Кам’яні картини Карелії | Журнал Пробудження\nСуворий і прекрасний пейзаж в районі петрогліфів. Гранітні миси, полум’яніючі червоною засмагою, глибоко врізаються в озеро. Рокоче прибій, то там, то тут підіймаються фонтани бризок, піна заливає скелі і з шипінням сповзає назад. Впертий рокіт води зливається з тривожним шумом лісу. Про щось сокровенне і не дуже веселе перешіптуються вершини дерев. Ліс сторожить малюнки зі сходу. А на заході – безбережне озеро. Від голубувато-димчастої лінії горизонту біжать і біжать хвилі на берег. На заході сонце прокладає в них виблискуючу доріжку …\nУ п’ятдесяти кілометрах на північний захід від наскальних зображень знаходиться Південний Оленячий острів. Там люди нового кам’яного віку влаштували своє кладовище. Чому саме там? Мешканці східного Пріонежья могли щовечора спостерігати, як сонце, поступово схиляючись на захід, йшло під воду, в невідомий і таємничий край. Це була, звичайно, країна мертвих, – тільки туди могло ховатись знесилене, що втрачає до вечора свій жар і блиск сонце. Пустельний острів знаходився – так, ймовірно, вони вважали – десь на порозі цієї країни. До наших днів дійшли малюнки човнів з вертикальними рисками. Там зображували померлих на шляху до Країни Вічного Спокою …\nРайон петрогліфів був для неолітичних людей святилищем. Тут поєднались три частини Всесвіту: Земля – світ живих, Небо – мир світлих богів, Вода – нижній світ, світ мерців і темних богів.\nВсі інтереси первісного чоловіка були пов’язані, звичайно, з світом живих – світом праці, боротьби і любові. Але в світ живих, вважав він, постійно втручаються потойбічні сили. Жорстока боротьба, яку він вів з природою, фантастично перетворювалась в його голові. Йому здавалося, що і навколо кипить нещадна війна між добрими і злими надприродними силами. Відображення її він бачив у кип’ячій суперечці між берегом і водою. Коли сонце, блиснувши останній раз похолоділим променем, зникало в пучині озера, серце чоловіка стискалось від страху. Він обожнював сонце і вважав його живою і доброю істотою. Він вірив, що на ніч воно іде у світ мертвих, і там на нього накидаються страшні чудовиська. Чи витримає сонячне божество жорстокий бій? Чи повернеться знову на небосхил? До результату битви чоловік не міг залишатись байдужим. І ось – тесав чарівні малюнки на скелях. Це була магія добра, наївна підмога Сонцю в його нічний сутичці з силами темряви і зла.\nЩоб зрозуміти думки і почуття, які спонукали стародавню людину до художньої творчості, треба було правильно розшифрувати зображення. У цьому допоміг фольклор, бо він зберігає перекази, що йдуть з самої глибокої давнини. Цю особливість фольклору добре знав великий данський казкар Ганс Андерсен. «Народне сказання, – писав він, – живе у віках, в ньому вкладена сила, проти якої безсила рука часу».\nУ Карелії деякі сюжети живуть тисячоліттями. Ті ж мотиви, що надихали первісних художників, зустрічаються в сучасних саамських (лопарських) казках і легендах, у карельських рунах «Калевали».\n… На скелі вибито маленьку сцену. Серповидне зображення місяця, від нього тягнеться смуга до шиї невидимої людиноподібної істоти. Істота дивовижна: замість рота у неї пташиний дзьоб. Перевертень? Напівлюдина, напівптах? І, мабуть, злобливий. Недарма місяць схопив його за горло так, що він широко роззявив дзьоб, задихаючись, і безпорадно підігнув ноги.\nАле все це тільки здогади. Розшифровка міститься у фольклорі. У саамів зберігся переказ про злу чаклунку, яка намірилась забрати в місяця світло. Обернувшись птицею, полетіла до нього. Але місяць виявився сильнішим зловмисниці, притягнув її і навічно залишив у холодних просторах неба. Цей же сюжет знайшов відображення і в «Калевалі». Там теж розповідається про злу чаклунку Лоухи, яка вміла обертатись птахом, і про те, як покарали її за те, що вона викрала у людей небесні світила.\nНавіщо ж зобразив художник у святилищі цю сценку? Здогадатись неважко. Злі сили подивляться на малюнок і злякаються: вони згадають, яке жахливе покарання чекає всякого, хто посміє підняти руку на сонце або місяць!\nОсь ще малюнок: олень тримає на спині коло. Коло означає сонце. Значить, олень везе сонце. Який сенс цієї композиції? Роз’яснює його саамський міф.\nВиявляється, сонце об’їжджає світ вранці на ведмеді, а ввечері – на олені. Вечірній шлях небезпечний: сонце опускається в пекло, де може стати здобиччю злих сил. Важливо, щоб в цей час під сонцем була свіжа, міцна тварина. На скелі, зверненій в бік занепаду, в бік царства смерті, художник робить потрібне зображення. Висічений в твердому граніті олень незламний, він витримає будь-які випробування. Сонце на ньому здійснить свій важкий шлях в нижній світ і знову повернеться на небо до радості людей і тварин.\n… Чоловік стоїть на рибі. Навіщо він на неї видерся? І що це за риба таких незвичайних розмірів? Послухаємо саамів. Ще в XIX столітті вони вірили, що їх шамани знали дорогу в нижній світ і частенько їздили туди. Там вони отримували від померлих предків цінні відомості: яка доля очікує, тих, що живуть на землі, як зцілити хворого, де знайти зниклих оленів. Перевозили їх у пекло постійні її мешканці – величезні риби.\nВисікти в камені образ шамана, якого риба перевозить в нижній світ, значить закріпити такий порядок навічно.\nА тут зображено якесь древнє божество, озброєне магічними жезлами. Споряджаючи родичів в загробний світ, карели клали такі жезли в їхні могили на Оленячому острові. Для чого працював художник, пояснює «Калевала». Вороги повісили героя на дубі. Але повішений не розгубився:\nГерой чудесним чином врятувався, виручили магічні малюнки! І ось на скелі божество з списоподібними жезлами, як беззмінний вартовий, стоїть на вічному посту і охороняє світ живих. Малюнки священного сонячного диска … Дивишся на них і згадується радісний гімн з «Калевали»:\nРозшифровка міфологічного сенсу наскальних зображень нагадує читання письмен, зроблених на давно забутій мові, за допомогою двомовного напису – білінгви. Тут роль білінгви грає комбінація із стародавнього малюнка і міфологічного оповідання, що дійшло до нас, якщо і те і інше передають один і той же сюжет. Живе слово найкраще пояснює загадкові риси німого малюнка.\nP. S. Духи вещают: Пришла в голову идея, а почему бы не начать новый бизнес, скажем, печатая разнообразные открытки с изображенным на них художественным творчеством древних каменотесов-художников. Таких еще не было, а раз так то будет на них спрос, ведь все новое это хорошо забытое старое.


Повінь в Індії - загинули 147 осіб | СЬОГОДНІ\nРада збереться на позачергове засідання 13 квітня: що буде розглядати\nНайвпливовіші в 38 років – рейтинг спортсменів з найбільшою владою\n10 квітня, 12:14 Теніс\nЯк зробити маску з тканини без голки і нитки\n10 квітня, 12:12 Wellness\nУ Києві за добу коронавірусом заразилися 13 осіб: подробиці\n10 квітня, 12:09 Інші новини\nЗолота Дзиґа-2020: що потрібно знати про комедію "Свінгери 2"\n10 квітня, 12:09 Афіша\nУв'язнений Харві Вайнштейн вилікувався від коронавірусу\n10 квітня, 12:09 Шоу-бізнес\nОбмін полоненими до Великодня: Кулеба прокоментував\n10 квітня, 12:04 Політика\n10 квітня, 12:03 Фінанси\nУ Харкові підірвали банкомат з 2 мільйонами гривень: фото, відео\nГоловлікар з Івано-Франківська: Другу хвилю COVID-19 чекаємо після свят\n10 квітня, 11:49 Захід\nЧисло жертв злив і повеней на півдні Індії збільшилося\n11 серпня 2019, 16:52\nЗ районів, яких торкнулися повені, евакуювали понад 165 тисяч осіб\nЩонайменше 147 осіб загинули внаслідок проливних дощів і повеней в штатах Керала, Махараштра і Карнатака на півдні Індії. Про це з посиланням на дані влади країни повідомило Reuters.\nРаніше надходила інформація про 95 жертви стихії.\nЗа відомостями агентства, евакуйовані понад 165 тисяч осіб, що проживають у районах, яких торкнулися повені.\nУ деяких областях зазначених штатів оголошено найвищий рівень небезпеки, скасовані заняття в школах. Міжнародний аеропорт Кочін, що є найбільш завантаженим в штаті Керала, як і раніше закритий.\nЗгідно з даними Метеорологічного департаменту Індії, зливи йтимуть в регіоні ще як мінімум кілька днів.\nНагадаємо, нещодавно російське місто Хабаровськ стало жертвою сильної повені. Найгірша ситуація склалася на острівних територіях міста. Затоплено сотні дачних будинків, а через підтоплені дороги власники не можуть до них дістатися. Рятувальники стверджують, що під загрозою опинилися ще тисячі господарств.\nКрім того, сильні зливи і грози призвели до затоплень на півночі Німеччини, в Берліні через негоду на деякий час навіть ввели надзвичайну ситуацію. Співробітники надзвичайних служб здійснили виїзди на 116 викликів, пов'язаних з негодою. Люди скаржилися на затоплені підвали і повалені дерева.\nІндія повінь зливи\nКоронавірус в країнах світу: карта пандемії і статистика за 10 квітняЄвросоюз\nКоронавірус атакує людство: карта по країнах за 10 квітня і всі подробиціІнші країни


17:01 07 Квітня 2017\nTvoemisto.tv пропонує переглянути підбірку благодійних акцій усім небайдужим, щоб подбати про нужденних напередодні одного з найважливіших християнських свят.\nВеликодній кошик «Мальтійської служби допомоги»\nМальтійська служба допомоги традиційно проводить щорічну благодійну акцію «Великодній кошик». Мета організації ‒ забезпечити 450 найбільш потребуючих самотніх мешканців Львова святковими почастунками, вміст яких (паска, крашанки, ковбаса, шинка, масло, хрін, маковий завиванець) допоможе їм впродовж свят почуватися не такими самотніми. Щороку освячення відбувається заздалегідь, щоб до Великодня працівники МСД розвезли святкові кошики всім нужденним, котрі не можуть самостійно прийти до церкви.\nВеликодні пакунки отримають особи похилого віку, що роками харчуються на мальтійській благодійній кухні, потребуючі багатодітні сім’ї з ЛОГО «Щаслива родина» (спілка багатодітних сімей Львівщини), потребуючі з осередку львівського центру регіонального відділення Суспільної Служби України, геріатричний пансіонат в Новому Яричеві, найбільш нужденні львів’яни, якими опікуються центри соціального обслуговування одиноких на дому, кризові сім‘ї з дітьми.\nБлагодійна акція «Великодній кошик» відбувається завдяки підтримці небайдужих людей.\n- здійснити грошову пожертву в скарбничку Мальтійської служби або переказати кошти на наш банківський рахунок https://www.ipay.ua/ua/bills/financial-support-maltiyska-sluzhba-dopomogy ;\n- допомогти продуктами харчування (крупи, м’ясні та рибні консерви, макаронні вироби, чай, олія, цукор);\n- долучити до проекту своїх знайомих.\nОрганізація потребує допомоги цілий рік, тож, якщо у вас є можливість – долучайтесь.\nОтримати більше інформації про акцію та діяльність Мальтійської служби можна, зателефонувавши (032) 2751200\nБлагодійні пожертви «Першої Львівської фундації»\n«Перша Львівська фундація» – це благодійний фонд, спрямований на підвищення якості життя львівської громади. Організатори створили декілька напрямів допомоги: розвиток філантропії, покращення екологічного довкілля Львова, вирішення соціальних проблем міста та підтримка ініціатив львів’ян.\nЗа допомогою пожертв, благодійний фонд вже влаштував проведення Міжнародного музичного табору для дітей-сиріт і чад захисників країни на Сході.\nр/р 26005053817251 в ЗГРУ КБ «Приватбанк»\nТакож на головному сайті фундації є інформація, як можна пожертвувати кошти в доларах і євро.\nВеликодня пожертва «Карітас України»\n«Карітас України», який є частиною мережі благодійних організацій Caritas Internationalis, влаштовує благодійну акцію до свята Пасхи. На пожертви організатори придбають продукти, які традиційно входять до Великоднього кошика і віддадуть нужденним.\nБанківські реквізити БФ «Карітас Україна»:\nр/р 2600801913626 Центральна Філія ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО: 325365,\nМіжнародний Благодійний Фонд «Карітас України»,\nПризначення платежу: благодійний внесок на статутну діяльність.\nКонтактна інформація: pr@caritas-ua.org\nВеликодній сніданок від «Спільноти взаємодопомоги «Оселя»\nКожного року «Спільнота взаємодопомоги «Оселя» організовує Великодній сніданок для безпритульних та нужденних людей. На спільну трапезу збирається 400-500 потребуючих. Основна мета – не тільки нагодувати людей, але й створити для них атмосферу святкової родинної трапези та тепла братнього плеча, щоб у велике свято ніхто не відчував себе обділеним, самотнім та непотрібним.\nДопомогти зібрати необхідні продукти можна за адресою: Винники, вул. Франка, 69.\nЯкщо немає можливості доставити їжу, допомогти фінансами можна за реквізитами:\nАТ «Райффайзен Банк Аваль» р/р 26006210449 МФО 380805 ЄДРПОУ 26145055\nУсі охочі зможуть долучитися до Великоднього сніданку 16 квітня о 12.00 у Львівському палаці мистецтв (вул. Коперника, 17).\nВеликодній кошик ТД «Свербивус»\n3-й рік поспіль у Львові розпочинає діяти благодійна акція для дітей-сиріт. Товариство допомоги «Свербивус» закликає підтримати самотню малечу та наповнити їхні великодні кошики смачненьким.\nЄ одна умова: вміст кошику кожної дитини повинен включати лише символічне традиційне значення: яйця, паска, ковбаса або шинка, масло, сир, сіль, хрін, барвінок. Заборонені продукти: спиртні напої, солодощі, хрестики, дитячі іграшки, гострі предмети.\nОхочі долучитись до благодійної акції можуть приносити продукти за адресою:\nм. Львів, вул. Городоцька, 357 (приміщення магазину «ШипШина») або вул. С. Бандери, 5А (Громадське об'єднання «Свербивус»)\nЯкщо немає можливості принести продукти, то можна допомогти і фінансово.\nГроші надсилати потрібно за реквізитами: Р/р 26009053704490 в ПАТ «ПриватБанк», ЄДРПОУ 39687074, МФО 325321\nОрієнтовна ціна великоднього кошика – 350 грн.\nПідготували Аліна Петренко, Олеся Шеремета\nТЕГИ: Великодній кошик, благодійність Львів, Карітас України, Мальтійська служба допомоги, благодійність Львів Великдень, Перша Львівська фундація, Спільнота взаємодопомоги «Оселя», Товариство допомоги «Свербивус»


