Інцидент з Мухаммадом аль-Дурра — Вікіпедія\nІнцидент з Мухаммадом аль-Дурра\nподія 30 вересня 2000 року\nІнцидент з Мухаммадом аль-Дурра — подія, що мала місце в Секторі Гази 30 вересня 2000 року. Вона сталася на другий день другої інтифади на тлі широкомасштабних заворушень на всій території палестинської автономії. 2 цивільних мешканців-мусульман, Джамал аль-Дурра та його 12-річний син Мухаммад, потрапили в об'єктив телекамери Талала Абу Рахми, палестинського позаштатного кінооператора телеканалу «France 2». Опинившись під перехресним вогнем між ізраїльськими солдатами з палестинськими силами безпеки, вони спробували сховатися за бетонною бочкою. Відзнятий матеріал, який триває трохи більше хвилини, демонструє хлопчика та його батька, який ховає сина від куль. Підліток плаче, а тато в свою чергу розмахує руками. Після автоматної черги піднімається хмара пилу, а після того, як вона осідає, стає видно, що Мухаммад лежить біля ніг свого батька.\nДжамал і Мухаммад аль-Дурра під час стрільби\nблизько 15:00 години за ізраїльським літнім часом (полудень за GMT)\n30 вересня 2000\nПерехрестя-розвилка, поселення Нецарім, Сектор Газа\n31°27′54″ пн. ш. 34°25′36″ сх. д. / 31.465129° пн. ш. 34.426689° сх. д. / 31.465129; 34.426689\nШарль Ендерлін (керівник ізраїльського бюро телеканалу France 2)\nТалал Абу Рахма (оператор каналу France 2)\nПовідомлені смерті: Мухаммад аль-Дурра; Бассам аль-Білбейсі, водій однієї з машин швидкої допомоги\nВогнепальні поранення: Джамал аль-Дурра\nRory Peck Award (2001) Талалу Абу Рахма\nФото- та відеокадри\nШарль Ендерлін, «La mort de Mohammed al Dura», France 2, 30 вересня 2000 (необроблені кадри; спірний момент)\nРолик інциденту, тривалістю 59 секунд, вийшов на французькому телебаченні із закадровим голосом Шарля Ендерліна, керівника ізраїльського бюро телеканалу «France 2». Сам Ендерлін не був особистим свідком згаданих подій, але, отримавши по телефону інформацію від оператора, назвав батька і сина аль-Дурра «вогневими цілями ізраїльських позицій» і повідомив глядачам про загибель хлопчика. Після емоційних громадських похорон, в усьому арабському та мусульманському світі Мухаммада проголосили мучеником.\nВ подальшому деякі коментатори висловлювали сумніви у точності й об'єктивності репортажу. Армія оборони Ізраїлю (ЦАХАЛ) відразу взяла на себе відповідальність. Ізраїль вибачився за смерть підлітка, але потім спростував даний факт, коли розслідування дійшло до висновку, що ЦАХАЛ, ймовірно, не стріляв, а хлопчик, швидше за все, був убитий палестинським вогнем. Троє відомих французьких журналістів, які ознайомились із необробленим матеріалом, зазначили, що не можна зробити чіткий висновок про смерть Мухаммада саме під час інциденту. Вони також додали, що телеканал «France 2» вирізав декілька останніх секунд зйомки, на яких, хоч і не чітко, але, тим не менш, видно, як хлопчик піднімає руку зі свого обличчя. У 2005 році редактор новин цього ж каналу також заявив, що не можна з упевненістю сказати, хто саме стріляв по батькові і синові аль-Дурра. Директор прес-служби ізраїльського уряду пішов далі і назвав весь інцидент зі стріляниною палестинським «інсценуванням». Джамал аль-Дурра та Шарль Ендерлін спростували заяви та закликали до проведення незалежного міжнародного розслідування.\nДля ізраїльського суспільства та єврейських громад по всьому світу обвинувальні твердження палестинців стали сучасним «кривавим наклепом» — антисемітським звинуваченням євреїв у дитячих жертвопринесеннях, що бере корені в давнині. Американський журналіст Джеймс Феллоуз зазначає, що навряд чи коли-небудь з'явиться версія зйомки інциденту, яка з точки зору правдоподібності буде прийнятною для обох сторін конфлікту. Шарль Ендерлін назвав це явище «культурологічною призмою» — тобто таким явищем, в якому аудиторія й глядачі бачать те, що хочуть побачити.\n2 Учасники подій\n2.1 Джамал та Мухаммад аль-Дурра\n2.2 Чарльз Ендерлін\n2.3 Талал Абу Рахма\n3 Перехрестя Нецарім\n3.1 Представники засобів масової інформації та демонстранти\n4 Доповідь про інцидент\n4.1 Стрілянина та повідомлення про інцидент телеканалом Франція 2\n4.2 Травми Джамала і Мухаммада, похорон\n4.3 Версія Талала Абу Рахма\n4.4 Позиція Ізраїля\n5.1 Загальний огляд\n28 вересня 2000 року, тобто за 2 дні до інциденту, ізраїльський політик, тодішній лідер опозиції Аріель Шарон відвідав священну для юдеїв та мусульман Храмову гору, розташовану в Старому місті. Араби оголосили візит політика «провокацією» і використали його як привід для стихійних протестів. Невдовзі виступи палестинців переросли в широкомасштабне насильство на всій території Західного берега річки Йордан і Сектора Гази. Заворушення у палестинській автономії отримали назву Друга інтифада. Вона тривала близько чотирьох років і забрала життя майже 4 000 осіб, з яких 3 000 були палестинцями.\nПерехрестя Нецарім, де відбулась стрільба, також відоме серед місцевих мешканців як перехрестя аль-Шохада (мучеників). Воно розташоване на вулиці Саладіна, у декількох кілометрах на південь від міста Газа. Джерелом конфлікту на перехресті слугувало прилегле поселення Нецарім, в якому до виходу Ізраїлю з Гази у 2005 році проживало 60 єврейських родин. Щоразу, коли поселенці приїжджали чи виїжджали з населеного пункту, їх супроводжував військовий ескорт. На підході до поселення ізраїльські армійці розмістили охоронний форпост Magen-3, оскільки палестинці здійснювали численні напади на євреїв.\nДжамал та Мухаммад аль-ДурраРедагувати\nТабір біженців Бурейдж, поселення Нецарім, перехрестя Нецарім\nДжамал аль-Дурра народився в 1966 році, до інциденту працював теслею та домашнім маляром. Отримані ним під час стрільби травми змусили змінити професію, з того часу він працює водієм вантажівки. Він і його дружина Амаль проживають у таборі UNRWA для біженців «Бурейдж» в Секторі Гази. Станом на 2013 рік їхня сім'я нараховує 10 дітей: 4 доньок і 6 синів.\nДо відомого на весь світ інциденту Джамал впродовж 20 років працював на ізраїльського підрядника Моше Тамама. Ізраїльська писателька Хелен Шарі Мотро познайомилась з ним коли найняла його, щоб допомогти побудувати свій будинок. У 2000 році вона написала про цю подію наступне: Джамал прокинувся о 3:30, щоб встигнути на автобус в пункті перетину кордону який відходив о четвертій годині ранку, потім йому треба було сісти на наступний автобус з Гази, для того щоб бути на роботі о шостій. Кордон був закритий в день інциденту через заворушення, тому Джамал не потрапив на роботу. Мухаммад (араб. محمد الدرة, народився в 1988 та був у п'ятому класі, але його школа була закрита того дня через протести. Його мати каже, що він спостерігав за безладами по телевізору та спитав її, чи може він приєднатися до заворушень. Батько і син вирішили замість цього піти на автомобільний аукціон, це згідно інтерв'ю, яке Джамал дав Абу Рахма в лікарні наступного дня після зйомки.