ЦІКАВО.КОМ - Цей дивовижний скетч-арт (+13 фото) | Дизайн :: пристрої, скетчі, скетч-арт, малювати, фото\n29.03.2011 Категорія: Цікаво Дизайн\nНапевно, у багатьох з наших читачів у дитинстві були подібні речі, вже не пам`ятаю, як воно і називається. Але малюнки, які можна робити на цих пристроях, можна називати скетчем. Так ось, деякі власники таких пристроїв досягли в своїй майстерності неймовірного уміння. Хто малював, може собі уявити, наскільки складно все це зробити - особисто у мене нормально не виходило намалювати навіть простенький будиночок. А тут ціле місто.\nЖесть ! Вони молодці .. я троху пробував ... шедевр ..\nкрутизна та й годі!) я б в цю штуку і зараз би побавився)))\nАвтор: Гість Nick (10 років тому)\nДизайн: ЩЕ ТРОХИ ЦІКАВОГО Як зробити дракона з паперу? (+ відео)Як повинна виглядати сучасна кухня? (+10 фото)Вельми непогана короткометражка - «Паперова війна» (+ відео)Відео та 3D проекції на деревах і будинках (+ відео)Імена відомих вчених в дотепних інтерпретаціях (+10 фото) Всі ЦІКАВІ Новини категорії Дизайн\nРІЗНІ ЦІКАВІ НОВИНИ Як діти реагують на незнайомі смаки? (+ відео)Збірка епічно милих і лякаючих відео з котиками (+ відео)"Церемонія Ключів" - незмінна вже 7 століть (+ відео)Nokia виставила iPhone-користувачів божевільними зомбі (+ відео)Згадуємо поп-культуру 1990 року (+ відео) Всі ЦІКАВІ Новини


Косів - путівник - Shtetl Routes - Театр NN\nКосів - путівник\nМіж Косовом і Кутами\nКосів, панорама міста, фото Й. Ярошинський, колекція Інституту мистецтва ПАН\nВид на Косів, 2014, фото Віктор Загреба, цифрова колекція Осередку «Брама Ґродзька – Театр NN» (www.teatrnn.pl)\nКосів – гірське містечко у долині р. Рибниці, притоки Пруту, на межі українських Карпат та Передкарпаття. З північної сторони над містом височіє Міська гора (432 м). Косів є осередком Галицької Гуцульщини.\nПерша згадка про Косів як постійне поселення датується 1318 р. – часами Галицько-Волинського князівства. Косів фігурує в дарчій грамоті литовського князя Свидригайла Ольгердовича від 31 серпня 1424 р., якою він дарує «вірному слузі», молдавському боярину Владу Драгосиновичу власність над селами «Косово, Березово і Жаб’є». Грамота написана книжною українською мовою (мовою діловодства у Великому князівстві Литовському).\nПеретворення Косова на містечко у 2 пол. ХVI ст. пов’язане з видобутком солі у т.зв. соляній бані, що знаходилася на території сучасного села Старий Косів. На вершині Міської гори в сер. ХVІІ ст. було збудовано дерев’яне укріплення. Щоб відрізнити такий тип укріплених садиб шляхти від справжніх замків, такі споруди називали форталіціями. Ця форталіція домінувала над містом і служила захистом від ворожих нападів: татар, турків та шляхтичів, які ворогували з власниками Косова.\nВ часи Речі Посполитої Косів належав до державних володінь (т.зв. королівщини). Податковий реєстр за 1579 р. разом із назвою «Koszow, villa» (Косів, село) вперше подає назву «Koszow, oppidum» (Косів, містечко). В цьому документі Косів виступає як приватне містечко, власником якого був Михайло. Новозасноване містечко біля «Старого Косова» відпало від Снятинського староства й опинилося у шляхетській власності, утворивши разом з чотирма навколишніми селами окрему Косівську волость.\nБагатіючи на торгівлі сіллю, Косів завжди приваблював опришків. У 1740 р. до Косова під укріплення підступив загін легендарного Олекси Довбуша. У 1759 р. в Косові для оборони було організовано базу загонів смоляків – приватного війська, яке очолив тогочасний власник міста шляхтич Тадеуш Дідушицький.\nЯкось Бешт запитав Довбуша:\n– Як довго ще будеш розбійником? Подивись, маєш у собі стільки доброти і любові до кожного створіння, то чому не можеш десь осісти, працювати на землі, побудувати дім, одружитися, мати дітей, виховати їх – просто жити так, як наказав Господь? Навіщо грішиш? […]\nДовбуш у відповідь почав виправдовуватись:\n– А що я ще можу робити, святий чоловіче? І виріс завеликий, і сили маю забагато, і здоров’я; був єдиною втіхою своєї матері-вдови. У наших горах ніхто не знав про те зло, що коїться у світі навкруги. У горах, як знаєш, панів немає, не знайомі нам батіг чи нагайка наглядача, наші спини з гордістю випростані, і вільні ми, як орли. Ліс наш, тішимося вволю, полюючи на ведмедів і оленів; полонини наші, пасемо там овець. Чути там мелодії, що ллються з трембіт, сопілок і волинок пастухів, які пасуть отари і, граючи, проводять довгі літні сонячні дні.\nОдного дня приїхали до нас вербувальники і комісари, аби зробити з нас рекрутів: обрізати наше довге кучеряве волосся, одягти тісні кайзерські штани і вивезти далеко до Відня, за глибокий Дунай, туди, де навіть круки не знайдуть наші кості. Привезли нас до Коломиї, де пильнували нас солдати. А ми довго розмовляли до пізньої ночі, зібралися з духом, а потім напали на стражників, зв’язали, а самі з їхньою зброєю втекли у гори, в наші гори. Від того часу й точиться наша боротьба проти них та їх законів. Боротьба не на життя, а на смерть. Важка вона, і життя наше страшне.\nДов Бер Горовіц, Довбуш // Winderleche majses, farlag Wanderer, Варшава 1923\nРинок у Косові, 1904–1906, колекція Національної бібліотеки Польщі (www.polona.pl)\nЗ початком Першої світової війни Косів двічі, у 1914–1915 рр. та 1916–1917 рр., перебував під окупацією російських військ, що супроводжувалося погромами та грабежами. У листопаді 1918 р. в Косові встановилася влада ЗУНР, яка протрималася до 26 травня 1919 р., тобто до румунської окупації. З серпня 1919 р. Косів з округою відійшов до Речі Посполитої.\nУ міжвоєнний період у Косові діяла низка українських суспільних товариств і рухів, як легальних (Каменярі, Пласт, Союз українок), так і нелегальних (ОУН і КПЗУ). Існували також інші організації: польське Товариство приятелів Гуцульщини; єврейська культурницька організація «Мерказ Рухані» та спортивна «Маккабі». В місті розвивався пансіонний відпочинок: річна відвідуваність досягала 3 тисяч відпочивальників. Саме перетворення Косова на курорт призвело до занепаду солеварні, завдяки якій виникло місто, у 1938 році.\nЄвреї поселились у Косові ймовірно вже у ХVІ чи на поч. XVII ст., проте це не була самостійна громада. Єврейський цвинтар з’явився у Косові лише у ХVІІІ столітті. Тодішні власники Косова, роди Язловецьких і Дідушицьких, дбаючи про збільшення прибутків, привілеями заохочували єврейських купців та ремісників поселятися у Косові. Поступово середмістя Косова почали заселяти єврейські торговці, орендарі солеварень (Косів був відомий своїми соляними банями), млинів, маєтків та корчем.\nДовоєнні єврейські будинки у Косові, вул. Незалежності, 2014, фото Віктор Загреба, цифрова колекція Осередку «Брама Ґродзька – Театр NN» (www.teatrnn.pl)\nУ ХVІІІ ст. в Косові з’явилися хасиди. Тут жили раббі Нахман (пом. 1746 р.), Барух бен Авраам (пом. 1782 р.) та Менахем Мендл (пом. 1825 р.). У 1790–1942 рр. рабинами в місті були нащадки раббі Якова Копла Хасида (р. Яков Копл бен Нехемія Файвл, «хасид із Коломиї» – учень засновника хасидизму Баал Шем Това, мав гарний голос, був хазаном (кантором) у синагозі Бешта; пом. 1787 р.).\nДім рабина у Косові, сьогодні – етнографічний музей, 2014, фото Віктор Загреба, цифрова колекція Осередку «Брама Ґродзька – Театр NN» (www.teatrnn.pl)\nЗа переказами, у 1720-х рр. навіть сам засновник хасидизму Бешт усамітнювався протягом 7 років у печері на березі озера недалеко від Косова. Там він займався молитвами та містичними самозаглибленнями-медитаціями, а також тяжкою фізичною працею, щоб якось заробляти собі на хліб. Можливо, саме про цей період життя великого цадика співається в старій хасидській пісні мовою їдиш:\nFun Kosev biz Kite\nz a brikele faranen\nAvu der Bal-Shem, avu der Bal-Shem\nShpatsirn iz geganen…\nIz a taykhele faranen\nZikh toyvlen iz geganen…\nIz a veldele faranen\nAf hisboydedes iz geganen…\nZaynen feygelekh faranen\nLernen shire iz geganen…\nХодив, коли хотів побути один.\nДо яких Бал-Шем\nХодив учитися співати…\nОдна з хасидських легенд із «Книги на славу Баал Шем Това» (1814 р.) розповідає про зустріч Бешта в горах біля Косова з ватажком опришків Олексою Довбушем (1700–1745): якось великий цадик допоміг Довбушу врятуватися від переслідувань панських смоляків, вказавши йому шлях до втечі через гірську ущелину. За це вдячний ватажок опришків ніколи не чіпав самітника та подарував Баал Шем Тову люльку, з якою той ніби то не розлучався вже до кінця свого життя, ходячи поміж людей «завжди з люлькою в роті».\nПерші громади хасидів виникли у Косові та в сусідніх Кутах у середині 1730-х рр. невдовзі після від’їзду Бешта на Поділля. Тоді ж там постали й перші хасидські синагоги-клойзи: у Косові було 3 такі божниці. Тут навіть сформувалася своя «маленька Косівська хасидська династія», від якої бере свій початок і Вижницька хасидська династія. Представники цих династій проживали в Ізраїлі (Цфат) та в США (Нью-Йорк), де збудували низку синагог.\nСинагоги й клойзи\nУсі божниці у Косові належали хасидській громаді міста. Наприкінці XVIII ст. у Косові було споруджено дерев’яний клойз (тоді ж освячено єврейське кладовище). Синагогу відвідували також хасиди з навколишніх сіл. Місце розташування першої синагоги зараз встановити важко. Однак добре відомо, що біля дороги до Коломиї був збудований клойз для династії цадиків Хаґерів – гарну велику споруду на 200 осіб. Кошти на її будівництво надав заболотівський підприємець Натан Бандер.\nЦентральний хасидський клойз Косова стояв приблизно на місці сучасного двоповерхового житлового будинку на вул. Незалежності, 126. Він був двоповерховим, мурованим, із товстими міцними стінами. Зала для молитов була оздоблена різьбленими дерев’яними рослинними орнаментами темно-коричневого та золотого кольорів. Будівля була спалена нацистами увечері 17 жовтня 1941 р. (перша велика антиєврейська акція; перед тим у ній було застрелено 7 євреїв, які шукали там порятунку). Споруда вигоріла дотла, залишилися лише стіни. Інша синагога, в якій розміщувалася релігійна школа, хедер, вціліла. Сьогодні там розташовані контори міськради. Неподалік синагоги стоїть будинок косівських рабинів Хаґерів кінця ХІХ ст. (вул. Незалежності, 55). Зараз там діє Косівський музей народного мистецтва та побуту Гуцульщини.\nУ 1880 р. косівська єврейська громада нараховувала понад 2 тис. осіб (78% від загальної кількості жителів). У 1898 р. у Косові було засноване місцеве відділення організації «Аґудат Ціон». Того ж року на кошти єврейського мецената барона Моріса Гірша було відкрито ремісниче училище. У 1909 р. організація «Аґудат Ціон» заснувала школу «Сафа Брура» з івритом як мовою викладання. У 1938 р. також було відкрито єврейську косівську гімназію, директором якої був Давид Сегал.\nПісля Першої світової війни у Косові активно почали діяти сіоністи, створюючи свої організації та активно закликаючи місцеве єврейське населення емігрувати до Палестини. У 1921 р. єврейська громада міста нараховувала понад 2,1 тис. осіб при загальній кількості 4,2 тис. жителів. Протягом 1920–30-х рр. вплив сіоністів у Косові суттєво зріс. У Косові були представлені політичні партії різних спрямувань, як і молодіжні рухи «Га-Шомер га-Цаір» (івр. Юний стражник) і «Га-Ноар Га-Ціоні» (івр. Сіоністська молодь). Діяв спортивний клуб «Маккабі» зі своєю футбольною командою. У 1934–36 рр. в Косові виходила газета «Косовер штіме» (їд. Голос Косова).\nУ 1929–34 рр. міську раду Косова очолював єврей, доктор Яків Гертнер (1892–1941). Міська рада тоді наполовину складалася з представників єврейської громади.\nМіжвоєнне економічне життя єврейського Косова теж було насиченим. У 1928 р. 40 килимарів створили килимарську артіль, а в 1929 р. в місті було засновано Єврейський кооперативний банк. Єврейським підприємцям у Косові належали також майстерня «Гуцульська майстерність» Гільмана і трикотажні фабрики Шніберґа та Ранда.\n22 вересня 1939 р. Косів окупували підрозділи Червоної армії. Радянська влада відкрила у Косові на базі Ткацької школи Промислову школу гуцульського мистецтва. Водночас відбувалися жорстокі репресії проти місцевого населення. Єврейські громадські та політичні організації були ліквідовані. Проте кількість косівських євреїв зросла за рахунок біженців з окупованої нацистами Польщі – у 1941 р. їх було бл. 4 тисячі. Із початком німецько-радянської війни першими (1 липня 1941 р.) до Косова увійшли угорські військові загони, які були досить толерантними до єврейського населення. У серпні 1941 р. владу перебрала окупаційна німецька адміністрація. Нацистська влада розпочала масовий терор. 16–17 серпня 1941 р. відбулася перша акція: розстріляно половину єврейського населення Косова. У квітні 1942 р. до Коломиї перевезено 600 євреїв (частину з них страчено у Шепарівському лісі). 15–16 жовтня 1941 р. та впродовж наступних місяців страчено понад 10 тис. осіб (євреїв із Косова та мешканців сусідніх поселень). У травні 1942 р. в Косові утворено гетто. У вересні 1942 р. в місті залишили лише ремісників; інших в’язнів гетто стратили або вивезли до табору смерті у Белжець. У листопаді 1942 р. нацисти проголосили Косів «юденфрай» – вільним від євреїв. На міській горі в Косові зараз знаходиться меморіальна дошка на честь усіх жертв нацизму.\nПід час війни в горах довкола Косова діяла УПА. Радянські війська повернулися до Косова 31 березня 1944 року. Місто впродовж кількох місяців знаходилося на лінії фронту і було сильно зруйноване.\nНа відстані 150–200 кроків від кіркута на колишньому замчиську знаходяться могили жертв нацистських «акцій» 1941–1942 років. У 1992 р. тут з’явилась таблиця, яка сповіщала, що на цьому місці поховані євреї Косова.\nПісля Другої світової війни розпочалася нова радянська доба в історії Косова – т.зв. «другі совіти». Курорти в Косові занепали, зате приділялася увага народним художнім промислам. Створено килимарські фабрики ім. Шевченка та ім. Франка, а також різьбарську артіль «Гуцульщина». З 1991 р. Косів є частиною незалежної України. У 2001 р. Косів було внесено до Списку історичних населених місць України. Тут проживає понад 8 тис. осіб, однак єврейської громади немає.\nЄврейський цвинтар у Косові, 2014, фото Віктор Загреба, цифрова колекція Осередку «Брама Ґродзька – Театр NN» (www.teatrnn.pl)\nМогили хасидських рабинів на єврейському цвинтарі в Косові, 2014, фото Віктор Загреба, цифрова колекція Осередку «Брама Ґродзька – Театр NN» (www.teatrnn.pl)\nПід перше єврейське кладовище у Косові у ХVІІІ ст. було надано ділянку на узбіччі Міської гори (за будинком на вул. Незалежності, 42). Цвинтар лежить на площі близько 1 га. На кладовищі можна знайти та відчитати надгробні плити ХVІІІ–ХІХ ст., наприклад, мацеви Хаїма, сина Менахема Мендла з Косова; Якова Шимона, сина Хаїма з Косова; Моше, сина Якова Шимона з Косова; Баруха, сина Авраама (помер у 1779 р.); Сари, доньки Аврама (померла у 1783 р.); Менахема Менделя, сина Якова Копла (помер у 1825 р.). До нашого часу збереглося кількасот мацев.\nЄврейський цвинтар (XVIII ст.), вул. Кобилянської\nКосівський музей Народного мистецтва та побуту Гуцульщини (у колишньому будинку рабина), вул. Незалежності, 51\nМіська гора: залишки укріпленої косівської форталіції ХVІ–ХVІІ ст.\nКурган із римського періоду (ІІІ–ІV ст. н.е.) у приміському с. Вербівці\nЦерква Різдва Івана Хрестителя: (1912), дерев’яна, в гуцульському стилі\nКаплиця (1866) на польському кладовищі, яка до побудови нового костелу виконувала функції головного католицького храму міста\nГород: Наскельна фортеця княжих часів\nКосівський Гук: Водоспад на р. Рибниця в околиці Косова (висота 2,5 м).\nКути (12 км): єврейський цвинтар (XVIII ст.), понад 2 тис. мацев\nВижниця (12 км): 3 будівлі синагог (ХІХ–ХХ ст.), єврейський цвинтар – понад 1 тис. мацев\nЯблунів (17 км): єврейський цвинтар (XVII ст.)\nСнятин (43 км): колишня синагога (XIX ст.), єврейський цвинтар (XVIII ст.), костел (1721), ратуша (1861)\nЧернівці (78 км): столиця Буковини, Музей історії та культури євреїв Буковини; синагога Темпель (XIX ст.), численні пам’ятки, костели, церкви та музеї