Працівники поліції розшукали зловмисника, який у Комунарському районі Запоріжжя побив та заволодів майном чоловіка. На даний час підозрюваний затриманий у порядку ст. 208 КПК України. Триває досудове розслідування, інформує Відділ комунікації поліції Запорізької області.\n15 січня до Комунарського відділення поліції звернувся мешканець Запоріжжя 1964 року народження. Чоловік заявив, що декілька хвилин тому біля ринку по вулиці Чумаченка його вдарив невідомий та відкрито заволодів майном.\nБезпосередньо після скоєння злочину працівники кримінальної поліції затримали підозрюваного, у якого вилучили викрадене. Правоохоронці встановили особу зловмисника. Ним виявився раніше засуджений місцевий мешканець 1981 року народження.\nНа даний час фігурант затриманий у порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України.\nВідкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (Грабіж). Санкцією цієї статті передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Триває досудове розслідування.\nНа проспекті Металургів закрили «наливайку»\nНа Запоріжжі зібрали 2,5 млн тонн зернових\nУ Запоріжжі відбудуться консультації пільговиків\nУ Запоріжжі терористів судять за підпал церкви


10 речей, яким складно знайти логічне пояснення. Але ж воно є | Тутка\n10 речей, яким складно знайти логічне пояснення. Але ж воно є\nЩодня пошукова система Google обробляє близько 5,5 млрд різних запитів від своїх користувачів. У 2012 році ця цифра була майже вдвічі меншою. Люди постійно чогось вчаться, пізнають щось нове і активно розширюють свій кругозір. Але часом навіть найбільш звичайні запитання здатні загнати нас у глухий кут: наприклад, чому низькопробну пресу називають жовтою і як Дамблдор чаклував без своєї чарівної палички?\nМи в Тутка вирішили з’ясувати, що до чого. Виявилося, можна пояснити навіть найдивніші речі.\n1. Звідки беруться «метелики в животі»?\nЦе відчуття виникає завдяки так званій кишково-мозковій осі – взаємозв’язку між роботою кишківника і мозку. У кишківнику є багато нервових клітин, які впливають на наш мозок набагато сильніше, ніж ми з вами думаємо. Зі свого боку, головний мозок зі всіма його почуттями, емоціями і думками постійно спілкується з «кишковим мозком».\nДля організму і закоханість, і страх – це стрес, тому запускається реакція «бий або тікай». Зростає рівень кортизолу та адреналіну, які дають команду підвищити кров’яний тиск і посилити приплив крові до м’язів і легень. В цей же момент відбувається її відтік від кишківника. Звідси і виникає те саме відчуття «метеликів у животі».\n2. Чому геніальні ідеї приходять до нас в душі?\nВас цілий день мучила якась проблема, а несподіване рішення прийшло до вас в душі? Нічого дивного. Вся річ в тому, що в такі хвилини ваш мозок на деякий час вимикається, а тіло при цьому відчуває дуже приємні відчуття. Саме свобода від нав’язливих думок і комфорт сприяють тому, що мозок починає створювати креативні ідеї.\nДуш, так само як тренування і приємна музика, стає причиною активного викиду «гормону радості» дофаміну в кров. Ви розслабляєтеся, відволікаєтеся і не змушуєте мозок працювати силою. На знак подяки за це ваша підсвідомість працює більш творчо.\n3. Чому сльози солоні?\nПриблизно на 99% сльози складаються з води, а решта – це неорганічні речовини, включаючи хлорид натрію (сіль). Ступінь солоності, а точніше, хімічний склад сліз залежить від стану організму і причини, через яку ви плачете.\nНайбільш солоні сльози течуть від жалю до себе. Коли людина плаче, у неї активно працює щитоподібна залоза і посилюється частота серцебиття. Організм відчуває напругу, яка схожа на важке фізичне навантаження. З цієї причини піт теж має солоний смак.\nА ось сльози радості зовсім не такі солоні. Під об’єктивом мікроскопа вони навіть виглядають інакше.\n4. Чому систему автоматичного виправлення називають Т9?\nВарто все ж зазначити, що система Т9 була створена не для виправлення помилок в тексті, а як попереджувальна система набору, чия головна функція – на підставі неповних даних «вгадати» слово, яке хотів ввести користувач. На кожній кнопці старих моделей телефонів було по 3-4 літери. На кнопки потрібно було натискати один раз, а система намагалася визначити, яке слово можна з цих букв скласти.\nТому і повна назва системи досить проста: Text on 9 keys – «Текст на 9 кнопках».\n5. Чому чарівники чаклують за допомогою чарівної палички?\nПрофесор історії Брістольського університету Рональд Хаттон говорить про те, що паличка – це зручний спосіб сфокусувати волю чарівника і спрямувати її на потрібний об’єкт.\nВарто відзначити, що в поттеріані великі чарівники (наприклад, Альбус Дамблдор) часом обходилися без чарівної палички. Це означало, що вони настільки майстерно контролюють свою силу, що не потребують додаткового способу фокусувати свою волю.\n6. Чому низькопробну пресу називають жовтою?\nУ всьому світі жовтою пресою називають ласу на всілякі скандали журналістику. У 1895 році американський художник Річард Аутколт розмістив в газеті The World серію фривольних малюнків з гумористичними текстами. Серед них було зображення дитини в жовтій сорочці, якій приписувалися різні кумедні висловлювання.\nМалюнки полонили американську публіку, а хлопчиська прозвали «жовтим малюком». Незабаром в газеті New York Journal також почали друкувати схожі малюнки, і між газетами виникла суперечка за право використання «жовтого малюка».\nУ 1896 році редактор New York Press Ервін Уордмен презирливо назвав обидві газети «жовтою пресою», натякаючи, що вони не соромляться використовувати будь-які засоби заради сенсації. Цей вислів став крилатим і швидко вкоренився у лексиконі жителів багатьох країн.\n7. Чому в американських фільмах всі ходять вдома у взутті?\nТричі витерти ноги об вхідний килимок і зняти взуття прямо на порозі для нас нормально. А ось у закордонних фільмах герої навіть на ліжках лежать в кросівках. Вся справа в тому, що нам важче підтримувати чистоту.\nУ країнах Європи і США жителі пересуваються в основному на машинах. Рівень дорожнього покриття частіше буває вищим за рівень узбіччя, плюс тут добре працюють системи дренажу та водовідведення.\nТут мало ділянок голої землі, всюди росте трава, тому взуття так сильно не брудниться. По дорозі додому зверніть увагу на те, скільки ділянок землі без трави вам потрібно пройти. Саме цю землю ви приносите додому на своїх підошвах.\n8. Чому люди на старовинних фотографіях майже завжди зображені з розміщеними на плечах одне одного руками?\nЩо може бути простіше, ніж зробити фото? Але в епоху зародження фотографії цей процес займав не долі секунди, як зараз, а від декількох хвилин до години. І весь цей час не можна було рухатися, щоб фото не вийшло розмитим. Тому в фотоательє тих років пропонували різні пристосування для одинарних фото: етажерки, підставки і навіть скульптури, на які людина могла спертися і завмерти на потрібний час.\nЯкщо ж фотографувалось кілька людей, простіше було покласти свою руку на плече іншому. Це допомагало довгий час зберігати рівновагу і не рухатися.\n9. Чому на зображеннях iPhone вказаний час 9:41?\nУ вівторок, 9 січня 2007 року, зі сцени Macworld Conference & Expo Стів Джобс говорив про нові технології, за якими майбутнє. Він зізнався, що з великим нетерпінням чекав цього дня. А в 9:41 презентував iPhone. Тобто час, який ми бачимо в рекламах Apple на екранах гаджетів – це максимально точний час анонсу першого iPhone.\n10. Чому в американських туалетах немає йоржиків?\nУ туалетах США важко знайти звичні нам йоржики для чищення. Річ в тому, що тут використовують унітази з більш потужним зливом. Така система вберігає стінки сантехніки від забруднень: все, що туди потрапляє, вирушає відразу в воду, а потім успішно затягується в каналізаційну трубу.\nВ Європі та країнах колишнього СРСР труби для зливу розташовуються майже на одному рівні з чашею. Через це не виникає додаткового тиску, і змивання не завжди проходить успішно. У США ж досягли ефекту сифона, завдяки значному перепаду між зливною трубою і рівнем унітазу. Однак в деяких житлових будинках все-таки користуються йоржиками.\nБонус: вагітна жінка може… завагітніти\nДжулію Гровенбург називають 11-ю жінкою в історії, яка народила дітей різного віку. Її діти з’явилися на світ в один день, проте дочка на місяць старша за сина. Лікарі називають це дивовижне явище суперфетація.\nТаке може статися, якщо в організмі жінки утворилася не одна, а дві яйцеклітини. Перша запліднюється під час статевого акту, а друга – трохи пізніше.\nЗазвичай гормональні зміни в організмі жінки виключають ймовірність повторного зачаття, але винятки все ж можливі, нехай і вкрай рідко. Лікарі розцінюють шанс настання вагітності під час вагітності як 1:1 000 000.\nЧи вдалося нам розповісти вам щось нове або несподіване? Або ви і є тим самим ерудитом, якому належить добра частина всіх запитів в Google і якого важко чимось здивувати?


