Хто такий психопат і як його розпізнати - Психологія і Психіатрія - 2019\nПсихопат - це індивід, який характеризується антисоціальною моделлю поведінки, нездатністю до співпереживання і докори сумління в нанесенні шкоди оточуючим людям, егоцентричністю, брехливістю, відсутністю глибини емоційних реакцій. Такий індивідуум з приводу своєї поведінки не відчуває провини. Крім того психопатичні особистості не здатні до зав'язування адекватних взаємин з іншими людськими суб'єктами. Суб'єкти психопати погано піддаються корекційного впливу, але часом їх стан "неадекватності" з дорослішанням дещо покращується.\nХарактеристика та ознаки психопата\nЯвно виражене асоціальна розлад особистості, що утворить серйозні перешкоди для пристосування в суспільстві. Найчастіше подібне відхилення характеру не є придбаним і остаточно воно закріплюється на пубертатному етапі, після цього не зберігається протягом усього буття.\nОписується порушення нерідко починає розвиватися в допубертатном періоді. До його перших проявів відносять бездушність, убогість емоцій.\nЗгідно з дослідженнями, один-два людських суб'єкта на 100 є психопатами. Поряд з цим в кримінальному середовищі їх поширеність доходить до 15-25 злочинців на 100. Крім того, приблизно 10% дорослого населення, яка є клінічними психопатами, виявляють психопатичні риси, завдаючи шкоди оточуючим індивідам.\nПоходження психопата, крім соціальної обумовленості, характеризується також зв'язком з нейробіологічної дисфункцією, через яку у індивіда, який страждає даним порушенням, здатність до емпатії і глибокого переживання емоцій (прихильність, радість) відсутній. Однак, незважаючи на це, такий суб'єкт може виглядати "чарівно" завдяки вираженому вмінню правдоподібно імітувати емоції.\nІснує теорія про "благополучній" психопатії, яка стверджує, що можна виділити категорію субклинических психопатів, яка формально дотримується закон. Такі індивіди досягають професійних вершин внаслідок наявності психопатичних особливостей в характері, які оточують помилково приймаються за лідерські риси. Однак це в довгостроковій перспективі нерідко завдає шкоди колективу.\nРезультати масштабних досліджень, проведених в попередньому столітті в штатах, психопатичні риси були виявлені у 1% фемін і 5% сильної половини. Про превалювання серед психопатичних особистостей чоловіків свідчать також дані вивчень поведінкових патернів злочинців. При цьому в середовищі науковців поширена і відмінна гіпотеза: розмахи жіночої психопатії зменшені. Просто прекрасним фемінам притаманне інше прояв психопатичних рис, наприклад, вони часто менш явно виражені і виявляються в психологічному насильстві, а не фізичному.\nНе всі психопатичні особистості схильні до примусу, тиску, насильства, але все одно такі суб'єкти небезпечні для соціуму, особливо індивіди, які мають за плечима кримінальне минуле. Їх дії руйнівні, більше по відношенню до людського єства. Психопатична особистість виявляє перебільшені вимоги до навколишнього суспільству. Такі індивідууми характеризуються конфліктністю, впаданням в лють без явної причини і нерідко здатні на душогубство.\nПсихопатів можна уявити, як соціальних хижаків. Це виражається:\n- у відсутності співпереживання (вони відчувають біль інших індивідів, але взаємністю не відповідають);\n- в спробах маніпулювати соціальним оточенням (вони професійні маніпулятори, пронозливості і хитрі);\n- в лінощах;\n- в схильності вести паразитичний спосіб життя (не люблять працювати і не працюють).\nЧасто багато хто плутає психопатів з соціопат, оскільки ці терміни означають діссоціальние особистісні порушення, а також у них існують схожі прояви, такі як:\n- безвідповідальність і брехливість;\n- маніпулювання людьми, їхніми почуттями;\n- відсутність співпереживання і каяття;\n- ігнорування безпеки оточуючих;\n- зневага соціальними засадами і законами.\nВідмінність розглянутих двох відхилень полягає в повній відсутності мук совісті у психопатичних особистостей, при збереженні вміння планувати. Соціопатичні особистості паче не стримані, імпульсивні, тому не можуть довго "застрявати" в одному амплуа.\nПсихопати часто бувають комунікабельні, чарівні або розважливі, соціопати ж більш схильні до агресивної реагування, їм властива зухвалість, вони частіше впадають в лють, а також бувають більш нелюдськими і можуть відчувати набагато більше емоційних сплесків.\nУ психопатів нерідко повністю відсутня емоційний досвід. Вони не розуміють, чому навколишні люди засмучуються, радіють або відчувають цілу палітру емоцій. Психопатичні особистості часто мають непогану освіту і постійне місце праці. Вони можуть обзавестися сімейними узами або вступити в романтичні взаємини. При цьому оточення навіть підозрюваний не буде про наявність у їх "сусіда" психопатичних нахилів. У індивідах, які проживають, так би мовити, "нормальне" життя, симптоматика психопата може бути досить розмитою і найбільш помітною лише серед найближчого оточення.\nЯкщо психопат вирішує здійснити злочин, то ретельно обмізковував всі деталі процесу. Він заздалегідь все скрупульозно продумає і спланує. Виконувати задумане він буде холоднокровно і неспішно. Якщо психопат стає злочинцем, то все його правопорушення організовані "якісно". Саме тому, внаслідок спокою, педантичності і вродженого чарівності, з описуваної категорії осіб виходять відмінні аферисти.\nЯкщо психопати є акуратист, педантам і більш орієнтованими на деталі, то соціопатичні особистості характеризуються безпечністю та непостійністю. Вони нерідко зовсім не замислюються про результати і реакціях на них.\nЗазвичай соціопати схильні часто змінювати місце праці, вони не мають спеціальних знань і освіти, їх простіше відшукати серед маргінальних шарів соціуму. Соціопатіческіх особистість може за секунду прийняти рішення про пограбування банку і зробити грабіж без жодного плану.\nПсихопатичне порушення вважається досить складним особистісним розладом, оскільки часто психопати здаються "нормальними", навіть обаятельнимb. Внаслідок загадковості і складності психопатії, нерідко буває непросто розпізнати психопата.\nОднак все ж існує універсальний набір поведінкових моделей, які проявляються психопатами. Психопатична особистість, перш за все, характеризується відсутністю імпульсного контролю, що спільно з усяким подобою проявом емоційного свідомості призводить до актів ворожості. Психопати не завжди можуть завдати комусь шкоди в фізичному плані, але практично завжди вони образливі і емоційні в усному прояві.\nПсихопати знаходяться в невпинному пошуку гострих відчуттів. Вони вибирають дії, що стимулюють їх ненаситну тягу до небезпеки. І їм не важливо чи завдадуть такі діяння шкоди власній персоні чи іншим індивідам. Також їх мало хвилює законність своїх вчинків. Описувана категорія осіб схильна до маніпуляцій. Вони вправні "жонглери" людськими емоціями, діями, вчинками. Також вони досвідчені обманщики. Часто вони маніпулюють індивідами або обманюють їх виключно через якось розважитися.\nВ основному більшість психопатів страждає занадто завищеною самооцінкою. Дана категорія осіб вважає себе набагато розумніше і впливовішим, ніж насправді є. Їм подобається "прімащіваться" до удачливих індивідам, до людей, які мають владою, оскільки це підвищує їх персональний статус. Вони переконані, що гідні кращого ставлення, ніж інші людські суб'єкти. Їх непомірне почуття особистої важливості нерідко призводить до тріщини в "масці нормальності". Коли психопатам ввижається, що люди не приділяють їх "важливого" положенню, статусу належної уваги, вони прагнуть свідомо заподіяти біль.\nПсихопатичні особистості імпульсивні і безвідповідальні. Обидва даних якості є ознакою розглянутого розлади. Індивіди психопати в своїй поведінці, а також в образі існування, не помічають нічого гідного осуду. Вони характеризуються яскраво вираженим прагненням уникати відповідальності за власні рішення або за наслідки прийнятих рішень.\nВже згадана категорія осіб є егоцентрист, тому їх дії обумовлені примхами, поточним настроєм, бажаннями. Вони можуть обдурити, вкрасти, образити лише тому, що так їм хочеться в даний момент. Їх інтимні стосунки часто відрізняються мінливістю і постійною зміною партнерів.\nУ психопатів відзначається дефіцит особистої етики. Як правило, вони не дотримуються твердих моральних норм. Вони надходять лише так, як вигідно їм в конкретний момент. Їх мало цікавить, що від вчинків можуть постраждати оточуючі.\nКрім перерахованих ознак психопату властиво:\n- відсутність подяки;\n- безліч незавершених справ;\n- при незначних конфліктах звинувачення противника в пороках і в брехні;\n- відсутність тривалих любовних зв'язків;\n- екстремальні захоплення;\n- необгрунтована ревнощі;\n- статева збоченість;\n- нестандартне мислення.\nУ синів Адама розглядається порушення проявляється у вигляді продуманої стратегії поведінки в соціумі, маскування реальних фактів, успіхів на професійній ниві, високої активності.\nУ фемін даний розлад виявляється в емоційній неврівноваженості і нестриманості, депресивних налаштовані. Їм властива бездушність і ігнорування почуттів близьких. Оскільки у жінок-псіхопаток переважає холодний розрахунок, заснований на особистих прагненнях, над іншими емоціями, відсутнє розуміння і почуття любові, розвинений егоїзм, вони викликають інтерес у безлічі чоловіків.\nКласифікація психопатичних особистостей\nРозглянутий недуга зараховується до межових станів психіки. Вони займають позицію між акцентуаціями характеру і прогресуючими порушеннями психіки.\nЩоб класифікувати психопатів можна використовувати різні аспекти і підходи. Виділяють конституціональні або ядерні психопатії, які об'єднують типи розладів, викликані спадковою патологією, і крайові психопатії, обумовлені, перш за все, неправильним вихованням.\nНа пострадянському просторі найбільшу популярність мала класифікація, запропонована П. Ганнушкіна в 33 роках попереднього століття.\nТермін "психопатія" досить неоднозначний, оскільки може вживатися як синонім діссоціального розлади і як позначення патологій психіки взагалі. Внаслідок цього Ганнушкіна використовує термін "конституціональна психопатія", акцентуючи на статичній, вродженої етіології даної групи розладів.\nП. Ганнушкіна поділив психопатичних особистостей на: істеричні характери, нестійких, астеников, антисоціальних епілептоідов, шизоидов, параноїків, циклоидов, конституційно-дурних.\nАстеники, в свою чергу, страждають астенічної психопатії або психастенической.\nДля осіб, у яких діагностовано перший тип описуваного розлади, властива підвищена боязкість, сором'язливість, невпевненість, вразливість. Вони особливо губляться, перебуваючи в новій або невідомої обстановці, і відчувають при цьому власну неповноцінність. Висока чутливість виникає як внаслідок фізичних перевантажень, так і впливу психічних подразників. Часто ця категорія осіб не переносить перепадів температури, виду крові, нездорово реагує на різкість і нетактовність. При цьому їхня реакція несхвалення може виражатися мовчазною уразливістю або бурчанням. Їм часто притаманні вегетативні порушення: пітливість, головні алгии, дискомфорт в миокардиальной області, шлунково-кишкова дисфункція, поганий сон. Вони швидко втомлюються. Їм властиве "застрявання" на власне самопочуття.\nОсобистостям псіхастеніческого типу психопатії властива виражена боязкість, нерішучість і безперервні коливання. Психастеніки соромливі, ранимі, але крім того, вони ще болісно самолюбні. Їм притаманний самоконтроль, прагнення до самоаналізу. Вони схильні до абстрактним, абстрактним логічним висновкам, надокучливим сумнівам і страхам. Психастеніків лякають будь-які життєві метаморфози, наприклад, порушення звичного устрою життя. Це провокує у них зростання невпевненості і викликає тривожність. Вони відмінні заступники, але керівні посади вони не потягнуть. Необхідність самостійно вирішувати питання, брати ініціативу згубна для них. Завищена ступінь домагань, брак почуття реальності призводять до декомпенсації.\nЛюди, які страждають шизоїдної психопатією, відрізняються некомунікабельністю, відірваністю від реальності, тягою до переробки всередині себе власних переживань, холодністю і черствістю у взаєминах з рідними. Їм властива емоційна дисгармонія: підвищена чутливість, вразливість при значущості проблеми, і емоційна черствість, непробивність, якщо проблема стосується "чужих". Їх захоплення неабиякі і оригінальні. Серед даної категорії людей багато музикантів, осіб, що займаються теоретичними науками або мистецтвом. Судження їх про інших індивідах непередбачувані і категоричні. На роботі описувана категорія осіб часто некерована, оскільки працюють, спираючись на власні погляди про ціннісних життєвих орієнтирах.\nГоловною особливістю осіб, які страждають параноїдального психопатією, є тяжіння до формування значущих, надцінних ідей, що виробляються до 25 років. З дитинства даної категорії осіб притаманне впертість, прямолінійність, однобокість інтересів. Вони самовпевнені, образливі, злопам'ятні, надто сприйнятливі до нехтування їх думкою оточенням. Стійка тяга до самоствердження, ультимативна категоричність поглядів і дій, егоїзм і надмірна самовпевненість створюють основу для зародження конфронтацій з оточенням. Зацикленість на образах і певних думках, ригідність, консервативність є базисом, на якому формуються домінуючі ідеї, що зачіпають значущі переживання. Такі ідеї відрізняються від маячних конкретністю змісту, своєю опорою на реальні факти. При цьому погляди їх базуються на суб'єктивних умовиводах, поверхневому і обмеженому оцінюванні дійсності, що відповідає підтвердженню своєї теорії.\nПровідними характеристиками епілептоідного типу психопатії є виражена дратівливість і надмірна збудливість, запальність, яка доходила до нападів люті, причому відповідна реакція не відповідає силі впливу подразника. Людям, що страждають описуваних порушенням, поряд з зацикленням, в'язкістю, злопамятностью, притаманні також солодкуватість, улесливість, лицемірство, тяжіння до використання в бесіді зменшувально-пестливих слів. Надмірний педантизм, охайність, деспотизм, егоїзм і превалювання похмурого, песимістичного настрою роблять розглянуту категорію суб'єктів нестерпними в професійній сфері та побуті. Серед психопатів даного типу часто можна зустріти азартних ігроманів, запійних п'яничок, статевих збоченців і душогубів.\nІстерична психопатія проявляється спрагою визнання. Іншими словами, психопати даного типу готові на все аби звернути увагу оточення на власну персону. Це проявляється демонстративністю поведінки, театральністю, гіперболізації і прикрашанні особистих переживань. Істеричним особистостям властивий психічний інфантилізм, який виявляють в емоційному реагуванні, діях і судженнях. Почуття їх неглибокі і нестійкі.\nЦиклоидная психопатія об'єднує осіб з різним, конституційно визначеним, рівнем настрої. Індивіда з незмінно зниженим настроєм утворюють групу гіпотімно психопатів (конституційно-депресивних). Це похмурі, зажурені, нетовариські і всім незадоволені індивідууми.\nКонституційно-збуджений тип представлений гипертимное особистостями. Від попередньої категорії відрізняються оптимізмом, активністю і незмінно підвищеним настроєм. Це комунікабельні, безтурботні, балакучі люди. Унаслідок підвищеної статевої тяги нерозбірливі у взаєминах, мають безладні статеві зв'язки.\nЕмоційно нестабільних індивідів, що характеризуються постійними змінами настрою, зараховують до циклоїдного підтипу. Настрій циклотимиков коливається від сумного до радісного. Періоди радісного або поганого настрою мають неоднакову тривалість.\nОсобливістю антисоціальної підтипу психопата є яскраво виражені моральні дефекти, часткова емоційна загальмованість, практично повна відсутність соціальних емоцій, почуття сорому.\nКонституційно-дурна різновид психопатів виявляється обмеженістю, розумовою недостатністю. Вони добре вчаться. У цьому полягає відмінність від олігофренії. Однак після вступу до "доросле" життя, у них виникають труднощі внаслідок необхідності використовувати в практичній діяльності отриманий багаж знань і виявляти ініціативу.\nЯк викреслити зі свого життя чоловіка психопата\nСьогодні психопатичні риси у синів Адама не рідкість. Коли симптоми розглянутого розлади проявлятися в сімейних взаєминах, тоді дружині психопата не позаздриш.\nУ відносинах часто чоловік психопат є деспотом. Для нього норма грати почуттями партнерки. Викреслити таких чоловіків з власного життя досить складно. Адже вони завжди красномовно і покаянно благають про прощення, дивлячись прямо в очі, подібно досвідченому лицедію, або загрожують. Пильний погляд на перелякану супружніци для них справжнє задоволення. Потрібно розуміти, що в подібні напружені миті не дотримуються лити сльози образи, виправдовуватися або ображати чоловіка-абьюзера.\nНайбільш розсудливим рішенням є розрив взаємин з домашнім психопатом. Оскільки розглянута категорія чоловіків домагається бажаного, лише, коли емоційно знищить свою жертву. А тому треба навчитися грамотно поводитися з чоловіком-психопатом:\n- при будь-яких нападках психологічної спрямованості з боку благовірного необхідно дистанціюватися від нього, наприклад, зайнятися чимось важливим;\n- при розриві відносин потрібно бути обережними, оскільки несподіваний розрив найчастіше провокує спалах люті, агресивності, адже в стосунках чоловік психопат нерідко схильний до насильства. Тому ідеальним варіантом розриву є повідомлення про це дистанційно, за допомогою телефонного зв'язку або скориставшись можливостями світової павутини;\n- рекомендується розповісти про проблему близьким, щоб вони мали уявлення, бажано, щоб вони знаходилися завжди поблизу;\n- не потрібно звинувачувати себе, оскільки це не тільки розрив взаємин, а й порятунок власної персони і близьких від реальної небезпеки;\n- план розриву взаємин з чоловіком-абьюзером необхідно тримати від нього в таємниці, оскільки він зробить всілякі дії, щоб не дати учинити це.\nЯк розпізнати жінку психопатку\nПрояви аналізованого розлади у синів Адама явно помітні. Це - загрози, агресивність, фізичне насильство. Жінки-псіхопаткі діють тонше, в основному шляхом психологічного насильства.\nОзнаки даного розладу у фемін визначаються відмінностями в поведінкової моделі, обумовленої емоційними переживаннями і незвичайним поданням про суспільство і власному місці знаходження в ньому. Головна відмінність жінок-псіхопаток полягає в заглибленості в власну реальність і персональні переживання. Їм часто притаманні неадекватні дії і емоційне оцінювання подій.\nТакож розглядається порушення у слабкої половини проявляється по астеническому, нестійкого і збудливим типом. Психопатична симптоматика у фемін обумовлює їх поведінкові прояви.\nЖінки-астенічкі характеризуються слабкістю, беззахисністю. У них постійно все з рук валиться, внаслідок цього вони непридатні для роботи. Вони легко стомлюваність, як від розумової праці, так і від фізичного навантаження. Вже згадана категорія фемін підвладна чужому впливу, власної думки не мають. Нерідко робляться об'єктом маніпулювання.\nЗбудлива психопатка є антиподом попереднього типу. Такі жінки вперті і непоступливі, скандальні. Вони можуть сперечатися нескінченно, відстоюючи свою думку. При цьому дана категорія слабкої половини вважається непоганими працівниками, оскільки не позбавлені творчого потенціалу і відповідальності.\nПрагненням до авантюр, різного роду пригодам, красивого життя, надзвичайних вчинків, епатажу характеризується нестійкий тип. Жінки розглянутого типу віддають перевагу чоловікам, зв'язок з якими буде насичена яскравими емоціями, буде пригодою. При цьому довгострокові відносини в їх плани не входять.\nДивіться відео: Психопат ворвался к нам в дом! - Озвучка (Жовтень 2019).


