Фізико-географічне районування – це виявлення порівняно однорідних за природними умовами регіонів, які відрізняються своєю ландшафтною структурою. Виділяють такі одиниці фізико-географічного районування: країна, зона, підзона, провінція, область.\nФізико-географічна країна – це великі частини суходолу, що займають сотні тисяч і навіть мільйони квадратних кілометрів. їх утворення і розвиток пов'язані з великими тектонічними структурами (платформи, складчасті області). Розрізняють рівнинні і гірські фізико-географічні країни, які характеризуються властивими їм системами ландшафтної зональності. Рівнинна територія України належить до країни, що розташована в межах давньої докембрійської платформи, фундамент якої перекритий товщею мезозойських і кайнозойських відкладів. їх горизонтальне залягання і зумовлює рівнинність поверхні України. Ландшафтні зони на рівнинній частині території України змінюються з півночі на південь.\nУкраїнські Карпати і Кримські гори є складчастими спорудами, що сформувалися в результаті альпійського горотворення. Для цих фізико-географічних країн характерна вертикальна зміна ландшафтних поясів, оскільки з підняттям угору змінюються умови ландшафтоутворення, розвиток фізико-географічних процесів. Українські Карпати і Кримські гори – фізико-географічні країни, що чітко відмежовуються від рівнинної частини.\nФізико-географічна зона – це частина природної країни. На рівнинних територіях зони зберігають широтне або близьке до нього простягання. Природні умови кожної фізико-географічної зони мають свої, що залежать від широти місця, співвідношення тепла і вологи, характер циркуляції атмосфери. Внаслідок цього в межах зони існують типові для неї гідрологічні і теплові умови, що є вирішальним чинником формування зональних типів ґрунтів, рослинності і тваринного світу. Основною ознакою фізико-географічної зони є переважання в її межах певного зонального типу ландшафтів. У межах рівнинної частини України виділяють зону мішаних хвойно-широколистих лісів, лісостепову і степову зони. Природні умови цих зон значною мірою змінені господарською діяльністю, зокрема землеробством. Тому їх межі можна простежити за поширенням зональних типів сучасних ґрунтів та відновлюваного рослинного покриву. Зональні особливості природних умов враховуються в сільськогосподарському виробництві, лісовому господарстві, містобудуванні, під час проектування інженерно-меліоративних і природоохоронних заходів, проведення рекреацій та ін.\nУ межах природних зон виділяють підзони. Фізико-географічна підзона – частина зони, що виділяється в її межах за умовами зволоження. Підзони, як і зони, мають горизонтальне простягання. В різних зонах підзональні особливості виражені неоднаково. Нечіткість меж підзон пов'язана зі складом антропогенових відкладів та особливостями рельєфу, що поряд з відмінностями кліматичних і гідрологічних умов в межах зони зумовлює неоднорідність ландшафтів. Саме їх просторове поєднання утворює власне природну підзону. На рівнинній частині України підзональні фізико-географічні одиниці виділяються не в усіх зонах. У зоні мішаних хвойно-широколистих лісів та в Лісостепу підзон немає. Степова зона України залежно від умов зволоження, теплозабезпечення, характеру ґрунтово-рослинного покриву, фізико-географічних процесів окремих її частин поділяється на північностепову, середньостепову і південностепову підзони.\nФізико-географічна провінція – частина зони або підзони в рівнинній чи гірській країні. Виділяється у зв'язку з неоднорідністю поверхні зони, віддаленістю окремих її частин від океану, різним характером впливу на неї повіт-ряних мас, ступенем континентальності клімату. Під час виділення провінцій як одиниць фізико-географічного районування враховують також історію розвитку території в антропогені (вплив материкових зледенінь, наступ морів, новітні тектонічні рухи). Так, характерні ландшафтні риси Українського Полісся зумовлені дніпровським зледенінням, походженням і складом гірських порід.\nФізико-географічні відмінності провінцій лісостепової і степової зон України найбільш чітко представлені в межах височин та низовин (Придніпровська, Причорноморська, Північнокримська та ін.). Найбільш піднятою і зволоженою в лісостеповій зоні є Західноукраїнська провінція. Найбільш посушливою в степовій зоні – молода рівнинна Причорноморсько-Приазовська сухостепова провінція. Провінціальні ландшафтні особливості зон враховуються під час господарського використання цих територій.\nМал. 50. Фізико-географічне районування\nФізико-географічна область – складова частина фізико-географічної провінції. Під час визначення меж областей враховують їх приуроченість до тектонічних структур, положення над рівнем моря, ступінь розчленування поверхні, склад гірських порід, поширення певних фізико-географічних процесів. Так, у межах провінції Українського Полісся критерієм виділення природних областей Волинського, Житомирського, Київського, Чернігівського та Новгород-Сіверського Полісся є приуроченість кожної з них до різних тектонічних структур, яким властиві свої нашарування гірських порід, поєднання форм рельєфу, видів ландшафтів.\nРівнинна територія України – це частина Східноєвропейської фізико-географічної країни з чітко вираженою широтною зональністю. Тут виділяють три природні зони: мішаних хвойно-широколистих лісів, лісостепову та степову.\n1. Назвіть основні ознаки, за якими класифікуються ландшафти України.\n2. Проаналізуйте ландшафтну карту України і з'ясуйте основні закономірності в поширенні класів і типів ландшафтів, дайте їх визначення.\n3. У чому полягають основні відмінності в поширенні ландшафтів на рівнинній частині України, в Українських Карпатах і Кримських горах?\n4. Дайте короткі характеристики зональних типів ландшафтів України.\n5. Для чого проводять фізико-географічне районування?\n6. Назвіть одиниці фізико-географічного районування.\n◄ Класифікація ландшафтів України\nЗона мішаних хвойно-широколистих лісів. Волинське Полісся. Житомирське Полісся ►


Вимоги та принципи Кодексу\nЗ огляду на той факт, що професія бухгалтера є досить важливою і значущою, це накладає\nпевний тип відповідальності. Адже в обов'язки бухгалтера входить задоволення потреб не\nтільки однієї конкретної людини, а й суспільства в цілому.\nУ спеціальному Кодексі етики професійних бухгалтерів є відповідний набір норм, правил\nі установ, яких повинен притримувати кожен бухгалтер у всьому світі. Документ був\nпідписаний в 1998 році міжнародною організацією, яка представила всі три частини:\n1. Перша частина стосується абсолютно всіх професійних бухгалтерів.\n2. Друга частина спрямована до професійних бухгалтерів, які публічно займаються\nнаданням власних послуг.\n3. Заключна частина - для професійних бухгалтерів, яких наймає певне підприємство або\nВідповідно до представленого Кодексу бухгалтерської етики, кожен фахівець повинен надавати високоякісні послуги, які в повній мірі задовольняють принципи документу.\nКодекс базується на наступних важливих принципах:\n• Порядність. Професійний фахівець повинен бути чесним зі своїм роботодавцем.\n• Об'єктивність. Професійний бухгалтер повинен бути справедливим, адже на його об'єктивну оцінку не повинні вплинути інші юридичні, фізичні особи або деякі обставини.\n• Конфіденційність. Професійний фахівець не повинен розголошувати інформацію без належних на те повноважень.\n• Компетентність і ретельне виконання поставлених завдань. Регулярне удосконалення власних навичок, підвищення кваліфікації - все це сприяє активному розвитку.\nПредставлений Кодекс прийнято вважати зразком для важливих рекомендацій, що стосуються бухгалтерської етики, тому дотримуватися цього документу має кожен спеціаліст, котрий пропонує послуги бухгалтера.


Гороскоп на тиждень за картами таро для всіх знаків\nГороскоп для всіх знаків на 14-20 грудня: яким буде тиждень\n19:00, 13.12.2020 Оновлено: 17:47, 29.01.2021\nТиждень із 14 по 22 грудня виявиться цікавим для багатьох знаків зодіаку. Зокрема, у Водоліїв розв'яжуться матеріальні і майнові питання, Близнюки, раптово для себе, можуть отримати несподівані навички, а Овнів чекають зустрічі з давніми приятелями.\nТарологиня і прогнозистка Ольга Соломка ексклюзивно для OBOZREVATEL дала прогноз за картами Таро для всіх знаків зодіаку на тиждень 14-20 грудня.\nДрузі дитинства чи давні приятелі з минулого нагадають про себе. І ви поринете в ностальгійні спогади: щасливі та душевні, а місцями зворушливі та щемливі. А ще вам захочеться подарувати близьким радість і ви приготуєте їм сюрпризи.\nДуже напружений і дієвий тиждень для вас готується. Таке враження, що ви сиділи-сиділи, а потім раптом вирішили, що вже час діяти і побігли. І уже ніщо вас не зупинить, жодні перепони не здатні вас стриножити чи хоча б пригальмувати.\nНесподівано для себе можете або самі стати вчителем, або почати навчатися зовсім дивних речей і здобувати несподівані навички. Одно слово, відбувається навчальний процес, а от чи вчитися чи вчити, чи робити все одночасно – обирати вам.\nВи знайшли для саме ту компанію, що відповідає вашим цінностям, яка вас розуміє і розділяє погляди. І саме цей колектив цього тижня вас не просто надихатиме, але й матеріально підтримає і якісь гарні ідеї підкине.\nРодина нині для вас – найбільший скарб, джерело щастя й любові. Ви усвідомлюєте всю ту цінність, що вона для вас являє, і ви робите все для того, щоб усі були щасливі. А прийдешні свята якнайкраще підходять для вияву цієї любові.\nНині ви головний роботоголік у всьому зодіаку, тільки і встигаєте завершувати якісь проміжні етапи і починати щось нове. Ну і справді, навіщо такий сприятливий час витрачати, коли можна скористатися моментом і заробляти гроші, а відпочивати вже потім будете.\nЯкщо вам запропонують цього тижня десь виступити перед публікою, то не ховайтеся за спини, пора вам уже виходити на люди і вражати усіх і своїми знаннями, і харизмою, і досвідом. Ну хоч у Святого Миколая трохи пограйте.\nНепросте це завдання – бачити перед собою чистий аркуш паперу, на якому ви напишете черговий план свого життя, оскільки старий вже або неактуальний, або виконано. Але знайдіть задоволення в тому, щоб запланувати собі трохи щастя й багато викликів.\nНу вам можна вже починати святкувати, підбивати підсумки й відзначати здобутки. Чи може ви вже корпоративи призначили? У будь-якому разі на вас очікують відзначення, нагородження, подарунки й усілякі радісні та піднесені події.\nХай би там які проблеми та завдання не точилися навколо вас, а цього тижня вам потрібно розв'язати всі внутрішні питання, розібратися з тими тарганами, що заважають вам досягати запланованих вершин.\nПоступово розв'язуються ваші фінансові, матеріальні та майнові питання, ви вже знаєте, як усім цим керувати й що зробити так, щоб передусім ви були задоволені, а вже потім і ваші рідні та близькі.\nПоступово приходять заспокоєння та рівновага, а з ними мудрість, бо не хочеться вже нікуди бігти і воювати. А хочеться побути наодинці зі своїми думками, щоб підбити підсумки цього року, зрозуміти, чого ви вже досягли, а до чого ще варто прагнути.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, раніше Соломка розповіла, що 2021 року в багатьох знаків зодіаку вируватиме особисте життя – Водолії можуть почати нові стосунки, Близнюки – знайти справжнє кохання, а ось Скорпіонам радять перевірити почуття свого обранця.


Чоповицька медицина вже має Договір з НСЗУ | Чоповицька громада\n» Новини » Чоповицька медицина вже має Договір з НСЗУ\nДата: 26.12.2018 11:31\nВ Україні триває процес реформування медицини, який відбувається поетапно. Першою в активну фазу змін увійшла первинна ланка. Згідно з реформою пацієнт має право вільно обирати лікаря, а медичний заклад має укладати контракти з державою для оплати медичних послуг за принципом «гроші ходять за пацієнтом».\nУ Чоповицькій селищній об’єднаній територіальній громаді формування медичної інфраструктури тісно переплітається з медичною реформою. Рішенням 23 позачергової сесії Чоповицької селищної ради сьомого скликання від 25 липня 2018 року створено Комунальне некомерційне підприємство «Чоповицький селищний центр первинної медико-санітарної допомоги» Чоповицької селищної ради. КНП зареєстровано як юридичну особу. На конкурсній основі у вересні призначено головного лікаря - Райця Віктора Володимировича.\nНаприкінці листопада КНП «Чоповицький селищний ЦПМСД» отримало у Міністерстві охорони здоров’я Ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. На сьогодні є ще одна приємна новина: наше КНП уклало з Національною службою здоров’я України Договір про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення.\nУ нас створено свій заклад первинної медико-санітарної допомоги. Він відповідає всім вимогам і критеріям. Активніше включайтеся у приписну кампанію та обирайте свого сімейного лікаря. Підтримайте розвиток медицини в громаді і тоді послуги будуть сучасні та якісні.