\nЧарльз Ендерлін народився в 1945 році в Парижі. Він (єврей за походженням) переїхав до Єрусалиму в 1968 році, де став ізраїльським громадянином. Почав журналістську кар'єру в 1971 році та після вивчення кіно та телебачення почав працювати на телеканалі "Франція 2" в 1981 році. В 1990 році Чарльз став головним журналістом в Ізраїльському бюро. Він є автором кількох книг про Близький Схід, він користується повагою у французького істеблішменту. Одружений на Деніел Крігель дочки історика Енні Крігель та двоюрідного брата філософа Бландін Крігель, колишнього помічника президента Жака Ширака. Під час оскарження в 2006 році він виступив проти Філіпа Карсенті, який стверджував, що інцидент був поставлений протестуючими, натомість Ендерлін представив лист від Ширака, в якому Ширак писав красивою мовою про вірність твердження Ендерліна. У серпні 2009 року Чарльз Ендерлін був нагороджений вищою нагородою Франції, орденом Почесного легіону. Журналіст Анна-Елізабет Муті пише, що висвітлення Ендерліном Ізраїльсько-Палестинського конфлікту регулярно критикують в Ізраїлі. Чарльз Ендерлін не тільки зробив серію документальних фільмів про "Акорди Осло" та переговори Кемп-Девід 2000, він також запросив сторони провести мирні дискусії в бюро телеканалу "Франція 2", обравши бюро як нейтральну територію. Критика досягла апогею в 2008 році, коли Ізраільській юридичний центр безуспішно просив суд скасувати його Ізраїльську акредитацію. Так само як Талал Абу Рахма, Ендерлін висловив здивування з приводу твердження, що стрілянина була сфальшована.\nТалал Абу РахмаРедагувати\nТалал Хасан Абу Рахма, жив у Газі та працював позаштатнийом оператором для каналу "Франція 2" з 1988 року. Заснував власну прес-службу, Національний Центр новин в Газі та співробітничав з CNN через прес-службу Аль-Ватанія. Навчався управлінню бізнесом в США, був членом правління Асоціації палестинських журналістів. Він виграв безліч нагород за висвітлення історії аль-Дурра, включаючи Рорі Пек премію в 2001 році, хоча Ізраїльські військові зупинили його від подорожі в Лондон, щоб отримати нагороду з міркувань безпеки. Кореспондент каналу "Франція 2", Жерар Грізбек, писав у 2008 році, що Абу Рахма ніколи не був членом палестинської політичної групи, двічі був заарештований палестинською поліцією за фотографії, які не відповідають баченню Ясіра Арафата і ніколи не був звинувачений в порушенні правил безпеки з боку Ізраїлю. Даніель Матрос, директор Ізраїльської прес-служби уряду, 23 вересня 2007 звинуватив Абу Рахма в «систематичній постановці сцен", з посиланням на кадри аль-Дурра. "Я професійний журналіст", сказав Абу Рахма у 2001 році. "Я ніколи б це не робив. Я ніколи не буду використовувати журналістику для чогось... тому що журналістика моя релігія. Журналістика - це моя національність. Навіть журналістика - це моя мова!"\nПерехрестя Нецарім, перехрестя двох доріг під прямим кутом локально відомим, як аль-Шохада. Перехрестя мучеників-палестинців, які померли в цьому місці в зіткненнях з ізраїльськими солдатами, перехрестя знаходиться в декількох кілометрах на південь від міста Газа (31°27′54″ пн. ш. 34°25′36″ сх. д. / 31.465129° пн. ш. 34.426689° сх. д. / 31.465129; 34.426689). Тут також знаходиться ізраїльський військовий форпост Маген-3. Він охороняв підхід до сусіднього поселення Нецарім. До 2005 року в поселені мешкало 60 ізраїльських сімей; вхід та вихід в поселення здійснювалася тільки за участі військового конвою. У 2005 році сім'ї були виведені з поселення. Маген-3 знаходиться в правому нижньому/північно-західному квадранті разом із покинутим складом та двома шестиповерховими будівлями, відомими як «близнюки». В день інциденту Рош Гашана, єврейський Новий рік, форпост був укомплектований 18 ізраїльськими солдатами з бригади Гіваті саперного взводу та батальйону Херев. По діагоналі через дорогу від позиції ЦАХАЛа, у верхньому лівому квадранті, був невеликий будинок в якому знаходився палестинський поліцейський пост під командуванням бригадного генерала Усами аль-Алі, члена Національної ради Палестини. Перед постом був тротуар та бетонна стіна. Це була стіна біля якої ховалися Джамал і Мухаммед. Права верхня та ліва нижня частини перехрестя складалися з вільних земель. Згідно з коментаторами, такими як Джеймс Фаллоус в Atlantic в 2003 році та діаграмами, підготовленим в 2008 році французьким експертом балістики — в нижньому лівому секторі міститься кругла брудна берма, відома локально як "Піта", тому що вона виглядала як хліб. Фаллоус пише, що група одягнених у форму палестинських поліцейських стояли на піті, вони були озброєні автоматами. Розташування піти не згадується в діаграмі зробленою оператором каналу "Франція 2", який позначив цю позицію як «Fields» (поля).\nПредставники засобів масової інформації та демонстрантиРедагувати\nАбу Рахма стверджував, що палестинські демонстранти почали збиратися починаючи з сьомої години ранку 30 вересня 2000 року, кидаючи каміння та пляшки із запальною сумішшю у бік ізраїльських військових, на що солдати ЦАХАЛу відповідали пострілами з гумових куль і сльозоточивим газом. Кілька операторів перебували в той час на місці зіткнень, у тому числі з Reuters і Associated Press, обидва засняли моменти, що показують аль-Дурра, проте вирішальний момент відеозйомки був знятий тільки на телекамеру Абу Рахма.\nДжеймс Фаллоус пише про те, що на НЕвідредагованих кадрах відеозйомок цих телеоператорів видно зіткнення, в які залучені кілька сотень протестувальників. Видно, як групи молодих людей прогулюються, жартують, сидять і курять. Інші сцени, відзняті операторами, показують цих же самих людей кричущими, жбурляючими каміння та пляшки із запальною сумішшю. Деякі з них бігають, розмахуючи палестинським прапором і намагаються зірвати ізраїльський прапор. Деякі з них озброєні пістолетами і автоматичною стрілецькою зброєю, також як і палестинські поліцейські. На відеозйомках іноді чутні постріли. На деяких кадрах видно, як демонстранти присідають і нагинаються, ніби шукаючи прихисток, хоча в той же самий час інші демонстранти стоять поруч та продовжують розмовляти і курити. Також видно, як один з протестуючих демонстрантів падає і хапає свою ногу руками, створюючи видимість отримання ним вогнепального поранення і майже відразу ж з'являється машина швидкої допомоги, яка забирає постраждалого. Фаллоус пише про те, що однією з відеокамер було знято момент, коли лікарі кладуть чоловіка в машину швидкої допомоги, проте на відеозйомках, зроблених іншим телеоператором, видно цей же самий чоловік, що вистрибує з машини швидкої допомоги через кілька хвилин після його «госпіталізації». На деяких відеокадрах видно дим, що йде з М16 ізраїльських військовослужбовців. Представник уряду Ізраїлю стверджував, що у ізраїльських солдат був наказ не застосовувати бойові патрони у відповідь на камені або інші предмети, а стріляти справжніми кулями тільки у відповідь на стрілянину бойовими кулями з боку палестинців. Якого-небудь явного зв'язку між численними сценами і відеокадрами не можна простежити, і більш-менш логічну послідовність, на думку Джеймса Фаллоуса, всі ці сцени і відеоматеріали набувають тільки після компоновки, обробки та верстки.