Проблеми громадянської компетентності » Українські реферати\nПроблеми громадянської компетентності\nРоберт А. Даль\nДля того, щоб демократія виявилася життєздатною політичною моделлю, потрібно певний рівень політичної компетентності громадян. У новостворених демократичних або демократизується державах, де люди тільки починають осягати мистецтво самоврядування, питання громадянської компетентності набуває особливої важливості. Однак навіть у тих країнах, де демократичні інститути існували протягом життя вже кількох поколінь, ми стикаємося з усе більшою кількістю фактів, що вказують на недостатню компетентність громадян. Межі компетентності громадян визначені досить жорстко, щоб виникла потреба в систематичному пошуку нових шляхів її розвитку. Деякі з таких шляхів будуть розглянуті нижче. Якщо аналіз виявиться вірним, ті ж критерії можуть бути застосовані для підвищення рівня громадянської компетентності не тільки в старих демократичних країнах, а й для новонароджених демократій, де ця проблема ще більш гостра.\nЗадамо собі для початку два базові питання. 1) Які критерії, яким має відповідати громадянин, щоб його можна було назвати компетентним? 2) Чи можна сказати, що в демократичних країнах - або одній якійсь країні - досить велика кількість громадян відповідає цим стандартам?\nВідповідаючи на перше питання, традиційно говорять про те, що для успішного ведення політики правителі повинні усвідомлювати, що саме слід вважати "суспільним благом ", а також мати наполегливим бажанням цього блага досягти. Іншими словами, вони повинні мати "громадянськими чеснотами". Але переконаний демократ тут негайно заперечить, що, визнаючи вищевказане положення, ми прирікаємо себе на правління якоїсь еліти, будь то Платонова наставники, конфуціанські бюрократи, ленінська передова партія, технократи або хто-небудь ще. Я не згоден з демократичним запереченням, але не буду сперечатися з ним тут. Я вважаю, що ідея правління малої групи, яка при цьому володіє винятковими знаннями і чеснотами, глибоко обгрунтована з моральної точки зору і підтверджується історичним досвідом (1). Але варто нам взятися серйозно розглядати цю тезу, і ми дуже відхилимося від початково означеної теми. Отже, я умовно виходжу з того, що система, яку ми описуємо, демократична і "правителі" і "громадяни" в такій системі - це в значній мірі взаємозамінні терміни. У демократичних системах, як і в будь-яких інших системах, розумно припустити, що правителі повинні мати певний рівень політичної компетентності, тобто вони повинні повністю усвідомлювати цілі, які стоять перед їх керівництвом, і бути готовими діяти таким чином, щоб забезпечити втілення цих цілей у життя.\nАле вже це формулювання негайно висуває ряд серйозних проблем. Для кого повинні прагнути громадяни досягти суспільного блага? (2) Типові відповіді на це питання можна грубо поділити на дві категорії, перший з яких можна умовно назвати широким, або класичним поглядом, а другий - вузьким, або елітарної-модерністським поглядом.\nШирокий погляд на проблему припускає, що громадяни повинні прагнути до досягнення блага для якоїсь більш великого угруповання, частиною якої вони є: блага для всіх, загального блага, блага поліса, громадських інтересів, загального добробуту, інтересів свого класу, країни, народу і т.д. Якщо застосувати цю точку зору до сучасних демократій, виходить приблизно наступна картина: хороший громадянин виявляє гарячий інтерес до громадської і політичного життя; він добре інформований про програмних документах, кандидатах та партіях; спільно зі своїми співгромадянами він бере активну участь у вирішенні суспільних питань; він робить активний вплив на політику уряду через голосування, висловлює свою точку зору, відвідує політичні мітинги і т.д. У всіх цих діях мотивацією служить лише прагнення до загального добробуту.\nЦілком ясно, що лише дуже і дуже мало хто громадяни в демократичних країнах схожі на цей ідеальний портрет, а в більшості з них немає нічого подібного. Варто Чи тоді вважати цей портрет ідеальною моделлю для нас сьогодні? Варто застосувати класичну схему до громадян сучасних демократичних країн, і негайно виявляється її штучність і нежиттєвість, так як вона розглядає громадянина як члена лише однієї політичної одиниці. Але сьогодні громадяни можуть входити в безліч колективів і політичних одиниць. Сучасна людина виступає громадянином у багатьох плани, починаючи від його рідного міста і закінчуючи всім людством. Класична точка зору не дає відповіді на запитання, чи суспільного блага який же саме групи повинен прагнути досягти громадянин (3)? Більш вузька точка зору, багато краще що відповідає нашому індивідуалізму, зводиться до того, що кожен громадянин повинен діяти у відповідності зі своїми власними інтересами (поняття "власні" тут може включати і інтереси інших осіб, з якими наш громадянин нерозривно пов'язаний, наприклад, його родина, друзі і т.д.). Відповідно до однієї з різновидів вузького підходу "суспільне благо" є просто сума особистих благ окремих громадян, що об'єднуються на основі надійного принципу влади більшості (4).\nСучасна точка зору багато в чому розділяє дух класичної позиції. Наприклад, вона ніяк не суперечить положенню про те, що громадяни зацікавлені у збереженні і зміцненні позицій більш широкого спільноти, до якої вони належать, і можуть в ім'я цього обмежити свої власні інтереси: спостереження показують, що в більшості випадків громадяни саме так і роблять. Так як політична життя набуває в даний час все більший вплив на долі людей, вони можуть приділяти велику увагу громадським питань та приймати участь у суспільного життя.\nОднак, відповідно до більш вузьким сучасним поглядом, вимоги, що пред'являються до громадянам, а, відповідно, і до громадянської освіти, куди більш скромні, і бар'єр політичної компетентності тут значно нижче. Це справедливо, як мінімум, при наступних припущеннях: 1) громадянам набагато ясніше, що корисно і вигідно для них самих, чим саме корисно для суспільства в цілому; 2) спонукальні мотиви для дій у власних інтересах швидше за все будуть сильніше спонукальних мотивів до дій в ім'я суспільного блага; 3) якщо вже громадяни усвідомили власні інтереси, природний егоїзм неминуче подтелкнет їх діяти так, щоб ці інтереси забезпечити.\nЯкщо прийняти ці три цілком розумні положення, то проблема громадянської компетентності зведеться просто до проблеми знань. Класична ж точка зору, навпроти, припускає, що не можна допустити, щоб особистий інтерес був єдиним спонукальним мотивом для дій громадян. Знання того, що найбільш відповідає інтересам "всіх", - це одне, а дії в Згідно з цими знаннями - зовсім інше. Якщо деякі з громадян вважають, що їхні власні інтереси знаходяться в суперечності з інтересами суспільства в цілому, то їх прагнення сприяти цим інтересам буде сильно підірвано. Навіть ті, хто вважає, що суспільне благо для людей понад особистого, не можуть не визнати, що подібне альтруїстичне поведінка завжди забезпечується з великими труднощами, ніж дії в особистих інтересах.\nЗавжди існували сумніви в тому, чи правда більшість громадян демократичних країн відповідає високим стандартам громадянської компетентності (у класичному або сучасному розумінні проблеми). Однак до середини ХХ ст. відомості про політичну поведінку громадян були уривчасті і грунтувалися швидше на особисті враження. Хоча багато авторів вказували на брак цивільної компетентності, їх спостереження ніколи не підтверджувалися великими емпіричними відомостями (5). Приблизно з 1950 р., проте, почалися регулярні опитування громадської думки та соціологічний моніторинг цивільної активності в усіх демократичних країнах. Дані, отримані за більш ніж 40 років, вказують на те, що ні класичний погляд на громадянина як потенційного альтруїста, ні сучасний погляд на громадянина як активного раціонального егоїста описують поведінку середнього громадянина демократичних товариств.\nХоча є певні відмінності в поведінці громадян різних демократичних країн (це особливо стосується електоральному поведінки), дані, якими ми маємо, вказують на те, що пересічний громадянин не відповідає ідеальної моделі ні в тій, ні в іншій парадигмі. Лише незначна меншість громадян серйозно цікавляться політикою. Якщо виключити їх участь в голосуванні, можна сказати, що ще менша кількість громадян бере участь в політичному житті, -- тобто ведуть активні агітаційні кампанії, працюють на будь-яку політичну партію, відвідують політичні мітинги і демонстрації або є членами будь-якої політичної організації (6). І, незважаючи на те, що пересічному громадянинові доступні цілі потоки інформації, що він мало розбирається в політичних питаннях і платформах кандидатів на виборах.\nЦі дані намагалися інтерпретувати таким чином, ніби більшість громадян у демократичних країнах не тільки не відповідають "ідеалу" хорошого громадянина, але, більш того, взагалі не можуть вважатися громадянами як такими, за винятком коротких періодів національних виборчих кампаній: по суті справи, всі вони не-громадяни. Це, по-моєму, явний перегин. Точніше було б сказати, що вони ведуть себе як громадяни час від часу, тобто вони громадяни "за сумісництвом". Для більшості з них політика не становить сенсу життя, але може бути, це і нормально?\nЗ урахуванням соціологічних відомостей, якими ми тепер маємо, можна зробити висновок, що і класичні, і модерністські стандарти "хорошого громадянина "ставлять дуже жорсткі рамки для дій реальних громадян у сучасному світі. Яким же міг би бути більш м'який стандарт громадянського поведінки? Давайте спробуємо говорити не про "гарному громадянина", але про "нормальному", або "адекватному громадянина". Що таке "нормальний громадянин"? Умовимося, що нормальний адекватний громадянин - це той, хто володіє мінімально достатнім обсягом знань про те, що відповідає його власним інтересам і про те, який політичний вибір дозволяє йому забезпечити ці інтереси краще за інших; домовимося також, що у громадян є достатньо сильні спонукальні причини діяти в Згідно з цими інтересами.\nІ тут прихильників демократії чекає дуже неприємне факт: на практиці більшість громадян не відповідають навіть цим, заниженими стандартам адекватного громадянина. Більш того, проблема підвищення рівня громадянської компетентності існує не тільки в новостворених демократіях, але й у тих країнах, де демократичні інститути існували протягом стількох років, що, як до сих пір вважалося, розвитку їх системи можна було вважати завершеним. Але ми дійсно зацікавлені в серйозному розвитку демократії, ми зобов'язані шукати шляху реального підвищення компетентності громадян.\nМожна було б запропонувати наступне умовне рішення проблеми підвищення рівня громадянської компетентності у демократичних країнах: громадянам забезпечується мінімальний необхідний рівень знань, що гарантує свого роду мінімальну політичну грамотність. Рівень їх розуміння проблем постійно підвищується за рахунок широкої доступності, надійної та дешевої інформації через мас-медіа. Наявність цієї інформації забезпечують змагаються політичні партії, прагнучи завоювати для себе цивільні посади. Конкуруючи за голоси виборців, кандидати змушені забезпечувати громадян інформацією, на підставі якій останні могли б зробити свідомі висновки про політику, програми та пропозиції партій і висунутих ними кандидатів, а також про те, чи заслуговують довіри лідери цих партій, наскільки вони чесні і компетентні. Володіючи інформацією такого роду громадяни можуть вимагати від політиків чи партій звіту в їх діяльності напередодні наступних виборів. Оскільки політичні діячі знають, що їм доведеться звітувати у своїй діяльності, вони зацікавлені в втіленні в життя своїх передвиборних обіцянок (7).\nНе можна заперечувати, що ця схема багато в чому відповідає дійсності. Правда, вона більш застосовна для опису політичних реалій в довгостроковій перспективі, ніж у короткостроковій. У короткі періоди між виборами часто діють самі несподівані моделі електорального вибору, де свідомий вибір займає далеко не чільне місце. Але якщо розглянути період, що включає в себе кілька виборів, то ми виявимо або зберігаються моделі електорального поведінки, або значні зміни в суспільній думці, які ведуть до зміні політики і програм лідерів.\nБуло б неправильним припустити, що вибір, який роблять виборці, завжди заснований на інформації, якою вони мають у своєму розпорядженні щодо політичних фігур. Однак вибори - це той період, в який думки виборців про політику партій і діяльності їхніх лідерів, які перебувають при владі, різко загострюються. Виборцям не потрібна детальна і детальна інформація про політику партій, щоб визначити, що справи йдуть не гаразд, і звинуватити в цьому уряд. Правила політичної ігри припускають, що лідери повинні бути готові відповісти на подібні настрої електорату (8). У середньостроковій перспективі політичні лідери та уряду зазвичай зберігаються, якщо виборці більше -менш задоволені їхньою діяльністю; із зростанням незадоволеності намічається зміна лідерів і урядів. Якщо розглянути період, що включає в себе низку виборчих кампаній, ми побачимо, що політичні лідери та політика уряду не можуть зберігатися, коли вони суперечать чітко визначеним вибору більшості виборців.\nЯкщо в минулому традиційні способи вирішення проблем, пов'язаних з цивільною компетентністю, діяли успішно, події останніх років поставили їх життєздатність під питання. Цьому є три причини: 1) зміни масштабів суспільного життя; 2) зростаюча складність суспільного життя; 3) зміни в технології комунікацій.\nI. Зміни масштабів суспільного життя. Рішення, що впливають на життя людей, приймаються відносно все більших і більших територій, в межах яких живуть все більше і більше людей. Для того, щоб громадяни демократичних країн могли впливати на рішення, що приймаються на великій відстані від них, їм часто потрібна система делегування повноважень по вертикалі. Іноді потрібно навіть створювати нові, більші асоціації, як було у випадку освіти Європейського Співтовариства і подальшого розширення його меж.\nЗ цього, однак, не означає, що розширення території, на якій одне уряд має право приймати рішення, це загальний універсальний правило. Прикладом зворотної тенденції може служити створення регіональних урядів у Італії, зростаюча роль органів місцевого самоврядування в Бельгії та Франції, зміцнення руху за незалежність у Квебеку і Шотландії, не кажучи вже про драматичні події, що супроводжують розпаду централізованих систем у Радянському Союзі та Югославії.\nПроблема полягає в тому, що, уряд часто не може чинити серйозного впливу на політичні сили, що діють за межами його кордонів, ті ж, навпаки, роблять подібний вплив на життя громадян, його обирали. У цьому випадку, єдиним можливим рішенням стає делегування повноважень якомусь більшому політичного інституту, під вплив якого потрапляє велика територія, і це може бути як територіальний уряд в традиційному сенсі, так і асоціація урядів, пов'язаних договором або чем-то еще.\nII. Зростаюча складність суспільного життя. Зростання освітнього рівня населення (і, отже, можна сказати, спроможність населення розібратися в більш складних політичних питаннях) характерний для всіх демократичних країн. Можна очікувати, що і в майбутньому ця тенденція збережеться. На жаль, слід визнати, що разом з цим р.езко ускладнилася і модель політичного життя, більше того - ускладнилася настільки, що і збільшений освітній рівень громадян недостатньо допомагає розібратися у всьому її різноманітті.\nРозуміння політичного життя ускладнюється в силу наростаючою в цілому складність суспільних проблем. І хоча дуже важко однозначно сформулювати, що саме розуміється під зростаючою (або зменшується) складністю, можна прийняти в як постулату, що комплексність проблеми збільшується з ростом числа змінних, її складових. До чинник, що впливає на складність, слід також додати, що громадяни не здатні оцінити ступінь значущості змінних і сфери їх поширення. Можна було б незрівнянно більш конкретно, ніж я це роблю тут, показати, як під час останніх п'ятдесяти років у всіх демократичних країнах різні політичні питання досягли такого рівня складності, за якого ніхто не здатен оцінити вплив більш ніж декількох змінних на розвиток ситуації.\nТому складності сприйняття (когнітивні складності) посилюються не тільки з огляду на зростання числа проблем, які потрібно брати до уваги, але і як наслідок все більшої внутрішньої складності політичних питань та урядової політики в цілому. Яку б сферу політики ми не взяли - зовнішня політика, сільське господарство, охорона здоров'я, проблеми бідності, питання економічного зростання і стабільності, оподаткування, імміграції і т.д. - Ми стикаємося з таким набором змінних, в яких навіть найбільш поінформовані і підготовлені громадяни насилу можуть розібратися. Кожна з цих областей, у свою чергу, пов'язана з цілим рядом інших специфічних напрямів політики, які, також досить різноманітні і складні. Різноманіття чинників, що впливають на прийняття політичних рішень, як в широкій області (як, наприклад, у зовнішній політиці), так і в більш вузькій сфері, до цієї галузі відноситься (наприклад, зарубіжна економічна допомога), означає, що всі напрямки припадає розглядати незалежно один від одного. Нарешті, політичні рішення припускають винесення оцінок операцій, де рішення часто приймаються без достатніх даних. Скільки, наприклад, має коштувати бензин, щоб споживання його було скорочено і тим самим були забезпечені інтереси навколишнього середовища?\nСкладність політичного життя веде до того, що все частіше в цьому наборі проблем експерти виявляються не компетентні звичайних громадян, а іноді навіть менш компетентні. Безглуздість ситуації полягає в тому, що базові властивості експертів початково виключають винесення суджень з загальних питань: у них відсутній широкий погляд на проблему, зате вони здатні давати оцінки з окремих питань. Всеохватиающіе висновку експерта завжди несуть на собі слід його вузькій спеціалізації. Їх підводить свята впевненість в тому, що та чи інша модель або метод застосовні до всіх випадків життя, в той час як вони випробувані лише в обмеженій сфері. Експерти завжди прагнуть загнати найскладніші феномени в прокрустове ложі своєї теорії, не помічаючи, наскільки їх аналіз визначається впливом їх ідеології. Вони не визнають меж своєї експертизи. На жаль - хоча більшості з нас і приємно усвідомити, що експерти за межами своєї вузької області часто розуміють у справах ще менше за нас, одне це не допомагає вирішити наших проблем.\nIII. Зміни в технології комунікації. Як всім відомо, соціальні та технічні рамки комунікацій у розвинених країнах зазнали виняткові зміни в ході ХХ ст. Обсяг політичної інформації всіх рівнів складності сильно зріс, а її вартість знизилася. Таким чином, зараз як ніколи, доступна стала інформація з політичних питань. Похмуре пророцтво, висловлене Джорджем Оруеллом у книзі "1984", не збулося. Зміни в технології комунікацій не привели до загального централізованого контролю. Навпаки, технологія робить зворотний вплив, як це було в серпні 1991 р. в Радянському Союзі, коли наявність факс-апаратів допомогло демократам перемогти при спробі державного перевороту.\nІ все ж не можна сказати, що більший обсяг інформації забезпечив більшу компетентність або більш високий рівень розуміння. Як ми бачили нижче, масштаби суспільного життя, її складність, та й просто обсяг інформації вимагають випереджального зростання можливостей громадян. І хоча зміна в технології комунікацій не призвело до загальної влади описаного Оруеллом Великого Брата, сама ця проблема ще не зникла - можливості нових технологій можуть бути використані як для розвитку, так і для придушення компетентності середнього громадянина. На жаль, треба констатувати, що можливості нових технологій для підвищення громадянської компетентності не були використані до кінця.\nЗміни в масштабі і ступеня складності політичних рішень, а також зміни в комунікаційних технологіях призвели до ряду наслідків для цивільного компетентності.\n1. Зростаюча потреба в теоретичному осмисленні. Наслідки рішень, прийнятих на віддалі, тепер позначаються безпосередньо. Наприклад, рішення, прийняті в Токіо, дозволили випустити серію більш конкурентноздатних автомашин, що призвело до недораспродаже машин інших марок в Турині та Детройті і скорочення робочих місць на автопідприємствах цих фірм. Але особистий досвід мало допомагає при винесенні суджень про політику, яка прагне зробити вплив на події або пом'якшити їх наслідки. Для того, щоб винести компетентне судження про зв'язок між подіями, розділеними у часі і просторі, прямого досвіду недостатньо. Громадяни повинні знайти і оцінити надійну і відповідну інформацію, яку особистий досвід їм не надасть. Громадяни не можуть більше розраховувати на свій досвід і для винесення судження з суспільних питань, а тому повинні у своїх судженнях грунтуватися на абстрактно-теоретичних побудовах. В результаті, ціна інформації такого типу зростає настільки, що її отримання знову виявляється недоступним для пересічного громадянина. Чи можливо створити державні інститути, які забезпечили б доступ громадян до надійної та адекватної інформації? Думаю, що для цього будуть потрібні нові технології комунікації. Якщо ж такі інститути будуть створені, чи не опиняться вони засобом посилення відносного впливу політичних та інформаційних еліт на пересічного громадянина? І на це питання немає відповіді. Але як би не було, в дослідженнях соціологів демократичних країн цієї проблеми слід приділити більшу увагу, ніж зараз.\n2. Егоїзм, альтруїзм і конфлікт інтересів. Зі зростанням населення і території політичної одиниці відбувається ряд взаємозалежних змін, які різко знижують вірогідність наявності "цивільних чеснот" у громадян укрупнюються політичної спільності (9). По-перше, чим більше співтовариство, тим більш імовірно в ньому наявність внутрішніх суперечностей. Отже, більш вірогідні в ньому і конфлікти громадян.\nБільше того, із зростанням числа членів співтовариства уявлення про "громадському благо "неминуче стає поняттям все більш теоретичним. Для будь-якого громадянина стає все більш і більш складним знати своїх співгромадян. Починаючи з певного рівня - скажімо, окремої країни, не кажучи вже про транснаціональних союзи, як НАТО і ЄЕС, - це стає вже зовсім неможливим. Тому за певних умов "співтовариство" перестає бути групою людей, які особисто знають один одного, не кажучи вже про будь-які дружніх відносинах між ними. Ця спільнота складається швидше з абстрактних підгруп, що називаються класами, націями, етнічними групами, країнами; воно може навіть називатися людством. Як може громадянин оцінити інтереси людей, що входять в таку складну структуру? Одні спробують описати громадське благо за допомогою абстрактних філософських або соціальних теорій. Протилежна точка зору може виражатися в наївному припущенні, що інтереси всіх інших членів суспільства повністю збігаються (або повністю суперечать) з моїми власними. Можна і просто не замислюватися над суттю поняття "суспільний інтерес". Таким чином, із зростанням числа осіб, що входять до співтовариство, уявлення про те, що означає їх спільний інтерес або громадська благо, все менше залежить від прямого досвіду і все більше - від абстрактних викладок і припущень.\nБільше того, з часом уявлення про відмінності між суспільним благом і прямими інтересами індивідуума або окремою групою самі перетворюються на впливовий чинник політичного життя. У результаті егоїстичні інстинкти постійно постають на шляху прагнення громадянина до досягнення суспільного блага для членів більш широкого спільноти.\nВтім, і уявлення про громадянські чесноти вимагає від громадянина все більшого альтруїзму. Хоча поняття громадянської чесноти і змінювалося з часом, ніколи не маючи чітких критеріїв, всі автори, які писали на цю тему, від Аристотеля до наших днів, вказували на те, що справедливість по відношенню до іншим може бути розвинена в особистості через суворе дотримання певних правил і соціальних норм поведінки, які припускають причетність і розуміння, досягаються через любов, дружбу, прихильність, добросусідство і т.д. Причетність припускає здатність поставити себе на місце іншого, подивитися на світ чужими очима. Розвинути в собі почуття причетності, людина виявляється в силах протистояти власного егоїзму, і його громадянські чесноти виявляються сильніше його уявлення про власні інтереси. Але, що примітно, подібні почуття можуть виявлятися тільки в рамках порівняно малого спільноти, що характеризується прямими людськими зв'язками його членів, тобто лише в малих групах. Таким чином, великомасштабні нові й новітні спільноти не дозволяють розвинутися цивільним чеснот як на свідомому (когнітивному), так і на емоційному рівнях.\n3. Дискусії та осмислення. У міру розростання політичних асоціацій вшир відсоток співгромадян, з якими даний громадянин має прямі безпосередні контакти, неминуче скорочується. У зв'язку з ускладненням природи суспільних проблем рівень компетентності, якого може досягти група пересічних громадян, просто працюючи над собою, істотно знижується: ці громадяни не можуть самі по собі забезпечити отримання технічної інформації, проаналізувати її і зробити правильні висновки. Внаслідок цього, якщо ми хочемо підняти рівень громадянської компетентності, а не просто зміцнити у свідомості людей превалюють точки зору, нам необхідна участь експертів. І тут знову існує в сучасних демократичних країнах система інститутів видається мені неадекватною.\n4. Зв'язок з представниками. Очевидно також і те, що зі зростанням розмірів політичних асоціацій число громадян, які можуть безпосередньо, лицем до лиця спілкуватися зі своїми вибраними представниками (або спілкуватися з ними безпосередньо через телевізійні програми), виявляється фізично обмеженим, головним чином, через брак часу. З іншого боку, всім відомо, що сучасні технології зняли ті проблеми комунікації, які виникали раніше у зв'язку з віддаленістю обраних представників від своїх виборців. Більше того, враховуючи, що точки зору багатьох людей з низки питань збігаються і науково обгрунтовані опитування громадської думки можуть описати різні точки зору і визначити рівень підтримки кожної з них, прямі контакти кожного громадянина з його обраним представником стають далеко не обов'язковими.\nОднак ці досягнення створюють настільки ж багато нових проблем, скільки і вирішують. Оскільки відповіді при опитуваннях громадської думки бувають непродуманих, а форма відповіді звичайно уніфікована, вони не є адекватною заміною зважуванню варіантів, роздумів і сумнівам громадянина. Крім того, сучасні технології комунікацій усілілівают можливість контактів в одному напрямку -- тобто від лідерів до громадян, але не навпаки. Це дає лідерам додаткові можливості контролювати громадян, зате не забезпечує контроль громадян над лідерами.\n5. Проблема заслуговують на довіру замінників (сурогатів). Ніхто не має знаннями, достатніми для винесення компетентного судження з будь-якого з питань. Тому, щоб зробити висновок по більшості питань, громадяни змушені грунтуватися на замінниках аналізу, які викликають у них довіру. Це стосується не тільки пересічному громадянинові, а й до добре поінформованим дослідникам і експертам, які, виносячи свої судження про істину і цінності, в більшості випадків неминуче спираються на думки своїх колег, навіть якщо мова йде і про ту галузь, у якій вони відчувають себе фахівцями. При цьому не викликає довіри замінник зовсім необов'язково гідний цієї довіри. Очевидно, що певний рівень громадянської компетентності вимагає від громадян більшого, ніж просте прийняття на віру подібних сурогатів: вони повинні вміти розрізняти замінники, дійсно гідні довіри - і не гідні такого.\nЯкщо громадяни знайдуть надійні критерії оцінки, багато перешкод на шляху досягнення громадянської компетентності, викликані описаними вище причинами, виявляться менш складними. Двома найбільш важливими сурогатами, через які громадяни сприймають політичні події, є політичні лідери та політичні партії. Якщо громадянин не відчуває себе досить поінформованим або компетентним для винесення власного судження по ряду специфічних політичних питань, він зазвичай покладається на кандидата від певної партії, делегуючи йому право виражати інтереси широкого кола громадян. У зв'язку з наступністю керівництва, політики і електорату політичні партії починають сприйматися багатьма виборцями як цілком заслуговують на довіру замінники (сурогати). Кандидат з великим політичним послужним списком може також грати цю роль. Але якщо партії слабкі, у виборах бере участь багато кандидатів, не відомих виборцям, новачків у політичному житті, не володіють досвідом в тій області, в якій вони припускають вести свою діяльність, від виборців потрібно незрівнянно більш високий рівень громадянської компетентності. У ряді країн з демократичними режимами Сполучені Штати представляють собою крайній випадок слабкості електоральних партій, величезної кількості невідомих кандидатів і відчайдушної спроби сформувати суспільний імідж осіб, що претендують на певні пости (10). У результаті перешкоди на шляху досягнення громадянської компетентності у Сполучених Штатах особливо очевидні. Але й інші демократичні країни очікує аналогічна доля у разі ослаблення позицій партій з давніми традиціями політичної діяльності і появи великого числа маловідомих кандидатів, серед яких виборці повинні зробити свій вибір.\nІдея Громадянської Асамблеї\nСтверджуючи, що зміни в масштабах політичного життя, масштабів громадської діяльності та форми комунікації не забезпечили вирішення проблеми підвищення громадянської компетентності, я аж ніяк не маю на увазі, що всі попередні інститути повинні бути замінені на щось інше. Я швидше стверджую, що колишні методи слід доповнити новими інститутами і технологіями.\nВ ряду перспективних можливостей я в першу чергу відзначив би ідею про передачу повноважень більш дрібним одиницям в рамках більш значних. Говорячи про наслідки збільшення масштабів політичного життя, ми повинні розрізняти територіальне розширення цих масштабів з точки зору виникають об'єктивних проблем (джерела забруднення навколишнього середовища, наприклад), - і розширення масштабів територіальної компетентності урядів, які повинні ці проблеми вирішувати. Перша сторона цього питання багато в чому виправдовує другий. Але з цього зовсім не випливає, що єдине територіальне уряд завжди має мати повноваження для вирішення всіх цих проблем. У ряді випадків переважно передати деякі повноваження малим місцевим органам управління (11). Вище я вже говорив про деякі тенденції, що виникли в останні десятиліття, до децентралізації влади та механізмів правління. Вибір між юрисдикцією уряду вищого і нижчого рівнів НД?? гда припускає угоду між конкуруючими цінностями: автономією, етнічної або історичної самоідентифікацією, почуттям спільноти і солідарності, прямим виходом на обраних лідерів, консенсусом по основних політичних питань і т.д. Позиції з цих питань можуть бути виявлені різними способами: через офіційні референдуми, пасивний опір, обструкції і саботаж, свідоме входження в більшу політичну одиницю, насильницький або мирний вихід і т.д. Прості громадяни, проте, далеко не завжди в змозі оцінити ситуацію, виробити свою позицію і висловити думки з приводу цих угод. Один із засобів самовираження для них - громадянська асамблея.\nБагато дослідники висловлювали думку про те, що асамблеї випадково відібраних громадян, зайняті осмисленням, оцінкою подій і виробленням рекомендацій, можуть стати важливим інститутом громадської участі й засобом підвищення громадянської компетентності своїх членів. Більш того, подібні асамблеї можуть виступати в ролі сурогатів, які заслуговують на довіру, для переважної більшості громадян, які не можуть прийняти прямої участі в її роботі.\nАсамблеї громадян, відібраних навмання, не повинні підміняти собою законні органи влади. Замість цього вони могли б слугувати джерелом тієї інформації про позицію простих громадян, яку не можуть надати опитування громадської думки - судження, свідомо виробляються добре поінформованими громадянами за сприяння експертів. Хоча, наскільки мені відомо, нічого подібного цьому поки що не було створено, протягом декількох років Нед Кросбі (Ned Crosby) в Джефферсон-центрі за нові демократичні процеси штату Міннесота проводив експерименти з "цивільним журі" для винесення оцінок за програмами кандидатів не тільки на загальнонаціональних виборах, але і програм органів управління штатів і місцевого самоврядування (12). Число громадян, відібраних навмання для "цивільних журі", завжди дуже незначне (зазвичай близько 12 чоловік). Нещодавно Кросбі запропонував сформувати "цивільні журі" в округах з членів палати представників, що володіють значною владою при розподілі місцевих бюджетів.\nІншу різновид цивільної асамблеї запропонував Джеймс Фішкін (James Fishkin). Запропонована ним модель може не підійти для інших країн, зате американської специфіці вона відповідає ідеально. Навмання відібрана (з різних суспільних верств) група, що складається приблизно з 600 громадян, збирається в січні року президентських виборів, до того, як офіційно починається президентська кампанія, і протягом трьох днів знайомиться з кандидатами від демократичної і республіканської партій на пост президента (13). Представники громадян протягом цих трьох днів задають питання і осмислюють відповіді за допомогою експертів. Результатом їхньої роботи стають внутрішні вибори цієї групи для вираження їх відношення до політики кандидатів. На думку Фішкіна, суть цієї кампанії зводиться до того, щоб надати американцям позицію про


