Церква святих апостолів Петра і Павла – Східницька селищна рада\nПодорожуючи Східницею, Вашу увагу обов’язково приверне Церква святих апостолів Петра і Павла, що знаходиться в центрі селища та є його окрасою.\nПодорожуючи Східницею, Вашу увагу обов’язково приверне Церква святих апостолів Петра і Павла, що знаходиться в центрі селища та є його окрасою. В цьому переконались школярі бориславської команди OilCity, котрі в ході реалізації міжрегіонального профорієнтаційного проекту ПрофіКемп вивчають цікаві та визначні місця свого краю.\nНа жаль, до наших днів не збереглася первинна фундаційна документація, ані в оригіналі, ані в копіях, яка була втрачена ще в середині XVIII століття. Натомість збереглися описи та копії двох ерекційних грамот пізнішого часу: 1660 року – фундуш (земельне надання) шляхетного роду Попелів та 1808 року – надання Гая Кароля, власника Східниці. І на основі джерел пізнішого часу, дослідники все таки віднаходять інформацію про те, що найдавніша згадка про цей парафіяльний храм датована 1589 роком.\nПерша дерев’яна споруда церкви функціонувала під титулом святого Миколая, а після побудови нового, також дерев’яного храму, в 1767 році отримала титул Святих верховних апостолів Петра і Павла. Через сто тридцять років, у 1897 році, за кошти місцевого населення розпочато зведення новітнього кам’яного храму із збереженням титулу Святих верховних апостолів Петра і Павла за проектом відомого галицького архітектора Василя Нагірного. Спорудження церкви завершено в 1901 році та незабаром освячено Перемишльським владикою Костянтином Чеховичем. Парафія отримала від Апостольського Престолу два відпусти – на день Св. Миколая (19 грудня) та на день Св. апостолів Петра і Павла (12 липня). З 1905 р. богослужіння в храмі почали відправлятися систематично.\nЦерква є споруджена у візантійському стилі та накрита бляхою. Храм в плані має хрестоподібну форму та прикрашений п’ятьма банями або інакше куполами. Середхрестя увінчане восьмериком із великою банею, що височіє над іншими подібними чотирма куполами, які є значно меншими за розмірами та довершують кутові приміщення, виведені на ту ж висоту. В 2012 році, до 110 річниці заснування церкви, храм було реставровано: відремонтовано та оновлено стіни храму, куполи покрили золотом.\nВхід на церковну територію веде через муровану стінну дзвіницю, споруджену ще в 1901 році. Її зведено у формі брами із південної сторони церковного подвір’я в напрямку до головного входу. На цій дзвіниці у 1909 році було розміщено 5 дзвонів, чотири з яких знаходилися в доброму стані, а один був розбитий. Сьогодні на богослужіння до цієї церкви, парафіян кличуть також 5 дзвонів.\nПри зведені новітнього храму збережено давню традицію та всередині церкви розміщено три вівтарі. Посередині знаходиться великий вівтар, іменований на честь патронів храму, святих апостолів Петра і Павла, який було відреставровано в 1842 році. Іконостас та Царські Ворота оздоблені намісними іконами. Праворуч знаходиться образ Ісуса Христа, ліворуч – Богородиці, а над Іконостасом розміщено в два ряди 12 апостолів з іконою Ісуса Христа Спасителя по центру.\nУ храмі також споруджено два бічні богослужбові вівтарі. Праворуч знаходиться бічний вівтар на честь Святого Миколая, накритий обрусами та оздоблений свічками. Ліворуч розміщено другий бічний вівтар із образом Благовіщення Пресвятої Діви Марії. Окрім цих ікон, по правій стороні біля Святого Миколая знаходиться ікона Святої Параскеви, а по лівій стороні – над лавками, які також реставровані у 1842 році, ікона Святого Михайла. На всіх вівтарях, як головному, так і бічних, знаходяться антимінси (освячені тканини із мощами святих, без яких не могла відбуватися євхаристія), які дозволяють відправляти кілька богослужінь.\nДокументи свідчать, що парафіяльна церква була забезпечена певними матеріальними ресурсами, що дозволили їй вистояти у важких умовах під час першої світової війни та національно-визвольного руху. В теперішній час Церква святих апостолів Петра та Павла також продовжує оновлюватись. Так, в лютому 2018 року розпочато реставрацію внутрішньої оздоби церкви.\nВпродовж всіх історичних періодів становлення та розбудови парафіяльного храму в Східниці, церква Петра і Павла відігравала провідну роль в організації громадського життя місцевої парафії, яке базувалося та базується дотепер на християнських цінностях.\nЗбагачуйтесь духовно разом з учасниками міжрегіонального профорієнтаційного проекту для учнівської молоді ПрофіКемп, обираючи туристичний маршрут запропонований командою Oil City.\nвул. Зарічна, 95А


Урядовий портал :: Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі відновила дію антидемпінгових мит на російські добрива\nУрядовий портал Головна Новини Уряду Новини уряду-2017-1 Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі відновила дію антидемпінгових мит на російські добрива\n18 травня 2017 року Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі (МКМТ) ухвалила рішення про відновлення дії антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну деяких азотних добрив (карбаміду та КАСу) походженням з Російської Федерації.\nВідтепер, мито у розмірі 31,84% застосовуватиметься до всіх виробників карбаміду та КАСу (УКТЗЕД 3102 10 та 3102 80 00 00) походженням з Російської Федерації. Рішення набуває чинності на другий день після публікації повідомлення в “Урядовому кур’єрі”.\nОбґрунтування рішення МКМТ\nОсновні висновки Мінекономрозвитку про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну деяких видів азотних добрив походженням з Російської Федерації свідчать про наявність факту демпінгу. Також висновки розслідування свідчать про те, що імпорт російських добрив в Україну за демпінговими цінами завдає шкоди вітчизняним виробникам хімічних добрив та несе загрозу продовольчій безпеці України.\nЗ огляду на те, що Російська Федерація є основним постачальником добрив в Україну (80-90% від загального обсягу), імпорт добрив за демпінговими цінами ставить українських аграріїв у небезпечну залежність від їхніх поставок у майбутньому. Непередбачуване припинення поставок російських добрив в односторонньому порядку може стати ще одним інструментом агресії Російської Федерації проти України у торговельній сфері.\nВ той же час члени МКМТ свідомі того факту, що основними споживачами російських добрив є сільгоспвиробники та необхідно враховувати їхню позицію при введенні антидемпінгових заходів. Тому з метою забезпечення продовольчої безпеки існує нагальна необхідність вжиття заходів з диверсифікації поставок добрив в Україну (з Китаю, країн Близького Сходу, США та інших).\nВідтак, 18 травня Уряд також ухвалив проект закону, який визначить нульову ставку мита для ввезення на території України мінеральних добрив азотної групи. Проект закону має на меті стимулювати експорт азотних добрив на український ринок, забезпечити високу конкуренцію та не допустити підвищення цін на внутрішньому ринку.\n27 грудня 2016 року МКМТ ухвалила рішення про введення антидемпінгових мит на імпорт зазначених видів російських добрив. Результати антидемпінгового розслідування засвідчили, що імпорт російських добрив в Україну за демпінговими цінами завдає шкоди вітчизняним виробникам хімічних добрив.\n23 січня 2017 року Міністерство аграрної політики та продовольства України направило до МКМТ звернення щодо тимчасового призупинення дії антидемпінгових заходів на період весняно-польових робіт.\n13 лютого 2017 року дію антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну російського КАСу та карбаміду було призупинено.\nВідповідно до Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі (МКМТ) є оперативним органом державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. До складу Комісії входять представники органів виконавчої влади в Україні. Персональний склад Комісії затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Голови Комісії.\n· прийняття рішень про порушення та проведення антидемпінгових, спеціальних чи антисубсидиційних розслідувань;\n· прийняття рішень про застосування попередніх чи остаточних антидемпінгових, спеціальних або компенсаційних заходів;\n· прийняття рішень про завершення антидемпінгових, спеціальних чи антисубсидиційних розслідувань без застосування заходів захисту;\n· прийняття рішення про встановлення фактів дискримінаційних та/або недружніх дій з боку інших держав, митних союзів чи економічних угрупувань щодо законних прав та інтересів суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності України та рекомендацій щодо застосування заходів у відповідь.


Види СРО (саморегульована організація): перелік, вимоги. У статті розглядається саморегульована організація, її особливості та цілі, заради яких подібна структура створюється. - Xsreality\nВиди СРО (саморегульована організація): перелік, вимоги. У статті розглядається саморегульована організація, її особливості та цілі, заради яких подібна структура створюється.\nОрганізації, які діють за принципом саморегулювання, є однією з ефективних моделей сучасного бізнесу в пострадянському просторі. Ця схема дозволяє підвищити рівень якості послуг і значно впливає на безпеку різних проектів в цілому.\nСпочатку, перед тим як вивчати види подібних структур, потрібно зрозуміти, про що йде мова. Отже, СРО - це по суті некомерційні об'єднання підприємств, які мають різні форми власності. При цьому вони повинні бути створені або за територіальною, або за галузевим принципом.\nЯкщо спробувати пояснити суть даної ідеї більш простими словами, то можна уявити таку модель: вишукувальні, проектувальні та будівельні компанії приймають рішення об'єднатися, створюючи при цьому одну профільну корпорацію. В якості ключового напрямку її діяльності визначається вирішення питань, що мають відношення до безпеки проектів і, звичайно ж, контролю відповідальності задіяних фахівців, так само як і рівня їх кваліфікації.\nОсь що з себе представляє саморегульована організація. Цікавим є той факт, що діяльність таких корпорацій також контролюється, але вже державою, а точніше, спеціальними органами нагляду.\nЯкі цілі можуть переслідувати подібні структури\nЯк і було сказано вище - головне, заради чого створювалися і продовжують формуватися різні види СРО, це перевірка якості виконуваних робіт і підвищення рівня безпеки об'єктів. Іншими словами, є компетентні органи, які є частиною саморегулівних організацій, які здатні самостійно провести оцінку діяльності конкретної компанії або фахівця, після чого прийняти рішення щодо актуальності їх послуг. При цьому одним із ключових критеріїв оцінки є безпека навколишнього середовища і людини зокрема.\nВарто відзначити і той факт, що система самостійного регулювання має певну стратегію, яка націлена на досягнення декількох цілей:\nзростання загальної безпеки послуг і об'єктів;\nполіпшення взаємодії між підрядниками та замовниками;\nрозробка методик одночасного виконання двох перерахованих вище завдань.\nУ свою чергу, незалежно від того, які види СРО беруться до уваги, як інструмент, який гарантує компетентність представника подібної організації, використовується система цивільної відповідальності перед третіми особами та компенсаційний фонд.\nДля кого актуальні СРО\nХоча це питання і був побіжно торкнуться вище, є сенс розглянути його більш детально.\nПерш за все варто відзначити, що є реєстр робіт, які безпосередньо впливають на ступінь безпеки будівельних об'єктів. Так ось, всі підприємці і компанії, діяльність яких потрапляє до цього реєстру, повинні вступити в СРО. Причому, згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, такий сценарій актуальний навіть для тих організацій, які надають додаткові послуги згідно з реєстром.\nЯк тільки компанія стає членом СРО, вона отримує певні допуски, які необхідні для повноцінної роботи.