\nЧастина коментаторів не приховує, що частка акторства і розіграшу з боку палестинців того дня була присутня. Деніс Жембар (редактор L'Express) та Деніел Леконт розповіли про те, що офіційний представник телеканалу Франція 2 сказав їм: «Ви знаєте, це завжди так». Ендерлін відповів, що тільки тому, що сцени розігруються на камеру не означає, що вони не реальні.\nДоповідь про інцидентРедагувати\nПісля аукціону з продажу автомобілів Джамал і Мухаммад взяли таксі і поїхали додому. За даними журналу Time, до перехрестя Нецарім вони дісталися приблизно полудня, хоча цей часовий проміжок був підданий сумніву. Абу Рахма каже, що "інтенсивна стрілянина" почалася близько полудня і в цей час його увага була звернена на Джамала та Мухаммада які знаходилися поруч з Шамсом Оуду, кінооператором Reuters, який на деякий проміжок часу сховався поруч з ними за бетонним циліндром. Джеймс Фаллоус пише, що Джамал і Мухаммад аль-Дурра вперше з'являються на відеокадрах зйомки інциденту близько 3 години дня місцевого часу (GMT+3), також звіт Ендерліна каже, що стрілянина почалася о третій годині. Ці розбіжності не були вирішені.\nКоли Абу Рахма побачив демонстрантів, таксист відмовився їхати далі, або був зупинений поліцейським. В наслідок цього Джамал і Мухаммад збиралися перетнути перехрестя пішки, палестинські бойовики почали стріляти в ізраїльських солдатів, і ізраїльтяни відкрили вогонь у відповідь. Вони чекали поки вогонь не припинився, після чого перейшли дорогу. Стрілянина почалася знову, Джамал, Мухаммад та Оуду, оператор Reuters, заховалися біля бетонної стіни в лівому верхньому/південно-східному квадранті перехрестя, по діагоналі від ізраїльського форпосту. Вони ховалися за три фути заввишки (0,91 м) бетонним циліндром, який лежав біля стіни як прикриття. Великий камінь знаходився на верхній частині циліндру. Оператор Reuters пізніше відійшов, і Джамал і Мухаммад залишилися там самі.\nСтрілянина та повідомлення про інцидент телеканалом Франція 2Редагувати\nАбу Рахма був єдиним телеоператором, на відеокамеру якого був знятий сам інцидент. У своєму офіційному письмовому поясненні того, що він спостерігав під час інциденту, даному ним 3 жовтня 2000 року він під присягою поклявся, що знімав на свою відеокамеру 27 хвилин інциденту, який тривав, за його словами, 45 хвилин. Приблизно 64 секунд цієї відеозйомки у фокусі відеокамери знаходяться Джамал і Мухаммад. Для новинного репортажу цей 64-х секундний відрізок зйомки з батьком та сином аль-Дурра був відредагований і зменшений до 59 секунд; потім Чарльз Ендерлін додав свій закадровий коментар. На кадрах відеозйомки спостерігаються Джамал та Мухаммад, які пригнулись ховаючись за бетонним циліндром, дитина кричить, а батько закриває його. Можна побачити, як Джамал махає рукою в напрямку ізраїльського посту а також, здається, кричить щось у напрямку знімаючого його телеоператора. Потім несподівана вогнестрільна черга і відеокамера втрачає фокус. Коли стрілянина вщухає, можна побачити, як Джамал сидить, а Мухаммад лежить у нього в ногах.\nМашини швидкої допомоги відразу прибути на місце трагедії не змогли, так як затрималися через стрілянину. Бассам аль-Більбеісі, водій першої машини швидкої допомоги, не зміг прибути, він як повідомляється, був застрелений разом із палестинським водієм джипа. За твердженнями Абу Рахма, Мухаммад аль-Дурра лежав і стікав кров'ю протягом 17 хвилин, поки його не підібрала машина швидкої допомоги, проте даний момент не був знятий ні на одну з відеокамер. Хлопчик і його батько в кінцевому рахунку були доставлені в найближчу лікарню Аль-Шифа в місті Газа. Талал Абу Рахма подзвонив в лікарню, де йому повідомили про три тіла які були доставлені в лікарню: водія джипа, водій швидкої допомоги та хлопчик, який був спочатку названий Рамі аль-Дурра. Деяка невизначеність і плутанина в послідовності розвитку подій залишаються і донині.\nЦі 59 секунд відеоматеріалу були вперше показані в вечірніх новинах Франція 2 о 8:00 вечора за місцевим часом (GMT +2), після чого Франція 2 розповсюдила кілька хвилин сирого невідредагованого матеріалу по всьому світу безкоштовно. Закадровий голос Ендерліна казав:\n15:00, щойно все вибухнуло в районі селища Нецарім, в секторі Гази. Палестинці стріляють бойовими набоями, ізраїльтяни відповідають. Швидка допомога, журналісти, перехожі потрапили під перехресний вогонь. В цей час Джамал і його син Мохаммад виявилися ціллю стрільби з ізраїльських позицій. Мохаммаду дванадцять років, його батько намагається захистити його. Він жестом ...\nНаступний вибух вогню. Мохаммад помирає, його батько тяжко поранений. Палестинський поліцейський та водій швидкої допомоги також втратили свої життя в ході цієї битви.\nТравми Джамала і Мухаммада, похоронРедагувати\nПовідомляється, що Мухаммад отримав множинні вогнепальні поранення. Журнал Time повідомив, що смертельною виявилася рана в живіт, це також підтверджує патологоанатом Доктор Абед Ель-Разек Ель-Масрі, який сказав, що кишечник хлопчика був виключений. Посмертні фотографії Мухаммада з зображенням тіла з травмами живота, зроблені патологоанатомом, були продемонстровані французьким каналом Canal+ в 2008 році. Під час емоційного громадського похорону в таборі біженців Бурейдж того дня, хлопчик був загорнутий в палестинський прапор і похований до заходу сонця, відповідно до мусульманських традицій.\nПовідомляється, що в Джамала потрапили кілька куль, деякі з яких були вилучені з його руки та тазу. Доктор Ахмед Гаділ з лікарні Аш-Шифа казав, що Джамал отримав множинні поранення від куль високої швидкості в правий лікоть та праве стегно та в декілька місць у нижній частині обох ніг; його стегнова артерія також була розірвана. Талал Абу Рахма зняв Джамала для каналу "Франція 2" в лікарні наступного дня після інциденту. Доктор Гаділ також дав інтерв'ю, показуючи рентгенівські знімки правого ліктя та правого таза Джамала. Ізраїльський роботодавець Джамала запропонував йому пройти лікування в ізраїльській клініці, але палестинська влада або сам Джамал відхилив цю пропозицію. Він був доставлений в медичний центр короля Хусейна в Аммані, Йорданія, де його відвідав король Абдулла. Доктора сказали, що його (Джамала) права рука залишиться назавжди паралізованою. Характер його травм і пошкоджень пізніше (2007 рік) був підданий сумніву ізраїльським лікарем.