234 повідомлень • Сторінка 11 з 16 • 1 ... 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 ... 16\nalex999 » 17 березня 2018 00:15\nalexeizin написав: Цікаво, що це за ракета РК-2П? Візуально вона схожа на Р-2В, але чому тоді дальність до 6000м?\nЯ схиляюсь до творчості "дєвочкі-дізайнєра". Вони там РК-2М обізвали "РК-152".\nАбо (дуже малоймовірний варіант) в назві "RK-2P" - "Р" слід читати як "Р" а не "П", тоді можна припустити що вони до РК-2В прикрутили виріб 9Б511М і зробили її "радійною".\nХоча цю версію руйнує "Guidance system - behind the laser beam with a stabilized field of view"\nkraz750 » 17 березня 2018 08:53\nА что это такое 9Б511М ?\nalexeizin » 17 березня 2018 09:27\nalex999 написав: Або (дуже малоймовірний варіант) в назві "RK-2P" - "Р" слід читати як "Р" а не "П", тоді можна припустити що вони до РК-2В прикрутили виріб 9Б511М і зробили її "радійною".\nТак, цей найбільш ймовірне пояснення.\nalex999 написав: Хоча цю версію руйнує "Guidance system - behind the laser beam with a stabilized field of view"\nЯ взагалі не розумію, ці "танци з бубном".\nКонтейнер 9М114 цілком можна адаптувати під Р-2В різниця в габаритам незначна (Р-2В більше на 80 мм). Встановлення на 9П149 тепловізера і АСЦ (що вже реалізовано на вертольотах) робить його цілком сучасною машиною з дальністю стрільби більше ніж 7 км і куди кращою помехозахищенностю ніж радійна версія комплексу.\nkraz750 написав: А что это такое 9Б511М ?\nalex999 » 18 березня 2018 13:22\nЗ історії НВК "Фотоприлад"\nИз воспоминаний начальника научно-конструкторского отделения № 2 ЦКБ «Сокол», кандидата технических наук Задорожного Ивана Степановича\nВ 1988 и 1989 году мы начат разработку еще одного направления работ - переносных оптико-электронных комплексов для стрельбы ракетами по подвижным объектам (танку, низколетящему вертолету).\nТема «Верх-1» - оптико-электронный комплекс (ОЭК), обеспечивающий обнаружение, опознавание и стрельбу малыми ракетами оператором с плеча, а тема «Корнет» - ОЭК для решения тех же задач, но в виде переносной подвижной пусковой установки.\nОсобенностью проектирования переносных комплексов была минимизация массы. Это требовало разработки оптико-механических и электронных блоков в минимальных объемах и с минимальной массой.\nДля решения этой задачи необходимо было провести минимизацию оптического канала видения и канала лазерного лучевого канала управления ракетой (ЛЛКУ).\nРаботы по созданию ОЭК «Корнет» были завершены в короткие сроки. Несколько лет назад, по информации сети Интернет, ЦНИИ «Точмаш» поставил на серийное производство ОЭК «Корнет».\nAdam » 18 квітня 2018 23:02\nНа одному з військових полігонів відбулися успішні випробування нової модифікації протитанкового керованого ракетного комплексу "Скіф".\nПро це повідомляє прес-служба КБ "Луч" в Facebook.\nПовідомляють, що конструкцію "Скіфа" (експортна версія українського "Стугна-П") змінили для замовника.\nМодифікації стосувалися адаптації пускової установки для використання її в умовах м’яких грунтів та піску.\n"Сама ракета не зазнала змін так як с самого початку розроблялася для застосування в любих кліматичних та погодних умовах, без виключень", - йдеться в повідомленні.\nalex999 » 23 травня 2018 13:07\nРОЗРОБКА ІЧ ГСН ДЛЯ РАКЕТИ ПРОТИТАНКОВОГО РАКЕТНОГО КОМПЛЕКСУ III ПОКОЛІННЯ\nНа даний час КП СПБ «Арсенал» власним фінансуванням розробляє аванпроект інфрачервоної (ІЧ) головки самонаведення (ГСН) для високомобільного ПТРК III покоління. Враховуючи аналіз аналогів ПТРК, передбачена ТЗ на аванпроект дальність захоплення і автосупроводу типової цілі (танка Т-72) D > 5 км.\nТехнічні вимоги до ГСН, узгоджені нами з ЦНДІ ОВТ ЗС України, передбачають застосування стабілізованої двоступеневої платформи, що містить оптичну систему (ОС) з матричним фотоприймальним пристроєм (ФПП). Точність стабілізації поля зору ОС при дії на платформу очікуваних збурень типу стартового перевантаження, кренової і поперечної швидкостей встановлена на рівні не більше 1 ... 3 кут.хв, що забезпечує працездатність робочого алгоритму контуру наведення ГСН в процесі старту і наведення ракети ПТРК.\nПроведені в ході аванпроекту оптичні розрахунки показали, що задана вихідними вимогами дальність 5 км, на якій будуть забезпечуватися захоплення і автосупровід ГСН об’єктів бронетехніки для будь-якого сезону і часу доби, може бути реалізована при використанні охолоджуваних матричних ФПП, наприклад, Mars MW JT виробництва фірми Sofradir (Франція) або китайського C125 MWIR. Використання в ОС ГСН неохолоджуваної мікроболометричної матриці істотно обмежує можливості комплексу розрахунковими дальностями застосування такої ГСН (в 2 ... 2,5 раза), а також її працездатність протягом усього часу доби.\nУ ході аванпроекту була розроблена математична модель стабілізованої платформи з використанням двигунів постійного струму власної розробки та чутливих датчиків типу MEMS (мікроелектромеханічних систем). Моделювання підтвердило можливість досягнення заданої технічними вимогами точності стабілізації поля зору ГСН.\nКрім інфрачервоного каналу в ГСН опрацьовується застосування допоміжного каналу у видимому діапазоні випромінювання для розширення можливостей ГСН.\nОтримані в ході аванпроекту схемо-технічні рішення конструкції ГСН ПТРК будуть апробовані та реалізовані в рамках дослідно-конструкторської роботи, яка буде проведена протягом найближчих 3-4 років та закінчиться виготовленням 2-3 дослідних зразків для подальших випробувань.\nШаблезубий » 24 травня 2018 14:41\nalex999 написав: РОЗРОБКА ІЧ ГСН ДЛЯ РАКЕТИ ПРОТИТАНКОВОГО РАКЕТНОГО КОМПЛЕКСУ III ПОКОЛІННЯ\nНарешті! А то я вже сам хотів таке зробити\nЗалишилось зрозуміти про що іде мова у словах "двоступеневої платформи".\nalex999 » 24 травня 2018 22:53\nШаблезубий написав: Залишилось зрозуміти про що іде мова у словах "двоступеневої платформи".\nЯ схиляюсь до думки, що має місце або очепятка, або невдалий переклад (або навіть подвійний) якимось "рєфєрентом" - стабілізованої двовісної платформи.\nАбо взагалі, той же "референт" вирішив об'єднати м'яке з солодким - двоступеневий гіроскоп з двовісною платформою.\nШаблезубий » 25 травня 2018 08:50\nЗгоден, скоріш за все якась творча потвора натура "так побачила".\nIsidor » 27 травня 2018 10:00\nДесять років тому миколаївці, ознайомившись з ТТХ "Барьеру-В," запропонували "Лучу" подивитись уважно на ізраїльський "Спайк". "Що нам ті євреї!? У нас є своя версія ПТКР і для морського носія! - Та вона ж не годиться. - На вертольоті годиться, а на морі - чому ні?" От такий монолог . Потім і "Луч" і моряки зрозуміли - принцип наведення, який закладено в "Корнет" ("Барьер", "Стугна") на морі не годиться. Тому МБАКи ходять без ракет. От тепер ми всі приходимо до розуміння потреби в ПТКР іншого покоління. А що до балаканини, що потрібно насичення військ хоч якою зброєю, то не потрібно було знищувати тисячі "Малюток" та інших застарілих ракет. Відремонтувати, замінити акумулятори і по 3-4 штуки кожному бійцю. Ефект був би колосальний і не такий витратний. В деяких країнах вона (і китайська версія) на озброєнні і застосується. Даєш український "Спайк" через ???? років! Хоча хотів би я поглядіти у очі тих, хто формував ДОЗ-14, -15, -16, -17, -18 та інші програми, щоб при цьому НДІ "Арсенал" за свої кошти розробляв ГСН для перспективної ПТР!?\nalex999 » 27 травня 2018 10:47\nА як Ви оцінюєте можливість використання в морських умовах цієї viewtopic.php?p=171653&sid=8902be4491e8b8305691977a25fe11e9#p171653 ГСН, яку Львів розробив для китайців, і там же успішно випробував?\nIsidor » 27 травня 2018 12:10\nА як я можу оцінювати "двоканальний активно-пасивний приймально-передавальний модуль в три міліметровому діапазоні хвиль" без розуміння який буде боєприпас, та системи, що забезпечують його застосування? Куди ставити таку систему і хто буде ій "підсвічувати" для пасивного режиму. На кораблях поки ще немає РЛС з волною менш за 8 мм. Хоча, якщо ця ідея "відірве" ракету від допоміжного лазерного "Луча" луча і дасть їй свободу самій маневрувати - то буде гарно.\nДо речі, боєприпас для дистанції до 20-30км можно і не створювати спеціально. Є гарно освоєна старенька ракета Х-23. ВВ в неї достатньо. Додати гарний стартовик, та "підшаманить" ГСН і бортову систему, що знімається з МіГа або Су - і готовий ПКРК для "малюків" замість примарного "Барьеру". До оптичного (телевізійного) горизонту (10-12 км з мачти МБАК) "малюк" з таким озброєнням - грозна сила. Це не моя ідея. Цю ідею пропонували нам реалізувати в'єтнамці ще наприкінці 90-х. Та ми ж у Києві горді. Ковирятись у чужому металобрухті - це не панське діло. А є інфа, що росіяни щось таке зробили на експорт замість ПТКР "Атака"/"Штурм" на АК-630.\nШаблезубий » 27 травня 2018 23:57\nIsidor написав: А що до балаканини, що потрібно насичення військ хоч якою зброєю, то не потрібно було знищувати тисячі "Малюток" та інших застарілих ракет. Відремонтувати, замінити акумулятори і по 3-4 штуки кожному бійцю. Ефект був би колосальний і не такий витратний.\nЗнайшов цікаву табличку про "однокласників" радянської "Малютки". Саме цікаве там ціна - модерна "Mamba" коштувала аж\n(Sight Unit) $800; (HEAT Missile) $190, (HE Missile) $164\nДо речі, ця "Мамба" досі виробляється і\nMerc 2000 Notes: The Mamba is primarily a Third World weapon.\nalex999 » 28 травня 2018 09:25\nIsidor написав: хто буде ій "підсвічувати" для пасивного режиму. На кораблях поки ще немає РЛС з волною менш за 8 мм.\nЯкщо я правильно зрозумів, там іде мова про пасивний радіотепловий канал\nПри збільшенні кутових розмірів цілі вказаний алгоритм передбачає спочатку розширення діаграми спрямованості антени, а по мірі заповнення кутовими розмірами цілі розхилу пеленгаційної характеристики – перехід на супровід пасивними каналами по радіотепловому контрасту цілі. Позитивною особливістю радіотеплового випромінювання є його просторова ізотропність і широкосмуговість, які зумовлюють мінімальні флуктуації положення ефективного центру відбиття в межах геометричної площі видовженої цілі.\nhttp://openarchive.nure.ua/bitstream/do ... 1%8d%d0%bb\nIsidor » 28 травня 2018 14:07\nА чому тільки пасивній? Мова йде про "модуль в три міліметровому діапазоні хвиль з вихідною потужністю зондуючого сигналу не менше 10 Вт в кожному каналі". Або він сам собі "світить" (активний режим), або йому хтось світить (модуль працює в пасивному режимі). ІЧ (тобто, теплової) локації я не побачив. Все це гарно в повітрі, і то має свої обмеження. А на морі, особливо в осіннє-зимовий період, коли сніг, туман та дощі, з трьома міліметрами - це вже мабуть не здорово. Одне діло радіовисотовимірювач, інше діло ГСН. Тому я писав про 8-мм (так званий К-діапазон) і для РГСН (малих ПКР) і для РЛС керування вогнем МЗА.