\nЯкщо виконавець не має відношення до реєстру будівельних робіт, то вступати в СРО він не зобов'язаний.\nДля тих, хто скористався відповідної можливістю і став членом саморегульованої організації, відкриваються певні привілеї:\nможливість використовувати безкоштовні програми, орієнтовані на підвищення кваліфікації співробітників компанії;\nвисокий рівень лояльності з боку партнерів і замовників;\nкомплексна інформаційна, а також правова підтримка, включаючи юридичні консультації;\nвикористання ресурсів компенсаційного фонду, який мають будь-які види СРО, для відшкодування шкоди, завданої третіми особами;\nграмотно організований обмін досвідом між працівниками, що діють в одній сфері;\nкомпетентна захист в державних структурах і суді інтересів компанії, за допомогою використання делегованого представництва підготовлених фахівців.\nОскільки подібна схема контролю і взаємодопомоги є більш ніж вигідною для всіх учасників, незалежно від того, які види діяльності СРО беруться до уваги, цю модель стали застосовувати в самих різних сферах (від регулювання транспортних перевезень до рекламних компаній).\nПричому чим більше популярними стають такі некомерційні об'єднання, тим легше виявляються умови отримання членства в них. У деяких випадках в подібні організації можуть бути прийняті навіть ті фірми, які не володіють достатнім досвідом в рамках конкретної діяльності.\nДля того щоб максимально прояснити цю тему, є сенс розглянути різні приклади некомерційних об'єднань. До них можна віднести наступні корпорації:\nСРО в будівництві. Під ці видом варто розуміти партнерства, що не мають комерційної складової, які здійснюють свою діяльність в рамках будівельного профілю. Відомості про подібні компаніях включаються в реєстр.\nОб'єднання проектувальників. У цьому випадку мова йде як про індивідуальних підприємців, так і про юридичних осіб, які беруть членство в СРО для виконання проектувальних робіт на будівельних об'єктах. Їхні послуги можуть бути також пов'язані з забезпеченням всіх необхідних дій, які має на увазі захист і контроль якості.\nКорпорації дослідників. Компанії цього профілю орієнтовані на застосування моделі саморегулівних організацій у сфері інженерних вишукувань.\nНаявність подібних об'єднань дозволяє фактично повністю замінити російські інститути ліцензування.\nДе потрібна ліцензія СРО\nЄ певні види діяльності, в рамках яких необхідно отримати ліцензію некомерційного об'єднання. До них можна віднести наступні профілі:\nпрофесійна робота на ринку цінних паперів;\nстрахові організації та актуарії;\nДля того щоб визначити види робіт, на які потрібно СРО, краще звернутися до даних, зафіксованим в спеціальному державному реєстрі.\nЯк йдуть справи з будівництвом\nЦе досить велика сфера діяльності, що має на увазі різні напрямки. Саме з цієї причини були визначені конкретні види СРО в будівництві. Йдеться про наступні види робіт:\nЗведення багатоквартирних будинків, які мають максимум 3 поверхи і 4 блоки секції (можна менше).\nБудівництво малоповерхового житлового сектора, який підпадає під визначення індивідуального житлового.\nГаражі на дачній ділянці або іншій землі, що не експлуатується в комерційних цілях. При цьому територія повинна бути власністю фізичної особи.\nБудівництво і реконструкція кіосків, навісів і будь-яких об'єктів некапітального профілю.\nЖитлові будинки, які не розраховані більш ніж на одну сім'ю (максимум 3 поверхи), або роботи, пов'язані з блокованої забудовою.\nЛіцензія СРО необхідна і для проведення змін в об'єктах, які належать до капітального будівництва. Виняток становлять конструктивні елементи.\nЦе ще одна сфера діяльності, що має безпосереднє відношення до будівництва, в якій допуски некомерційних об'єднань є обов'язковими.\nЗ огляду на, що високі вимоги якості мають на увазі будь-які види СРО, проектування повинне існувати в подібні стандарти в обов'язковому порядку, оскільки даний профіль пов'язаний з високим ступенем відповідальності.\nОтже, список актуальних робіт:\nпідготовка технологічних рішень;\nрозробка спецрозділ для проектної документації;\nпідготовка конструктивних і архітектурних рішень;\nформування необхідної інформації про мережі, інженерно-технічному забезпеченні та обладнанні, які розташовані в самому об'єкті;\nобстеження будівель, споруд, будівель і різних конструкцій;\nорганізація процесу підготовки проектних документів, для чого може залучатися як замовник, так і забудовник (підставою є договір);\nперелік СРО в проектуванні включає також підготовку необхідної інформації про мережі інженерно-технічного забезпечення, які були прокладені за межами об'єкта;\nпідготовка комплексу заходів, орієнтованих на охорону навколишнього середовища;\nтакий же вид робіт, але в цілях забезпечення пожежної безпеки.\nНаведений вище список лише в загальних рисах характеризує умови, при яких отримання СРО в сфері проектування є необхідною. Так само йдуть справи і з будь-якими видами робіт, які пов'язані з будівництвом.\nПотрібно віддавати собі звіт в тому, що для визначення некомерційної організації, чиє свідоцтво виявиться актуальним для конкретної компанії, необхідно ретельно вивчити особливості проекту і нюанси діяльності ІП або юридичної особи.\nПри цьому факт залишається фактом: яким би видом проектних робіт не займалася організація, сам профіль діяльності вже спочатку зобов'язує її вступити до відповідного СРО. Обійти цей етап не вийде.\nРаз вже для багатьох компаній членство в саморегульовані організації є однозначно бажаним і відверто вигідним, то варто розглянути алгоритм дій, який допоможе виконати це завдання. Отже, ось що потрібно зробити:\nподати заяву згідно з тим зразком, який встановила сама організація;\nсплатити внесок, необхідний для вступу;\nзробити ще один платіж, на цей раз доведеться витратитися на внесок в компенсаційний фонд;\nнадати всю документацію, яку конкретне СРО потребують для реєстрації і в тому числі підтвердження необхідного рівня кваліфікації.\nТакож доведеться підготуватися до можливого страхування цивільної відповідальності (воно зустрічається не завжди, але часто). Зате всі сторони будуть захищені від будь-яких негативних наслідків, зумовлених форс-мажорними обставинами.\nце ще не всі витрати. У переважній більшості випадків компанія, що стала частиною некомерційного об'єднання, бере на себе зобов'язання здійснювати виплати щомісячних членських внесків. Ось, власне, і все.\nМожна сміливо стверджувати, що СРО - це майбутнє сфери послуг, особливо коли мова йде про високий рівень відповідальності. Подібні організації на постійній основі займаються розширенням своїх можливостей і граней впливу. До цієї моделі приєднується все більше число компаній самих різних профілів, і в найближчі роки їх кількість значно зросте.\nЯк стати ювеліром: правильна інструкція. Сьогодні ми пропонуємо ближче познайомитися з професією ювеліра, а також розібратися в тому, як же стати майстром в цій справі. Тим більше що ця робота є дуже цікавою і до того ж високооплачуваною.\nАвтоматичне обладнання для виробництва повітроводів: опис функціонального призначення та основних етапів виготовлення. Основні параметри лінії, які будуть впливати на її продуктивність і точність розмірів виробу. Устаткування для виробництва повітроводів\nЗарплата в конвертах: суть, плюси і мінуси, відповідальність. Пропонуємо вам розібратися в тому, що таке зарплата в конвертах, які її плюси і мінуси, і чи несе співробітник будь-якої відповідальності за такого стану справ.\nВідповідальний за пожежну безпеку. Одним з основних умов отримання дозволу від пожежної інспекції виступає дотримання встановлених вимог ПБ. Всі передбачені законодавством і іншими нормативними актами вимоги є обов'язковими для виконання. Це правило поширюється і на ті підприємства, для яких діє повідомний принцип.\nБюджетна лінія як відображення фінансових можливостей споживача. Якщо за допомогою кривих байдужості описується система переваг споживача, то бюджетна лінія показує безліч варіантів, доступних споживачеві. Так як її положення і величина області, що обмежується даною лінією, з бюджетними можливостями знаходяться в залежності від самого доходу та відносних цін на товари, то будь-які їх зміни приводять до певного зрушення.\nНайдорожчий сир в світі: назва, ціна, виробник. Хороший сир - це такий же висококласний і спірний продукт, як хороше вино або шоколад. Деякі сири завжди були синонімом гарного смаку. Це пояснюється тим, що деякі з його сортів традиційно подаються з вином, а також тим, що багата і легендарна історія сироваріння робить деякі його види розкішними.\nСвоп - це комбінація двох дзеркальних конверсійних контрактів на ідентичну суму, але з різними термінами валютування. Поняття сприймається учасниками міжнародного валютного ринку і великими фінансовими інстанціями абсолютно по-різному.


Філософські погляди І. Канта, Г. Гегеля, Л. Фейербаха\nІ. Кант здійснив у філософії свого роду переворот, суть якого полягає у зведенні гносеології до рангу основного і першого елемента теоретичної філософії. Він розглядав пізнання як діяльність, що відбувається за власними законами, і вперше зробив висновок, що не характер і структура субстанції, яка пізнається, а специфіка суб'єкта, який пізнає, є головним чинником, що визначає спосіб пізнання і Конструює предмет знання.\nУ розвитку філософських поглядів Канта виокремлюють два періоди: ранній, або "докритичний" (до 1770), і пізніший, "критичний", після створення ним філософської системи, яка одержала назву "критичної філософії", "критицизму", а також "трансцендентального ідеалізму". Цю систему Кант виклав насамперед у творах "Критика чистого розуму" (1781, вчення про пізнання), "Критика практичного розуму" (1788, етика), "Критика здатності судження" (1790, естетика і вчення про доцільність у природі).\nІ. Кант називав свою філософію критичною за її методом аналізу пізнавальних спроможностей, їхньої природи і можливостей. Щодо терміна "трансцендентальний", то він виник у схоластичній філософії і позначав об'єкти буття, що виходять за сферу обмеженого існування скінченного емпіричного світу: єдине, істина, благо, випадкове і необхідне, дійсне і можливе тощо. Кант надав цьому терміну гносеологічного значення. У його філософії трансцендентальним є все, що має стосунок до апріорних (додосвідних, доступних, за формулюванням Канта) умов можливого досвіду, формальних передумов пізнання, які організують науковий досвід. У нього це — надіндивідуальне в людині, що зумовлює об'єктивність знання. Тому предмет теоретичної філософії в Канта — не вивчення самих по собі речей, природи, світу, людини, а дослідження пізнавальної діяльності, установлення законів людського розуму і його меж. Отже, Кант на місце онтології у філософії поставив гносеологію.\nМолодий І. Кант — прибічник природничо-наукового матеріалізму, який він намагався поєднати з ідеями ідеалістичної філософії Г. Лейбніца та його послідовників. "Дайте мені матерію, і я побудую з неї світ", тобто дайте мені матерію, і я покажу вам, як із неї має виникнути світ"1.\nЯк і раціоналісти, І. Кант вважав першочерговим завданням філософії критику догматизму. Однак він пішов далі раціоналістів, оскільки Обґрунтував необхідність піддавати критичному випробуванню і дослідженню також сам розум.