Наукова толока у Василькові – Київська обласна Мала академія наук учнівської молоді\nНаукова толока у Василькові\n13.11.2018 Без категорії\nНаука – це завжди цікаво й актуально, наукові пошуки й дослідження можуть бути неймовірно захоплюючими як для дорослих, так і для дітей. Якщо ви сумніваєтеся, приходьте на наукову толоку до Васильківського міського центру дитячої та юнацької творчості. Саме така толока 13 листопада зібрала у Василькові близько 70 старшокласників, які займаються в гуртках і секціях міського товариства Малої академії наук України.\nЯк зазначила Світлана Анатоліївна Минзар, директор КОК ПНЗ «Мала академія наук учнівської молоді», МАН пропонує дітям багато можливостей для реалізації їх дослідницького потенціалу і презентації можливостей. В рамках обласних проектів Малої академії наук учнівської молоді проводяться багато заходів у всіх наукових відділеннях. Це дає можливість гнучко реагувати на наукові зацікавлення і творчі вподобання юних інтелектуалів.\nНа толоку до МАНівців завітав Володимир Володимирович Гурєєв, перший заступник Васильківського міського голови, Лілія Олегівна Козак, начальник відділу освіти, які разом з дітьми поринули у цікавий світ науки і взяли участь у захоплюючому інтерактиві та проведенні наукових дослідів.\nІнтригою толоки стала зустріч із неординарними, успішними жінками, які свого часу у 1993-1995 роках здобули перемогу у Всеукраїнському конкурсі-захисті науково-дослідницьких робіт учнів-членів МАН. Перші наукові пошуки, написання і захист роботи, за словами гостей, – це потужний старт на шляху до успіху і самореалізації особистості.


