Просвітництва.\nУ Німеччині, Франції, Англії й ін. країнах сентименталізм виник як форма протесту проти суспільних відносин як станово-абсолютистського, так і буржуазного характеру, що знеособлюють людину. У центрі уваги прихильників сентименталізму стояла проста звичайна людина, переважно представник «середнього» класу. Як правило, такий герой представлявся обдарованим скромністю і щиросердечним багатством. Йому протистояли образи негативних персонажів, як правило, аристократів або крупних буржуа, черствих, безсердечних шанувальників умовностей і розкоші. Сентименталізм як особливу цінність проголошував свободу почуттів і пристрастей окремої людини, протиставлену суспільним установленням, релігійно-догматичній моралі й естетиці. З цих позицій послідовники сентименталізму виражали свій сумнів у позитивній оцінці просвітителями суспільного прогресу і цивілізації і, навпаки, ідеалізували "просте" життя на лоні природи.\nСентименталізм виявляв інтерес, насамперед, до внутрішнього світу людини, створюючи культ чутливості, іноді перейнятий тонким гумором. Художні особливості сентименталізму – створення ліричної, інтимної настроєності сцен, афектація відносин персонажів один до одного, моралізування, менторська настроєність художника стосовно глядача.\nСуперечлива роль сентименталізму в процесі розвитку художньої культури на рубежі XVIII – XIX ст. була позначена тим, що він, з одного боку, поглибив засоби психологічного аналізу внутрішнього світу людини і відбивав складність його взаємин з навколишнім світом; з іншого боку, вніс у художню культуру елемент штучності повчальних побудов. У цілому ж він послужив ґрунтом для виникнення на рубежі XVIII – XIX ст. романтизму. Тому поряд з терміном "сентименталізм" в історії культури іноді використовується термін "преромантизм" – передромантичне мистецтво.\nХудожня культура XVIII ст.\nФактично одночасне існування різних художньо-світоглядних модусів бачення та відтворення світу (рококо, класицизм у всьому різноманітті його варіантів, реалізм, сентименталізм тощо) зумовлювало досить суперечливу ситуацію у художній культурі доби Просвітництва. Неоднозначності їй надавала й тенденція переоцінки художнього надбання, вже сталих канонів і зразків, зокрема античних. Все більш наявним стає й спрямування мистецтва до втілення саме почуттєвого, особистісного начала, яке, природно, у канонічні рамки не вкладається. Показовою ознакою мистецтва стає й те, що релігійна сфера тематики та образності поступово втрачає своє панівне місце. На перший план виходять світське будівництво, жанровий живопис, портрет, пейзаж, у музиці панівні раніше жанри меси, ораторії, кантати поступаються місцем жанрам світського забарвлення – опері, сонаті, квартету, симфонії тощо.\nРазом з тим, світоглядна переорієнтація мистецтва не призвела до сталого закріплення, непорушності форм у контексті різних художніх напрямків. Відбиваючи активний, динамічний потяг доби до просвіти соціуму, високе осягнення митця як носія ідей доби, мистецтво демонструє потяг до подолання меж напрямків, течій і жанрів. Саме у XVIII ст. складається ситуація, коли у мистецтві заявляють про себе і репрезентативні (з точки зору відбиття певного світогляду, ідеології), і "проміжні" форми, здатні до концептуального поєднання рис художнього мислення різних напрямків і різних часів.\nХудожня культура XVIII ст. демонструє й переорієнтацію в ієрархії мистецтв, в якій час актуалізує значущість театру, музики та літератури. Відзначимо при цьому, що особлива увага митців до театру як синтезуючого виду мистецтва певною мірою готувала розквіт синтезуючих форм у романтичному мистецтві XIX ст.\nХудожня культура доби Просвітництва, відбиваючи й вихід на соціальну "арену" третього стану, характеризувалася і яскраво вираженою опозиційністю художніх смаків та ідеалів.\nВиразником елітарного "модусу" мистецтва часу стало рококо. Витонченість, естетична рафінованість, примхливість, гедонізм, насолода життям, яке проходить у розвагах, звернення до емоцій, галантність – всі ці риси відображають саме аристократичну сутність даної художньої течії. Свідома відмова від глибокого, філософського осягнення буття обумовила певну обмеженість сфери його існування, тематики та образності. Рококо перш за все виявилося у формуванні естетизованої сфери буття людини – в оформленні інтер'єрів. Показовим стає використання великої кількості дзеркал, які "розсувають" простір, надають йому ілюзорності, а також широке вживання декоративних, живописних, коштовних тканин, шпалер, гобеленів, ширм, драпірування.\nЕстетизація, вишуканість та комфорт стають гаслом декоративно-ужиткового мистецтва, яке переживає справжній розквіт у контексті рококо. Складові інтер'єру набувають примхливо-вигнутих форм, меблі, посуд обов'язково прикрашені завитками, квітами, складним різьбленням та інкрустаціями, часто коштовними.\nАтрибутивного значення у контексті рококо набула скульптура малих форм – декоративні вироби з порцеляни (майстрів Мейссена, Саксонії, Відня), які створювали позбавлений протиріч та духовних шукань, уявний, ідилічний світ пастухів та пастушок.\nПровідні естетичні настанови рококо в музичному мистецтві у 1-й пол. XVIII ст. знайшли своє втілення у творчості французьких клавесиністів, зокрема Ф. Куперена. Нічого довгочасного, серйозного, утомливого – ці спрямування закарбувалися у тематиці його невеликих, зібраних у сюїти п'єсах – "Мрійниця", "Метелики", "Французькі навіженства, або Доміно".\nНовий образ людини та світу, сформований рококо, яскраво відбився у живописі. Гармонію та велич людини Відродження, контрастну пошуковість, осягнення суперечливості та драматизму духовного буття людини рококо замінює на грацію, чарівність, ніжність та грайливість. Аристократична сутність напрямку потребувала й відповідних жанрових настанов, актуальності набувають жанрові картини, сільські ідилії й пасторалі.