\nРаціоналісти сформулювали поняття "чистого розуму", тобто незалежного від чуттєвості мислення, якому вони приписували спроможність долати неминучу обмеженість даних досвіду. Кант прийняв це поняття, але рішуче відкинув твердження про здатність чистого розуму розширювати сферу людського знання за межі досвіду. (Досвід — чуттєво-емпіричне пізнання дійсності, що ґрунтується на практиці.) У зв'язку з цим він переглянув вчення про причини помилок. Кант доводив, що чуттєві сприйняття не обманюють нас, тому що вони не є судженнями. Помилки властиві лише мисленню, але не тому, що воно виходить із чуттєвого сприйняття, досвіду, а тому, що воно намагається робити висновки незалежно від досвіду. На противагу раціоналістам, він доводив, що будь-яке знання має передумовою чуттєві споглядання, тому поняття, позбавлені емпіричного змісту, нічого не додають до наявного знання, що раціоналістичне вчення про інтелектуальну інтуїцію, відповідно до якого вихідні положення науки і філософії — не логічні висновки, не емпірично констатовані факти, а самоочевидні істини, — неспроможне, оскільки в його основі — відрив мислення від емпіричних даних, спроби робити висновки, не спираючись на ці дані.\nВодночас І. Кант виявив обмеженість філософського емпіризму, за яким загальні й необхідні теоретичні судження неможливі без чуттєвого спостереження окремих фактів.\nКант слідом за раціоналістами розмежував розум і розсудок. Він доводив, що в людини є три пізнавальних здатності: чуттєвість — здатність до відчуттів, розсудок — здатність до синтезу чуттєвих споглядань і утворення па їх підставі понять і суджень, розум — здатність до умовиводів, доведених до ідей. На відміну від розсудку, розум спрямований за межі будь-якого можливого досвіду, сфера розсудку — наука, сфера розуму — філософія. Якісна своєрідність людини в тому і полягає, що вона здатна мислити філософськи, підносячись над пемипучою обмеженістю досвіду.\nЦентральним у філософських системах XVII ст. було поняття апріорного, тобто наддосвідного, додосвідного, позадосвідного знання. Критерієм апріорності вважались загальність і необхідність істин. Такими абсолютно незалежними від досвіду уявлялись істини математики, логіки, філософії, оскільки ні логіка, ні математика, ні філософія того часу не давали жодних основ для розуміння того, що загальність і необхідність їхніх положень аж ніяк не абсолютні, що вони обмежені рівнем досягнутого знання і теоретичними припущеннями. Такі основи сформувалися пізніше завдяки створенню неевклідової геометрії, теорії відносності, квантової фізики і розвитку математичної логіки. Тому Кант не відкинув раціоналістичну концепцію апріорного, а переробив її. Він був перекопаний у тому, що ідеї, поняття, які не синтезують чуттєвих даних, не мають об'єктивного змісту і можуть виконувати лише інструментальну функцію, тобто бути формальним засобом пізнання або морального самовизначення. Зміст знання виникає лише з чуттєвих даних. Апріорне, отже, є тільки формою знання, за допомогою якої чуттєві сприйняття пов'язуються воєдино в певні образи. Такі, зокрема, у Канта категорії єдності, множинності, реальності, причинності, взаємодії, можливості, необхідності. Вони передують досвіду як його передумови, завдяки яким можливість досвіду і знання взагалі перетворюється па дійсність.\nСформульований Кантом принцип єдності апріорного і емпіричного дав йому можливість спростувати ще одну раціоналістичну догму щодо аналітичного характеру апріорних положень, суджень і умовиводів. В аналітичному судженні предикат не дає нового знання порівняно з тим, що вже мислиться в суб'єкті. Не заперечуючи існування аналітичних суджень, Кант вважав найбільш видатним досягненням відкриття апріорних синтетичних суджень, предикат яких не виводиться із суб'єкта, а поєднується з ним. Отже, було покладено край метафізичному протиставленню аналітичних і синтетичних суджень.\nДо кіпця життя Кант не зміг відмовитися від механістичної методології, яка привела його до переконання про принципову нездійсненність філософського монізму: розмаїтість дійсності не можна осмислити, спираючись на один принцип — матеріалістичне начало. Разом з тим вів обґрунтував положения про неспроможність ідеалістичного монізму, тобто виведення незалежної від свідомості реальності а духовного першоначала. Кант рішуче наполягав на тому, що чуттєві сприйняття зумовлюються об'єктивною реальністю, яка існує незалежно від свідомості та пізнання, яку він називав світом "речей у собі". Ллє, оскільки Кант відокремлював духовне від матеріального, то неминуче прийшов до дуалізму, тобто до протиставлення свідомості і буття, суб'єктивного й об'єктивного. Дуалізм спричинив появу агностицизму.\nПредмет пізнання, вважав І. Кант, є таким, яким він уявляється суб'єкту. Така постановка питання призводила до суб'єктивістського розуміння процесу пізнання, відповіддю до якого пізнання саме створює свій об'єкт, а не відображає в дійсності, що існує поза і незалежно від нього. У Канта те, що пізнається, пе існує незалежно від пізнання, а тс, що незалежне від суб'єкта, який пізнає, виключається зі сфери пізнання. Так у нього виникли непізнаванні "речі в собі". Пізнаванні лише явища ("речі для нас"). Між "речами в собі" і "речами для нас", отже, — прірва.\nКант — непослідовний і суперечливий. З одного боку, міркував він, "речі в собі" впливають на пашу чуттєвість і викликають відчуття, з яких утворюються досвід, знання, а з іншого — чуттєві сприйняття не розглядаються як відображення "речей у собі", тому що непізнаванні. Заперечуючи пізнаванність "речей у собі", стверджуючи, що пізнання, як би далеко воно не просунулося, не наближає нас анітрохи до "речей у собі", Кант, проте, наголошував, що "речі в собі" виявляють себе в явищах. Тому безглуздим є твердження, нібито явища існують без того, що є.\nВитоки помилок І. Канта полягають у відриві ним явищ від "речей у собі". Однак його філософія, незважаючи па агностицизм, вела до виникнення питання про реальний зв'язок "речей для нас" і "речей у собі". Змістові суперечності, що містять у собі спроби подолання обмеженої, однобічної постановки тих або інших проблем, є не просто вадою, а в певному значенні навіть їх перевагою. У полеміці проти споглядальної гносеології і спекулятивно-ідеалістичної метафізики, у своїх спробах перебороти протилежність раціоналізму і емпіризму, осмислити дійсну єдність раціонального і чуттєвого, Кант підходив до постановки корінних діалектичних проблем теорії пізнання. Кант був першим філософом, який виступив проти споглядального тлумачення процесу пізнання. Йому належить ідея про те, що теоретично нерозв'язані проблеми можна вирішити практично.\nУ "Критиці чистого розуму" Кант висунув також ідею створення нової логіки, відмінної від звичайної формальної логіки, яка обмежена тим, що відривається від будь-якого змісту розумового пізнання і від розбіжностей між його предметами, маючи справу тільки з чистою формою мислення.\nЗаслугою І. Канта є його вчення про антиномії — суперечності розуму. Згідно з цим ученням, суперечності в розумі неминуче виникають завжди, коли поняття абсолютного, яке залучається лише до аналізу світу "речей у собі", також застосовується до пізнання "речей для нас", де е тільки минуще, скінченне й обумовлене. Звідси виникають чотири антиномії.\n1. Світ має початок у часі й обмежений у просторі. — Світ не має початку в часі і нескінченний в просторі.\n2. Кожна складна субстанція утворюється простими. — Жодна річ не складається з простих частин, і у світі взагалі немає нічого простого.\n3. Причинність за законами природи недостатня для пояснення всіх явищ. Існує вільна причина (спонтанна). — Немає жодної свободи, усе відбувається у світі тільки за законами, за необхідністю.\n4. До світу належить, безумовно, необхідна сутність, як його причина. — Немає жодної абсолютно необхідної сутності світу як його причини ні в ньому, ні поза ним.\nІ. Кант вважав антиномії помилками розуму. Водночас він довів об'єктивну необхідність суперечностей у самому змісті теоретичного знання. Така постановка питання, незалежно від суб'єктивних намірів філософа, передбачала визнання діалектики об'єктивної дійсності. Яким, за І. Кантом, є механізм процесу пізнання? Щось невідоме — "річ у собі" — діє на органи чуття людини і породжує різноманіття відчуттів. Вони впорядковуються за допомогою апріорних форм споглядання простору і часу. Розташовуючись поруч одне з одним у просторі й часі, відчуття утворюють предмет сприйняття. Сприйняття мають індивідуальний і суб'єктивний характер. Загально значущість, і в цьому розумінні об'єктивність, сприйняттю надають категорії розсудку. Отже, розсудок конструює предмет пізнання. Рушійним стимулом розсудку є ідеї розуму. Згідно з кантівським визначенням, ідеї розуму — це поняття про безумовне, про першопричини всієї сукупності певної низки явищ. Коли, наприклад, людина шукає останнє безумовне джерело всіх явищ внутрішнього почуття, вона отримує ідею душі. Намагаючись піднятися до останнього безумовного джерела всіх явищ зовнішнього світу, людина приходить до ідеї світу, космосу в цілому. Бажаючи осягнути абсолютне начало всіх явищ, як психічних, так і фізичних, розум підіймається до ідеї Бога. Кант розумів ідеї як уявлення промету, до якої рине пізнання. Отже, ідеї виконують у нього регулятивні функції, спонукають розсудок до діяльності, керують ним.\nСвіт "речей у собі" відкривається, за вченням філософа, "практичному розуму", який виконує в нього функцію керівництва вчинками людини, тобто встановлення меж моральної дії.\nТеологія стверджує, що лише релігійна віра робить можливими моральні діяння. Позиція Канта інша: "...мораль аж ніяк не потребує релігії...". Релігія черпає створювані нею моральні приписи з моральної свідомості, яка незалежна від релігії. Незалежна вона взагалі і від мотивів, що є поза сферою моральності. Ідею Бога створює розум. Проте\nКант не був атеїстом. Як агностик він вважав однаково недоказовими і атеїзм, і теїзм. Але, ставлячи питання про походження релігійних ідей, Кант відхиляв теологічні посилання на божественне одкровення, надприродне навіювання тощо. За Кантом, ідеї Бога, позбавленого безсмертя, потойбічного існування — апріорні (тобто позбавлені об'єктивного змісту) ідеї чистого розуму, тому релігійна віра має не теоретичну, а тільки практичну (моральну) основу.\nУ сфері моралі Кант зробив глибокі гуманістичні висновки про те, що людина — мета, а не засіб історичного процесу, і що найважливішим завданням філософії є виховання людини — гуманіста. Філософія покликана навчити людину того, якою треба бути, щоб стати людиною. Для цього вона повинна дати людям моральний закон. Такий закон Кант визначив назвою "категоричний імператив" (безумовна поведінка). Він має два визначення. У "Критиці практичного розуму" закон сформульований так: "Роби так, щоб максима твоєї волі завжди могла бути водночас і принципом загального законодавства". Інше формулювання — в "Основоположенні до метафізики моралі": "Дій так, щоб ти ніколи не ставився до людства, як у твоїй особі, так і в особі будь-якого іншого, тільки як до засобу, але, і завжди, у той самий час, і як до мети .\nЗгідно з Кантом, категоричний імператив є всезагальним і загальнообов'язковим законом. Ним повинні керуватися всі люди незалежно від їх походження, багатства, суспільного стану. Кантівський категоричний імператив важливий тим, що допомагає виключати випадки небажаної поведінки. За всієї абстрактності категоричного імперативу кантівська постановка питання про те, що моральна поведінка визначається не окремими, а загальними і необхідними мотивами, має велике принципове значення.\nМоральний ідеал Канта — моральна автономія особистості. Досягнення цього ідеалу філософ пов'язував із розвитком правової держави. Він вважав, що лише в суспільстві, де всім людям забезпечені рівні громадянські права, можливі дійсно моральні стосунки між індивідами.\nОтже, родоначальник німецької класичної філософії ставив, осмислював, намагався розв'язати проблему створення науково-філософського світогляду. Велич Канта виявляється в процесі розвитку його ідей, теоретичного осмислення і світоглядного освоєння його філософії, яка стала основою багатьох філософських шкіл, течій і напрямів.