твір на тему "Шануйте стар... - Школьные Знания.com\nтвір на тему "Шануйте старість".. Только с интернета не надо копировать))\nот sanechik1904 24.11.2012\nШанування старості в основі своїй має повагу та уважність до людини, її потреб, віку та того факту, що завдячуючи їй ми маємо наше сьогодення. Шанування до людини народжується в родині, плекається в школі та знаходить свою реалізацію в суспільних відносинах. На жаль, сьогодні в дуже невеликому числі українських родин вчать дітей, як шанобливо ставитися до старших людей. Сучасне телебачення зовсім ігнорує цю потребу в вихованні у молодого покоління шанування до старших людей. Коли подивишся, як поводяться у транспорті, в чергах зі старими людьми, то стає соромно за українців, за націю з віковими традиціями і культурою. На жаль, ставлення держави до старшого покоління також показує їх повну зневагу цими дорогоцінними людьми. І поки держава не навчиться шанувати старість, ще довго нам прийдеться вчитись на власних помилках.\nЯ проти існуючої в суспільстві думки про те, що стара людина - неповноцінна. Бо старіє тільки тіло, а душа завжди молода. Я вважаю, що треба більше звертатись до людей похилого віку, вони наймудріші люди нашого суспільства. Треба створити клуби для людей похилого віку, дати їм заняття по душі, допомагати їм щоденно.\nВікова мудрість вчить,"що посієш, то і пожнеш". І тому наше сьогодняшнє ставлення до старшого покоління готує нашу старість. Якщо ми шануємо старість, наші діти будуть шанувати нас. І не треба потім на когось нарікати, бо тільки шанування народжує шану і повагу. Зрештою, все повинно змінитись. Повага і шана повинні повернутись в наші родини, на нашу землю, бо без цього ми ніколи не будемо гідними свого краю, своїх пращурів, величного майбутнього. Комментарии