\nПровідним майстром рокайльного живопису був А. Ватто – "художник галантних свят". Цей новий жанр виразив специфічну концепцію світу рококо та став своєрідним синонімом самого стилю буття французької еліти ("Урок співу", "Обеззброєний Амур", "Юпітер та Антіопа"). У картинах Ф. Буше ("Галантний пастух", "Купання Діани", "Юпітер і Каллісто") було продовжено тему галантних ігор. Вишуканість, потяг до відтворення пікантних сцен та грайливо-еротичного трактування міфологічної тематики відзначали й творчість Ж. Фрагонара. При всій різноманітності творчих манер, цих майстрів єднали показові риси живопису рококо – пастельний колорит з характерним перламутровим відблиском, найретельніша виписаність та естетизація деталей, тонкий еротизм, потяг до відтворення швидкоплинних, поверхневих почуттів та емоцій. Опосередковані впливи стилістики рококо помітні і в італійському живописі – у творчості Дж.Б. Тьєполо та Дж.Д. Тьєполо.\nНімецька культура 1 пол. XVIII ст. демонструє й своєрідне тяжіння до продовження барокових традицій. Їх блискучим втіленням та апофеозним завершенням стає творчість геніального композитора Й.С. Баха. Практично усе життя працюючи в лоні церкви, Бах довів до вершини розвитку атрибутивні для німецької сакральної музики масштабні хорові поліфонічні жанри меси та пасіону. Гігантський творчий доробок Баха складається із різноманітних втілень інструментальних та органних жанрів як сакрального, так і світського характеру. Творчість його видатного сучасника Г.Ф. Генделя також виходить за стилістичні межі художніх напрямків доби Просвітництва. Автор численних інструментальних творів, Гендель став також фундатором нового англійського музичного театру і засновником ораторіального жанру, який в його інтерпретації поєднував світське і сакральне начало.\nКласичні тенденції в мистецтві XVIII ст.\nПри безумовній орієнтації на раціональне начало, на розум (що було адекватно ідеології Просвітництва) класицизм, існуючи в академічному, просвітительському, неокласичному варіантах, створював і дещо відмінні художні моделі світу й людини.\nАкадемізм більшою мірою характеризував італійський живопис. Певною мірою на панування у ньому раціоналістичних композицій та на відновлення класичних норм у архітектурі, вплинули, з одного боку, розкопки Геркулануму та Помпеї, з іншого – свідома орієнтація на канонічне відтворення академічних зразків під контролем Академії св. Луки (зокрема у творчості П.Л. Гецці). Типовим класичним жанром доби стає пейзаж. Він знаходить втілення і в схематичних, безпристрасних композиціях найвідомішого італійського пейзажиста А. Локателлі, і у новому варіанті – пейзажі руїн, створеному Дж. Панніні, і у пейзажі – ведуті, який практично з фотографічною точністю відтворював всі подробиці середовища (у творчості Л. Калеваріса та особливо Каналетто).\nПросвітительський класицизм вершинного втілення знаходить у французькій культурі. Вимога активного втручання митця у соціальне життя знайшла блискучого втілення у творчості Ф. Вольтера – філософа, природознавця, поета, прозаїка. Його надмасштабний творчий доробок складався з природознавчих трактатів, героїчних трагедій, комедій, листів. Певною мірою потяг до подолання класичних, раціональних форм накреслюється в одному з найкращих творів митця – "Кандид, або Оптиміст", у якому автор звертається до улюбленого прийому естетики Просвітництва – опису ідеальної держави.\nУ 2-й пол. XVIII ст. формується новий модус класицизму, орієнтований на задовільнення потреб третього стану та декларацію лаконізму, ясності, відновлення художніх форм античності (Давньої Греції та республіканського Риму).\nНеокласицизм проголошував ідеали простоти та демократичності, на основі вільного інтерпретування античних зразків він також вільно убирав у себе риси інших напрямків Теоретичним ґрунтом неокласицизму стали погляди І. Вінкельмана, Г. Лессінга, А. Менгса.\nУ сфері скульптури класичні орієнтації відзначали своєрідне мистецтво Ж.Б. Пігаля, Фальконе.\nВ архітектурі класичні настанови позначилися не тільки на зовнішньому вигляді споруд. Особливу увагу митців привертає цілісний вигляд міст, переосмислення здобуває тенденція ансамблевості, народжена бароковим мисленням. На думку архітекторів цього часу головним об'єктом уваги, центральним "вузлом" міста (а не окремого ансамблю) має бути відкрита площа. Заміна архітектури ансамблю архітектурою міста у цілому відбилася у заснуванні 1793 р. Комісії художників, завданням якої було перепланування Парижу. В англійській архітектурі неокласичні тенденції певною мірою відбилися у творчості Р. Адама. Архітектура Німеччини ж у цей час продовжує розвивати традиції бароко, сполучаючи їх з рокайльними формами – у спорудах Шлютера, Пермозера, Доннера.\nВельми специфічно інтерпретованими виявилися класичні орієнтації в музичному мистецтва. Італійська опера у той час переживала гостру кризу, схематизовані форми опери buffa (комічної) та опери seria (серйозної) нагально потребували реформи. Честь її здійснення належить К.В. Глюку, який на грунті французької драматургії сформував нові шляхи подальшого розвитку музичного театру. Його реформаторські твори ("Арміда", "Орфей та Еврідіка", "Іфігенія в Авліді" та ін.) повернули оперу до героїчної образності, напруженої та водночас логічної драматургії, високого громадянського пафосу (відповідного передреволюційній атмосфері) та природності музичної мови. Іншу інтерпретацію класичних настанов формує віденська симфонічна школа (інтернаціональна за своєю сутністю), представлена іменами Й. Гайдна, В.