50.020.875,9 тис. гривень, у тому числі доходи загального фонду Державного бюджету України - у сумі 39.511.422 тис. гривень та доходи спеціального фонду Державного бюджету України - у сумі 10.509.453,9 тис. гривень, згідно з додатком N 1 до цього Закону.\nВидатки Державного бюджету України на 2003 рік встановлені у сумі 52.055.801,1 тис. гривень, у тому числі видатки загального фонду Державного бюджету України - у сумі 40.421.422 тис. гривень та видатки спеціального фонду Державного бюджету України - у сумі 11.634.379,1 тис. гривень.\nГраничний розмір дефіциту Державного бюджету України на 2003 рік встановлено у сумі 2.034.925,2 тис. гривень, у тому числі граничний розмір дефіциту загального фонду Державного бюджету України - у сумі 910.000 тис. гривень та граничний розмір дефіциту спеціального фонду Державного бюджету України - у сумі 1.124.925,2 тис. гривень, згідно з додатком N 2 до Закону.\nЗа січень-липень 2003-го року доходна частина загального фонду державного бюджету становила 22619,4 млн. гривень, видатки загального фонду державного бюджету профінансовано у сумі 23210,8 млн. гривень, при цьому касові видатки загального фонду державного бюджету становили 21684,2 млн. грн. Про це повідомляється на офіційному сайті Міністерства фінансів. \nЗагальна сума доходів держбюджету за січень-липень становила 29075,9 млн. грн., що на 3386,2 млн. грн., або на 20,2% перевищує відповідний показник минулого року. Видатки державного бюджету за січень-липень поточного року становили 27204,2 млн. грн., що на 4468,6 млн. грн. або на 19,7% більше відповідного показника минулого року.\nЗагальна сума доходів місцевих бюджетів за січень-липень становила 18065,1 млн. грн., що на 2301,9 млн. грн., або на 14,6% перевищує відповідний показник минулого року.\nЗагальна сума доходів зведеного бюджету України за січень-липень становила 38777,6 млн. грн., що на 5548 млн. грн., або на 16,7% більше відповідного показника минулого року.\nЗа січень-липень поточного року мав місце профіцит загального фонду державного бюджету у сумі 935,2 млн. грн. проти запланованого дефіциту у сумі 1716,6 млн. гривень. \nНаріжним каменем бюджетного процесу кожного року є визначення державою основних напрямів бюджетної політики на цей період. Головне завдання цього етапу бюджетного процесу полягає в тому, щоб встановити та узгодити загальні засади та пріоритети розвитку системи державних фінансів країни у середньостроковій перспективі і, у відповідності до них, визначити основні принципи для складання Державного бюджету на наступний рік.\nСтупінь ефективності та врівноваженості бюджетного процесу великою мірою залежить від двох факторів: по-перше, від того, наскільки стратегічними і спрямованими на реалістичність та довготермінову перспективу будуть прийняті бюджетні рішення та дії, а по-друге - від того, наскільки вони будуть узгоджені між законодавчою та виконавчою гілками влади. Парламентські слухання основних напрямів бюджетної політики є одним із ключових елементів бюджетного процесу, що дозволяють започаткувати новий бюджетний процес з урахуванням цих двох факторів. Урядовий проект Основних напрямів бюджетної політики, з одного боку, і парламентська реакція на цей документ, з іншого, повинні визначити позиції виконавчої та законодавчої влади стосовно майбутнього закону про бюджет, і дати своєчасний старт його розробці.\nПідхід до організації щорічної дискусії з приводу напрямів бюджетної політики, закладений у діючому Бюджетному кодексі, був запроваджений в Україні зовсім недавно. Хоча необхідність нормативно-правового документу, який визначав би ці напрямки, було визнано давно, до 2001 року в Україні діяв дещо інший і досить нестандартний принцип побудови цієї дискусії. Згідно з Законом України "Про бюджетну систему України", був запроваджений інститут бюджетної резолюції, і на основі цього документу в 1995 році було створено першу бюджетну резолюцію України.\nГоловною особливістю підходу, що існував до 2001 року, було те, що відповідальність за створення та затвердження Бюджетної резолюції була закріплена не за урядом, а за Верховною Радою України, тобто перебувала цілком у "руках" законодавчої гілки влади. Такий принцип є досить нетиповим у порівнянні з бюджетними системами багатьох інших країн. Фактично, єдиною державою, де за створення Бюджетної резолюції відповідає парламент, а не уряд, є Сполучені Штати Америки.\nОсновні причини, з яких у більшості країн відповідальність за розробку напрямів Бюджетної політики на наступний фіскальний період покладено на уряд і з яких цю саму практику було вирішено втілити в Україні, такі:\nУ разі, якщо Бюджетну резолюцію приймає Парламент, а розроблювати та виконувати Бюджет доводиться уряду, результатом нерідко є відсутність можливості чітко визначити, яка з гілок влади несе відповідальність за відповідність між Бюджетною резолюцією та фактично складеним бюджетом. Багаторічний досвід пошуку оптимального вирішення цієї проблеми в інших країн зводиться до спільного висновку, що відповідати за розробку обох цих документів повинна одна гілка влади (хоч і у діалозі з іншою), причому у переважній більшості випадків вважається, що найбільший успіх приносить надання провідної ролі в цьому процесі Міністерству фінансів.\nНадзвичайно важливу роль у розподілі обов'язків по створенню ключових бюджетних документів відіграє наявність у відповідної владної структури аналітичної, статистичної та технологічної бази та можливостей для створення документу такого масштабу. Складання основного фінансового документу року і пропозицій стосовно можливостей бюджетної політики на наступні періоди висуваєзначні технічні вимоги до розробників. Очевидно, що хоч і парламент, і Уряд, прагнуть розвинути якомога сильніші технічні та аналітичні можливості, за означенням саме на Кабінет Міністрів покладено відповідальність за технічну складову бюджетного процесу, в той час як ключовою функцією Парламенту є прийняття політичних рішень. Враховуючи наявність у уряду відносно більших технічних можливостей, видається більш доцільним доручати задачу створення проектів основних напрямів бюджетної політики, як і проекту бюджету, саме урядові.\n25 травня поточного року на засіданні Кабінету Міністрів України були схвалені Основні напрями бюджетної політики на 2003 рік. Відповідно до положень Бюджетного кодексу, проект Основних напрямів бюджетної політики сформовано, виходячи з економічної і соціальної політики, яка буде проводитися Кабінетом Міністрів у 2003 році та у середньотерміновий перспективі.\nДокумент "Основні напрями бюджетної політики на 2003 рік" складається з трьох розділів: умови формування, напрями та основні параметри бюджетної політики. Реалізація бюджету наступного року буде здійснюватися в умовах, що багато в чому є менш сприятливими, ніж поточного року. Зокрема, при розробці Основних напрямів бюджетної політики Кабінет Міністрів мусив враховувати такі обставини:\n-\tнеобхідність зниження податкового навантаження та поетапного проведення податкової реформи;\n-\tпікове навантаження виплат за державним боргом у наступні три роки;\n-\tзменшення надходжень від приватизації державного


Опубліковано звіт щодо поширеності шкідників та хвороб на посівах олійних культур — SuperAgronom.com\nГоловна•Новини•Україна•Опубліковано звіт щодо поширеності шкідників та хвороб на посівах олійних культур\n27 червня 2021, 13:00\nЗа оперативною інформацією Держпродспоживслужби, станом на 24 червня 2021 р., посівами олійних культур (сої, соняшнику та ріпаку) активно ширяться шкідники, зокрема кліщі, попелиці, клопи, метелики. Ураженість посівів хворобами місцями досягає 30-62%.\nРослини сої заселяють та пошкоджують попелиці, трипси, павутинний кліщ, гусениці чортополохівки, совки-гамми, осередково лучного метелика. Відмічено літ акацієвої вогнівки. З хвороб поширюються пероноспороз, септоріоз, фузаріоз, кореневі гнилі, якими уражено 1-15 макс до 21% (Київська обл. — септоріоз) рослин.\nУ посівах соняшнику збільшується ареал сисних шкідників (геліхризова попелиця, клопи, осередково трипси,), якими заселено 5-15, макс. 30% рослин (Київська, Луганська обл.). за чисельності 2-6 макс 10-25 екз на рослину. Подекуди рослинам культури завдають шкоди гусениці совок, лучного метелика, саранові, якими в допороговій чисельності пошкоджено 2-8% рослин. На 11-25, макс. 62% обстежених площ прояв мали:\nсепторіоз (1-3, макс. 16-20% рослин у Черкаській, Кіровоградській обл.);\nпероноспороз (2-30% рослин у Запорізькій обл.);\nфомоз, альтернаріоз (1-5%);\nіржа (4- 12% в Запорізькій, Луганській обл.);\nосередково біла гниль (1-2%, коренева форма, Одеська обл.).\nНа ярому ріпаку продовжують шкодити капустяна попелиця, клопи. Ріпак уражено альтернаріозом, пероноспорозом, подекуди проявилися гнилі.\nЧитати по темі: Пероноспороз знищує до 50% посівів соняшнику: фахівці розкрили особливості хвороби\nсільське господарствоолійні культурисоясоняшникріпакхворобифітосанітарний станДержпродспоживслужбашкідники полів