Про реформу місцевого самоврядування та регіональну політики йшлося сьогодні у Кропивницькому | Tusovka\nВажливий форум пройшов сьогодні у Кропивницькому. Це вже друге місто приймало учасників та спікерів найбільш масштабної обласної події, що присвячена реформі децентралізації. Участь у ній взяли біля двохсот представників органів місцевого самоврядування із Кіровоградської та Черкаської областей, а також спікери та запрошені із інших областей України та зі столиці.\nВідкриваючи Форум із вітальним словом, голова Кіровоградської обласної державної адміністрації Сергій Кузьменко зазначив, що децентралізація – найперспективніша реформа в Україні, яка дає державі можливість розвиватися. Керівник області звернув увагу присутніх на кілька важливих аспектів проведення змін у системі місцевого самоврядування. Зокрема, він зауважив, що процес створення об’єднаних територіальних громад є винятково добровільним.\n- Впроваджуючи реформу, ми ставили собі за мету: жодного адміністративного тиску не повинно бути. Ми повинні знайти мотивацію для жителів сіл, селищ чи міст об’єднуватися з громадами інших населених пунктів, щоб у перспективі зробити свою територію більш успішною, - наголосив голова облдержадміністрації.\nПід час вступної частини виступили також голова облради Олександр Чорноіваненко та міський голова Кропивницького Андрій Райкович. Обидва підкреслили важливість та актуальність втілення реформи децентралізації для Кіровоградщини. Роботу форуму продовжили пленарні сесії за участі генерального директора Директорату з питань розвитку місцевого самоврядування Мінрегіону Сергія Шаршова, народних депутатів України, представників Черкаської ОДА, а також радників міжнародних програм підтримки, керівників об’єднаних територіальних громад області, експертів.\nЗокрема, Сергій Шаршов презентував результати Моніторингу, який щомісяця проводить Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. У тому числі він розповів про втрачені можливості, що їх несуть ті громади, які досі не об’єдналися.\n- На прикладі громад Завалівської, Новостародубської та Боківської (Кіровської) громад добре видно, скільки грошей вони могли б отримати, якби кожна свого часу об’єдналася. Сумарна втрати тільки субвенції із державного бюджету місцевим бюджетам на формування інфраструктури об’єднаних територіальних громад за три роки – понад п’ятдесят мільйонів гривень , - продемонстрував Сергій Шаршов.\nВиступив на Форумі і Юрій Ганущак, координатор з правових питань, Центральний Офіс Реформ. Експерт навів метафору, відповідно до якої громади, які стали першими на шлях об’єднання, поїхали далі у купе класу люкс, наступні – у купе, а нинішнім вже лишається «плацкарт».\n- Держава не може терпіти кількох систем паралельно. На часі – відхід від добровільного об‘єднання, і бажаючим варто поквапитись, поки є місця хоча б у «плацкарті», - підкреслив Юрій Ганущак. Тим же, хто буде й далі відтягувати об’єднання, на його думку, загрожує йти взагалі пішки.\nТакож у другій панелі виступив директор Кіровоградського Центру розвитку місцевого самоврядування, що створений за підтримки програми «U-LEAD з Європою» та Мінрегіонбуду, Олег Яременко. Він нагадав, що Центр розпочав роботу у квітні минулого року і тоді став першим в Україні, який відкрив свої двері для надання консультацій і різнопланової допомоги органам місцевого самоврядування та ОТГ.\n- За підсумками 2017 року ми можемо сказати про такі результати нашої роботи, як проведення майже двохсот заходів для більш ніж чотирьох тисяч людей. Серйозну роботу проведено із розробки стратегій розвитку для трьох громад. Майже чверть наших заходів пройшли у форматі виїзних консультацій у районах та селах. Ще чверть - у форматі навчальних семінарів, адже команди об’єднаних громад потребують нових навичок з управління фінансами, комунікацій, муніципальних послуг , - розповів Олег Яременко.\nЗа його словами, Центр надавав минулого року супровід восьми громадам, в яких відбулися перші вибори, а також двом громадам, які стали торік на шлях об’єднання. Також експерти закладу займалися підвищенням спроможності тринадцяти громад, які отримали від наших фахівців навчання, поради та іншу підтримку. У трьох громадах почалася робота із розробки Стратегій (це Соколівська, Ганнівська та Великосеверинівська ОТГ).\n- Що стосується поточного року, то з січня місяця по сьогодні Центр вже провів рівно 100 заходів. Таким чином Кіровоградський ЦРМС займає третє (!) місце серед центрів інших областей по кількості проведених заходів. Делегації із Кіровоградської області навесні побували на навчанні та із візитами у Житомирі, Дніпрі та Миколаєві. Найближчим часом плануємо візит в Одесу у Запоріжжя. Навзаєм ми прийняли делегації із трьох областей України, які дізнавалися про досвід роботи ОТГ на Кіровоградщині. Таким чином тільки за ці п’ять з половиною місяців охоплено роботою біля 2000 осіб , - прозвітував Олег Яременко про роботу центру.\nЦього року очікується, що, завдяки спільній роботі органів місцевого самоврядування, всіх програм і проектів, що втілюються на Кіровоградщині, а також, у першу чергу, завдяки добровільній ініціативі місцевих мешканців наша область до кінця року матиме до десяти нових ОТГ. Центр допомагатиме цим та іншим громадам створювати проекти місцевого та регіонального розвитку (орієнтовно це буде 12 програм). Також заплановано проведення Школи управлінням проектним циклом, завершення створення чотирьох Стратегій розвитку та шести проектів міжмуніципального співробітництва.\nНаприкінці виступу Олег Яременко нагадав, що восени-взимку у місті пройде Форум регіонального розвитку, щоб і запросив присутніх долучатися до розбудови Кіровоградщини, накопичення найкращих практик та втілення найкращих здобутків реформи децентралізації на користь людям.\nНагадаємо, що Кіровоградський Центр розвитку місцевого самоврядування, створений за підтримки Програми «U-LEAD з Європою» та Мінрегіонбуду, постійно надає інформаційну та консультативну допомогу органам місцевого самоврядування і об’єднаним територіальним громадам на Кіровоградщині з питань втілення реформи децентралізації, створення проектів регіонального розвитку, місцевих фінансів та комунікацій. Якщо представникам ініціативних груп потрібні коментарі, консультації чи навчання (а все це – безкоштовно!) від Центру розвитку місцевого самоврядування, телефонуйте будь ласка за номерами: (0522) 32-02-86 або 095-356-35-98 (щодня у будні з 9.00 до 18.00).


Запорізький злодій украв у сусіда 22 кг свинячих делікатесів | СЬОГОДНІ\nУ Запоріжжі злодій зі своїми друзями за три дні з'їв 22 кг вкрадених делікатесів\n27 липня 2018, 14:57\nСеред з'їденої смакоти були корейка, балик і сало на чотири тисячі гривень\nУ Запорізькій області житель Приазовського району протягом трьох днів таємно навідувався до сусідського двору і крав м'ясні делікатеси: за цей час він виніс більше 22 кг копченостей – балику, корейки і сала, а потім з'їв їх зі своїми друзями.\nЗбиток склав майже 4000 гривень, і недавно йому винесли вирок за статтею "крадіжка". За все викрадене злодій уже заплатив, передає IPnews.\nЗа його словами, все викрадене він з'їв разом з друзями. А суд визнав його винним, але звільнив від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік.\nНагадаємо, раніше в Мелітополі поліція затримала чоловіка, якого шукали за крадіжку, а тепер ще й підозрюють у наркоторгівлі – він був у розшуку і переховувався від правоохоронців.\nА раніше в Запоріжжі двоє чоловіків були затримані копами за крадіжку алкоголю і сигарет з супермаркету, і, як тільки вони вийшли з відділення поліції, вчинили напад на перехожого.\nТакож ми писали про те, як в Запорізькій області бійці КОРДа затримали двох чоловіків, які викрали підприємця. Під час огляду поліцейські вилучили у чоловіків два пістолети. Було відкрито кримінальне провадження за статтею "Незаконне позбавлення волі або викрадення людини".\nкрадіжка злодії свинина запорізька область


При «Смолоскипі» відкрито Мистецькі курси «Студія вільного слова». Зголошуватися можна вже. - Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nПри «Смолоскипі» відкрито Мистецькі курси «Студія вільного слова». Зголошуватися можна вже.\nСьогодні є чимало творчих людей, першочергово молодих, які володіють літературниим талантом, але не мають необхідних теоретичних знань та практичних навиків у цій царині, як кажуть, варяться у власному соку. Це уповільнює розвиток літератури, адже талант, підкріплений фаховістю, дає можливість отримати значно кращі результати. Доступність інтернету також додає проблем – відсутність дружніх порад та конструктивної критики заважає молодим авторам реально оцінити свої літературні здібності, можливості та досягнення. І взагалі – немає нічого кращого і потрібнішого для письменника-початківця, аніж фахова допомога!\nСаме з цією метою групою ентузіастів і створюються мистецькі курси «Студія вільного слова», під час роботи яких можна бути почути лекції відомих поетів, прозаїків, критиків та інших фахівців. Курси діятимуть постійно.\nДо уваги майбутніх геніїв пропонується три основних курси: «Поезія. Як стати справжнім поетом», «Проза. Від замальовки до роману», «Критика. Справжній критик – доброзичливий», два допоміжних – «Як стати фрілансером» та «Як стати громадським діячем» і два практичних «Як видати книжку: від пера до читача» і «Як створити власний ЗМІ».\nОкремо працюватиме група для школярів без вікового обмеження.\nДо читання лекцій запрошені відомі літератори, видавці та критики Брати Капранови, Іван Андрусяк, Анатолій Дністровий, Ростислав Семків, Олег Коцарєв та ін. Керівник курсів – письменник, видавець і громадський діяч Сергій Пантюк.\nЩотижня відбуватиметься по 1-й лекції з кожного курсу. Тривалість – 1 год. 20 хв.\nВсі три основні курси складатимуться з трьох підкурсів, по 12 лекцій кожен. Першими починають функціонувати «Студія початківця», після закінчення – «Студія адепта», і третій – останній «Студія високого рівня». Той, хто закінчить повний курс (за умови наявності таланту) отримує чимало нових можливостей, знайомств у літературно-мистецькому середовищі, публікації в електронних та рекомендації для публікацій у паперових ЗМІ. І, звичайно ж, право називатися поетом, прозаїком, критиком.\nДопоміжні та практичні курси складаються з 12 лекцій.\nВже сьогодні формуються групи на такі курси:\n«Поезія. Як стати справжнім поетом»\n«Проза. Від замальовки до роману»\n«Як видати книжку: від пера до читача»\nПочаток роботи СВС – 1 червня.\nУвага!!! На всі інші курси також можна зголошуватися. Вони почнуть діяти з 1-го липня у відповідності до наповнення груп.\nЗголошення та додаткова інформація за телефоном: 067 538 90 41 або за ел. адресою: svs2011@ukr.net\nКороткий опис курсів, на які розпочато запис:\n– особливості поетичної мови;\n– силабічні, силабо-тонічні вірші та верлібри;\n– різновиди віршованих розмірів;\n– ритміку та рими;\n– поділ на строфи, строфи як окремі твори;\n– художні засоби;\n– банальність і новизну;\n– поетичні ляпи та способи їх уникнення;\n– і ще багато-багато про що;\n– а за бажання, пізнаєте головну таємницю – звідки береться енергетика поетичного слова.\n– знаходити поезію там, де, здається, її не може бути;\n– писати різні форми поезії – від хокку до вінка сонетів;\n– технічно працювати над вже написаним віршем, вдосконалювати його, редагувати;\n– розрізняти верлібр, білий вірш і потік лексичних конструкцій;\n– аналізувати свої тексти і тексти своїх колег, визначати, вдався чи не вдався вірш;\n– гратися в поетичні ігри «Буриме», «Я кращий за класика» тощо;\n– систематизувати вже написані тексти, готувати їх до майбутньої збірки і ще багато-багато цікавого.\n– чим проза відрізняється від інших видів літератури;\n– прозові літературні жанри, їх особливості;\n– сюжет, фабулу та інші компоненти прозового твору;\n– прогрес сучаної прози – чи існує він;\n– лаконізм та багатослів’я прози;\n– згармонійовану відповідність та адекватність мовних планів;\n– а за бажання, пізнаєте головну таємницю – чому однією прозою читачі захоплюються масово, а іншої – ні.\n– творчо осмислювати дійсність;\n– перетворювати прозу життя на якісну художню прозу;\n– писати чітко, лаконічно, образно;\n– майстерно будувати діалоги персонажів;\n– розвивати окремий сюжет та кілька сюжетів паралельно;\n– аналізувати свої тексти і тексти своїх колег;\n– опрацьовувати (редагувати) власні та чужі тексти, готуючи їх до друку і ще чимало цікавих речей.\n– проблеми та досягнення видавничої справи та літературного продюсування;\n– особливості книгорозповсюдження;\n– коли написане можна друкувати;\n– основи редагування та коректорської праці;\n– шлях книжки: верстка, художнє оформлення, друк;\n– способи безкоштовної та малокоштовної реклами та просування свого твору;\n– і головне: як зробити свою книжку максимально дешевою (низької собівартості), але продати її якомога дорожче.\n– відбирати твори для майбутньої книжки, концептуально укладати їх;\n– редагувати відібрані тексти «начисто»;\n– підібрати вдалий заголовок;\n– визначатися з обсягом, форматом та накладом книжки;\n– працювати з художником з питань оформлення та дизайнером-верстальником;\n– шукати видавця та друкарню для майбутньої книжки;\n– робити промоційні акції книжки, просувати її в інтернет-просторі;\n– і головне: діяти так, щоб про вашу книжку заговорили як про непересічну подію та явище в літературі.


ДТП на Братиславській у Києві - загинув чоловік - новини Києва | СЬОГОДНІ\nЖахлива ДТП на Братиславській у Києві: загиблого водія "вирізали" з розбитого авто\nНа дорозі зіткнулися Ford і Mitsubishi\nУ Києві вранці у середу, 15 січня, на вулиці Братиславській сталася ДТП, внаслідок якої загинув чоловік. Про це повідомляє пресслужба Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у столиці.\nПовідомлення про аварію надійшло рятувальникам о 7:57.\n"ДТП сталася між автомобілями Ford і Mitsubishi. Внаслідок зіткнення водій автомобіля Ford загинув на місці. За допомогою гідравлічного і пневматичного інструментів рятувальники дістали тіло чоловіка з понівеченого авто", – йдеться в повідомленні.\nЗараз обставини ДТП встановлюють правоохоронні органи.