Сорос закликав ЄС врятувати Україну від фінансового колапсу\n24.10.2014 11:48 10\nФінансист Джордж Сорос закликав Європейський союз надати масовану допомогу Україні, щоб запобігти фінансовому колапсу країни прийдешньої зими.\nВін також звинуватив ЄС у повільності, нерішучості і «сонливості».\n«Україні загрожує фінансовий колапс, і Європа повинна усвідомлювати це, тому що якщо Україна дійсно зазнає такого колапсу і буде таким чином нейтралізована, то Європі доведеться взяти на себе відповідальність за втрату дуже цінного союзника», - сказав він 24 жовтня, відповідаючи на питання журналістів на конференції «Кризової групи» в Брюсселі, повідомляє «Інтерфакс-Україна».\n«Я боюся, що геополітичні наслідки будуть дуже далекосяжними. Ми повинні переконати Європу пробудитися, тому що під загрозою самі європейські цінності», - зазначив Сорос.\nпопередня новина Партія «ЗАСТУП» може пройти в Раду за рахунок голосів жителів Центральної України наступна новина У Києві без гарячої води залишаються 465 будинків


Вони у бій вступали не для слави…\n20 березня в Балтському районному історичному музеї відбулась церемонія передачі капсули із землею з меморіалу військової слави «Кузовлева» (Поле військової слави 1812 і 1941 років, Росія), на якій у 2011 році поховані останки Івана Пантелеймоновича Хмелевського з с. Шляхового. Двадцятирічним хлопцем він загинув під час Великої Вітчизняної війни у 1941 році при обороні Москви.\nУ заході взяли участь Балтський міський голова Сергій Мазур, голова райради ветеранів Валерій Бойченко, Шляхівський сільський голова Володимир Шпарута, краєзнавці міста, працівники культури, учні навчальних закладів міста, ветерани Великої Вітчизняної війни та гості – голова ради ветеранів війни та праці Комінтерново Микола Гавриленко, члени військово-історичного центру «Пам'ять і слава» м.Одеси Михайло Коталевський, Леонід Суховій та Ігор Рибак.\nПісля привітального слова Михайло Коталевський та Микола Гавриленко вручили Балтському міському голові капсулу, яку було передано головою Подільського муніципального району на траурному похованні останків солдат 26 жовтня 2013.\nПошукові роботи тривали три роки. Чималу інформаційну допомогу надавав пошуковцям депутат районної ради Евген Кіфоренко, який теж був присутній під час церемонії вручення капсули. На жаль, в рідному селі не залишилось у загиблого нікого з рідних.\n37 братських та 7 одиночних могил зберігають подвиг 1665 воїнів, які загинули при звільненні нашого краю. Саме завдяки пошуковій роботі, здійсненій військово-історичному центру «Пам'ять і слава» було відновлено імена 539 воїнів, які вважалися невідомими. Відкриті імена вже викарбувані на меморіальних плитах на території Балтського району. Ще досі залишаються невідомими 430 імен. Про це говорив під час свого виступу директор Балтського районного історичного музею Петро Ткач.\nЗа словами Шляхівського сільського голови Володимира Шпарути, тільки на території Шляхівської сільської ради було додатково викарбовано на меморіальних плитах 56 відновлених імен загиблих у роки Великої Вітчизняної війни. Він також передав капсулу із землею з Шляхового одеським пошуковцям зі словами: «щоб частина рідної землі була на місці поховання Івана Пантелеймоновича Хмелевського».


Захист врожаю починається з насіння » Аграрна Країна сайт для успішних селян та фермерів\nАК » Рослинництво » Захист врожаю починається з насіння\nНині існує чудова альтернатива хімічним препаратам – біологічні засоби захисту. Хоча цей сектор захисту рослин не відрізняється широким вибором порівняно з протруйниками, але існують біопрепарати, які при комплексному використанні здатні забезпечити не тільки захист насіння, а й суттєво збільшити урожайність культури. До речі, ще й зекономити ваші кошти. Це біопрепарати - Фітоцид, біоактиватор Азотофіт та прилиплювач Липосам. Що ж це за препарати?\nФітоцид – біопрепарат, діючою основою якого є клітини ендофітних бактерій Bacillus subtilis. Дія препарату підсилюється наявністю в ньому біологічно активних та мінеральних речовин, які є його складовими. Препарат має ростостимулюючу і антимікробну дію за рахунок здатності бактерій Bacillus subtilis активно заселяти всі тканини рослин і протидіяти проникненню збудників хвороб протягом всього періоду вегетації рослини.\nАзотофіт – біопрепарат, діючою основою якого є клітини природних азотфікуючих бактерій Azotobacter chroococcum та їх активні метаболіти: фітогормони, вітаміни, фунгіциди, макро- і мікроелементи. Препарат частково замінює азотні добрива, оскільки ця бактерія здатна фіксувати азот. При обробці насіння бактерії, які є діючою речовиною продукту, вкривають насінину, а після проростання переміщуються на коріння, утворюючи навколо нього своєрідний захисний екран.\nЛипосам – біополімер, ефективний прилиплювач, основне завдання якого - утримати бактеріальний комплекс на поверхні насіння. За допомогою цих та інших біологічних препаратів можна не тільки вберегти врожай, але й забезпечити його екологічну чистоту.


Фісташки сирі очищені іранські від Делюкс 100 гр купити в Києві з доставкою\nЦіна, грн / 100 гр\nЗалиште відгук про Фісташки сирі очищені іранські\nОчищені фісташки ідеальні для перекусу. Вони поживні, чудові на смак, з гарним тонким запахом. Це одні з найбільш корисних горіхів. У них містяться практично всі вітаміни потрібні для здоров'я. Ці горішки обов'язково потрібно включити в свій раціон для збагачення організму корисними речовинами. У кулінарії з них вже давно навчилися готувати цікаві десерти: фісташкове морозиво, цукерки, крем, тістечка, торти. Також ними збагачують салати, м'ясні та рибні страви. Країна виробник: Іран.\nЯблуко Гренні Сміт закарпатське\nСоковите й хрустке, зі специфічним кислим смаком і низьким вмістом цукру. Найкраще підходить для приготування фрешів і пирогів.\nЯблуко Голден закарпатське\nЯблуко Муцу закарпатське\nСоковите, кисло-солодке світлого жовто-зеленого кольору, виведене на основі відомого сорту Голден та японського Індо.\nСмачні, великі, солодкі з легкою кислинкою і практично без кісточок плоди. Прикрашають новорічний стіл і дарують насичений аромат родом з дитинства.\nЗ рожевою м'якоттю і товстою шкіркою. Вага одного плоду від 900 г до 1,2 кг. "М'ясистий", соковитий, великий і ефектний фрукт, який за смаком нагадує грейпфрут, але без гіркоти.\nАвокадо середній розмір 16\nВагою від 270 до 320 г. Стиглий, маслянистий, з ніжним смаком. Його м'якоть використовують в якості закуски на тостах і добавки в салатах. Добре поєднується з морепродуктами.\nІнжир зелений бразильський\nЖовто-зелені плоди з тонкою шкіркою та солодким, з кислинкою, смаком. Корисні при активній розумовій діяльності від перевтоми.\nЗ соковитою м'якоттю, кисло-солодким смаком і неймовірним суничним ароматом. Шкірка їстівна, терпка на смак.\nЗапашний ароматний фрукт насиченого жовтого кольору. Найсмачніше в приготованому вигляді. Середня вага одного плоду 225 г.\nВирощується в спеціально обладнаних і опалювальних теплицях цілий рік. Соковита, з насиченим літнім смаком.\nКурага абрикос турецька\nЯскраво-помаранчева, м'ясиста, велика, солодка курага для східних солодощів, цукерок і не тільки.\nРодзинки напівтемні в'ялені іранські\nКоричневого та світлокориченевого кольору із солодким насиченим смаком.\nКакао боби сирі\nВищого гатунку з африканської країни Кот-д'Івуар. Сорту Форастеро. Натуральна сировина для виробництва шоколаду і приготування какао масла.