Судоку Більше-Менше 9х9 #3 вирішувати онлайн числові головоломки Hikaku, Greater-Than Sudoku, Comparison Sudoku 9x9 безкоштовно\nСудоку Більше-Менше 9х9 #3\nРозділ: Судоку онлайн / Судоку Більше-Менше\nМи будемо постійно викладати свіжі головоломки які зробили, так що ви в кінцевому підсумку зможете зайшовши розгадувати нову загадку.\nЦі ігри всі безкоштовні!\nЯк грати в Судоку Більше-Менше 9х9 #3?\nНа цій сторінці потрібен сучасний браузер з підтримкою jаvascript. Щоб грати в наші головоломки Судоку Більше-Менше онлайн, виконайте наступні дії.\nЦя сторінка буде автоматично завантажувати наші головоломки Судоку кожного дня. Якщо ви хочете грати Compdoku з іншого дня, перейдіть на попередню сторінку архіву.\nДля введення олівцевих позначок, натисніть Shift, Ctrl або Alt, як ви вводите номер;\nЗрушення, як правило, найкраще використовувати в якості інших клавіш можуть робити інші речі в вашому браузері.\nВідповідь на Судоку Більше-Менше 9х9 #3


Як завантажувати кисті в фотошоп |ЯкПросто\nСьогодні практично в кожній сім’ї є цифровий фотоапарат. Тепер не потрібно докладати героїчні зусилля для того, щоб зробити і надрукувати фото своєї сім’ї, друзів. Залежно від застосовуваної техніки, фотографії можуть бути краще чи гірше, але у кожного накопичилося їх безліч. Просто роздрукувати їх — це вже не цікаво. А що якщо перетворити їх колажі, картини?\nПочинаючи освоювати програму Photoshop, кращу на сьогоднішній день для редагування фотографій, потрібно починати з самого простого, з «азів». Робота з установки кистей — одна з них.\nПерш за все, підберіть потрібні вам кисті. В Інтернеті їх дуже багато, тому не треба завантажувати все підряд. Наприклад, ви вирішили зробити колаж на тему зимового ранку. Відповідний пейзаж у вас є, але додатково потрібен морозний візерунок і сніжинки. Ось їх-то і шукайте за запитом «кисті, морозний узор, сніжинки».\nЗавантаживши потрібну кисть (вони, як правило, зберігаються в архівах), розпакуйте її в будь-яку зручну для вас папку. Можна просто створити на робочому столі каталог «кисті» і помістити файл з пензлем у неї. Всі кисті для Photoshopа мають розширення *. abr.\nДля того, щоб встановити кисть в програму «Фотошоп», відкрийте її. Знайдіть в основному меню пункт «редагування» (Edit — якщо у вас англомовна версія), а в ньому — «управління наборами» або «управління бібліотеками» (Preset Manager).\nПісля натискання на цей рядок лівою кнопкою миші, відкриється вікно, де у верхній частині ви зможете зробити вибір, який саме додаток хочете встановити: пензлі, зразки, градієнти.\nЗа замовчуванням у першому рядку — щітки. Переконавшись, що це так, натискаємо на кнопку «завантажити» (Load). Далі програма запропонує вам вибрати паку і файл (працюйте як в простому Провіднику). Вибравши потрібний вам файл з кистю (розширення abr), тисніть на кнопку «завантажити». Все, кисть завантажена в програму. У цьому легко можна переконатися, натиснувши на смугу прокрутки в меню вибору кисті.\nНа завершальному етапі пишемо романтичне лист. Замість звичайного білого паперу робимо шаблон за допомогою пензля «серце». Для того, щоб зробити подібний шаблон, вам буде потрібно всього кілька разів клацнути «мишею». Творимо до нього слова любові.


Новини Києва: Київська кільцева електричка стала працювати довше — Київ — tsn.ua\nДодаткові вечірні рейси прибувають до кінцевих станцій — Святошин та Дарниця — о 21:30.\nКиївська кільцева електричка стала працювати довше.\n"Спізнились на останнє метро? Не варто засмучуватись — Київська кільцева електричка працює довше! Додаткові вечірні рейси прибувають до кінцевих станцій — Святошин та Дарниця — о 21:30, що дозволяє киянам дістатися домівок на Сирці, Оболоні, Троєщині, Русанівці, Березняках, Деміївці, Солом'янці, Борщагівці та інших районах до початку дії комендантської години".\nЗазначимо, що від 18 квітня київське метро працює від 06:30 до 20:00, наземний транспорт – від 7:00 до 21:00.\nНагадуємо, у Києві та Київській області комендантська година триває щоночі від 22:00 до 05:00.\nСергій Лещенко доповів про фейки та пропаганду окупантів – брифінг за 9 травня\nУ Берліні росіяни напали на знімальну групу "1+1"


Українські олігархи хочуть бути в Європі "однією ногою" - політолог\nОлігархи хочуть в Європу "однією ногою" - політолог\nРосія не чинить агресивного тиску на Україну, а просто намагається продемонструвати якими будуть стосунки між двома державами у випадку, якщо Україна підпише асоціацію із Європейським Союзом. Таку думку висловив російський політолог Микола Петров на конференції, що проходить у Вашингтоні. Проте більшість експертів дотримуються іншої думки. Щорічна конференція організації ПОНАРС Євразія зібрала у Вашингтоні аналітиків із США, Росії та України. У фокусі уваги - політичні та соціальні тенденції у Росії. «Українське питання», ЄС чи Митний союз? знову опинилось у центрі експертної дискусії.\nБільшість українських олігархів вже зробили свій вибір. Вони хочуть бути частиною європейського економічного простору\nВейн Мері, політолог\nРосія, своєю агресивною політикою підштовхнула Україну в бік Заходу - вважають експерти у Вашингтоні.У цьому зокрема переконаний Американський експерт Вейн Мері.\n"Більшість українських олігархів вже зробили свій вибір. Вони хочуть бути частиною європейського економічного простору. Правда, лише “однією ногою”, адже хотіли б отримати всі вигоди співпраці із Євпропою зберігши можливість вести бізнес не по європейськи", - говорить Вейн.\nЗ цим погоджується і російський політолог Микола Петров. Але на його думку українська сторона вчинила цього разу нераціоально.\n"Думаю, що українські політчні еліти вже зробили серйозний політичний вибір. Оскільки незабаром президентські вибори, то позиція Москви є такою, що цей вибір є неправильним і негативні наслідки можуть відчути громадяни України", - вважає Микола Петров.\n"Для Росії питання дружби і співробітництва з Україною - це серйозне геополітичне питання. Бжезинський, напевно, правий, стверджуючи, що без України неможливе ні відновлення Радянського Союзу, ні створення великого інтеграційного проекту на пострадянському просторі. З огляду на це російський уряд готовий вкладати величезні гроші, йти на великі поступки Україні лиш би вона вступила в митний союз", - каже політолог.\nМикола Петров впевнений, що українські бізнес еліти роблять вибір на користь Європи, оскільки бояться бути поглинутими російськими олігархами. Водночас він вважає, що ассоціація із ЄС не відповідає національни інтересам України.\nКоли асоціацію буде підписано, то погрози із російського боку не будуть реалізовані\nІз такою позицією не згоден український експерт Олександр Сушко.\nВін стверджує, що Росія завжди вдається до жорсткого тиску, коли намагається переламати ситуацію на свою коритсть. Проте, коли асоціацію буде підписано, то погрози із російського боку не будуть реалізовані. Водночас звичайний українский громадян зможе отримати вигоди в середньостроковій перспективі.\n"Не треба поширювати якихось ілюзій. Це, насамперед торгівельна, економічна угода яка стосується довготривалих змін. Але у перспективі це дає неспівмірні вигоди громадянам, які можуть себе реалізувати значно більше, значно ширше. Адже ця угода про асоціацію є такою, що не тільки зачіпає інтереси бізнесу, але й дає можливість громадянам отримати доступ до більш дешевих і більш якісних товарів", - вважає Сушко.\nВтративши Україну, Росія боїться втратити свій геополітичний вплив у Європі.\nТа в одному експерти погоджуються - Україна та Росія, як найбільші сусіди, приречені підтримувати різносторонні взаємини, хоча вони не завжди можуть бути безхмариними.\nФукуяма вважає, що Ющенко та Тимошенко нічого не зробили для кращого демократичного урядування\nСамі винні - українці про економічні проблеми\nЗахідні коментатори висловлюються щодо ухваленого у Раді закону про деолігархізацію (3953)


Синій екран смерті Windows 7 – як виправити помилки за кодами\nСьогодні ми розповімо, що таке синій екран смерті Windows 7, що робити, коли він з’являється. Це явище ми часто зустрічаємо, коли комп’ютер раптом вирішує довільно виконати перезавантаження. Синій екран смерті Windows 7 коди помилок видає разом з безліччю малозрозумілих написів. Знання значення основних кодів, допоможе усунути проблему з найбільшою ефективністю. Якщо ми бачимо синій екран, це означає, що операційна система своїми силами виправити становище не може. Завершується виникнення екрану перезавантаженням, і все незбережені дані часто губляться. Головні причини виникнення такого явища: помилка програмного забезпечення, проблеми з апаратними елементами ПК.\nПричини появи BSOD – екрану смерті\nСиній екран смерті Windows 7 виникає через неполадки в окремих пристроях комп’ютерної системи або помилок в драйверах, що відповідають за підтримку зазначених пристроїв. BSOD в окремих випадках виникає через збій в ядрі операційної системи, його прийнято називати низькорівневим програмним забезпеченням.\nПомилки екрану смерті Windows 7 не можуть бути викликані проблемами в окремих додатках, які не є частина операційної системи. У таких випадках ОС діє в штатному режимі. Режим ядра системи і призначений для користувача режим розділені. Якщо Windows знаходить STOP-помилку виникає «Синій екран». Такий стан зупиняє роботу операційної системи.\nПри цьому, саме «Екран смерті» є захисним механізмом для Windows. Для того, щоб зрозуміти, як це працює, можна привести в приклад людський організм. Якщо біль дуже сильна, людина, щоб не померти від шоку втрачає свідомість. «Синій екран» діє схожим чином.\nПри визначенні некоректного коду, Windows завершує роботу, надаючи нам відомості про проблему у вигляді коду на екрані. Далі користувачеві залишається лише перезавантажити комп’ютер, або на час його вимкнути.\nДодатки в таких обставинах не мають коштів і часу на збереження інформації, тому частина даних може бути безповоротно втрачена. Від втрат застраховані тільки ті додатки, які автоматично і регулярно зберігають вносяться зміни.\nКоли на екрані з’являється цікавий для нас збій, Windows в автоматичному режимі створює особливий файл, в який заносяться дані з фізичної пам’яті системи. Дані про помилку зберігаються саме в ньому. Заглянувши в цей файл, можна навіть через час з’ясувати, чим був викликаний збій і убезпечити себе від його повторення.\nЯк зрозуміти, що перед вами BSOD\nНа жаль, далеко не всі користувачі можуть похвалитися тим, що ніколи не бачили «Синього екрану». В операційній системі Windows 7 BSOD має форму екрану синього кольору, з великою кількістю дивних кодів і білого тексту. У Windows 8 і 10 його в значній мірі спростили, в цих версіях системи можна бачити сумний смайл, код помилки і власне повідомлення про те, що виникла неполадка.\nЙмовірно, в Microsoft вирішили не лякати користувачів загадковими шифрами. Синій екран – це явище відоме користувачам дуже ранніх версій Windows. Цікаво, що в 2016 році користувачам вперше показали зелений екран смерті.\nВ даному випадку мова йде про те ж явище, але в той період Microsoft тестувала нову систему Windows 10, зміна кольору дозволило розробникам швидше відстежувати помилки, реагувати на них і оперативно виправляти.\nПерезавантаження Windows з BSOD\nПри появі критичної помилки і «Синього екрану» Windows часто самостійно перезавантажується. В таких обставинах можна не встигнути ознайомиться з кодом помилки і залишитися в невіданні, щодо причин виникнення збою. У цей момент користувачі найчастіше панікую найсильніше.\nАле як ми вже говорили вище, Windows зберігає всі дані про помилки в окремому файлі, про який часто забувають навіть досвідчені користувачі. При цьому діагностику можна полегшити ще більше, якщо завчасно заборонити системі без дозволу перезавантажуватися. Така можливість передбачена в «Панелі управління».\nНатискаємо на «Цей комп’ютер» «правим кліком» і вибираємо пункт «Властивості» у виниклому меню.\nВідкриваємо «Додаткові властивості системи».\nУ невеликому віконці, використовуємо вкладку «Додатково».\nЗастосовуємо варіант «Завантаження і відновлення».\nПереходимо в «Параметри».\nНатискаємо на «Відмова системи».\nЗнімаємо позначку з пункту «Виконати автоматичну перезавантаження».\nЗавчасно виконання цих дій дасть змогу отримати час на те, щоб ознайомитися з інформацією, представленою на синьому екрані і записати окремо код помилки. Після цього комп’ютер можна пе\nДіагностика – як дізнатися, чому виник екран смерті\nЗасобами операційної системи встановити причини збою нелегко, але нам допоможе програма BlueScreenView. Ця програма самостійно сканує файли з даними про помилки і показує більш детальну інформацію про збої.\nКласичний інструмент «Перегляд подій» теоретично дозволяє отримати аналогічну інформацію, але в даному випадку вона буде відображена разом з відомостями з системного журналу і повідомленнями про «падінні» додатків. BlueScreenView отримує інформацію про всі відбувалися в системі екранах смерті.\nТут можна побачити безліч корисних відомостей про збій, серед іншого:\nДрайвер, що викликав помилку.\nЧас і дату виникнення помилки.\nНазвемо основні причини виникнення «синього екрану»:\nНайчастіше, проблема криється в збої роботи драйвера одного з пристроїв комп’ютерної системи.\nПоломка компонента ПК, таких, наприклад, може бути відеокарта або оперативна пам’ять.\nНекоректний розгін оперативної пам’яті або процесора.\nBIOS налаштований з помилками.\nНесумісне обладнання, конфлікт окремих компонентів ПК.\nВ системі з’явилися віруси.\nДосвідчені користувачі та розробники можуть застосувати більш складний інструмент від Microsoft під назвою WinDbg.\nДаний код може з’явиться, якщо виникають складнощі з драйвером Compositebus.sys. Коли переносне або мультимедійні пристрій вперше підключається до ПК, воно встановлює драйвер, при цьому скидаються USB. Помилку викликає саме одночасне звернення до Compositebus.sys. Якщо спробувати інсталювати сторонній драйвер, можливе виникнення аналогічного збою.\nЧерга пристрою не була зайнята. Проблема криється в драйверах або апаратних засобах. Для виправлення становища необхідно оновити драйвери. Також комп’ютер потребує перевірки на віруси. Реєстр має бути почистити. Жорсткий диск перевірити на помилки також буде корисно. Якщо це не допоможе, оновіть операційну систему до актуальної версії.\nПомилка також викликана проблемами в драйверах або апаратних середовищах. Алгоритм виправлення нам уже знаком: перевіряємо жорсткий диск на наявність збоїв, чистимо реєстр, шукаємо віруси, усуваємо їх, оновлюємо драйвери. Якщо все це виявилося марним, завантажуємо і інсталюємо на свій комп’ютер актуальну версію операційної системи Windows.\nДаний код вказує на виняткову неприпустиму ситуацію з доступом до даних. Причиною виникнення збою може стати апаратна частина ПК або драйвери пристроїв. Рецепт нам уже знаком: очищаємо реєстр від всього зайвого, усуваємо віруси, оновлюємо версії драйверів. Якщо це не допомогло, доведеться перейти на більш сучасну операційну систему.\nДаний збій пов’язаний з помилкою кодування в елементі Http.sys. Операційну систему доведеться оновити, щоб положення не повторювалося. Ця помилка виникає, коли драйвер звертається до функції KeAttachProcess, при цьому якщо потік зайнятий іншим процесом виникає неполадка. Використання функції KeStackAttachProcess може стати більш ефективним в такому положенні.\nЦя помилка також пов’язана з KeAttachProcess. Тут також допоможе перейти до елемента KeStackAttachProcess. Серед інших можливих причин цього збою: поломка в блоці живлення, вихід з ладу пам’яті, перегрів. Необхідно перевірити справність блоку живлення, протестувати жорсткий диск і переконатися, що в системі немає вірусів. Якщо це не допомогло, оновлюємо операційну систему.\nСиній екран смерті Windows 7 – як виправити помилки за кодами Ссылка на основную публикацию\nЕлектробритва або верстат: що краще, ніж краще голитися\nБагато в чому вибір інструменту для позбавлення від щетини залежить від того, ...\nОгляд китайського смартфона HomTom S8: навіщо подвійна камера?\nУ світі є кілька компаній, що визначають, що буде в тренді на найближчі роки і ...\nЯк зробити самому пастку для комарів і мух\nУ літню пору москіти докучають на вулиці, пробираються в приміщення, так що без ...\n6 кращих підсилювачів Wi-Fi – репітери для бездротового зв’язку\nЧитайте, який підсилювач Wi-Fi варто вибрати для квартири, офісу або будинку. ...\nПросування ВКонтакте – варіанти розкрутки, спеціальні сервіси\nПросування ВКонтакте - реальний спосіб не тільки стати популярним блогером, а й ...