ОРГАНІЗАЦІЯ ТА ПРОВЕДЕННЯ ЩЕПЛЕНЬ У ТИМЧАСОВИХ КАБІНЕТАХ | www.med-info.net.ua\nОрганізація тимчасових (виїзних) кабінетів щеплень передбачається наказом МОЗ України від 16 вересня 2011 р. № 595 «Про порядок проведення профілактичних щеплень в Україні та контроль якості й обігу медичних імунобіологічних препаратів».\nДетально про організацію тимчасових кабінетів, виїзних та мобільних бригад з щеплень описано в Наказах № 212 та № 1095, інших нормативних актах.\nЯк функціонують тимчасовий кабінет щеплень та виїзні (мобільні) бригади?\nПитання організації діяльності щодо щеплень у тимчасових кабінетах щеплень покладається на заступника керівника ЛПЗ в установленому порядку.\nНа період проведення додаткової імунізації проти кору і краснухи:\nпостійні пункти щеплень розміщують на базі медичних закладів, де є холодильники і можливе зберігання місячного запасу вакцин;\nтимчасові пункти розміщають у спеціально виділених приміщеннях шкіл, ПТУ, коледжах, ВУЗах, військових частинах, закладах МВС.\nУсі пункти щеплень (крім тих, що розміщені у навчальних закладах) мають обслуговувати населення шість днів на тиждень у зручний для нього час.\nВиїзна (мобільна) бригада для проведення щеплень повинна складатися з одного лікаря, одного фельдшера або молодшого спеціаліста з медичною освітою та одного реєстратора.\nРеєстраторами можуть бути медичні працівники, вчителі, студенти, інші добровольці. Медичний персонал, який не пройшов відповідну підготовку, не допускається до проведення щеплень.\nНеобхідна кількість персоналу і бригад для проведення щеплення визначається із розрахунку не більше 100 щеплень на день на одну особу, яка виконує щеплення.\nЯкщо очікуване навантаження на одну виїзну (мобільну) бригаду перевищує 100 осіб, що підлягають щепленням, слід планувати дві або більше одночасно працюючих (мобільних) бригад.


Стрибуни для дітей: з якого віку | Діти\nДіти 13 Січня 2019 201 0\nСтрибуни для дітей – це цікава розвага і одночасно розвиває тренажер. З якого віку можна використовувати стрибуни, як вибрати відповідну модель і правильно її використовувати? Відповісти на ці запитання допоможе досвід батьків і поради дитячий лікарів.\nБатьки новонародженого малюка, дбаючи про її розвиток, не завжди знають, що вибрати з безлічі пропонованих дитячих товарів. Спробуємо розібратися, які бувають дитячі стрибуни.\nОпис і призначення дитячого тренажера\nКоли починати використовувати\nДоцільність покупки і правила використання\nСтрибуни для дитини являють собою конструкцію, що складається із сидіння, пружин або міцних гумок, прикрепляющих сидіння до опори. Планка з прыгунками закріплюється в отворі дверей або в дитячому спортивному куточку. Випускають дитячі стрибуни, які прикріплені до підлогової рамі.\nДитина, посаджений в стрибуни, вчиться стрибати, відштовхуючись ніжками від підлоги. Це вправа дуже веселить малюка. Мама теж задоволена, у неї з’являється кілька хвилин для виконання домашньої роботи. Щоб не нашкодити незміцнілому хребту дитини, захоплюватися надмірно домашньою роботою мамі не можна. Залишати малюка надовго без нагляду в прыгунках небезпечно.\nЩе одним небезпечним помилкою є думка, що стрибуни – це тренажер, який призначений для дітей від 4 місяців. Виробники іноді радять застосовувати тренажер для стрибків навіть малюкам у три місяці.\nОднак, природа з цим не згодна, даючи дитині можливість розвиватися поступово, вона зміцнює його для ходьби у вертикальному положенні тільки віком до 1 року. Намагаючись випередити події, можна сприяти розвитку захворювань кульшових суглобів та викривлення хребта у дитини.\nКоли малюк навчиться ходити самостійно, стрибуни йому будуть не потрібні. З якого віку можна використовувати стрибуни з найменшою шкодою для малюка? Багато педіатри переконані, що поки дитина не навчиться сидіти самостійно, садити в ліжку, а тим більше в стрибуни і ходунки його не можна.\nЩе краще, перш ніж вирішувати, коли можна використовувати стрибуни – з якого віку вони потрібні, навчити малюка повзати самостійно.\nРозвиток у дітей відбувається по-різному. Чим більше батьки приділяють уваги щоденної оздоровчої гімнастики і масажу, тим краще розвивається дитина. Підтримують хребет, м’язи спини, тому навчившись самостійно перевертатися на животик і назад, дитина незабаром спробує сісти, потім повзти.\nСтежити цілий день за плазує карапузом непросте завдання. В такому випадку можна посадити малюка в ходунки або стрибуни на деякий час.\nПрийнявши рішення купити стрибуни, потрібно розібратися в тому, як правильно їх використовувати. Важливим є не тільки те, зі скількох місяців можна садити в тренажер, але і час перебування в ньому. Потрібно враховувати протипоказання і дотримувати правила використання.\nМожна садити в стрибуни тільки бадьорого малюка, готового активно рухатися і пізнавати світ. Якщо дитина хоче спати, втомився або вередує, не потрібно створювати для нього додаткове навантаження, яка буде не в радість.\nЯкщо на дитячій шкірі є попрілості, роздратування або дерматит у місці, де сидіння тренажера стикається з тілом малюка, потрібно відкласти використання до повного одужання. Якщо знехтувати цією радою, можуть утворитися ранки на місці подразнення шкіри, які з легкістю проникнути інфекція.\nПісля прийняття їжі займатися фізичними вправами протипоказано. До використання прыгунков це теж відноситься. Бажано, щоб пройшло не менше години з часу прийому їжі до занять в прыгунках.\nБезпеки тренажера потрібно приділяти особливу увагу. Він повинен бути повністю справний. Всі пружини і гумки повинні бути цілими, а ремені сидіння міцно утримувати малюка. Кріпити конструкцію необхідно надійно, подалі від гострих косяків і кутів меблів. Під час перебування малюка в тренажері за ним повинен спостерігати хтось із дорослих.\nКатегорично не можна використовувати тренажер для малюків, хворих на рахіт. Не можна садити в стрибуни дітей з порушеним тонусом м’язів ніг. Дуже збудливих малюків, які злякаються тренажера теж краще не привчати до нього.\nСаджаючи дитину в ходунки, потрібно уважно стежити за його позою. Не можна, щоб він був підвішений занадто високо і підлоги стосувалися тільки кінчики його ступень. Ніжки малюка повинні ставати на повну стопу, коли він сидить на ходунках. Дитина повинна сидіти рівно, не перекошуючи набік.\nВажливо стежити за часом перебування карапуза в прыгунках. Навіть якщо цей захід приносить величезне задоволення дитині і мамі, довше 20 хвилин воно тривати не повинно. Загальний час перебування в прыгунках за день не повинна перевищувати однієї години.\nВикористовуючи ці поради, ви зможете відчути переваги використання прыгунков без шкоди для здоров’я немовляти.\nСтрибуни відрізняються способом кріплення, сидінням для дитини, пружними елементами.\nВідмінності в кріпленні: у дверному прорізі прибиваються на цвяхах, кріпляться до дверей за допомогою затискачів, стоять на ніжках.\nВідмінності застосовуваних у пружних елементах: гумка, металева пружина.\nВідмінності в пристрої сидіння: сидіння трусики, сидіння з бампером.\nНайдорожчі стрибуни з сидінням трусиками, які кріпляться до дверної рами за допомогою цвяхів і пружинять на резинці. Перевагою такої моделі є тільки її ціна.\nДо недоліків відноситься ненадійність, небезпечність (дитина може з них випасти або вдаритися об одвірок під час стрибків). До недоліків також можна віднести дірку в одвірку на пам’ять і неможливість перенести стрибуни на інше місце.\nХодунки на ніжках і з кріпленням до дверей можна переносити з кімнати в кімнату. Недолік першої моделі – її громіздкість, а другу можна кріпити не до всіх дверей.\nВибираючи між видом пружних елементів, зверніть увагу, щоб гумка була не зношена (купуючи стрибуни колишні у вживанні). Якщо ви вирішили придбати більш міцну модель, на сталевих пружинах, вибирайте таку, де пружини закриті чохлами.\nСтрибуни з бампером коштують дорожче звичайних моделей з сидінням трусиками. На бампері кріпляться додаткові розвиваючі іграшки. Завдяки бамперу ймовірність того, що малюк випаде з пристрою або вдаритися об гострий кут, зводиться до нуля.\nЯкщо ви не впевнені, чи можна дитині перебувати в прыгунках, запитаєте ради у дитячого лікаря. Є ситуації, при яких такі пристрої, як ходунки та стрибуни дітям протипоказані:\nмалюк не вміє сидіти самостійно;\nненормальний тонус м’язів ніжок;\nалергія або попрілості на шкірі в місцях зіткнення з сидінням тренажера.\nПри деяких неврологічних захворюваннях стрибуни теж небажано застосовувати. Тільки дитячий педіатр, який знає всі особливості вашого малюка, зможе з упевненістю сказати, чи є у нього протипоказання до застосування тренажера.\nВирішуючи потрібно купувати стрибуни, зважте, скільки доводів за і проти. Можливо, у вашому випадку список буде виглядати трохи інакше.\nДоводи за стрибуни:\nзадоволення і радість для малюка від можливості перебування у вертикальному положенні, освоєння нового виду руху;\nрозвиток м’язової системи ніг і вправи для вестибулярного апарату;\nхороший засіб для реабілітації після травм (з дозволу дитячого лікаря);\nтренажер для хлопчиків зі слабким бажанням рухатися, м’язи яких вже зміцніли, але флегматичний характер не має до повзання або спроб встати на ніжки.\nДоводи проти тренажера:\nобмеження свободи переміщення дитини;\nможливе порушення тонусу м’язів ніг;\nтруднощі при навчанні ходьбі, більш пізніше освоєння цього досвіду.\nПри правильному використанні тренажера і дотриманні заходів безпеки доводи проти нього будуть зменшуватися.\nНайбільш небезпечним у використанні цього пристрою є тривале перебування в ньому дитини. Його простір обмежений сидінням з ременями на пружинках. Він не може розвивати м’язи рук, повзаючи по дому, не може грати своїми улюбленими іграшками.\nПри тривалому перебуванні в прыгунках можливо викривлення хребта, неправильне формування постановки стопи, порушення тонусу м’язів ніг і натирання шкіри в місці зіткнення з сидінням.\nЩе однією небезпекою є погане і ненадійне кріплення конструкції до опори або неправильне положення малюка у сидінні.\nЯкщо ви вибрали модель з сидінням трусиками, необхідно подбати про міцної фіксації тіла малюка в прыгунках, інакше він може випасти під час інтенсивних стрибків. Стрибуни без огороджує бампера не повинні діставати при русі дитини до гострих кутів меблів, щоб він не вдарився головою.\nНебажано садити малюка в стрибуни, коли він ще не вміє самостійно сидіти. Це може негативно відбитися в майбутньому на формуванні постави дитини і призвести до розвитку сколіозу. Дівчинка може заробити викривлення тазових кісток і проблеми зі здоров’ям у дітородному віці.\nВтомлена мама, яка нічого не встигає зробити, тому що від малюка шість місяців не можна відвести очей – явище дуже знайоме. Стрибуни не можуть замінити батьківську увагу, і розраховані на короткий час використання протягом дня.\nВони не повинні стати засобом звільнення батьків від необхідності займатися з дитиною. Їх можна розглядати як спортивний тренажер для нетривалого тренування дітей від 6 місяців. Загорівшись бажанням придбати стрибуни, необхідно перш проконсультуватися з лікарем.\nКоли змінюється колір очей у новонароджених\nWordPress: 31.72MB | MySQL:72 | 0,462sec


Встановлення батьківства , Юридическая консультация , Брачное и семейное право\n→ Встановлення батьківства ...\nЯ мати одиначка,вийшла заміж. Шлюб офіційно зареєстрований. Дитина записана на моє дівоче прізвище і побатькові так само як я. Дитині 3 роки і тепер біологічний батько хоче встановити батьківство. Я проти того адже в мене своя сім'я. І я недаю згоди на встановлення батьківства.\nИмеет ли ребенок при ...\nВстановлення батьківства , Юридическая консультация , Брачное и семейное право © 2019г.