Побажання подрузі сумую в прозі - кращі привітання, побажання та тости українською мовою\nВи дивитеся:ГоловнаПривітання Коханим Побажання подрузі сумую в прозі\nПобажання подрузі сумую в прозі\nПідготували для вас оригінальні Українські Побажання подрузі сумую в прозі. Збережіть собі, вам точно стане в нагоді!\nМила моя подруга, я дуже скучаю по тобі. Мені так хочеться скоротити кілометри, що розділяють нас, мені так не вистачає твоєї усмішки, твого підтримки, просто твоєї присутності поруч, адже з тобою у мене завжди все виходить, адже ти — моя подруга, а значить важливий, дорогий, коханий чоловік. Чекаю нашої зустрічі, як самого яскравого і щасливого свята.\nМила моя подруга, я скучила! У суєті і справах ми зовсім втратили один одного з виду. Терміново потрібно виправляти ситуацію і надолужувати згаяне! Нам потрібно поповнити запас легкості, жартівливій балаканини і пустотливого сміху. Цілу, сумую.\nЛюба моя, мила подруга, я тебе шалено сумую, мені без тебе не хочеться ні радіти, ні танцювати, ні співати душею, ні розважатися. Мені так не вистачає вірною підтримки твоєї поруч і душевних розмов. Сумую і чекаю нашої зустрічі.\nМоя мила подружка, шалено за тобою сумую, мені дуже тебе не вистачає. Тебе немає поруч, і пропало моє настрій, чекаю з нетерпінням радісної зустрічі миті. Подруга, мій золотий чоловік, ти для мене велика радість і підтримка навік!\nПодруга моя дорога, моя життєва підтримка і мій особистий психотерапевт, я дуже за тобою сумую, таких, як ти на світі більше немає. Мені тебе дуже не вистачає, без тебе немає радості і веселощів, лише самотня місяць мене розуміє, що без тебе в моєму житті суцільне неробство.\nМоя дорога подружка без тебе ні свята і веселощів душі, без тебе мені все лінь і все в тягар, ти забрала з собою натхнення і радість. Я дуже за тобою сумую і мрію про швидкої зустрічі з тобою, про наших щирих і відвертих розмовах, незабутніх прогулянках і захоплюючий відпочинок.


19 населених пунктів у Волинській області знеструмлені через снігопад - Район Рожище\nЗ 20:00 16 березня розпочато роботу Штабу з ліквідації наслідків з надзвичайної ситуації у Державному агентстві автомобільних доріг України.\nЗа даними Укравтодору, станом на 8:00 17 березня проїзд дорогами державного значення та на перевальних ділянках доріг забезпечено.\n«17 березня - сніг у Волинській, Рівненській, Житомирській, Сумській, невеликий сніг у Київській, Чернігівській. Вінницькій, Хмельницькій областях. У центральних, західних східних та південних областях невеликий дощ. Покриття на автодорогах у більшості областей мокре, в областях, де йде сніг - засніжене», - зазначили в Укравтодорі.\nНа перевальних ділянках доріг - дощ, на Ужоцькому та Вишківському перевалах без опадів, температура від 0° до +4, покриття доріг мокре.\nТеги: #Знеструмлення, #Прогноз погоди, #Надзвичайна ситуація\n13:00 ФОТО Вандалізм у Рожищі процвітає, або Кому завадив паркан поблизу школи 2393


острівці безпеки - Вежа - Вінницький інформаційний портал\nПости з тегом ""острівці безпеки"\nУ Вінниці на вулиці Князів Коріатовичів встановили ще один острівець безпеки. ФОТО\nВ'ячеслав Луцков\t, Вер 10, 2019\nУ Вінниці встановили ще один острівець безпеки – цього разу на нерегульованому пішохідному переході через вулицю Князів Коріатовичів. Так, перехід на цій вулиці став безпечнішим в районі пляжу “Спартак” – напроти ЖК “Резиденція”. Як повідомляється на сторінці Віктора Перлова, урбаніста, радника міського голови та експерта з організації безпеки дорожнього руху, смуги на переході мали надлишкову...\nОстрівці безпеки: де вони вже є у Вінниці, де з’являться невдовзі та що про них думають містяни. ГРАФІКА\nВ'ячеслав Луцков\t, Сер 26, 2019\nУ Вінниці за півтора року встановили вже шістнадцять острівців безпеки і збираються цьогоріч встановити ще на п’яти вулицях. Так, острівки планують встановити по вулицях Київській, Шимка, Коріатовичів, Ватутіна та Зодчих. Про це Vежі повідомив Віктор Перлов, урбаніст, радник міського голови та експерт з організації безпеки дорожнього руху. Зокрема, відомо, що по вулиці Київській острівець планують встановити в районі вулиці...\nУ Вінниці з’явилися нові острівці безпеки на пішохідних переходах. ФОТО\nУ Вінниці встановили “острівці безпеки” на ще двох нерегульованих пішохідних переходах. Зокрема по вулиці Хмельницьке шосе (в районі входу до центрального парку та скверу Каліча) та по вулиці 600-річчя. Останній острівець був встановлений на прохання незрячих мешканців Вінниці. Про це на своїй фейсбук-сторінці повідомив радник міського голови, урбаніст, експерт з організації безпеки дорожнього руху Віктор Перлов. Він...\nНа Київській та Юності встановили острівці безпеки. ФОТО\nУ Вінниці з’явилося ще два острівці безпеки. На сторінці вінницького міського голови у Фейсбук йдеться, що їх встановили на нерегульованих пішохідних переходах по вулиці Київській (біля центрального автовокзалу) та проспекті Юності. У своєму дописі Сергій Моргунов також зазначив, що облаштовувати складні ділянки такими конструкціями єдиного типу почали минулого року. А виготовляють їх на соціальному підприємстві, де працюють ветерани...\nЦьогоріч у Вінниці встановлять щонайменше півтора десятки “острівців безпеки”: перелік адрес\nПротягом 2019 року у Вінниці планують продовжити встановлення спеціальних “острівців безпеки” на ділянках доріг з підвищеною аварійністю, де, згідно зі статистикою, систематично трапляються ДТП. Нині вже затверджено перелік з 15 адрес, а протягом року на основі моніторингу та з врахуванням думки громадськості та іншої інформації будуть визначені й інші місця, які потребують підвищення рівня безпеки. Про це Vежі повідомив...\nЦе вже восьмий острівець безпеки нового зразка, який облаштували протягом 2018 року. Новий острівець з’явився по вулиці Маяковського. Як повідомляють на сторінці міського голови у Facebook, ця вулиця є однією із магістральних артерій, яка з’єднує центральну частину Вінниці зі Старим містом, у зв’язку з чим по вул. Маяковського завжди інтенсивний трафік. ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У Вінниці на “зебрах” почали...\nНа небезпечній дорозі на Вишеньці облаштували острівець безпеки\nVежа\t, Вер 20, 2018\nУ Вінниці встановили четвертий острівець безпеки на ділянці з підвищеною аварійністю. Цього разу острівець облаштували по вул. Келецькій поблизу кінцевої зупинки тролейбусів, повідомляє на своїй сторінці урбаніст Віктор Перлов. ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У Вінниці на “зебрах” почали встановлювати острівці безпеки. ФОТО Нагадаємо, що з серпня у місті вже встановили три подібні острівці на небезпечних ділянках доріг: на Хмельницькому...\nУ Вінниці облаштовують дорогу та освітлення по Гніванському шосе. ФОТО, ВІДЕО\nУ Вінниці тривають роботи з реконструкції в’їзду до міста по Гніванському шосе. Нині три бригади працівників облаштовують дорогу, тротуари, велосипедні доріжки, освітлення тощо. Як йдеться у сюжеті телеканалу ВІТА, також планом реконструкції передбачено розширення проїжджої частини до 14 метрів завширшки та влаштування чотирьох смуг для руху транспорту. Окрім того, комфортні умови створюють і для велосипедистів та пішоходів. Зокрема...\nУ Вінниці планують встановити “острівці безпеки” на Лісопарку, Пирогова та на Київській. ФОТО\nVежа\t, Чер 26, 2018\nЦьогоріч у Вінниці планують влаштувати нові “остірці безпеки” на міських перехрестях. Зокрема йдеться про зупинку “Лісопарк” що на Хмельницькому шосе, а також по вулиці Київській та Пирогова в районі кінцевих зупинок громадського транспорту. Про це сьогодні на своїй фейсбук-сторінці повідомив міський голова Сергій Моргунов. Так острівці планують встановити після погодження з Патрульною поліцією. –...


Розслідування» ГПУ – знущання над пам’яттю загиблих під Іловайськом Героїв! - "САРМАТ"\n14.08.2017 spravedlivo.ato\tЗалишити коментар\nНас не почули ані Інститут національної пам’яті, ані Міністерство культури, ані ПРЕЗИДЕНТ УКРАЇНИ! Але нас чує і нам довіряє НАРОД УКРАЇНИ!\nТому ми – ветерани АТО, бійці-учасники Іловайської операції, члени сімей полеглих Героїв – оголошуємо 29 серпня Днем пам’яті за загиблими бійцями в Іловайському котлі!\nЧетвертий рік іде війна. Майже кожен день у так званій антитерористичній операції гинуть найкращі сини України. Тільки за офіційними даними із початку бойових дій загинуло більше 2500 українців. З них більше 1000 бійців загинули 3 роки тому в Іловайську!\nМИНУЛО 3 РОКИ! За цей час ми неодноразово «штурмували» Генпрокуратуру, Адміністрацію президента, писали офіційні листи, запити, подавали електронні петиції! Ми вимагали всебічного розслідування! Вимагали покарання винних у тисячі смертей патріотів! Вимагали відсторонення від виконання службових обов’язків недолугих генералів, які призвели до наймасштабнішої трагедії в історії сучасної України!\nАле нас не почули! Влада і досі сподівається на нашу терпимість.\nОприлюднення ГПУ результатів розслідування Іловайської трагедії сьогодні – це не розслідування, а знущання над пам’яттю загиблих Героїв! Це замилювання очей українцям, щоб відвести від покарання тих “генералів”, що допустили своєю бездіяльністю, тупими рішеннями, переговорами з ворогом, боягузтвом до самої масштабної трагедії в історії сучасної України. Ми і без “розслідування”, вже 3 роки знаємо, в чому винна РФ і її військове та політичне керівництво!! Могли і не витрачати на це час.\nДайте нам відповідь – хто із наших дебілів при погонах мусить відповісти за цю трагічну поразку?! Ще два роки тому Ю.Бутусов написав “… той, хто свідомо затягує суд по Іловайську – такий же співучасник злочину, як і путінські вбивці…” Я повністю з цим згоден. І ми не допустимо, щоб ці вбивці, завдяки прокуратурі продовжували знаходитись на свободі, займали посади і керували ЗСУ. Це ганьба для нації!! Ганьба для країни, що декларує сповідання демократичних цінностей. Ганьба мати таку прокуратуру і таких прокурорів, під час війни !!!\nМи заявляємо – терпець урвався! Ми більше не будемо вимагати – ми змусимо владу нас почути, або викинемо всіх ворогів України з займаних ними посад!\nТОМУ ЗАКЛИКАЄМО ВСІХ БІЙЦІВ, ВЕТЕРАНІВ ЦІЄЇ ВІЙНИ, РОДИЧІВ ЗАГИБЛИХ ГЕРОЇВ, ВОЛОНТЕРІВ І ПРОСТО НЕБАЙДУЖИХ ГРОМАДЯН – 19 СЕРПНЯ О 10-00 ПРИЙТИ ПІД СТІНИ ГПУ НА АКЦІЮ ПРОТЕСТУ! Прийти аби змусити владу відповісти за свої дії! Народ України має знати правду, а винні мають бути покарані!\nНе сподівайтесь на нашу терпимість – ми занадто довго спостерігали за вашою бездіяльністю! Ми не забудемо і не пробачимо гибелі наших побратимів!\nПопередній записВідкрите звернення до Прем’єр-міністра УкраїниНаступний записЙду до ГПУ аби виконати борг перед загиблими побратимами