Cайт партії "Пропозиція" - Ініціатива «1000 грн за вакцинацію» політично та медійно безсенсовна. Та й основної цілі навряд чи досягне – дніпровський пропозиціонер Іван Васючков\nІніціатива «1000 грн за вакцинацію» політично та медійно безсенсовна. Та й основної цілі навряд чи досягне – дніпровський пропозиціонер Іван Васючков\nДепутат-пропозиціонер з Дніпра взяв участь в черговому засіданні ПРОпозиціонери Клубу. Тема дискусії “Як витратити Вовину 1000?”. Йдеться про програму Президента щодо популяризації вакцинації проти COVID-19. Іван Васючков провів аналогію з відповідними ініціативами в Дніпрі і розповів, чому прямі та приховані цілі цієї ідеї Володимира Зеленського марні.\nНайперше, незрозуміла основна її ціль, заявив депутат Дніпровської міськради. Мовляв, якщо мета – мотивувати людей йти вакцинуватися, то який сенс роздавати гроші тим, хто це вже давно зробив? На його думку, це слід було робити набагато раніше, як, приміром в Дніпрі.\n“Наш міський голова і співзасновник партії “Пропозиція” Борис Філатов ще у вересні, до впровадження всіх заборон і обмежень для невакцинованих громадян, мотивував дніпрян йти робити щеплення через видачу безкоштовних проїзних на електротранспорт та квитків у кінотеатр. І це мало позитивний ефект. Тепер щодо інших аспектів – медійного і політичного. На мій погляд, це напівпровальна і безсенсовна історія. У старших людей, які не користуються цифровими технологіями, це викликатиме лише роздратування. До того ж, навіть у порівнянні з “Юліною тисячею” у 2008 році (програма Юлії Тимошенко з виплати компенсацій вкладникам колишнього Ощадбанку СРСР – ред.) нинішня сума в доларовому еквіваленті нікчемна. Молодше покоління про цю ідею Зеленського теж дуже швидко забуде. Між тим, з держбюджету на неї піде 8 мільярдів гривень”, – нагадав Іван Васючков.\nВін також додав, що серйозний сплеск рівня захворюваності та смертності через коронавірус цієї осені і так змусив багатьох українців задуматися над вакцинацією. А от для затятих антиванцинаторів 1000 гривень не є переконливим аргументом робити щеплення, додав він.\nНагадаю, засновники партії “Пропозиція” від початку пандемії неодноразово власним прикладом закликали українців вакцинуватися і на місцевому рівні ініціювали різні заходи, аби спонукати до цього людей.\nА.Райкович: Муніципальна поліція – наступний етап реформування системи правопорядку\nГромада повинна мати механізми впливу на екологічні викиди підприємств, – Ірина Кучер


Іди [й подивися]. “Остання війна імперій” – Vaenn's Bookblog\nІди [й подивися]. “Остання війна імперій”\nby vaenn 23.10.2020 23.10.2020\nЧого ми чекаємо від продовжень книжок? Появи персонажів-улюбленців? Нових карколомних пригод? Занурення в теплу ванну знайомої реальності? Більше подробиць та розкриття загадок? Коли я читала “Останню обитель бунтарства” Ірини Грабовської, то завершувала книжку з думкою: “Будь ласочка, більше, більше світу, він тут цікавіший за героїв!”. Боги книжкового натхнення почули мої молитви. У продовженні я отримала рівно те, що хотіла. І навіть більше.\nУ попередній серії\n(Умовно) минулорічна “Остання обитель бунтарства” – це доволі типове портальне фентезі, яке роздвоюється на дві генеральні сюжетні лінії: майже детективні пригоди “потраплянця” Данила в паралельному стімпанковому світі та оборону, яку в світі нашому тримають його друзі, захищаючи портал-перехід від зазіхання інший “фракцій”. На кінець першого тому читачі з героями опиняються в очікуваній точці біфуркації – ситуація потребує колективного переміщення в інший світ, де треба терміново вирішити проблему апокаліптичного масштабу. Прощавай, двоїстість оповіді, вітаємо на арені нічим не затьмарений світ Леобурга.\nХто-хто в світі живе?\nАнонсуючи “Останню війну імперій“, авторка попереджала: в другій серії буде більше політики, більше геополітики, більше глобального, а не локального екшену. Власне, так і сталося. Леобург стоїть на порозі революції: Вигнанці повернулися й вимагають справедливості та зміни влади, а світ стоїть на порозі великої війні. Крихка рівновага між численними імперіями ось-ось порушиться, бо Австро-Боснійська отримала в своє розпорядження незвідану зброю масового ураження, за створенням якої, по всьому видно, стоїть зниклий безвісті Данилів дядько. А як пов’язані ці події? А напряму. Місто-держава Леобург збудоване посеред нейтральної зони, яка мусила б відійти Українському королівству, але натомість вона ризикує стати полем бою між двома агресивними державними утвореннями. Так, перед нами розгортається алюзія на події Першої світової війни, тож нічого хорошого землі на березі Дніпра не чекає. І в отакій непростій ситуації, коли в місті щойно змінилася влада і фактично точаться вуличні бої за підтримки “їхтамнєтів”, що виступають на стороні скинутого диктатора (псковські “леобуржці” – в асортименті), героям, які напіввимушено ту нову владу уособлюють, треба терміново знайти як не союзників, то хоча б гарантів безпеки потерпаючого міста. Варіантів катма: Росію очолює божевільний цар, Відень вже готовий атакувати все, що ворушиться, британці раді б відсидітися в бункері, але їхніх союзників французів атакують прусаки, нейтральні країни висловлюють глибоку занепокоєність і обіцяють гуманітарну допомогу, а Українське королівство затіяло щось дуже складне і воліє укладати “союзи без союзів”. І що в такій ситуації героям робити?\nЛюди, що ви тут робите?\nА герої в цій ситуації ніяк не можуть розібратися в складній конфігурації своїх особистих життів. Читаючи першу книжку, я трохи сумувала, що надто спритний сюжет вимагає від непогано прописаних характерів занадто функціональної поведінки: хутко йти, куди треба й робити там правильні дії/казати правильні слова. І знаєте… У другій частини психологізму однозначно побільшало. Але в половині випадків він проявляється у форматі “Хто кого любить, хто кого не любить і як мститися в кожному проблемному випадку”. Якби герої були пубертатними п’ятнадцятирічками, така фіксація на “Не так подивилася, не в той бік зітхнув” виглядала б органічніше. Але дилогія “Леобург” – чесний new-adult і від персонажів очікуєш більшої своєчасності душевних поривів чи шо… З одного боку, підхід: “Війна війною, а кохання – за розкладом” – доста життєвий. З іншого, там на тлі цих любовних негараздів відбувається ТАКЕЕЕЕ, що героям часто хочеться сказати, щось навроді: ша, чуваки, тримайте себе в руках і не заважайте спостерігати за ситуацією. І щонайменш одна героїня це чудово розуміє:\n“В мене таке відчуття, що ми перебуваємо в різних світах. У моєму світі точиться війна! Зрозумій нарешті, що є дещо важливіше за тебе, мене, Лейлу і взагалі важливіше за все! Сотні смертей уже завтра можуть перетворитися на тисячі. Люди гинуть! Моїм людям нема чого їсти! Для мене не існує нічого важливішого!”.\nОт власне. За героями цієї книжки дуже цікаво спостерігати в динаміці – саме так найкраще проявляються їхні характери, бо в статиці, в міркуваннях про вічне і ситуативне… Щось часто іде не туди. Дії в цьому тексті промовистіші та виразніші за слова, от тільки перехід від слів до дій не завжди відбувається лінійно, і в розгортанні мотивації персонажів між “а” і “в” часом кудись зникає “б”. Загалом, чіткого проговорення словами через думки в цьому томі потребує тільки одна персонажка – й Ірина Грабовська докладно пояснює, що довело шалену вигнанку Лейлу до такого стану. Тоді як Джекі (а то зверху була її цитата) переконливо розквітає наче сама по собі, без зайвих слів; у Феді мотивація “Хочу свою дівчину й додомку” існує практично окремо від дій; а Тео зі стану “Заливаю віскі гірку звістку з кінця першого тому” до стану “Піду очолю бойовий загін” переходить, майже не повертаючись до свідомості, яку мусить ятрити заявлена та недопрацьована проблема ідентичності. Зате за Данила радісно – він свої сумніви уже в попередній книжці відсумнівав і в цій частини поводиться чи не найадекватніше ситуації. Але тут цікаво виходить: з одного боку, отакі психологічні етюди мусили б додати персонажам глибини, але з іншого – найпереконливіший вигляд мають ті, в чию голову ми не маємо змоги зазирнути. Палка юна революціонерка Ґрета, якій треба доводити статус голосу робітників, і вона готова заради цього погодитися на найдививовижніші авантюри. Ідеальний дворецький Свенсон, який не полишає “піфшефний” будинок навіть під бомбами. Революціонер-теоретик Давид, до якого реальність поставилася надто жорстоко. Коронний гетьман Ярошенко і його секретна зброя. (Знаєте оці всі мемчики про “Росію, як ми втратили”? А в цій книжці живе й квітне “Україна, про яку ми давно мріяли” – і вона прикольнюча!) Мовчазний бородань Аслан, якого ніхто не називає чеченцем, але який змушує згадувати про бійців батальйону імені Джохара Дудаєва, і краде буквально кожну сцену, де з’являється. У “Леобурзі” на диво виразно проявлений святий принцип жанрової літератури: “Показувати таки завжди краще за розказувати”. І авторці ж направду є, що показати. Головне, що роблять її герої в тексті – це не рятують свій світ. Вони йдуть і дивляться. Прижмурюються, заплющують очі з переляку, а потім знову роблять крок вперед. Даючи і нам можливість побачити, осмислити, згадати до болю знайомий кінець звичного світу.\nІ янгол засурмив\n/Ліричний відступ №1/ В українській фантастичній спільноті вже кілька років точаться суперечки про те, чи мусять і наскільки спекулятивні жанри відображати гостро актуальну реальність. А якщо простіше: “Де, матьматьмать, у ваших текстах війна?”. Ну от “Остання війна імперій” в цю нішу вписалася перфектно. Ми чекали на цей текст. Ми його отримали. /Ліричний відступ №2/ Як знана поціновувачка сучасного янґадалту я звернула увагу, що в американських молодіжних текстах дуже люблять писати про революції і війни, але не дуже вміють створювати направду переконливу картинку. От все правильно, все на місці – пафос, проблематика, герої… А нерву часто нема. Нерву і художніх деталей, які хапають за горло. Сучасні українські письменники в цьому плані мають конкурентну перевагу, якої, мабуть, радше б не мати, але тому вже не зарадиш. І Ірина Грабовська цю перевагу реалізувала на такому рівні, що “Останню війну імперій” було важко читати. Фізично важко.\nПрозорі алюзії. Впізнавані реалії. Промовисті символи. Лише трохи переінакшені гасла. Лише трохи інакші репліки в діалогах. Біль і страх. Відчай і зневіра. Контузивна сміливість і розважлива відвага. На вулицях фентезійного міста лунають вибухи і падають вбиті. У фентезійному Михайлівському соборі перев’язують поранених. Зі сходу наближається армія, яку неможливо здолати. Можна тільки протриматися ще хвилину, ще годину, тільки мріяти, що ти побачиш наступний світанок, а далі… А про далі ми будемо думати потім. Цього “потім” може й не бути, але зараз, цієї миті, треба робити те, що можеш. Бо хто, як не ти? “Остання війна” – це болюче й ретравматичне читання, яке з півслова, півречення повертає в реальність грудня 2013-го, лютого 2014-го, квітня, червня, серпня. Це книжка про революцію, яку ми пережили, про війну, яка поруч, про ворога, якого ми знаємо в обличчя. Це книжка про те, що сила імперії – ще не привід проти неї не боротися. Книжка про те, що не існує дрібних подвигів і не-таких самопожертв. І кожне з тутешніх героїв проходить цей шлях – усвідомлення себе в реаліях світу, який потребує чогось принципово інакшого від звичного досвіду, навіть якщо той досвід і без того був доволі екстремальним. Та й зрештою, головний герой “Останньої війни імперій” – це колективний Леобург, і цей герой – щирий та прекрасний в своїй небездоганності. “Леобург – це ти” – тут не політичне гасло, а єдина можлива стратегія виживання. І я щаслива, що в сучасній українській фантастиці є текст, який про це нагадав і то так переконливо.\n/А ще це той випадок, коли як ніколи хочеться побажати книжці гарної і головне – дорогої екранізації. Хороші актори трохи згладять оті не завжди вдало репрезентовані психологічні етюди, пригод тут багато, а видовищності – на хороший такий голлівудський блокбастер стане. Шикарно було б для такого фільму роздовбати спецефектами трохи перемальований Будапешт. І це я з великої любові до міста на Дунаї кажу, просто в Києва трохи антураж не годиться, забагато переробляти довелося б./\nЯ вдячна видавництву КМ-Букс, яке запропонувало мені прочитати цю книжку для огляду.\nкнижки кіно/книжки/музикановинки пригодницьке читання про-українське фентезійне читання\n← Сімейні драми, ельфи з привидами та бойова сковорідка. Вішлист середини осені\nГоґвортс за Маттелом. Луна Лавґуд →