А. Моцарта, Л. ван Бетховена. Саме у творчості цих геніальних музикантів становлення та вершинного розвитку набувають жанри симфонії, сонати та квартету. Класичні тенденції в них виявилися у послідовному розвитку музичного тематизму (який певною мірою на музичному рівні є художнім перетворенням діалектичного мислення), прагненні відтворити цілісний образ людини, у самій раціонально-чіткій побудові жанрів та образно-функціональному змісті їх частин. Неперевершені зразки музичного театру створені В.А. Моцартом. Його опери "Весілля Фігаро", "Дон Жуан", "Чарівна флейта" єднанням класичних та реалістичних тенденцій виходять за межі художніх напрямків доби Просвітництва. Такими ж "тісними" виявилися стилістичні рамки для творчості Л. ван Бетховена, який у своїх творах не тільки відтворив ідеали революційного класицизму, але й визначив наперед і романтичні настанови.\nГромадянський пафос даного напрямку був особливо актуальним напередодні Французької буржуазної революції. Трансформуючись у революційний, класицизм набуває таких специфічних рис, як потяг до демократизації та водночас орієнтація на потреби саме масового споживача, орієнтація на задовільнення потреб саме третього стану. Це, у свою чергу, веде до виникнення нових художніх форм – масового майданного дійства, до "виходу" музичного мистецтва з концертної зали на вулицю для супроводження масових свят, використання античної образності та сюжетики як опосередкованого втілення сучасної проблематики.\nВиразником цих тенденцій у французькому живописі був Ж.Л. Давід. Його картини "Клятва Гораціїв", Смерть Сократа", "Брут" у дусі естетики революційного класицизму поєднали позачасове та сучасне, героїзм і пафос доби з одвічно актуальними образами, дієвість та напруженість з глибоким психологізмом.\nРеалістичні орієнтації в мистецтві доби\nҐрунт матеріалізму та основи реалізму у французькому мистецтві були закладені Д. Дідро. Його естетичні погляди спиралися на виключний об'єктивізм, визнання природи як головної моделі та взірця мистецтва. Відповідно до ідеології доби, Дідро закликав митців до соціальної активності, до втілення тих ідей доби, яки складали основу світогляду, духовності доби. Конкретним відбиттям у його універсальній діяльності просвітницької сутності часу стало створення (за його ініціативою та за активного співавторства) багатотомної "Енциклопедії". У найкращих літературних творах (романі "Черниця", діалозі "Племінник Рамо", побутовій драмі "Батько сімейства") Дідро втілив прагнення ідейної змістовності, реалістичності характерів, утвердження значущості мистецтва як одного з головних чинників виховання та прогресивного розвитку соціуму. Спрямування до розширення та модернізації раніше сталого кола літературних жанрів знайшло втілення у створенні видатним мислителем жанрів філософського роману, філософської повісті, а також у фундації основ мистецької критики. Цього нагально потребувала і нова сутність мистецтва, і нові шляхи та засоби його функціонування у соціумі. Типовою ознакою художнього життя Франції того часу стала організація салонів – художніх виставок для широкого загалу публіки, що є одним із підтверджень демократизуючих тенденцій доби. Д. Дідро, таким чином, стає одним з перших художніх критиків – посередником між світом мистецтва та соціумом, який не тільки узагальнює художній досвід, а й певним чином формує соціальне замовлення образності, тематики, стилістики, відповідних до естетичних потреб часу.\nРеалістичні тенденції були співзвучні також і англійській культурі, естетичним потребам молодої буржуазії, яка набирала сили та значущості в Англії з сер. XVIII ст. у зв'язку з активним формуванням капіталістичних відносин. Репрезентантом англійського реалізму в літературі став жанр роману. Набуваючи різноманітних втілень, дещо поєднуючись із авантюрно-пригодницькою тематикою, англійській роман (який інколи набуває визначення просвітницького) спирається на висвітлення образу реальної людини у реальних обставинах, які вимагають від героя моральної стійкості, розуму, витривалості, винахідливості. У творчості Д. Дефо ("Пригоди Робінзона Крузо", "Молль Флендерс"), Г. Філдінга ("Історія Тома Джонса, найди"), певною мірою Дж. Свіфта закарбувався новий образ людини – художнє відтворення представника нового класу, що формував нові ціннісні орієнтації та ідеали.\nТяжінням до реалістичності (при наявності й класичних рис) відзначена драматургія того часу, блискучий розвиток якої стає характерною прикметою практично всіх європейських національних культур. Творчість П.О. Бомарше продовжила традиції Мольєра реалістичністю характерів, блискучим гумором та баченням представника третього класу як справжнього героя доби ("Севільській цирульник", "Весілля Фігаро"). Гострою критикою еліти та водночас критикою моралі буржуа, спрямованої на користь та егоїзм, були сповнені комедії норовів Р.Б. Шерідана "Школа лихослів'я", "Суперники". Непересічного значення мала творчість К. Гольдоні. Він фактично здійснив реформу італійського театру, замінивши вже схематизовану комедію дель арте з її персонажами-шаблонами комедійним жанром, сповненим не тільки реалістичності, життєвості, а й критикою соціальних вад ("Слуга двом панам", "Трактирниця", "Хитра вдова"). Іншу – казково-метафоричну лінію італійського театру, сповнену фантастики та фольклорних мотивів створив К. Гоцці ("Турандот", "Король-олень", "Любов до трьох апельсинів").\nЕстетика реалізму багато в чому визначала особливості художнього світобачення багатьох живописців доби Просвітництва. Поезія побуту, просте, буденне життя городян були ґрунтом мистецтва Ж.Б.С. Шардена. Улюбленими жанрами майстра стали побутові сцени, натюрморт і, особливо, портрет. Видатними портретистами доби були Перронно, Ліотар та Латур. Саме Латур закарбував у своїй творчості рішучій поворот у розвитку жанру від парадно-репрезентативного, соціального до камерно-ліричного, суб'єктивно-психологічного. Реалістичні спрямування визначають й специфіку пейзажного жанру (зокрема у творчості Ж. Берне) та актуалізацію жанрових сцен. Саме цей своєрідний жанр становив одну з основ творчого доробку Ж.