У ЄІБ і ЄБРР заявили, що поспіх у земельній реформі недоречна – ГОЛОС – ІНФО\nУ ЄБРР закликали узяти паузу у реалізації земельної реформи\nКеруючий директор Європейського банку реконструкції і розвитку (ЄБРР) у країнах Східної Європи та Кавказу Маттео Патроні заявив, що швидке впровадження земельної реформи в Україні може спричинити за собою незворотні помилки. Про це він заявив в ході Київського міжнародного економічного форуму в суботу, пише РБК-Україна.\nВін закликав узяти паузу у реалізації земельної реформи.\n“Мантра, яку ми постійно чуємо, в тому числі чули і в Маріуполі (на інвестиційному форумі, – ред.) минулого тижня, – “нам треба поспішати, зробити все як можна швидше, так, будуть помилки, але потім ми їх виправимо”. Земельна реформа – таке місце, де не можна допускати помилки, вони будуть незворотними. Давайте візьмемо паузу, подумаємо і зробимо все поступово і правильно. І збережемо права малих фермерів”, – сказав він.\nКрім того, такої ж думки дотримується заступник начальника управління корпоративних фінансів Європейського інвестиційного банку (ЄІБ) Жан-Жак Сулакру.\n“Україні не варто поспішати… Я б рекомендував робити це поступово, спочатку вирішуючи питання земель у державній власності, приватизувавши її”, – зазначив Сулакру.\nУ Харкові поліцейський побив та обікрав чоловіка


В Індії помер глава найбільшої родини у світі\nВ Індії помер голова (імовірно) найбільшої родини у світі: у нього 38 дружин і 89 дітей\n13:31, 14 червня 2021\nВ Індії, у штаті Мізорам помер 76-річний чоловік Зіона Чана, який вважається главою найбільшої сімʼї у світі. Про це повідомляє BBC.\nЧана — глава релігійної секти, яка практикує полігамію. Він залишив після себе 38 дружин, 89 дітей і 36 онуків (за іншими даними — 39 дружин, 94 дитини, 33 онуки і одного правнука). Його смерть «із важким серцем» підтвердив головний міністр Мізораму. Повідомляється, що Чана страждав на діабет і гіпертонію.\nЛікарі повідомили інформаційному агентству PTI, що стан Чана погіршився вдома, його шпиталізували, а пізніше він помер.\nВажко сказати, чи справді Чана була головою найбільшої сімʼї у світі, оскільки є й інші, які претендують на цей титул. Також складно оцінити точний розмір його сімʼї. Щонайменше в одному звіті стверджується, що його родина складається з 181 людини. У місцевих новинах він згадується як володар «світового рекорду».\nНезалежно від того, є світовий рекорд чи ні, Чана і його сімʼя — свого роду місцева сенсація, яка приваблює туристів у село на північному сході Індії. Величезна сімʼя живе разом у чотириповерховому будинку під назвою «Будинок нового покоління на 100 кімнат». За повідомленнями місцевих ЗМІ, його дружини живуть у гуртожитку поруч з особистою спальнею Чана. Маєток є головною туристичною визначною памʼяткою штату, і люди з усього світу відвідують село, щоб познайомитися зі способом життя сімʼї.\nХочу всиновити дитину, але боюся не впоратися. Як бути? Відповідає сімейна пара, яка усиновила 10 дітей\nЧана народився у 1945 році. Він познайомився зі своєю першою дружиною, яка старша за нього на три роки, коли йому було 17 років. Сімʼя належить до християнської секти Chana Pawl, яку заснував дід Чани у 1942 році та яка налічує приблизно 2 тисячі послідовників. Усі вони живуть навколо будинку Чани.


Home > Архів > Кардіологія > Чому підвищується ШОЕ в крові?\nОдним з показників, досліджуваних в ході клінічного аналізу крові (загального аналізу), виступає швидкість осідання еритроцитів, що позначається короткої абревіатурою ШОЕ, або РОЕ. Його значення для діагностики захворювань хоч і не є специфічним, але досить велике, так як підвищений ШОЕ в крові є приводом для проведення подальшого діагностичного пошуку. Основні причини подібного роду відхилень від норми наведені в даній статті.\n– Для дорослих осіб чоловічої статі – 1-10 мм / год;\n– Для дорослих осіб жіночої статі – 2-15 мм / год;\n– Для осіб старше 75 років – до 20 мм / год;\n– Маленькі діти не залежно від статі дитини – 3-12 мм / год.\nОдиниця виміру звучить, як кількість міліметрів, на яке осідають еритроцити за одну годину. В основі такого діагностичного тесту лежить дослідження здатності еритроцитів під дією власної ваги випадати в осад при перебуванні у вертикальному тонкому скляному посуді в умовах позбавлення здатності крові до згортання. Тому величину ШОЕ визначає зміст еритроцитів і склад плазми, а також їх функціональні можливості і повноцінність.\nВажливо пам’ятати! Про підвищення або прискоренні ШОЕ говорять тоді, коли вікова норма показника перевищена. Це підвищення може бути, як незначним (на кілька міліметрів), так і вираженим (десятки мм / год). Чим більше виражено відхилення від норми, тим вище діагностична цінність даного показника!\n– Будь-які терміни вагітності, особливо на тлі токсикозу;\n– Лактація і грудне вигодовування;\n– Прийом препаратів, що містять гормональні речовини (статеві гормони, оральні контрацептиви);\n– Анемія будь-якого виду і походження;\n– Зниження маси на тлі недостатності харчування (дієта або пост);\n– Надмірна вага з ожирінням і підвищенням кількості холестеринових фракцій крові;\n– Формування імунітету на тлі перенесених інфекційних процесів або щеплень.\nОднією з перших думок будь-якого лікаря, який знайшов прискорення ШОЕ, є першочергове виключення всіляких причин інфекційного характеру. Це можуть бути найрізноманітніші патогенні мікроби, які не обов’язково повинні проявляти себе клінічно. У випадках прихованих або латентних інфекцій (вірусів, бактерій, грибків, паразитарних збудників), а також їх здорового носійства імунна система часто не в змозі зреагувати на них. Тому інші показники загального аналізу, такі як лейкоцити, знаходяться в межах норми. Єдиним сигналом тривоги може стати ШОЕ. Часто так діагностуються специфічні захворювання, викликані патогенними мікроорганізмами (туберкульоз, сифіліс, ВІЛ-інфекція, гепатит).\nЗапалення в будь-якому з ділянок людського організму, рано чи пізно, призведе до підвищення ШОЕ. Це пов’язано з тим, що в ході запалення відбувається постійне виділення в кров специфічних речовин, що змінюють заряд мембрани еритроцитів або якісний склад плазми крові. Чим інтенсивніше виражено запалення в організмі, тим більше буде прискорюватися ШОЕ. Специфічності щодо локалізації процесу за цим показником визначити не можна. Це можуть бути запальні процеси в головному мозку і його оболонках, м’яких тканинах кінцівок, внутрішніх органах і кишечнику, лімфатичних вузлах, нирках і сечовому міхурі, серці та легенях. Тому при оцінці підвищеної ШОЕ в крові, обов’язково звертається увага на наявні у пацієнта клінічні симптоми і ознаки хвороби.\nБільшість випадків хвороб, що супроводжуються гнійним розпадом тканин, діагностує стільки показник ШОЕ. Вони характеризуються яскравою клінічною картиною і не вимагають великого діагностичного пошуку. Але іноді за оцінкою здатності еритроцитів до осідання можна запідозрити наявність гнійних процесів. Найбільш це характерно для осіб зі зниженням імунітету. У таких людей при наявності великих гнійників (абсцесів, флегмон, фурункульозу, сепсису) навіть лейкоцити можуть не виходити за межі норми.\nДуже сильно ШОЕ підвищується і довго зберігається на високому рівні при захворюваннях аутоімунного характеру. До них можна віднести різні васкуліти, тромбоцитопенічна пурпура, червоний вовчак, ревматичний і ревматоїдний артрит, склеродермія. Подібна реакція показника пов’язана з тим, що всі ці захворювання настільки змінюють властивості плазми крові, що вона перенасичується імунними комплексами, роблячи кров неповноцінною.\nПомірне, але стійке прискорення ШОЕ у осіб після 40 років без видимих ознак будь-якої патології повинно насторожувати щодо потенційної можливості наявності раку. Злоякісні новоутворення будь-якої локалізації в однаковій мірі здатні вплинути на здатність еритроцитів до осідання. Ось чому його не відносять до специфічних маркерів певних видів раку. Такі пацієнти повинні пройти процедуру профілактичного онкологічного огляду, яка може бути розширена додатковими методами при наявності показань. Особливо ШОЕ збільшено при ракової трансформації кісткового мозку – лейкозі і будь-яких видах хвороб, пов’язаних з кровотворної тканиною.\nБудь-які деструктивні зміни в тканинах асептичного характеру також можуть викликати підвищення ШОЕ. Як правило, воно виникає через деякий час після виникнення проблеми. До таких станів можна віднести інфаркт міокарда і постінфарктний період, порушення кровопостачання нижніх кінцівок, великі травми і опіки, оперативні втручання, будь-які отруєння.