Фото дня: Як у парку збирають «ялинку конструктор» : 11:12:2018 - vn.20minut.ua\nМонтаж ялинки і розвішування на ній гірлянд проходить майже одночасно. Поки працівники «Вінницязеленбуд» вирівнюють нижній шар гілля, «Вінницяміськсвітло» вже чіпляє на ялинку гірлянду.\n- В освітленні нічого не змінилось, гірлянди, як і сама ялинка будуть такі ж самі, як у минулому році, - розповідає один з робітників, який розвішує гірлянди.\nБіля ялинки працює одразу три підйомника. Гілля на останні шари ялинки вирівнюють та обрізають на площі перед літнім театром. Двоє робітників складають обрізане гілля по довжині, ще двоє - вішають його на ялинку.\nНагадаємо, у 2016 році місто закупило для ялинки новий метеалевий каркас. Його виготовив Броварський завод металоконструкцій за 250 тисяч гривень. Однією із особливостей конструкції є можливість розміщення на ній понад 300 дерев різної висоти у шаховому порядку – так, як це є у природі.\nМіські гуляння Новий рік ялинкові базари\n300 ялинок від 5 до 10 років потрібно щоб виростали такі деревця, можливо варто закупити 300 штучних.


Lana P.: ГРУДНЕВИЙ ВІТЕР - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Lana P.: ГРУДНЕВИЙ ВІТЕР - ВІРШ\nШаріється вітер опісля полу́дня — Всю ніч аж до ранку у лісі проспав. Не виконав низки обов’язків, справ, А скільки обіцянок сипав для грудня... Ще вранці пролежав сонливо в соснині — Ледь-ледь шаруділо голчасте гілля, Прикрилася снігом пухнаста земля, Намисто грайливо смикнув на калині. А ввечері — поле. Там простір і воля. Хурделицю стрів, кучугури намів. Він там розійшовсь, веселився, як вмів. Свобода для нього — окрилена доля! 2014\nдата надходження: 18.11.2014 19:11:45\n© дата внесення змiн: 06.07.2017 02:48:29\nzazemlena, НАДЕЖДА М., ptaha, кацмазонка, OlgaSydoruk, Dixi, Крилата, Валентина Ланевич, @NN@, v))), Любов Вишневецька, Данила М, Наталя Данилюк\nЛюбов Вишневецька, 19.11.2014 - 14:00\nСправді, без волі наша доля без крил...... Дуже гарно.\nСпасибі, Любове -рада Вам\nВалентина Ланевич, 18.11.2014 - 21:57\nГарнющий Ваш вечір, мальовничий такий!\nРадію, що і ви завітали!\nКрилата, 18.11.2014 - 21:21\nВечір у Вас такий свободолюбивий!\nСаме так, адже свобода нам дарує крила,\nбез крил- злітати нам несила...\nOlgaSydoruk, 18.11.2014 - 20:45\nptaha, 18.11.2014 - 20:28\nLana P. відповів на коментар ptaha, 01.01.1970 - 03:00\n...але без нього аж ніяк... Дякую!\nНАДЕЖДА М., 18.11.2014 - 20:03\nВітер - загадкова сила природи... Мені здається, що я його ніби розумію... Гарно про нього написала..\nДякую, приємно це знати!\nzazemlena, 18.11.2014 - 19:15\nхоч і холодний той волоцюга, але написали Ви про нього супер\nДякую, радію, що сподобалось!


2019. Зустріч двадцять перша: віра, надія, любов. Валентина Кушніренко. «Вісті Роменщини», № 51, 20 грудня | Подвиг Александры Аврамовны Деревской\nО.А. Деревської. Це СЗОШ №2 імені Академіка А.Ф. Йоффе з багатющою 220-річною історією. Тут свого часу навчалися діти Олександри Аврамівни, зараз здобувають знання вже її правнуки. Колектив школи провів колосальну роботу, готуючи до відкриття у кабінеті історії музейну експозицію «Роменська мадонна». Особлива наша подяка директору школи Лідії Олексіївні Скрипці. Таких ентузіастів ще пошукати! Це вона, підтримуючи багаторічну дружбу з Деревськими, надихає педагогів та учнів на напрочуд теплі і зворушливі зустрічі. Чого варті їхні шкільні концерти-посвяти, концерти-сповіді! Щоразу ми не можемо стримати сліз.\nТакож вдячні міському голові Сергію Салатуну, секретарю міської ради Валерію Мицику, всій їхній команді за розуміння вагомого значення постаті О.А. Деревської для Ромен. Міська влада знайшла можливість виділити майже 100 тис. гривень на облаштування музейної експозиції у СЗОШ №2. На її урочистому відкритті С.А. Салатун пообіцяв упритул зайнятися з’ясуванням можливості щодо організації повноцінного меморіального музею саме в будинку на колишній Інтернаціональній, де жила Олександра Аврамівна з найменшими дітьми аж до своєї смерті у 1959 році. Зараз цей будинок належить її нащадкам.\nПро реальну ймовірність здійснення цієї заповітної мрії Деревських говорила і депутат Сумської обласної ради, співробітниця Роменського краєзнавчого музею Вікторія Мурич. Саме вона доклала зусиль до того, аби були виділені кошти на створення шкільної музейної експозиції. І саме вона пообіцяла «проінспектувати» в запасниках краєзнавчого усі експонати «від Деревських» з тим, щоб знову знайти їм належне місце на стендах музею. А побувавши ввечері у родинному колі нащадків Олександри Аврамівни, Вікторія Мурич назвала себе не просто шанувальницею, а й другом сім’ї Деревських.\nАктивну роботу зі збереження пам’яті про легендарну жінку проводить і Григорій Дуброва - нині представник у Сумській області Громадської організації «Меморіал подвигу Роменської мадонни». В планах ГО – і шкільні творчі конкурси, і науково-практична конференція для батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу для вивчення педагогічного досвіду О.А. Деревської, і публікація тематичної збірки літературних творів місцевих авторів, присвячених Деревським.\nОдним з таких авторів є педагог і поетеса Тетяна Лісненко, відданий друг сім’ї Деревських ще з тих часів, коли працювала у школі-інтернаті і готувала сценарії до літературно-мистецьких свят з нагоди приїзду у Ромни нащадків Деревських. Багато зворушливих поетичних рядків присвятила вона Олександрі Аврамівні. Є серед них і такі:\nТи чуєш, Мамо, світ тебе вітає,\nТвій подвиг - у Добро перероста.\nВін живить нас. Він в душах проростає,\nТи, Мамо – Діва, чиста і свята!\nТак само хвилюючі та щирі вірші й пісні про Маму пише і музичний працівник Тетяна Мочакова. На традиційній зустрічі з громадськістю в центральній міській бібліотеці ім. Б. Антоненка-Давидовича вона виконала дві пісні, написані нею рано-вранці того ж дня, під впливом вражень від зустрічі з Деревськими, з якими вона також давно знайома. Дуже нам сподобалося її пісенне зізнання: «Не Деревская, но не чужая», і те, що назвала Олександру Аврамівну рідною мамою.\nВи, роменці, для нас усі не чужі. Спасибі колективу МЦБС за теплі зустрічі з містянами. Хіба забудеш тих жіночок, які дарували нам на згадку милі сувеніри-обереги, власноруч зроблені, чи унікальні спогади тих, хто особисто знав і дружив з Деревськими?\nУ вашому місті вміють зустрічати гостей. Вже кілька років поспіль Деревські зупиняються в гуртожитку вищого професійного училища, де директорує Павло Помаран. Дякуємо за теплий прийом і смачні сніданки з обідами.\nА про подружжя Рудейків – Миколу і Наталю – варто сказати окремо. Наталя – внучка О.А. Деревської, донька Валерія Деревського, якого Микола називав батьком. Їхній дім – щедрий, теплий, красивий, завжди відкритий для всіх Деревських. Саме тут відбуваються традиційні сімейні зустрічі з обов’язковим «святом печеної картоплі», з піснями під баян і спогадами, спогадами… Тепло рідного дому для Деревських з роками не холоне саме завдяки Рудейкам!\nЗбори сім’ї -2019 були щедрі на незабутні враження і одкровення. Такою вражаючою несподіванкою стала випадкова зустріч правнучки О.А. Деревської Наташі з випускником Роменської школи-інтернату Максимом Шапоренком буквально в ті ж дні, коли гостювали Деревські. Не знаю подробиць, але хлопець, почувши ім’я Олександри Аврамівни, раптом задер сорочку і показав Наташі татуювання на своїх грудях – зображення пам’ятника Мамі, що досі стоїть біля колишньої школи-інтернату. Максим зізнався, що мріяв потрапити на цю зустріч з Деревськими. Як же йому припав до серця образ Олександри Аврамівни, як ідеал, як недосяжна мрія і вічна туга за материнським теплом і любов’ю, яких, певно, не судилося хлопцю спізнати у своєму житті. І що особливо розчулило: напередодні нашого приїзду Максим Шапоренко з власної ініціативи прибрав територію навколо пам’ятника і почистив сам монумент. Ніхто його про це не просив. Велике спасибі, Максиме, з радістю чекатимемо тебе на наступній зустрічі у 2020-му. Вона обов’язково відбудеться!\nІ ще одне відкриття. Ми дізналися, що в Сумській області живе людина, завдяки якій півстоліття тому весь Радянський Союз дізнався про легендарну сім’ю Деревських. Це Анатолій Стреляний - у 60-ті роки минулого століття молодий журналіст «Комсомольской правды». З його нарису «Большая семья» розпочалася всесоюзна слава розпорошеної родини, брати і сестри якої відтоді місцем своїх постійних зустрічей обрали саме Ромни, де залишився рідний дім. Так от, віддаючи належну шану Анатолію Івановичу, ми дорогою в Ромни заїхали в с. Рябину, щоб вручити 80-річному журналісту заслужену нагороду – волонтерський орден Матері-героїні О.А. Деревської, заснований ГО «Меморіал подвигу Роменської мадонни».\nІ це було дуже символічно, бо так відновився у просторі і часі ланцюжок «минуле – теперішнє – майбутнє».\nЯк сказала одна з дочок Деревських, Алла Сербіна, жителька м. Сєвєродонецьк Луганської області, яка є натхненником та незмінним організатором цих сімейних зустрічей, «Сім’я Деревських – непересічне явище в житті нашого суспільства, з розряду вічних людських цінностей. Неприпустимо це колись утратити. І орден пам’яті Мами – не просто сімейна реліквія, а нагорода-подяка і нагорода-надія. Надія на те, що подвиг Матері буде жити. Жити заради щастя багатьох дітей».\nІ на завершення. Ми почули від жителів міста чудову фразу: «Ви нас надихаєте, приїжджайте частіше». Спасибі, земляки! А ви надихаєте нас! Тому й звертаємося до всіх роменців із нашою вірою, надією та любов’ю. Саме завдяки вам, вашій відданій дієвій пам’яті зараз, після 21-ї зустрічі ми впевнено говоримо:\nДеревських роду нема переводу!\nВід імені родини Деревських,\nВалентина Кушніренко, член Національної спілки журналістів України, нагороджена орденом Матері-героїні О.А. Деревської\nP.S. Найповніша інформація про сім’ю Деревських зібрана на сторінках віртуального музею пам’яті «Подвиг радянської Матері-героїні Олександри Аврамівни Деревської»: http://derevskaja.com/