Б. Греза, набуваючи моралізуючого та дещо сентиментального характеру ("Покараний син", "Прокляття батька", "Сільська наречена").\nВидатним майстром-реалістом доби був англієць У. Хогарт. Неприкрашена правда буття людини стала тематичною та образною основою створеного ним жанру сюжетного циклу, який складав своєрідний живописний опис долі персонажів (цикл із 6 картин "Модний шлюб"). Разом із реалістичними тенденціями, англійській живопис був відзначений і збереженням традиційних форм, що вже втрачали актуальність. Це наочно відобразилось у творчості відомого портретиста П. Рейнольдса, організатора та першого президента Лондонської Академії мистецтв.\nЕстетичним фундаментом сетименталізму стали погляди Ж.-Ж. Руссо. Критикуючи раціональність класичного мистецтва, цей видатний просвітитель закликав майстрів звернутися не тільки до правди життя, а й до відтворення простих почуттів простих людей, до природності і саме цією природністю виховувати людину у дусі цінностей суспільства, у громадянському дусі. Зразком сентиментального роману в листах стала "Нова Елоїза", де відтворення глибоких ліричних почуттів поєдналося з викриванням моральних вад буржуазії.\nВ англійському живописі тенденції реалізму та сентименталізму злилися у творах Т. Гейнсборо. Тонкий ліризм, природність, граціозність відзначають його численні жіночі портрети (зокрема "Портрет Гехем", "Портрет Сари Сіддонс"). Уперше практично відмовившись від наслідування італійських зразків, Гейнсборо оспівував найтонші ліричні нюанси почуттів, поетизуючи образи та водночас наповнюючи їх психологічною достовірністю. Гейнсборо належать практично перші проби реалістичного відтворення природи, трактованої як осереддя гармонії та краси. Заснована ним тенденція ліричних, романтизованих пейзажів знайшла у подальшому розвиток у творчості Рамсея, Хоппнера, Тернера, Констебля.\nГострі соціальні колізії, перипетії духовного буття людства у контексті напруженої атмосфери Великої буржуазної революції, прагнення оновлення відтворилося на рівні художнього мислення у творчості мистецької групи "Буря і натиск". Німецькі літератори, які увійшли до її складу – Ф.М. Клінгер (який, до речі, заклав ідеологічні настанови групи під час перебування у Росії), Й.Г. Гердер (головний теоретик групи), молоді Ф. Шіллер та Й. Гете, Я. Ленц, К. Шубарт та ін. – прагнули втілити засобами мистецтва саме бунтівний дух боротьби, життєвої активності, протистояння цінностям буржуазного суспільства та міщанства, протистояння і класичним, і сентименталістьким настановам. Їх прагнення демократичності, культу особистісного начала, спрямування до створення саме національного мистецтва та самий бентежний дух провіщали романтичні спрямування у мистецтві майбутнього.


Хрустальов - біографія :: Велика бібліотека біографій\nХрустальов - біографія\nХрустальов Хрустальов Петро Олексійович (Носарь Георгій Степанович) (1877-1918). Помічник присяжного повіреного, меншовик. У липні 1905 року утворив робочу групу "Союзу Визволення" (з якого згодом розвинулася партія к.-д.); 14 жовтня 1905 року, на другому засіданні Петербурзького Ради, був, за пропозицією соціал-демократів, обраний головою Ради, як безпартійний. Однак, в перші ж дні роботи Ради, залишаючись формально головою, був фактично відсторонений соціал-демократією від політичного керівництва справами. Поліція, переоцінюючи роль Хрустальова-носаря як керівника петербурзького робітничого руху, вирішила заарештувати його ще на початку діяльності Ради, але відклала свій намір на прохання директора одного металургійного товариства, Бєлова, який вказував на те, що Хрустальов-Носарь стримує пристрасті. Лише 26 листопада поліція здійснює свій намір і заарештовує Хрустальова-носаря. Засуджений до заслання, він незабаром біжить за-кордон.\nУ 1907 р його запрошують на Лондонський з'їзд РСДРП, де він намагається грати видну роль, але зазнає невдачі і відправляється в Париж. У Парижі, після проваленої спроби організувати синдикалистским групу, захоплюється богошуканням і читає реферати на теми про релігійному характері російського народу. Зазнавши і на цьому новому терені невдачу, кидається в спекуляцію: отримує гроші за фальшивими векселями, укладає позики під неіснуючі цінності і т. Д. Спочатку це проходить для нього безкарно, тому що багато осіб, які знали про його витівки, вважали за необхідне, зі співчуття до російської революції, захистити його ім'я від скандалу. Однак в 1913 р залучається до суду власним товаришем по звинуваченню в крадіжці. З цього моменту він опускається все нижче і нижче. З початком війни стає ура-патріотом. За сприяння французьких міністрів отримує 2 вересня 1915 р паспорт, в якому значиться: "прямує в Петроград на предмет подання судовій владі". Однак жандармський офіцер не допустив Хрустальова представитися владі в Петрограді, заарештувавши його на станції Торнео і під конвоєм відправивши у в'язницю.\nЧерез рік петроградський окружний суд засудив його за втечу із заслання до 3 років каторжних робіт. Революція 1917 року звільнила його з дому попереднього ув'язнення. Він приїжджає в Петроград і бере участь в організації виборів в Петроградський Рада. Зустрінутий робочими холодно, він їде на батьківщину, в Переяславль.\nВлітку 1917 роки намагається організувати "переяславську республіку Хрустальова-носаря". У 1918 році випускає книгу, в якій обливає брудом діячів революції, перш за все більшовиків. Після приходу радянської влади в Переяславль робить безуспішну спробу проникнути в радянські органи. У той же час зав'язує зносини з петлюрівцями і залишилися гетмановцамі, знову береться за спекуляцію, пиячить і т. Д. У 1918 р був розстріляний, як спекулянт і контр-революціонер.