Клітка для тхора - власноручний покрокова збірка | Бод Рост\nКлітка для тхора – власноручний покрокова збірка\nОдним з цікавих захоплень багатьох жителів нашої країни є розведення в домашніх умовах таких непосидючих тварин, як тхори. Цікаві, живі всюдисущі істоти, любителі вивчення навколишнього простору і нових відкриттів потребують якісного просторому житлі. Придбати гідне виріб у відповідних магазинах досить складно. Достаток красиво оформлених яскравих клітин часто не відповідає тим вимогам, які пред’являються для штучних будиночків тхорів. Багато конструкції не відповідають особливостям тварин, виготовляються зі слабких матеріалів, мають маленькі розміри, що не враховують фізіології тварини. При наявності необхідного матеріалу і нескладного інструменту можна виготовити якісну клітку для тхора своїми руками.\nДля роботи необхідно приготувати достатню кількість крупноячеистой сітки з оцинкованої сталевого дроту. Визначити необхідний розмір заготовки просто. Вирахуйте площа стінок клітини – це і буде шуканий розмір матеріалу. Висоту житла краще виготовити максимальної, на скільки дозволить розмір сітки. Крім сітчастої основи необхідно запастися фанерою товщиною шостій – вісім міліметрів і декількома рейками квадратного або прямокутного перерізу для виготовлення основи під міжповерхові перекриття. Крім цього не забудьте кілька листів пластику, сталеву гнучку дріт невеликого діаметру і деяку кількість втиснути фарби.\nДля виконання роботи будуть необхідні наступні інструменти:\nСтеплер будівельний з набором скоб або\nМолоток і невеликі цвяхи;\nПісля підготовки всіх необхідних матеріалів і пристосувань для їх обробки можна приступити до роботи.\nРізка і гнучка сітки для клітини\nНа початку відріжте необхідну кількість сітки за допомогою кліщів або пасатижі. Вирівняйте її на рівній поверхні і за допомогою рулетки розмітьте місця згину. Краще всі роботи з виготовлення каркаса майбутньої клітини для тхора виробляти з помічником. Для зручності та забезпечення якості кутів гибку виробляєте слюсарним молотком. Постійно контролюйте за допомогою рулетки правильність розмірів бічних стінок. Проводьте гибку акуратно, при ліквідації неправильного загину може статися перелом дроту клітини. Бережіть свої руки — роботу виконуйте акуратно, не поспішаючи.\nГотовий сітчастий каркас необхідно зафіксувати в кутку за допомогою тонкого сталевого дроту, обмотуючи її навколо вертикальних елементів сітки в місці стиковки і затягуючи пассатижами. Залишки необхідно відкусити якомога ближче до сітки щоб уникнути травмування вашого тхора.\nРоздільна будиночка для тхора на поверхи\nНаступним етапом виконання робіт по зведенню особняка для тхора стане установка міжповерхових перекриттів. Для цього Напиляєте достатню кількість рейок, довжина яких повинна бути трохи більше ширини клітини. За розміром внутрішнього простору відпиляйте кілька деталей з фанери так, щоб тваринка могла вільно переміщатися між поверхами.\nДля полегшення процесу кріплення перекриттів з фанери, необхідно підігнати їх максимально щільно до стінок клітини і приєднати до рейок скобами або на цвяхах. У такому випадку, фанера буде надійно триматися всередині клітини і не зрушиться під час ігор тхора.\nІз залишків дротяної сітки можна виготовити такі спортивні снаряди для тварини, як сходи. Після підгонки всіх внутрішніх елементів інтер’єру поверхню фанерних деталей необхідно обробити листами пластику або іншого довговічного матеріалу.\nДля збереження матеріалу рейок нанесіть на них кілька шарів втиснути фарби. По закінченні виготовлення та встановлення перекриттів, які поділяють окремі поверхи внутрішнього простору клітини необхідно виконати і закріпити дах споруди. Для її виготовлення розмітьте шматок сітчастого матеріалу, дорівнює довжині споруди, а по ширині додайте по п’ять сантиметрів з кожного боку. Додані сантиметри загніть по краях даху під прямим кутом, надіньте її на основу, так само надійно примотавши в декількох місцях сталевим дротом.\nПісля завершення всіх робіт з монтажу перекриттів і східців не забудьте виготовити двері, вирізавши частину матеріалу стіни кліщами і якісно обробивши виступаючі частини дроту. Оснастіть житло необхідними атрибутами будиночка тхора – поїлкою, годівницею, гамаком.\nІ найголовніше. Не забувайте, що тхір вільнолюбне допитливе тварина. Для повноцінного існування його необхідно періодично випускати з на кілька годин для вивчення «околиць».\nШановні читачі, коментуйте статтю, задавайте питання, підписуйтесь на нові публікації – нам цікава ваша думка 🙂\nЯкщо ви збираєтеся утримувати тхора в клітці . її розміри повинні бути не менше 60х80х45 см, крок осередків – 3-5 см. Клітка повинна легко чиститися і бути міцною, інакше тхір виламає погано укрі…\nКлітка для хом’яка своїми руками. Порада\nХом’яки – це дуже милі домашні тварини, які, як зазвичай, живуть у клітках. Сучасні зоомагазини пропонують величезний вибір клітин для хом’яків різного розміру, забарвлення і форми, проте зробити…\nКлітка для домашньої тварини\nВедмідь в зоопарку просунув лапу між прутами клітки і поранив необережного відвідувача. У зв’язку з цим розглядається питання про переведення ведмедя із зоопарку у в’язницю для звірів. Жарт з анг…\nЯк краще назвати собачку У мене два варіанти – Дженна і Лана. Який краще звучить І яке краще Чим відлякати бродячих собак


Наукові статті та дослідження - Фрідріх-Енгельс\nПоходження сім'ї приватної власності і держави :\nДодано: 08.01.2010 Додав: Микола_К текстів: 2\nСканував: _ Джерело: http://www.revolucia.ru/eng_pscg.htm#irok\nУ час становлення нашої держави важливим є розуміти самі засади та функції цієї установи і тут потрібно знати побільше досліджень та висновків у цьому питані. Викладаю короткий конспект цього твору.\nЩе коротше тезисні викладки.\n"Сім'я", - говорить Морган, - "активний початок; вона ніколи не залишається незмінною, а переходить від нижчої форми до вищої, у міру того як суспільство розвивається від нижчого ступеня до вищого. " - тобто із зміною економічної системи – змінюється і сім'я.\n2. Походження приватної власності\nЗгідно материнського права, отже, до тих пір, поки походження вважалося тільки по жіночій лінії, а також відповідно до первинного порядку спадкоємства в роді, померлому члену роду успадковували його родичі, майно повинне було залишатися усередині роду. З огляду на те, що його предмети були незначні, майно на практиці, ймовірно, споконвічно переходило до найближчих родичів, отже - до кровних родичів з боку матері. Але діти померлого чоловіка належали не до його роду, а до роду своєї матері; вони успадковували матерів спочатку разом з рештою її кровних родичів, пізніше, можливо, - в першу чергу; але своєму батькові вони не могли успадковувати, оскільки не належали до його роду, майно ж батька повинне було залишатися в цьому останньому. Отже, після смерті власника стад його стада повинні були переходити перш за все до його братів і сестер і до дітей його сестер чи ж до нащадків сестер його матері. Його ж власні діти виявлялися позбавленими спадку.\nТаким чином, у міру того як багатства росли, вони, з одного боку, давали чоловіку впливовіше становище в сім'ї, чим дружині, і, з іншого боку, породжували прагнення використовувати це становище, що зміцнилося, для того, щоб змінити традиційний порядок спадкоємства на користь дітей. Але це не могло мати місця, поки походження велося відповідно до материнського права. Тому останнє повинне було бути скасоване, і його було скасовано. Це було зовсім не так важко, як нам тепер представляється. Адже цієї революції - однієї з найрадикальніших, пережитих людством, - не було потреби зачіпати жодного з членів роду, що живуть. Всі вони могли залишатися і далі тим, чим були раніше. Досить було простого рішення, що на майбутній час потомство членів роду чоловіків повинне залишатися усередині нього, тоді як потомство жінок повинне виключатися з нього і переходити в рід свого батька. Цим відмінялося визначення походження по жіночій і право спадкоємства по материнській лінії і вводилося визначення походження по чоловічій і право спадкоємства по батьківській лінії.\n"Притаманна людині казуїстика - змінювати речі, міняючи їх назви, і знаходити лазівки для того, щоб в рамках традиції ламати традицію, коли безпосередній інтерес служить для цього достатньою спонукою!" (Маркс). Через це відбувалася безнадійна плутанина, яка могла бути усунена і частково дійсно була усунена переходом до батьківського права. "Цей перехід здається взагалі найприроднішим" (Маркс).\n3. Походження держави.\nМи бачимо, таким чином, у грецькому ладі героїчної епохи стародавню родову організацію ще в повній силі, але, разом з тим, вже й початок її руйнування: батьківське право зі спадщиною майна дітьми, що сприяло накопиченню багатств у сім'ї і робило сім'ю силою, що протистоїть роду; зворотній вплив майнових відмінностей на організацію управління за допомогою утворення перших зародків спадкової знаті і царської влади; рабство спочатку одних тільки військовополонених, але вже що відкриває перспективу поневолення власних одноплемінників і навіть членів свого роду; почалося вже виродження давньої війни племені проти племені в систематичний розбій на суші і на морі з метою захоплення худоби, рабів і скарбів, перетворення цієї війни в регулярний промисел, одним словом, вихваляння і шанування багатства як вищого блага і зловживання давніми родовими порядками з метою виправдання насильницького грабежу багатств. Бракувало ще тільки одного: установи, яка не тільки убезпечувала б знову придбані багатства окремих осіб від комуністичних традицій родового ладу, що не тільки зробило б перш настільки мало цінну приватну власність священною і це освячення оголосило б вищою метою всякого людського суспільства, а й доклало би печать загального суспільного визнання до розвиваючих, одна за одною нових форм придбання власності, а значить і до безперервно накопичення багатств; бракувало установи, яка увічнить не тільки поділ суспільства на класи, а й право можновладців на експлуатацію незаможного і панування першого над останнім.\nІ така установа з'явилася. Було винайдено державу.\nЯк розвинулася держава, частково перетворюючи органи родового ладу, частиною витісняючи їх шляхом впровадження нових органів і, врешті-решт, повністю замінивши їх справжніми органами державної влади; як місце справжнього "збройного народу", який захищав себе власними силами у своїх родах, фратрія і племенах , зайняла збройна "публічна влада", яка була підпорядкована цим державним органам, а отже, могла бути застосована і проти народу.\nПОХОДЖЕННЯ СІМ'Ї, ПРИВАТНОЇ ВЛАСНОСТІ І ДЕРЖАВИ\nЗгідно матеріалістичному розумінню, визначальним моментом в історії є кінець кінцем виробництво і відтворення безпосереднього життя. Але саме воно, знову-таки, буває двоякого роду. З одного боку - виробництво засобів для життя: предметів споживання, одягу, житла і необхідних для цього знарядь; з іншою - виробництво самої людини, продовження роду. Громадські порядки, при яких живуть люди певної історичної епохи і певної країни, обумовлюються обома видами виробництва: ступенем розвитку, з одного боку - праці, з іншого - сім'ї. Чим менше розвинена праця, тим більш обмежена кількість її продуктів, а отже, і багатство суспільства, тим сильніше виявляється залежність суспільного устрою від родових зв'язків. Тим часом в рамках цієї, заснованої на родових зв'язках структури суспільства все більше і більше розвивається продуктивність праці, а разом з нею - приватна власність і обмін, майнові відмінності, можливість користуватися чужою робочою силою і тим самим основа класових суперечностей: нові соціальні елементи, які протягом поколінь прагнуть пристосувати старий суспільний устрій до нових умов, поки, нарешті, несумісність того і іншого не приводить до повного перевороту. Старе суспільство, що покоїться на родових об'єднаннях, вибухає в результаті зіткнення новоутворених суспільних класів; його місце заступає нове суспільство, організоване в державу, нижчими ланками якої є вже не родові, а територіальні об'єднання, - суспільство, в якому сімейний лад повністю підпорядкований відносинам власності і в якому відтепер вільно розгортаються класові суперечності і класова боротьба, що становить зміст всієї писаної історії аж до нашого часу.\nУ ЗВ'ЯЗКУ З ДОСЛІДЖЕННЯМИ ЛЮІСА Г. МОРГАНА\nI. ДОІСТОРИЧНІ СТУПЕНІ КУЛЬТУРИ\n" майстерність в цьому виробництві має вирішальне значення для ступеня людської переваги і панування над природою; зі всіх живих істот тільки людині вдалося добитися майже необмеженого панування над виробництвом продуктів харчування. Всі великі епохи людського прогресу більш менш прямо співпадають з епохами розширення джерел існування"\nРазом з цим відбувається розвиток сім'ї, але він не дає таких характерних ознак для розмежування періодів.\n1. Нижчий ступінь. Дитинство людського роду. Люди знаходилися ще в місцях свого первинного перебування, в тропічних або субтропічних лісах. Вони жили, принаймні частиною, на деревах; тільки цим і можна пояснити їх існування серед крупних хижих звірів. Їжею служили їм плоди, горіхи, коріння; головне досягнення цього періоду - виникнення членороздільної мови. Зі всіх народів, що стали відомими в історичний період, вже жоден не знаходився в цьому первісному стані. І хоча воно тривало, ймовірно, багато тисячоліть, довести його існування на підставі прямих свідоцтв ми не можемо; але, визнавши походження людини з царства тварин, необхідно допустити такий перехідний стан.