Освітня платформа Prometheus вийшла на «Спільнокошт», мета — 400 тис грн – Blog Imena.UA\nГлавная › UA › Освітня платформа Prometheus вийшла на «Спільнокошт», мета — 400 тис грн\nОсвітня платформа Prometheus вийшла на «Спільнокошт», мета — 400 тис грн\nЗа словами засновника проекту Івана Приймаченка, 14 червня — важливий день для усієї команди Prometheus, бо саме нині стартувала кампанія колективного фінансування, мета якої — зібрати через «Спільнокошт» щонайменше 400 тис грн для реалізації трьох ключових напрямків роботи упродовж наступних 9 місяців.\nПершим напрямком станет створення та переклад нових масових безкоштовних онлайн-курсів від провідних викладачів України та світу — не лише для програмістів чи менеджерів, але й для маркетологів та тих, хто цікавиться саморозвитком та соціальними науками.\nДругий напрямок, на якій буде витрачено кошти — це вдосконалення технічної інфраструктури проекту, адже з минулої весни проект зріс учетверо за чисельністю користувачів, а отже зростає і навантаження на сервери та сайт в цілому. Кошти потрібні для масштабування, вдосконалення зручності навігації та додавання нових освітніх функцій на сайт проекту.\nІван Примаченко — про таланти, мислення та вміння вчитися\nНа Prometheus з’явилися безкоштовні курси для початкової школи\nРозпочав роботу Гарвардський курс програмування від Prometheus\nА головним стане третій напрямок роботи. Вже восени 2016 року Prometheus запустить пілотний проект зі змішаного навчання для декількох провідних українських вишів у різних містах країни. У цьому форматі передбачено, що студенти дивитимуться лекції найкращих викладчів світу та України, виконуватимуть завдання онлайн, а у вузівських аудиторіях працюватимуть лише на практичних заняттях та складатимуть підсумкові екзамени. Кожен український студент таким чином здобуде можливість пройти Гарвардський курс програмування чи послухати лекції професора Грицака у власному виші. Від успіху цього проекту залежатиме перспектива подальшого реформування та осучаснення української освіти із використанням ІТ.\nПідтримати Prometheus на «Спільнокошті» можна за цим посиланням.\n#Prometheus #анонси #Іван Примаченко #колективне фінансування #краудфандинг #освіта #Спільнокошт #Україна\n17.07.2020 Олена Мусієнко


Де ж поховано президента Карпатської України? – mediakhust\nДе ж поховано президента Карпатської України?\nСічень 2, 2018 user_xust 1536 Views Прокоментуй!\nУ цьому році виповнилося 72 роки із того часу, як у Бутирській тюрмі в Москві помер відомий громадський діяч, президент Карпатської України Августин Волошин, пише газета «Наш Хуст».\nДля Хуста ім’я цієї людини має велике значення, адже місто над Тисою у далекому 1939 році стало столицею нехай і невеликої, але самостійної держави. І саме Волошину судилося стати президентом Карпатсь-кої України. Після окупації краю Угорщиною він разом з урядом змушений був втікати за кордон і поселився в Празі, де працював в Українському вільному університеті професором педагогіки, деканом, ректором.\nУ травні 1945 р. радянські спецслужби СМЕРШ заарештували Волошина. Помер він 19 липня 1945 року, за офіційною версією – від паралічу серця, а насправді від тортур тюремних катів.\nАле де ж похований відомий не тільки в Україні, але й у Європі громадсько-політичний діяч?\nДосі достеменно не відомо, де зараз покояться останки славного закарпатця. Росія ні за радянських часів, ні зараз не розголошує цю інформацію.\nУтім в Ужгороді є місце, яке чекає на Волошина.\nУ Закарпатському музеї народної архітектури і побуту знайшла вічний спокій дружина колишнього президента Ірина. Вона померла 13 березня 1936 року і була похована на міському цвинтарі на Замковій горі.\nПоруч облаштована могила і для самого Августина. Навіть викарбовано напис-заповіт: «Тіло моє прошу по смерті поховати в гробі, приготованім при гробі покійної дружини Ірини в Ужгороді».\nНа жаль, тіло Волошина досі не віддано рідній землі. Але земляки вірять, що духовно він тут, поруч із нами, і вболіває за долю сучасної України, яка зараз переживає, як і майже 80 років тому, далеко не найкращі часи.\nВолодимир ЗАКАРПАТСЬКИЙ, газета «Наш Хуст» ексклюзивно для mediakhust.net\n← Скільки коштує житло в Хусті\nСерійний злодій із Вишкова обчистив половину села →