УкрЗахідІнформ :: Україна погіршила свої позиції у рейтингу конкурентоспроможності\n11.10.19 08:05 0 192\nПерше місце – у Сінгапуру як найбільш конкурентоспроможної економіки світу. Далі розташувалися США (торік були першими), на третьому місці – Гонконг. Замикають п'ятірку лідерів Нідерланди і Швейцарія. Найгірша ситуація з конкурентоспроможністю у Чаді.\nДо показників, зокрема, входять розвиток інфраструктури, валютного і фондового ринку, робота державного апарату, судової системи, ділова активність, рівень освіти, показники зайнятості населення, криміногенна ситуація, інноваційні можливості, стан охорони здоров'я.\nПопередня новина: Богдан заперечує,що ...\nНаступна новина: Незалежний експерт ...


Чому людині не можна вживати їжу, коли вона відчуває сильні негативні емоції\n31 Серпня 2020, 11:33 | Медицина\nЧому організму важко перетравлювати їжу, коли людина злиться.\nГарячі суперечки і конфлікти не лише можуть зіпсувати настрій, але і вплинути на фізичне здоров'я. Зокрема, якщо людина вживає їжу, коли злиться або відчуває сильні негативні емоції, вона може зіткнутися з серйозними порушеннями в роботі шлунково-кишкового тракту, інформує Ukr.Media.\nКоли люди засмучені, сердиті або чимось стурбовані, вся внутрішня система відчуває на собі вплив подібних емоцій. Вчені зазначають, що організм не може повноцінно поглинати і перетравлювати їжу, коли людина знаходиться в стресовій ситуації. Річ у тім, що у всіх нас є дві нервові системи: симпатична і парасимпатична нервова система. Обидві функціонують по-різному.\nКоли ми сердимося, активується симпатична нервова система, і в результаті цього процес травлення припиняється. Крім цього відбувається підвищення кров'яного тиску, рівня цукру і холестерину в крові, що теж не сприяє нормальному переварюванню і засвоєнню. У спокійному стані працює парасимпатична нервова система. При цьому рівень кортизолу і артеріальний тиск приходять в норму, і організм знову може без труднощів перетравлювати і засвоювати їжу.\nЯкщо ми приймаємо їжу, відчуваючи гнів, існує високий ризик розвитку шлунково-кишкових ускладнень, серед яких здуття живота, кислотний рефлюкс і діарея. У людей, які страждають синдромом роздратованого кишечника і колітом, симптоми можуть бути більш вираженими. У момент злості в організмі не виробляються потрібні для розщеплення їжі бактерії. Утруднюється навіть ковтання через скорочення м'язів. Більш того збільшується ризик аутоімунних захворювань, оскільки кишковий бар'єр слабшає, пропускаючи бактерії в кровотік.\nФахівці рекомендують дати собі час, щоб заспокоїтися, і лише після цього сідати за обідній стіл. Намагайтеся ретельно пережовувати їжу і не думати про погане. Так ви не лише уникнете проблем в роботі шлунка і кишечника, але і зможете уникнути переїдання.\nКишечник Приймання їжі Вплив Негативний емоційний стан\nЧому суперечки натщесерце є шкідливими


Аквапарки і Басейни Криму м.Судак shram.kiev.ua\nБасейна та Аквапарки У ... Аквапарки та Басейни Ð ...\nАдреса: м Судак,\nЦіна разового відвідування: повний день: дорослий 120грн, дитячий 60 грн півдня: дорослий 90грн, дитячий 45грн. діти:\nзростання до 100 см - безкоштовно,\nдо 130 см - дитячий квиток,\nпонад 130 см - дорослий квиток.\nЗагальна площа: 20000 кв.м.\nБасейни загальною площею 1600 кв.м.\nПлоща озеленення: 5.000 кв.м. (Трава, пальми, чагарники, квіти)\nВодна дискотека: 300 кв.м.\nКамери схову, сейфи для цінних речей, роздягальні, душові кабінки, туалети, медпункт\nІталійське обладнання, виготовлене фірмою "Мірта Пулс".\nВода проходить декілька рівнів механічної та технічної обробки, встановлено новітнє електронне обладнання по контролю і підтримці рівня хлору і PH у воді. Вміст хлору і якість води на рівні питної.\nПризначений для купання дітей у віці від двох до дванадцяти років. У басейні три рівня глибиною 20 см 40 см і 60 см. Басейн обладнаний фонтанами і водними завісами. У дитячому басейні розташовується група з 3-х гірок. Стартова платформа висотою 5 метрів центральна гірка "RAMP SLIDE" (ширина 4 м, довжина 6 метрів) по обидві сторони від якої розташовані два дитячих спуску (ширина 80 см, довжина 8,5 метра). У дитячому басейні автономна система очищення і дезінфекції води.\nУ басейні три рівня глибини - 80/100/120 сантиметрів, річка з протитечією (швидкість руху води 5 км / год), острів площею 300 кв.м. (Аерарій), каскади, водні завіси, фонтани.\nПерший комплекс гірок:\n"Жіноча пристрасть" - сама ласкава гірка, стартова платформа висотою 8 метрів, довжина спуску 45 метрів, діаметр 120 сантиметрів.\n"Помаранчева ріка" - стартова платформа висотою 14 метрів, довжина спуску 98 метрів, діаметр 130 сантиметрів. Частина гірки закрита.\n"Камікадзе" - стартова платформа висотою 14 метрів, шириною 120 сантиметрів і завдовжки 35 метрів (середня швидкість, що розвивається на гірці 40 км / ч).