Культура Візантії - Культура і мистецтво на 8ref.com\nКультура Візантії - Культура і мистецтво\nСлово «культура» є одним з найбільш уживаних в сучасній мові. Різноманіття словоупотребления перекличеться з безліччю наукових визначень і свідчить про різноманіття феномена культури. Культура - це сукупність осмисленої творчої діяльності людей; складна многофункциональная система, що вбирає в себе різноманітні аспекти людської діяльності. Культура відноситься до числа древнейших явищ людського життя. Вона виникла і розвивалася разом з людиною, і складає те, що якісно відрізняє його від всіх живих істот і природи. Протягом тисячоліть культура існувала як щось що неусвідомлюється і невіддільне від людини і суспільства. Людство єдине по своєму корінні, однак в процесі розвитку воно «розгалужується» на безліч різноманітних, особливих культур. Кожна з них, виражається в специфічних умовах життя (географічних, історичних, технологічних, побутових і т.д.), розвертає свою історію, формує своє мировидение. У схемі періодизації культурно-історичного процесу культура Західноєвропейського Середньовіччя означає епоху між древністю і новим часом. У свою чергу, ця епоха мала різні періоди. Загалом для середньовічного мистецтва характерні щиро шанування Божественного, типізація, абсолютна протилежність добра і зла, глибокий символізм, підкорення мистецтва релігійним ідеалам, втілення ідеї ієрархії. У витворах мистецтва, передусім в зодчестві, скульптурі, відбилася зміна основ культури людства. Первинний хаос в матеріальній і духовній культурах змінився стрункістю в думках і уявленнях про навколишній світ, заснованою на житті і специфіці труда. Ієрархія в суспільному житті перенестися на уявлення про мир взагалі, змінилися погляди на простір і час. Середньовічна культура володіла безперечною цілісністю, що забезпечується феодалізмом і богословием. Культура Візантії відділена від сьогоднішніх днів сторіччями, і все ж залучає і заворожує нас своєю архітектурою, мистецтвом, релігією і філософією.\nПротягом одинадцяти віків своєї історії Візантійська імперія - могутня середньовічна держава - пройшла основні стадії розвитку від краху рабовладения до народження, розквіту і занепаду феодального ладу. Історія Візантії як самостійної держави (8 листопада 324 р. - 29 травня 1453)м. почалася з розділу Римської імперії на Східну і Західну частини. Столицею Східної Римської імперії став Константінополь, заснований імператором Костянтином (ок. 285-337). Після нашестя варварських племен в 476 р. Західна імперія припинила своє існування, а Східна частина імперії стала її спадкоємицею. Самі византийцы називали свою імперію Ромейським царством, тобто Римською імперією, а Константінополь Новим Римом. Оскільки Константінополь знаходився на місці древньої грецької колонії Візантії, то тому назві і всю Східну частину стали називати Візантійською імперією, або Візантієй.\nУ історії Візантії простежуються особливості, пов'язані з географічним, політичними, економічними, етнічними, релігійними чинниками. Змішення греко-римських традицій наклало відбиток на суспільне життя, державність, релігійно-філософські ідеї, культуру і мистецтво візантійського суспільства. Візантія пішла своїм історичним шляхом, багато в чому відмінним від доль країн як Сходу, так і Заходу.\nТериторія Візантії і особливості економіки. На початку свого існування Візантія володіла величезною територією. Вона включала Малу Азію, Балканський півострів, частина Месопотамії і Вірменії, Сірію, Палестіну, Єгипет, острови Кріт і Кіпр, Херсонес в Причорномор'я і Лазіку на Кавказі, деяке області Аравії, острова Східного Середземномор'я. Географічне положення зумовило зв'язок візантійської цивілізації з двома різними світами - Сходом і Заходом. Тут пролягали найважливіші торгові шляхи - сухопутний і морський «шовковий шлях в Китай» і «шлях благовоний» - через Аравію до портів Червоного моря, Персидської затоки і індійського океану. У спадщину від Рима Візантія отримала немало процвітаючих областей з різноманітною економікою і розвиненими народами. Провінції Візантії на Балканах - Фракия, а так само Єгипет були головними житницями імперії. У Малій Азії процвітало виробництво шкіри, шерстяних тканин, металевих виробів, було високе розвинено виноградарство, садівництво, скотарство. Візантія була забезпечена сировиною, продуктами сільського господарства, корисними копалинами, В Візантії розвивалися ремесла, яких не знали в Західній Європі: виробництво ювелірних виробів, скляного посуду, шерстяних і шовкових тканин. Вільних селян було більше ніж рабів, що обумовлювало менше виснаження землі, великі урожаї.\nРоль міст і населення. У IV-V у.в. найбільшими містами були Александрія, Антіохия, Едес, Тир, Бейрут, Ефес, Смирна, Нікея, Корінф. Міста носили античний вигляд, мали чітке планування вулиць з портиками і площами, прикрашеними статуями. Виняткову роль грав Константінополь, вдало розташований в протоці Босфор. У VI віці він перетворився в торгово-ремісничий центр. У його порт прибували десятки купецьких судів з різних країн. Купецтво багатіло на торгівлі з Іраном, Індією, Китаєм. Зростало значення Константінополя як культурного і релігійного центра. У столиці зростало будівництво світських будівель, видовищних споруд, храмів. До початку V в. тут проживало 150 тис. чоловік, а першій половині VI в. - 375 тис. Константинополь втілював потужність і красу Візантійської імперії.\nНаселення Візантії, що досягало 30-35 млн. людина, складалося з різних етнічних груп: сірійців, євреї, вірмен, грузин, коптов. Багато які народи міцно зберігали свою самобутність, мову, культуру, вдачі і звичаї. Поступово в Візантії складається етнічне грецьке ядро - греки, бувші самої численною народністю. Державною мовою до VII в. була латинська мова, а в VII віці грецький.\nЕтапи розвитку держави. За тисячолітню історію Візантія пройшла в соціально-економічних відносинах від рабовласницького ладу до феодального, який затвердився в XI-XI вв. У IV-VI вв. рабство ще було поширене в Візантії, хоч рабам стали давати землю, їм дозволялося мати сім'ю і власне господарство, збільшувалося число рабів, відпущених на волю. Під впливом розселення слов'ян основним осередком господарського життя Візантії стала сільська община. Труд рабів замінювався трудом залежних селян. X-XII вв. стали періодом затвердження феодальних відносин, затвердження великої феодальної власності. Держава контролювала кількість землі, що знаходиться у власності феодала, мало право його конфіскувати, регулювати податки. Візантійські феодали не володіли судовою функцією. Сама Візантійська держава була власником величезних земельних володінь, що обслуговуються «державними селянами». Коли Візантія розпалася на частині потужність держави була підірвана, в цей час зросла роль феодальної аристократії, функції державної влади на місцях перейшли до феодалів.\nВізантія і сусіди. Кінець Візантійської імперії. Візантія зазнавала нападів готовий, слов'янських племен (V-VI вв.), Болгарського царства, випробовувала територіальні претензії з боку Ірану, з яким йшла тривала війна за торгові шляхи. У історії Візантії VII в. був трагічним - арабські племена, що створили свою державність і об'єднані новою релігією - мусульманством, захопили Сірію, Палестіну, Північну Африку. Територія імперії скоротилася утроє. У IX в. Византии вдалося відновитися як сильної централізованої імперії, якою вона залишалася до XIII в., коли почався її захід. У 1204 р. Константинополь був захоплений хрестоносцями, імперія знову розпалася на частині. Незважаючи на відновлення єдності Візантія в XIV-XV вв. все більше дробилася на долі. Імперія слабшала. Армія скорочувалася. У 1453 році турки розгромили Константінополь, захопивши при цьому всю імперію. Візантійська імперія припинила своє існування.\n2. Державний пристрій Візантії\nКульт імператорської влади. Візантія була державою-імперією, в якому управління здійснювалося з центра. У столиці складалися списки податків, з неї прямували в провінції складальники податей, в столицю поступали жалоби на рішення місцевих судів. Імператор мав практично необмежену владу, міг стратити підданих, не поглядаючи на їх положення, конфіскувати майно, призначати на посаді. Володів законодавчою владою, судовою і визначав зовнішню політику. Контроль за життям стани здійснювали сановники імператор. Його земельні володіння були величезні. Однак імператор не обожнювався в повному розумінні цього слова, він вважався смертною людиною, але по відношенню до суспільства він був подібністю Батька Небесного. Обов'язком імператора було наслідувати Богу. Цій меті був підлеглий ритуал палацового життя, Імператор завжди знаходився на піднесенні; троє його був двомісним, на ньому залишали в святкові і недільні дні місце для Христа - як його символ на сидінні покладали хрест.\nДоля багатьох візантійських імператорів була трагічною: царював кожний їх них недовго. Багато Хто з них був позбавлені життю насильно. Царська влада тривалий час передавалася по спадщині. Формально імператор вибирався армією і народом, неугодних імператорів зміщали. ВХ в. змінився обряд вступу на престол - раніше за імператора проголошував народ на іподромі, тепер його вінчали на царство як Божого обранця в головному храмі країни - храмі святій Софії. З цього періоду імператор нарікався царем і самодержцем.\nІдея імперії всіляко влаштовувалася політичними теоріями. Культ імператорської влади був найважливішим елементом державної релігії.\nВплив церкви. Другою великою силою в Візантії була церква. Імператори показували себе вірними синами церкви. Насправді вони самовластно розпоряджалися церковними справами, затверджуючи патріархів по своєму розсуду. Візантійська монархія володіла всією повнотою влади, впливала глибокий чином на церкву, на релігійні переконання. Але в той же час церква мала величезний вплив на візантійське суспільство. Християнство було визнане в IV в. державною релігією, але не дивлячись на це стану залишалася полуязыческой. Відправлення домашніх язичницьких культів зберігалося до кінця V в. У селах до XII в. існував культ Діоніса, заступника землеробства. Спробу повернутися до язичества зробив імператор Юліан (331-363), філософ, хоробрий полководець. Він отримав християнське виховання, але ставши імператором, виразив прихильність до язичества. Християнська церква прозвала його Відступником. Затвердження християнства зустрічало опір, християни знищували язичницькі пам'ятники, храми. Так, в Александрії в кінці IV в. був зруйнований центр язичницького культу Серапіум, спалена бібліотека. Від помішаного натовпу фанатиків-християн загинула жінка-філософ Іпатія (370-415). Було заборонене проведення олімпійської гри. Майно язичницьких храмів, що закриваються відбиралося на користь скарбниці. Однак поступово язичницька свідомість вмирала, сменяясь християнським, яке все більше визначало духовне життя Візантії. Церква вела боротьбу з ересями, релігійними рухами, учасники яких відхилялися від офіційного вчення. Богослови і єретики розуміли священне писання по-різному, тому духовне життя являло собою поле битви, де відстоювалося своє трактування будь-якої фрази з писання. Протягом перших двох віків існування Візантійської церкви розуми византийцев були зайняті філософськими роздумами і догматичними спорами. На вселенських соборах йшла мова про правомірність або неправомірність вчень. Пристрасні спори були навколо головної догми християнства - про єдину і неподільну Трійцю, що включає в себе Бога-Батька, Бога-Сина і Бога Духа святого. Хвилювало людей питання про природу Христа: бог чи він людина? У спорах думки розходилися, мінялися. З течією часу зростали протиріччя між католицькою і православною церквами. Йшла боротьба між татом римським і константинопольским патріархом за політичну і релігійну першість. У IX в. Східна церква відособилася від Західної. У XI в. стався розкол, внаслідок якого католицька і православна церква стали незалежними ответвлениями християнства. Від західного християнства відділилася не тільки Візантія, але і її спадкоємиця по релігії Росія.\nПроцес формування візантійської культури тривав декілька сторіч. Візантійське мистецтво являло собою єдину, складну систему культурних цінностей. Зміни, що відбуваються в одній з сфер, позначалися і в іншій.\nОсвіта. У Візантії на початку Середніх віків було більше освічених людей, ніж в західній Європі. Старі центри античної науки - Афіни, Александрія, Бейрут, створювалися нові. У міських школах викладали читання, лист, рахунок, вивчали поеми гомера, трагедії Есхила і Софокла. Навчалися в школах діти багатіїв. Для імператорської бібліотеки кращі знавці грецької і латинської мов переписували книги. У Константінополе була відкрита перша в Європі вища школа. Тут же було створене вище медичне училище. Медичне обслуговування було продумане: за кожним лікарем закріплявся певний район міста, в якому він лікував хворі.\nНаукові знання. Географи уміло креслили карти країн і морів, плани міських кварталів і забудов, що було для Заходу ще недосяжним. У IV в. тут працювали великі математики, дослідники в області астрономії і астрології. Складена медична енциклопедія включала в себе 70 книг.\nПісля затвердження християнства як державна релігія кращі представники науки зазнавали гоніння, знищувалися наукові центри, закривалися школи, ченці-фанатики знищили значну частину Александрійської бібліотеки. У той же час для поширення християнства створювалися церковні вищі духовні школи.\nНаука стає богословською. У VI в. чернець Косьма Індікоплов написав «Християнську топографію», в якій визнав систему Птолемея перечачої Біблії. Панувала алхімія, зайнята пошуками «божественного элексира». Медики продовжували відстоювати досягнення науки і свою практику. Олександр Тралльський вивчав патологію і терапію внутрішніх хвороб. Павло Егинський склав енциклопедію по хірургії і акушерству. Византийцы винайшли «грецький вогонь» - запалювальну суміш з пороху, смоли і селітр. Лев математики удосконалив світловий телеграф. Був ряд наукових трудів по історії, в яких соціальна боротьба цього періоду відображена з позицій пануючого класу. У IX в. відновлена вища школа в Константінополе.\nФілософія. У період Раннього Середньовіччя в Візантії був поширений неоплатонизм - поєднання стоїчного, епікурейського і скептичного вчень з філософією Платона і Арістотеля. Представники: Прокл (410-485), Іоанн Граматик. У оформленні містичних вчень велику роль зіграв Максим Сповідник. Ця епоха стала часом боротьби різних філософських поглядів і пристосування їх до інтересів феодального суспільства.\nЛітература. Античні традиції були сильні у всіх областях ідеології, особливо в поезії. Поети того часу переказують античні міфи. Про народну творчість судять по церковній літературі того часу. ліриком цього періоду був Роман Сладкопевец. З'явилися епічні пісні про боротьбу з ворогами, про героїзм оборонців. Боротьба народу проти феодальної експлуатації знаходила відображення в усній народній творчості. Представники богословської літератури: Косма Магомський, Іоанн Дамаськин, Феодор Студить. Патріарх Фотій (ок.810-890) створює збірник «Міріобіблон», що складається з анотацій до 280 античних і ранневизантийским творів з коментарями. Народна творчість випробувала вплив слов'янської колонізації.\nЗображальне мистецтво і архітектура. Найвищий розквіт мистецтва доводиться на час правління Юстініана (482-565) і відображає в своїх образах державні і релігійні ідеї. До числа видатних пам'ятників середини V в. відноситься усипальня дочки імператора Феодосія Галли. У Константінополе оформився єдиний архітектурний ансамбль: іподром, Великий палац, храм святої Софії (архітектори Анфімій і Ісидор). Пам'ятники архітектури створювалися в монастирях і селищах Сірії, Малої Азії і Єгипту. Поширеною технікою стінного живопису стає барвиста мозаїка. Неперевершений зразок монументального мистецтва Візантії мозаїка Софія Константінопольської (середина IХ в). Прикладне мистецтво - це різьблення, скульптури з слонячої кістки. Іконопис переходить від індивідуального античного портрета до символічного зображення святих.\nМузика. Музичне мистецтво Візантії сходить до персидської, єврейської, вірменської песенности, а так само до позднегреческим і римським мелодіям. Світська музика була пишного стилю. Мандрували співаки музиканти. Великий розвиток отримали вітальні вигуки -славослів'я, застільні величаві пісні у виконанні хорів в супроводі органу і труби. Була відома ансамблевая музика цимбалістів і сурмачів. Широке поширення отримали гімни - релігійно-філософська лірика. Кращі гімни Іоанна Дамаськина згруповані по 8 розділах в «Октоїхе». З IX в. центром гимнотворчества став Студітський монастир, де трудився распевщик чернець Феодор Студить. До IX в. візантійська музика грала в Європі видну роль, проникаючи в Рим, Південну Італію, Франконію, Ірландію.\n4. Період Македонської династії і династії Комнінов\nВ період Македонської династії (842-1057) і династії Комнінов (1057-1204) у візантійській столиці знову прокидається інтерес літературі і філософії. Оформлення феодальних відносин обумовило прагнення пануючого класу всю культурну спадщину минулого і передусім античні традиції пристосувати до своїх інтересів.\nОсвіта і наукові знання. У XI-XII вв. значне зростання переживає світську освіту, засновану на античних традиціях. У Константінополе відроджується університет - центр освіти для всієї імперії. На юридичному факультеті вивчали римське право, латинь, готували судді, нотаріусів, чиновників різних рангів. Всі нові ідеї суворо клалися край державою і церквою. Х в. пов'язаний з створенням творів енциклопедичного характеру. При імператорові Костянтинові VII Багрянородном (913-959) видані історична, сільськогосподарська, медична і ветеринарна енциклопедії. Була складена літературна енциклопедія, вмісна біля 30 тис. статей, розташованих в алфавітному порядку: пояснення античних релігій, біографічні нотатки, цитати і т.п. матеріали. Труди вченого і письменника XI в. Михайла Пселла автор «Хронографії», життєписів імператорів, дають багатий матеріал для вивчення історії візантійської культури. Робота М.Пселла «квадриум» - огляд курсу світської освіти, що включає чотири предмети: арифметику, геометрію, астрономію і музику, перекладена на латинську мову; вплинула на розвиток математики в Західній Європі.\nУ області медицини в цей період розвивалися дослідження по фармакології, догляду за новонародженими дітьми, властивостям їжі. Представлені твори про тварин і птахів. У області історичних наук твори носили характер мемуаров і хроник. На XI-XII вв. доводиться найбільша інтенсивність філософський дискусій. Ведучі представники М.Пселл і Іоанн Штал намагалися відділити філософію від богословия, хоч і залишалися на позиціях ідеалізму.\nЛітературне життя в цей переживає пожвавлення. Її представники - Костянтин VII Багрянородний, Симеон Метафраст, що пристосовує культурну спадщину до інтересів пануючої еліти. особливістю суспільного життя був розвиток міст, що зумовило і велику роль їх світського життя. НайВидніший представник придворної літератури - Михайло Пселл, перу якого належали труди по історії, богословию, математиці, він автор віршів, од, епіграм. Феодор Продорм (1100-1170) використав в творах розмовну мову того часу. Йому належать роман у віршах «Роданфа і Досикл», поема «Війна мишей і жаб». Широке поширення в придворних колах отримали віршовані романи з великою кількістю цитат і пихатим стилем.\nУ цей період з'являються твори, що відображають погляди і настрою провінційного феодального знання і різних груп міського населення. талановитим твором визнана сатира «Тіларгон» про вдачі і звичаї Візантії.\nЗображальне мистецтво і архітектура. У середині IX-XI вв. спостерігається розквіт візантійського мистецтва, який умовно називають македонським Відродженням, що пов'язано з посиленням економічної, політичної, військової і міжнародної потужності феодализировавшейся Візантії. Середину XI-XII вв. визначає «комниновский» період, але архітектурні пам'ятники цих двох періодів складають єдину групу, незважаючи на відмінності в типах і місцевих стилістичних напрямів.\nУ церковній архітектурі переважав крестово-купольный храм. Крестово-купольное зодчество стало домінувати в Візантії і суміжних з нею країнах. Набувають поширення невеликі церкви, одночасно храм зростає у висоту, велике значення придбаває зовнішній вигляд храму. Фасади прикрашаються колонами і полуколоннами, зростає число вузьких і довгих отворів, уперше з'являється ассиметрия. Художня виразність будівлі збільшується завдяки зовнішньому декору. Широко застосовують облицювання фасадів різнокольоровим каменем, цегляним узорочьем. Новий тип храму втілений у васильки Василя македонянина. До XI в. відносяться такі пам'ятники архітектури, як храм Каталікон, монастир Дафні поблизу Афін, Собор монастиря Хосиос Лукас, церква Богоматері, церква Феодори в Афінах (1049), церква Пантелеймона в Солуні (XIII в.). У рішенні задач підкорення людини догматам православ'я допомога надала монументальний живопис, який підкоряється догматика. Всі храми прикрашаються по раз і назавжди виробленій схемі. Спостерігається підйом в мистецтві іконопису. Шедевром є ікона Володимирської Богоматері, виконаної для російського князя. Інша візантійська ікона XII в. «Григорій Чудотворець». Прикладне мистецтво і мініатюра представлені двома напрямами - зразками придворного офіційного мистецтва і творами для більш демократичних кіл населення. Вироби з слонячої кістки і каменя, художнє скло і тканини, ікони, кераміка були поширені в межах імперії. Великої майстерності византийцы досягли в обробці золота.\nМузика. У зв'язку із загальною еволюцією Візантії, її політичного устрою і культури з цього часу намічається поступовий занепад музичного мистецтва: поникає імпровізація, статичность і застылость образів переважають в культовій музиці.\n5. Епоха Палеологов\nДинастія Палеологов - остання в історії Візантійської імперії. Цей період умовно називається Палеологовським Відродженням (1261-1453).\nПочаток кризи феодалізму і культури. У XIIIв. Константинополь був захоплений хрестоносцями і з 1204-1261 рр. припинилося існування Візантії. Колишня імперія являла собою мозаїку з невеликих держав. Період характеризується спадом в розвитку її культури.\nПо-варварському знищувалися культурні цінності, відбувалася напружена боротьба візантійських вчених з «латинянами». Тому в XII-XIV вв. розроблялися в основному богословські проблеми і історичні. Найбільш великий історик цього періоду - Микита Хоніат, автор обширного труда з 21 книги, що охоплює період з 1180 по 1206 рр. Труд містить цінні відомості про четвертий хрестовий похід і завоювання Візантії хрестоносцями і оцінку «латинського» завоювання, що виявилося згубним для Візантії. Никифор Влеммід автор творів з географії «Історія Землі» і «Загальної географії». Криза феодалізму посилила боротьбу церкви з наукою і науковими знаннями. Містицизм наповнює всі галузі науки, догматичні міркування заповнюють навіть математику. Через протидію церкви не був проведений в життя новий календар Нікифора Грігора (1236-1360). У той же час зародження в містах капіталістичних відносин посилює інтерес до досягнень науки. У країні була добре розвинена математика, про що свідчать твори по геометрії, тригонометрії, астрономії, геодезії. З'являються елементи гуманистического світогляду. Георгій Пліфон (1335-1452) ставить задачу перед наукою зрозуміти і пояснити природу як людину, так і систему Всесвіту.\nМедична наука включає в себе анатомію, фізіологію, фармакологію. На медичному факультеті Паріжського університету до XVII в. застосовувалося керівництво по фармакопее, складене в XIIIв. візантійським лікарем Миколою Мірепзосом.\nІсторичні труди відображали інтереси різних релігійно-політичних угруповань в середовищі пануючого класу Візантії.\nРозвиток науки загальмував турецьке завоювання 1453 р., що знищило паростки капіталізму і що повернуло суспільний устрій держави назад. У філософії посилюються містичні течії. Представники: Григорій Синаїт (рубіж XIII.), Микола Кавасила (XIVв.), Григорій Палама (ок.1297-1360). Одночасно зароджується новий, родинне західноєвропейському гуманізму, філософський напрям, видну роль в якому грав Георгій Пліфон.\nЛітература. Візантійська література не втратила своєї своєрідності при Палеологах. Що склався форми візантійської культури повніше і глибше, ніж попередній період, переробляли і асимілювали зовнішні впливи. Представники літератури цього часу - Никифор Грігора, Лапіф, Акиндін, придворні поети Мануїл Олабол і Мануїл Філ. Дошли до нас романи «Іліада» Гермоніака, «Ахиллеїда» і інші. Мануїл Хрісолор, Пліфон, Вассаріон Нікейський є представниками течії, схожої по типу з відношенням до класичної спадщини перших італійських гуманістів.\nКультурне життя візантійського суспільства придбаває нові контури: формується самосвідомість ромеев як середньовічної народності, що має єдину грецьку мову і багате культурне минуле. Спадкоємність античної і середньовічної культури знайшла вираження в філософії Михайла Пселла, який захищав необхідність вивчення античної спадщини і відбору з нього тих положень, які узгодяться з християнськими догмами, фактично відстоював необхідність синтезу античного і християнського переконань.\nВізантійська культура загалом вплинула значний чином на формування італійського Ренесансу. Після IV хрестового походу (1204 р.), що привів до падіння Константінополя, Візантія фактично перетворилася в аграрно-сировинний додаток італійських міст. Реальною спадщиною візантійської епохи стало становлення грецького народу і новогреческого мови, культурно-релігійної спільності православного світу.\nВізантія мала духовно-культурний вплив на Київську Русь. Русь прийняла православне християнство і хрещення в 988 році при князі Володимирові. Візантійський вплив проникає в древньоруський церковний спів. Слов'янські країни перейняли в зображальному мистецтві традиції з'єднання небесної і земної влади, поєднання піднесеності і урочистості. © 8ref.com - українські реферати