Скачати "Документ як знакова система"\nРозділ І. Теоретико-методологічні аспекти поняття «документ».\n1.2. Різні значення поняття "документ".\nРозділ ІІ. Функціональна сутність поняття "документ".\n2.1. Функціональне визначення поняття "документ".\n2.2. Визначення документа в стандартах з діловодства та архівної справи.\n2.3. Документ як "записана інформація".\nРозділ ІІІ. Особливості документу як знакової системи.\n3.1. Специфіка мовного знака. Своєрідність документу як знакової системи.\n3.2. Кодування інформації та класифікація знаків.\nВисновок до ІІІ розділу.\nАктуальність роботизумовлена загальною спрямованістю сучасного документознавства до використання системних підходів щодо вивчення складових документу.\nУ професійній діяльності фахівців сфери інформаційного обслуговування суспільства одним з найпоширеніших є поняття "документ". Про нього йдеться, коли розглядають основні процеси, з яких складається праця бібліотекаря, бібліографа, працівника науково-інформаційної установи, архіву, музею та багатьох інших.\nТермін "документ" походить від індоєвропейської прамови і має спільний корінь із словами "десять", "вчу", "навчаю", "вчення", "учений". Це свідчить про початкове широке значення поняття "документ" і підтверджує правомірність повернення до нього у XX ст. в працях Поля Отле та заснованої ним Міжнародної федерації з інформації та документації (МФІД).\nПоняття "документ" відображає емпіричні уявлення про документ як певну річ (матеріальний об'єкт), що містить у собі інформацію і може передавати її людині.\nІснують різні значення поняття "документ", які відрізняються одне від одного обсягом і змістом поняття. Найширше значення — Документ І — це будь-який матеріальний (субстанціальний, речовинний) об'єкт, який може бути використаний для передавання інформації в суспільстві. Це значення поглинає всі інші, вужчі за обсягом поняття (за "принципом матрьошки").\nВідношення між найширшим значенням поняття "документ" і вужчим за нього можна показати як дихотомічний поділ обсягу поняття "документ".\nВизначення та класифікація документів набувають не тільки наукового, але й суто практичного значення. Звичайні, побутові уявлення про документ і його види виявляються недостатніми для організації діяльності інформаційних установ.\nМетою дослідженняв даному випадку виступає розгляд системи документу з позиції його найменшого елементу – знаку. Мета дослідження обумовила необхідність розв’язання таких конкретних завдань:\n- визначити поняття документу з позиції системи;\n- проаналізувати складові системи документу;\n- яке значення грає текст в документі;\n- розглянути структуру документу;\n- виділити та дослідити поняття знаку в системі документу.\nОб’єктом дослідженнявиступає документ в знаковій системі.\nПредметом роботиє системний аналіз поняття документу.\nХронологічними рамками виступають матеріали дослідження даної теми – літературні дані кінця 20-го, початку 21-го століття (1997-2009 роки):\n• Швецова Г.М. Типологія документа: Навч.посібник для студентів інститутів культури /Рівн.держ. інститут культури.\n• Ильюшенко М.П., Кузнєцова Г.В. Документознавство. Документ і системи документацій.\n• Воробьев Г.Г. Документ: інформаційний аналіз.\n• Кушнаренко Н.Н. Документознавство: Посібник – 2-е вид., доп. і пер.\nПоняття "документ" у наш час є найпоширенішим у науках, що вивчають різні способи зберігання та передачі в суспільстві знання (або інформації). Існує безліч визначень документа, які зафіксували певні уявлення про те, що він собою являє.\nРозділ І. Теоретико-методологічні аспекти поняття «документ»\nНайпоширенішим матеріалом для виготовлення документів у давнину була глина. До нас дійшли сотні тисяч клинописних текстів, які повідомляють науковцям про побут, природу, історію, науку та культуру стародавніх народів. Так, серед руїн палацу царя Атурбаніпала в Ніневії археологи відкрили декілька кімнат, в яких, здавалося, хтось звалив тисячі клинописних табличок. Після підрахунку їх виявилося близько 30 тисяч. Ця бібліотека зберегла всю історію культури та соціальних стосунків населення Шумеру та Вавилону. Вавилонцям належить і слава першодруків. Один документ розмножувався в певній кількості і розсилався за призначенням. Відомі також клинописні документи з виготовлення синтетичних каменів.\n1.2. Різні значення поняття "документ"\nАналіз різноманітної літератури, що стосується тлумачення значення поняття документ", дає можливість зробити висновок про те, що для різних учених, в різних контекстах, у різних науках поняття "документ" має різний обсяг. "Обсяг поняття"— це "клас узагальнених у понятті предметів". Обсяг поняття взаємопов'язаний із "змістом поняття", тобто "сукупністю (звичайно істотних) ознак, за якими проведено узагальнення і виділення предметів у даному понятті". Різні значення поняття "документ" мають спільне підґрунтя: відношення між різними його значеннями будуються за "принципом матрьошки" — кожне більш широке значення поглинає менш широке (див. схему 1).\nЩоб довести це, позначимо різні значення поняття "документ" таким чином: Документ І, Документ II, Документ III, Документ IV, Документ V, Документ VI, Документ VII, Документ VIII. Що означають ці поняття?\nДокумент І — це найбільш широке значення, що охоплює всі інші. Це будь-який матеріальний об'єкт, який може бути використаний для передавання інформації в суспільстві. Для цього він тільки має бути включений у певне зібрання чи колекцію. Сюди належать не тільки писемні документи чи інші записані документи, але й будь-які речі, предмети, що можуть бути представлені в музеях, на виставках і т.п. В обсяг цього поняття включаються навіть представники живої природи — в тому випадку, коли вони використовуються для передачі знань (інформації) про них. Дефініцію Документа І подала, наприклад, Сюзанна Бріє, колишній віце-президент Міжнародної федерації з документації: "будь-яке свідчення — конкретне чи символічне, закріплене чи зареєстроване, що служить для представлення, відтворення або доводження певного фізичного чи інтелектуального явища" .\nДруге за обсягом поняття значення — Документ II — охоплює також різноманітні матеріальні об'єкти, але за вилученням об'єктів природного походження. Документ II — це предмет матеріальної культури людства або будь-який матеріальний об'єкт так званої "другої природи", створеної людиною. Це — речі, що свідчать про розум людини, про рівень розвитку людської цивілізації. У такому значенні використовував поняття "документ", наприклад, відомий німецький пропагандист ідей документації Отто Франк.\nДокумент III — це матеріальний об'єкт, створений людиною спеціально для передачі інформації в суспільстві. Із різноманітних творів людських рук та мислення до обсягу поняття Документ III належать лише такі, що створювалися саме для передачі певних знань, почуттів, уявлень людини. Це, крім різноманітних форм "запису інформації", ще й тривимірні твори образотворчого мистецтва (скульптури, архітектури), а також моделі, макети, муляжі, наочні посібники та інші подібні об'єкти.\nДокумент IV — це матеріальний об'єкт, що являє собою будь-який запис інформації. Запис може бути виконаний будь-яким розробленим людиною способом: словесно-писемним, образотворчо-графічним, живописним, нотним, картографічним; записом інформації, призначеним для зчитування електронно-обчислювальною машиною; записом звуку чи зображень, що рухаються. Коротка дефініція Документа IV формулюється так: "записана інформація". Саме це значення поняття "документ" було обране як головне в багатьох працях, присвячених інформаційній діяльності. Воно ж було закріплене в міжнародному стандарті ІСО 5127-83 "Документація та інформація. Словник": "записана інформація, яка може використовуватися як одиниця в документаційному процесі". Таке визначення не означає, що документ перестав бути "матеріальним об'єктом"; воно тільки підкреслює, що інформація в такому документі існує у вигляді запису. В обсяг поняття "Документ IV" не включаються тривимірні твори мистецтва та наочні посібники, а також інші твори матеріальної культури та створіння природи.\nСаме Документ IV є тим значенням поняття "документ", що використовується в бібліотечній справі, бібліографічній, науково-інформаційній діяльності та в архівній справі.\nДокумент V — це такий запис, що є "залишком" (або результатом) певної людської діяльності і свідчить про неї. До обсягу поняття "Документ V" відносять перш за все матеріали діяльності державних установ, громадських організацій, посадових осіб, а також інші документи, що створюються в процесі певної адміністративної чи виробничої діяльності. За межами Документа V залишаються такі матеріали, що описують ту діяльність, яка вивчається, але які створюються поза нею. Таке розуміння "документа" є відносним, характерним саме для історичної науки.\nОбсяг поняття "Документ V" може змінюватися залежно від того, який вид діяльності вивчається істориком. Наприклад, при вивченні діяльності державної установи документами вважаються її плани, звіти, протоколи засідань тощо, а недокументальними матеріалами — наукові дослідження про цю установу, публіцистичні статті, навчальні посібники, спогади, що описують цю діяльність, і т. п. Але при вивченні діяльності вченого, автора наукових праць, публіцистичних творів та навчальних посібників, саме вони розглядатимуться як документальні матеріали; при вивченні діяльності письменника такими будуть його твори, що належать до художньої літератури і т.п.\nДокумент VI — це такий запис, що створюється в процесі певної діяльності і обов'язково містить відомості про юридичні факти. У такому розумінні вже не можна називати документами наукові праці чи художні твори.\nДокумент VII — це запис про юридичні факти, який має необхідний набір засвідчень. Наприклад, протокол засідання, в якому немає підписів головуючого та секретаря, вже не вважається документом у такому розумінні. Для різних видів документів (у цьому значенні) потрібні різні форми засвідчень: підписи посадових осіб, печатки, спеціальні бланки документів і т.д. Навіть внутрішня форма запису, наявність і послідовність певних відомостей має певну вагу при визначенні ступеня "документальності" таких документів. Особливості підготовки та оформлення таких документів вивчають у курсах діловодства.\nНарешті, Документом VIII вважається тільки такий запис про юридичний факт, що засвідчує особу: посвідчення, паспорт, диплом тощо. Саме в цьому значенні використовують термін "документ", коли просять, наприклад, "пред'явити документи". Це значення поняття "документ" є найпоширенішим у побуті, відомим кожній людині. На перший погляд, воно не має нічого спільного з Документом І чи з Документом IV, але виявляється, що певні спільні риси в них є. Безумовно, за межами поняття Документ VIII залишається безліч таких матеріальних об'єктів, що в інших значеннях теж уважаються документами [26,с. 16-18].\nЗ погляду будь-якого значення поняття "документ", все, що не входить в обсяг цього поняття, не може вважатися документом. Так, виходячи з поняття про Документ І, документами не можна вважати:\n1) нематеріальні (точніше: неречовйнні) об'єкти (наприклад, виставу на сцені, радіопередачу, телерепортаж у "прямому ефірі" і т.п.);\n2) матеріальні об'єкти, що не включені в зібрання чи колекції з метою їх експонування та використання для передачі певного знання (наприклад, камені в горах, а не в музеї).\nГадаємо, що документами в цьому значенні не можна вважати також такі матеріальні об'єкти, що не мають певного вербального (словесного) супроводу, хоча б у вигляді етикетки, яка має зафіксувати назву об'єкта та інші відомості про нього.\nВзаємозв'язок між різними значеннями поняття "документ" можна показати як дихотомічний поділ обсягу поняття, тобто поділ на дві частини: клас предметів, що мають певну ознаку, вибрану як підстава поділу, і клас предметів, які не мають цієї ознаки.\nВсе, що не входить в поняття "документ" на тому чи іншому ступені поділу, вважається не документом (або не вважається документом). На кожному ступені поділу не визнається ніяких інших видів документів, крім того, який визначається даним ступенем (див. схему 2).\nТому ми можемо спостерігати такі явища, коли людина, яка вважає за документ тільки Документ VIII, виступає проти застосування терміна "документ" до інших явищ, наприклад, у значенні Документ IV; або людина, яка вважає документом тільки Документ VII, заперечує можливість називати "документом" Документ VI і т.д.\nТакі приклади трапляються не тільки у повсякденному житті, але й у наукових дискусіях [7, c. 48-49].\nОтже, поняття "документ" може використовуватися в різних значеннях, які знаходяться одне з одним у відношеннях цілого та частки. З погляду на те чи інше значення поняття "документ", все, що не входить до його обсягу, не є документом.\nВважаємо доцільним оцінювати те чи інше визначення "документа" та його характеристику в різних джерелах згідно з наведеною структурою значень поняття "документ" для того, щоб з'ясувати, які ж саме явища той чи інший дослідник (автор, джерело) відносить до класу "документів". Бо говорити про визначення документа і класифікацію явищ, що належать до цього поняття, можливо тільки в тому випадку, коли співрозмовники розуміють "документ" однаково.\nСлід зазначити, що інколи трапляється так, що визначення поняття "документ" свідчить нібито про одне розуміння обсягу поняття "документ", а характеристика явищ, що належать до документа, — про інше. Наприклад, наведене вище визначення документа в УРЕ ("...як інформації, що зафіксована на матеріальному носії...") може бути віднесено до самого широкого значення — Документа І, бо немає ніяких обмежень ані щодо характеру інформації, ані щодо характеру матеріального носія. Але далі в дужках йде перелік прикладів об'єктів, що належать до документів: "писемний текст, книга, часопис, перфокарта, магнітна плівка тощо". Проаналізувавши цей перелік, ми можемо сказати, що всі перелічені предмети належать до обсягу поняття Документ IV, а не Документ І [26, c. 19-20].\nРозглядаючи різні значення поняття "документ", ми дійшли висновку, що між ними є щось спільне, те, що об'єднує їх у значенні поняття "Документ І". Ці спільні риси визначилися вже в дефініціях "документа", згадуваних вище: документ являє собою єдність матеріального (речовинного) об'єкта і зафіксованої на ньому інформації.\nНа наш погляд, причиною тому була недостатня методологічна забезпеченість документологічних досліджень, зокрема невизначеність поняття "інформація".\nРозділ ІІ. Функціональна сутність поняття "документ"\n2.1. Функціональне визначення поняття "документ"\nЗ погляду теорії комунікації найбільш виправданим є визначення документа як каналу передачі інформації в процесі соціальної комунікації. Але цей канал невідривно пов'язаний із повідомленням, що міститься в ньому. Від інших каналів документ відрізняється тим, що в ньому повідомлення передається у формі, зафіксованій на речовинному (субстанціальному) носії.\nДокументальне повідомлення, будучи зафіксованим на речовинному носії, не змінюється з перебігом часу і не зникає, в чому і полягає відмінність документа від інших каналів комунікації: телефонного, радіо, телевізійного чи усної комунікації. Документ предстає перед людиною — споживачем інформації — як певна річ, матеріальний об'єкт. З погляду реципієнта саме цей об'єкт є джерелом інформації, бо він не завжди в уяві реципієнта пов'язується з особою комуніканта, який розпочав комунікаційно-інформаційний процес. З позиції реципієнта документ може сприйматися також як повідомлення, тобто як сукупність сигналів, знаків, що потребують декодування і мають перетворитися в знання, емоції, вольові дії в свідомості людини, яка їх сприймає.\nЗ позиції комуніканта документ може розглядатися не тільки як канал передачі інформації, але й як передавач. Або як приймач, як сховище переданої інформації. Образно кажучи, документ уявляється скоріше як озеро, а не канал, тому що комунікант, як правило, не бачить одержувача інформації, а турбується лише про те, щоб зафіксувати повідомлення (або певні знання, інформацію) на речовинному носії. Так само реципієнт не бачить автора документа, тобто комуніканта, а лише сам документ.\nУ характеристиках документа відтворюється також складний, діалектичний взаємозв'язок між поняттями "знання" та "інформація".\nЯк ми вже визначили, соціальна інформація — це відомості, призначені для передачі в процесі соціальної комунікації. Інформація — це зміст повідомлення, а повідомлення — форма існування інформації [3, c. 48-49].\nОскільки кінцева мета соціальної комунікації — передача знань, емоцій, вольових стимулів від комуніканта до реципієнта, то умовно можна сказати, що в документах, як і в повідомленнях, містяться знання, емоції, вольові дії. Але в дійсності — в документі (як і в повідомленні) знаходиться тільки набір сигналів, знаків, що можуть стати знанням у свідомості реципієнта. Тому вірним є й таке твердження: у документі немає знань (емоцій, вольових дій), а є тільки інформація.\nУ той же час ми знаємо, що інформація — це результат комунікації, це те, що одержує реципієнт, і поки він не одержить інформацію (тобто не ознайомиться з документом), — не можна сказати, що комунікація відбулася, що документ виконав своє призначення. Де ж знаходиться інформація?\nТочної однозначної відповіді на це запитання немає, тому що,як ми вияснили вище, інформація — це абстрактне поняття, яке лише свідчить про "рух ідеального в суспільстві", про застосування комунікаційно-інформаційного підходу до аналізу тих чи інших явищ дійсності.\nОскільки документ використовується як канал передачі інформації тільки в соціальній комунікації, то при характеристиці інформації, яка Ф міститься в документі, застосовують прикметники: "соціальна", "розумова", "семантична" чи "семіотична". "Семантичною" називають інформацію, яка має певне значення, смисл для людини, яка її сприймає. "Семіотичною" — інформацію, яка передається в певній знаковій формі. Ці назви походять від термінології семіотики — науки про знакові системи.\nВиявляється, що вся соціальна інформація є семіотичною і семантичною, бо вона може передаватися від людини до людини тільки в знаковій формі і вона є інформацією для людини тільки в тому випадку, коли має смисл, який може бути розшифрований (декодований).\nЗ таких міркувань визначення документа як "семантичного повідомлення, фіксованого знаковою системою на матеріальному носії для передачі його в часі та просторі" [13, c. 54], не протирічить даному вище визначенню документа як каналу соціальної комунікації.\nОсобливої уваги потребує визначення документа як повідомлення. "Документ — це стабільний речовинний об'єкт, призначений для використання в соціальній комунікації як завершене повідомлення" . У цьому визначенні документа все збігається з наведеним вище, крім вказівки на місце документа в соціальному комунікаційно-інформаційному процесі. Виникає питання: документ — це канал передачі інформації чи повідомлення?\nНа наш погляд, документ — це особлива форма каналу комунікації, така, де повідомлення невідривне від свого матеріального носія. Канал — це "сукупність пристроїв для передачі інформації", або переносно — "шлях, засіб для досягнення якоїсь мети".\nКанал — це обов'язковий елемент комунікаційно-інформаційної системи: шлях, яким передається повідомлення. Цей канал може бути природним для комунікаторів (наприклад, при усній комунікації, коли повідомлення у вигляді звукових сигналів передається через коливання повітря — природного середовища, в якому співіснують комунікант і реципієнт); може бути технічним, що складається з певного пристрою або їх системи, яка встановлює зв'язок між комунікантом і реципієнтом (наприклад, у телефонній комунікації). У документальній комунікації така особливість, що її каналом є документ — матеріальний об'єкт, у якому зафіксовано інформацію.\nБезумовно, документ можна одночасно розглядати і як повідомлення, але таке, що невідривне від каналу його передачі. Із документа споживач може сприйняти як сигнали зміст повідомлення, розшифровуючи його знакову форму.\nІнша річ — такий стан, коли документ сам (у цілому) стає об'єктом передачі у матеріально-речовій комунікації. Тоді для його передачі потрібні інші матеріальні канали (чи засоби): книжкова торгівля, бібліотечна справа тощо. Але це вже інша комунікаційна система [7, c. 37-38].\n2.2. Визначення документа в стандартах з діловодства та архівної справи\nПерший державний стандарт, у якому було подано дефініцію "документа" в цьому значенні, — це "Діловодство та архівна справа". Перша редакція цього стандарту — ГОСТ 16487-70 — давала таке визначення: "документ — засіб закріплення різним способом на спеціальному матеріалі інформації про факти, події, явища об'єктивної дійсності та розумової діяльності людини" .\nСлово "засіб" — нейтральне, воно не має точного змісту. Його можна розуміти по-різному. Документ дійсно є засобом закріплення інформації, бо саме завдяки документу інформація зберігається і передається в часі. Але "засоби закріплення інформації" можна розуміти і в тому смислі, що це "авторучка та чорнила, пензель, типографська фарба та матриці тощо" , які, безумовно, не є документами. Тому від слова "засіб" у визначенні "документа" пізніше вимушені були відмовитися.\nВислів "різним способом" теж не сподобався користувачам стандарту; було запропоновано замінити його на "винайденим людиною способом". Вислів "на спеціальному матеріалі" в цьому випадку здавався непотрібним.\nХарактеристика "інформації" у цій дефініції документа практично дорівнювалася поняттю "соціальна інформація", тому було ухвалено від будь-якої характеристики відмовитися.\nЯк підсумок, друга редакція того ж стандарту — ГОСТ 16487-83 — дала таке визначення "документа": "матеріальний об'єкт із інформацією, закріпленою винайденим людиною способом для її передачі в часі та просторі" .\nЦя дефініція "документа" дійсно стала більш узагальненою, ніж попередня. Проте обсяг поняття, що його визначає ця дефініція, значно більший, ніж у поняття "Документ IV". Документ за такою дефініцією дорівнюється Документу І, бо "закріплення інформації винайденим людиною способом" притаманне для документа в будь-якому значенні. Навіть предмети, що зберігаються в природничому музеї, пристосовані для передачі інформації в суспільстві саме "винайденим людиною способом".\nДержавний стандарт України ДСТУ 2732-94 "Діловодство й архівна справа.Терміни та визначення" запропонував ще одне визначення документа: "матеріальний об'єкт, що містить у зафіксованому вигляді інформацію, оформлений у заведеному порядку і має у відповідності з чинним законодавством юридичну силу" . Обмеження обсягу поняття "документ" тут стосуються не характеристики матеріалу об'єкта чи способу фіксації інформації, а способу "оформлення" документа і наявності в нього "юридичної сили". На жаль, вислів "оформлений у заведеному порядку" не пояснює, який саме порядок мається на увазі. Документи в будь-якому значенні потребують "оформлення" в певному порядку, тільки цей порядок — різний для Документа VIII або Документа VII, VI, V, IV і т.д. [26, c. 32-34]\n"Юридичну силу" документи мають теж в різному значенні. Беззаперечна юридична сила Документа VIII, Документа VII. У значенні "Документ VI" документами вважаються також такі записи, що відбивають юридичні факти, але не всі ці документи мають офіційно "юридичну силу" через відсутність такого оформлення, що характерне для Документа VII.\nМожна припустити, що наведена дефініція відповідає значенню "Документ VII". Але всі видання, які можна віднести до значення "Документ IV", теж "оформлюються у заведеному порядку" і "мають у відповідності з чинним законодавством юридичну силу", хоча б завдяки тому, що будь-яке видання здійснюється за відповідальністю певних осіб чи установ: автора, редактора, видавництва тощо. Таким чином, дане визначення не дозволяє точно встановити обсяг поняття "документ". Скоріше за все, "документ" в цьому розумінні не перевищує рівня Документа IV, тобто він охоплює тільки "записану інформацію", але, можливо, що ця дефініція дорівнюється значенню Документа VII.\nЗ іншого боку, документами в цьому державному стандарті вважаються як офіційні документи ("створені організацією або посадовою особою і відповідно оформлені"), так і документи особового характеру ("створені особою поза сферою її службової діяльності"). Рівень юридичної сили і відповідного оформлення у перших і других може бути різний.\nУ всякому випадку слід зазначити прагнення архівістів до встановлення доволі широкого значення поняття "документ", такого, щоб могло охопити матеріали різного походження і різного змісту, що створюються і функціонують у суспільстві, а після виконання свого безпосереднього призначення підлягають зберіганню в архівах "через свою суспільну вагомість". Але остання стандартизована дефініція "документа" недостатньо чітко встановлює межі цього поняття [8, c. 43-45].\n2.3. Документ як "записана інформація"\nЗ погляду усього вищесказаного найбільш придатним визначенням документа є те, що записане у міжнародному стандарті ISO 5127/1-1983 "Документація та інформація. Словник": "записана інформація, яка може використовуватися як одиниця [або певна частина, спільнота] в документаційному процесі" . При цьому "записана інформація" тлумачиться як "інформація, що накопичується в, на або при носії даних" , а "носій даних" — як "засіб, в, на або при якому накопичуються дані, що репрезентуються або передаються". Тобто всі терміни пов'язані один з одним і мають певний сенс, коли розглядаються як складові процесу соціальної комунікації. Документаційний процес або "документація" (у першому значенні за стандартом) розуміється тут як "тривалий і систематичний збір і обробка записаної інформації з метою її накопичення, пошуку, використання або передавання" .\nОтже, всі процеси "документації'" виконуються із "записаною інформацією", яка одночасно вважається документами.\nЦі ж самі визначення подає й український державний стандарт ДСТУ 2392-94 "Інформація та документація. Базові поняття. Терміни та визначення", тільки переклад деяких термінів і дефініцій дається інший. Так, "документ" тут визначається як "записана інформація, яка може розглядатися як одиниця в ході здійснення інформаційної діяльності". У примітці до цього пункту зазначається, що "це визначення стосується не тільки рукописних та друкованих матеріалів на папері чи у вигляді мікроформ (книг, журналів, діаграм, карт), але й матеріалів недрукованого походження (машинозчитуваних записів, фільмів, звукових, а також тривимірних об'єктів чи реалій)" [15, c. 25-26].\nС.Г.Кулешов критикує це визначення за те, що "запис інформації" тлумачиться в ньому в досить широкому розумінні* враховуючи наявність тривимірних об'єктів. На наш погляд, у цьому він неправий, тому що запис може бути здійснений навіть у тривимірному об'єкті, якщо це, наприклад, запис способом голографії. У той же час сам термін "запис" накладає певні обмеження щодо тривимірних об'єктів.\nВідмовляючись від дефініції, даної в стандарті, С.Г.Кулешов зазначає, що "представлення запису інформації як матеріального об'єкта не зовсім коректне, оскільки матеріальна форма [документа] передбачає певний зовнішній вигляд речового об'єкта". З тим, що документ є речовим об'єктом, можна погодитися, але "об'ємні параметри (тобто висота, довжина, ширина)" не завжди його характеризують. Більшість документів із записаною інформацією характеризується двома параметрами (коли запис розташований на площині) або навіть одним, коли йдеться про документ стрічкового характеру. Те, що в підсумку "запис" накопичується на декількох аркушах, які складають, наприклад, кодекс, або на плівці, яка згортається в рулон, тощо, — це ще не дозволяє казати про тривимірність документа-запису і уявляти його як "речовий об'єкт".\nДо того ж, речовим документом прийнято вважати матеріальні об'єкти, створені людиною або природні, що відрізняються від документів, які мають тільки запис інформації (тобто ті документи, що входять в обсяг поняття "Документ І", "Документ II", або "Документ III" за вилученням Документа IV).\nОтже, на наш погляд, називати будь-який документ "речовим об'єктом" буде некоректним. Для того, щоб показати відмінність документа як каналу передачі інформації від інших матеріальних каналів (енергетичних), достатньо вказати, що цей об'єкт "речовинний" або "субстанціальний".\nДокумент IV, або "записана інформація", — це теж матеріальний (субстанціальний) об'єкт, який і дозволяє фіксувати інформацію, щоб вона не зникала з перебігом часу. У визначенні документа головна увага тут спрямовується на характер інформації, що є доцільним. Стандартизована дефініція документа дозволяє оперувати як з документами з такими фрагментами "записаної інформації'", які не можна відокремити як речовий об'єкт. Наприклад, стаття в журналі, замітка в газеті, довідкова стаття в енциклопедії тощо можуть розглядатися як окремі документи, і вони, безумовно, мають матеріальну (речовинну) форму, але відокремити їх як речові об'єкти, як правило, неможливо без пошкодження макродокумента, до складу якого вони входять [5, c. 82].\nВизначення "документа" як "записаної інформації"" є доцільним також у тому випадку, коли йдеться про машинозчитувальні документи, зокрема такі, що існують не на окремих носіях, а в пам'яті ЕОМ. І тут, на наш погляд, "матеріальність" документа не зникає, а набуває інший вигляд.\nС.Г.Кулешов вважає, що "замість словосполучення "запис інформації-" доцільно вживати слово "текст", завваживши, що він являє собою логічну послідовність мовних та немовних знаків". Дійсно, сукупність мовних знаків традиційно зветься "текстом" . Але цим значенням традиційно обмежувалися "текстові документи", на відміну від "нетекстових", і називати всі документи текстами — значить порушити традицію.\nЗ іншого погляду, якщо текстом будемо вважати будь-яку послідовність мовних та немовних знаків, то і будь-який документ можна вважати текстом, бо соціальна інформація може передаватися тільки в знаковій формі, через певні перетворення семіотичного характеру, тобто через певний "текст". У цьому відношенні Документ IV не відрізняється від Документа І.\nКрім того, поняття "текст" має ще й більш широке значення, згідно з яким "текстом" вважається будь-який матеріальний об'єкт чи явище або їх сукупність, якщо їх розглядати з позиції семіотики: "текст тлумачиться як деяка об'єктивна сутність — знакова система — єдність прагматичних, семантичних і синтаксичних аспектів знаку [в семіотиці]... Історія, суспільство, людина, природа, буття предстали як тексти" [11, c. 29-30].\nОтже, сказати, що "документ — це текст", — означає ще нічого не сказати про відмітні риси документа як об'єкта інформаційної діяльності.\nДля теоретичного визначення поняття "документ" необхідно застосовувати комунікаційно-інформаційний підхід, тобто розглядати документ як елемент соціального комунікаційно-інформаційного процесу.\nГоловною категорією комунікаційно-інформаційного підходу є поняття "інформації", що означає "те, що передається в процесі комунікації". Інформація, що передається в суспільстві (між людьми), зветься соціальною. Соціальна інформація є одночасно "нооінформацією", "семантичною інформацією", "семіотичною інформацією".\nЗ погляду комунікаційно-інформаційного підходу, документ — це особлива форма каналу передачі соціальної інформації, яка характеризується фіксацією (закріпленням) інформації на матеріальному (речовинному) носії. У комунікаційному процесі документ може розглядатися також як повідомлення, або як джерело інформації, її передавач чи сховище.\nРозділ ІІІ. Особливості документу як знакової системи\n3.1. Специфіка мовного знака. Своєрідність документу як знакової системи\nРозглядати мову як знакову систему є сенс у тому разі, коли враховується специфіка мовного знака. Ф. де Соссюр вважав, що мовні знаки характеризуються такими рисами, як довільність (умовність), тобто відсутність між позначувальним і позначуваним якогось природного зв'язку (ця риса зближує мовні знаки з немовними), лінійність (звуки в слові вимовляють один за одним у часовій протяжності, а передані письмом характеризуються і просторовою лінійністю), змінність. Що стосується першої ознаки, то вона не є беззаперечною. Якщо немовним знакам властива абсолютна довільність (умовність, конвенціональність), то в мові є й абсолютно довільні знаки, і вмотивовані. Про довільність мовних знаків свідчить той факт, що одні й ті ж поняття в різних мовах передаються різними словами (укр. стіл, нім. Tisch, англ. table; укр. цвях, рос. гвоздь, чеськ. hfebik, нім. Nagel, англ. nail) і, навпаки, однаковими експонентами позначають різні поняття (рос. луна «місяць», укр. луна «відлуння», рос. конец «кінець», болг. конец «нитка», укр. магазин «крамниця», англ. magazine «журнал»). До вмотивованих мовних знаків передусім належать звуконаслідувальні слова типу бух, ляп, хлоп, хіхікати. Це зовнішня мотивація. Не можна стверджувати, що Ф. де Соссюр не помічав цих фактів. Він розглядав їх як другорядні й суперечливі щодо їх символічного походження. На його думку, вони не заперечують основної тези про умовність, довільність мовного знака.\nОстаннім часом думка про вмотивованість мовних знаків широко пропагується представниками теорії звукосимволізму. Справді, якщо провести психолінгвістичний експеримент на визначення розміру, віку, внутрішніх якостей невідомих істот, позначених неіснуючими словами харарапа і зілюля, то в першому слові реципієнти знайдуть такі ознаки, як велике, старе, недобре, а в другому -- мале, молоде, приємне, добре. Різні звуки викликають неоднакові асоціації (так, зокрема, як «погані» звуки опитувані назвали [х], [ш], [ж], [ц], [ф], як грубі -- [д], [б], [г], [ж], як гарний, ніжний -- [л]). Однак у цілому звукова мотивація має неосновний, фоновий характер.\nКрім зовнішньої мотивації, у мові має місце і внутрішня мотивація, до якої належить морфемна вмотивованість похідних, особливо складних слів (укр. сімдесят, перекотиполе, нім. Bestarbeiter, Regenbogen, Fernsehapparat і та ін.). У цьому випадку йдеться не про знаки і позначувані ними предмети, а про мотивування одних знаків іншими. Говорячи про вмотивованість чи невмотивованість як ознаку мовного знака, слід погодитися з висновком шведського лінгвіста Б. Мальберга, що «жоден мовний знак не є абсолютно довільним, але й не є абсолютно вмотивованим» [4, c. 26-27].\nб) один експонент (позначувальне) може мати декілька позначуваних, тобто тут існують відношення одне -- декілька і декілька -- одне (явища полісемії, омонімії, синонімії, синкретизму й аналітизму);\nв) позначувальне і позначуване характеризуються автономністю розвитку. План вираження може змінюватися при незмінності плану змісту (бъчела --> бджола) і навпаки (міщанин «житель міста» --> «назва соціального стану людей» -- «людина з обмеженими інтересами і вузьким кругозором; обиватель»).\nНепаралельність плану вираження і плану змісту отримала в мовознавстві назву асиметричного дуалізму мовного знака (термін С. Карцевського), суть якого полягає в тому, що позначувальне (позначення) прагне мати інші функції, а позначуване (значення) прагне виразитися іншими засобами. Будучи парними, вони перебувають у стані нестійкої рівноваги. Саме завдяки цьому асиметричному дуалізмові структури знаків лінгвальна система може еволюціонувати.\nІнші особливості мовних знаків зумовлені специфі-кою мовної системи. При зовнішній подібності мови й інших систем знаків між ними існують кардинальні відмінності. Своєрідність мови як знакової системи полягає в тому, що:\n1. Мова виникає природним шляхом, постійно розвивається, удосконалюється, тобто має динамічний характер. Вона здатна до саморегулювання, тоді як інші знакові системи є штучними, конвенціональними (виникають за домовленістю) і статичними. Саме цією специфічною ознакою зумовлена така особливість мовних знаків, як продуктивність. Знаки нерідко змінюють свої значення не під впливом екстралінгвальних чинників, а під впливом пов'язаних з ними інших мовних знаків. Так, зокрема, синоніми й антоніми часто орієнтуються у своєму семантичному розвиткові на своїх партнерів. Наприклад, слово південь спочатку мало значення «полудень», а північ -- антонімічне значення «час на межі двох діб, який відповідає 12 годині ночі». Коли ж слово південь набуло значення «південна сторона світу», бо саме о 12 годині дня сонце знаходиться на півдні, то антонімічне північ набуло значення «протилежна півдню сторона світу», і це зумовлено не якимись позамовними чинниками (о 12 годині ночі на північній частині неба ні сонця, ні місяця немає), а тільки впливом антоніма південь [17, c. 21-22].\nХарактерними рисами мовних знаків є також абстрактність значення деяких з них і конкретизація їх у висловленні, а також можливість їх використання у відриві від безпосередніх подій і ситуацій.\nКласифікація документів здійснюється за окремими ознаками, що характеризують матеріальний носій документа та знакову систему запису інформації. Розуміючи під «матеріальним носієм документа» єдність матеріальної основи та конструкції, форми, способи запису й вилучення інформації, шляхи її сприйняття й споживання, а під «знаковими засобами фіксації та передачі інформації» – систему знаків як складову мовної, знакової системи загалом, було запропоновано відповідні ознаки класифікування документів і фасети, утворені внаслідок цієї процедури. У першому випадку ознаками класифікації слугують матеріал носія (паперовий, прозоро-плівковий, магнітострічковий, пластинковий), форма запису (одномірний (лінійний), двомірний (площинний), тривимірний (об’ємний)), матеріальна конструкція (стрічковий, картковий, аркушевий, блочний, дисковий), способи запису (ручний (рукописний), механічний, автоматичний), декодування (призначений для читання, призначений для роздивляння, призначений для слухання, призначений для комплексного відтворення інформації) інформації, призначення для сприйняття (людиносприйманий (безпосередньо сприйманий, опосередковано сприйманий), машиносприйманий, людино-машиносприйманий), каналом сприйняття людиною (візуальний, аудіальний, відчутний на дотик, аудіовізуальний, комбінований, недоступний для сприйняття людиною), а в другому – характер знакових засобів передачі інформації (символічний, іконічний, записаний шляхом зміни структури носія), мовної системи, в якій утілено інформацію (вербальний (словесний) (вербально-писемний, літературний; вербально-усний, звуковідтворювальний), образотворчий (образотворчий статичний, образотворчий динамічний), музичний (музичний звуковідтворювальний, нотний), комплексний, матричний, іншомовний), належність знаків запису до певних знакових систем (писемний (текстовий, літературний), ізографічний, картографічний, нотний, технічно-кодований) [11, c. 25-26].\n3.2. Кодування інформації та класифікація знаків\nТак само залишається багато відкритих питань у випадку визначення видів документів за особливостями знакових засобів фіксації й передачі інформації. Обмежуючи видовий перелік документів, наприклад, за характером знакових засобів передачі інформації, називаються такі види документів: символічний, іконічний, записаний шляхом зміни структури носія. Змістова нерівнозначність пропонованих видів проглядає на позірному рівні. Якщо у випадку символічного, іконічного документів автор апелює до особливостей знаку як символу, зображення, образу, то «документ, записаний шляхом зміни структури носія» відбиває інший підхід до виокремлення класифікаційної ознаки, а саме – наслідки фіксації інформації для матеріального носія. Таким чином, пропонована Г.М. Швецовою-Водкою класифікація документів за знаковими засобами фіксації та передачі інформації, як і попередньому випадку, відзначається деяким порушенням структурної і формальної логіки.\nАналіз історичного процесу формування поняття "документ" у різних наукових дисциплінах з кінця ХІХ-го до кінця ХХ-го століття показав, що поняття "документ" є об'єктом досліджень низки сучасних дисциплін інформаційно-комунікаційного циклу, зокрема інформатики, документалістики, бібліотекознавства, бібліографознавства, архівознавства, документознавства, археографії, джерелознавства, дипломатики тощо, і в кожній науці воно має свій конкретний зміст. У кінці ХІХ — на початку ХХ ст. це поняття входить у науковий обіг книгознавства і бібліографознавства завдяки працям П. Отле та його послідовників, які, виходячи з потреб розвитку бібліографії, застосовували узагальнююче, широке значення поняття "документ" і заклали теоретичне підґрунтя документаційно-інформаційної науки.\nВизначено, що в процесі історичного розвитку сформувалися, щонайменше, вісім різних за обсягом значень поняття "документ", які співвідносяться одне з одним як поступове звуження обсягу поняття. Встановлено, що відмінності між першими чотирма значеннями „документа” пов’язані з його матеріальною та знаковою складовими, а між наступними — з генезисом, змістом та функціональністю документа. Встановлена система взаємозв'язків між усіма значеннями поняття "документ", яку можна представити як дихотомічний поділ, коли все, що не входить до поняття "документ" на тому чи іншому ступені поділу, не вважається документом. Ця теоретична схема дозволяє критично підходити до аналізу різноманітних дефініцій документа, а також пояснень щодо обсягу цього поняття. Паралельне використання терміна “документ” у різних сферах іноді викликає штучні дискусійні заперечення того чи іншого значення цього поняття.\nРазом з тим, те, що сьогодні обсяг і зміст поняття “документ” у кожній науці відрізняється, ускладнює взаєморозуміння між ними у комунікаційних процесах науки та суспільства, що бурхливо розвиваються останнім часом.\n26. Швецова-Водка В. Типологія документа: Навч. посіб. для ін-тів культури. — К.: Кн. палата України, 1998. — 79 с.\nРезюме: основні розділи та мовні особливості\nЗразок оформлення резюме.Основні помилки при складанні резюме.Характеристика та основні реквізити резюме...