\nДругий комплекс гірок:\n"Black Hole" - гірка для спуску на кругах - закрита труба, стартова платформа висотою 12 метрів, довжина спуску 85 метрів, діаметр труби 140 сантиметрів. Колір червоний.\n"Синя борода" - гірка для спуску на кругах - стартова платформа висотою 10,5 метрів, довжина спуску 63 метра.\n"Multislide" - стартова платформа висотою 12 метрів, чотири доріжки шириною 60 сантиметрів і завдовжки 35 метрів.\nГорки зроблені за проектом канадської фірми "AMUSEMENT LEISURE WORLDWIDE" і відповідають міжнародним нормам безпеки.\nМеню - "Піца Челентано"\nБарне меню - "Планета Z"\nВ системі громадського харчування задіяні професійні бармени, кухарі, офіціанти і менеджери. Якість продуктів і напоїв відповідає світовому рівню.\nДодаткові відомості та послуги: Дискотека: Водна дискотека, побудована за останнім словом техніки (на танцполі встановлені фонтани) і оснащена потужним і якісним звуком і світлом. Щодня на майданчику планується проведення денних і нічних заходів за участю зірок першої величини, професійними танцюристами, ді-джеями та ведучими. У денний час на майданчику будуть проводитися заходи для дітей, концерти, виступи артистів цирку і інші розважальні заходи. Площа танцполу 300 кв.м. Потужність звуку більше 5 кВт.


ЗНО-2021 - названо порогові бали з п'яти предметів » Слово і Діло\nНазвали порогові бали для ЗНО-2 021 із п'яти предметів\nВ Українському центрі оцінювання якості освіти назвали порогові бали для ЗНО поточного року із п'яти предметів: української мови, української літератури, географії, біології та історії України.\nДля учнів, які здобували середню освіту мовою, яка не належить до слов'янської групи - адаптивний поріг був знижений, повідомляє пресслужба УЦОЯО.\nПісля засідання членів експертної комісії було схвалене рішення встановити відповідні порогові бали:\nУкраїнська мова - 17 балів;\nУкраїнська мова та література - 27 балів;\nІсторія України - 27 балів;\nБіологія - 22 бали;\nГеографія - 24 бали.\nЗокрема, учням, які отримували середню освіту мовою, яка не є частиною слов'янських мов - має бути наступним адаптивний поріг:\nУкраїнська мова -10 балів;\nУкраїнська мова та література - 19 балів.\nЯк наголошується на сайті установи, в поточному році поріг «склав/не склав» не подолали:\nз української мови - 7,45% абітурієнтів;\nз української мови та літератури - 7,96% абітурієнтів;\nз історії України - 18% абітурієнтів;\nз біології - 2,34% абітурієнтів;\nз географії - 5,38% абітурієнтів.\nНагадаємо, в Україні стартувало ЗНО 21 травня. У вівторок, 15 червня, завершилася основна сесія ЗНО.\nЗНО 2021 Графік ЗНО-2021\nПробне ЗНО-2021: у Києві та Чернігівській області змінилася дата 5 квітня 2021, 17:50\nЗНО-2021 може відбутися в зміненому форматі – МОН 26 березня 2021, 15:31


На місці події бійці ДСНС встановили, що осередок загоряння знаходиться в житловій кімнаті. Вогонь охопив меблі та домашні речі на площі 7 кв. м. Зусиллями рятувальників о 12:10 пожежу локалізовано та о 12:42 – ліквідовано. Вогнем знищено зазначену кімнату, меблі та речі домашнього вжитку в ній.\nТрохи згодом з’ясувалося, що до прибуття пожежного розрахунку сусіди вивели з палаючої квартири чоловіка та жінку. Остання (1947 р.н.) отримала незначні опіки нижніх кінцівок. Її ж чоловік не постраждав. Рятувальники викликали медиків, але подружжя від госпіталізації відмовилося.\nДо ліквідації загоряння залучалося 4 чоловіки особового складу та 1 одиниця пожежної техніки. Попередня причина пожежі – необережне поводження з вогнем. Наразі остаточні обставини надзвичайної події встановлюються фахівцями.\nТеги: Бердичівський район, пожежа


Синдром Дресслера: причини, ознаки, лікування — Zdorovia\nГоловна » Хвороби та лікування » Хвороби серця » Синдром Дресслера: причини, ознаки, лікування\nСиндром Дресслера: причини, ознаки, лікування\nв Хвороби серця 20.05.2016\t63 переглядів\nСиндром Дресслера, іменований також постінфарктний синдром — це одна з форм ускладнення інфаркту міокарда. Виникає як реакція імунітету організму на власні органи і тканини (аутоімунне розлад). Може мати ознаки перикардиту, плевриту, пневмоніту, артриту, лихоманки, лейкоцитозу. Найбільш поширений «букет» патологій: запалення оболонок серця, легенів і стінок грудної клітки, а також самих легких. Іноді супроводжується ураженням синовіальних оболонок суглобів.\nВперше синдром був описаний в 1956 році американським лікарем В. Дресслера, в честь якого і названо явище. За схожість симптомів, розлад нерідко плутали з іншими кардіальним ушкодженнями. Тому ускладнення ІМ більше класифікується як постінфарктний синдром Дресслера або синдром постповрежденія серця.