Культура 2011-10-21 14:29 Підгора-Гвяздовський Ярослав\nНа українські екрани вийшов науково-фантастичний фільм жахів «Дещо». Про нього є сенс писати хоча б тому, що це рімейк однойменного безсмертного у своєму жанрі, вже класичного зразка, створеного 1982 року Джоном Карпентером\nКласику не перероблюють, класику можуть лише підробити. Все залежить від того, наскільки добра підробка, аби її коректно було порівнювати з оригіналом. Для чого робити підробку, гадаю, питання не виникає — щоб заробити на ній гроші, що очевидно. Очевидно, що, в часи тотальної рімейкізації та сиквілізації, й до невмирущої екранізації оповідання Джона Кемпбелла «Хто там?» не могли не дотягтися всюдисутні руки Голлівуду. І це не зрозуміло. Інтригуюча історія про знахідку в Антарктиці багато тисяч років тому замерзлого космічного корабля та інопланетянина поблизу, і його подальший кривавий шлях крізь тіла людей — це справжній perpetummobileдля кіно. Незважаючи на протести любителів фантастики і фільмів жахів у дусі «руки геть від класики!», наразі маємо перед очима її підробку.\nЗважимо на те, що «Дещо» Карпентера не є першою екранізацію оповідання Кемпбелла: за 31 рік до цього фільм «Дещо з іншого світу» був знятий, за чутками, самим Говардом Хоуксом, і хоча фільм лише за початком схожий на науково-фантастичне оповідання, він має досить високий рейтинг у своєму жанрі.\nЩо було робити продюсерам з Universal, щоб, з одного боку, не зруйнувати крихку ідею рімейку карпентерівської класики, а з іншого не сильно витрачатися? Запросити молодого, не спаплюженого мільйонними гонорарами, але амбітного і талановитого сценариста. Це ж стосується і режисера, і акторського складу. На сценариста вибрали американця Еріка Хейссерера, хто воскресив Крюгера для 5-ї частини «Кошмарів на вулиці В’язів» і не зіпсував франшизи п’ятою частиною «Пункту призначення». У крісло режисера посадовили голландця Маттійса ван Хейнінгена, химерно маловідомого творця одного відео і одної короткометражки. В акторах серед відомих опинився лише данець Ульріх Томсен, зірка артаузного кіно з фільмами «Догми» на чолі.\nЗнімальний процес тривав три місяці, це багато. А після не-відомо-скільки-місяців робилися спецефекти. Забігаючи наперед, треба сказати, що комп’ютерні ефекти космічного корабля і монстрів, яких творив із себе прибулець, можуть бути оцінені тільки на 5 по 5-бальній системі. Нажаль, у табелі фільму «Дещо» це буде єдиною п’ятіркою.\nСценарист нової версії фільму відійшов від першоджерела так само необачно і далеко, як інопланетянин від свого корабля. Нібито як вправний хірург, Хейссерер, препарував фільм Карпентера, розрізав його на кавалки, і зшив заново, попередньо замінив деякі складові та додав нові. В результаті від старої версії залишився один лише кістяк сюжету, на який наростили нове м'ясо і одягли у новий костюм. Додалися два жіночі персонажі, американські дослідники з’єдналися із норвезькими, монстр став більш активним, а смертей побільшало разом із жахливими моментами поглинання людей. Від старого доброго «Дещо» дещо залишилося, даруйте за каламбур — зеленкувато-жовтий тон кадру і природність вигляду спітнілих героїв. Все.\nКоли герої починають обговорювати, чому інопланетяни вийшов у холод зі свого корабля, автоматично кланяєшся творцям — вони говорять із любителями фільму Карпентера однією мовою, пробуючи через екран відповісти на ті питання, які й досі задають глядачі. Або, таким чином, заграють до глядача. Що теж не погано. Але чомусь швидко це припиняють робити. Бо заграються із способами перевтілення монстра і вбивання людей. Аж до тої міри, коли втрачається логіка: нащо ж інопланетянину вбивати усіх підряд, якщо йому потрібно навпаки, переробити їх на собі подібних? І чому монстр продовжує залишатися монстром, якщо він може стати людиною? І чому він не ховається, а полює на людей відкрито? Ці питання — вирок. Бо «Дещо» Карпентера переросло в класику саме за створення мікросвіту, який є обгрунтованним і має чітку логіку існування, а питання щодо його творення ідентичні питанням до нашого світу, і є вічними.\nАпофеозом абсурду стає не так перехід дії на борт космічного корабля — це непогана ідея в руслі тої самої гри зі знавцем теми, — як мавпування «Чужого». Для поціновувачів такий сюжетний поворот може бути козирем, бо самого «Чужого» Рідлі Скотта перед прем’єрою 1979 року засміяли в пресі за явні перегуки із фільмом Хоукса. Проте, гадаю, так далеко ні сценарист, ні режисер, ні продюсери не заглядали.\nФінал, ось єдине, що може врятувати творців від страшної і заслуженої критики у повному і злочинному руйнуванні класичного кінотвору. Вже на титрах, за кадром починається музика із фільму 82-го року, а в кадрі з’являється норвежець на вертольоті та пес, що біжить засніженим полем. Це, власне, початок карпентерівського «Дещо». Тобто увесь «Дещо» ван Хейнінгена не є рімейком, а є приквілом. Щемлива ностальгія, спогади про кайф від перегляду класичного фільму стають панівними саме на той важливий час, коли виходиш з кінотеатру, ставлячи фільму оцінку. Хитро.\nUniversal фільм фільм жахів


Пульт Rolsen KEX1D-C55 - пульт до телевізора Ролсен (Rolsen) .Купити пульт київ\nПульт Rolsen KEX1D-C55 - пульт до телевізора Ролсен (Rolsen)\nПульт Rolsen KEX1D-C55 - не оригінальна якісний пульт до телевізора Ролсен.\nПульт для телевізора Rolsen KEX1D-C55 - не оригінальна якісний пульт ДУ (дистанційного керування) для телевізорів фірми Rolsen. Цей пульт до телевізора Ролсен , виготовлений з якісного ABS пластику і має 100% сумісність з вашим оригінальним пультом ду. Наш пульт Rolsen KEX1D-C55 має більш високу якість збірки, в порівнянні з його більш дешевими аналогічними китайськими пультами. Завдяки чому саме наш пульт для телевізора Rolsen найбільш привабливий і на порядок надійніший.\nДаний пульт Rolsen KEX1D-C55 підходить до наступних моделям телевізорів:\n< li> DIGITAL 21BM91\nROL SEN C21R21\n< li> WEST C2104S\nКупити пульт для телевізора Rolsen KEX1D-C55, у нас дуже легко. Для цього вам треба тільки натиснути на кнопку купити і заповнити ваші контактні дані. Після чого з вами зв'яжуться наші менеджери для уточнення всіх деталей замовлення. Або передзвонити нам по одному з наших телефонів.


STELATOPIA® Крем-емолент | Mustela\nКрем-емолент Stelatopia - це зволожуючий крем для тіла, який допомагає поповнити, заспокоїти та відновити шкіру вашого малюка, схильного до екземи, зберігаючи вашу дитину щасливою, здоровою та без свербіння. Просто нанесіть наш пом’якшуючий крем на шкіру вашої дитини двічі на день. Для повного захисту та полегшення симптомів використовуйте наш очищуючий гель Stelatopia. Ніжний та ефективний для новонароджених, немовлят та малюків\nСпеціально розроблений для новонароджених, немовлят та малюків з надзвичайно сухою шкірою та шкірою, схильною до екземи. Наш крем зволожує, поповнює та заспокоює шкіру, одночасно відновлюючи та захищаючи пошкоджений шкірний бар’єр вашої дитини. Легка кремова текстура легко наноситься, швидко вбирається і зволожує шкіру, знімаючи подразнення, свербіж та дискомфорт.\nФормула рослинного походження, що не містить запахів, наш крем для екземи збагачена сумішшю натуральних інгредієнтів, таких як авокадо персеоз, запатентована поживна речовина, що допомагає захистити ніжну шкіру, та дистилят соняшникової олії, що заспокоює, зволожує та наповнює шкіру ліпідами. .\nЗволожує, поповнює і усуває відчуття дискомфорту.\nДопомагає посилити захист надзвичайно сухої шкіри, щоб зберегти її багатство.\nІновація: Доведена ефективність запатентованої надзвичайно сухої шкіри STELASKIN®, реконструйованого епідермісу немовляти в лабораторії.\nЗнижує відчуття дискомфорту: 91% (2а).\nЗменшує сильну сухість: 90% (2b).\n(2) Клінічне дослідження, проведене під дерматологічним та педіатричним контролем на 65 немовлятах з надзвичайно сухою шкірою протягом 28 днів (а. Екзаменатор, б. Самооцінка).\nНаносити пом’якшуючий крем Stelatopia двічі на день на суху шкіру, приділяючи особливу увагу схильній до екземи та подразненій шкірі.\nМ’яко масажуйте для максимального ефекту.\nНе застосовувати до кровоточивих ран.\nMustela покладається на безпеку, перш за все, оскільки ми знаємо, що немає нічого дорожчого за вашу дитину.\nДистилят соняшникової олії, запатентований природний інгредієнт: із заспокійливими властивостями, що допомагає наповнити шкіру.\nАвокадо Персеоз, запатентований природний інгредієнт: сприяє посиленню вологозахисту надзвичайно сухої шкіри, щоб зберегти її багатство.\nГарантована безпека від самого народження :\nВисока толерантність шкіри.


Новини Закарпаття - Портрети знакових українських та світових діячів можна побачити в ужгородському скансені\nНа виставці представлено понад 40 портретів знакових українських і світових діячів та зірок . За словами автора для нього в портреті найважливіші очі і тому кожна робота має свою історію та емоцію. У відвідувачів музею є можливість побачити та заглянути в очі Сальвадору Далі, Джону Ленону, Кузьмі Скрябіну, Сергію Нігояну, Любомиру Гузару та багатьом іншим героям картин.\nУлюблена робота автора - Кузьма. Ця картина народилася о 4 ранку за два роки після трагедії. Взагалі у колекції є кілька портретів із зображенням Андрія Кузьменка.\nОкрім портретів знаменитостей закарпатці одними з перших мають змогу, побачати полотна нової експозиції автора – жіночі образи в українському стилі різних регіонів. Один з цих портретів народився в ніч перед відкриттям виставки.\nДо початку війни на Сході України Микола Стус знаний у волонтерській спільноті як активний учасник волонтерського руху.\nВиставку відкрив директор музею Василь Коцан. З вітальним словом до автора звернулися академік та голова Спілки дизайнерів України - Михайло Белень та професор УжНУ Сергій Федака. Про творчість автора виставки розповідала його помічниця та менеджер Ольга Онацко.\n07 червня 2019, 13:40