Отримуємо відомості про доходи, не звертаючись до податкової інспекції або актуально про декларування!\nОтримуємо відомості про доходи, не звертаючись до податкової інспекції або актуально про декларування!\nЗ початку 2017 року стартувала кампанія декларування доходів деяких категорій громадян, отриманих у 2016 році.\nІ звичайно, по перше, перед подачею декларації (з метою уникнення розбіжностей з податковим органом) необхідно отримати відомості про суми доходів.\nСьогодні, для отримання довідки про доходи немає необхідності особисто звертатись до територіального органу фіскальної служби, її можна отримати за допомогою «Електронного кабінету платника».\nЦе питання є актуальним на цей час, у зв’язку із необхідністю декларування:\n- підприємцями (крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування) – протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (року). Відповідно, останній день подання декларації за 2016 рік – 09.02.2017 року.\n- громадянами, які проводять незалежну професійну діяльність, – до 01 травня року, що настає за звітним. Останній день подання декларації за 2016 рік – 03.05.2017;\n- заповнення е-декларацій державними службовцями до 01 квітня 2017 року.\nІ з приводу цього, контролери звертають увагу на можливість самостійного отримання з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків інформації про суми виплачених доходів та утриманих податків.\nТа повідомляють, що у рамках кампанії декларування доходів громадян та електронного декларування доходів державних службовців для фізичних осіб в «Електронному кабінеті платника» за посиланням функціонують такі сервіси:\n- «Отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в електронному вигляді». Для цього фізичній особі з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) необхідно в розділі «Подання заяв, запитів для отримання інформації» особистого кабінету створити та направити відповідний запит. Запит для отримання відомостей про доходи формується виключно фізичними особами – платниками податків для отримання інформації про себе. Крім того, податківці зазначили, що відомості про суми отриманих доходів та суми сплачених податків в електронному вигляді надаються за останні три роки (поквартально), відомості за останній звітний період (квартал) надаються через 60 днів після його закінчення.\nТакож ДФС наголошує, що отримати ключі електронного цифрового підпису можна безкоштовно у Центрах обслуговування платників податків при ДПІ.\nНаразі нагадаємо, що обов’язок щодо подання декларації про доходи передбачений для тих громадян, які отримували доходи, що підлягають оподаткуванню, але з яких податок не утримувався.\nОтже, зокрема такий обов’язок виникає:\nЗвітувати необхідно за новою формою податкової декларації (Наказ Міністерства фінансів України від 15 вересня 2016 року №821 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року №859»)\nЗа громадянами залишається право вибору способу подання декларації:\n- поштою (з повідомленням про вручення та з описом про вкладення не пізніше, ніж за п’ять днів до закінчення граничного строку подання)\n- засобами електронного зв’язку (з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису не пізніше закінчення останньої години граничного строку подання).\nОтже, для «отримання відомостей про доходи та декларування в он - лайн режимі» необхідна наявність спеціального електронного ключа цифрового підпису та авторизація за його допомогою на спеціальному веб - порталі.\nТож, враховуючи викладене, радимо не нехтувати додатковими можливостями з метою спрощення процедури декларування.