\n2. Середній ступінь. Починається з введення рибної їжі (куди ми відносимо також раків, молюсків і інших водяних тварин) і із застосування вогню. То і інше взаємно зв'язане, оскільки рибна їжа робиться цілком придатною до вживання лише завдяки вогню. Але з цією новою їжею люди стали незалежними від клімату і місцевості; слідуючи за течією річок і по морських берегах, вони могли навіть в дикому стані розселитися на більшій частині земної поверхні. Грубо зроблені, невідшліфовані кам'яні знаряддя раннього кам'яного віку, так звані палеолітичні, цілком або що переважно відносяться до цього періоду, поширені на всіх континентах і є наочним доказом цих переселень. Заселення нових місць і постійне діяльне прагнення до пошуків, в з'єднанні з володінням вогнем, що здобувалося тертям, доставили нові засоби споживання: коріння, що містять крохмаль, і бульби, випечені в гарячій золі або пекарних ямах (земляних печах), дичина, яка, з винаходом першої зброї, дубини і списа, стала додатковою їжею, що здобувається від випадку до випадку. Виключно мисливських народів, як вони описуються в книгах, тобто таких, які живуть тільки полюванням, ніколи не існувало; для цього здобич від полювання дуже ненадійна. Унаслідок постійної незабезпеченості джерелами споживання на цьому ступені, мабуть, виникло людоїдство, яке з цих пір зберігається надовго. Австралійці і багато Полінезії і тепер ще знаходяться на цьому середньому ступені дикості.\n3. Вищий ступінь. Починається з винаходу лука і стріли, завдяки яким дичина стала постійною їжею, а полювання - однієї із звичайних галузей праці. Лук, тятива і стріла складають вже дуже складне знаряддя, винахід якого припускає довго накопичуваний досвід і розвиненіші розумові здібності, отже, і одночасне знайомство з безліччю інших винаходів. Порівнюючи один з одним народи, які знають вже лук і стрілу, але ще не знайомі з гончарним мистецтвом (його Морган вважає початком переходу до варварства), ми дійсно знаходимо вже деякі зачатки поселення селами, відомий ступінь оволодіння виробництвом засобів існування: дерев'яні посудини і начиння, ручне ткання (без ткацького верстата) з деревного волокна, плетені корзини з лика або очерету, шліфовані (неолітичні) кам'яні знаряддя. Вогонь і кам'яна сокира звичайно дають також можливість вже робити човни з цілісного дерева, а місцями виготовляти колоди і дошки для спорудження житла. Всі ці досягнення ми зустрічаємо, наприклад, у індійців північного заходу Америки, які хоч і знають лук і стрілу, але не знають гончарної справи. Для епохи дикості лук і стріла були тим же, чим став залізний меч для варварства і вогнепальна зброя для цивілізації, - вирішальною зброєю.\n1. Нижчий ступінь. Починається з введення гончарної майстерності. Можна довести, що у багатьох випадках і, ймовірно, всюди воно було зобов'язане своїм виникненням обмазуванню плетених або дерев'яних посудин глиною з метою зробити їх вогнетривкими. При цьому скоро знайшли, що формована глина служить цій меті і без внутрішнього каркасу.\nДо цих пір ми могли розглядати хід розвитку як цілком загальний, такий, що має в певний період силу для всіх народів, незалежно від їх місцеперебування. Але з настанням варварства ми досягли такого ступеня, коли набуває значення відмінність в природних умовах обох великих материків. Характерним моментом періоду варварства є приручення і розведення тварин і обробіток рослин. Східний материк, так званий Старий світ, володів такими, що майже всіма піддаються прирученню тваринами і всіма придатними для розведення видами злаків, окрім одного; західний же материк, Америка, з тих, що всіх піддаються прирученню ссавців - тільки ламою, та і то лише в одній частині півдня, а зі всіх культурних злаків тільки одним, та зате якнайкращим, - маїсом. Унаслідок цієї відмінності в природних умовах населення кожної півкулі розвивається з цих пір своїм особливим шляхом, і межові знаки на межах окремих ступенів розвитку стають різними для кожної з обох півкуль.\n2. Середній ступінь. На сході починається з приручення домашніх тварин, на заході - з обробітку їстівних рослин за допомогою зрошування і з вживання для споруд адобов (висушеної на сонце цеглини-сирцю) і каменя.\nПриручення і розведення худоби і утворення крупних стад, мабуть, послужили причиною виділення арійців і семітів з іншої маси варварів. У європейських і азіатських арійців домашні тварини мають ще загальні назви, культурні ж рослини - майже ніколи.\nУтворення стад вело до пастушого життя в придатних для цього місцях: у семітів - на трав'янистих рівнинах уздовж Евфрата і Тігра, у арійців - на подібних же рівнинах Індії, а також уздовж Оксуса і Яксарта, Дону і Дніпра. Вперше приручення тварин було досягнуто, мабуть, на межах таких пасовищних областей. Пізнішим поколінням здається тому, що пастушачі народи вийшли з місцевостей, які насправді не тільки не могли бути колискою людства, але, навпаки, були майже непридатні до життя для їх диких предків і навіть для людей, що стояли на нижчому ступені варварства. Навпаки, після того, як ці варвари, що знаходяться на середньому ступені, звикли до пастушого життя, їм ніяк не могло прийти в голову добровільно повернутися з трав'янистих річкових долин в лісові області, в яких мешкали їх предки. І навіть коли семіти і арійці були відтіснені далі, на північ і захід, вони не могли перебратися в західноазіатські і європейських лісистих місцевостях раніше, ніж обробіток злаків не дав їм можливості прогодовувати свою худобу, особливо взимку, на цьому менш сприятливому ґрунті. Більш ніж ймовірно, що вирощування злаків було викликано тут перш за все потребою в кормі для худоби і лише згодом стало важливим джерелом живлення людей.\n3. Вищий ступінь. Починається з плавки залізняку і переходить в цивілізацію в результаті винаходу буквеного письма і застосування його для записування словесної творчості. Цей ступінь, самостійно пройдений, як вже сказано, лише в східній півкулі, багатший успіхами у області виробництва, чим всі попередні ступені, разом узяті. До нього належать греки героїчної епохи, італійські племена незадовго до постави Риму, германці Тацита, нормани часів вікінгів.\nПерш за все ми вперше зустрічаємо тут плуг із залізним лемешем, з худобою в якості тяглової сили; дякуючи йому стало можливе землеробство в крупному розмірі, рільництво, а разом з тим і практично необмежене для тодішніх умов збільшення життєвих запасів; потім - корчування лісів і перетворення їх в ріллю і луг, що знову-таки в широких масштабах неможливо було проводити без залізної сокири і залізної лопати. А разом з тим почалося також швидке зростання населення, яке стало густішим на невеликих просторах. До виникнення рільництва повинні були скластися абсолютно виняткові умови, щоб півмільйона людей дозволило об'єднати себе під єдиним центральним керівництвом; цього, ймовірно, ніколи і не траплялося.\nПовний розквіт вищого ступеня варварства виступає перед нами в поемах Гомера, особливо в "Іліаді". Вдосконалені залізні знаряддя, ковальське хутро, ручний млин, гончарний круг, виготовлення рослинного масла і виноробство, розвинена обробка металів, перехідна в художнє ремесло, віз і бойова колісниця, споруда судів з колод і дошок, зачатки архітектури як мистецтва, міста, оточені зубчатими стінами з баштами, гомерівський епос і вся міфологія - ось головний спадок, який греки перенесли з варварства в цивілізацію.\nПоки ж ми можемо узагальнити моргановську періодизацію таким чином: дикість - період переважно привласнення готових продуктів природи; штучно створені людиною продукти служать головним чином допоміжними знаряддями такого привласнення. Варварство - період введення скотарства і землеробства, період оволодіння методами збільшення виробництва продуктів природи за допомогою людської діяльності. Цивілізація - період оволодіння подальшою обробкою продуктів природи, період промисловості у власному сенсі цього слова і мистецтва.\nМорган, що провів велику частину свого життя серед ірокезів, які і тепер ще живуть в штаті Нью-Йорк, і усиновлений одним з їх племен (плем'ям сенека), виявив, що у них існувала система спорідненості, яка знаходилася в суперечності з їх дійсними сімейними відносинами. У них панувала та легко розривна обома сторонами одношлюбність, яку Морган позначає як "парну сім'ю". Потомство такої подружньої пари було тому всім відомо і загальновизнане: не могло бути сумніву щодо того, до кого слід застосовувати позначення батько, мати, син, дочка, брат, сестра. Але фактичне вживання цих виразів суперечить цьому. Ірокез називає своїми синами і дочками не тільки своїх власних дітей, але і дітей своїх братів, а вони називають його батьком. Дітей же своїх сестер він називає своїми племінниками і племінницями, а вони його - дядьком. Навпаки, ірокезка називає дітей своїх сестер, як і своїх власних дітей, своїми синами і дочками, а ті називають її матір'ю. Дітей же своїх братів вона називає своїми племінниками і племінницями, а сама є для них тіткою. Так само діти братів, як і діти сестер, називають один одного братами і сестрами. Навпаки, діти жінки і діти її брата називають один одного двоюрідними братами і двоюрідними сестрами. І це - не просто назви, що не мають значення, а вирази фактично існуючих поглядів на близькість і дальність, подібність і неоднаковість кровної спорідненості, і ці погляди служать основою цілком розробленої системи спорідненості, яка в змозі виразити декілька сотень різних споріднених відносин окремого індивіда. Більш того: ця система діє в повну силу не тільки у всіх американських індійців (дотепер не виявлено жодного виключення), але застосовується також майже в незміненому вигляді у якнайдавніших мешканців Індії, дравідськіх племен Декана і племен гаура в Індостані. Позначення спорідненості у Таміла Південної Індії і у ірокезів племені сенека в штаті Нью-Йорк однакові ще і тепер більш ніж для двохсот різних споріднених відносин. І у цих індійських племен, так само як і у всіх американських індійців, споріднені відносини, витікають з існуючої форми сім'ї, також знаходяться в суперечності з системою спорідненості.\nПозначення батько, дитина, брат, сестра - не якісь лише почесні звання, вони спричиняють за собою цілком визначені, вельми серйозні взаємні зобов'язання, сукупність яких складає істотну частину суспільного устрою цих народів. І пояснення знайшлося. На Сандвічевих (Гавайських) островах ще в першій половині справжнього століття існувала форма сім'ї, в якій були такі самі батьки і матері, брати і сестри, сини і дочки, дядьки і тітки, племінники і племінниці, яких вимагають американська і староіндійська системи спорідненості. Але дивно! Система спорідненості, що діяла на Гавайських островах, знову-таки не співпадала з фактично існуючою там формою сім'ї. А саме, там всі без виключення діти братів і сестер вважаються братами і сестрами і загальними дітьми не тільки своєї матері і її сестер або свого батька і його братів, а всіх братів і сестер своїх батьків без відмінності. Якщо, отже, американська система спорідненості припускає вже не існуючу в Америці примітивну форму сім'ї, яку ми дійсно ще знаходимо на Гавайських островах, то, з іншого боку, гавайська система спорідненості указує на ще ранішу форму сім'ї, існування якої в даний час ми, правда, вже ніде не можемо виявити, але яка повинна була існувати, оскільки інакше не могла б виникнути відповідна система спорідненості.\n"Сім'я", - говорить Морган, - "активний початок; вона ніколи не залишається незмінною, а переходить від нижчої форми до вищої, у міру того як суспільство розвивається від нижчого ступеня до вищого. Навпаки, системи спорідненості пасивні; лише через довгі проміжки часу вони реєструють прогрес, виконаний за цей час сім'єю, і зазнають радикальні зміни лише тоді, коли сім'я вже радикально змінилася".\n"І так само, - додає Маркс, - йде справа з політичними, юридичними, релігійними, філософськими системами взагалі". Тоді як сім'я продовжує розвиватися, система спорідненості костеніє, і поки остання продовжує існувати через звичку, сім'я переростає її рамки. Але з такою ж достовірністю, з якою Кювье по знайденій біля Парижа сумчастій кістці скелета тварини міг зробити висновки, що цей скелет належав сумчастій тварині і що там колись жили вимерлі сумчасті тварини, - з такою ж достовірністю можемо ми по системі спорідненості, що історично дійшла до нас, сказати, що існувала відповідна їй вимерла форма сім'ї.\nВивчення первісної історії, навпаки, показує нам стан, при якому чоловіки живуть в багатоженці, а їх дружини одночасно - в багатомужжі, і тому діти тих і інших вважаються загальними дітьми їх всіх, стан, який в свою чергу, до свого остаточного переходу в одношлюбність, зазнає цілий ряд змін. Ці зміни такі, що круг, що охоплюється загальними шлюбними узами, спочатку дуже широкий, все більш і більш звужується, поки, врешті-решт, не залишається тільки окрема пара, яка і переважає в даний час.\nВідтворюючи таким чином історію сім'ї в зворотному порядку, Морган, у згоді з більшістю своїх колег, приходить до висновку, що існував первісний стан, коли усередині племені панували необмежені статеві зв'язки, так що кожна жінка належала кожному чоловіку і рівним чином кожен чоловік - кожній жінці. Про такий первісний стан говорили, ще починаючи з минулого століття, але обмежувалися загальними фразами; лише Бахофен, - і в цьому одна з його крупних заслуг, - віднісся серйозно до цього питання і став шукати сліди цього стану в історичних і релігійних переказах. Ми знаємо тепер, що ці знайдені ним сліди повертають нас зовсім не до суспільного ступеня неврегульованих статевих відносин, а до набагато пізнішої форми, до групового браку. Названий примітивний суспільний ступінь, - якщо він дійсно існував, - відноситься до такої віддаленої епохи, що навряд чи можна розраховувати знайти серед соціальних копалин, у дикунів, що відстали в своєму розвитку, прямі докази її існування у минулому. Заслуга Бахофена в тому і полягає, що він висунув на перший план дослідження цього питання.