Мішель відстоює новий міжнародний договір про пандемію - Репортер ЄС\nМішель відстоює новий міжнародний договір про пандемію\nГолова Європейської Ради Шарль Мішель закликав укласти міжнародний договір про готовність до пандемії. В спільна оп-ред написаний разом із президентом ВООЗ Тедросом Адхамоном (30 березня), він стверджує, що світові потрібно побудувати більш надійну міжнародну архітектуру охорони здоров'я, яка захищатиме майбутні покоління.\nПропозиція виходить за рамки поточної пандемії та передбачає подальші серйозні надзвичайні ситуації у галузі охорони здоров’я. Мішель сказав: “Жоден уряд чи багатостороння установа не може самостійно вирішити цю загрозу. Питання не в тому, якщо, а коли. Разом ми повинні бути краще підготовленими до прогнозування, запобігання, виявлення, оцінки та ефективної реакції на пандемію вкрай скоординовано. Пандемія COVID-19 була суворим і болісним нагадуванням про те, що ніхто не в безпеці, поки всі не в безпеці ".\nВеличезне спасибі @eucopresident Шарль Мішель за перемогу в міжнародному заклику # Пандемічний договір зробити світ краще підготовленим до реагування на пандемії та кризи здоров’я. @WHO настійно вітає ваше керівництво. https://t.co/sKnX39rnla pic.twitter.com/LyOLWmI7He\n- Тедрос Адханом Гебрейєс (@DrTedros) Березня 30, 2021\nМішель сказав, що головною метою буде сприяння формуванню всеурядового та всесоціального підходу, зміцненню національного, регіонального та глобального потенціалу та стійкості до майбутніх пандемій: системи оповіщення, обмін даними, дослідження, а також місцеве, регіональне та глобальне виробництво та розповсюдження медичних заходів та заходів протидії охороні здоров’я, таких як вакцини, ліки, діагностика та засоби індивідуального захисту ».\nПро пропозицію міжнародного договору про пандемію вперше заявив президент Європейської Ради Шарль Мішель на Паризькому форумі миру в листопаді 2020 року.\nСподіваємось, що міжнародний договір про пандемію, прийнятий у рамках Всесвітньої організації охорони здоров’я (ВООЗ), дозволить країнам по всьому світу зміцнити національний, регіональний та глобальний потенціал та стійкість до майбутніх пандемій.\nПісля прийняття асамблеєю ВООЗ договір повинен бути ратифікований необхідною кількістю країн, щоб набути чинності. Це стане юридично обов'язковим лише для тих країн, які ратифікують його на національному рівні.\nІснуючі глобальні інструменти охорони здоров’я, особливо Міжнародні медичні правила, лягли б в основу договору. Керівними принципами пропозиції є колективна солідарність, закріплена в принципах справедливості, інклюзивності та прозорості.\nДоговір визначатиме цілі та основоположні принципи з метою структурування необхідних колективних дій для боротьби з пандеміями, а також буде спиратися на вже існуючі міжнародні медичні правила, які були узгоджені в 2005 році та набули чинності в 2007 році.\nМіжнародний договір про пандемію підтримуватиме та фокусуватиметься на: ранньому виявленні та попередженні пандемій; стійкість до майбутніх пандемій; реагування на будь-які майбутні пандемії, зокрема шляхом забезпечення універсального та рівного доступу до медичних рішень, таких як вакцини, ліки та діагностика; посилення міжнародної системи охорони здоров’я з ВООЗ як координаційним органом з глобальних питань охорони здоров’я; і підхід "єдиного здоров'я", що поєднує здоров'я людей, тварин і планети.\nФранція та ЄС близькі до угоди про порятунок авіакомпанії Air France: міністр\nМіжнародна роль євро: євро у світі\nПобиття фінансової злочинності: Комісія переглядає правила протидії відмиванню грошей та протидії правилам фінансування тероризму\nЦентральна Азія4 днів тому\nдані4 днів тому\nІрландія3 днів тому\nПопередній тиждень5 днів тому\nEntrepreneurs3 днів тому


Як соціальна комерція змінює поведінку покупців і створює можливості для бізнесу\nПоки дехто вже встиг вибудувати повноцінний бізнес навколо свого аккаунта в Instagram або поставити на потік продажі за допомогою відео на YouTube, велика частина ринку тільки починає розвертатися в цю сторону. Хоча на Заході це вже потужний напрям інтернет-маркетингу, сегмент ринку, який зростає.\nЦьому явищу можна дати коротке визначення:\nСоціальна комерція – це різновид електронної торгівлі, яка передбачає використання соціальних мереж безпосередньо для просування та продажу товарів.\nІншими словами, соціальні мережі стають одним з ключових каналів продажів, а не просто ще одним інструментом комунікації з аудиторією.\nА далі в статті ми поговоримо про цю тему докладніше.\nЯк це працює? Механіки продажів у соціальних мережах\nСпочатку соціальні мережі використовувалися тільки за прямим призначенням, але з часом все більше підприємців почали розуміти їх потенціал для продажів. Навіть реклама в Facebook, в її нинішньому вигляді, з’явилася тільки через декілька років після запуску платформи.\nНа даний момент, в контексті соціальної комерції, у бізнесу є наступні варіанти взаємодії з потенційними клієнтами:\nКаталоги товарів для сторінок в Facebook;\nShopping Tags в Instagram;\nТоварні піни в Pinterest;\nЗамовлення через особисті повідомлення;\nКлік по посиланню та замовлення з сайту.\nЩоб привернути увагу до своєї пропозиції, власник бізнесу може використовувати пости на своїй сторінці, відгуки та огляди існуючих користувачів, таргетовану рекламу, співпрацю з блогерами (пости, рекомендації, згадки в історіях), проводити конкурси й організовувати іншу активність.\nTikTok Shopping вже на горизонті, а в останньому оновленні Telegram тестується функція покупок усередині месенджера. Потенціал соціальної комерції набагато більший, ніж може здатися на перший погляд.\nВажливі переваги соціальної комерції для бізнесу\nЗ соціальною комерцією увесь призначений для користувача досвід покупки – від появи потреби та пошуку інформації про продукт, і до процесу оформлення замовлення – відбувається безпосередньо в соціальних мережах. Не впевнені, що для вашого бізнесу це буде хорошою ідеєю? Ось кілька причин, чому варто спробувати:\nПокупки у соціальній мережі – це набагато більш органічний досвід, ніж замовлення на сайті інтернет-магазину;\nКількість дій, які необхідно зробити покупцеві, зводиться до мінімуму;\nКонкуренція в цьому сегменті поки що значно нижча, ніж в інших каналах;\nПодальше поширення швидкісного мобільного інтернету ще більше збільшить аудиторію та потенціал продажів у соцмережах;\nДоступні широкі можливості для найдетальнішого орієнтування реклами;\nШвидкість тестування будь-яких маркетингових гіпотез прискорюється в рази;\nЯкщо ваша цільова аудиторія складається переважно з людей віком 18-35 років, кращого місця для взаємодії з нею, ніж соціальні мережі, вам не знайти.\nВисокий рівень залученості аудиторії та велика кількість часу, який люди проводять у соціальних мережах, роблять такі платформи ідеальним місцем для взаємодії бізнесу з покупцями.\nТактики та стратегії, які допоможуть збільшити продажі у соціальних мережах\nТепер, коли ви розумієте, як все працює, я поділюся з вами кількома перевіреними на практиці порадами, які допоможуть вам заробляти більше.\nІнвестуйте у правильні канали. Соціалок багато, але краще не розпорошуватися і сконцентрувати свої зусилля на тих, які найкраще підходить для вашого бізнесу і забезпечує найбільшу віддачу.\nВикористовуйте KPI для відстеження ефективності. Ви повинні мати можливість аналізувати свої зусилля та бачити, чи забезпечили отримані результати позитивну окупність інвестицій.\nВзаємодійте зі своїми підписниками. Пам’ятайте не тільки про продажі, але і про «соціальну» складову. Створюйте цікавий контент, влаштовуйте конкурси, відповідайте на питання.\nПрацюйте над лояльністю й утриманням клієнтів. Конвертуйте їх у підписників і працюйте над поверненнями. Повторні продажі за рахунок вже існуючої аудиторії набагато більш рентабельні, ніж постійна робота над залученням нових клієнтів.\nВикористовуйте контент, який генерується користувачами (UGC). Це зображення, відео та огляди, які люди публікують у соціальних мережах. Вони сприймаються потенційними клієнтами як надійний, автентичний і впливовий контент, що робить його неймовірно цінним ресурсом для маркетологів.\nАналізуйте і змінюйте стратегію. По мірі появи нових платформ і зміни у поведінці користувачів повинна розвиватися і ваша стратегія роботи. Просто тому, що конкретний канал або стратегія працювали в минулому, це не обов’язково означає, що вони залишаться ефективними у майбутньому.\nВикористовуйте ретаргетинг. Не важливо, звідки ви залучаєте відвідувачів на сайт – за допомогою ретаргетингу ви можете потім показувати їм свої рекламні оголошення в соціальних мережах.\nМайбутнє соціальної комерції\nSocial commerce динамічно розвивається завдяки тому, що цей рух відбувається у трьох напрямках одночасно: соціальні мережі створюють нові та розвивають існуючі інструменти для продажів, бізнес вчиться використовувати їх за призначенням, а користувачі все активніше використовують соцплатформи для здійснення покупок.\nМи все ще перебуваємо тільки на початкових етапах розвитку цього напрямку, але переможцями тут стануть ті, хто не буде довго зволікати, щоб потім застрибнути у вагон поїзда, що рушив. Це чудовий канал продажів на додаток до основного сайту, адже соціальна комерція дає можливість взаємодіяти з клієнтами в органічному для них середовищі, за допомогою легких і зручних інструментів.\nСподіваюся, ця стаття була для вас корисною. Якщо є питання – пишіть у коментарях!


Після рецензування та дослідження так багато Природні таблетки в Шостка Україна, я повинен бути чесним, коли я сказав, що Proactol Plus Моя кінцева улюблених таблетки для схуднення в Шостка Україна.\nЦе природний жир підшивки, яка допомагає людям у Шостка Україна, щоб запобігти більш ніж на 27% жиру будучи всмоктується у вашому тілі. Якщо ви шукаєте чесний proactol відгук, то читайте, що я думаю про це нижче.\nНатисніть тут, щоб купити Proactol Plus в Шостка Україна\nProactol Plus' основним інгредієнтом є NeOpuntia волокна (ака Колюча груша) допомагає людям у Шостка Україна зв'язувати жиру і уповільнюють травлення Цей природний жир прив'язування інгредієнт запобігає до 27,4% жиру з будучи всмоктується і включений у організмі.\nProactol вже зробив собі ім'я за себе на ринку втрата ваги Великобританії за останні кілька років і став досить успішним в Шостка Україна.\nЦьому інгредієнт як відомо зв'язувати жиру і уповільнюють травлення ставка. Це можуть безпечно використовуватися вегетаріанців і веганів у Шостка Україна і алергенів безкоштовно, не має Штучна забарвлення, сіль, смаків, клейковини або консервантів.\nНа відміну від інших "жир в'яжучих" це заважає залученню жиру замість прив'язування, він, який в свою чергу викликає проблеми з деякими травленням, Proactol Plus гарантії, що люди в Шостка Україна не буде мати будь-яких шлунка порушує або будь-який шлунково-кишковий дискомфорт. Це пояснюється тим, що одного разу вона зв'язує жир; вона створює гідрофобні взаємодії між головними жилками, так що буде природно і легко пройти.\nОднак, якщо ви використовуєте цей продукт, як це і передбачалося вас багато доведених результатів, щоб допомогти людям у Шостка Україна на вашому шляху до успішної втрати ваги.\nProactol Plus вдається до не hype, робить жодних неправдивих обіцянок, але виділяється як справжнього трав'яний продукт, який дає людям в Шостка Україна результат, який ви хочете. Це Природні таблетки для схуднення має багато клінічних випробувань і було встановлено, бути безпечним і ефективним.


Експлуатація канальних обігрівачів — Верано-конвектор\nЕксплуатація канальних обігрівачів Verano konwektor\nДекораційним елементом канального обігрівача є елегантна решітка. Дерев'яні решітки можуть бути виконані тільки з необробленої деревини. З метою забезпечення решітки з дерева необхідно її піддати процесу травлення і лакування. Алюмінієві решітки можуть бути виготовлені з натурального алюмінію, пофарбовані будь-яким кольором RAL або анодовані. Решітки, виготовлені з нержавіючої сталі, доступні тільки в подовжній версії.\nРешітки спроектовані таким чином, щоб прикривати не більш ніж 30% просвіту каналу. Якщо прикрита більша частина каналу, він обігрівач досягає меншої теплової потужності. Застосовуючи канальний обігрівач під час опалювального сезону, не накривайте його, наприклад, килимами та не ставте будь-які меблі на решітці. Це важливо для підтримки належної чистоти всередині каналу. Необхідно перед кожним опалювальним сезоном пилососити і чистити канал теплообмінника.\nРешітки стійкі до тиску і стирання при русі з низькою інтенсивністю. Через це канали не можуть встановлюватись в місцях, де очікується великий рух пішоходів. Ідеальне рішення є поставити після опалювального сезону замість решітки кришку, зроблену з того ж матеріалу, що й підлога. Це дозволяє полегшити утримання чистоти в каналі. Канальні обігрівачі Verano konwektor повинні бути раз на рік очищені, бажано перед початком опалювального сезону. Обігрівачі повинні бути очищені від пилу, який збирається в каналі і на теплообміннику.\nКонструкція опалювального приладу Verano konwektor виключає контакт алюмінію і міді через воду (вода проходить тільки через мідний змійовик). Конвектори Verano майже не чутливі до якості водопровідної води і не вимагають антикорозійного захисту. Вони стійкі до корозії завдяки виготовленню теплообмінника з благородних матеріалів (мідний змійовик). Оскільки труба конвектора мідна, установку теж краще зробити з мідних труб і підключити котел з теплообмінником також з міді. Проте немає ніяких перешкод до використання пластикових труб.