\nВерсія Талала Абу РахмаРедагувати\nСвої твердження про те, що солдати ЦАХАЛа застрелили хлопчика, Ендерлін бузував на свідченнях телеоператора телеканалу Франція 2 — Абу Рахма. Газета The Guardian цитуючи Абу Рахма про ЦАХАЛ: "Вони були націлені на хлопчика, і це те, що мене здивувало, так, тому що вони стріляли в нього не тільки один раз, а багато разів ". Абу Рахма також заявив, що стрілянина велася з форпосту палестинських національних сили безпеки на південь від перехрестя, в бік де ховалися Джамал і Мухаммад. Абу Рахма наголоисв, що в момент коли Мухаммад був поранений вогонь з форпосту не вівся. Ізраїльська сторона вела вогонь в сторону палестинського форпосту, сказав Абу Рахма. Також був ще один палестинський форпост в 30 метрах. Він сказав, що його увага була звернена на дитину поруч з Шамсом Оуду, фотографом Reuters, який на деякий час присів поруч Джамала і Мухаммеда за циліндром. Про це Абу Рахма сказав Національному громадському Радіо 1 жовтня 2000 року:\n... Я побачив хлопчика, який отримав поранення в ногу, його батько благав про допомогу. Тоді я бачив, як батько хлопчика отримав поранення в руку. Батько звав машину швидкої допомоги, щоб та допомогла йому, бо він міг бачити ці машини. Я не бачив швидкої ... Я був не далеко від них (Джамал і Мухаммад), десь на відстані 15—17 метрів. Але батько так і не викликав швидку, розмахуючи до них руками. Він подивився на мене і сказав: "Допоможи мені". Я сказав: "Я не можу, я не можу допомогти вам." Стрілянина до цього була дійсно важка ... Це був дощ куль, протягом більш ніж 45 хвилин. Тоді щось трапилося, я почув "бум!" Здійнялася пилюка. Я подивився на хлопчика, я зняв хлопчика, лежачи на колінах у батька, батько був поранений, в нього паморочилася голова. Я сказав: "О, мій бог, хлопчика вбили, хлопчика вбили," я кричав, що я божеволію. Поки я знімав, хлопчика вбили ...\nЧерез годину після того, як аль-Дурра були евакуйовані на машині швидкої допомоги, Абу Рахма вдалося втекти з місця події. У 2002 році Аюу Рахма розповів німецькому журналісту Естеру Шапіра, що він ховався за білим мінівеном під час зйомок. Через 15 хвилин після закінчення стрілянини він відчув, що вже безпечно їхати і він поїхав у свою студію в Газі, щоб відправити відзнятий матеріал через супутник в бюро каналу "Франція 2" в Єрусалимі, де Ендерлін подивився відзнятий матеріал і склав свою доповідь. Абу Рахма офіційно поклявся 3 жовтня 2000 року, що ізраїльські солдати застрелили хлопчика холоднокровно: "Я можу стверджувати, що стрілянина у дитину Мохаммада і його батько Джамала велася з вищезгаданого ізраїльського військового форпосту, тому що це було єдине місце, з якого було можливо влучити у дитину і батька. Таким чином, за логікою і природою, мій багаторічний досвід у висвітленні гарячих інцидентів і запеклих зіткненнь, також моя здатність розрізняти звуки пострілів, я можу підтвердити, що дитину навмисно і холоднокровно застрелили, а його батько поранили солдати ізраїльської армії". Ці свідчення під присягою, були ппередані Палестинському центру з прав людини в Газі та підписані оператором у присутності Раджі Сурані, адвокат з прав людини. Директор зі зв'язків з громадськістю (директор комунікацій) телеканалу Франція 2, Христина Делавеннат, пізніше сказала, що Абу Рахма заперечував факт того, що він звинуватив ізраїльську армію в безжальному розстрілі хлопчика, і що ці конкретно слова були помилково приписані йому.\nIsaac Herzog, Ізраїльський секретар кабінету міністрів, заявив, що палестинські поліцейські могли врятувати хлопчика.\nПозиція уряду Ізраїля та ЦАХАЛу згодом змінилася: від визнання своєї відповідальності за інцидент зі стріляниною по батькові і синові аль-Дурра в жовтні 2000 року до офіційного відкликання цього визнання у вересні 2007 року. Коли Ендерлін зв'язався з представниками ЦАХАЛа напередодні виходу в ефір свого репортажу, першою реакцією ЦАХАЛа були слова про те, що палестинці «цинічно використовують жінок і дітей» — але Ендерлін вирішив в ефір ці слова не випускати. Наступного дня після інциденту ЦАХАЛ зробив заяву про неможливість визначення джерела стрільби по батькові і синові аль-Дурра. 3 жовтня 2000 начальник оперативного відділу ЦАХАЛ, генерал-майор Гійора Ейланд заявив про те, що постріли, можливо, були зроблені ізраїльськими солдатами, так як у них не було чіткого огляду позицій, так як вони стріляли з маленьких отворов у стіні. Молодший лейтенант Ідан Куріс і підполковник батальйону Херев Нізар Ферес заявили про те, що вони не знають хто вбив хлопчика і сказали, що з ізраїльських позицій його ніхто не бачив. Міністр Ісаак Херцог заявив про те, що палестинські сили безпеки могли б втрутитися в події. «Якби Палестинські поліцейські хотіли б врятувати хлопчика», сказав він в інтерв'ю британській телекомпанії BBC, «вони могли б вийти на місце інциденту і сказати" Зупиніть вогонь "... і цим врятувати дитині життя». За його словами, ізраїльтяни намагалися поговорити з палестинськими командирами протягом декількох годин.\nНаприкінці жовтня 2000 була створена комісія під руководством генерала Саміа, яка прийшла до висновку, що ЦАХАЛ не є відповідальним за стрілянину по батькові і синові аль-Дурра. Висновок комісії не був опублікований в пресі, проте його було представлено в 2001 році раднику прем'єр-міністра Ізраїлю у зв'язках з іноземними ЗМІ Ра'анану Гиссин і Даніелю Сіман, директору офісу прес-служби ізраїльського уряду. Гиссин і Сіман публічно почали піддавати сумніву чесність телеканалу Франція 2. У 2005 році генерал-майор Ейланд публічно відкликав визнання ізраїльською армією своєї відповідальності за інцидент зі стріляниною по батькові і синові аль-Дурра, а у вересні 2007 року заяву офісу прес-служби уряду Ізраїля, яка підтверджує дане відкликання відповідальності за інцидент, було схвалено офісом прем'єр-міністра Ізраїлю. Сіман пише, що це було зроблено, принаймні частково, тому що небажання Ізраїля підтримати Філіпа Карсенті в наклепі каналом Франція 2 призвело проти нього — на основі небажання втручатися в юридичні процеси іншої держави — було б неправильно інтерпретовано як перевірку звіту каналу Франція 2.\nРазом з версією про те, що причиною загибелі хлопчика виявилася стрільба ізраїльських військовослужбовців, з'явилися ще дві альтернативні теорії, відомі як "мінімалістьска" та "максималістська". "Мінімалістська" — палестинський обстріл став причиною смерті Мухаммада, або, що ніхто не знає, хто це зробив. "Максималистська" — інцидент був створений палестинцями в пропагандистських цілях, Ендерлін цього не знав, також хлопчик не міг бути мертвим взагалі, чи, можливо, був вбитим в рамках інсценування.\n↑ "Talal Abu Rahma", Rory Peck Awards, 2001.\n↑ «French court examines footage of Mohammad al-Dura's death» Архівовано 21 серпня 2017 у Wayback Machine., Haaretz, 16 May 2007.\n↑ Charles Enderlin, "Non à la censure à la source," Le Figaro, 27 January 2005 (courtesy link Архівовано 11 жовтня 2016 у Wayback Machine.).\n↑ Anne-Elisabeth Moutet, «L'Affaire Enderlin» Архівовано 16 вересня 2015 у Wayback Machine., The Weekly Standard, 7 July 2008.\n↑ David Cook, Martyrdom in Islam, Cambridge University Press, 2007, 155–156 Архівовано 29 вересня 2020 у Wayback Machine..