У шести футболістів рівненського "Вересу" підтвердили COVID-19\nнеділя, 28 лютого 2021, 21:46\nКоронавірус підтверджено у шести гравців рівненського «Вересу».\n«Гравці ФК «Верес» пройшли тестування на коронавірус. У шести гравців команди підтвердилося захворювання на COVID-19. За словами керівництва клубу гравці, що захворіли, перебувають в задовільному стані», - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що надіслано офіційні листи до Дирекції з проведення Кубку України з футболу із проханням про перенесення матчу Кубку України проти ФК «Дніпро» (м. Черкаси).\nСьогодні ж, як повідомляє UA-Футбол, Асоціація футболу України задовольнила прохання рівненського клубу і перенесла поєдинок на 8 вересня.\nПочаток матчу заплановано на 18:00.\nЧитайте також: У Польщі арештували футболіста, який приховав зараження коронавірусом\nСтаном на ранок 28 серпня за добу на Рівненщині виявлено 103 нові інфікування COVID-19. Таким чином в області наразі зафіксовано 8952 випадків захворювання на коронавірусну хворобу, 127 з них – летальні. За останню добу померло двоє людей:\nЯк повідомляв Укрінформ, в Україні за останню добу зареєстровано 2 438 випадків зараження коронавірусом, загальна їх кількість сягнула 114 497-ми.\nРаніше повідомлялось, що в Україні з понеділка, 31 серпня, почне діяти нове епідемічне зонування. Детальний перелік населених пунктів, розподілених на зони відповідно до епідситуації, міністр Кабінету Міністрів Олег Немчінов опублікував у Телеграмі за результатами засідання Державної комісії з питань ТЕБ та НС.\nФутбол Рівне Коронавірус


SERGONOL МАГНІЙ: продажа, цена в Украине. мікродобрива от "ООО "Хаском трейд"" - 1439416269\nКонцентроване, 100% хелатне мікродобриво для позакореневого підживлення, призначене для компенсації дефіциту магнію в рослинах.\nПрепарат ефективно компенсує дефіцит магнію в рослинах. Не містить баластних домішок, тому не викликає опіків листя, повністю засвоюється через листову поверхню рослини.\nМагній впливає на всі процеси в клітинах рослин, де відбувається передача хімічної енергії та її накопичення (фотосинтез, дихання, гліколіз і т. д.). Разом з кальцієм магній бере участь у побудові пектинових речовин в стінках клітин. Більше 300 ферментів активуються магнієм, завдяки його специфічному зв'язуванню в різні комплекси. Магній також позитивно впливає на сприйняття і засвоєння фосфору.\nОзнаки дефіциту магнію часто спостерігаються на легких грунтах. До них відноситься межжилковый хлороз старих листків, які тверднуть, стають ламкими, передчасно засихають і обпадають. Гострий дефіцит магнію викликає "мармуровість" листя. Дуже необхідний культур, які виносять велику кількість калію з ґрунту - цукровий буряк, виноград, картопля, культури закритого грунту.\nСклад мікродобрива дозволяє проводити обробки при температурі повітря вище\nОбробки з використанням препарату "SERGONOL®_МАГНІЙ"необхідно проводити розчином, який був підготовлений, безпосередньо перед застосуванням. Також, рекомендується сумісне застосування з препаратом "SERGONOL®_АМИНОкомплекc", який є активним антистрессантом та стимулятором росту.\n"SERGONOL®_МАГНІЇ" имеетсильное фізіологіческоевоздействие на рослину:\n• підвищує посухо-, жаро - та морозостійкість рослин;\n• знижує ураженість рослин грибковими захворюваннями;\n• стимулює розвиток коренів і регулює зростання вегетативної маси;\n• стабілізує синтез хлорофілу, білків і вуглеводів у клітинах;\n• прискорює темпи утворення хлорофілу і запобігає руйнування хлоропластів.\nфаза вкорінення, бутонізація, початок утворення плодів\nНорма витрати робочої рідини при позакореневому підживленні: 200-300 л / га.\nЦіна: 62 грн./л


Двоє давніх друзів -- Паскіно та Баргамен, сусіди, мріяли про те, щоби об'єднати свої землі й господарку, і найпрестижніший шлях до жаданої мети -- одружити дітей, Сильвету й Персіне. Здавалося б, у добру путь! Та й ні! Персіне заявив татові, що шлюб його має бути схожий на роман. І лише так! Хитрі батьки слали хитромудрий план дій: посваритися, удати непримиренну ворожнечу, і тоді діти палко закохаються, маючи у своїх юних голівках класичний приклад Ромео та Джульєтти. Посваритися не досить. Треба інсценізувати викрадення дівчини і подвиг її рятівника Персіне. Здійснення цього плану -- сюжетна основа п'єси, а духовна -- переможність справжнього кохання, його світло крізь досить жорстокі випробування безневинними розіграшами.\nЗвичайно, весна. Сценограф Мирон Кипріян запрошує нас у квітучий сад. Китиці квітів, гірлянди з листя, легкі веселі букети -- строфи поеми кохання, яку ще складатимуть, граціозні знаки весни. Довкілля мінливе, як квітнева погода. Його не обтяжують металеві стійки, гойдалки, лави та інший садовий "інвентар". Ним маніпулюють слуги просценіуму -- молоді, ритмічні, динамічні, стильово-точні хлопці, які заслуговують на похвалу нарівні з виконавцями "іменних" ролей. В глибині сцени якесь сюрреалістичне древо. Сучасне древо пізнання добра й зла, бо, на думку сценографа, юні герої первозданні у своїх почуттях, як Адам і Єва! До речі, Ростан у настановчій ремарці зазначив: "Дія може відбуватися де завгодно, аби костюми були красиві". Вони красиві: легкі, із хитро вмонтованими в кружальця узору квітами! Дорога квітів. Так визначила тональність виставі молодий режисер Галина Воловецька. Це її четверта вистава на сцені Національного театру. Галина має вищу музичну (Львівська музична академії) та режисерську (Київський інститут театрального мистецтва ім. Карпенка-Карого). Навчаючись заочно на режисерському факультеті, грала в оркестрі Театру ім. Заньковецької. Отже, заньківчанка. І питати з неї треба за заньківчанським рахунком. Та інший, якийсь там пільговий, може, й образити режисера!\nПриродно, вистава насичена музикою. Молодий композитор Богдан Сегін, можу припустити, не втаємничений у специфіку музики театральної. Він не вслухався в п'єсу, не знайшов музичних характеристик, які були б органічні для всіх компонентів вистави. Оркестр, який так гарно зарекомендував себе в останні два сезони звучить, так би мовити, автономно, незважаючи на вокалістів. Комедія, звичайно, передбачає музику динамічну, але зловживання звучанням forte не робить честі дириґентові Богданові Мочураду (тоді, як саме він відродив "живу" музику заньківчанських вистав).\nУ райському саду не тільки співають, але й танцюють. Уже не вперше насторожує постановча одноманітність хореографічних номерів -- саме так, номерів -- у заньківчан. Балетмейстер Наталія Каспшишак, ймовірно, зорієнтована на суто прикладну, декоративну функцію танцю, а не пластичну організацію вистав, що є однією з головних складових сучасної театральної технології (зауважмо, молоді актори мають хорошу хореографічну підготовку).\nСамодостатність поетичного тексту до снаги акторам! Галина Воловецька визначає домінування драматургії і тексту як точки відліку вистави. То одна з найперших ознак режисерської культури. Водночас аж ніяк не замах на суто режисерські права, не змова проти фантазії. Навпаки! Досить пригадати пантоміму -- інсценовані Стафорелем варіанти викрадення нареченої (згідно з кошторисом!). Ліричній надстихії підкорені не тільки закохані. По суті, батьки -- самі невиправні романтики, ну, а Страфорель за всього свого прагматизму -- також вірнопідданий цього почуття, адже саме він доводить до абсурду -- з виховною метою! -- всю облудність романтизму й повертає Сильвету й Персіне до джерел їхнього справжнього прекрасного кохання.\nІронія Ростана не підкріплена сучасною іронією постановника. Та й то сказати -- чи ж то гріх? Чи часто ми чуємо зі сцени палкі красиві освідчення в коханні: так, щоби без обтяжувальних комплексів, без остраху бути висміяними, без цинічних підтекстів? Не часто. А точніше, -- ніколи. Плине чудовий вірш Ростана, і самозабутньо грають молоді заньківчани.\nОлександра Люта -- Сильвета -- граціозна. З хорошим голосом. Вона трохи сторожка в коханні, ніби побоюється цієї стихії, та драматизм її чистого ошуканого почуття усуває всі перестороги. При тім актриса не переступає межі жанру. Мар'яна Кучма в цій ролі -- весняний теплий вітровій, що просто сипле на нас каскад чарівних дівочих примх, хитрощів, лукавства, тут десь мигне і зникне Ватто, благословить свого шанувальника й наступника Ростана Альфред де Мюссе. Але... потрясіння Сильвети не минулося для неї так просто; а ще до того -- втеча Персіне. Вона подорослішала й не марить уже зрівнятися славою із Джульєттою та іншими знаменитими закоханими. Мар'яна Кучма дорослішати не хоче. А треба! Андрій Сніцарчук -- Персіне -- так само кохається в романтичній п'янкості буття. Брутальний замах на чистоту його ідеального кохання потрясає юнака. Андрій Сніцарчук імпонує своєю "генетичною" причетністю до тієї епохи, аромату тих почуттів, рівно ж -- і до епохи нашої. Його втеча -- це втеча від себе, від своєї романтичної зашореності, від сорому (дуель?! Герой?! -- Ганьба). Василеві Коржукові більше імпонує комедійна стихія п'єси. У нього безліч кумедних артистичних вигадок. Забарвлення вистави яснішає, виринають і бризками розсипаються веселі несподіванки.\nДві пари батьків -- то свято гумору й акторської майстерності. Богдан Козак (Бергамен) -- досвідчений "інтриган" у межах свого саду. Як самовпевнено, милуючись власною хитрістю, викладає він свій стратегічній план операції "одруження". Паскіно -- Януш Юхницький -- також не пасивний учасник, і гумору йому не позичати, але вдачу має м'якшу. Втім, обидва вони не з криці! Що ж тоді казати про Ярослава Муку (Бергамен) і Ігоря Гавриліва (Паскіно)! Вони вже точно не з криці, вони з особливого "матеріалу" -- комедії! Ігор Гаврилів -- комік Божою милістю, він ніколи не переступає межі, за якою обвал реготу з гикавкою, він делікатний, його "територія" -- незахідне веселе сонечко. Ярослав Мука в кожній новій ролі ступає далі за попередній щабель майстерності. Ми ставимося до них з поблажливою зверхністю, яка геть нейтралізується артистизмом цих буркотливих батьків, їхньою дозованою самоіронією, врешті -- майстерністю!\nСтрафорель -- найцікавіша постать комедії. Пікантний соус до вишуканої страви. Істинно французький веселий авантюрист, родовід якого -- безсмертні мольєрівські пройдисвіти, у Ростана -- з поправкою на буржуазність смаків й соціальну орієнтацію. Він рушій вистави. І треба сказати, що Галі Воловецькій пощастило з обома виконавцями! Юрій Хвостенко щойно рік на сцені (як і Андрій Сніцарчук, і Мар'яна Кучма). Він якось одразу "підійшов" заньківчанам. Його на диво приваблива артистична природа -- загадка абсолютної відкритості й тайни. Він Арлекін і П'єро в одній особі. Його Страфорель -- витівник, фантазер, усі його вигадки -- задля власної естетичної втіхи. Натомість Ярослав Кіргач побачив у цьому персонажі енергійного й підприємливого авантюриста. Волею режисера Страфорель є зв'язковим між сценою й залом. Страфорель Кіргача чується найголовнішим на сцені. Та при тім без естрадної розв'язаності й нахабства; він хоче помогти героям вийти зі скрутного становища, він "командує" оркестром, у нього ідеально вимуштрувані поплічники (ті самі чудові слуги просценіуму).\nВистава "Романтики" полюбилася глядачам. Є в ній і деяка зайвина, і збої ритму, і вже згадувані серйозні упущення, але драматургія -- найвищої проби, і заньківчанська зустріч із нею викресали благодатні враження.


На Житомирщині директор приватного підприємства вкрав у держави два комбайни - 0412.ua\nНа Житомирщині директор приватного підприємства вкрав у держави два комбайни\n14:41, 31 жовтня 2012 р.\nПрацівники управління по боротьбі з організованою злочинністю в Житомирській області «вивели на чисту воду» директора приватного сільськогосподарського підприємства, котрий незаконно привласнив більше мільйона гривень.\nПро це 0412 повідомили у прес-службі ГУБОЗ МВС України.\nЗ’ясувалося, що керівник установи у 2008 році уклав з одним із державних публічних акціонерних товариств договір довгострокової оренди двох зернозбиральних комбайнів.\nЗловмисник вирішив, що може розпоряджатися ними на власний розсуд, спочатку незаконно зареєстрував техніку на підвладне підприємство, а згодом комбайни взагалі продав.\nНаразі, відносно керівника підприємства прокуратурою Житомирської області порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 209 (легалізація доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або у великому розмірі) Кримінального кодексу України.\nСанкція статті передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією майна.