Якщо раптом з якихось причин ваш проект перестав приносити вам радість (а заодно і мотивацію, і дохід), то це не привід опускати руки та називати себе бездарністю. Причини такого стану можуть ховатися набагато глибше, інформує Ukr.Media.\nІноді трапляється так, що навіть власний бізнес набридає, перестає приносити задоволення і тішити. Те, що раніше цікавило, запалювало, стало буденністю. Займатися проектом більше не хочеться, з'являється втома, апатія і байдужість. До чого це може призвести, здогадатися нескладно. Чому виникає втома від власної справи та що з цим можна зробити — з'ясовуємо разом з нашим експертом.\nНа жаль, але навіть найцікавіша робота з часом може перетворитися на рутину. І якщо ви вже багато років вкладали у свій проект достатню кількість сил, фінансів і знань, але не отримали бажаної віддачі, то, можливо, є сенс переглянути бізнес-модель або навіть знайти наставника, який допоможе вийти на новий рівень вашого розвитку.\nОсновні причини втрати інтересу до того, що раніше вас надихало і мотивувало\nНа самому початку бізнесу ви, напевне, багато розвивалися: проходили навчальні курси, читали корисні книги, дивилися відео. Поступово все налагодилося: з'явилися постійні клієнти, попит на продукт, стабільний дохід. Ви досягли, чого хотіли. Тепер бізнес успішно функціонує, але більше задоволення не приносить. Колись цікава ваша робота перетворилася на рутину. На жаль, так відбувається навіть з улюбленим заняттям.\nВідсутність фінансового зростання\nОсь вже з року в рік ціна на вашу продукцію не змінюється. Прибуток залишається на одному місці або має неістотне зростання. Ви досягли фінансової вершини,більше прагнути нікуди. Звісно, звідки тут взятися мотивації?\nВи не використовуєте свій потенціал на всі 100%\nЯкщо ви не реалізовуєтеся максимально, вам стає нудно. Ви розумієте, що можете значно більше, але необхідності в цьому немає.\nДисбаланс між тим, що віддаєш і що отримуєш\nЦя причина актуальна тільки для розвиненого бізнесу. На старті власної справи багато людей стикаються з дисбалансом, але з розвитком проекту він зникає. Якщо ж ви вже довгий час відчуваєте, що вкладаєте набагато більше енергії, емоцій, грошей, ніж отримуєте натомість, з'являються апатія і розчарування.\nНа щастя, це все можна виправити і змінити ситуацію в кращу сторону.\nНайбільш ефективні рішення для кожної з вище перерахованих проблем\nШукайте перспективи для розвитку проекту\nНе зупиняйтеся на досягнутому, використовуйте можливості для вдосконалення. Припустимо, у вас своя кондитерська. Довгий час ви пекли кекси, пиріжки та булочки. Ваша продукція отримала попит, стала приносити хороший дохід, але при цьому стало нудно. Освойте нові навички, навчитеся робити щось нове. Почніть пекти багатоярусні торти, складні десерти та екзотичну випічку різних народів світу.\nРозширюйте фінансовий потенціал\nШукайте можливості для зростання прибутку. Знайдіть успішних конкурентів і проаналізуйте їх пропозиції. Припустимо, ви в'яжете шапки на замовлення і продає за кожну 200 гривень. Ваш конкурент реалізує вироби за 500 гривень. Це свідчить про те, що фінансовий потенціал у вашої продукції є. Можливо, доведеться розширити асортимент, удосконалити товар, впровадити нові технології, та ви зможете продавати свої шапки за ті ж 500 гривень.\nНамагайтеся максимально реалізуватися\nЯкщо розумієте, що можете більше, розширте функціонал, шукайте можливості для повної реалізації. В ідеалі сфера вашої діяльності повинна відповідати вашим здібностям, бажанням і інтересам. Якщо чогось бракує, подумайте, як можна впровадити цю складову. Припустимо, ви онлайн-психолог. Кожен день ви відповідаєте на тисячі повідомлень, ведете свій блог, читаєте наукову літературу. При цьому ви розумієте, що застосовуєте тільки 70% своїх знань і вам бракує живого спілкування. Почніть виступати на наукових конференціях або працювати з новими, більш складними проблемами.\nПрагнете відновити баланс між тим, що віддаєте і що отримуєте\nЯкщо вже декілька років ви вкладаєте в проект багато сил і емоцій, але мало отримуєте натомість, варто задуматися. Можливо, час переглянути бізнес-модель, знайти наставника, який допоможе вийти на новий рівень вашого розвитку.\nЦе дієві інструменти. Але якщо вам не хочеться їх застосовувати, то, може, дійсно пора змінити сферу бізнесу? Здійснювати такі зміни раз в 10-15 років — це норма в сучасному світі. Тому ви обов'язково впораєтеся.\nЯкщо ви відчуваєте, що «засиділися», то не бійтеся мислити глобально та освоювати нові горизонти. Але тільки не забувайте влаштовувати собі перепочинок, інакше через якийсь час роботи без відпочинку ви знову відчуєте, що світ вам став не милий. А це, нагадаємо, ніяк не входить у ваші плани.\nЖиття Робота Бізнесмен Втома Малий бізнес Бізнес-леді Мотивація


Як дієта відтворює роль у релаксації | happilyeverafter-weddings.com\nЯк дієта відтворює роль у релаксації\nВи, напевно, знаєте, що продукти, які ви їсте, можуть спричинити такі проблеми, як високий рівень холестерину та збільшення ризику серцевих захворювань. Чи знали ви, що продукти, які ви обираєте, також можуть вплинути на ваш настрій, включаючи вашу здатність відпочити або заснути?\nВажко сказати точне визначення стресу, оскільки воно для кожного інше. Що одна людина розглядає як стрес, хтось інший не може. Коли більшість людей думають про стрес, вони вважають негативні причини стресу, але не всі причини стресу є поганими. Наприклад, починаючи нову роботу або плануючи весілля, може бути те, на що вас хвилює, але це все ще може привернути увагу до вашого життя.\nСтрес може також бути викликаний негативними речами, такими як хвороба, втрата роботи та смерть близької людини. У деяких ситуаціях стрес гострий, що означає, що він настає раптово і триває лише тимчасово. В інших випадках стрес стає хронічною проблемою.\nЧи стрес викликається позитивною зміною чи негативним досвідом, коли стрес хронічний, це може призвести як до фізичних, так і до емоційних симптомів. Чим довше ви будете стресувати, тим більше шансів на розвиток симптомів. За даними медичного центру Університету Меріленда, стрес може привести до декількох фізичних та емоційних умов. Наприклад, стрес може знизити здатність вашого організму боротися з інфекцією, може заважати травленню та викликати головні болі . Це також може призвести до психологічних проблем, таких як депресія та гнів . Хронічний стрес також може сприяти переїдання та збільшенню ваги.\nПідключення до їжі та настрою\nЗ усіма негативними наслідками стресу, має сенс робити якомога більше, щоб зменшити його наслідки. Є кілька способів зниження стресу, таких як фізичні вправи, інші методи релаксації для тривоги, такі як дихальні вправи та медитація. Але деякі люди можуть бути здивовані, дізнавшись, що є зв'язок між їжею та настрій.\nХоча це не єдиний чинник, який впливає на настрій, їжа може відігравати ту роль, яку іноді пропускають.\nКоли рівень стресу підвищується, ваше тіло виробляє більше кортизолу. Кортизол може сприяти харчуванню тягу, особливо вуглеводів. Це може бути причиною того, що деякі люди досягають для комфортних продуктів, таких як макарони, сир і картопляне пюре. Харчування продуктів харчування, які мають високий вміст вуглеводів та низький вміст білка, може залишити вас відчуттям повільності та зменшення вашої здатності боротися зі стресом. Можна допомогти змінити тип їжі, до якої ви дотягуєтеся під час стресу.\nДив також: Лікування депресії - які ваші можливості?\nПам'ятайте, що це, мабуть, непогана ідея використовувати їжу як засіб зниження стресу. Це може призвести до переїдання та збільшення ваги. Але ви можете включити стрес, що зменшує кількість їжі у ваш раціон, і знати про те, який вид їжі потрібно уникнути. Крім того, це не просто продукти, які ви обираєте, але як ви їсте, що має значення. Наприклад, їсти велику їжу прямо перед сном може заважати вам спати і підвищити рівень стресу. Якщо у вас є закуска до сну, пам'ятайте про розмір порції. Замість великої їжі, дотримуйтесь легкої закуски.\nТрави для жінок, які намагаються задуматися\nТиреотропний гормон (ТГВ) - загальна інформація\nТрюфельне масло попкорн\nВитоку кишки: що це та як його зберегти від руйнування вашого життя\nДіти натискають на нові здорові шкільні обіди, що зараз?\nІмпотенція, яка тісно пов'язана з серцевими проблемами\nРак передміхурової залози: альтернативні методи лікування\nФакти і міфи про серцевому тренуванні\nСтан здоров'я, яка зупиняє нігтів від вирощування\nХелен Келлер: Труднощі глухонімих\nВплив серцевих скорочень на ваше тіло\nОрганічна їжа дійсно не краще?\nПеревірені способи прискорення процесу загоєння грибків ноги\nСлиз в сечі та інші симптоми сечовивідних шляхів: коли вам потрібно звернутися до лікаря\n3 дивні способи скинути кілька фунтів за тиждень


2020 – Колосок\nТакі цікаві яйця\nМовні барви №12/2020\nБоротися за себе, своїх рідних, за Батьківщину. Боротися, боротися, боротися! Пам’ять про тих, хто мужньо приймає випробовування долі та непохитно відстоює своє, житиме вічно. Присвятімо цей місяць творчості незламного українського звитяжця Василя Стуса. ...\nОлексія Спринчак. Вирощування меліси лікарської у домашніх умовах\nВітаю, мене звуть Олексія Спринчак. Мешкаю я у прекрасному місті Кременчук, що на Полтавщині, навчаюсь у ліцеї № 4 „Кремінь” у 7-А класі. Узимку ми особливо відчуваємо потребу у вітамінах, а мелiса, як відомо, містить велику кількість поживних, корисних біологічно-активних речовин, вітамінів і приємна на смак. Тож я вирішила виростити цю пряну рослину у власній ...\nАльбіна Шевчук. Професії майбутнього. Частина друга: професіонали XXI століття, яких не вистачатиме найближчим часом\nСвіт не стоїть на місці, і вміння швидко та результативно адаптуватися вносить у професійне життя чимало змін (мал. 1). Якщо раніше студент після навчання міг роками вчитися завдяки базі, яку отримав в університеті, то тепер його знання потрібно поновлювати щоквартально, щоб відповідати тенденціям та новим підходам у роботі. Адже від цього залежить репутація компанії та ...\nОлександр Шевчук. Зорі та субзорі з аномальними параметрами\nАстрономи зорею називають кулястий об’єкт, у надрах якого обов’язково повинні відбуватись ядерні реакції з утворенням (синтезом) гелію. А для цього мінімальна маса зорі не повинна бути меншою за 80,35 мас Юпітера (160 октильйонів кілограмів = 1,6×10²⁹ кг). Найближчою до Землі зорею є Сонце. Коричневі карлики – не зоряні об’єкти, а субзорі з масами в діапазоні від ...\nВіра Сенчина. Мандрівка Амазонією\nВночі ми вилетіли з Ліми, столиці Перу, у м. Ікітос. Політ тривав 1 годину 20 хвилин. Місто розташоване біля витоків Амазонки, де зливаються дві ріки – Напо і Укаялі. Менша частина ріки протікає територією Перу, а більша – у Бразилії. ...\nГалина Вихівська. Калейдоскоп фруктової екзотики, або „Драконові” фрукти\nСмак не укажчик: хто любить кавун, а хто – свинячий хрящик. Чули таку приказку? Дійсно, смаки в кожного різні, особливо якщо це стосується їжі. Та я пропоную розмову не про харчові уподобання, а про те величезне різноманіття смакоти, яке дарує нам природа та людська праця. ...\nЛюдмила Петринка. Скільки полюсів у Землі?\nУсі знають про географічні полюси Землі – Північний та Південний, які позначають вісь обертання Землі і є постійними. Крім географічних полюсів, наша планета має і магнітні. Вони можуть зміщуватися через зміни в магнітному полі планети. Магнітні полюси не збігаються з географічними. ...\nМовні барви № 11/2020\nВідкрий своє серце для любові. Відкрий його для своєї Батьківщини. Люби Україну за її щиру та співочу душу, за норов, наполегливість і невідступність. Люби за її витончені вишиванки і за ситні, смачні страви. Люби за невтомну, щедру землю і за буйні ліси. Люби її за сонні, тихі сходи сонця і неквапливі багряні заходи. Люби Україну за таємничі Карпати, швидкі, клекітливі річки та неозорі моря. Люби, коли вона гріє привітним сонцем, коли плаче холодними дощами. Коли святкує перемоги і коли тужить через поразку. Навчись віддано любити її, таку багатогранну та рідну. ...\nАльбіна Шевчук. Професії майбутнього. Частина перша: компетентності XXI століття\nЛюдство не раз намагалося спрогнозувати свій розвиток у майбутньому, висуваючи наукові гіпотези та релігійні передбачення, вигадуючи цілі світи в книгах та фільмах. Інколи траплялися цікаві збіги, як-от про біологічну зброю з Уханя в книзі „Очі темряви” (1981 рік) письменника-фантаста Діна Кунца або передбачення масштабних терактів у Парижі 13 листопада 2015 року в комп’ютерній грі-шутері „Battlefield 3”, яка ...\nОлег Горовий. Найбільша у світі льодова країна\nІ це – не Антарктида! Це найбільший у світі острів – Ґренландія, розташований у полярних широтах між євразійським та північноамериканським континентами. Для більшості людей Ґренландія – холодна країна далеко на півночі. На території цього крижаного велетня, площею більше двох мільйонів квадратних кілометрів, проживає всього 56 тисяч осіб. За показником густоти населення Ґренландія посідає одне з ...\nОлександр Шевчук. Рекорди, які належать супутникам планет\nПродовжимо наше знайомство з космічними рекордами. Попередні рекорди, які ми розглядали, належали малим тілам Сонячної системи: кометам та астероїдам. Сьогодні ми розповімо про рекорди, які належать дещо більшим астрономічним об’єктам – супутникам планет Сонячної системи, адже поки що про супутники екзопланет нам невідомо нічого. ...\nЄвгенія Котькало. Відомий і загадковий гість в Україні\nЧи мріяв ти коли-небудь побачити НЛО? Або хоча би знайти уламки космічного корабля? А якщо тобі відкрити таємницю, що кожен з нас майже щодня зустрічається з прибульцями, не здогадуючись про це? Йдеться про чужинців рослинного світу, які проникають на нові території, захоплюють їх і займають там панівне становище, витісняючи місцеві (аборигенні) види. Особливу небезпеку такі рослини становлять для видового розмаїття того краю, куди потрапляють. ...\nОксана Загубинога. Таємниці яблука, символа пізнання. Частина 2\nЯкщо ти бачив/бачила полотна середньовічних майстрів на тему гріхопадіння, то, можливо, помітив/помітила, що саме цей плід Єва тримає в руках. Чому саме яблуко раптом стало забороненим плодом, адже в біблійних джерелах сам плід не названо? Тут дуже багато версій, але найбільш правдоподібна – лінгвістична. Слова „яблуко” (mālum) і „зло” (malum) на латині дуже співзвучні. Не дивно, що при думці про зв’язок гріха (зла) з якимось плодом вибір перш за все впав саме на це цінне джерело вітамінів і клітковини. ...\nГалина Вихівська. Калейдоскоп фруктової екзотики. Його колюча величність, дуріан\nІз екзотичних фруктів дуріан має найскандальнішу репутацію. Зазвичай люди відзначають смакові якості плодів, але не в цьому випадку. Тут перша асоціація стовідсотково пов’язана із запахом. Він такий своєрідний, що той, хто вперше стикнувся із ним, узагалі не розуміє, як можна їсти цей фрукт. „Тхнуло чимось жахливим. Так, немов серед старої брудної білизни зіпсувався оселедець”; „складалося ...