\nЗ недавнього часу увійшло до моди заперечувати цей початковий ступінь статевого життя людини. Хочуть позбавити людство від цієї "ганьби". І при цьому посилаються не тільки на відсутність якого-небудь прямого доказу, але особливо на приклад іншого тваринного світу; щодо останнього Летурно ("Еволюція браку і сім'ї", 1888) зібрав безліч фактів, що показують, що абсолютно неврегульовані статеві відносини властиві і тут низькому ступеневі розвитку. Тривале парне співжиття у хребетних тварин достатньо пояснюється фізіологічними причинами: наприклад, у птахів тим, що самка потребує допомоги в період висиджування пташенят; приклади міцної моногамії, що зустрічаються у птахів, нічого не доводять відносно людей, оскільки люди адже походять не від птахів. І якщо строга моногамія є вершиною усілякої чесноти, то пальма першості по праву належить стрічковій глисті, яка в кожному з своїх 50 - 200 проглоттід, або члеників тіла, має повний жіночий і чоловічий статевий апарат і все своє життя тільки і робить, що в кожному з цих члеників злягається сама з собою. Якщо ж ми обмежимося тваринами, ссавців, то знайдемо тут всі форми статевого життя - неврегульовані відносини, подібність групового браку, багатоженець, одношлюбність; бракує тільки багатомужжя, до якого могли дійти тільки люди. Навіть у наших найближчих родичів, чотирируких, виявляються всі можливі різновиди угрупувань самців і самок; якщо ж узяти ще вужчі рамки і розглянути лише чотири роди людиноподібних мавп, то тут Летурно в змозі тільки сказати, що у них зустрічається то моногамія, то полігамія, тоді як Сос-сюр, згідно Жиро-Т-лону, стверджує, що вони моногамні. Новітні ствердження Вестермарка ("Історія людського браку", Лондон, 1891) про моногамію у людиноподібних мавп також ще далеко не можуть служити доказами. Словом, наявні дані такі, що добросовісний Летурно признається:\n"Втім, у тварин, ссавців, зовсім немає строгої відповідності між ступенем розумового розвитку і формою статевого спілкування".\n"Там, де сім'я тісно згуртована, стадо утворюється тільки як рідкісне виключення. Навпаки, там, де панує або вільне статеве спілкування, або полігамія, стадо утворюється майже саме собою... Щоб могло утворитися стадо, сімейні узи повинні слабшати і особина повинна знову стати вільною. Тому ми так рідко зустрічаємо у птахів організовані зграї... Навпаки, у ссавців ми знаходимо до певної міри організовані співтовариства саме тому, що особина тут не поглинається сім'єю... Для відчуття стадної спільності не може тому бути при його виникненні більшого ворога, ніж відчуття сімейної спільності. Скажемо прямо: якщо розвинулася вища суспільна форма, чим сім'я, то це могло трапитися тільки завдяки тому, що вона розчинила в собі сім'ї, що зазнали корінні зміни. причому не виключається, що саме завдяки цьому ті ж сім'ї згодом знаходили можливість знову організуватися за нескінченно сприятливіших умов" (Эспінас, цит. соч.; приведено у Жиро-Т-лона, "Походження браку і сім'ї". 1884, стор. 518-520).\nУ вищих хребетних тварин відомі, наскільки ми знаємо, лише дві форми сім'ї: багатоженець і співжиття окремими парами; у обох випадках допускається лише один дорослий самець, лише один чоловік. Ревнощі самця, що одночасно скріпляють і обмежують сім'ю тварин, приводять її в суперечність із стадом; із-за цих ревнощів стадо, вища форма спілкування, в одних випадках припиняє своє існування, в інших втрачає згуртованість або розпадається на час тічки, а в кращому разі затримується в своєму подальшому розвитку. Одного цього достатньо для доказу, що сім'я тварин і первісне людське суспільство - речі несумісні, що первісні люди, що вибиралися з тваринного стану, або зовсім не знали сім'ї, або, найбільше, знали таку, яка не зустрічається у тварин. Така беззбройна тварина, як людина, що знаходиться у процесі становлення, могла б ще вижити в невеликому числі навіть в умовах ізольованого існування, коли вищою формою спілкування є співжиття окремими парами, як, за твердженням Вестермарка, що спирається на розповіді мисливців, живуть горили і шимпанзе. Але для того, щоб в процесі розвитку вийти з тваринного стану і здійснити найбільший прогрес, який тільки відомий в природі, був потрібен ще один елемент: недолік здатності окремої особини до самозахисту треба було відшкодувати об'єднаною силою і колективними діями стада. З тих умов, в яких в даний час живуть людиноподібні мавпи, перехід до людського стану був би прямо нез'ясовний; ці мавпи справляють швидше враження бічних ліній, що відхилилися, приречених на поступове вимирання і, в усякому разі, що знаходяться в стані занепаду. Одного цього достатньо, щоб відмовитися від проведення всяких паралелей між формами сім'ї у них і у первісної людини. Адже взаємна терпимість дорослих самців, відсутність ревнощів були першою умовою для утворення таких крупніших і довговічніших груп, в середовищі яких тільки і могло здійснитися перетворення тварини в людину. Груповий брак, форму браку, при якій цілі групи чоловіків і цілі групи жінок взаємно належать один одному і яка залишає дуже мало місця для ревнощів. І далі, на пізнішому ступені розвитку ми знаходимо форму, що таки є виключенням, як багатомужжя, яке в ще більшому ступені знаходиться у волаючій суперечності з яким-небудь відчуттям ревнощів і тому не відомо тваринам. Але відомі нам форми групового браку зв'язані з такими своєрідно заплутаними умовами, що вони з необхідністю указують на раніш, простіші форми статевого спілкування, а разом з тим, кінець кінцем, на відповідний перехід від тваринного стану до людського періоду неврегульованих статевих відносин; тому посилання на браки у тварин повертають нас до того саме пункту, від якого вони повинні були нас раз назавжди відвести.\nЩо ж це означає: неврегульовані статеві відносини? Це означає, що заборонні обмеження нашого або якого-небудь попереднього часу не мали тоді сили. Ми вже бачили, як відпало обмеження, обумовлене ревнощами. А те, що ревнощі - відчуття, що розвинулося відносно пізно, можна вважати твердо встановленим. Те ж саме можна сказати з приводу уявлення про кровозмішення. Не тільки брат і сестра були спочатку чоловіком і дружиною, але і статевий зв'язок між батьками і дітьми ще в даний час допускається у багатьох народів. Банкрофт ("Тубільні племена тихоокеанських штатів Північної Америки", 1875, т. I) свідчить про існування таких відношень у кавіаків на побережжі Берингової протоки і у жителів острова Кадьяк поблизу Аляски. Поки не було відкрито, що таке кровозмішення (а це - відкриття, і притому надзвичайно цінне), статевий зв'язок між батьками і дітьми міг викликати не більше огиди, ніж між іншими особами, що належать до різних поколінь, адже це і тепер трапляється в самих філістерських країнах, не порушуючи великого жаху; навіть старі "діви" у віці за шістдесят років, якщо вони достатньо багаті, виходять іноді заміж за молодих чоловіків років тридцяти. Якщо ж від відомих нам найбільш ранніх форм сім'ї відкинути пов'язані з ними уявлення про те, що є кровозмішенням, - уявлення, що абсолютно відмінні від наших і часто прямо суперечать їм, - то ми одержимо форму статевих відносин, яку можна позначити тільки як неврегульовану. Неврегульовану постільки, по скільки ще не існувало обмежень, встановлених згодом звичаєм. Але звідси ще зовсім не слідує неминучість повного безладу в повсякденній практиці цих відносин. Тимчасове співжиття окремими парами, як це тепер буває в більшості випадків навіть при груповому браку, зовсім не виключається. І якщо Вестермарк, новітній з дослідників, заперечливий такий первісний стан, називає браком всякий випадок, коли обидві статі залишаються в парному співжитті до народження потомства, то слід сказати, що такого роду брак цілком міг мати місце при стані неврегульованих відносин, зовсім не суперечивши неврегульованості, тобто відсутності встановлених звичаєм обмежень статевих зв'язків.\nЗгідно Моргану, з цього первісного стану неврегульованих відносин, ймовірно, вельми рано розвинулася:\n1. Кровноспоріднена сім'я - перший ступінь сім'ї. Тут шлюбні групи розділені по поколіннях: всі діди і бабці в межах сім'ї є один для одного чоловіками і дружинами, рівно як і їх діти, тобто батьки і матері; рівним чином діти останніх утворюють третій круг загального подружжя, а їх діти, правнуки перших, - четвертий круг. Таким чином, в цій формі сім'ї взаємні подружні права і обов'язки (кажучи сучасною мовою) виключаються тільки між предками і нащадками, між батьками і дітьми. Брати і сестри - рідні, двоюрідні, троюрідні і дальших ступенів спорідненості - все вважаються між собою братами і сестрами і вже через це чоловіками і дружинами один одного. Споріднене відношення брата і сестри на цьому ступені сім'ї включає статевий зв'язок між ними як щось саме собою зрозуміле.\nКровноспоріднена сім'я вимерла. Навіть у найбільш диких народів, про які розповідає історія, не можна знайти жодного безперечного прикладу її. Але те, що така сім'я повинна була існувати, нас примушує визнати гавайська система спорідненості, що залишається у силі ще і понині у всій Полінезії і що виражає такі ступені кровної спорідненості, які можуть виникнути лише при цій формі сім'ї; визнати це примушує нас весь подальший розвиток сім'ї, що припускає існування цієї форми як необхідного первинного ступеня.\n2. Пуналуальна сім'я. Якщо перший крок вперед в організації сім'ї полягав в тому, щоб виключити статевий зв'язок між батьками і дітьми, то другий полягав у виключенні її для сестер і братів. Цей крок, зважаючи на більшу вікову рівність учасників, був нескінченно важливіший, але і важчий, ніж перший. Він здійснювався не відразу, почавшись, ймовірно, з виключення статевого зв'язку між єдиноутробними братами і сестрами (тобто з материнської сторони), спершу в окремих випадках, потім поступово стаючи і закінчившись забороною браку навіть в бічних лініях, тобто, за нашим визначенням, для дітей, внуків і правнуків рідних братів і сестер. Це служить, на думку Моргана\n"прекрасною ілюстрацією того, як діє принцип природного відбору".\nНе підлягає сумніву, що племена, у яких кровозмішення було завдяки цьому кроку обмежено, повинні були розвиватися швидше і повніше, ніж ті, у яких брак між братами і сестрами залишався правилом і обов'язком. А як сильно позначився вплив цього кроку, доводить безпосередньо ним викликане і таке, що виходить далеко за рамки первинної мети установки Роду, який утворює основу громадського порядку більшості, якщо не всіх, варварських народів землі і від якого ми в Греції і Римі переходимо безпосередньо в епоху цивілізації.\nКожна первинна сім'я повинна була роздроблятися найпізніше через декілька поколінь. Первісне комуністичне загальне домашнє господарство, яке без жодних виключень панує, аж до самого розквіту середнього ступеня варварства, визначало максимальні розміри сімейної общини, що змінювалися залежно від умов, але для кожної даної місцевості більш менш визначені. Але як тільки виникло уявлення про недозволенність статевого зв'язку між дітьми однієї матері, це повинно було позначитися при дробленні старих і при підставі нових домашніх общин (які при цьому не обов'язково співпадали з сімейною групою). Ряд або декілька рядів сестер ставали ядром однієї общини, їх єдиноутробні брати - ядром іншої. Таким або подібним шляхом з кровноспорідненої сім'ї відбулася форма сім'ї, названа Морганом пуналуальною. За гавайським звичаєм відоме число сестер, єдиноутробних або більш дальніх ступенів спорідненості (двоюрідних, троюрідних і т. д.), було загальними дружинами своїх загальних чоловіків, з числа яких, проте, виключалися їх брати; ці чоловіки називали вже один іншого не братом, вони і не повинні були більш бути братами, а "пуналуа", тобто близьким товаришем. Рівним чином ряд братів, єдиноутробних або більш дальніх ступенів спорідненості, полягав в загальному шлюбі з відомим числом жінок, але тільки не своїх сестер, і ці жінки називали один одного пуналуа. Така класична форма сімейного устрою, яка згодом набула ряд видозмін і головною відмінною рисою якої була взаємна спільність чоловіків і дружин усередині певного сімейного кругу, з якого, проте, були виключені брати дружин, спочатку єдиноутробні, а пізніше і більш дальніх ступенів спорідненості, а з іншого боку також і сестри чоловіків.\nПри всіх формах групової сім'ї невідомо, хто батько дитини, але відомо, хто його мати. Якщо вона і називає всіх дітей загальної сім'ї своїми і несе по відношенню до ним материнські обов'язки, то вона все ж таки відрізняє своїх рідних дітей від інших. Звідси ясно, що раз існує груповий шлюб, це походження може бути встановлено лише з материнської сторони, а тому признається тільки жіноча лінія. Так дійсно буває у всіх диких народів і у всіх народів, що стоять на нижчому ступені варварства; і друга крупна заслуга Бахофена полягає в тому, що він перший це відкрив. Це визнання походження виключно по материнській лінії і що розвинулися звідси з часом відносини спадкоємства він називає материнським правом; на користь стислості я зберігаю це позначення; але воно невдало, оскільки на цьому ступені розвитку суспільства ще не можна говорити про право в юридичному сенсі.