ПРИВІТАННЯ ДО 8 БЕРЕЗНЯ - Таврійський державний агротехнологічний університет\nЩиро вітаю Вас із прекрасним весняним святом, що символізує розквіт природи, нову радість і надії. Із Вами, наші чарівні і милі жінки, життя наповнюється яскравими барвами, здійсненням всіх бажань. Ви спонукаєте до шляхетних вчинків та добрих справ, даєте натхнення для нових життєвих перемог.\nБажаю Вам сонячного настрою, усмішок, щасливої та світлої долі !\nРектор ТДАТУ, доктор технічних наук,професор, член-кореспондент НААН України В.М.Кюрчев\nЗАХИСТ ЗВІТІВ З НАВЧАЛЬНОЇ ПРАКТИКИ МАГІСТРАМИ СПЕЦІАЛЬНОСТІ «ОБЛІК І АУДИТ»


Гуцульські Ромео і Джульєтта півстоліття не сходять з екрана — Високий Замок\n27.03.2014, 22:48 5444\nУ Карпатах є затишне село Криворівня. Сто років тому у цю мальовничу місцевість закохався Михайло Коцюбинський і дав українській літературі шедевральну повість «Тіні забутих предків». А через півстоліття у Криворівні режисер Сергій Параджанов створив справжню гірську казку — знаковий фільм про гуцулів.\nРік тому мені пощастило побувати у старому дерев’яному будинку подружжя Петра та Євдокії Соруків, збудованому у 1930 році, який розташований у присілку Жаб’євський Потік поблизу гори Глифи. Тут вже понад десять років діє Музей фільму «Тіні забутих предків». У 1963 році у будинку Соруків разом з господарями жили режисер-постановник фільму Сергій Параджанов, художник Юрій Якутович та композитор Мирослав Скорик. Просто з ґанку — вхід до кімнати, де жили ґазди, а наліво — тимчасове помешкання постановника «Тіней...». Експонати музею — фотографії, гуцульський одяг… «Сергій Параджанов жив як усі члени сім’ї. Разом їли, одне від одного не замикалися. Параджанов допомагав у господарці. Щовечора розпитував про гуцульський побут та звичаї», — розповіла кореспонденту «ВЗ» екскурсовод Галина Мокан.\nНа роль головної героїні — Марічки — запросили російську акторку, тоді вже дружину Іллєнка Ларису Кадочникову. Ще тоді екскурсовод нам розповіла, що Кадочникова не сприймала цієї ролі, ніяк не могла перетворитися на гуцулку. Та й Іллєнко з Параджановим мали творчі конфлікти. Настав момент, коли подружжя Кадочникова-Іллєнко вирішило покинути зйомки. Але Сергій Параджанов зумів їх переконати…\nМинули роки, і Лариса Кадочникова стала українською актрисою. Перебралася до Києва і стала дружиною колишнього директора Драматичного театру ім. Лесі Українки Михайла Саранчука. На моє запитання, у чому секрет успіху фільму “Тіні забутих предків”, Лариса Кадочникова відповіла:\n— Тут нема жодної таємниці, бо успіх фільму завжди залежить від сценарію. Це класика, геніальний твір Коцюбинського. Крім того, зібралася група однодумців — талановитих людей, які захотіли зробити справжнє кіно: режисер Сергій Параджанов, оператор Юрій Іллєнко, художник Юрій Якутович, який шалено любив Карпати, актор Іван Миколайчук, який виріс там і якого Бог створив саме для цієї картини. Можливо, ще й через те, що фільм аполітичний, про щире кохання. Недаремно один французький журнал писав, що це фільм про гуцульських Ромео і Джульєтту.\n— Знаю, коли знімали фільм, в Івана Миколайчука були закохані всі дівчата з навколишніх сіл. А ви?\n— Іван Миколайчук — з особливої породи людей: у ньому не було ні краплини провінційності. Таке враження у мене склалося з першої хвилини, коли я його побачила. Насамперед він вразив зовнішністю, вродою незвичайною. Такої краси герой не міг не подобатися, інакше ми б не могли зіграти Ромео і Джульєтту. Але я тоді була дружиною Юрія Іллєнка, наші стосунки були настільки міцними, що, крім симпатії і поваги до Івана Миколайчука, у мене інших почуттів не було. Пригадую, ми з ним полетіли в Аргентину на Міжнародний кінофестиваль. Удвох, адже не пустили ні Параджанова, ні Юру Іллєнка, зате поїхали з нами чиновники з Києва і Москви. Перші дні нас там ніхто не знав, але після перегляду картини Івана оточили такою увагою... А були там актори далеко не рядові. Але у центрі — Іван. Ні на кого не схожий своєю красою гуцульською. Я навіть не можу пояснити, що таке було в ньому… Причому ніякого шикарного вбрання не мав — два светри і чорний костюм. Ця його постать, зріст, голова, його очі... Всі упадали за ним, були в нього закохані, він був у центрі уваги. Звичайно ж, насамперед завдяки картині. Якби не картина, яка справила надзвичайне враження, то, можливо, такого ставлення й не було б.\nЗа словами Лариси Кадочникової, у фільмі спільних сцен з Іваном Миколайчуком у неї було не так і багато, але вони визначають суть картини, вони ключові в долі героя — Івана Палійчука. Сцена у церкві й після церковної служби, сцена танцю, прощання, коли Іван іде на полонину, і вже фінальна сцена — «Срібний ліс». На зйомку цього «Срібного лісу» вони виїжджали разів з п’ятдесят.\n— Це взагалі було якесь безумство, — каже пані Лариса. — Не так пофарбовано, не так вирубали, не та погода, не так покладені рейки — і це тривало безкінечно. А в результаті вийшло диво: маленький фрагмент, зате який шедевр! Тепер чудово розумію, з огляду на серіали, що таке справжнє кіно, а що — дурниці, які тепер знімають.\nСцена розставання, коли Іван іде на полонину, а Марічка прощається з ним, також, за словами актриси, виявилась випробуванням. Її постійно відкладали, а знімали тоді, коли було холодно.\n— Знайшли малодоступне місце. Юра (Іллєнко. — Г. Я.) завжди знаходив такі місця, куди підібратись було неможливо. Хіба вантажними машинами. Внизу текла вузенька річка, і з неї дощовою установкою треба було качати воду нагору — для забезпечення дощу. Вгорі обладнали майданчик, на якому встановили кінокамеру, а знизу качали воду, щоб ми опинилися під дощем. У річці крижана вода, це було десь на початку листопада. Хоча на екрані враження, що тепло. Я розуміла, що одним дублем не обійдеться. Коли почалася зйомка і пустили воду, я від холоду вже не пам’ятала ні тексту, нічого. Це добре, що Іван зняв капелюха і надяг мені на голову — він мене врятував. Розуміла: все — захворію! І зйомки зупиняться. Нас переодягли — і знову все спочатку. І так — разів чотири чи п’ять. Але сцена вийшла переконлива, зворушлива. Крижана вода ввела мене в стан якогось шаленства, передчуття нещастя, наші герої ніби відчували, що розлучаються назавжди. Взагалі, все було дуже складно, зйомки складні, важкі, та щось нам допомагало. Обставини були за те, щоб це вийшло. І, звичайно, якби не було Івана, не уявляю, що б вийшло і чи була б картина?


Люди житимуть довше?\nЗбільшення кількості супердовгожителів дасть можливість говорити, що ще в цьому столітті максимальний зареєстрований вік смерті виросте до 130 років.\nУ 1965 році у віці 90 років Жанна Кальман уклала угоду з юристом, який був удвічі молодшим за неї. Вона віддасть йому свою квартиру, коли помре, за умови, що до тих пір він платитиме їй 2 500 франків на місяць. Тридцять років по тому адвокат помер, а Кальман — ні, і його сім’я і далі виплачуватиме їй гроші на утримання ще протягом 2 років.\nІ вони відбулися за легко. Як показало нове дослідження, Кальман, найстаріша жінка у світі, могла легко прожити набагато довше. Після 108 років, як показало дослідження, ми перестаємо старіти.\nОдне з визначень старіння полягає в тому, що ймовірність смерті збільшується з віком. Так у 90-річного в 1 500 разів більше шансів померти в наступному році, ніж у 9-річного. Хоча з’являється дедалі більше свідчень, що це збільшення в кінцевому підсумку досягає плато.\nДля тих, кому більше 110 років — їх називають супердовгожителями, або для тих, кому за 105 років — їх називають напівсупердовгожителями, — ризик смертності стає фіксованим, передбачає нове дослідження. У своєму аналізі національних баз даних, до яких увійшли майже 10 тис. французьких чоловіків і жінок, які дожили до 105 років, вчені не змогли визначити очевидну верхню межу віку. Це не означає, що такі люди є безсмертними: рівень, на якому встановлюється щорічний ризик смерті, становить 50%, а це означає, що проживання кожного наступного року — це справа випадку.\nЩо це означає, наполягають автори нового дослідження, так це те, що ми маємо очікувати, що вік людей почне перевищувати 122 роки, які прожила Кальман, і, можливо, вони навіть доживатимуть до 130 років. Відповідно до їхньої статті, яку опубліковано в журналі Royal Society Open Science, для людини, якій сьогодні 110 років, шанси дожити до 130 років такі самі, як під час кидання монети отримати 20 орлів підряд, або приблизно 1 на мільйон. Але якщо в нас буде достатньо осіб цього віку, з досягненнями сучасної медицини це стане правдоподібним.\nЗбільшення кількості супердовгожителів дає можливість припустити, що ще в цьому столітті максимальний зареєстрований вік смерті виросте до 130 років.\nАле що важливіше, стверджують вони, це дає натяк на сам механізм старіння. Деякі тварини, наприклад молюски, взагалі не старіють, і з’ясувати причини є ключовим завданням геронтології.\n«Тверде емпіричне розуміння людської смертності в екстремальному віці є важливим, адже є однією з основ для досліджень, які спрямовано на пошук ліків від старіння», — говорять дослідники.


До Червоної зони карантину можуть потрапити ще 4 області - Главред\nКарантинні правила можуть посилити вже на цьому тижні.\nКоронавірус в Україні не вщухає / УНІАН\n"Червона" зона карантину в Україні цього тижня може розширитися. Карантин можуть посилити ще в чотирьох областях.\nКерівник Центру економіки охорони Здоров'я Київської школи економіки (KSE) Юрій Ганіченко повідомив, що 4 регіони показують досить критичну динаміку.\nЗгідно з прогнозом експерта, під загрозою потрапляння в "червону" зону знаходяться:\nСмертей від коронавірусу буде більше\nЗа словами Ганіченка, за останні два тижні кількість смертельних випадків через COVID - 19 в Україні зросла на 17% — в середньому до 300 осіб на добу. Тому за рівнем смертності через ускладнення захворювання Україну випереджає тільки Румунія.\nАналітик прогнозує, що одночасно до кінця року через ускладнення COVID-19 в Україні може померти від 68 до 92 тисяч осіб.\nчитайте такожВ Україні хочуть скасувати наказ МОЗ про обов'язкову вакцинацію: в ОАСК повідомили подробиціНагадаємо, на сьогодні п'ять регіонів України знаходиться в "червоній" зоні адаптивного карантину. Це - Запорізька, Одеська, Донецька, Дніпропетровська та Херсонська область. Влада не виключає розширення цього списку. Зокрема, голова парламентського комітету з питань здоров'я нації Михайло Радуцький заявив, що вже є привід "окреслити" червоним грифом і столицю.\nкоронавірус карантинні зони\nЗараз ви переглядаєте новину «Ще чотири області опинилися на межі потрапляння в "червону" зону: список». Інші новини України читайте в розділі «Україна». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter\nПростіше нікуди: як очистити чавунну, керамічну та сковорідку з антипригарним покриттям Новий рік 2022: подарунки за знаками зодіаку, які допоможуть залучити удачу Долар по 60 гривень: експерт дав лячний прогноз і назвав причину Зовсім не відходи: де з користю застосувати апельсинові кірки та картопляні очиски Українців попередили про новий курс долара: експерт розкрив найгірший сценарій


Юрій Іздрик - Поезія асоціацій («вишиванка», «молитва») - Сучасна українська література\nЮрій Іздрик - Поезія асоціацій («вишиванка», «молитва»)\nПоезія Ю. Іздрика вкрай суб'єктивна й асоціативна, заснована на несподіваному погодженні дуже різних понять.\nОсь, наприклад, «вишиванка»: від цієї назви очікуємо чогось на кшталт «Двох кольорів» Д. Павличка із «вишитим життям» на полотні. А зі світу Ю. Іздрика визирає людина у «вузлів плутанині», прошита «недбалою стьожкою гладдю чи хрестиком» — у цьому абсурдному світі, де кожен виплутує свою «нитку» й шукає «павутинку зі світла». За цими образами ниток, шиття й вишивання — немов ціла філософія життя в підвішеному «на нитках» світі без опори, що його нафантазувала свідомість (чи підсвідомість) збентеженого ліричного героя.\nАсоціативна поезія багато чого залишає «на розсуд» читачів. У «молитві» так само: тут і світ, який «повертається спиною» і «пахне війною», а ось уже «розгораються перші битви»... Лише словом (тільки так для ліричного героя) долаються «відстань і стіни». А ще повтори у вірші (багато разів): «говори зі мною» — така виходить незвичайна молитва.\n1. Як у статті підручника схарактеризовано поезію Ю. Іздрика? Як це налаштовує нас на сприймання його творів?\n2. Як Ю. Іздрик характеризує «роботу письменника», свою творчість? На вашу думку, чого більше в цій характеристиці — правди, іронії, сарказму, блазнювання?\nза що не візьмешся — вузлів плутанина\nу мережу що межує з мереживом.\nмій боже! мій боже! — кричиш йому в вухо\nі кожна дорога — тонка павутина\nзубами чи нігтями — хто вже як може\n1. Яке враження справили на вас поезії Ю. Іздрика? Які асоціації вони викликали? До яких роздумів спонукали?\n2. Як ви гадаєте, до кого звернута «молитва» ліричного героя поезії Ю. Іздрика?\n3. Яким постає ліричний герой поезії «молитва»? Чи можуть читачі визначити, що його хвилює, дратує, завдає болю, утішає, дарує надію тощо? Обґрунтуйте свої міркування.\n4. Які образи привернули вашу увагу в поезії «вишиванка»? Яким ви уявляєте світ, створений автором? Доберіть п'ять слів, які, на вашу думку, найточніше схарактеризують цей світ.\n5. Яким постає ліричний герой поезії «вишиванка»? На вашу думку, він оптиміст чи песиміст? Обґрунтуйте свої міркування.\n✵ Чому в поезії «молитва» автор не використовує розділових знаків?\n✵ Із якою метою в поезії «молитва» автор використовує повтори?\n✵ Чому автор назвав свій вірш «вишиванка»?\n✵ Які алюзії використовує автор у поезії «вишиванка»?\n7. «..словом також можна любити» — стверджує ліричний герой Ю. Іздрика. Чи згодні ви з поетом?\n8. Чи справді вірші Ю. Іздрика схожі на кросворд, який треба розгадати?\n9. Знайдіть інформацію про діяльність Ю. Іздрика як музиканта (гурт DRUMTИАTР). Висловте свої думки про виступи гурту.\n10. Поміркуйте, які рядки поезії Ю. Іздрика могли б стати заголовком есею на морально-етичну тему. Які рядки ви б обрали епіграфом до твору патріотичної тематики? Викладіть свої думки у формі есею. Презентуйте свою роботу однокласникам та однокласницям.