Укладання Плитки, кахлю в Івано-Франківську. Якість, Гарантія\nУкладання плитки і кахлю в Івано-Франківську\nУкладання плитки і кахлю в Івано-ФранківськуПослуга\n• Зовнішній вигляд. Плитка досить красива, на ринку важко знайте зовсім вже неприємні оці забарвлення. Так само завдяки матеріалам, з яких вона виготовляється, плитка надає шарму інтер'єру єру всієї кімнати і робить його візуально дорожці.\n• Екологічність. В основі плитки лежати природні матеріали: пісок і глина. Вони абсолютно безпечні для людей і тварин.\n• Практичність. Плитка просто в догляді: навіть найважчі забруднення повністю забираються за допомогою губки і звичайного миючого засобу. Так само плитка - досить міцний матеріал, його важко пошкодити. Особливо це актуально для власників домашніх тварин.\n• Ціна. Мабуть, на ринку можна знайте дешевші матеріали, проте що стосується співвідношення ціни і якості - тут плитки немає рівних.\nСам процес укладання плитки в Івано-Франківську є дуже трудомістким і відповідальним. Укладання плитки, кахлю в Івано-Франківську - це така робота, яка робиться на довгі роки. Вона вимагає від майстра величезної відповідальності в роботі. Необхідно дотримуватися весь алгоритм роботи, тому що укладання плитки, кахлю проводитися тільки на ідеально рівну поверхню і дотримуватися техніки.\nЯкщо Ви затіяли ремонт, можете зателефонувати за телефонами (098) 862-96-86, (066) 787-12-82, (063) 809-84-98, які вказані на сайті, наша компанія займається укладанням плитки і кахлю по Івано-Франківськ.\n• Зручність. Часто замовляти будь-які ремонтні послуги - значити провести в очікуванні цілий день, а то і більше. Спочатку чекаючи самого майстра, а потім і виконання всіх робіт. Ми ж заздалегідь домовляємося про час прибуття фахівця і дотримуємося пунктуальність. Самі роботи можуть бути проведені "під ключ", Вам зовсім не обов'язково цілий день сидіти вдома.\nЗа телефонами (098) 862-96-86, (066) 787-12-82, (063) 809-84-98 Ви можете звернути до менеджерів компанії. Вони можуть допомогти з викликом майстра, а так само дадуть відповідь на будь-яке питання, що стосується особливостей роботи компанії.\nВид матеріалу Декоративний камінь, Плитка, Природний камінь