Хрещений батько Голлівуду. Кращі ролі Брандо - Korrespondent.net\nХрещений батько Голлівуду. Кращі ролі БрандоСюжет\nКорреспондент.net, 3 квітня 2019, 17:26\nМарлон Брандо в молодості\nВидатний актор, бунтар, політичний активіст і секс-символ свого часу народився 95 років тому.\nОдин із найвидатніших акторів Марлон Брандо народився 3 квітня 1924 року - сьогодні йому б виповнилося 95 років. Експерти сходяться на думці, що існував кінематограф до Брандо і після Брандо. Він входить у список ста найбільш впливових людей 20 століття, на думку американського журналу Time.\nНезважаючи на суворе виховання, якого дотримувався батько з німецьким корінням, Брандо ріс бунтарем - у школі в нього були проблеми з дисципліною, в результаті, його виключили за їзду на мотоциклі по холу.\nПізніше своїм важким характером він доводив до істерик режисерів, але геніального актора все одно звали на головні ролі у знакових фільмах. З людьми Брандо сходився рідко, а своїм справжнім другом вважав тільки одну людину - актора Джека Ніколсона.\nУ 1980 році Брандо оголосив про свій відхід з кіно, проте періодично продовжував зніматися в ролях другого плану.\nКрім незаперечних заслуг у кіномистецтві Брандо славився своєю прихильністю гуманізму. Як політичний активіст він виступав проти гноблення корінного індіанського населення і кидав звинувачення світу в байдужості до голокосту.\nВ останні роки свого життя Брандо страждав від ожиріння, чого соромився і рідко виходив з дому. Кур'єрів він просив перекидати замовлення з їжею через паркан свого маєтку. 1 липня 2004 року актор помер від легеневого фіброзу. Корреспондент.net згадує н6айкращі ролі Марлона Брандо.\nЕліа Казан, 1951 рік\nЦе була одна з перших робіт Марлона Брандо на екрані, його партнеркою на майданчику стала вже визнана актриса Вів'єн Лі, яка також зіграла головну роль у легендарному фільмі Віднесені вітром.\nПісля Трамваю Бажання на Брандо звалилася слава, незважаючи на те, що його персонаж - негативний герой, який б'є свою вагітну дружину.\nНайбільші фільми: від Хрещеного батька до Щелеп\nСучасними істориками кіно фільм визнаний класикою, і періодично включається в списки найкращих кінокартин в історії. Трамвай взяв чотири Оскариа з 12, на які номінувався.\nЕліа Казан, 1952 рік\nФільм присвячений лідеру Мексиканської революції Еміліано Сапаті. Запальний характер самого Брандо ідеально доповнив образ рішучого борця проти авторитарного режиму і національного героя Мексики, а грим і накладні вуса надали акторові неймовірної схожості з прототипом.\nНа Каннському кінофестивалі за цю роль Брандо отримав нагороду як найкращий актор. Також у цій категорії він отримав премію BAFTA і чергову номінацію на Оскар.\nЕкранізація однойменної п'єси Вільяма Шекспіра, в якій Брандо виконує роль давньоримського воєначальника Марка Антонія.\nФільм розповідає про змову, що визрівала проти диктатора Риму Юлія Цезаря, який знаходився на вершині своєї могутності і насолоджувався поклонінням натовпу.\nФільм зробив сильний вплив як на розвиток "байкерського кіно", так і на сам байкерський рух - образ Марлона Брандо в ролі байкера став справжньою іконою серед байкерів 1950/60-х років, а за актором закріпився статус секс-символу.\nФільм показує групу молодих хлопців, об'єднаних у мотоклуб The Black Rebels Motorcycle Club. Спершу байкери приїжджають на мотораллі і намагаються перешкодити проведенню змагань. Після втручання поліції вони їдуть, але при цьому один із членів клубу краде кубок - нагороду за друге місце - і віддає його очільнику клубу на ім'я Джонні.\nЕліа Казан, 1954\nКласична американська драма про корупцію в профспілках портових вантажників. Картина завоювала вісім премій Оскар, включаючи за найкращий фільм року, чотири Золотих глобуси, спеціальний приз журі Венеціанського кінофестивалю (1954) і безліч інших нагород.\nСучасними кінознавцями стрічка вважається однією з найбільших в історії: в 2007 році Американський інститут кіномистецтва помістив У порту на 19-е місце списку 100 кращих фільмів за 100 років, а в аналогічному списку IMDB картина Казана незмінно входить у першу сотню.\nФренсіс Форд Коппола, 1972\nТріумфальне повернення Брандо в ролі глави мафіозної сім'ї Корлеоне. Хрещений батько вважається найбільшим гангстерським фільмом на думку Американського інституту кіномистецтва і одним з найкращих фільмів в історії кінематографа. Стабільно входить у першу п'ятірку 250 кращих фільмів, за версією веб-сайту IMDb.\nАлен Делон йде. Кращі ролі головного красеня\nФільм отримав три премії Оскар: як найкращий фільм року, за найкращий адаптований сценарій П'юзо і Копполі, акторську роботу Брандо - і ще 19 різних нагород та 17 номінацій.\nОднак актор бойкотує церемонію через "наявне в той час у кіноіндустрії ставлення до американських індіанців".\nТакож Хрещений батько займає другий рядок у списку найкращих фільмів за всю історію американського кінематографа, щорічно видається Американським інститутом кіномистецтва.\nБернардо Бертолуччі, 1972\nКласичний еротичний фільм отримав дві номінації на премію Оскар: за режисуру Бертолуччі та акторську роботу Брандо (сьома і остання в кар'єрі Брандо номінація на Оскар за найкращу чоловічу роль).\nКартина зайняла 48 місце у списку 100 найкращих американських мелодрам за версією AFI. Фільм поєднує в собі елементи еротичної і філософської мелодрами.\nФренсіс Форд Коппола, 1979\nГоловна сюжетна лінія фільму - розповідь про капітана спецназу Вілларда, засланого в джунглі Камбоджі, щоб усунути зійшлого з розуму полковника Волтера Курца, який командує загоном з місцевих жителів і звинувачується у вбивстві кількох потрібних американському уряду в'єтнамців.\nВ ході подорожі з Віллардом відбувається багато дивних подій, і під впливом навколишнього оточення він у міру наближення до мети поступово втрачає відчуття реальності й перестає розуміти, що йому робити далі.\nРоль схибленого на війні полковника Волтера Куртца стала, здебільшого, імпровізацією Брандо.\nТЕГИ: Голливуд, видео, актер, трейлер, день рождения\nЗ'явився офіційний трейлер мультфільму Мавка. Лісова пісня332\nПомерла актриса, яка зіграла офіцера Хукс у Поліцейській академії45\nЗ'явився перший трейлер фільму Лютелла від Disney21


Garmin vivomove Premium зі сталевим корпусом та коричневим шкіряним ремінцем ! Більше не випускаються\nvivomove Premium зі сталевим корпусом та коричневим шкіряним ремінцем\n9 660 грн 2 886 грн\nВага (г.): 67.0 г\nЕлегантний класичний годинник з функціями стеження за активністю, сталевим корпусом і коричневим шкіряним ремінцем\nПерший у світі годинник з функціями стеження за активністю, який працює протягом року від однієї батареї\nНа циферблаті відображається червоний індикатор активності та кількість пройдених кроків\nЕлегантний годинник vivomove з функціями стеження за активністю дозволяє вам контролювати свою активність протягом всього дня. Неважливо, якому стилю ви віддаєте перевагу: строгому діловому, повсякденному або спортивному - цей красивий гаджет дозволить залишатися вірним своєму образу в будь-якій ситуації. Годинник vivomove веде підрахунок кроків, контролює сон і автоматично синхронізується з мобільним додатком Garmin Connect, дозволяючи детально аналізувати свої дані.\nНа циферблаті годинника Garmin vivomove показується час, ваш прогрес щодо заданої мети по крокам, а також червоний індикатор активності. Щоб ви не засиджувались на одному місці, до червоної смужки додається один сегмент через кожні 15 хвилин. Щоб скинути індикатор, вам необхідно встати і пройтись протягом декількох хвилин.\nДля годинника vivomove передбачена велика кількість змінних ремінців, від яскравих спортивних до розкішних преміум ремінців з натуральної шкіри. Неважливо, чим ви займаєтесь: тренуєтесь в спортзалі або збираєтесь на важливу зустріч - ви завжди зможете підібрати найкращий варіант відповідно до поточної ситуації.\nГодинник vivomove Premium зі сталевим корпусом та коричневим шкіряним ремінцем\nТехнічні характеристики vivomove Premium зі сталевим корпусом та коричневим шкіряним ремінцем\nФотографії vivomove Premium зі сталевим корпусом та коричневим шкіряним ремінцем


Асорті » 2D Studio\n12.04.2014 | Journal | No Comments\nПочну з колоритних старих вивісок, що багато пережили і, все ж, дійшли до нашого часу :) У мене склалося враження, що власники спеціально їх не відновлюють, а залишають все як є, мабуть, це приваблює туристів і є вигідним для бізнесу. Багатство фактур\nУ Львові вже, по суті, такого майже ніде не залишилося. В першу чергу через те, що в більшості приміщень помінялися власники і, відповідно, розмістилися інші бізнеси. Скільки книжкових магазинів, до прикладу, закрилися і свого часу перетворилися на брендові магазини чи гральні заклади потім на ще щось… Вже нема що фотографувати, де прекрасні «Сири – Ковбаси», «Гудзики», «Взуття» та інше :)\nВ Італії треш і шик співіснують поруч і ніби не кусаються :)\nКілька сучасних, теж для прикладу.\nВивіска «по багатому» )))\nЗнаменита кав’ярня Florian, інфи про заклад багато в Інтернеті. Сама стара кав’ярня в Італії, кави там не куштував, відразу кажу :)\nЩе не так давно у нас можна було побачити вивіски АПТЕКА в подібному виконанні :)\nПатина на якомусь жовтому металі виглядає кайфово.\nЦей скошений на одну сторону об’єм просто супер.\nДерев’яне виконання вивіски цього готелю просте і геніальне! Ці бруски мене зачарували :)\nЯк птахи на лініях електромережі.\nВ проході під склепіннями не було зверху достатньо місця для вивіски. Вихід з ситуації, як на мене, дуже елегантний як і сам одяг в бутіку.\nСподобалося вирішення підсвітки накладних елементів.\nЗауважив, що люблять використовувати в різних вивісках літери пропорцій small caps , у нас така традиція взагалі відсутня. Кирилиця – майже й так тотальний small caps :)\nВ історичному центрі міста дорожні знаки неймовірної краси! Нічого подібного ще не бачив навіть на фотографіях в Мережі.\nЦе майже весь матеріал, що я зафіксував для себе у цій подорожі. Ще одна невелика колекція – і все, треба буде знову кудись їхати :)


Оце жесть! Різдвяні символи склали зі стовбурових клітин - ЗНАЙ ЮА\nОце жесть! Різдвяні символи склали зі стовбурових клітин\nЦі методи використовують в рамках програми досліджень регенеративної медицини\n23 грудня 2017, 15:54\nУ Великій Британії аспірантка університету Саутхемптона Катріна Мура зробила ялинку і різдвяний вінок зі стовбурових клітин.\nЯк повідомляє сайт університету, Мура зробила "малюнок" за допомогою інноваційних методів лазерної візуалізації. Ці методи використовують в рамках програми досліджень регенеративної медицини в університеті.\nЗелені на фотографіях клітини колагену, червоні - це жирові клітини з кісткового мозку людини. При цьому колір аспірантка посилила за допомогою електроніки, оскільки зазвичай клітини колагену мають блакитний відтінок.\nРаніше портал "Знай.ua" повідомляв, що вчені не перший день експериментують зі стовбуровими клітинами. Вважається, що ці клітини здатні стати матрицею трансформується в будь-який інший вид тканини. Недавні експерименти зі стовбуровими клітинами дозволили вченим подолати параліч у щурів.\nДослідники під керівництвом доктора Шуламіта Левенберга імплантували людські стовбурові клітини щурів з повним поперечним перерізом спинного мозку. Стовбурові клітини, взяті з мембрани слизової оболонки рота, були модифіковані в підтримуючі клітини, що виробляють фактори росту і виживання нервів.\nКлітини пам'ятають старі рани\nСтворено наномашини, здатні знищувати ракові клітини


«Із позитивних речей цього року я б відзначив початок формування «Кримської платформи»\nАндрій СЕНЧЕНКО, лідер руху «Сила права»\nАндрій СЕНЧЕНКО, лідер руху «Сила права»:\n1. Пандемія продиктувала порядок денний на цей рік. Інші події опинились в тіні. Історично наша держава, як і світ в цілому, давно не зіштовхувались з такими масштабними викликами в сфері безпеки здоров’я.\n2. Головний антигерой для мене – це вірус. Тобто це не особистість, а об’єктивне явище. Говорити ж про героїв треба тоді, коли ми побачимо якісь глобальні успіхи. За цей рік таких успіхів немає зокрема тому, що люди здебільшого зосередились на проблемі пандемії. Якщо викреслити біду коронавірусу, то для України це був рік простою. Були очікування реалізації Паризького саміту, інших планів, але по суті підтвердилась думка про те, що «Мінськ» - це тупик. Далі витрачати час на перемовини з Росією в цьому форматі немає ніякого сенсу. Окрім того, на жаль, в Україні так і не зрушила з мертвої точки військова реформа. Із позивних речей цього року я б відзначив початок формування «Кримської платформи». По суті, це перша за сім років спроба влади актуалізувати питання повернення Криму. Це дуже важлива ініціатива. Треба активно продовжувати в цьому форматі працювати. Те, що почались поки що не дуже послідовні намацування з боку влади ідей реалізації гарантій Будапештського меморандуму, я теж відношу до позитивних моментів.\n3. Газета «День» для мене – це дуже важлива частина інформаційного простору. Я регулярно читаю «День». Це видання відрізняється від інших своїм рівнем подачі. Тобто планка не понижується. Тому важко відокремити якійсь один напрямок в газеті. Вона цілісна.\n4. Я сам по собі оптиміст по життю. Бачу навколо ростки позитиву. Звертаю увагу на те, що мене цікавить перш за все. Наприклад, мені приємна активність нашого МЗС останнім часом, адже питання «війни і миру» та повернення наших територій – це питання №1. Позитивні зрушення в роботі МЗС дійсно є. Там молода команда, яка намагається всмоктувати вірні думки, при цьому, має свою позицію та адекватно реагує на дійсність. Не сплять.\n5. Кожен рік відрізняється один від одного. При цьому я достатньо послідовно займаюсь певними речами, які для мене є цінністю. Одна з таких цінностей для мене є досягнення миру, але не за будь-яку ціну. Тобто без політичних та територіальних поступок окупанту і агресору.\n6. «День» - це особливе явище в інформаційному середовищі країни з чітко заданими орієнтирами та високою планкою. Було багато видань, які намагались задавати такі планки, але згодом не витримували і понижували свій рівень до «жовтої» преси. Поступово деградувало дуже багато видань орієнтуючись на скандали, поверхневі інформаційні приводи, мінливі, але ефектні події. Я не можу сказати, що «День» прагне стимулювати соціальний оптимізм, але принаймні трансляція правильних і фундаментальних думок дає надію та підказує вірний вектор руху. Питання лише в тому чи є при владі люди, які здатні це зрозуміти, усвідомити і зробити частиною державної політики.