Найбільшу в Україні Різдвяну шопку встановили у Тернополі (Відео) - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nЗнаходиться ця унікальна шопка у церкві апостола Петра, що в Тернополі.\nЗаввишки вона 30 см, завширшки – 50 см.\nЦього року її доповнили механічним повітряним млином.\nПро це “Новинам” Суспільного повідомив ієродиякон Юст Гомза.\n“В тій частині, яка називається селище Вифлиєм, де народився Ісус Христос, стараємося встановити такі сюжети або ж фігури, які ближче до сільського середовища. В частині “Єрусалим” знаходяться також місто, в якому, як ми знаємо за біблійним сюжетом, не знайшлося місця для Ісуса. І тому ми це показали також як головну подію, яка відіграла роль в народженні Ісуса Христа”, – розповів Юст Гомза.\nУ Різдвяній шопці – понад 20 мініатюр і більше 100 біблійних персонажів. Тут є ковчег, ангели, які сповістили про народження Спасителя, Три царі, Свята вечеря, змонтоване селище на пагорбах. Також встановили повітряний млин, каже ієродиякон Юст Гомза.\nВідкриють Різдвяну шопку опівночі 7 січня, під час Різдвяного богослужіння. Про це повідомив ієродиякон цієї церкви Юст Гомза.\nЗа його словами, діятиме вона до 15 лютого. Вперше її встановили в церкві Святого апостола Петра в 2005 році.\nСпроєктував і виготовив шопку отець Косма.\nПодробиці – у відео UA: Тернопіль:\nPrevious Previous post: Майстри з Рівного представили унікальні давньоруські човни, виготовлені за допомогою забутих технік (Відео, фото)\nNext Next post: “Україна підписала контракт на транзит газу на п’ять років”, – Зеленський висловився з приводу енергетичної безпеки


Астрологи назвали головних довгожителів серед знаків Зодіаку\nАстрологи розповіли, як знак зодіаку впливає на тривалість життя. Вони склали топ-5 знаків зодіаку, які, найімовірніше, проживуть найдовше.\nТельцям судилося прожити спокійне щасливе життя та зустріти старість на березі моря. Як правило, вони рідко хворіють і, на відміну своїх однолітків, рідко звертаються до лікарів. Їхній день починається із зарядки, а триває активною діяльністю та заняттями спортом. Їм ніколи валятися на ліжку і приймати ліки, оскільки розпорядок дня розписаний до дрібниць. Тельці бережуть своє здоров'я і роблять усе, щоби з роками не втратити форму.\nРаки все життя слідують девізу «Здорова їжа, спорт і хороший секс». Тому їхнє життя складається дуже благополучно. Як правило, Раки доживають до глибокої старості, але є винятки. Ті, хто протягом життя не навчився контролювати свої емоції, можуть серйозно нашкодити здоров'ю та спровокувати постійний стрес, який негативно позначається на загальному стані організму та може призвести до розвитку захворювань.\nВодолії є затятими противниками медицини та всяких ліків. Вони вважають за краще лікуватися самостійно, упорядковуючи свої думки і звільняючись від непотрібних проблем. Оскільки Водолії мають величезний запас енергії, вони легко звільняються від будь-яких недуг і зберігають позитивний настрій. Саме він їм і допомагає дожити до глибокої старості та з тією ж бадьорістю виховувати онуків.\nЛеви вважаються найсильнішими. Найчастіше вони стикаються з великою кількістю труднощів і перешкод, але легко справляються з ними і йдуть далі. Леви не люблять довго перебувати у депресії та скаржитися на проблеми. Вони вміють подивитися на ситуацію. Вміння взяти себе в руки допомагає їм долати всі хвороби та поповнити лави довгожителів.\nРибам зірки обіцяють довге та насичене життя. Незважаючи на те, що вони, як правило, далекі від спорту, риби мають великий запас енергії, який допомагає їм не опускати руки у важкі хвилини. Вони черпають сили зі спілкування з оточуючими та буквально гинуть наодинці. Тому, щоб забезпечити собі гідну старість, представники цього знаку мають знайти другу половинку.\nВсе про: прогноз астрологів, поради астролога, Життя


Підбірка салатів на Новий рік 2018: ТОП-6 святкових рецептів | жіночий журнал Коліжанка\n[ 06/12/2018 ] 7 грудня – “Катерини”: історія свята, прикмети, українські традиції\tЦікаве та корисне\n[ 05/12/2018 ] Настільні ялиночки: новорічний настрій, що не займає зайвої площі\tHand made/Своїми руками\n[ 05/12/2018 ] 10 тез Любомира Гузара про дітей, батьків і дисципліну\tКниги та цитати\n[ 05/12/2018 ] Оригінальний декор з ялинкових куль: креативні ідеї (фото)\tHand made/Своїми руками\n[ 05/12/2018 ] 6 грудня – День Збройних Сил України: історія, привітання, листівки\tЦікаве та корисне\nПідбірка салатів на Новий рік 2018: ТОП-6 святкових рецептів\n16/12/2016 kolizhanka Кулінарія 0\nПідбірка салатів на Новий рік 2016: ТОП-6 святкових рецептів\nУ новорічну ніч має бути все ідеально: красива зачіска, святковий макіяж, чарівна ялинка і багатий стіл зі смачними стравами. І, звичайно, на святковому столі мають бути присутні різноманітні салати, адже без цих улюблених страв ніяк не обійтися.\nСалат у вигляді собаки «Святковий пес» на Новий рік 2018\nПриготувати ефектний салат у вигляді Собаки на Новий рік можна за запропонованим нижче рецептом або, взявши такої в якості базової версії і доповнивши її іншими продуктами і власними ідеями щодо оформлення. Страву готують з гострою корейською морквою або пікантними маринованими грибами на вибір.\nкорейська морква або гриби – 80-100 г;\nскибочку ковбаси, оливки, бутони гвоздики.\nВідварюють картоплю і яйця, готують інші продукти.\nОчищають картоплю і яйця, шаткують курятину, моркву або гриби.\nПеретирають картоплю, викладають половину маси на блюдо у вигляді собаки, змащують майонезом, солять, перчать.\nДалі шар курки і знову майонез.\nРозподіляють зверху половину білків і майонез.\nНаступний шар – сир.\nДалі моркву і ще трохи майонезу.\nПокривають композицію шаром картоплі і майонезом.\nДекорують салати на Новий рік 2018, виклавши білком вушка і жовтком мордочку.\nЗавершальний штрих – носик з білків і оливки, очі і брови з оливкових часточок, язик з ковбаси.\nЧитайте також: Готуємо страви на Новий рік! Креативно та смачно\nСалат «Соснова шишка»\nЦей салатик приверне увагу гостей своїм святковим новорічним оформленням, а підкорить – прекрасним смаком. Вам знадобляться такі інгредієнти для приготування страви: м’ясо (копчене), картопля, яйця, цибуля, майонез. Для маринаду потрібно оцет, сіль і цукор, а для прикраси – мигдаль і кілька гілочок розмарину або кропу. Яйця і картоплю відварити, почистити і натерти. Терті яйця змішати з майонезом. М’ясо порізати, цибулю нашаткувати і замаринувати, а мигдаль підсушити. Викладати салат необхідно шарами у вигляді шишок: картопля, м’ясо і цибулю. Кожен шар змазуємо тонким шаром майонезу. Покриваємо салат сумішшю тертих яєць і майонезу, прикрашаємо мигдалем у вигляді лусочок шишки. На тарілку до «шишок» кладемо зелень у вигляді соснової гілки. Все, салат готовий до подачі.\nНоворічний салат «Годинник»\nЦя страва – прекрасна ідея для новорічного салату 2018. Дуже символічне оформлення, ситність і апетитність не залишаться непоміченими вашими гостями. Для приготування страви потрібно: картопля, копчена курка, перепелині і курячі яйця, цибуля, морква, мариновані огірки, а також сіль, перець, майонез і рослинне масло. Яйця, моркву і картоплю відварити. Морква (частину моркви залишити для прикраси) і картоплю почистити і натерти на тертку. Також натерти огірки. Курку нарізати соломкою, а цибулю – півкільцями і обсмажити на рослинному маслі. Яйця почистити. Курячі яйця розділити на білок і жовток і натерти окремо, а перепелині – нарізати уздовж навпіл. Коли всі інгредієнти підготовлені, можна переходити до складання салату. Взяти велике плоске блюдо і викласти на нього шар картоплі. Всі шари, крім цибульного і огіркового потрібно змащувати майонезом. На картоплю кладемо огірок, потім йде курка, цибуля і морква. Зверху посипається салат жовтком, а бокову частину прикрашаємо білком. По колу викласти половинки перепелиних яєць, з моркви вирізати цифри і покласти зверху на яйця. Гарний і смачний салат готовий!\nЧитайте також: Новорічна випічка: ТОП-5 цікавих рецептів\nТака смачна і ошатна ялинка на столі створить особливу новорічну атмосферу і підніме вам настрій. Готується цей салат з простих і всім доступних інгредієнтів, а саме: картоплі, кислих огірків, курячих яєць, моркви, курятини і кислих яблук. А заправляється майонезом. Для прикраси потрібно кріп, зерна граната і помідор. Картоплю і моркву зварити, остудити, почистити і нарізати як на «Олів’є». До нарізаних овочів додати подрібнені огірки і куряче яйце (зварене). Яблука почистити і нарізати кубиком, курячу грудку відварити і також нарізати. Додати курку і яблуко до решти інгредієнтів, за бажанням покласти нарізану цибулю-порей і заправити майонезом. Довести до бажаного смаку сіллю і спеціями. Викласти салат у вигляді гірки, увіткнути дерев’яну шпажку посередині. Бока салату обкласти кропом. Прикрасити зернами граната, верхівку зробити з помідора.\nНа святковому столі цей салат виглядає дуже ефектно. Щодо інгредієнтів – тут можна дати політ фантазії рівно настільки, наскільки ви любите поєднання тих чи інших продуктів. Цей салат можна зробити на Новий рік – чудово прикрасить стіл.\n1 баночка маринованих шампіньйонів;\nзелена цибуля, кріп, петрушка;\n250 г м’яса;\n200 г вареної моркви;\n1-2 маринованих огірка (можна замінити маринованими грибами);\nЧитайте також: ТОП-9 оригінальних і простих закусок до новорічного столу. Рецепти\nДля початку, вибираємо підходящу посудину. Можна брати круглу салатницю. Низ і боки легко змастити олією, щоб випадково нічого не пристало і салат легко вийшов з посудини.\nШампіньйони щільно викладаємо шляпками донизу.\nЗверху присипаємо зеленню.\nДалі кладемо дрібно нарізану картоплю, сіль, майонез.\nНаступним іде шар подрібнених огірків (або порізаних маринованих грибів), майонез.\nМ’ясний шар, сіль, майонез.\nШар моркви, майонез.\nДалі затріть сиром і залиште на пару годин в холодильнику. Перед подачею переверніть салат на тарілку, можна ще прикрасити зеленню. Смачного!\nНоворічний салат “Вінок”\nДля приготування цього смачного салату, вам знадобляться:\n300 г грибів (шампіньйони);\n120 г сиру твердих сортів;\n1 болгарський перець, жовтий;\nШампіньйони відварити в підсоленій воді. Шинку та гриби нарізати кубиками або соломкою. Сир натерти. З’єднати в мисці шинку, шампіньйони кукурудзу (попередньо злити рідину) та сир. Додаємо сіль та перець за смаком та подрібнений часник. Заправляємо салат майонезом, перемішуємо.\nТепер починається найцікавіший етап – перетворення звичайного салату в «вінок». Для цього нам знадобиться форма для випічки. Її потрібно поставити на тарілку, а по центру поставити стакан або банку. Між банкою і формою викладаємо салат і добре утрамбовуємо, щоб він тримав форму. Можна поставити салат на деякий час в холодильник. Спочатку прибираємо стакан, потім кільце для випічки. Підправляємо форму салату, якщо це необхідно.\nТепер візьмемось за прикрашання. Петрушку помити і просушити, листочками прикрашаємо вінок, не жаліючи зелені. За бажанням можна додати кріп, базилік або руколу. Моркву почистити і нарізати тоненькими смужками. Болгарський перець нарізаємо смужками та кружечками. Маслини розрізаємо на половинки. Прикрашаємо салат. З моркви викладаємо бант, прикрашаємо його маслинами та краплями майонезу.\nОсь такі смачні і нескладні у приготуванні салати на Новий рік 2018 ми пропонуємо вам приготувати до святкового столу.\nБажаємо Вам гарного настрою та веселих свят! 😉\nНастільні ялиночки: новорічний настрій, що не займає зайвої площі\nОригінальний декор з ялинкових куль: креативні ідеї (фото)\n6 грудня – День Збройних Сил України: історія, привітання, листівки\nФантастичні новорічні підсвічники зі звичайних банок: 20 ідей (фото)\n4 грудня – Введення, або “Третя Пречиста”: історія, звичаї, прикмети\n1 грудня – день Романа і Платона: історія свята, народні прикмети, привітання