Гройсман та міністри - чим Україна запам’ятає Гройсмана та уряд\n21:03, 20 травня 2540 Читать новость на русском\nЧим відзначився уряд Гройсмана / 24 канал\nПрем'єр-міністр України Володимир Гройсман заявив, що подасть у відставку у середу, 22 травня, одразу після закінчення засідання Кабінету міністрів. Що зробив уряд під керівництвом Гройсмана та яким ми його запам’ятаємо – розбирались журналісти 24 каналу.\nЩо ми знаємо про Володмира Гройсмана та якими були ключові фази діяльності його уряду – читайте далі.\nЧитайте також: Володимир Гройсман заявив, що подасть у відставку\nХто такий Володимир Гройсман?\nПолітик. Колишній мер Вінниці, який був дуже популярним у місті через те, що чимало зробив для його розвитку.\nКолишній віце-прем'єр-міністр України – міністр регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, який запам’ятався тим, що став автором реформи децентралізації.\nКолишній спікер Верховної Ради, який нічим особливо не відзначився на цій посаді.\nЗрештою – глава уряду, який три роки доволі насичено працював на своїй посаді.\nЧитайте також: Президент Зеленський виголосив першу промову у Верховній Раді\nЯк він став прем’єром?\n14 квітня 2016 року Верховна Рада України проголосувала за відставку уряду Арсенія Яценюка (який і запросив Гройсмана до Кабміну). Одночасно депутати проголосували за призначення Гройсмана прем'єр-міністром – його підтримали 257 депутатів із фракцій БПП, "Народного фронту", групи "Відродження" та групи "Воля народу".\nЧитайте також: Гройсман йде з посади: що буде далі і хто керуватиме урядом\nЧим лякало його призначення?\nНа момент свого призначення Гройсман сприймався виключно як людина президента Петра Порошенка, декоративна фігура і символ узурпації влади, стагнації системи і тотальної корупції. Однак Гройсман виявився настільки амбітним політиком, що поступово він виокремився в абсолютно самостійну фігуру, яка навіть зважувалась на конфлікти із президентом.\nЧим відзначився його уряд?\nСам Гройсман вважає, що лишає країну у хорошому стані. "Ми не допустили жодної кризи і жодних проблем, які б несли загрозу українській державності", – сказав він, повідомляючи про своє рішення.\nДетальний звіт діяльності його уряду виглядає ось так:\nzvit-3 years-groysman from 24tvua\nВ цілому, його прем’єрство, попри те, що воно припало на доволі складний період історії України, дійсно пройшло більш-менш рівно. За даними експертів VoxCheck, спіймати його на брехні було вкрай важко – цитати прем'єра в основному стосуються виконаної урядом роботи, опису законопроектів, ініційованих Кабміном, бюджету. Що сильно сприяло тому, що він регулярно опинявся у списку найчесніших політиків України.\nДивіться також відео одного з фактчекінгів заяв Гройсмана від VoxCheck:\nЗ ключових досягнень – Гройсман взявся за зміни в галузях, які раніше вважалися непідйомними через свою непопулярність. Саме уряду Гройсмана вдалося розпочати пенсійну, медичну, освітню реформу та децентралізацію. Ставлення до цих реформ було неоднозначним, однак вони мають певні практичні результати. Ще одне непопулярне, але важливе досягнення – вирівнювання тарифів на газ для населення та промисловості за принципом імпортного паритету. Приємний побутовий бонус для населення – спрощення надання адміністративних послуг.\nЗ головних скандалів – історія з його перекладачем, який виявився російським шпигуном; введення у дію формули "Роттердам+", відсутність земельної реформи та неліквідовані корупційні схеми у структурах Державної фіскальної служби.\nКрім того, активісту руху "Чесно" зафіксували, що Гройсман за рік до виборів рекламував свою особу, прикриваючись рекламою "Уряду Гройсмана". За підрахунками руху, у першому півріччі реклама обійшлась у 12 мільйонів бюджетних гривень. Подібна агітація подавалась під маркуванням "соціальна реклама".\nЗгідно зі статтею 115 Конституції України, відставка прем'єр-міністра України має наслідком відставку всього складу Кабінету міністрів.\nУ цьому випадку Верховна Рада формує новий склад уряду в строки і в порядку, визначені Конституцією. Прем'єр і міністри, які склали повноваження, продовжують виконувати свої обов'язки до початку роботи нового Кабміну. Відтак, Гройсман поки що лишається разом із нами, допоки парламент не вирішить, хто прийде йому на заміну.\nТеги: Новини України Новини політики Статті Публікації Володимир Гройсман Кабінет Міністрів України Реформи Відставка Гройсмана\nПротести в Києві: ректор університету Шевченка таки звільнив Портнова\nБлог Соцмережі 386\nЄвгенія Мазур 1687\nАнтиросійські протести у Грузії: ситуація загострилася\nПротести в Києві: ректор університету Шевченка таки звільнив Портнова відео