Молодик 17 вересня - чим особливий, що сьогодні очікує знаки Зодіаку — УНІАН\nАстрологія 8 хв. 54647\nЩо означає перший осінній молодий місяць та як сьогодні правильно поводитися, розповість УНІАН.\nМолодик 17 вересня 2020 - що він означає / фото REUTERS\nСьогодні, 17 вересня 2020 року, настане черговий молодик, який мине під знаком Зодіаку Діви.\nЧитайте такожМісячний календар на вересень 2020: сприятливі та несприятливі дні\nМолодик (молодий Місяць) – це період, коли розглянути нічне світило на темному небі практично неможливо, ночі темні та безмісячні. У цей час Місяць перебуває рівно між Сонцем і Землею, тобто на одній лінії з ними, й у цьому положенні він не відбиває сонячне світло. Такий період триває близько доби. Потім настає фаза висхідного Місяця та поступово "визирає" серпик.\nДля людей настання молодого Місяця пов'язане з різкими змінами настрою, стресами та депресією. Хоча в ці дні ми ніби скидаємо весь тягар минулого місяця за місячним календарем і готові рухатися далі.\nМолодик у вересні 2020: коли, дата\nМолодик настане 17.09.2020 о 14:01. Це 29-й місячний день у місячному календарі. Місяць перебуває у знаку Зодіаку Діва. Відсоток освітленості Місяця складає 0%. Місяць зійде о 5:21, а зайде о 19:14.\nОсобливість вересневого молодика\nЦей місячний день перебуватиме під заступництвом знака Зодіаку Діва. Сприятливий час для будь-якої кропіткої роботи та вирішення складних питань, які потребують серйозного, вдумливого підходу.\nУспіх матимуть будь-які фінансово-кредитні операції, інвестиції в нову справу, посередницькі послуги, торгово-закупівельна діяльність та операції з нерухомістю. Вдалий день для тих, хто навчається, підвищує кваліфікацію й займається самовдосконаленням.\nМолодик 17 вересня 2020 - як правильно провести день / фото ua.depositphotos.com\nЧитайте такожНазвано найбільш заздрісний знак Зодіаку\nМолодик 17 вересня 2020 - що не можна робити / фото REUTERS\nЦе доволі складний день – життєвий тонус організму знижується, можуть проявитися хронічні захворювання. Є ймовірність травм, змін у поведінці та настрої.\nУ цей час деякі люди особливо переживають самотність, піддаються песимістичним настроям. Астрологи радять, що 17 вересня не варто занадто заглиблюватися в себе, піддаватися апатії й серйозно сприймати негативні думки.\nПеріод молодого Місяця потрібно провести в соціумі, якомога більше спілкуватися з близькими і приємними людьми. День найкраще провести за вирішенням лише найнеобхідніших життєвих питань, гнати від себе погані думки.\nМолодик у вересні: що чекає на знаки Зодіаку 17 вересня\nГороскоп на 17 вересня 2020 для всіх знаків Зодіаку / фото wowbiz.ro\nОвен: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nНеймовірно гармонійний, насичений справедливістю день. Усі торговельні угоди будуть увінчані успіхом. Спілкування зі старими друзями, родичами або партнерами дозволить зміцнити фінансове становище або створити стартовий майданчик для майбутніх успіхів. Ймовірно, цього дня пощастить вирішити деякі проблеми в особистому житті.\nТелець: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nДень обіцяє бути сприятливим у багатьох відношеннях. Дещо поліпшиться фінансове становище: можливі виграш, повернення боргу або вигідна покупка. Венера посміхнеться жінкам-Тельцям. Стосовно ж чоловіків, то можливі відрядження або ділова зустріч, яка призведе до невеликих, але перспективних змін.\nБлизнюки: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nЧудовий день для активного відпочинку, фізичних навантажень і прогулянок. Сміливо можна братися за наведення ладу в паперах, справах, для початку ремонту або благоустрою. Вдалими будуть всі покупки, крім металевих виробів і домашніх тварин. Вечір гарно провести біля каміну або при свічках.\nРак: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nДень загалом успішний, сприятливий для вирішення різних ділових проблем та отримання значних доходів або гонорарів. Астрологи також радять, постаратися зберігати спокій на шляху до перемоги й успіху, незважаючи на всі перипетії та складності.\nЛев: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nВсі проявлені цього дня таланти та здібності не залишаться непоміченими. А спілкування з давніми друзями, родичами або несподівана звістка можуть дати старт для майбутніх професійних чи фінансових успіхів. Є велика ймовірність, що вдасться вирішити деякі проблеми в особистому житті.\nДіва: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nЦе гармонійний день, сприятливий для відпочинку, розваг і спільних заходів. Завдяки друзям, родичам або партнерам є ймовірність зміцнити фінансове становище або створити стартовий майданчик для майбутніх успіхів. День варто присвятити вирішенню проблем в особистому житті, зміцненню здоров'я й духовному розвитку.\nЧитайте такожКалендар стрижок на вересень 2020: в які дні найкраще змінити зачіску, щоб надати волоссю краси та блиску\nТерези: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nДень сповнений духовною нерішучістю та сумнівами, а також негативним впливом з боку. Краще провести його вдома, у колі сім'ї. Негативні тенденції допоможуть знизити скромність і високі моральні якості. Корисними будуть прогулянки на свіжому повітрі, а також проводження часу біля багаття, вечеря при свічках.\nСкорпіон: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nМожна сміливо братися за серйозні ділові переговори, підписання важливих договорів, починати поїздки в інтересах бізнесу. Астрологи радять використовувати всі можливості для досягнення успіху в усіх починаннях. Здоров'я і працездатність цього дня перебуватимуть на висоті.\nСтрілець: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nДуховне преображення, милість, подолання сумнівів – цим характерним буде день. Є ймовірність підвищити авторитет або поліпшити фінансове становище завдяки практичному підходу до справи, раціональному використанню енергії, чудовій організація справи або роботі в колективі.\nКозеріг: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nСпілкування з друзями, родичами або партнерами, цілком можливо, дозволить найближчим часом зміцнити фінансове становище. Стосовно особистого життя, то тут варто стежити за розвитком подій і не випускати ініціативу з власних рук, адже можуть бути досягнуті омріяні результати.\nВодолій: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nСкладний день, коли можливі руйнування, катастрофи, аварії. Астрологи радять бути дуже уважними, не давати дітям повну свободу дій, подбати про старше покоління родичів. Важкі наслідки в цей день можуть мати хвороби, а сни несуть негативну інформацію.\nРиби: гороскоп на 17 вересня 2020 року\nЧас підбиття підсумків і відпрацювання кармічних боргів. Можливо дасть про себе знати назрілий негативний процес у суспільному житті. Це може позначитися й на особистому житті Риб. Велика ймовірність розривів або трансформації стосунків. Цього дня будуть непокоїти важкі передчуття, рекомендується відвідування храму.\nМісячний календар садівника-городника на вересень: найкращі дні для проведення робіт\nЧотири знаки Зодіаку ризикують втратити свої гроші у вересні - астрологи\nНа чотири знаки Зодіаку чекає велике везіння у вересні - астрологи


З’явилася інформація, що Україну готують до прямих переговорів з Л/ДНР, і до придністровського сценарію, причому, оточення Зеленського до цього вже готове – Тука – Європейська Україна\nГоловна / Новини / Політика / З’явилася інформація, що Україну готують до прямих переговорів з Л/ДНР, і до придністровського сценарію, причому, оточення Зеленського до цього вже готове – Тука\nЗ’явилася інформація, що Україну готують до прямих переговорів з Л/ДНР, і до придністровського сценарію, причому, оточення Зеленського до цього вже готове – Тука\n27.01 14:54\tПолітика\nГеоргій Тука в своєму блозі на сторінках видання “Обозреватель” зазначив, що вже з’явилася інформація про підготовку в Офісі президента України до заміни мінського формату на альтернативний варіант – переговори на майданчику Київ-Луганськ-Донецьк.\nЗа словами колишнього заступника міністра тимчасово окупованих територій, на практиці це означає, що нас підводять до реалізації придністровського сценарію, з прямими переговорами з керівництвом Л/ДНР.\nСаме такі ризики криються в заміні Владислава Суркова на Дмитра Козака. Останній, як відомо, є “генеральним конструктором” самопроголошеного Придністров’я.\nЧитайте також Меркель зробила заяву щодо вступу України в ЄС\nАктивно просувається теза про необхідність відновлювати економічні зв’язки з підприємствами, що залишилися на території окупованої частини Донбасу, також добре вкладаються в придністровський сценарій.\nОточення Володимира Зеленського вже готове до реалізації такого сценарію. Чи готовий до цього сам президент, поки відповісти складно. Тут все буде залежати від того, чи зможуть здорові проукраїнські сили донести свою позицію дл глави держави.\nПопередня Всплыли новые шокирующие подробности о сбитом рейсе МАУ в Иране\nНаступна Матусю не плач. Я вже їду додому. Тримайся, рідненька, бо зустріч тяжка. Сьогодні моя закінчилась війна – поетеса


Банк у «панчосі» чи «панчоха» у банку? - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nОлександр ВЕРТІЛЬ 31 жовтня 2012\nБанк у «панчосі» чи «панчоха» у банку?\nУ селі діда Кирила недолюблювали: через відлюдькуватість, похмурість, скнарість – важкий характер. Завжди в одних і тих самих штанях, сорочці, засмальцьованій куфайці, він жив самотиною у віддаленій хатині. До магазину ходив зрідка, казав, що мала пенсія, тож «налягав» виключно на город і підсобне господарство. Яким же було здивування сусідів, коли діда не стало і його взялися готувати до вічної дороги. Під матрацом, у стрісі, на горищі знайшлися колись тугенькі пачки радянських карбованців, побиті цвіллю і міллю, обгризені мишами й пацюками, — словом, у такому стані, що жодна тодішня каса Ощадного банку не взялася «реанімувати» дідову валюту.\nТакі скнари, переконаний, були в багатьох селах, не перевилися вони й нині. Згадав про це, адже цього року Україна вперше долучилася до відзначення Всесвітнього дня заощаджень, який традиційно припадає на 31 жовтня. Саме цієї пори 1924 року в Мілані пройшов перший міжнародний конгрес ощадних кас, що зібрав представників 29 країн. За майже 90 років до банківського гурту приєдналися десятки нових країн. Ідея логічна і правильна. Адже будь-яка держава дбає про фінансовий добробут, поєднання власних економічних інтересів з інтересами населення. Іншими словами, всіляко стимулює людей відмовлятися від так званої «панчохи» (стріхи, напірника, горища) й користуватися послугами банків. Бо ніхто й ніколи не скасує «чорний» день. Тож нині на кожному кроці пересічного жителя гукають-запрошують, а що вже обіцяють…\nБанкіри максимально щедрі, коли змальовують перспективу — аби лише несли вкладники свої кревні й клали на такий зручний, вигідний і конче потрібний усім депозит. Зрештою, здебільшого банки відповідально ставляться до своїх фінансових зобов’язань, що робить їм честь. Але ж більшість — ще не всі. І коли вкладник обпечеться раз, студитиме холодне все життя.\n…Кілька років тому до корпункту «УК» у Сумах звернувся студент одного з міських вишів. Юнак закінчив 4-й курс, вирішив одружуватися, а щоб заробити на весілля, влітку поїхав у Польщу збирати яблука. Привіз 1500 євро, які вирішив покласти на депозит. Мовляв, весілля справить за півроку, а поки що гроші хай принесуть якісь дивіденди. Та отримав лише неприємності. Дійшло до того, що студента перестали пускати на поріг банківської установи, а разом з ним і кореспондента «УК», який узявся розібратися в ситуації (черговий навіть погрожував кобурою!). Скінчилося судовими позовами, які, на щастя, частково залагодили конфлікт. Однак після того юнак затявся: мовляв, і дітям забороню гратися в депозити.\nЗа підрахунками фахівців, нині у вітчизняних банківських активах кошти населення займають орієнтовно 37%. Навіть гіпотетично важко уявити, що станеться, якщо всі вкладники одночасно відмовляться від таких послуг. Це буде не програш, а щось фатально непоправне і для економіки країни, і для населення. Та й чи потрібна така гіпотетична уява? Вкладник завжди залишається вкладником і якщо трапиться якась критична ситуація, навряд чи зможе диктувати свої вимоги. Залишається одне: довіряти банкам, вірити в їхню порядність і обов’язковість. Якщо вже й трапляється щось, банкіри повинні бути готовими до претензій, знаходити спільну мову і вихід. Принаймні не наказувати охороні зустрічати клієнтів із розстебнутою кобурою.