\nЗі встановленням заборони статевих зв'язків між всіма братами і сестрами, навіть між найвіддаленішими родичами бічних ліній з материнської сторони, вказана група перетворилася на рід, тобто конституювалася як твердо встановлений круг кровних родичів по жіночій лінії, які не можуть одружуватися між собою, круг, який з цих пір стає все більш і більш міцним завдяки іншим загальним інститутам суспільного, а також релігійного характеру і набуває все більше відмінних рис в порівнянні з іншими родами того ж племені. Але якщо ми знаходимо, що рід не тільки з потреби, але і просто як щось саме собою розуміє розвивається з пуналуальной сім'ї, то є підставу визнати майже безперечним існування у минулому цієї форми сім'ї у всіх народів, у яких можуть бути виявлені родові установи, тобто майже у всіх варварських і культурних народів.\n3. Парна сім'я. Відоме з'єднання окремих пар на більш менш тривалий термін мало місце вже в умовах групового шлюбу або ще раніше; чоловік мав головну дружину (навряд чи ще можна сказати - улюблену дружину) серед багатьох дружин, і він був для неї головним чоловіком серед інших чоловіків. Ця обставина немало сприяла створенню плутанини в головах місіонерів, які убачають в груповому шлюбі то безладну спільність дружин, то самовільне порушення подружньої вірності. Але з'єднання окремих пар, що таке увійшло до звички, повинне було все більш і більш зміцнюватися, чим більше розвивався рід і чим численніше ставали групи "братів" і "сестер", між якими шлюб був тепер неможливий. Даний родом поштовх до заборони шлюбів між кровними родичами вів ще далі. Так, ми знаходимо, що у ірокезів і у більшості тих, що інших стоять на нижчому ступені варварства індійців шлюб заборонений між всіма родичами, яких налічує їх система, а таких декілька сотень видів. При заплутаності шлюбних заборон, групові шлюби ставали все більш і більш неможливими; вони витіснялися парною сім'єю. На цьому ступені чоловік живе з однією дружиною, проте так, що є багатоженець і, при нагоді, порушення вірності залишаються правом чоловіків, хоча перше має місце рідко в силу також і економічних причин; в той же час від жінок протягом всього часу співжиття потрібна в більшості випадків строга вірність, і за перелюбство їх піддають жорстокій карі. Шлюбні узи, проте, легко можуть бути розірвані будь-якою із сторін, а діти, як і раніше, належать тільки матері.\nВ цьому виключенні кровних родичів, що проводиться все далі, з шлюбного союзу теж продовжує виявлятися дія природного відбору. За словами Моргана\n" шлюб між членами родів, що не перебувають в кровній спорідненості, створювали породу міцнішу як фізично, так і розумово, два прогресуючі племена зливалися воєдино, і у нових поколінь череп і мозок природно досягали розмірів, відповідних сукупним здібностям обох племен".\nПлемена з родовою організацією повинні були, таким чином, взяти верх над тими, що відстали або своїм прикладом захопити їх за собою.\nРозвиток сім'ї в первісну епоху полягає, отже, в безперервному звуженні того круга, який спочатку охоплює все плем'я і в середині якого панує спільність шлюбних зв'язків між обома статями. Шляхом послідовного виключення спочатку ближчих, потім все більш віддалених родичів, нарешті, навіть просто свояків, всякий вид групового шлюбу стає врешті-решт практично неможливим, і в результаті залишається одна поки що неміцно сполучена шлюбна пара, та молекула, з розпадом якої шлюб взагалі припиняється. Вже з цього видно, як мало спільного з виникненням одношлюбності мала індивідуальна статева любов в сучасному сенсі цього слова. Тоді як при колишніх формах сім'ї у чоловіків ніколи не було недоліку в жінках, а, навпаки, їх швидше було більш ніж достатньо, тепер жінки стали рідкісні, і їх доводилося шукати. Тому з часу виникнення парного браку починається викрадання і покупка жінок - широко поширені симптоми, хоч і не більше ніж симптоми, зміна, що наступила, яка коренилася набагато глибше, симптоми, на підставі яких, не дивлячись на те, що вони стосувалися тільки способів добування дружин. І крім того, укладення шлюбу у американських індійців і у інших народів (що стоять на тому ж ступені розвитку) - справа не самих виступаючих в шлюб осіб, яких часто і не питають, а їх матерів. Нерідко, таким чином, бувають просватані дві абсолютно незнайомих один одному особи, і їх повідомляють про укладену операцію тільки тоді, коли настає час для одруження. Перед весіллям жених робить подарунки родичам нареченої (тобто її родичам з боку матері, але не батькові і його родичам); ці подарунки вважаються викупом за дівчину. Шлюб може бути розірваним за бажанням кожного з подружжя; але у багатьох племен, наприклад у ірокезів, поступово склалося негативне відношення громадської думки до такого розірвання браку; при розбратах між подружжям посередницьку роль беруть на себе родичі тієї і іншої сторони, і лише в тому випадку, якщо це не допомагає, шлюб розривається, причому діти залишаються у дружини, і обом сторонам надається право одружитися знову.


НАРАЗІ ВТІШНИХ НОВИН МАЛО… - Слово Варвинщини\nНАРАЗІ ВТІШНИХ НОВИН МАЛО…\nЦя розмова щодо грядущого другого етапу медреформи з головлікарем ЦРЛ Юрієм Полонцем, або як віднедавна – з директором комунального некомерційного підприємства, відкладалася з дня на день. Варвинські медики в напруженні очікували, які пакети послуг для лікарні буде затверджено НСЗУ, а віднедавна покладали й деякі надії на засідання профільного комітету ВР, яке відбулося 13 березня, вже після зміни Кабміну і Міністра охорони здоров`я. Очікувалося, що другий етап реформування медицини, який болісно торкнеться зокрема районних лікарень, хоча б відтермінують… І ось, за пару тижнів до невдалого першоквітневого «жарту» від держави, яким немало і пацієнтів, і медичних працівників називають цей етап, розмова відбулася. Одразу зазначу: втішних новин небагато.\nЮрію Миколайовичу, то як пройшов комітет за оновленого керівництва уряду і МОЗу? Чи є надія, що реформування набере якихось гуманніших обрисів, аніж суттєве скорочення фінансування тих закладів, які держава не визначає опорними?\nЯк інформують інтернет-ЗМІ про перебіг засідання комітету, думки, висловлені вже новими керівниками галузі, очікуваного призупинення реформи наразі не прозвучало, навіть у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією в країні. Навпаки, як і до того, мусимо продовжувати підготовку до 1 квітня – до роботи у нових умовах.\nНагадайте варвинцям, яка нині структура лікарні, яка чисельність персоналу? Яких змін вони можуть зазнати вже в квітні?\nУ ЦРЛ трудиться більше 200 осіб, відділення: загальнохірургічне, гінекологічне, терапевтичне, інфекційне, дитяче, амбулаторно-поліклінічне, стоматологія. Всі вони залишаються, відділень закривати з 1 квітня ніхто не буде, проте працівники попереджені про скорочення, і якщо зрушень у вирішенні фінансових питань не буде – чи то на державному рівні, чи на місцевому, доведеться вивільняти деяких працівників – зокрема, некваліфікований медичний персонал. Орієнтовно це відсотків 30 нинішнього кількісного складу.\nНа утримання існуючої нині ЦРЛ на рік потрібно близько 20 млн, більше 7-и нам бракуватиме. Питання скорочення персоналу постане, якщо матимемо тільки кошти від Національної служби здоров`я, яких недостатньо.\nЮрію Миколайовичу, яка ситуація із залученням співфінансування лікарні із місцевих бюджетів, адже як звучало на низці публічних зібрань останніх місяців – це чи не єдиний вихід зберегти ті медпослуги, які не фінансуватиме держава?\nТут, на жаль, ситуація, принаймні на сьогоднішній день, не змінилася. Ми звернулися з потребами до всіх трьох бюджетів – районного, Варвинської і Озерянської об`єднаних громад, але наразі ніхто нас не обнадіяв. Не хотілось би так говорити, проте розуміння важливості й нагальності питання до кожного керівника, до обранців всіх місцевих рад прийде хіба тоді, коли, не дай, Боже, виникне якась особиста ситуація, де потрібна буде термінова медична допомога.\nПоки що озраховувати і моделювати майбутню структуру лікарні доводиться на ті кошти, які надійдуть від НСЗУ за пакетами послуг.\nВи їх подавали п`ять, які це послуги?\nПопередньо погоджено чотири: амбулаторно-поліклінічна допомога; лікування внутрішніх хвороб без проведення операцій; супровід ВІЛ-інфікованих; паліативна стаціонарна допомога (полегшення стану важкохворих – прим. автора). Відмовлено ж нам у пакеті паліативної мобільної допомоги за браком належних умов для цього.\nНайбільше варвинців турбує, чи збережемо у районі хірургічну допомогу. Нещодавно стався резонансний випадок – молодий чоловік серйозно травмувався і, за свідченням рідних, якби його довелося транспортувати у Прилуки, могло б статися непоправне…\nДокладемо всіх зусиль, аби цей напрямок у нас не зник. Зараз маємо двох фахівців-хірургів – по одному у стаціонарі і на прийомі у поліклініці, за сумісництвом задіяний прилуцький анестезіолог, у серпні очікуємо молодого спеціаліста цього ж фаху, який нині навчається за кошти району.\nЯк визначено реформою, «швидка» має доставляти всіх хворих хірургічного профілю до опорної лікарні в Прилуках, проте залишається відкритим питання, як бути, коли пацієнта доставляють до нашого закладу рідні чи він звертається самостійно, без залучення екстреної допомоги. Що робити з такими хворими, якщо не буде хірургічного відділення, як транспортувати далі без спецобладнання? Тому, переконаний, завдання всього району – зберегти цей профіль у ЦРЛ. Можливо, слід переглянути штат, визначити для нього додаткові функції, але відділення слід утримувати додатковими місцевими коштами. Тим більше, що на території району діють нафтогазові підрозділи, а це небезпечне виробництво.\nНаціональна служба здоров`я ставить всіх перед фактом: все, що не фінансується державою, може утримувати місцева влада, хоч й інститути трансплантології.\nЯка перспектива очікує стоматологію?\nНадання невідкладної допомоги дорослому населенню входить у пакет амбулаторно-поліклінічної допомоги і ми зобов`язані її забезпечити. З досвіду інших областей, щоб зберігати попередню кількість лікарів, вони переходять на частину ставки, а решту заробляють «госпрозрахунком». Варіанти задіяння для такої роботи існуючих кабінетів, обладнання вивчаються. Очікується, що НСЗУ розробить і надасть для користування перелік платних послуг. Коли бачитимемо вартість такої меддопомоги, лікарі почнуть заробляти кошти на власне утримання.\nЮрію Миколайовичу, звучить інформація з медичних кіл, що вартість медпослуг, яку відшкодовуватиме держава, – занижена, що вимоги до лікувальної бази, навпаки – завищені, відтак чимало закладів навіть не можуть претендувати на фінансування тощо. Чи вносять медики «вторинки», управлінці обласних департаментів пропозиції щодо корегування такої реформи?\nПропозиції вносяться, проблемні питання озвучуться, проте, як мовиться, «караван» реформи йде далі, не звертаючи.\nСпостерігаємо за змінами у галузі медицини, освіти у розвинутих країнах (наприклад, наша система Семашка у Великобританії береться за зразок), де беруть на озброєння наш колишній досвід, а у нас чомусь бездумно руйнується цілком ефективна структура, напрацьована поколіннями. Світ рухається до соціальних пріоритетів, а ми – до жорсткого виживання в умовах ринку. Опорним лікарням – більше державної уваги, а решта – хто як виживе або ні.\nМодернізувати галузь, її матеріальну базу, підходи у лікувальній роботі, дійсно, треба, але відповідно до потреб людей. Якщо суттєвих змін у напрямку реформи не станеться, має консолідуватися на допомогу медицині місцева влада всіх рівнів, аби забезпечити населення найнеобхіднішими послугами. У даному випадку – можливістю отримати вчасну і кваліфіковану медичну допомогу.\nДякую за розмову і зичу, все ж таки, всім нам, пацієнтам, і вам – медикам, перегляду реформи від держави, а найбільше – консолідації зусиль місцевих громад у збереженні існуючої інфраструктури. Люди чекають конкретних зусиль і рішень, злагодженої роботи.\nЦей запис оприлюднено у Місцева влада, Новини, Перспективи о 2020-03-17 автором Редакція газети.\n← Що потрібно знати про коронавірус ‼Увага ‼ →


Під Нікополем планують збудувати два нових ядерних блока / Новости Никополя / Никопольский портал\nГлавная » Новости » Під Нікополем планують збудувати два нових ядерних блока\nПід Нікополем планують збудувати два нових ядерних блока\nНа Запорізькій АЕС озвучують плани щодо будівництва двох додаткових енергоблоків. Про це Nikopolnews дізнався з повідомлення голови союзу «Громадський дозор» Юрія Бабініна, який, в свою чергу, посилається на прес-реліз ЗАЕС.\nТекст прес-релізу наступний:\n«На ЗАЕС відбулася установча нарада штабу з будівництва двох заміщуючих енергоблоків під головуванням головного інженера Дмитра Сабадіна. Тема будівництва нових ядерних енергоблоків в Україні не нова. У 2006 році харківським Енергопроектом були розроблені два варіанти технічних пропозицій щодо можливості розміщення заміщуючих потужностей на майданчику Запорізької атомної електростанції в майбутньому.\nСеред питань порядку денного на першому місці був аналіз сучасного стану Об'єднаної енергетичної системи в зоні споживання електроенергії, що виробляється Запорізькою АЕС. Обговорювалася також необхідність запуску цільових державних програм з будівництва нових заміщуючих енергоблоків АЕС, відповідно до закону України «Про державні цільові програми».\nНаступну нараду штабу з будівництва заміщуючих потужностей на майданчику Запорізької АЕС планується провести в кінці вересня».