Супротивник проводить ротацію, загрози Маріуполю поки немає. Політика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика / Супротивник проводить ротацію, загрози Маріуполю поки немає\nСупротивник проводить ротацію, загрози Маріуполю поки немає\nПротягом минулого тижня в межах сектора «М» бойові дії не велися. Однак супротивник здійснює ротацію по всій лінії фронту, і маріупольський напрямок не є винятком, повідомив член політради Донецького обласного осередку «Українського об'єднання патріотів - УКРОП», командир розвідроти полку «Дніпро-1» Олександр Соболь.\nЗа його словами, ротація відбувається з метою оновлення озброєння і заміни деморалізованих великими втратами бойовиків під Стилою і Новоазовськом. «Бойовики переміщуються на другу і третю лінії оборони, а їхнє місце займають професійні російські військові. Є припущення, що таким чином російська влада хоче навести лад на фронті, тому що бойовики допускають багато самодіяльності», - зазначив заступник голови УКРОПУ в Маріуполі Роман Соколов.\n«Вагомої загрози Маріуполю ротація бойовиків поки не несе, тому що головні, сплановані напрямки удару - північніше від міста, і до третьої декади вересня удари малоймовірні», - додає Олександр Соболь.


Тільки справжнє вино лікує і радує душу - Закарпаття - Каталог статей - Закарпатський край\nТільки справжнє вино лікує і радує душу\nНайкраще вино – те, що створене власними руками\nТрадиційно на святковому столі закарпатців особливе місце займає вино. Але з кожним роком постає все більша проблема: як вибрати справжнє вино, зроблене з винограду, а не напій, отриманий за допомогою домішок і хімічних барвників. Наприклад, за східною, православною традицією, вино має бути чисте виноградне, червоне, не кисле, без жодного неприємного присмаку. Саме так обирали вино для церковних церемоній.\nФранцузи вважають, що найкращими у світі сомельє (знавцями вина) є жінки: у них тонший нюх, і вони здатні вловити більше смакових відтінків. Мабуть, тому дами надають перевагу саме винам. Утім знайти професійного сомельє на Закарпатті не просто, адже в нас ще не навчають цьому мистецтву. Тож ми вирішили звернутися до берегівця Юрія Микульця, який присвятив життя вирощуванню винограду та виноробству. Він працював головним агрономом на радгосп-заводі "Берегівський”, де вперше почали виготовляти "Троянду Закарпаття” – візитну картку нашого краю. До того ж, Юрій Іванович ще й колекціонує українські якісні вина і може порадити які з них варті уваги.\nМарочні вина іноді коштують до 5.000 гривень за пляшку\nВ залежності від якості і терміну видержки усі виноградні вина поділяються на ординарні і марочні. Марочні – це високоякісні вина, і витримані від 2 до 6 років. А ті з них, що витримані не менш 6 років, називаються колекційними.\nЮрій Микулець має декілька таких вин з кримської колекції заводу "Массандра”. Купував їх ще будучи студентом у Сімферопольському сільськогосподарському інституті. Обов’язково, коли їхав додому, то заходив у спеціалізований винний магазин і залишав там майже всі свої гроші. Вдома його вже чекали друзі, знайомі. Отже, колекцію збирати було вкрай важко...\nУтім все-таки зберіг пару пляшок, наприклад, "Кагор” врожаю 1975 року, "Кокур десертний” 1967 року, "Токай” 1972 року. "На той час коштували вони до 30 рублів за пляшку, – розповідає Юрій Іванович. – А цього року хотів поповнити колекцію і нічого не купив: у Криму ці вина зараз коштують подеколи до 5.000 гривень за пляшку!”\nЗвісно особливе місце займає і закарпатська "Троянда Закарпаття”, яке цінувалося за свій приємний смак, колір. Це вино починали робити саме у радгосп-заводі "Берегівський” з сорту винограду трамінер рожевий. Потім й інші підприємства підхопили виробництво фірмового вина.\nНа Берегівщині було більше 40 гектарів виноградників, де вирощували трамінер рожевий. Зараз залишилося всього 2-3 гектари. Тому у Берегові це вино більше не випускають.\n"У Криму з трамінера рожевого роблять вино "Талісман”. Воно схоже на колір, але на смак зовсім не таке як наша "Троянда”, хоча також дуже смачне, – каже колекціонер вина. – Справді багато чого залежить від природних умов та грунту, навіть догляду. Деякі закарпатські виробники вина планують закласти наступного року значні площі трамінера рожевого. Отже, сподіваюся, що візитна картка нашого краю знову повернеться до нас”.\nДо речі, якість колекційних вин у результаті тривалої витримки значно поліпшується: смак стає більш гармонічний з яскраво вираженим букетом. На пляшках з марочним вином наклеюють ярлик, відзначаючи на ньому рік збору винограду.\nДо кращих столових сухих виноградних вин фахівець відносить: марочні білі – аліготе "Ай-Даниль" і "Золота балка", рислінг "Алькадар", "Сильванер феодосійський", "Кокур сейтлерський", "Перлина степу", "Наддніпрянське", "Ужгородське", "Променисте", "Берегівське". Марочні червоні, які варті уваги – "Алушта", бордо "Ай-Даніль", "Оксамит України".\nА традиційні винні сорти винограду, наприклад, для Берегівщини – це трамінер рожевий для виготовлення "Променистого” та "Троянди Закарпаття”, леанка – для "Фетяски”, рислінг рейнський та рислінг італійський для "Берегівського”. Це найкращі закарпатські вина, добре відомі і за кордоном.\nВино як панацея від багатьох хвороб\nЩо таке вино? Питання нібито просте. Виноградним вином називається напій, отриманий в результаті спиртового бродіння виноградного сусла (відпресований сік винограду) або мезги (роздроблення ягід винограду). Але всі справжні вина містять вуглеводи, органічні кислоти, спирти, альдегіди, мінеральні речовини, вітаміни та інші біологічно-активні речовини. До того ж, виноградні вина володіють бактерицидними властивостями.\n"Поганого вина не буває, – каже Юрій Микулець. – Але якщо воно справжнє і зроблено відповідно до традиційних технологій. Наприклад, вважається, що червоне вино виводить з організму людини радіонукліди та важкі метали. Але ж і вирощуватися виноград для нього має, відповідно, у екологічно-чистому регіоні. Утім, відслідкувати це зараз практично неможливо”.\nСправді, вино – це ліки, відомі з давніх-давен. І сьогодні медики також застосовують енотерапію, тобто винолікування. Вважається, що справжнє вино здатне підвищувати апетит, сприятиме кращому виділенню жовчі, шлункового соку і підтриманню нормальної кислотності шлунку. Окрім цього, вино розширює судини, має антитоксичну дію. Наприклад, при атеросклерозі показані сухі білі вина з мінеральною водою. Навіть розчинене наполовину водою виноградне вино може вберегти організм від інфекцій.\nФранцузькі вчені навіть помітили взаємозв’язок між рівнем смертності від інфаркту і вживанням червоного вина. У народній медицині для підвищення гемоглобіну вживають настій на кагорі. Вчені вказують на домінуючі лікувальні властивості різних типів вин: білі столові характеризуються діуретичними і легкозбуджуючими властивостями, червоні – поживністю, кріплені – заряджають енергією, солодкі – висококалорійні, грайливі – сприяють вентиляції легень.\n"Головне, аби вино було смачне”, – каже Юрій Микулець і з ним важко не погодитись. Для себе та друзів він найчастіше робить ароматне і насичене червоне вино з сорту "Одеський чорний”. А найстаріша пляшка з його колекції – це 34-річне токайське вино "Закарпатське”, виготовлене з сортів фурмінт та харшлевелю.\nВ інституті майбутніх виноробів також вчили проводити дегустацію вина. За словами Юрія Микульця, дегустацію слід проводити у приміщенні з денним освітленням. Бокал для дегустації має бути спеціальний, наповнювати його необхідно на 1/3 місткості.\nЗразки вин повинні мати температуру +16, +18 градусів за Цельсієм. Дегустацію необхідно розпочинати із білих столових вин, потім червоні столові, далі – десертні, і в кінці – міцні вина.\nСпочатку визначають прозорість вина. Для густо забарвлених вин (портвейн, кагор) ефективним являється спосіб визначення прозорості в напівтемному приміщенні.\nДля оцінки кольору вина бокал тримають під кутом на фоні білого паперу. Важливим є визначення букету вина. Бокал з вином підноситься до носу, можна бокал легко погойдувати для підсилення аромату. Чим гармонійніше букет, тим вища якість вина.\nДля визначення смаку вина дегустатор ополіскує вином ротову порожнину, а після ковтка робить видох через рот. Високоякісне вино має мати гармонійний тонкий смак. Вина із стороннім присмаком вважаються неякісними або навіть фальсифікованими.\nФальсифікація виноградних вин – масове явище\nВважається, що ніщо, не підробляється настільки часто і різноманітно, як виноградне вино. Ця тенденція останнім часом набула просто масового характеру. Хоча винороби за всіх часів нерідко вдавалися до прийомів, за допомогою яких намагалися "виправити" окислене та вино, що зіпсувалося, щоб сховати його недоліки і зробити придатним до вживання. З цією метою до натурального вина додавали цукор, мед, сполук свинцю, гіпс, глину, молоко. Застосування цих речовин у виноробстві ще в XIV сторіччі в Німеччині законодавчо визнавалося фальсифікацією .\nДо основних видів фальсифікації виноградних вин належить, наприклад, розведення виноградного вина дешевим плодово-ягідним вином для збільшення його обсягу. Це найбільш розповсюджений і грубий спосіб фальсифікації. Буває, що такі вина "виправляють" введенням різних хімічних компонентів (спирту, сахарину, штучних барвників).\nІноді додають до вина гліцерин для зменшення кислотності, гіркості. Застосовують консерванти (наприклад, саліцилову кислоту) з метою прискорення процесу виготовлення. Для приховування інших підробок вино частенько ще й фарбують. Для цього часом використовуються синтетичні барвники, деякі з них є не тільки шкідливими, але часом навіть отруйними сполуками (наприклад, фуксин). Іноді за сортові видаються вина купажовані; допускається змішування різних фракцій сусла (високоякісні змішуються з низькосортними).\n"Але ці види фальсифікації досить важко розпізнати навіть фахівцям”, – каже Юрій Микулець.\nНайгірше – це приготування "штучних виноградних вин". Для виробництва таких вин не використовують добре підібрану суміш компонентів, на смак схожу на виноградне вино. До складу її можуть входити вода, дріжджі, цукор, винно-кислий калій, кристалічна винна і лимонна кислоти, танін, гліцерин, етиловий спирт та інші сполуки в залежності від "рецептури" .\nНайкращий вихід, на думку Юрія Микульця – це купувати вина у своїх знайомих виноробів, або ще краще – виготовляти його власноруч. Але звісно не у всіх є друзі-винороби. Тож приходиться йти у магазин.\n"На жаль, наші виробники закуповують різний виноматеріал, бо свого просто катастрофічно не вистачає, – каже фахівець. – Тож не завжди це вино відповідає тому, що написано на етикетці. Ще гірше, якщо це взагалі буде звичайна підробка”.\nАле як розпізнати підробку? Перш за все, необхідно звернути увагу на етикетку, де має бути вказано: назва держави; найменування підприємства і його місцезнаходження; знак для товарів і послуг; назва продукції; місткість посуду; вміст спирту; вміст цукру (крім сухих вин); дата розливу; назва нормативної документації; наявність ароматизаторів, барвників (при їх використанні). На пляшках з колекційними винами наклеюються додаткові ярлики із зазначенням витримки та року урожаю винограду, з якого виготовлено вино. Необхідно звертати увагу на якість корка, якщо він при вгвинчуванні штопора кришиться – це скоріш за все фальсифікат, або виробник не піклується про якість вина.\nУтім, фахівці також зазначають, що немає прямого зв’язку між ціною та якістю. Якщо вино дуже дороге, це ще не свідчить, що воно найкраще. Бо вартість продукту здатна, наприклад, відчутно зрости завдяки імпортній "навороченій” тарі.\nОтже, купуйте вина тільки тих виробників, якість яких не викликає у вас сумніву і бажано у спеціалізованих магазинах. При виборі вина переверніть пляшку, уважно придивіться – у вині не має бути ніяких сторонніх домішок чи осаду, вино має бути прозорим. Неякісні вина дуже бідні за смаком. Найчастіше, вони або дуже солодкі, або занадто кислі.\n"Вино з порошкової сировини, а не зі свіжого винограду, не обов’язково погане”, – кажуть деякі "винороби”. Але споживач має право знати, що саме він купує. Однак, на жаль, поки що українські підприємства не зобов’язані вказувати, за якою технологією виготовлено товар...\nФахівці вважають, що сьогодні в Україні наступив сприятливий період для виноробної галузі. Головне – це дотримуватися традицій і тримати марку. Адже якщо цього не робити вітчизняним винам просто закриють дорогу на світовий ринок.\nВино за святковим столом\nВино дозволяє відчути більш тонкі смакові нюанси їжі. Традиційно сухі білі вина подають на початку обіду чи вечері до холодних закусок із ніжним і тонким смаком (наприклад, паштети, заливна риба). До основних страв – запечених риби, птиці, гарячої шинки, телячої печінки – подають міцні вина. До сиру підійде біле сухе вино без різкого кислого присмаку, а до дуже твердих сортів – червоне.\nВорог вина – оцет у салатах та маринадах. Заважає йому і кислота цитрусових. Обережніше із жирними сортами риби: якщо з’їсти копченого лосося і запити вином, дорогоцінний напій набуде відразливого металічного присмаку. Ваніль, кава і кориця – небажані супутники для вина. Те саме можна сказати і про шоколад.\nКатегорія: Закарпаття | Додав: roshko30 (23.01.2010) | Автор: Алекс Брут\nПереглядів: 2699 | Коментарі: 3 | Теги: Закарпаття, вино | Рейтинг: 5.0/1