22 липня у м. Судова Вишня, що на Львівщині, учасники мистецького фестивалю «Франко. Місія» схвалили ідею визнати 22 липня офіційним Днем пам’яті жертв злочинів на ґрунті ненависті – на спогад про роковини розстрілу молодіжного табору на острові Утойя, що стався у Норвегії 2 роки тому.\nІніціативу підтримали представники Мистецького об’єднання «Дзиґа», Гуманітарної студії «Хвиля», Незалежного культурного центру «Indie», Харківської правозахисної групи, Центру правових та політичних досліджень «ДУМА», музичних гуртів Ryan Socash Duet, Miąższ, Marinita & Agabeyli Brothers.\nДо речі, в рамках фестивалю, 24 липня у м. Самбір відбудеться дискусія на тему: Ксенофобія і дискримінація в Україні: реальність і вигадки (Баланс між протидією ксенофобї і свободою слова). Вона запланована у форматі громадських слухань з презентацією аналітичної доповіді.\nНагадаємо, «Франко. Місія» – це об’єднання великих фестивалів «Fort. Missia» та «Франко Фест». Перша частина дійства відбулася 19-21 липня на фортах Першої світової війни у с. Поповичі неподалік українсько-польського кордону. Після мандрів у м. Судова Вишня, Самборі, Добромилі та Дрогобичі, поблизу палацу Фредра-Шептицьких у с. Вишня, де відбуваються концерти, літературні акції, дискусії, перфоманси, гепенінги та інсталяції, фестиваль завершиться 26-28 липня у рідному селі Івана Франка Нагуєвичах.


Бучацька Єпархія УГКЦ - УГКЦ святкує 20-у річницю виходу з підпілля. Відбулася наукова конференція\nУГКЦ святкує 20-у річницю виходу з підпілля. Відбулася наукова конференція\n18 вересня 2009 року, з нагоди 20-ї річниці виходу з підпілля Української Греко-Католицької Церкви, в конференц-залі Львівської духовної семінарії Святого Духа відбулася наукова конференція.\nОрганізаторами цієї конференції були Львівська архиєпархія, Інститут історії Церкви Українського католицького університету та Львівська духовна семінарія Святого Духа. В ній взяли участь ісповідники віри, духовенство, миряни, отці-ректори, всесвітліші, всечесніші, високопреподобні і преподобні отці, преподобні сестри, високодостойні гості, семінаристи та студенти.\nУ першій тематичній частині конференції всі мали нагоду послухати три доповіді, котрі представили три важливі етапи в історії УГКЦ 20 століття, а саме: період ліквідації Церкви радянським режимом, діяльність УГКЦ в роки підпілля та вихід Церкви з підпілля в кінці 80-х років.\nНа початку конференції з вітальним словом до присутніх звернувся Високопреосвященніший Владика Ігор (Возьняк), Архиєпископ Львівський, який наголосив на тому, що "виходу Церкви з підпілля передувала допомога, молитва тих людей, котрі вболівали за свою Церкву та тримали глибоко в серці пам'ять про неї. Завдяки цьому настав час, коли Церква показалася, коли Господь благословив священиків і мирян, які відважно виходили на вулиці, збиралися для молитви, наражаючись при цьому на небезпеки".\nПершу доповідь на тему "Доля репресованого духовенства Української Греко-Католицької Церкви" виголосив почесний ректор Львівської духовної семінарії о. д-р Богдан Прах. В ній він, зокрема, наголосив на тому, що у передвоєнні і післявоєнні часи співробітники НКВС дуже ретельно вивчали настрої серед усього духовенства та вірних, нагромаджували компрометуючі матеріали на священиків, особливо щодо їх так званої "антирадянської діяльності" і під сильним тиском примушували їх підписувати декларації про таємне співробітництво. Окрім психологічного тиску відбувалися також арешти духовенства, їхніх родин і активніших парафіян, більшість з котрих було розстріляно або загинули на засланні. "Нам сьогодні імпонують священики, які виявили незломну поставу в часі таких важких випробувань. Це мученики та ісповідники віри, які, маючи справжнє священиче покликання, не уявляли собі ні на мить, що можуть зрадити Церкву чи Христа", - зазначив він.\nНаступним до слова було запрошено о. д-ра Бориса Гудзяка, ректора УКУ, із доповіддю на тему "Церковне підпілля 20 століття як школа церковного життя 21 століття". За словами доповідача, "найважливіший урок, який нам подає катакомбна Церква – це те, як ми маємо сьогодні свідчити про Христа, Який має бути для всіх нас дорогою, правдою і життям". На його думку, це є колосальний виклик 21 століття, перед яким стоїть і наша Церква. Тому, ми не можемо втратити цей урок катакомбної Церкви нашого народу, бо інакше ми загубимо великий Богом даний дар, який здобувався дорогою ціною нашими батьками і матерями у вірі.\nВідтак, з доповіддю на тему "Вихід з підпілля УГКЦ: передумови, основні події та наслідки" виступив п. Іван Гель, людина, яка за свою антирадянську діяльність була засуджена до багаторічних ув‘язнень, а опісля був активним учасником боротьби за легалізацію та вихід УГКЦ з підпілля. "УГКЦ хоч і була ослаблена репресіями та специфікою катакомбного буття, - відзначив п. Іван, - проте тріумфально вийшла з підпілля, самолегалізувалася і вже не потребувала дозволу на право бути і служити людям за власним обрядом. Вихід Церкви з підпілля, повернення її Глави, відновлення державності створили можливості приїхати в Україну багатьом священикам з діаспори, котрі допомагали у розбудові організаційних структур Церкви та її освітніх закладів". Це, згідно його слів, створило ще ширші можливості для розвитку і утвердження Церкви як потужної інтелектуальної сили в мирянському русі.\nПісля обіду, в другій частині конференції, доповідь о. д-на Тараса Бублика на тему "Аналіз взаємин радянської влади та греко-католиків у 1988-1989 роках" продовжила цю тематику. І у своїй доповіді о. д-н Тарас звернув увагу на заяву радянської влади щодо греко-католиків, яка, хоч і мотивувалася більше кон'юнктурними зовнішніми цілями, зокрема візитом М. Горбачова до Риму, проте фактично була юридичною заявою про легалізацію УГКЦ. "Незначна по суті, але дуже важлива в законодавчому і моральному плані поступка Радянської держави послужила сигналом для переходу переважної більшості православних священиків і парафій Західної України під юрисдикцію єпископів УГКЦ наприкінці 1989 – початку 1990 років", - додав на закінчення доповідач.\nПісля кожної доповіді бажаючі могли ставити свої запитання до доповідачів або висловлювати свої думки та міркування.\nВідтак, всі мали нагоду послухати свідчення активних учасників виходу з підпілля та легалізації УГКЦ, котрі на власному досвіді пережили ці події та зробили свій вагомий внесок у відродження нашої Церкви. А саме, зі своїми спогадами до присутніх звернулися: о. Михайло Волошин, ЧНІ, сестра-служебниця Діогена та пані Марія Заблоцька.\nСлід також додати, що другим етапом святкувань 20-ї річниці виходу з підпілля Української Греко-Католицької Церкви буде Архиєрейська Божественна Літургія, яка відбудеться у неділю, 20 вересня 2009 року, поблизу храму св. Архистратига Михаїла (вул. Винниченка, 22, м. Львів). Відтак, після Літургії відбудеться похід до Архикатедрального Собору св. Юра, який має засвідчити цю символічну дату виходу з підпілля УГКЦ. Вечером цього ж дня о 18.00 у Львівському національному академічному театрі опери та балету ім. С. Крушельницької відбудеться урочиста академія.\nМедіа-центр Львівської духовної семінарії\n< вересня 2009 >


Перелік смаків для тортів | КОРОВАЙНИЙ ДІМ МАРТ\nЛегкий ванільний бісквіт на основі збитих жовтків та білків, просочений лікерним сиропом, багато горішків чудово поєднується з вершково-згущеним кремом. Любителі горішків та максимальної насолоди будуть в захваті.\nУлюблена всіма медова класика - медові, шифонові бісквіти та крем на основі вареної згущонки та вершків. За бажанням можна додати чорнослив, курагу або родзинки. Смак для справжніх любителів насолоди!\nНепередбачуваний смак, що містить в собі контрастне чергування шоколадного та білого бісквітів, котрі поєднані шоколадним кремом та вершками із згущеним молоком. Різноманіття, що створює неочікуваний баланс смаку всіх елементів.\nПухкі бісквітні коржі трьох видів: шоколадний, маковий та білий з родзинками, кавова пропитка. Бісквіти поєднуються за допомогою густого солодкого крему на основі вареного згущеного молока та вершків з додаванням арахісу. Неймовірний різновид смаку не залишить байдужим найзапеклішого гурмана.\nНасичений смак арабіки втілений у кондитерському задумі. Шоколадні, шифонові бісквітні коржі набувають незвичного смаку завдяки лікерно-кавовій пропитці. Ніжний крем на основі збитих вершків та кави. З першої спроби десерт залишиться найкращим супутником ароматної філіжанки кави.\nЧергування шоколадного та білого бісквітів на основі жовтків і білків, просочених лікерним сиропом. Неймовірно смачне поєднання сирного та вершково-вишневого кремів. Насичений шоколадний смак з сирним наповненням, яке по-особливому відтіняє незабутній вишневий аромат.\nБагато хто називає "Сметанковий" торт своїм улюбленим і не спроста, адже пухкі масляні та шоколадні бісквіти просочені лікерним сиропом; крем на основі сметани та вершків з легким ноткам цедри лимона роблять смак неперевершеним.\nМасляні пишні бісквіт пропитані лікером Canari "Toffe" поєднуюються між собою за допомогою вершків та вареної згущонки. Пікантний та ніжний смак.\nОригінальни смак , що відповідає своїй назві- це, дійсно, райська насолода. Вишукане поєднання пухких шоколадних бісквітів і великої кількісті крему на основі вершків та вареного згущеного молока, не залишить байдужими навіть найвимогливіших любителів смачного десерту.\nСмак для справжніх гурманів. Пишні шоколадні бісквіти поєднуюються кремом на основі вершків та вареного згущеного молока. Оригінальності смаку надає прошарок макового бісквіту з додаванням арахісу.\nНіжні шоколадні коржі поєднані з кремом на основі сметани та легкими нотками лимонної цедри, котра додає незвичайного смаку. Загальний смак залишає непереборне бажання спробувати ще шматочок.\nРозкішний, смачний, шоколадний бісквіт з коньячною пропиткою, вершково-сметанковим кремом та пянкою соковитею вишенькою. Торт настільки пікантно-смачний, що залишиться у вашій пам'яті надовго.\nДуже смачний та солодкий десерт, котрий обов'язково Вам сподобається. Пухкі, смачні бісквіти поєднуються сметанково-вершковим кремом з додаванням бананів. Для виготовлення виробів ми використовуємо лише натуральні продукти та застосовуємо останні технології, тому цей ніжний смак Ви пам'ятатимете довго.\nTiramisu (перекл.-«піднімай мене вище») назва цього десерту якнайкраще передбачує Ваш внутрішній стан після того,як Ви його скуштуєте.Чудовий, ніжний торт зі смаком італійського десерту Тірамісу. Білий бісквіт, просочений кавовим сиропом та лікером Canari Ligueur Tiramisu. Ніжний вершково-сирний крем.\nПухкий, білий бісквіт, просочений кокосовим лікером, крем на основі вершків та кокосу, прошарок з подрібленого бізе; згущене молоко, горішки. Ніжний, повітряний смак.\nНеймовірно смачно поєднуються вершково-сирний, заварний креми, крамбл та смородиновий джем. Насичений шоколадний смак пухких бісквітів відмінно гармонує з нотками чорної смородини.\nКласичний смаколик, незамінний для любителів насиченої насолоди. Пухкі шифонові бісквіти та розтоплений шоколад, коньячна пропитка з додаванням шматочків подрібленого шоколаду та, звісно ж, шоколадний крем.\nДекілька шарів масляного, пухкого бісквіту, кожний шар з яких пропитаний фруктовим сиропом та поєднується сирно-вершковим, сметанно-вершковим кремами з додаванням шматочків фруктів. Фрукти можуть бути різноманітними або ж можна залишити один найулюбленіший для Вас.\nМасляний бісквіт з грецьким горіхом поєднується прослойкою чорничного джему. Крамбл, молочний ганаш та мус з чорницею. Незабутня насолода.\nМорквяний торт з додаванням грецького горіху та апельсина. Прошарок сирного крему вносить десерту додаткові смакові ноти.\nМ'ятно-шпинатний бісквіт, крем-чіз з смородиною та смородиновим желе.\nЦе тортик, який задовольнить смаки всіх гостей! Ніжний шоколадний бісквіт, масляно-кавовий крем з прошарком бізе. Все злилося воєдино і створило цей неповторний смак!\nШифоновий бісквіт просочений полуничним сиропом, крем-чіз, полуничний мус.\nБілково-шоколадні коржі, шоколадне безе з горіхом та арахісом змазані масляно-шоколадним кремом.\nПухкі шоколадні бісквіти з ноткою коньяку поєднуються двома видами кремів: мусовим та шоколадним. Смак чудово доповнюють хрумкі карамельні горішки.\nОсобливе співвідношення шоколадних бісквітів просочених вишнево-коньячним сиропом поєднаних з вишневим джемом,шоколадним мусом та крем-чіз.