Фінансова підтримка УВКБ ООН - Допомога\nПризначення зустрічі для реєстрації на отримання грошової допомоги УВКБ ООН\nЯкщо ви або член вашої родини залишили Україну 24 лютого 2022 року або після цієї дати, перебували в Румунії щонайменше 7 днів і вам потрібна грошова допомога для ваших основних потреб, скористайтеся цією формою, щоб призначити зустріч.\nНа зустрічі ви зможете записатись на програму отримання грошової допомоги\nНа сім’ю потрібно подати лише 1 форму.\nПісля заповнення форми може тривати до двох тижнів доки ви отримаєте SMS із датою вашого прийому, оскільки це буде залежати від кількості людей, які чекають на прийом, та від передбачуваного відкриття нових місць для реєстрації.\nБудь ласка, прочитайте критерії відповідності, наведені у формі, перш ніж записуватись на прийом.\nЗаписатись на прийом для отримання грошової допомоги\nІнформація про програму грошової допомоги УВКБ ООН в Румунії\nЩо таке програма грошової допомоги УВКБ ООН в Румунії?\n· УВКБ ООН надає короткострокову грошову допомогу для задоволення основних потреб українців і громадян третіх країн, які мають на неї право, які залишили Україну 24 лютого 2022 року або після цієї дати, через триваючий конфлікт.\n· Реєстрація для отримання грошової допомоги є окремою від реєстрації на тимчасовий захист, яку проводить Генеральна імміграційна інспекція.\n· УВКБ ООН не проводить реєстрацію біженців для тимчасового захисту або визначення статусу біженця в Румунії, оскільки за це відповідає уряд Румунії. УВКБ ООН рекомендує здобути статус тимчасового захисту, пропонованого румунською владою. Інформацію Головного управління з питань імміграції щодо отримання цього статусу можна знайти тут.\nСкільки грошей надається у якості грошової допомоги?\n· Одержувачі, які відповідають вимогам, отримають 568 лей на людину, на місяць.\n· Грошова допомога надається один раз на місяць протягом трьох місяців\nВи та ваша сім'я маєте право на грошову допомогу, якщо ви відповідаєте наступним критеріям:\na. Ви є громадянином України або третьої країни, і ви залишили Україну та в'їхали до Румунії 24 лютого 2022 року або пізніше. Навіть якщо тільки один член сім'ї виїхав з України 24 лютого або цієї дати, вся сім'я має право на виплати.\nb. Ви були в Румунії щонайменше 7 днів\nc. Принаймні один член сім'ї перебуває в одній із ситуацій, описаних нижче:\n· Особа з інвалідністю та/або важким захворюванням;\n· одинокий батько;\n· Літні люди (від 60 років і старше);\n· Сім'я з однією дитиною або декількома дітьми;\n· Сім'я з вагітною жінкою;\n· Самотні незаміжні жінки; Дитина (діти) (віком до 18 років), розлучені з батьками або законними опікунами\nТі, хто звернувся з проханням про надання притулку до Генеральної інспекції з питань імміграції, не мають права на виплати, оскільки вони можуть отримати допомогу безпосередньо від Генеральної інспекції з питань імміграції (GII).\nСім’ї, які отримують подібну грошову допомогу від інших гуманітарних організацій, неурядових організацій, агенцій ООН, тощо, не мають права на грошову допомогу УВКБ ООН. Це застосовується, коли сума отриманої грошової допомоги на місяць становить 500 леїв або більше на одну людину, та допомога надається щонайменше протягом 3-х місяців.\nЯк я можу записатися на прийом для реєстрації на отримання грошової допомоги?\n· Перегляньте наведену вище інформацію про те, як записатись на прийом на цій сторінці\n· Після того, як ви запитаєте про прийом, заповнивши форму, УВКБ ООН надішле вам SMS-повідомлення. Через дуже велику кількість запитів, надсилання текстового повідомлення може зайняти до кількох тижнів після вашого запиту.\nМені не поставили штамп у паспорті. Я все ще відповідаю вимогам програми?\n· Так. Щоб мати право на грошову допомогу, ви повинні прибути лише 24 лютого 2022 року або після цієї дати, і ви повинні були перебувати в Румунії принаймні 7 днів.\n· Коли ви приїжджаєте в пункт реєстрації для отримання грошової допомоги УВКБ ООН, будь ласка, принесіть будь-які докази, які можуть підтвердити дату вашого в’їзду в Румунію.\nДе знаходяться пункти реєстрації для отримання грошової допомоги УВКБ ООН? Коли вони відкриті?\n· Ви повинні записатися на прийом перед тим як прийти до центру\n· Наразі УВКБ ООН має один пункт реєстрації для отримання грошової допомоги в Бухаресті в Патріархальному конференц-центрі Палацу, алея Деал Митрополія, №25 (Palatul, Aleea Dealul Mitropoliei, No. 25), місто Бухарест. Працює 6 днів на тиждень (неділя–п'ятниця) з 9:00 до 17:00. Зачинено по суботах.\n· Інші пункти реєстрації для отримання грошової допомоги незабаром відкриються по всій Румунії. Подробиці будуть додані сюди.\n· Для кожного члена сім'ї необхідно принести будь-який з наведених нижче документів для ідентифікації особи, якщо такий є:\no будь-який документ, що свідчить про ваш український податковий номер;\no Дозвіл на тимчасовий захист;\no Внутрішній паспорт;\no Національне посвідчення особи;\no якщо немає будь-якого з вищезазначених документів, принесіть будь-який інший документ, який може підтвердити особу кожного члена сім'ї.\n· Можна показати документи, які недоступні фізично, через мобільний додаток Дія.\n· Ви також повинні мати з собою будь-який документ, який підтверджує дату вашого в'їзду в Румунію.\n· Не забудьте взяти з собою свій румунський номер мобільного телефону. Не можна ділитися номерами телефонів між різними сім'ями.\n· Дітей без супроводу повинен супроводжувати їх призначений соціальний працівник, опікун або законний представник, який повинен принести офіційну документацію, що підтверджує таке призначення (посвідчення соціального працівника, лист-підтвердження тощо) від Румунської служби захисту дітей (DGASPC), а також дійсний документ, що посвідчує особу дорослого.\n· Діти в Румунії без батька (батьків) чи законного опікуна, але під опікою дорослих родича (родичів), повинні супроводжуватися цим родичем і вважатимуться однією сім’єю під час реєстрації в програмі грошової допомоги.\n· Діти віком до 18 років, які перебувають у Румунії без батьків чи членів сім’ї та не мають з ким супроводжувати їх для реєстрації, повинні зв’язатися зі своїм соціальним працівником чи законним представником або звернутися за консультацією до УВКБ ООН за номерами 021 201 7873/+40 723 653651.\nЯк отримати грошову допомогу після реєстрації?\n· Отримавши запис на прийом, сім’ї та окремі особи підуть до спеціального пункту реєстрації для отримання грошової допомоги, якою керує УВКБ ООН, де вони нададуть інформацію та відбитки пальців для реєстрації в захищеній базі даних (УВКБ ООН не реєструє вас як біженця, оскільки це робить уряд). Усі члени сім’ї, які мають право на отримання допомоги, включаючи дітей, повинні особисто прийти до пункту реєстрації. У дітей віком від 5 років знімуть відбитки пальців.\n· Приблизно через три-п'ять днів після реєстрації ви отримаєте SMS з унікальним кодом і сумою, яку ви отримаєте.\n· Протягом 7 днів після отримання SMS, ви маєте отримати грошову допомогу із вашим посвідченням особи (568 лей на особу) у будь-якому пункті отримання готівки Smith & Smith. Інформація про місцезнаходження та час роботи знаходиться тут.\n· Ви можете використовувати унікальний код, отриманий на телефон, лише один раз і повинні зняти повну суму.\n· Через 1 місяць Ви отримаєте новий унікальний код. Він дозволить вам зняти другий платіж із такою ж сумою. Допомога надається 3 раз на місяць, протягом 3 місяців.\n· Якщо ви змінили свій телефон або втратили унікальний код, вам слід повернутися до пункту реєстрації на отримання грошової допомоги УВКБ ООН з вашими документами, що посвідчують особу.\nНавіщо мені надавати відбитки пальців для отримання грошової допомоги від УВКБ ООН?\n· Реєстрація відбитків пальців допомагає захистити ваш унікальний доступ до грошової допомоги та захистити від шахрайства. Оскільки комусь іншому дуже важко скопіювати ваші відбитки пальців і видати себе за вас.\n· УВКБ ООН не збирає ваші відбитки пальців у рамках будь-якої процедури реєстрації біженців або визначення статусу. Це робиться тільки для гуманітарної допомоги.\n· Вся ваша інформація, зокрема відбитки пальців, буде зберігатись в захищеній базі даних УВКБ ООН. УВКБ ООН не передаватиме ваші відбитки пальців чи відбитки пальців членів вашої сім'ї жодній іншій організації.


Стало відомо, коли потужні магнітні бурі накриють Землю – AgroNews\nСтало відомо, коли потужні магнітні бурі накриють Землю\n6 Травня, 2022 ВАЖЛИВО, ГОЛОВНЕ, НОВИНИ0\nВже третій місяць українці переживають стрес та напругу через війну, яку розпочала росія. Вона вторглася на нашу територію, знищує наші міста, вбиває і калічить людей, що безумовно впливає на ментальне здоров’я та загальний психологічний та фізичний стан. Про це повідомляє 1plus1.ua, пише agronews.ua.\nВ такі часи особливо важливо знати, коли будуть чергові магнітні бурі, щоб мати змогу підготувати організм та захистити себе від зайвих переживань. Варто володіти інформацією, коли будуть магнітні бурі в травні. А особливо звертайте увагу на те, коли буде найпотужніша магнітна буря травня, адже тоді ваш стан може бути особливо нестабільним.\n7-8 травня за прогнозом геомагнітних коливань на травень буде однієї з найпотужніших магнітних бур травня. Крім цього, вона буде досить довготривалою: хоч основний пік і припадає на 7 та 8 травня, штормитиме загалом декілька днів поспіль — із 6 по 9 травня. Тобто 6 та 9 травня варто очікувати незначні коливання. Це перша по-справжньому довга буря в цьому місяці, тому її вплив на самопочуття буде відчутним. Про що варто пам’ятати у день потужної магнітної бурі: дивіться розповідь голови Всеукраїнської спілки парамедиків України Ярослава Вуса.\nУ такі дні підвищеної сонячної активності можуть загостритися такі симптоми, як:\nЗверніть увагу: у період магнітних бур можуть загостритися хронічні хвороби, якщо вони у вас є.\nТеги: магнітні бурі, прогноз магнітних бурь, травень магнітні бурі\nTags: магнітні бурі, прогноз магнітних бурь, травень магнітні бурі