\nСиндром Дресслера розвивається через 15-20 днів після виникнення інфаркту міокарда (1-3 % випадків). Найчастіше ж виникає в найближчому часі після операції на серці, супроводжується розкриттям порожнини перикардиту (35-50% випадків).\nОсновними причинами називають:\nобширне ураження серця;\nзагибель клітин і кисневе голодування м'язового шару серця, внаслідок чого відбуваються аутоімунні реакції на змінені білки, як на чужорідні тіла.\nІ все ж з усіх захворювань серця саме інфаркт міокарда виділяють як основну причину розладу.\nБолі в грудях супроводжуються температурою до 38-40 градусів Цельсія\nСимптоми проявляються поступово, один за іншим. Класичний випадок прояву синдрому - ознаки перикардиту, плевриту і пневмоніту. Спочатку з'являються болі в області грудей, через час хворого морозить, температура піднімається до 38-40 градусів Цельсія. Потім додає ознаки гідроперікардіта і гидроторакса. Загострення може тривати від трьох днів до трьох тижнів.\nХарактер скарг залежить від того, оболонки якого органу залучені в патологічний процес (серця та легень). Притому спостерігається ураження, як одного, так і обох органів відразу. Перикардит же присутній завжди.\nСимптоми можна умовно розділити по тріаді:\nтривалі , негострі болю в області серця, не знімаються традиційними медикаментами, тривалість болю може досягати декількох днів, зняття можливе лише при застосуванні спецтерапіі;\nпідвищена температура (близько 38 градусів ) тримається кілька діб;\nв порожнині перикарда спостерігається незначне скупчення рідини, що не впливає на роботу серцевого органу, дефект усувається після лікування.\nболю в грудях посилюються при диханні, зауважимо, що при скупченні рідини в плевральній порожнині інтенсивність болю знижується або повністю згладжується;\nзадишка посилюється ( якщо в процес втягнута не лише оболонка, а й саме легке), не проходить після прийому діуретиків і нітрогліцерину;\nобмежений рух легкого з боку ураження;\nКашель та вологі хрипи в легенях - одні із симптомів перикардиту\nкашель, вологі хрипи в легенях;\nтемпература в межах 38 градусів Цельсія;\nантибіотикотерапія не допомагає .\nКрім цього, буває ізольоване ураження грудинно-реберних зчленувань. При залученні в патологічний процес синовіальних оболонок суглобів з'являється так званий «синдром плеча». Хворобливі відчуття в області плечолопаткових суглобів з лівого боку, рух суглобів обмежується.\nПісляінфарктний синдром аутоімунного характеру дуже рідко, але супроводжується екземою, еритемою, кропив'янкою, дерматитом, васкулітом, гломерулонефрит. У даній формі патологія схильна до рецидивів.\nСеред інших ознак називають також серцеву недостатність, геморагічний васкуліт та гострий гломерулонефрит.\nГрунтуючись на даних характерною симптоматики, були виділені наступні форми патології синдром Дресслера:\nтипова форма: варіації на тему класичної тріади;\nатипова форма: залучення суглобів і шкірного покриву;\nмалосимптомная форма: температура, зміни в складі крові, біль у суглобах.\nВажливо провести комплексну якісну діагностику стану пацієнта. Для цього використовуються апаратна, лабораторна і диференціальна методики. Також збирається анамнез і проводиться фізикальний огляд (прослуховування шумів). Постановка діагнозу залежить від результатів Ехокардіограма, електрокардіограми, рентгенограми. Іноді для точності діагнозу необхідні КТ і МРТ.\nЗ огляду на характер захворювання - адже постінфарктний синдром з'являється в наслідок імунної реакції на запальний процес - ефективніше впливати протизапальними засобами. На жаль, традиційна антибіотикотерапія не зробить бажаного дії.\nДля впливу на імунітет організму призначаються глюкокортикоїди - група препаратів з найбільш вираженою і максимально ефективної зв'язком з аутоімунними формами розладів.\nПатологічний процес схильний до рецидивів. Однак, летальність за симптомом Дресслера не спостерігається. Правда, зафіксовані випадки зниження тривалості життя пацієнтів, які перенесли цей синдром.\nпосттерапевтіческіх профілактики на даний момент не розроблено. Але пацієнти із захворюваннями органів серцево-судинної системи можуть вживати таких заходів обережності:\nраннє реагування на інфаркт міокарда;\nПацієнти, які перенесли інфаркт міокарда, повинні обов'язково спостерігатися у кардіолога\nдресслери синдром сьогодні діагностується все рідше і рідше. Це пов'язано з розробкою інноваційних ефективних методик лікування і профілактики інфаркту міокарда. А після тромболітичної терапії цей синдром взагалі не формується. Тому пацієнти, які перенесли ІМ, повинні обов'язково спостерігатися у кардіолога. А якщо з'явилися нетипові болі в лівій стороні грудей, лихоманить, погіршився загальний стан - не варто зволікати з обстеженням. Раннє виявлення патологічного процесу і спрямоване лікування допоможуть уникнути більш серйозних ускладнень.