У світі є тисячі неймовірно красивих пляжів і практично неможливо виділити кращий. Адже в кожного різні уподобання: пісок або галька, галасливі пляжі з дискотеками, або тихі і відокремлені. Але, тим не менш, такі рейтинги, як кращі пляжі світу проводяться постійно і на їх основі ми створили свій список.\n2. Домініканська Республіка, Байа де лас Агілас\n3. Гаваї, о.Мауі, Каіхалулу\n4. Індонезія, о.Гілі-Траванган\nВідео: Топ 20 кращих пляжів світу\n5. Маврикій, о.Іль-о-Серф\n6. Таїланд, о.Пхі-Пхі Лех, Майя Бей\n7. Залив Санчо, Фернандо-де-Норонья, Бразилія\n8. Грейс-Бей, Провіденсіалес, Теркс і Кайкос\n9. Плайя Параїсо, Кайо Ларго-дель-Сур, Куба\n11. Уайтхевен, Австралія\n12. о. Аітутакі, острови Кука\nВідео: Топ-20 кращих пляжів світу\n13. Марнотратові Тофарі, Бора Бора\n14. Маром, Юкатан, Мексика\n15. Філіппіни, Боракай, white beach\n16. Італія, Лампедуза, Реббіт\n17. Філіппіни, острів Палаван, Ель Нідо\n18. Венесуела, Національний парк Лос-Рокес, Кайо-де-Агуа\n19. Австралія, Новий Південний Уельс, Хьямс\n20. Греція, острів Мілос, Саракініко\nХоча тут ми не знайдемо нічого нового, але залишити пляж Тулума за межами нашого списку не можемо. З білим піском і храмом, який маячить на горизонті з часів занепаду цивілізації майя, це найдосконаліший пляж в своєму роді, і йому немає подібного.\nДля тих, хто вважає, що по всій береговій лінії Домініканської республіки не нічого, крім великих курортів «все включено» і пляжів, повних туристів, буде великим сюрпризом відвідування пляжу Байа де лас Агілас. Цей пляж знаходиться в провінції Педерналес. Він не має інфраструктури. Пустельний, дикий і з чистим теплим морем. Місце може бути досягнуто тільки на човні (всього за кілька доларів) або на позашляховику (за умови, що водій знає область добре), і завдяки цьому залишається досить недоторканим.\nПляж Каіхалулу, також відомий як Red Sand Beach, сховався в східній частині острова Мауї. Для досягнення цього красивого місця потрібно виконати невелику подорож повз вулканічних ландшафтів і соснових дерев. Тут жарко, дорога кам`яниста і слизька, але все це зберігає пляж в таємниці і змушує цінувати його ще більше. Цей оазис червоного піску - результат ерозії пагорбів, багатих на залізо. Синє море, поряд з папоротями та іншими яскраво-зеленими рослинами створюють чудовий краєвид.\nГіллі-Траваган - це не ім`я однієї з американських знаменитостей, а одне з тих маленьких райських місць, що залишилися в Індійському океані (довжиною всього три кілометри), яке пов`язане з туризмом всього пару десятиліть. Так чи інакше, нескінченні піщані пляжі є його головним центром уваги. Половина відвідувачів тут - дайвери, яких приваблює багата морська життя острова. Решта - любителі популярної тут нічного життя.\nІль-о-Серф - невеликий острів недалеко від узбережжя Маврикія, з красивими пляжами з чистим блідим піском і опаловим океаном. Незважаючи на свій невеликий розмір, острів має все необхідне для задоволення всіх потреб відвідувачів, які не бояться витрат: ресторани з місцевою кухнею, п`ятизірковий готель, можливості для занять усіма видами спорту, включаючи гольф.\nПляж Майя Бей на острові Пхі-Пхі Лех був обраний для зйомок фільму «Пляж» з Леонардо Ді Капріо. Рішення було більш ніж виправдане: гарний пляж з смарагдовим морем, типовими довгими човнами і красивим фоном, утвореним зеленими пагорбами і стрімкими скелями. Тут не потрібні декорації або 3D-технології, незабутнє враження справляє саме природне оточення. Після візиту Ді Капріо репутація цього місця зросла, але в нашому списку він саме завдяки його красі.\nБільше дивіться в огляді кращих пляжів Таїланду.\nДля багатьох це найкращий пляж у всій Бразилії, і, без сумніву, заслуговує на таке звання. Тут ідеально прозорі води, а купання дозволено за умови, що не будуть пошкоджені корали. Вільний дайвінг також практикується. Дістатися на пляж можна на човні або спустившись по висіченим кам`яними сходами з кручі, з якого відкриваються неймовірно красиві види.\nГрейс-Бей - ім`я одного з найбільш видовищних пляжів в світі, особливо з-за його дрібного білого піску і бірюзових яскравих вод. Розташовується на одному з берегів острова Провіденсьялес, що належить до островів Теркс і Кайкос в Атлантичному океані. В останні десятиліття в зв`язку зі зручним розташуванням по всьому острову добре розвинувся туристичний сектор з багатьма курортами і готелями на будь-який бюджет. Острів має міжнародний аеропорт з щоденними рейсами в великі міста США, Європи і Канади.\nДе кращі пляжі, якщо не на знаменитих Сейшелах? Саме тут варто виділити Анс Лаціо - захоплюючий пляж на острові Праслін. В оточенні гранітних скель і багатьох піщаних бухт це дійсно чарівний куточок.\nПросто не можна пропустити пляж Уайтхевен, що розташований в архіпелазі островів Уїтсанді в Австралії. Відвідування цього чарівного місця обмежена, так як це єдиний спосіб зберегти віддалений і тихий рай з білим піском і бірюзовими водами.\nАітутакі - другий за величиною острів архіпелагу, що утворює острова Кука в південній частині Тихого океану, між Гаваями та Новою Зеландією. Поступово Аітутакі стає другим туристичним островом в архіпелазі після Раротонга, головного острова. Це пов`язано з його невеликим населенням (близько 2000), в зв`язку з чим він здається пустельним, але його дивовижні пляжі і води роблять підводне плавання і дайвінг незабутньою подією.\nТрохи є в світі таких місць, як Французька Полінезія, з екзотичними і тропічними пляжами південних морів. Моту Тофарі - один з коралових острівців, що оточують атол Бора-Бора, який втілює інтимну, тиху і приховану атмосферу з жменькою бунгало, буквально піднімаються над водою лагуни.\nРозташований на півострові Юкатан, всього в 30 кілометрах від Канкуна. Пляж Маром є ідеальним місцем для мандрівників, які шукають спокій і самоту, а також для любителів природних багатств і краси дикої природи. Територія навколо пляжу є заповідником і екологічним парком з різноманітністю флори і фауни.\nБоракай - один з островів Філіппін, визнаний в 1996 році як найкрасивіший у світі. Спокійна, тепла вода і м`який пісок робить його пляж одним з кращих в Азії, перебуваючи на якому можна спостерігати один з найкрасивіших заходів в світі.\nЛампедуза - невеликий острів в Середземному морі з золотими пісками і спокійними прозорими водами, в яких можна бачити плаваючу рибу. Кращий пляж острова - Реббіт, трохи прихований і без інфраструктури, так як це заповідна зона. Поєднання блакитної води, білого піску і цікавого ландшафту створює тут чудові краєвиди. До речі, він також входить в наш список «Кращі пляжі Європи».\nУ цьому природному раю на Південно-Китайському морі можна насолоджуватися прекрасним пляжем Ель Нідо з видом на красиві кручі. А його різнокольорові води (через різноманітність навколишнього морського дна) - ідеальне місце для любителів дайвінгу.\nВ цьому національному парку, на острові Кайо-де-Агуа, можна насолодитися цікавим пляжем з білим піском і водою Карибського моря з обох сторін.\nХьямс - пляж з самим білим піском в світі, і не тому що ми так сказали. Це підтверджує його статус світового рекорду Гіннеса. Крім того, в його оточуючих бірюзових водах можна побачити дельфінів і китів. Це ідеальне місце, куди можна втекти від великого міста і серферів, які заповнюють більшість австралійських пляжів.\nДивіться також "Кращі пляжі Греції»\nЛаскаво просимо на місячний пляж Саракініко. Це його найвідоміше прізвисько, пов`язане з ландшафтом, який створили зі скель вітер і вода. Сидячи на цих скелях можна насолодитися самим контрастним електричним синім кольором вод Середземного моря.\nМи показали вам деякі найкращі пляжі в світі. Але це далеко не межа, і список можна було б продовжувати ще дуже довго.