7 зачісок, котрі будь-яка дівчина зробить за 5 хвилин. Ідеї на кожен день! | Блог Comfy\n25 Червня, 2020, 10:09 1 Редакція : Руслана Мальцева\nСкільки часу ти витрачаєш щоранку на створення красивої зачіски? Перед володарками як короткого, так і довгого волосся майже щодня стає дилема — витрачати час перед виходом з дому на спорудження ефектної укладки або ж зробити щось потрібніше. Або просто приємніше. Наприклад, поспати довше або смачненько поснідати, не обмежуючись проковтуванням буквально на бігу ледь теплої кави.\nАле ж ідеально виглядати протягом усього дня — це те, чого бажає кожна з нас. Тільки ось далеко не всі готові щодня проводити перед дзеркалом більшу частину вільного часу, наводячи цю саму красу. Так, результат, звісно, буде чарівним, але навіщо йти на такі жертви, якщо можна домогтися того ж самого набагато меншими зусиллями?\nСьогоднішня наша стаття у Блозі Comfy тобі точно стане в нагоді, адже у нас для тебе є ціла пачка крутих ідей. Красиві зачіски на кожен день, які можна зробити буквально за лічені хвилини — у них немає абсолютно нічого складного, а навчитися робити такі прості, але дуже витончені укладки можна дуже швидко. І все, що тобі знадобиться для створення зачіски — це декілька аксесуарів для волосся, трішки творчого натхнення та спритність рук. Спробуємо?\n1. Укладка-кошик на середнє волосся\nІ почнемо ми наш сьогоднішній гайд по створенню легких зачісок з витонченої укладки-кошика. Особливо добре підходять такі зачіски на середнє волосся — саме на цій довжині їх робити найпростіше. А результат виглядає зовсім не просто — елегантний складний вузол, який чудово поєднується хоч з джинсами та безрозмірною футболкою, хоч з шовковою сукнею-футляром.\nДля створення такої зачіски тобі знадобляться три тонкі маленькі резинки та кілька звичайних простих шпильок. Акуратно зачеши волосся назад, відкриваючи лоба, і розділи пасма на три рівні частини. Заплети волосся в три не надто тугі коси, кінчики яких щільно зафіксуй тонкими резинками. Потім кожну з кіс згорни равликом, сховавши кінчик коси всередині скручування, підніми вгору та зафіксуй шпильками, щоб вийшла охайний напівкруглий «кошик».\n2. Вільний низький пучок\nЩе одна витончена жіноча зачіска, яку можна зробити за кілька хвилин — це низький вільний пучок. Відмінно доповнить готову укладку шпилька з легким об’ємним декором, наприклад, з рослинними мотивами — з квітами або листочками. Вийде дуже ніжно і по-весняному.\nЗбери волосся у низький, трохи вільний хвіст й міцно затягни тонкою резинкою. У основи зробленого хвостика акуратно розділи волосся на дві рівні частини й простягни через цей проміжок хвіст, як би вивертаючи вузлик навиворіт.\nДалі потрібно підняти волосся, скрутити його в об’ємного пишного равлика, закріпити на потилиці шпильками цей вільний вузол та прикрасити декоративною шпилькою з декором. Подібні зачіски на довге волосся виходять дуже гарними!\n3. Пишний хвіст з плетінням\nТи досі думаєш, що святкові зачіски складно робити? А ось і ні! ! підтвердження тому — ось ця чудова укладка на середнє та довге волосся.\nДля створення такої зачіски тобі знадобляться щипці для завивки волосся — нижню частину пасом треба трохи накрутити, щоб додати локонам об’єму та романтичної легкості. Далі масу волосся ділимо на чотири приблизно рівні частини (скроні, маківка та потилиця), обережно фіксуючи кожен хвостик тонкими резинками.\nРобимо локони: 10 способів красиво накрутити волосся\nКожен з хвостів трішки начісуємо для об’єму у прикореневій частині волосся та скручуємо у пишний джгут від маківки до потилиці, як би накладаючи пасма одне на одне. У тебе має вийти цікаве плетіння, схоже на косу. Пасма скріплюються звичайними шпильками та невидимками. Готову зачіску злегка збризни лаком для волосся.\n4. Зачіска з косами від пробору\nЗа допомогою легких кіс можна зробити цікаву зачіску на середнє волосся, красиво відкривши при цьому обличчя. Ти не носиш чубчик, й волосся постійно падає на очі? Спробуй заплести такі кіски, і ти забудеш про цю проблему!\nРоби пробор, як зазвичай. З одного боку проділу акуратно вилучи три тонкі пасма над чолом, відразу над лінією росту волосся, й почни плести легку косу, вплітаючи до неї тоненькі прядки з верхнього шару волосся. Коса має бути пишною, не тугою.\nУкладай її навскіс та назад, відводячи до потилиці. З іншого боку пробору зроби таку ж саму косичку та з’єднай їхні хвостики на потилиці. Це можна зробити тонкою резинкою, але краще використовуй невидимки — ними можна зробити цікавий нахлест пасом, замаскувавши кінчики кісок.\n5. Бантик з волосся\nБантик — це ще один романтичний варіант ошатної зачіски для довгого волосся. Відокрем два широкі об’ємні пасма біля скронь, плавно заведи їх назад та зв’яжи тонкою резинкою. Зав’язуючи хвостик, не затягуй його відразу до кінця — на останньому витку резинки обережно витягни невеличку петлю з волосся. Постарайся зробити це акуратно, щоб вона вийшла гладенькою та шовковистою.\nКорисна стаття від Блогу Comfy: Як відростити довге волосся? 10 практичних порад\nДалі розділи петельку на дві частини й розведи їх у різні боки, щоб вийшов невеличкий бантик з волосся. Із внутрішньої сторони «стрічок» закріпи обидві частини бантика невидимками. Прямо під резинкою відокрем від хвоста тонке пасмо, підніми його догори, перекидаючи через бант, і просмикни вниз, щоб воно мало вигляд вузлика на бантику. Такі зачіски щоденно, звісно, робити не будеш, але для будь-якого літнього свята укладка підходить просто ідеально!\n6. Зачіска під обідок\nКрута тема як для довгого, так і для досить короткого волосся — це ободок у грецькому стилі. Принадність такої укладки в тому, що зробити її дійсно дуже просто, а виглядає вона завжди безпрограшно.\nГарненько розчеши волосся та закріпи на голові обідок. Для додаткового об’єму перед фіксацією обідка можна трохи начесати волосся біля коріння на маківці. Потім по одному піднімай пасма з-під обідка вгору і накручуй кожен локон на стрічку обідка, щоб у тебе вийшов симпатичний об’ємний кошик.\nУкладки з обідком — це романтичні, легкі зачіски, тож звертай їх м’яко, не стягуючи локони в тугу спіраль. Секрет красивої зачіски з грецьким обідком — це пишність та природність, так що можна навіть випустити з укладки кілька тонких пасом-завитків, щоб вони м’яко обрамляли овал обличчя.\n7. Пишний високий вузол\nНу і наостанок розповімо, як зробити пишний високий вузол на довге та дуже довге волосся. Це елегантна зачіска, на створення якої у тебе піде всього кілька хвилин!\nЗ турботою про волосся: Професійний, для дому або дорожній — як вибрати хороший фен?\nОтже, для початку зачеши волосся догори та міцно зв’яжи його звичайною резинкою прямо на маківці. Від хвоста відділи тонке гладеньке пасмо, а решту маси волосся злегка скрути в джгут і рівномірно обгорни спіраллю навколо резинки. Закріпи створений таким чином гладенький вузол шпильками та невидимками.\nА тепер найцікавіше — декоративна косичка! Те пасмо, котре ми залишили вільним, розправ і заплети в тонку рівну косу. Обгорни цієї кіскою основний вузол волосся прямо біля його основи так, щоб плетіння залишалося на видноті. Закріпи косичку невидимкою і прикрась зачіску декоративною шпилькою. Цей варіант укладки можна сміливо робити на будь-який захід — вона виглядає стильно й дуже жіночно.\nКраси тобі та безтурботного літнього настрою! 😘\nДжерела фото: vashvolos.com, lifehacker.ru, miridei.com\n104552 0 0 cookie-check 7 зачісок, котрі будь-яка дівчина зробить за 5 хвилин. Ідеї на кожен день! yes\nСмайли і емодзі: як передати емоції в тексті\n5 трав, які можна виростити на підвіконні\n24 Червня, 2020, 12:26 217\nПродовжуємо рятуватися від спеки. Сьогодні – за допомогою смачних і корисних охолоджуючих напоїв. Як то кажуть, не кондиціонером єдиним. Підписуйтесь на наш Telegram-канал Зміст Незвичайний...\nТобі подобаються морепродукти? Ох, насправді дари моря обожнюють майже всі, адже це не лише корисно, але ще й неймовірно смачно. Тільки ось, щоб насолодитися усіма...\nЯким повинен бути хороший стейк? Смачний, соковитий, правильно просмажений стейк ніколи не буде схожий на ту саму горезвісну підошву. Але для того, щоб приготувати стейк...


Протягом минулого тижня сума реалізації активів банків, що ліквідуються склала 140,25 млн грн — ФГВФО\nГоловна Новини Протягом минулого тижня сума реалізації активів банків, що ліквідуються склала 140,25 млн грн\nПротягом минулого тижня сума реалізації активів банків, що ліквідуються склала 140,25 млн грн\nПротягом минулого тижня відбувся продаж активів 31 банків, що перебувають в управлінні Фонду, на загальну суму 140,25 млн грн. Із них на 72,32 млн грн відбулися аукціони з продажу прав вимоги за кредитами та на суму 67,08 млн грн – з реалізації основних засобів банків. Крім того, 0,79 млн грн отримано від безпосереднього продажу майна банків, 0,06 млн грн – від продажу інших активів.\n- активи АТ «ДЕЛЬТА БАНК» реалізовано на загальну суму 46,23 млн грн (у т. ч. 0,42 млн грн отримано від безпосереднього продажу майна банку);\n- активи ПАТ «БГ БАНК» реалізовано на загальну суму 28,25 млн грн;\n- активи ПАТ «АКТАБАНК» реалізовано на загальну суму 25,14 млн грн;\n- активи ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» реалізовано на загальну суму 13,82 млн грн;\n- активи ПАТ БАНК «ТРАСТ» реалізовано на загальну суму 4,32 млн грн (у т. ч. 0,02 млн грн отримано від безпосереднього продажу майна банку);\n- відбулися аукціони з продажу прав вимоги за кредитами ПУАТ «ФІДОБАНК» на суму 4,09 млн грн;\n- відбулися аукціони з продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на суму 3,77 млн грн;\n- активи ПАТ «БАНК ФОРУМ» реалізовано на загальну суму 2,75 млн грн;\n- відбулися аукціони з продажу прав вимоги за кредитами АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на суму 2,51 млн грн (у т. ч. 0,05 млн грн отримано від безпосереднього продажу майна банку, 0,06 млн грн отримано від реалізації інших активів);\n- активи ПАТ «КБ «НАДРА» реалізовано на загальну суму 2,29 млн грн (у т. ч. 0,02 млн грн отримано від безпосереднього продажу майна банку).\nКрім того, протягом тижня, що минув, відбувся продаж активів ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ», ПАТ «Банк «Київська Русь», ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА», Банк «Демарк», ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», ПАТ «ВБР», ПАТ «АКБ «КИЇВ», ПАТ «ВіЕйБі Банк», ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК», ПАТ «ДІАМАНТБАНК», АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», ПАТ «Банк Камбіо», АТ «ІМЕКСБАНК», ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК», АТ «Фортуна-банк», ПАТ Банк «Контракт», АТ «ЄВРОГАЗБАНК», ПАТ «УПБ».