\n↑ «Israel 'sorry' for killing boy» Архівовано 29 січня 2018 у Wayback Machine., BBC News, 3 October 2000.\n↑ Doreen Carvajal, «Photo of Palestinian Boy Kindles Debate in France» Архівовано 7 грудня 2014 у Wayback Machine., The New York Times, 7 February 2005.\n↑ Jack Koury, «Mohammed al-Dura's Father Calls for International Probe Into Whether IDF Killed His Son» Архівовано 29 березня 2017 у Wayback Machine., Haaretz, 20 May 2013.\n↑ «Intifada toll 2000—2005» Архівовано 28 серпня 2010 у Wayback Machine., BBC News, 8 February 2005.\n↑ "Israeli settler convoy bombed in Gaza, three injured", CNN, 27 September 2000.\n↑ Suzanne Goldenberg, "Making of a martyr" Архівовано 8 червня 2013 у Wayback Machine., The Guardian, 3 October 2000.\nDebate. Arlette Chabot of France 2 and Philippe Karsenty Архівовано 15 вересня 2018 у Wayback Machine., part 1/21, 18 September 2008, courtesy of YouTube. (фр.)\nGérard Huber, Contre-expertise d'une mise en scène, Paris; Éditions Raphaël, 2003. (фр.)\nGuillaume Weill-Raynal, Les nouveaux désinformateurs, Paris: Armand Colin, 2007. (фр.)\nCharles Enderlin, Un Enfant est Mort: Netzarim, 30 Septembre 2000, Paris: Don Quichotte, October 2010. (фр.)\nGuillaume Weill-Raynal, Pour en Finir avec l'Affaire Al Dura, Paris: Du Cygne, 2013. (фр.)\nGeorg M. Hafner[de], Esther Schapira, Das Kind, der Tod und die Medienschlacht um die Wahrheit: Der Fall Mohammed al-Durah, Berlin: Berlin International Center for the Study of Antisemitism, 2015. (нім.)\nPierre-André Taguieff, La nouvelle propagande antijuive: Du symbole al-Dura aux rumeurs de Gaza, Paris: Presses Universitaires de France, 2015. (фр.)\nCharles Enderlin, "La mort de Mohammed al Dura", France 2, 30 September 2000 (courtesy link Архівовано 13 листопада 2012 у Wayback Machine.). (фр.)\nRaw footage Архівовано 30 січня 2020 у Wayback Machine., France 2, 30 September 2000, courtesy of YouTube.\nFinal seconds of footage Архівовано 9 червня 2012 у Wayback Machine., not shown by France 2, 30 September 2000, courtesy of YouTube.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Інцидент_з_Мухаммадом_аль-Дурра&oldid=35813353\nОстаннє редагування: 19 травня 2022, 08:01\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 08:01, 19 травня 2022.


У Львові погодили зведення багатоповерхівки серед історичної забудови на вул. Героїв Майдану – Варта❶ Львів\nБудівництво вестимуть в історичному ареалі Львова біля колишньої президентської резиденції на вул. Глінки, 12, яку у 2015 році, за понад 20 мільйонів гривень, викупив «Холдинг емоцій «!Фест».\nУ районі вул. Героїв Майдану та вул. М. Глінки планують будівництво 6-поверхового будинку з офісами та закладами торгівлі. Під час сесії, 9 липня, депутати Львівської міської ради затвердили детальний план території у районі вул. Героїв Майдану та вул. М. Глінки. Він передбачає будівництво 6-поверхівки з офісами і закладами торгівлі. «За» цю ухвалу проголосували 52 депутати з 55 присутніх.\nТож, у детальному плані йдеться про будівництво житлового комплексу на шість поверхів із вбудованим підземним паркінгом та торгівельними приміщеннями внизу.\nТериторія у районі вул. Героїв Майдану, знаходиться в історичному ареалі Львова, її площа − 3,6 га. Ділянка розташована у Галицькому районі міста, там відсутній план зонування. Утім детальний план встановлює там зону малоповерхової квартирної забудови (Ж-2). У цій зоні дозволено зводити житло до чотирьох поверхів, утім гранична поверховість проектованої житлової забудови в межах ДПТ становить до шести поверхів включно.\nНаступна публікація Дієтологиня розповіла, чим корисні для здоров’я ягоди\nПопередня публікація Кордон Україна-ЄС почали патрулювати на французьких Airbus Helicopter (відео)\n2021-07-11 о 01:33


Яценюк пригрозив кримським сепаратистам судами | ВолиньPost\nПрем'єр-міністр Арсеній Яценюк на брифінгу після зустрічі з міністром закордонних справ Великобританії Вільямом Хейгом заявив, що Україна не віддасть Крим Росії.\nВін розповів, що після того, як було прийнято рішення західними країнами про відмову в участі у саміті «Великої вісімки» (G-8), у понеділок зранку активи російських компаній знизилися на 12%, - пише LB.ua.\n«Ми свідомі того, що Російська Федерація має свої інтереси, але ми також усвідомлюємо і звертаємося до Росії: ви не маєте права переслідуючи свої інтереси, порушувати наші...» - зазначив прем'єр.\n«І більше того, жодних підстав, підкреслюю, ніяких підстав для застосування сили проти українців і проти мирних громадян України для запровадження російського військового контингенту не було, немає і не буде, і за ці дії також потрібно буде заплатити ціну. Крим ніхто нікому не віддасть», - повідомив Яценюк.\nЗа його словами, сьогодні незаконна проголошена кримська влада, яка намагається націоналізувати українську власність і намагається роззброїти українські Збройні сили, буде за ці дії нести відповідальність в українських та міжнародний судах.\nТеги: Яценюк, Росія, АР Крим\nальо Кролєг 03 березень, 2014, 13:45\nА теперішній стілець криміналом не пахне?\nЗапах 03 березень, 2014, 14:49\nРосійські олігархи лише почали втрачати фінанси і скоро я піду туди. Бо бабло победіт зло! Бо коли московський-гітлер дурака вмикає це одне а коли в твоїй кишені більшає повітря це вже зовсім інша ситуація.\nЗавдяки цьому народо-населення в Україні перетворився на багатонаціональну НАЦІЮ Українців!\nМи зараз платимо велику ціну і це пам'ятатимемо вічно!\nДумаю Правий Сектор свою місію вже виконав Нація постала тепер головне щоб і вони зрозуміли що народ змінився і методи дій також слід змінювати. Треба дбати про імідж власної держави і відходити від правого радикалізму (це вимагає значного розумового та інтелектуального навантаження та стресу для особистості) Головне не прогинатися під корупцією!\nукраїнець 03 березень, 2014, 13:58\nПравильно скільки вже можна терпіти, треба боротися за свою країну, і недавати щоб нами Росія керувала ми є українці і хочем жити в вільній незалежній країні...\nОлег 03 березень, 2014, 14:26\nЗамість того, щоб вести перемовини, воно погрожує? О то так державний "діяч"!:( Соромно за Україну!!!:(\nНа Волині поки не мобілізують всіх військовиків запасу\n03 березень, 2014, 13:11\nЯк «Правий сектор» розбудовується на Волині\n03 березень, 2014, 13:10