Музейна фондозбірня – це неймовірний всесвіт, що дозволяє заринути у часоплин. Запрошуємо разом із нами досліджувати та розкривати таємниці музейних артефактів, здійснюючи віртуальну мандрівку нашою скарбницею.\n28 пар ясних, сповнених надією, безтурботних дитячих очей дивляться на нас з пожовтілого фото далекого 1939 р. Святково вбрані в вишиванки, з піднесеним настроєм вихованці дитячого садка сидять в кілька рядів. А в центрі світлини, з ласкавою посмішкою та легкою мрійливістю в очах, – вихователька Клавдія Грицак. Це фото з сімейного альбому Івана Приймака – єдиний спогад про його дитинство, що проходило в с. Цапівці (нині с. Поділля), розташованому в обіймах річки Джурин на Тернопільщині.\nБезперечно, по-різному склалися долі цих дітлахів. Сам Іван Приймак, вихованець національно свідомої родини, в роки Другої світової війни був зв’язковим УПА, збирав інформацію про кількість солдатів ворога, місця розквартирування, озброєння. Від 1946 р. за дорученням свого близького родича, провідника Заліщицького районного проводу Чортківської округи ОУН Василя Бойка (псевдо «Книш»), розповсюджував підпільну літературу та передавав грипси* повстанцям. Проте лише в похилому віці зустрів він ранок незалежності України. Нині продовжує стежити за її становленням та розвитком.\nТрагічною виявилася доля виховательки дитячого садка. Клавдія Грицак – очільниця «Союзу Українок» с. Цапівці, за антирадянську діяльність була заарештована й загинула від рук енкаведистів у червні 1941 р.\nШановні друзі! Уважно розгляньте фото. Можливо на цьому знімку Ви впізнаєте себе або своїх знайомих. Поділіться своїми спогадами про воєнне дитинство, про події, які назавжди запам’яталися, і в такий спосіб долучіться до творення живої історії нашої держави.\n*Грипс – мініатюрна записка, зроблена олівцем на цигарковому папері для передачі наказів і донесень. Грипси скручували, прошивали ниткою й запечатували парафіном. Залишали їх в умовному місці.\nПишіть нам – info@warmuseum.kiev.ua\nВід початку року музейна колекція збагатилася трьома нагородами Великої Британії, кожна з яких є іменною та має свій порядковий номер, що робить їх унікальними предметами фалеристики. Це медаль Перемоги, Британська воєнна медаль та медаль загальної служби в Південно-Східній Азії 1945–46. Усі нагороди мають надзвичайно цікаву історію.\nТак, наприклад, Британською воєнною медаллю (англ. British War Medal) відзначалися офіцери та солдати Збройних сил Британської імперії, які брали участь у Першій світовій війні. Пізніше медаллю стали нагороджувати за участь в операціях у Південній і Північній Росії, на Балтійському, Чорному та Каспійському морях, крім того, за проведення тральних робіт у 1918–1920 рр. Вручали цю медаль також рідним загиблих і померлих від ран. Загалом випущено 6,5 млн медалей, з яких 6 млн 390 тис. були срібними, а 110 тис. – бронзовими. Бронзовими медалями відзначалися переважно китайці, мальтійці та індійці, які служили в трудових батальйонах. Кожен нагороджений Британською воєнною медаллю обов'язково отримував і медаль Перемоги (англ. Victiry Medal).\nМедаль Перемоги була заснована в 1919 р. на ознаменування перемоги в Першій світовій війні. Нагороду схожого дизайну з однаковою стрічкою випустили 14 країн-переможниць: Велика Британія, Бельгія, Бразилія, Греція, Італія, Куба, Португалія, Румунія, Сіам, США, Франція, Чехословаччина, Південно-Африканський Союз і Японія. Ініціатором випуску медалі був маршал Франції Фердинанд Фош, який від квітня 1918 р. був Верховним головнокомандувачем Збройних сил Антанти. За його пропозицією, висловленою під час Паризької мирної конференції, усім країнам, що брали участь у бойових діях на боці Антанти, було рекомендовано випустити нагороди під спільною назвою «медаль Перемоги». Нагороду мали виготовляти з бронзи та діаметром 36 мм. На аверсі передбачалася наявність алегоричної постаті богині Перемоги, а на реверсі – назв держав-союзників або їхніх гербів, а також девізу: «Велика війна в ім'я цивілізації» (мовою відповідної країни). Стрічка встановлювалася єдиною для всіх країн: дві з'єднані між собою веселки із центральною червоною смугою. До розробки зовнішнього вигляду медалі були залучені кращі художники та гравери: П. Дюбуа в Бельгії, Ж. Субр у Бразилії, У. Макміллан у Великобританії, Г. Орсоліні в Італії, Ж.Д. Сілва в Португалії, А. Морлон у Франції, О. Спаніель у Чехословаччині та ін. Найбільшу кількість медалей випустили Великобританія (близько 6 млн), Франція (2 млн), США (2,5 млн), найменшу – Куба (6–7 тис.), Бразилія (2,5 тис.), Сіам (1,5 тис.).\nМедаль загальної служби в Південно-Східній Азії 1945–46 (англ. General Service Medal South East Asia 1945–1946) вручалася військовослужбовцям Збройних сил Сполученого Королівства, які служили в Південно-Східній Азії від 15 серпня 1945 до листопада 1946 р., зокрема учасникам розгрому мілітаристської Японії на завершальному етапі Другої світової війни. Після капітуляції Японії нагорода вручалася за різні види діяльності, такі як охорона японських військовополонених і збереження правопорядку.\nОб’єднує ці нагороди одна особистість – учасник Першої та Другої світових воєн Г. Пекхам, про що свідчать написи на медалях. Однак дізнатися бодай щось про власника нагород не вдалося. Тому запрошуємо всіх, хто цікавиться воєнною історією, до дослідження цих музейних джерел. Ми будемо вдячні за допомогу віднайти будь-яку інформацію про військовослужбовця Г. Пекхама.\nСторінка Великого терору\nНапередодні Дня пам’яті й примирення 8 травня 2017 р. у кабінеті головного зберігача фондів Національного музею історії України у Другій світовій війні пролунав телефонний дзвінок. Жінка, яка представилася Наталею, повідомила, що хоче передати до музею речі, знайдені в землі її братом під час риття котловану для нової будівлі у містечку Буча Київської області.\nУже наступного дня 59 листів періоду 1938 – 1944 рр., численні документи, фото, схеми, креслення були в руках музейників.\nЗа дуже короткий термін науковці з’ясували, що ці предмети належали киянину, інженеру-будівельнику Миколі Йосиповичу Галку, який 22 лютого 1938 р. був заарештований за участь у міфічній шпигунській організації. На момент арешту 61-річний Микола Галко обіймав посаду інспектора відділу капітального будівництва Управління Південно-Західної залізниці. Досвідчений фахівець, як свідчать знайдені документи, випускник Київського політехнічного інституту 1914 р., він був вилучений із активного життя і засуджений на 10 років позбавлення волі у виправно трудових таборах НКВС СРСР.\nЗ початком війни родина Галко евакуйована до Уфи, проте зв’язок із засудженим не переривався. У листах дружина розповідала про початок війни в Києві, про життя в евакуації, а Микола Йосипович навіть у засланні застосовував свої професійні знання та вміння, сподіваючись, що його справу буде переглянуто. Так і сталося. 28 червня 1943 р. його достроково звільнили.\nПісля визволення Києва Микола Йосипович повернувся разом із дружиною до міста, працював за фахом. У 1958 р. справа М.Й. Галка була закрита за «відсутністю складу злочину».\nУ повоєнні роки Микола Галко – професор, викладач, учасник відбудови важливих архітектурних об’єктів Києва, зокрема Маріїнського палацу, Університету ім. Т.Г. Шевченка, будинку Верховної Ради УРСР, Академії наук тощо. У Центральному державному архіві громадських об’єднань України збереглися позитивні характеристики, підписані академіками Є. Патоном та В. Заболотним.\nНаразі матеріали знайденого архіву, що налічує близько 200 артефактів, дослідженні. Однак триває робота з пошуку рідних М. Й. Галка. Просимо відгукнутися всіх, хто має відомості про Миколу Йосиповича або його родину, яка на момент арешту мешкала в м. Києві за адресою вул. Дика, буд. 3, кв. 2.\nБон часів окупації\nОдним із понять, тісно пов’язаних із Третім райхом, є окупація. Ще до початку німецько-радянської війни нацистською Німеччиною було захоплено 11 держав Європи.\nТретій райх приєднував завойовані країни до свого складу і створював керовані адміністративно-територіальні утворення. Серед них – Генерал-губернаторство, створене на території Польщі, окупованої нацистами в 1939р., до складу якого в 1941р. ввійшли також землі Галичини.\nВажливим заходом в економіко-господарській діяльності Генерал-губернаторства була емісія польського злотого. За часів нацистської окупації оперативно запустити в обіг номінал нових грошей не вдалося, тож на купюрах старого зразка ставилися печатки.\nУ липні 2015 р. після ознайомлення з експозицією Національного музею історії України у Другій світовій війні колишній киянин Юрій Зарепін, який нині мешкає в м. Едмонтон (Канада), передав у дар до фондової колекції грошовий знак, випадково куплений на одному з електронних аукціонів у Канаді.\nЦей бон входить до серії банкнот 1929 – 1936рр., що випускалися Польським банком. Банкнота номіналом 50 злотих перебувала в обігу з 1929р. й була вилучена наприкінці 1939р. – на початку 1940р.\nОсобливістю цього грошового знака є дві печатки нацистської окупаційної влади, розміщені на алонжі. Горішня – червоного кольору, містить написи німецькою мовою «Jude» (євреї) та «Warschau» (Варшава), а також зображення шестикутної зірки Давида (релігійного символу іудеїв). Ця печатка використовувалась у Варшавському гетто. Нижня печатка чорного кольору містить написи німецькою мовою «Generalgouvernement» (Генерал-губернаторство) і «Krakau» (Краків), а також зображення імперського орла, що тримає в пазурах дубовий вінок зі свастикою, та Краківського барбакану – фортифікаційної споруди, що є одним із символів м. Кракова.\nІз відповідними печатками окупаційної влади банкнота певний час могла використовуватися для грошових розрахунків на окупованій території, зокрема Варшавського гетто.\nЗвертаємося до всіх зацікавлених із проханням доповнити інформацію про подібні бони.\nУ липні 2015р. у гості до Теодозії Плитки-Сорохан, що мешкає у с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, на прохання Національного музею історії України у Другій світовій війні завітав український кінорежисер, журналіст, поет Петро Олар – автор документального фільму про цю видатну гуцулку, борця за волю й незалежність України.\nТеодозія з раннього дитинства виховувалася в дусі любові до своєї Батьківщини, адже її рідний дядько Іван Плитка, колишній офіцер легіону Українських січових стрільців, був другом Євгена Коновальця, активним членом ОУН. Великий вплив на молоду дівчину справляв також парох села отець Лука Дзьоба, який у середині 1940-х рр. служив Святу Літургію для повстанців на горі Довбушанка. Тому не дивно, що з ранніх років юнка стала на шлях визвольної боротьби. Під час перебування в повстанських лавах складала гуцульські співанки, які згодом передала своїй духовній сестрі Парасці Плитці-Горицвіт – відомій гуцульській художниці, письменниці, казкарці, народному філософу, фольклористці, етнографу, зв’язковій УПА (псевдо Ластівка).\nВідгукнувшись на прохання колективу поповнити колекцію музею унікальними реліквіями, Теодозія Плитка передала речі, які берегла все життя, адже у них, власне, відображений увесь її земний шлях. Це, зокрема, глечик, у якому, ще у юному віці носила молоко українським повстанцям, саморобні альпіністські «кішки», що ними, вже як зв’язкова та розвідниця місцевої боївки Воєнної округи «Говерла» УПА-Захід, користувалася під час перебування в горах, табірний одяг із номером М| 311, під яким, як в’язень особливого табору №5 «Берлаг», що у Магаданській області, пропрацювала на уранових шахтах упродовж п’яти років, серветка з яблуневим цвітом – як символ любові й туги за своєю землею, вишита там само, на далекій Півночі, вже під час перебування на спецпоселенні.\nУсе своє життя ця винятково сильна й мужня гуцулка присвятила справі боротьби за Україну.\nРечі Теодозії Плитки наразі експонуються в головній експозиції музею. Маєте можливість прийти й ознайомитися з ними ближче.\nНа жаль, у музеї немає світлин із зображенням табору, у якому вона відбувала покарання і через який пройшли тисячі інших українців. Просимо всіх, хто має такі фотодокументи, допомогти.\nНаприкінці минулого року до нашого музею були передані бойові машини зі Сходу України. Під час дослідження БМП-1, що перебував на озброєнні 30-ї окремої механізованої бригади імені князя Костянтина Острозького, виникло питання: а що означають білі вертикальні смуги на бортах? Зрозуміло, що просто так на броню бойової техніки не будуть наносити знаки. Має бути система, а, отже, і пояснення.\nЯк виявилося, подібна розмальовка має назву «смуги вторгнення» (англ. Invasion stripes) – елементи швидкої візуальної ідентифікації наземної та повітряної техніки, що використовуються збройними силами у військових конфліктах для зниження випадків ураження її власними військами. Простіше кажучи – система «свій – чужий». Тут не йдеться про тактичні знаки або національну символіку, а лише про позначки (частіше смуги), які наносяться переважно білою фарбою.\n«Смуги вторгнення» застосовувалися під час висадки союзних військ у Нормандії в 1944 р., коли на фюзеляжі та крила літаків наносили білі та чорні смуги по черзі. Такі знаки візуальної ідентифікації були доречними за великої кількості авіації в повітрі. Першими таке позначення застосували британці, тому що їхні «Тайфуни» та «Темпести» були дуже схожі на німецькі літаки Фокке-Вульф 190.\nЯскравим прикладом дії системи розпізнавальних знаків є зустріч радянських військ з англо-американськими союзниками на р. Ельбі 25 квітня 1945 р. Щоб уникнути непорозумінь, на найвищому командному рівні були узгоджені заходи із взаємного впізнання одне одного на полі бою. Навколо башт радянських танків пропонувалося нанести одну білу смугу, навколо башт танків союзників – дві білі смуги, а зверху башти усіх танків позначити білими хрестами. Західні союзники додатково наносили на техніку зображення щита спеціальною фарбою, що світилася у темряві, та білі зірки, вміщені в коло. Такі заходи застереження були зрозумілими.\nЦікаво те, що зображення розпізнавальних знаків змінювалися від фронту до фронту, а також могли бути особливими на час проведення окремої великої операції. Наприклад, під час боїв у Прибалтиці це були білі кола; під час штурму Берліна – смуги та трикутники. Взимку знаки на даху перефарбовувалися в червоний колір, щоб виділятися на тлі зимового камуфляжу.\nПісля завершення Другої світової війни «смуги вторгнення» використовували під час Корейської війни 1950–1953 рр. та в період бойових дій Суецької кризи 1956 р. Доречним буде згадати і введення радянських військ до Чехословаччини в 1968 р. Оскільки на озброєнні країн Варшавського договору перебувала однакова техніка, «смуги вторгнення» були нагальною потребою.\nСпосіб розпізнавання «свій – чужий» широко використовується й нині. З початком російської агресії на Сході України сторони конфлікту активно застосовують «смуги вторгнення» на техніці, що бере участь у бойових зіткненнях. Це пов’язано з тим, що у розпорядженні сторін є значна кількість аналогічної військової техніки. Сепаратисти наносять одну вертикальну смугу, Збройні сили України – дві. Проте важко стверджувати про приналежність техніки, адже в умовах гібридної війни інформація різниться. Крім того, проросійські бойовики часто наносять знаки розпізнавання ЗСУ, встановлюють на бортах синьо-жовті прапори, дезорієнтуючи у такий спосіб українських захисників.\nОтже, багато про що може «розповісти» броня «бойових побратимів». Наразі для науковців музею лишається загадкою напис «РИБАК» та ім’я «Танюша» на борту БРДМ-2, який був на озброєнні 43-го окремого мотопіхотного батальйону «Патріот» 53-ї окремої механізованої бригади. Ця бойова дозорно-розвідувальна машина брала участь у запеклих боях за Авдіївку та на Світлодарській дузі, про що свідчать страшні сліди прямого влучення ворожих снарядів у відділення керування. Дослідження триває…\n«Я живу в Німеччині. Нещодавно мій знайомий під час будівельних робіт розвалив стіну старого будинку і з неї випали газети та документи часів Другої світової війни. На цих документах стоять українські прізвища. Схоже, що вони з концтабору. Я хочу подарувати ці документи Вашому музею. Можливо, хтось знайде своїх безвісти зниклих родичів», – написала в листі до музею жителька м. Мюнхена Олена Хоффман, уродженка України. Музей оперативно відгукнувся на цю пропозицію. Після отримання та вивчення надісланих артефактів було встановлено – це облікові картки та медичні довідки східних робітників (остарбайтерів). Загалом із території України до Німеччини було вивезено близько 2,4 млн. остарбайтерів. Не всі повернулися до рідної домівки: одні боялися репресій, інші знайшли свою долю й назавжди залишилися на чужині, а хтось пішов у небуття, згадуючи в останні хвилини життя своїх рідних та близьких.\nПублікуємо прізвища власників карток: Микола Владимирський, Євдокія Волкова, Михайло Журавський (Зуравський), Микола Задобчук (Зотобчук), Володимир Царащак (Царашчак), Тимофій Пшеничний, Володимир Скляр, Микола Товарянський, Георгій Толмачов, Анна Трусова, Федір Трусов, Галина Трухан, Галина Чичикало, Михайло [Пурхач] – уродженець села Боратин.\nМожливо, хтось упізнає своїх рідних. Проте маємо надію, що вони повернулися додому. А тим, хто відійшов у вічність на чужині, - вічна пам’ять, нехай земля для них буде пухом.