Якість дистанційної освіти залежить від мотивації, підготовки і технічної оснащеності вчителя та учня | Шкільне життя\nЯкість дистанційної освіти залежить від мотивації, підготовки і технічної оснащеності вчителя та учня\nБільшість вчителів мають зворотній зв’язок та комунікують з учнями: 40% проводять для них щоденні онлайн-уроки, 63,9% вчителів перевіряють виконання учнями завдань дистанційного навчання. Одночасно наявний великий процент односторонньої взаємодії між вчителями та учнями: розміщення завдань на вебсайті школи – 30%, надсилання завдань як фотографій рукописного аркуша через соціальні мережі – 24%, надсилання завдань email – 13%. Такі результати щодо організації дистанційного навчання вчителями в онлайн-опитуванні батьків “Навчання дітей під час карантину”, яке провела Служба освітнього омбудсмена.\nЯк бачимо, більшість шкіл та педагогів прийняли цей виклик карантину і знайшли різноманітні варіанти для того, щоб діти продовжили навчання. Але ефективність такого навчання залежить від спільних зусиль вчителів, батьків та учнів, економічного стану їхніх сімей. Адже під час організації дистанційного навчання вчитель мусить враховувати наявність в учнів техніки та якісного інтернету. Обладнання та інтернет, відповідно, мають бути і у вчителя. Від батьків також залежить організація та успішність навчання дітей вдома. Адже має значення наявність окремої кімнати та комп’ютерного обладнання, тиша та спокій під час занять, допомога вчителя та батьків у разі виникнення труднощів та багато іншого.\nНаскільки ефективним та якісним виявилося це навчання, Служба освітнього омбудсмена намагалася з’ясувати під час опитування “Навчання дітей під час карантину”. Ми отримали 8056 відповідей від респондентів з усіх регіонів України, крім окупованих територій Донецької та Луганської областей, а також Автономної Республіки Крим. Звертаємо увагу, що опитування не є репрезентативним, оскільки проводилося через Інтернет. Це орієнтовна модель проблем, з якими учні та їхні батьки зіткнулися під час карантину.\nСПОСОБИ КОМУНІКАЦІЇ МІЖ ВЧИТЕЛЕМ ТА УЧНЕМ ПІД ЧАС ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ\nГоловним елементом кожного заняття є взаємодія та комунікація між учнем (учнями) і педагогом. Запитання в опитуванні були сформульовані таким чином, щоб дізнатися, у який спосіб педагоги організовують дистанційне навчання, які інструменти та технології використовують та як організована комунікація з учнями.\nВідповідно до результатів опитування, комунікація учнів із вчителями відбувається через:\n– соціальні мережі та месенджери – 49%\n– щоденні онлайн-уроки та завдання на різних платформах-40%\n– розміщення завдань на вебсайті школи – 30%\n– уроки та завдання з використанням однієї платформи-26%\n– надсилання завдань як фотографій рукописного аркуша – 24%\n– надсилання завдань на email – 13%\n❗Для 5% учнів дистанційне навчання не організоване взагалі.\nЗвертаємо увагу, що частина способів комунікації, вказаних батьками, не є способами взаємодії між учнями та вчителем. А саме: розміщення завдань на вебсайті школи та надсилання завдань як фотографії рукописного аркуша або на email – є одностороннім способом комунікації. У цьому запитанні можна було обрати декілька варіантів відповідей, але сумарно ці три способи організації навчання складають, на жаль, досить великий процент – 67 %.\nПереконаний, що справжнє навчання відбувається під час спілкування вчителя з дітьми. Важливо, щоб учні спілкувалися з учителем, хай і не вживу, а через екран. Але ще раз наголошую, що організація онлайн-уроків залежить від наявності комп’ютерної техніки та Інтернету в учнів і вчителів. Хоча трапляються випадки, коли вчителі просто не володіють необхідними технологіями для проведення дистанційного навчання.\nТелеуроки – “Всеукраїнська школа онлайн” для учнів 5-11 класів – це хороша допомога для вчителів і можливості для учнів. Але ці уроки не дають можливості для взаємодії та перевірки і контролю знань. За даними опитування, їх переглядає регулярно – 33,2% учнів, інколи переглядає 31,5% учнів, не переглядають онлайн-уроки зовсім 35,3%. Але після потужної інформаційної кампанії у ЗМІ, на мою думку, процент дітей, які переглядають уроки, збільшився.\nНа ефективність дистанційного навчання також суттєво впливає узгодженість розкладу онлайн-уроків, об’єму завдань, використання різноманітних платформ та інструментів. Результати опитування показали, що учні 5-9 та 10-11 класів зазвичай користуються кількома інструментами та платформами, натомість учні початкових класів використовують одну або кілька платформ, але, оскільки вчитель у них зазвичай один – він узгоджує використання інструментів дистанційного навчання за розкладом.\nСеред платформ найбільшою популярністю користується безплатний веб-сервіс Google Class, який використовують 47,2% вчителів. На цій платформі зручно розміщувати завдання, комунікувати з учнями, розробляти у вигляді гугл-форм тестування, проводити з учнями чати, а також контролювати та оцінювати виконання завдань. Ще 38,6% вчителів використовують для організації навчання та спілкування з учнями Zoom. Тут також зручно проводити онлайн-уроки, а також пояснювати матеріал, який залишився незрозумілим, викликав запитання. Ще 35,2% та 10,4% педагогів використовують Youtube та Skype відповідно.\nНе малий відсоток батьків – 16% – вказали, що для взаємодії з учнем вчитель не використовує жодних платформ чи інструментів. Чому так відбувається, ми поки що можемо лише припустити. Вочевидь, це може бути одним із запитань для наступного опитування.\nНевід’ємним елементом для організації дистанційного навчання під час карантину є і використання соціальних мереж та месенджерів. Найпопулярнішим для надсилання завдань та зв’язку з учнями став Viber, який використовують як інструмент для дистанційного навчання майже 94%. А от популярні серед молоді месенджери та платформи практично не використовуються: Telegram – 10%, Instagram – 6%, Tik Tok – 0,3%.\nЯК ВЧИТЕЛІ ПЕРЕВІРЯЮТЬ ТА ОЦІНЮЮТЬ ЗНАННЯ\nЯкість освітньої діяльності вимірюється рівнем організації, забезпечення та реалізації освітнього процесу (пункт 21 Закону “Про повну загальну середню освіту” https://bit.ly/2XUGMS9 ). Тому для того, щоб дистанційне навчання реалізовувало право на якісну освіту, вчитель має не лише пояснювати матеріал та давати завдання, а й контролювати чи виконують учні ці завдання, як вони їх виконують, надавати допомогу у виконанні та оцінювати роботу учнів. Школярі, які, як і багато хто з дорослих, психологічно втомилися від карантину і навчання та роботи вдома. Їх зараз, як ніколи, потрібно підбадьорювати та мотивувати. Тому надзвичайно важливо, щоб вчитель перевіряв завдання, які виконує дитина, пояснював те, що учневі незрозуміло або що і чому він виконав неправильно. Тобто мотивував учня своєю небайдужістю, оцінкою, взаємним спілкуванням.\nРезультати опитування показали: 85,8% батьків стверджують, що їхні діти повністю виконують усі завдання, які отримують від вчителів, ще 13,5% учнів виконують їх частково і лише 0,6% не виконують взагалі.\nНатомість оцінюють те, як дитина виконує завдання, згідно з відповідями батьків, лише 63,9% вчителів, частково їх оцінюють 25,8%, не оцінюють 10,3 %. Змушені констатувати, що сумарно отримуємо немалий відсоток вчителів, які оцінюють частково або взагалі не оцінюють роботу учнів. Таке ставлення робить дистанційне навчання неповним, адже для забезпечення якісної освіти має бути організована і перевірка знань.\nЯк же вчителі організовують перевірку знань та виконання завдань? Згідно з опитуванням, більшість вчителів підтримує зворотній зв’язок та контактує з учнями найрізноманітнішими способами. 90% – надсилають виконані завдання різними способами: через навчальні платформи, соцмережі, пошту. Дуже важливо, що для перевірки знань 25% учнів спілкуються із вчителем онлайн. Звичайно, хотілося б, щоб цей відсоток ставав вищим. На жаль, 8% повідомили, що оцінювання відсутнє взагалі.\nНа якість та результат навчання учня значною мірою впливає і форма комунікації здобувача освіти із вчителями й те, чи наявна під час дистанційного навчання в умовах карантину ця комунікація взагалі. Але двостороння взаємодія залежить не лише від самого вчителя, а й бажання та мотивації учнів не просто байдуже виконувати завдання, а працювати на результат.\nТому робота в умовах карантину – для багатьох педагогічних працівників, з різних причин, – дуже складний період. Оскільки зараз вчителям доводиться організовувати роботу в новому, нестандартному для них форматі, це забирає суттєво більше часу та зусиль. Як показало опитування, більшість вчителів відповідально ставляться до організації дистанційного навчання, шукають можливі шляхи та інструменти для його проведення, проводять онлайн-уроки, надсилають завдання, оцінюють учнів. Попри це, під час дистанційного навчання залишаються актуальними організаційні, навчальні, психоемоційні, технічні проблеми, які виявив карантин і які впливають на забезпечення права на якісну освіту.\nДистанційна освіта карантин коронавірус