Лекції ВШБИ: геймдизайн і оперування ігор / Новини / IT українською\nVladlen 23 серпня 2016, 07:30\nНовини → Сім етапів створення гри: від концепту до релізу 0\nVladlen 19 серпня 2015, 16:30\nНовини → Дайджест ігрової індустрії: липень 0\nНовини → Запрошуємо на відкриту лекцію В'ячеслава Уточкіна "Монетизационные акції: як подвоїти доходи своєї гри" 0\nVladlen 7 вересня 2016, 19:30\nНовини → Аналітика для геймдизайнер і продюсерів. Частина I 0\nVladlen 18 січня 2017, 09:30\nНовини → Чому люди грають в ігри 0\nНовини → Від геймдизайну до геймплея 0\nНовини → Як зробити ідеальний туторіал для екстремальних геймерів та їх мам 0\nНовини → Коротка історія розвитку ігрових движків 0\nVladlen 22 жовтня 2015, 15:30\nНовини → Дайджест ігрової індустрії: вересень 0\nНовини → Запрошуємо на Game Design meetup 4 лютого 0\nЛекції ВШБИ: геймдизайн і оперування ігор\nАжіотаж навколо ігрової індустрії серед росіян різних вікових груп не вщухає — все більше людей, особливо молоді, починають ставитися до ігор не лише як до розваги, але і розглядають різні види роботи в ігровій індустрії в якості свого покликання. На жаль, для багатьох з них питання про те, як потрапити в так званий геймдев, залишається не просто відкритим, а навіть таємницею за сімома печатками. Щоб відкрити завісу цієї таємниці, в рамках проекту "Університет, відкритий місту: лекції молодих вчених Вишки в Культурному центрі ЗІЛ" пройшов цілий цикл лекцій під загальною назвою: "Створення онлайн-ігор: геймдизайн, монетизація, оперування і просування", вели який викладачі нашої програми "Менеджмент ігрових інтернет-проектів". Під катом ви знайдете відео і конспекти.\nУ перших двох з них лектори — я сам і науковий керівник нашої програми Костянтин Сахнов (@Kallist) — розповіли слухачам про базові поняття у сфері розробки онлайн-ігор. Лекція Костянтина Сахнова — «Основи геймдизайну або як створюються віртуальні світи» відкрила цикл розповіддю про професії, безпосередньо пов'язаних з розробкою і втіленням у життя ігрових всесвітів. Ознайомитися з лекцією в повному обсязі ви можете в відео нижче:\nГеймдизайнер різні важливі, геймдизайнер різні потрібні\nРобота геймдизайнера, виходячи з лекції Костянтина, може сильно відрізнятися в залежності від компанії і проекту. В сучасних компаніях прийнято умовно ділити фахівців команди розробки на три великі категорії:\nтехнарів, що відповідають за технічну складову кінцевого продукту — як правило, ця робота найбільш складна і високооплачувана; художників — фахівців, які відповідають за візуальну складову гри; ідеологів — людей, які гру придумують і керують її розробкою, і саме в цю групу входять геймдизайнер. В інді-команді, найчастіше сильно обмеженою як фінансових, так і людських ресурсах, всього один фахівець може перекривати всю роль або виконувати відразу декілька з цих великих ролей.\nВиди діяльності геймдизайнера, згідно лекції Костянтина, поділяються на кілька категорій. Для створення повноцінної і цікавою споживачеві гри, на частку цих фахівців випадає:\nкреатив — придумування унікальних елементів, що характеризують гру від інших;\nлевелдизайн або ж проектування рівнів з усіма їх складовими (підземеллями, мобами, босами, etc), а також робота з контентом;\nстворення сценарію — історії світу, сюжету, який буде рухати по ньому гравця до різним цілям;\nретельна аналітична робота з розрахунку числових характеристик гри, її економіки;\nматематичні розрахунки різних характеристик та їх балансування.\nМатематика — цариця наук і геймдизайну\nОсновна частина лекції була присвячена саме різним видам балансування характеристик, а також необхідним розрахунками. Для багатьох слухачів стало одкровенням, що основна частина роботи геймдизайнера пов'язана з досить складною математикою. Костянтин навів багато прикладів математичних рівнянь і формул, без яких не обійтися, наприклад, у розрахунку балансу складності проходження — будь-яка гра, за його словами, повинна бути досить складною, щоб залишатися цікавою, але і досить простий, щоб гравець не йшов після кількох поразок. На прикладі Candy Crush Saga і своєрідного підходу розробників до врівноваження складності (який вважається одним з кращих в світі) Костянтин показав, наскільки важливо точно змоделювати момент, коли гравець вже готовий кинути, щоб різко знизити для нього рівень — викласти на полі цукерку-бомбу, «взрывающую» поле.\nНе матаном єдиним\nОднак баланс баланс, але мало який гравець буде задоволений ним одним. Важливим напрямків роботи є і наративний дизайн. У своїй лекції Костянтин навів приклади завдань, які виконують сценаристи, зокрема формування персонажів і їх архетипів, а також їх взаємодії в напруженні драми.\nНе менш важлива складова будь-якої гри, до роботи над якою, до речі, починають багато хто з новачків в геймдизайні — це контент-менеджмент. На цій монотонної ручної роботи вони вдосконалюють свої навички, а потім підвищують свою ефективність, в тому числі і розвиваючи навички програмування, безпосередньо пов'язаний з додаванням в гру різних об'єктів. Такі фахівці розвиваються в левел-дизайнерів або програмістів ігровий логіки.\nОстанній Костянтин розібрав діяльність геймдизайнер в сфері аналітики. Ці фахівці працюють на стику ігрової механіки і бізнес-параметрів: розраховують утримання, залучення, ефективність рішень, монетизацію. Одним з найбільш цікавих методів, наведених в якості прикладу, був розрахунок LTV (загального прибутку компанії, одержуваної з одного клієнта за весь час роботи з ним) — для цього знадобилася математика вищої школи та взяття інтегралів.\nНа закінчення і для особливо зацікавлених, Костянтин дав практичні рекомендації щодо того, як стати геймдизайнером і як потрапити в геймдев, а також відповів на питання слухачів. Докладний конспект лекції можна почитати на сайті ВШБИ: конспект.\nХто він, загадковий продюсер онлайн-ігор?\nПитання оперування і запуску компанією своїх чи сторонніх ігор були розглянуті вже в моїй лекції «Робота в ігровій індустрії: оперування ігор». Якщо про розробку онлайн-ігор багато хто мають хоч якесь уявлення, то при слові «оперування» у обивателя можуть виникнути різні асоціації. Метою моєї лекції стало роз'яснення того, що із себе представляє робота в цій сфері ігрової індустрії.\nОперування ігор — це запуск та підтримка успішного функціонування гри на ринку. Це може бути куплена за ліцензії гра зовнішніх розробників, так і продукт власної розробки. Мета оператора – заробляти гроші. Специфіка оперування багато в чому залежить від платформи, на якій компанія збирається запускати свій продукт.\nЧотири «кити» оперування і серце «моря»\nПроцеси оперування базуються на чотирьох основних видах діяльності: монетизації, залученні нових гравців, стягнення поточних, а також повернення пішли. Ці чотири «кити» в будь-якому успішному проекті повинні гармонійно доповнювати один одного — у разі якісної і вдумливої роботи над ними ці процеси дозволять не тільки радувати різні категорії гравців, але і ефективно підтримувати продукт, заробляючи хороші гроші.\nДля управління цими четыреми «китами» необхідна згуртована команда. Її головою і серцем є продюсер — саме він забезпечує грі всі необхідні ресурси для запуску, так і для подальшої підтримки з безперервним зростанням ключових показників. Продюсер є сполучною ланкою між командою, керівництвом, розробниками і гравцями. Він знає все про гру. Він єдиний інформаційний центр, в якому сходяться всі нитки управління проектом та інформаційні потоки, а він як проксі їх пропускає через себе і видає на потрібні канали. Розповідь про ключові напрямки роботи продюсера і приклади з практики дивіться у докладному конспекті лекції.