Булінг: студент із Закарпаття взяв участь у побитті сокурсників у львівському гуртожитку (ВІДЕО) / сентябрь / 2019 / Новини / UZHGOROD.in - Закарпатський інформаційно-діловий портал\n19 вересня 2019 16:29 24203277 0205390\nУ Львівському гуртожитку вищого професійного училища технологій та сервісу учні старших класів били своїх колег по навчанню.\nСтуденти третього курсу пішли бити сокурсників із другого курсу. Вони приходили у кімнати до інших та жорстоко їх били. Студенти, які й раніше були помічені в хуліганстві, виявилися жителями Львіської, Рівненської та Закарпатської області.\nХлопця, який знімав усе на відео, студенти залякали і примусили знімати свої хуліганські витівки на камеру, так дирекція і дізналася про бійки у гуртожитку. Проте дирекція хоч і говорила про відрахування учнів, поки цього не зробила.\nТеги: училище, побиття, студенти, закарпатець, гуртожиток, Львів\nЖорстоке побиття сталося вночі у Виноградові: юнак у комі\n29 вересня 2019 14:50


Конфліктні ситуації — поширені явища в повсякденному житті, уникнути які часом не представляється можливим. Причини конфліктів бувають різні, як об’єктивні, так і суб’єктивні. Психологи виділили основні типи конфліктних особистостей, класифікуючи способи виникнення конфліктів, їх характер і перебіг.\nВ середині 20 століття психологія конфлікту виділилась в самостійний напрям. Основою цього напряму стали дві протилежні точки зору на конфлікт, які виникли ще за часів античності:\nВчення Платона та Аристотеля, вони розглядають конфлікт виключно як негативне явище, що гальмує розвиток особистості і поколінь.\nІдея Геракліта протилежна за своїм значенням: він вважає, що зіткнення думок і інтересів виступає як джерело розвитку.\nУ сучасній психології ці думки знаходять точки дотику. У працях вітчизняних психологів конфлікт розглядається як процес, що має одночасно і конструктивні і деструктивні функції на різних етапах розвитку і для різних учасників.\nМета статті — розглянути типи конфліктних особистостей, які породжують і провокують спірні ситуації, і дати рекомендації до взаємодії з ними.\nЩо ж таке конфліктність? Це властивості особистості, що визначає ймовірність вступу людиною в ситуації спору незалежно від об’єктивного приводу.\nНайпростіша типологія конфліктних особистостей описує конфліктних людей і провоковані ними ситуації:\nСитуативно-конфліктні особистості. Конфлікт для людей такого типу не основна риса особистості, а наслідки конкретної ситуації, коли немає іншого виходу, крім як вступати в конфліктні відносини – це невдачі в житті, неприємності, розчарування, які підвищують рівень конфліктності як засоби внутрішнього захисту. Ситуативно-конфліктна особистість здатна адекватно оцінювати ситуацію, володіти собою і чути оточуючих. Рівень конфліктності знижується, коли обставини нормалізуються.\nДля перманентно-конфліктних особистостей конфліктність – властивість їх характеру, що проявляється у зовнішній світ. Такі люди поведінкою провокують суперечки і зіткнення, псують відносини. Їх і називають «конфліктна особистість».\nРівень конфліктності визначається наступними параметрами:\nпсихологічними (темперамент, схильність до агресії, стійкість психіки, характеристика емоційного стану, установки і цінності, ставлення до співрозмовника);\nсоціальними (життєві умови, особливості професійної діяльності, культурний рівень, соціальне оточення).\nУ психології виділяють наступні типи конфліктних особистостей:\nДля цього типу характерно бажання бути в центрі уваги, йому важливо, що про нього думають інші, яким він виглядає в їхніх очах. Ставлення до інших визначається тим, хто він для них. Якщо їм хтось захоплюються – ця людина варта уваги, якщо немає – рейтинг падає. Люди демонстративного типу емоційні і часто діють, не подумавши, планування – не їх коник. В роботі схильні до різноманітності, з копіткою роботою, що вимагає зосередження на деталях, справляються погано.\nДемонстративний тип особистості адаптивний, легко пристосовується до нових ситуацій, схильний не зациклюватися на минулому. Такі люди не проходять повз конфліктних ситуацій – брати участь у процесі з’ясування стосунків для них комфортне існування! При цьому призвідниками і разжигателями конфліктів себе не вважають. Для них важлива будь-яка можливість демонстрування власної важливості.\nДля ригидного типу типова грунтовність у всьому, що він робить. Перш чим така людина зробить висновки – він обміркує проблему і вислухає опонентів, при цьому на все він має власне, не потребує доказів, думка. Такі люди високої думки про себе – якщо з ним не згодні, сприймають як особисту образу. Вони не гнучкі, складно пристосовуються до змін, консервативні.\nКонфліктна особистість ригидного типу надто прямолінійна, чим схильна заподіювати біль і образу близьким людям, а піти першою на примирення прирівнюється до приниження власної гідності. Часто підозрюють людей у нещирості, і цим створюють додаткові проблеми у взаєминах. Однак ніхто краще, чим цей тип, не зможе впоратися з аналітичною діяльністю – у будь-якому спорі або взаємодії роль провідного аналітика дістанеться йому.\nВелика частина тривожних людей відносяться до цього типу – вони стурбовані тим, що можуть не відповідати вимогам керівництва, колег, близьких. Ці люди можуть відчувати сором за інших, їх турбує «неідеальність» світу. Емоції при цьому стримують – не кожна людина зрозуміє, що ховається за зовнішнім спокоєм надточного типу. Їх основний плюс – уважність до деталей, скурпульозність в роботі, «сім разів перевір, один раз відріж» – це про них. З-за перфекціонізму такий тип конфліктної особистості частіше за інших схильний до психосоматичних захворювань.\nЦікаве за темою: Мрт голови і судин головного мозку\nСкладно передбачити поведінку цього типу особистості. Вони імпульсивні, самоконтроль дається важко. Непослідовні – точка зору змінюється кілька разів за діалог. Можуть проявляти себе агресивно, ігноруючи загальновизнані норми поведінки в суспільстві. Важливо, щоб їх думку цінували. Якщо виявляються не праві, вважають за краще звинувачувати інших. Планування своїх дій — важке завдання. Така людина діє по ситуації і інтуїтивно.\nТаких людей рідко зустрінеш в суперечці – вони не люблять бути в центрі розборок. І якщо виявляються втягнутими в спірну ситуацію, то краще залишатися осторонь, здалеку спостерігаючи за подіями. Вони вичікують тому, що для них важлива думка більшості, людям безконфліктного типу комфортніше слідувати за натовпом, а не відстоювати власну думку або думку меншості. Непослідовні, погано бачать перспективи. Однак ніхто крім них краще не впорається з пошуком компромісу в суперечці.\nЩо робити, якщо ви зіткнулися з конфліктною особистістю?\nПри взаємодії з конфліктними особистостями психологи рекомендують дотримуватись основних принципів:\nпотрібно розуміти, що конфліктна особистість допомогою своїх вчинків задовольняє потреби і потреби, пов’язані з особистими втратами і невдачами;\nкерувати власними емоціями і не допускати грубощів або образ;\nдати можливість виплеснути емоції конфліктному людині;\nне варто приймати на свій рахунок неприємні слова або негідну поведінку людини;\nзберігати спокій і проявляти щирий інтерес.\nОсновні принципи поведінки\nЯкщо вам знайома типологія конфліктних особистостей, ви володієте знаннями про специфіку мислення і сприйняття конфліктних людей, то буде набагато простіше діяти в ситуації конфлікту:\nДемонстративного типу важливо показати, що ви захоплюєтеся, зробити пару-трійку компліментів, уважно вислухати. Свою точку зору озвучуйте таким чином, щоб склалося враження, що це його ідея, і ви її підтримуєте.\nДля ригидного типу важлива глибина розуміння проблеми – тому вступайте в діалог з такими людьми, лише озброївшись глибокими знаннями про суть обговорюваного питання. У розмові приділяйте увагу сформованим стереотипам – «так прийнято», «цим користувалися ще предки», «перевірено століттями». Будьте щирими і не намагайтеся обдурити – потім довести чистоту своїх помислів буде практично нереально.\nУ суперечці з людиною надточного типу, перш за все, важлива впевненість у собі і у своїй ідеї, найменшу тривожність вони відчувають і впадають в паніку. Викладайте свою точку зору як щось ідеальне, мінуси і шорсткості ховайте. Пропонуйте опоненту, перш чим прийняти остаточне рішення, спробувати вашу ідею або продукт, не вимагаючи від нього швидкого і категоричної відповіді так чи ні.\nНайбільш складним в конфліктній взаємодії вважається некерований тип. Що від нього очікувати, не можуть знати навіть найближчі люди, тому, вступаючи в розбіжності з такими людьми, тримайте напоготові весь арсенал прийомів, описаних вище.\nЯк вести себе з останнім типом особистості – спиратися на думку більшості і авторитетів. Показувати прагнення прийти до компромісу, домовитися.\nВажливо навчитися правильно реагувати і мінімізувати наслідки, щоб зберегти гармонію усередині себе і відноситься до зіткнень і суперечок, як до природного явища життя.\nПам’ятайте, що конфліктом необхідно навчитися управляти, тоді він не руйнує, а творить.\nПерераховані вище типи конфліктних особистостей – основні, які виділяються на сьогоднішній день. Типів людей, схильних до конфліктів, насправді набагато більше, повністю захистити себе від взаємодії з такими людьми немає можливості. Важливо в будь-якій ситуації бути господарем положення.


У Дніпрі молитвою згадали ветеранів, які загинули рік тому через стрілянину на Гагаріна. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / У Дніпрі молитвою згадали ветеранів, які загинули рік тому через стрілянину на Гагаріна\nСьогодні, 24 липня, у Дніпрі молитвою згадали двох ветеранів війни, які загинули рівно рік тому під час стрілянини на проспекті Гагаріна. Про це повідомляє Дніпроград з посиланням на сторінку священника Дніпровської єпархії УПЦ КП та капелана Дмитра Поворотного у Facebook.\n«24 липня, річниця трагічної загибелі Олексія Вагнера і Максима Іващука», - написав Дмитро Поворотний.\nСвященник закликав усіх небайдужих помолитися про загиблих ветеранів війни. Тож сьогодні вранці у Храмі Покрови Пресвятої Богородиці полку Дніпро-1 відбулася служба.\nНагадаємо, 24 липня 2017 року ввечері, близько 20 години, на перетині проспекту Гагаріна та вулиці Абхазської у Дніпрі сталася стрілянина. Внаслідок цього, загинули двоє ветеранів війни та поранено відомого адвоката та добровольця.\nЗа даним фактом слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження за п.1 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство).\nТакож зазначається, що один з учасників стрілянини в центрі Дніпра, внаслідок якої загинули двоє ветеранів війни на Сході України, зник з лікарні Мечникова, де він разом з трьома іншими фігурантами справи, перебував під наглядом поліції.\nПізніше один з учасників стрілянини на Гагаріна - Пабілер вийшов з-під варти під заставу у 128 тис грн. Після цього підозрюваний в перестрілці на Гагаріна не з'явився до суду.\n16 лютого 2018 року у Бабушкінському районному суді розпочали розгляд справи "гагарінських стрілків". Проте через те, що постраждалих багато і частина з них на засідання не з'явилася, колегія суддів оголосила перерву. В результаті суд так і не відбувся.\nТеги: стрілянина, Гагаріна