Спідниця в клітку - завжди в моді\nОдяг з тканини з картатим малюнком завжди буде користуватися популярністю. Вже скільки сезонів і років не виходять з потоку модних стилів картаті спідниці.\nПравильний вибір такої спідниці допоможе не тільки оновити гардероб покупниці, але перетворити її образ. При виборі моделей, застосовуваних картату тканину, можна скористатися наступними порадами.\nСпідниця в червону клітку підкреслить вашу фігуру і прикрасить стан молодої дівчини. Це зауваження відноситься до всіх яскравим кольорам і міні-спідниць.\nЖінкам більш зрілого віку підійдуть більш спокійні тони кольорів і дрібна клітка. Дами буду виглядати елегантно в спідницях сірих відтінків, всіх тонів темно-синього і пісочного кольору. Ділова жінка воліє одяг строгого класичного пошиття, спокійних тонів. Ці кольори доречні на прогулянці і для роботи в офісі.\nСпідниці різних фасонів та розмірів клітини поєднуються з піджаком, тонким светром, джемпером. Добре виглядає однотонний комплект, коли речі знаходяться в одній колірній гамі. Ви вибрали біло-червону спідницю, що до неї підійде білий або червоний светр. Якщо у вас в даний момент немає такого виду одягу, можна застосувати «принт» — вузькі смужки білого і червоного кольору або в тон їм дрібні візерунки.\nЯкщо у вас з’явилося бажання надіти картатий піджак, то потрібно простежити, щоб клітини «верху» і «низу» збігалися. Клітини різних розмірів виглядають негармонійно. З верхнього одягу краще підійде куртка приталеного фасону або кардиган в однотонних кольорах.\nВзуття до спідниці в клітку підійде будь-яка: чоботи, черевики. Короткі чоботи добре виглядати з міні-спідницями. Короткій спідниці в складку підійдуть прошнуровані черевики, високі чоботи.\nПишна спідниця в клітку до колін поєднується з туфлями, на товстому каблуці. Чоботи з високими халявами підійдуть расклешенной спідниці, довжиною до середини ікри. Спідницями таких розмірів потрібно закривати вгору чобота.\nКартаті спідниці добре поєднуються з головним убором типу берета. На додаток до такого способу будуть великі намиста, сумки.\nВражає різноманітність моделей картатих спідниць. Є можливість вибрати міні-спідницю на кокетці, спідницю зі складками короткої довжини. Їх носять з однотонним гольфом, блузкою. Верхні речі можна носити в комплекті з жилеткою.\nДля ділового стилю підійде, спідниця-олівець із завищеною талією, довжина якої може бути до коліна і нижче. Цей фасон спідниці прикрасить фігуру стрункої жінки, яка стежить за своїм животиком. У комплекті з такою спідницею ідеально підходить гольф.\nСпідниця в клітку не повинна мати довжину до п’ят. Така спідниця візуально виглядає як плед.\nЯкщо ви віддаєте перевагу таким спідниць, то краще, якщо її довжина до середини ікри.\nВаш образ в максі-спідниці доповнить тонкий светр з коміром. Ви будете романтичні і ніжні в такому одязі.\nСьогодні популярні різні крої спідниць: «трапеції», «сонце». Їх можна шити різної довжини: до колін, нижче колін. Вони завжди виглядають стильно.\nЗараз існують малюнки клітин різної конфігурації: геометричні фігури, ромби, перетин ліній. Ці малюнки можуть підійти і жінкам щільної статури.\nНосіть із задоволенням картаті спідниці, ви завжди будете виглядати стильно і модно.\nЩо таке штани-самоскиди і як їх носити?


Сквирський ліцей - Офіційний сайт - page 82\nДень знань у 2014-2015 навчальному році\nЗнову ранок першого вересневого дня повниться мелодійними звуками шкільного дзвоника. Знову вулиці нашого міста розквітають від дитячого щебету та юнацьких посмішок. Це наше місто, наш край, наша держава зустрічають День знань – справжнє всенародне свято мудрості, доброти і людяності. Читати далі\n19 червня 2014 року в таборі «Веселка» святкували День казки. Керівник гуртка Свердлик Наталія Вікторівна провела заняття з виготовлення виробів у техніці орігамі. Діти виготовляли казкових героїв з паперу та інсценізували вигадану казку. Цікавим заняттям також виявився тренінг з психології «Спілкуємося разом», який провела шкільний практичний психолог Ірина Євгеніївна Хронюк. Читати далі\n18 червня 2014 року в Сквирському ліцеї відбулося урочисте вручення випускникам 9-х класів свідоцтв про базову загальну середню освіту. Свідоцтва з відзнакою отримали 8 учнів: Вітюк Максим, Гайдай Анатолій, Конопляста Ілона, Сиворакша Юлія, Суслов Геннадій, Хандожинська Анна, Хандожинська Світлана, Цапок Вікторія. Читати далі\n13 травня 2014 року у таборі “Веселка” був присвячений українській вишиванці. Діти прийшли святково одягнені, адже у цей день всі будуть славити Україну. Перед конкурсною програмою загони малювали плакати разом з учителем образотворчого мистецтва Наталією Вікторівною Свердлик. Читати далі\nХоча 12 червня 2014 року день у таборі “Веселка” був присвячений квітам, найцікавішим заняттям виявилася прогулянка на річку Сквирка. Тут були проведені змагання, хто більше спіймає рибки. Рибалками були не лише хлопці, а й дівчата. Проте дівчаткам більше сподобалося спілкуватися у холодочку (подивіться фото). Читати далі\n12 червня 2014 року учасники хору Сквирського ліцею здійснили незабутню екскурсія в м. Канів. Вражень від поїздки залишилося дуже багато. Найперше, це велич Тарасової гори, краса дніпровських схилів, незабутній пейзаж берегів Дніпра. Читати далі\n10 червня 2014 року у таборі “Веселка” відбулася Робінзонада. Похід польовими стежками, знайомство з чудовими краєвидами, відпочинок у тіні дерев, спостереження за природою, виконання цікавих завдань, проведення конкурсів – це основні події, які сьогодні захопили учасників табору. Читати далі\n« Назад 1 … 80 81 82 83 84 … 96 Вперед »