\nВ команду оперування також входять фахівці маркетингу і PR — вони працюють в першу чергу за напрямом залучення гравців, а також утримання і повернення гравців. Це в тому числі і робота зі ЗМІ та блогерами, і управління трафіком, і запуск спецпроектів, і проведення оффлайн заходів, і багато іншого.\nВеденням комунікацій з гравцями займаються ком'юніті-менеджери. До їх компетенції входить написання матеріалів для внутрішніх ресурсів гри (сайт, паблики в соцмережах, ведення форуму), збір фідбек та ін. Ну а рішенням проблем гравців через службу підтримки займаються гейм-майстра. Вони найчастіше ростуть у професійному плані до продюсера проекту.\nКрім того, в команду входять такі фахівці, як локалізатори, тестувальники, дизайнери, вебери і адміни і багато інших, про особливості роботи яких можна почитати в детальному конспекті лекції на сайті ВШБИ: конспект.\nОбидві лекції циклу спрямовані на те, щоб дати слухачам базове уявлення про процеси розробки, запуску та подальшого оперування онлайн-ігор. Ми постаралися розповісти найголовніше про те, люди яких професій та спеціальностей затребувані в цій сфері, а також, у чому полягає їх діяльність. Чим геймдизайнер відрізняється від продюсера гри і як пов'язані їхні команди? На ці та багато інших питання в ході лекції були дані детальні відповіді, які пояснюють різницю між двома найбільш важливими складовими робіт над онлайн-іграми – розробка та оперування.\nЯкщо у вас є питання по геймдизайну і оперування ігор— задавайте, відповім в коментарях.\n, Освітня програма «Менеджмент ігрових інтернет-проектів»\n, оперування ігор\n, мобільна гра\n, продюсер ігор\n20 липня 2016, 01:30


Toyota поверне одну з найцікавіших моделей / Новини / Finance.ua\n18.01.2018, 02:00 - 2717 0\nToyota розглядає можливість знову почати випускати позашляховик Toyota FJ Cruiser. Про це журналістам повідомив керівник північноамериканської філії цієї компанії Джим Лентц.\nЩе кілька років тому Toyota FJ Cruiser була однією з найцікавіших моделей в сегменті середньорозмірних і компактних позашляховиків. Його випускали з 2006 року. Однак, у 2014 році японці несподівано припинили його серійне виробництво. Причиною такого рішення називалися його погані продажі. Справді, був час, коли автолюбителі замість компактних позашляховиків почали пересідати на кросовери. В результаті цього постраждали продажі FJ Cruiser.\nАле, як виявляється, автолюбителі не забули про цей позашляховик. Вони постійно просять компанію Toyota відновити його виробництво. Мабуть, запитів було так багато, що керівництво «Тойоти» вирішило розглянути, на скільки зараз такий позашляховик затребуваний на ринку. За словами Лентца, остаточне рішення ще не ухвалено – питання тільки почали вивчати.\nЯкщо Toyota вирішить відновити серійне виробництво FJ Cruiser, то його нове покоління, мабуть, побудують на базі концепту Toyota FT-4X, показаного в кінці минулого року. Між цими позашляховиками є навіть певна зовнішня схожість. Думаємо, остаточне рішення з цього питання японці ухвалять до кінця поточного року. Інакше їм доведеться створювати новий концепт позашляховика.\nАвтомобіль Geely Icon став серійним (фото) 18 г. тому 5573 4\nП'ятірка найбільш економічних кросоверів С-класу на ринку України Вчора, 22:00 5057 2


Лариса ШАБАНОВА: «У баскетболі 3х3 багато чого ми робили вперше»\nДиректор департаменту з проведення змагань ФБУ згадує, як в Україні з’явився баскетбол 3х3\n© fbu.ua. Лариса Шабанова\nДиректор департаменту з проведення змагань ФБУ Лариса Шабанова згадує, як в Україні з’явився баскетбол 3х3. 9-го червня 2017-го його включили до програми Олімпійських Ігор, а 28-го травня 1995-го провели перший турнір з баскетболу 3х3 в Україні. Але щоб ця подія відбулася, потрібно було створити їй передумови. А їх було закладено у 1992-му.\n- 1995-й – 1996-й роки - той час, коли усе було новим. У 1992-му році було створено Федерацію Баскетболу незалежної України. Вперше провели два чемпіонати України. Один навесні і один, як і зазвичай, восени. Взимку ми отримали від ФІБА пропозицію для клубів України взяти участь у Єврокубках, а для цього треба було провести свій національний чемпіонат. Тому навесні у стислі строки відбувся перший чемпіонат України, який і визначив учасників єврокубків. Тоді і команд було, як кіт наплакав – Будівельник, БК Миколаїв, луганський Спартак та команди першій лізі. А вже з осені розпочався повноцінний чемпіонат України, за номером 2. А у 1994-му році, 5-го квітня, було зареєстровано організацію «Асоціація баскетбольних клубів України». До її складу увійшли усі найсильніші і найкращі баскетбольні клуби того часу. Тоді ж, 1994-го року, Асоціація баскетбольних клубів України (АБКУ) проводила чемпіонат України вищого дивізіону, що його ФБУ доручила проводити Асоціації Баскетбольних клубів України. І тоді ж вперше пролунало слово, до речі, з вуст Михайла Бродського, президента Асоціації Баскетбольних Клубів України – «Суперліга».\nВідтоді найвищий дивізіон Чемпіонату України так і зветься. А навесні 1995-го року до Асоціації Баскетбольних клубів України надійшла пропозиція від ТМ ADIDAS щодо спільного проведення - вперше в Україні! - турніру з баскетболу 3х3. Президент Асоціації Михайло Бродський активно підтримав пропозицію і доручив мені, тоді виконавчому директору АБКУ, зайнятися організацією цього турніру. Як написали тоді у газетах: «Стрітбол масовістю взяв одразу ж!». Перший турнір, що його ми провели 28-го травня 1995-го року, зібрав 355 команд. На Передстадіонній площі (нині – Олімпійська), протягом одного дня, з 8-ї ранку і до ночі – 355 команд боролися і визначали переможців у різних вікових категоріях – там були і дорослі і діти. У ті часи ще не було розподілу у баскетболі 3х3 на дві вікові категорії – до 18 років і 18+ років. Організатори могли самі визначати групи, у яких брали участь бажаючі зіграти у баскетбол 3х3. У нас таких категорій було дуже багато: і старших ділили, і ветерани були, і сімейні турніри, і змішані, мікс був 2 чоловіка і 2 жінки. Різні варіанти були і усі зіграли.\nТурнір у 1995-му році відбувся на 28-и майданчиках. Наступного року у нас вже було 512 команд і 32 корта – це 1996-й рік. Повертаючись на рік раніше: у 1995-му усе було вперше – вперше майданчики, вперше розмітки, вперше встановлення кортів, навіть саме слово «корт» – і то пролунало вперше, бо ми завжди у баскетболі вживали «майданчик». Вперше м’ячі були для баскетболу 3х3 (з таким м'ячем Лариса Шабанова позує на головному фото публікації - ред.), вперше кожний гравець отримав футболку з логотипом турніру і вперше – пряма трансляція на Європу цього заходу. А встановити ці майданчики, а визначити суддівські бригади, сітки змагань, зібрати заявки з усієї України: на той час заявки на участь у турнірі приймали у магазинах «ADIDAS», приймали їх і потім передавали до головної суддівської колегії.