Як потішити батьків - Голос українською - Україна|ЄС|NATO\nГоловна/Новини/Як потішити батьків\nДоставка квітів у Львові (https://ff.ua/dostavka-kvitiv-lviv.html), наприклад, як і в будь-якому іншому місті або селищі країни, за допомогою спеціалізованих служб доставки квітів і подарунків – це ваш шанс подарувати гідний і виразний подарунок всім і кожному, з будь-якого приводу або до будь-якої події. Це ще й, можливо, найзручніший і простіший спосіб привітати, віддячити батькам, висловити їм свої глибокі щирі почуття ніжності, турботи, любові і вдячності.\nЯк засвідчити батькам свою любов і повагу\nДіти не завжди висловлюють сповна свої почуття, які вони відчувають до батьків. І навіть якщо вони захочуть це зробити, немає можливості. Так, як зазвичай, діти покидають батьківський дім, живуть далеко, на великих відстанях. І не завжди виходить особисто відвідувати батьків з приводу урочистих подій, у важливі дати, або при величезному бажанні. Добре, що є така послуга, як доставка квітів. Адже навіть перебуваючи за межами країни, або в іншій області, все одно можна легко і безперешкодно, без особистої участі, презентувати букет або приємний подарунок. Це стане приємним сюрпризом для рідних. Вони оцінять такі старання, і відчую всю глибину і щирість почуттів відправника.\nБатькам не потрібні дорогі подарунки і тріумфальні вистави. Їм потрібна звичайна увага. Не потрібно думати, як би порадувати улюблених батьків, щоб їм подарувати, як би їх вразити. Треба просто постійно підтримувати той тендітний незримий зв’язок, який є між рідними і близькими людьми. Приємні дрібниці і несподіванки допоможуть зберегти ці почуття, підтримати вічно тліючий вогонь у серці, наповнити душі теплом.\nЯк приємно їм буде усвідомити, що їх пам’ятають, про них турбуються, радують, надихають. Такий подарунок, як квіти, подарує їм другу молодість, прилив сил, і відчуття легкості і щастя. Хіба посмішка батьків, той палкий вогник у очах не коштують цього.\nКвіти сподобаються кожному. Адже скільки є можливостей у виборі підходящого. Потрібно тільки знати смаки, уподобання, і характер. Саме для батьків підібрати вдалий букет буде просто, адже це близькі люди, про яких ми знаємо все, або майже все. З таким підходом точно можна створити ідеальний букет для батьків.\nНе потрібно чекати нагоди, щоб потішити рідних, нагадати про себе, і дати їм зрозуміти, що їх люблять і цінують. Несподіваний презент буде набагато приємніше. А якщо в букету підібрати якесь приємне доповнення, у вигляді солодощів, фруктів, то можна викликати бурю емоцій і сплеск позитивних відчуттів. Життя таке коротке, будні такі сірі, а люди так віддаляються один від одного.\nПри виборі відповідного презенту для батьків, варто враховувати ці позитивні моменти, які доступні при виборі квітів. Об’єднати люблячі серця, зблизити споріднені душі, подарувати свято і позитивні емоції допоможе відділення спеціалізованої служби у вашому місті, наприклад, – доставка квітів у Рівному (https://ff.ua/dostavka-kvitiv-rivne.html).\nБарные стулья - как выбрать и на что обратить внимание\nВибираємо світлодіодний прожектор - характеристики, ціни


7 Жов 2016, 08:57\nВчора, 6 жовтня, на Коломийщині сталася пожежа.\nПриблизно о 7 годині ранку на вул. Грушевського, що у Печеніжині, горів дерев’яний житловий будинок, пише Дзеркало Коломиї з посиланням на управління з питань НС ОДА.\nЗагалом за минулу добу в області зареєстровано 5 пожеж.\nЧитайте також: На Коломийщині горів магазин.\nСуспільство (10210) Політика (1345) Інтерв'ю (63) Технології (265) Гроші (48) Історія (89) Дзеркало краю (32) Відео (981) Історії успіху (50) Фото (657) Культура (1977) Новини (18767) Спорт (775) Статті (945) Пишемо новини разом (31) Афіша (282) Кримінал (1100) Туризм (446) Економіка (1221) Авторські колонки (163)


Магнітні бурі у травні і червні 2016 року | 2016 рік мавпи - гороскоп, календар. Новий 2016 рік\nМагнітні бурі у травні і червні 2016 року\nТяжкість, головний біль, ломота і загальне погіршення самопочуття без видимих причин – це стан знайоме кожному. Але чи багато хто знає, що часто причиною такого занепокоєння є магнітна буря? Що це таке, чи можна уникнути впливу цього явища і допоможе знання розкладу магнітних бур у травні і червні 2016 року – дізнаєтеся з нашої статті.\nЯкщо говорити мовою науки, то такі бурі правильніше було б називати геомагнітними. По суті, магнітні бурі – це реакція Землі як планети на підвищену активність Сонця.\nЩе зі шкільних уроків географії ми пам’ятаємо, що активність Сонця – величина не постійна. Підвищення активності, тобто спалахи на світилі, не що інше як викид в космічний простір заряджених частинок – протонів і електронів.\nЗемля, яка, як відомо, власним магнітним полем, по суті – величезний магніт, який притягує до себе ці частинки, викинуті Сонцем. У період підвищеної активності в простір потрапляє величезна кількість таких частинок, що, природно, не може не викликати обурення в магнітному полі нашої планети. Це явище отримало назву магнітної бурі.\nРезюмуючи цей екскурс в шкільний курс географії та астрономії, можна сказати:\nмагнітні бурі – це різке і сильне обурення магнітного поля, викликане підвищеною сонячною активністю.\nЗа попередніми прогнозами, в 2016 році нас чекають кілька десятків магнітних бур. За різними оцінками фахівців, кількість подібних явищ варіюється від 25 до 40. З них від 5 до 7 можуть виявитися значними, що роблять великий вплив на людину. Найсильніші магнітні бурі можуть припасти на травень і червень 2016.\nНайбільш вірогідними днями настання магнітних бур вважаються наступні дні:\nперіод з 11 травня (середа) за 17 травня (вівторок);\nперіод з 20 травня (п’ятниця) по 25 травня (середа);\nперіод з 28 травня (субота) по 30 травня (понеділок).\nЦей місяць повинен бути набагато спокійнішим, ніж попередній. Після практично цілого місяця збурень активність Сонця знижується, і в цілому червень досить сприятливий місяць.\nОднак і тут нас чекають неприємні сюрпризи. Фахівці прогнозують, що на червень доведеться одна з тих значних магнітних бур, які впливають на кожну людину.\nДні магнітних бур у червні, за попередніми оцінками:\n8 червня (середа);\nСаме на ці дні припадає найбільший викид сонячних частинок, що максимально позначається на магнітному полі Землі.\nСкладаючи особисте розклад магнітних бур на травень і червень 2016, варто пам’ятати, що прогнози все ж даються попередні. Прогнозувати поведінку Сонця дуже складно, а тому і розклад може включати похибки.\nПорушення магнітного потоку не може не надавати впливу на наше життя. У першу чергу це стосується роботи навігаційних приладів: збільшення кількості заряджених частинок у полі Землі погіршує зв’язок. Ну і, зрозуміло, магнітні бурі позначаються і на самопочутті особливо від їх впливу страждають метеозависимые і особи з підвищеною чутливістю.\nДля того, щоб бути готовим до неприємностей, які можуть принести з собою магнітні обурення, і мати можливість нівелювати їх наслідки, складаються спеціальні прогнози – розклад магнітних бур. Моніторинг і прогнозування цього явища дуже важливий для нормального функціонування, адже знаючи, що саме може викликати занепокоєння, завжди є можливість підготуватися.\nЗа статистикою, вплив сонячних збурень не відчуває всього третина населення Землі. Решта дві третини належать до чутливих і надчуттєвим людям. Особливо «не пощастило» тим, у кого спостерігаються проблеми з серцево-судинною системою, проблеми з тиском, людям зі слабкою, нестійкою психікою. Головний біль, нудота, агресивність, підвищена збудливість, втома, іноді депресія і пригнічений стан – ось наслідки магнітних бур, які в тій чи іншій мірі може випробувати практично кожен з нас.\nПопередній розклад магнітних бур несе величезну користь: знаючи дні підвищеної активності Сонця, можна підготуватися до власної можливої реакції на це явище. Особливо чутливим людям не рекомендується сідати за кермо в такі дні, скасувати додаткові фізичні навантаження і намагатися більшу частину дня провести в тихій спокійній обстановці.\nЛюди з меншою чутливістю можуть дозволити собі довгі прогулянки і поїздки на природу. Однак все ж варто уникати конфліктних ситуацій: магнітні бурі впливають на психіку, і навіть звичні дрібні сутички можуть обернутися великим скандалом. І головна порада: у період магнітних бур обов’язково тримайте під рукою аптечку з необхідними ліками. Адже вплив подібних збурень на серцево-судинну систему загальновідомо, а тому краще бути у всеозброєнні.