Презентація на тему «Бангладеш» (варіант 1)\nГоловна / Географія / Презентація на тему «Бангладеш» (варіант 1)\nНаро́дна Респу́бліка Бангладе́ш — держава в Південній Азії (колишній Східний Пакистан), із трьох боків оточена територією Індії, з півдня омивається водами Бенгальської затоки.\nБангладеш — одна з країн світу з найвищою щільністю населення. Багато в чому цьому сприяють незвичайна родючість дельти річки Ганг і регулярні повені, викликані мусонними дощами. Однак перенаселеність і бідність стали справжньою бідою країни. Постійні військові та державні перевороти призвели до повного підриву економіки країни.\nБангладеш колись називали Бенгалією. Ця країна в складі Індії раніше була британською колонією. Що середньостатистичний Українець знає про цю країну, і які асоціації у нас викликає її назва - Бенгалія? Ну, хіба що бенгальські вогні й однойменні тигри. І проблему такий кричущою необізнаності необхідно негайно виправляти! Бангладеш і Україна дуже схожі тим, що у них, як і у нас,проблеми з економією... Але якщо в Україні головною проблемою є уряд, то в Бангладеші головними проблемами є безпросвітна бідність і перенаселеність країни. Якщо з убогістю ми знайомі, то проблема перенаселеності нам поки що не загрожує. Щоб уявити собі її масштаби в Бангладеші, слід зазначити, що по території ця країна в 30 разів менше України, а людей там проживає на кілька мільйонів більше. Але, незважаючи на всі неприємності, високий рівень корупції та злочинності у великих містах Бангладешу, це прекрасна країна, де є безліч цікавих визначних пам'яток і офіцерів митниці, які можуть запропонувати вам замість заповнення митної документації випити чашку міцної кави.\nСтолиця Бангладеш, місто Дакка, була заснований порівняно недавно - в 1608 році. Населення Дакки складає більше 12 мільйонів чоловік, і воно продовжує збільшуватися.\nНова частина міста\nКуди піти і що подивитися в Дацці\nГоловна туристична пам'ятка Дакки - форт Лал-Багх, вхід в який коштує всього 2 таки (50 копійок). Основна маса малюнків на грошових купюрах Бангладешу - це зображення тих чи інших ділянок форту. Всередині фортеці розташований мавзолей Бібі.\nФорт Лал-Багх, Дакка, Бангладеш\nУ великих містах Бангладешу ситуація з безпекою не зовсім спокійна. Не варто фотографувати місцевих жителів направо і наліво. Багато хто з бенгальців можуть дуже розсердитися на те, що ви фотографуєте їх без дозволу. Усе пояснюється дуже просто - це коштує грошей.\nБіла людина з камерою на вулицях Бангладешу привертає увагу місцевого населення, яка прагне отримати свій зиск.\nДакка нерідко стає об'єктом численних антирейтингом найбрудніших міст світу, тому критерії забрудненості місцевої води навряд чи вас порадують. Рекомендується пити бутильовану воду.\nТут нерідко трапляються повені. Навіть у Книгу рекордів Гіннеса Бангладеш потрапив завдяки найбільшої катастрофи ХХ століття. У 1970 році 8-метрова припливна хвиля затопила кілька тисяч квадратних кілометрів узбережжя Бенгальської затоки, погубивши сотні тисяч людей.\nКолись Генрі Кіссінджер сказав, що «Бангладеш - це дно загальносвітової смітника ». Так, можливо тут дуже брудно, часто трапляються повені, епідемії і тайфуни, а місцеве кіно в сотні разів гірше того, що знімається в Голлівуді, але це не робить цю країну менш привабливою для туристів. Тим більше, такий досвід для українців буде більш ніж корисний, бо як повернення на батьківщину з Бангладешу буде схоже на повернення до раю вигнаного Адама.


Бібліотека інформує: Вербицькому Яківу Адамовичу – 80 років! - 6 Січня 2021 - Ізмаїльський агротехнічний коледж\nВівторок, 19.01.2021, 23:45\nГоловна » 2021 » Січень » 6 » Бібліотека інформує: Вербицькому Яківу Адамовичу – 80 років!\nБібліотека інформує: Вербицькому Яківу Адамовичу – 80 років!\nКожна людина з моменту народження пише книгу свого життя, щодня перегортаючи сторінки власного часопису творить свою долю.\nСторінки Вашої біографії,шановний Яківе Адамовичу, сповнені нарисами років, які Ви присвятили натхненному служінню рідному технікуму. За роки сумлінної праці Ви здобули беззаперечний авторитет компетентного та досвідченого фахівця, мудрого і розсудливого керівника та щирого патріота своєї держави.\nВи внесли вагомий внесок у розвиток нашого навчального закладу, передаючи кожній людині неоцінений скарб високої освіченості та духовності,у формуванні нового покоління професіоналів та досвідчених фахівців сільського господарства.\nЯків Адамович, прийміть щирі вітання й найкращі побажання з нагоди Вашого ювілею!\nБажаємо Вам щастя і здоров'я , сімейної злагоди і достатку, родинного затишку і любові Ваших рідних, близьких та друзів! Нехай завжди на Вашому небосхилі сяє сонечко і буде тепло від усмішок та щирої шани!\nНехай кожен день додає Вам життєвих сил, а добре здоров’я та гарний настрій сприятимуть позитивному погляду на майбуття!\nЗемних Вам щедрот та прихильності долі, розуміння і підтримки з боку рідних та друзів!\nХай доля дарує Вам доброго віку!\nЩоб втіхи і радості було без ліку!\nЗ повагою колектив бібліотеки коледжу.\nПереглядів: 132 | Додав: | Рейтинг: 5.0/1


Главная Вакансии Інженер-проектувальник систем опалення та водопостачання (м. Львів)\nЗнання інженерних систем (ОВВК);\nДосвід роботи в програмі Автокад;\nВміння продуктивно працювати як самостійно, так і в команді;\nБажання розвивати свої вміння.\nСтворення креслень в Автокаді;\nРозрахунок фітінгів для систем опадення та водопостачання;\nПроектування опалувальних систем, теплої підлоги, водопостачання та каналізації;\nТехнічна консультація співробітників та партнерів бізнес-напрямку Внутрішніх інженерних систем.\nЦікаву роботу в команді професіоналів;\nГідну матеріальну винагороду та широкий соціальний пакет, медичну страховку та страховку життя;\nЯкщо Вас зацікавила вакансія, то надсилайте своє резюме на електронну пошту diana.liahutko@lugera.com, або телефонуйте за номером +380 66 892 55 86.