PressReader - Ukrainskiy Tyzhden: 2017-10-06 - Катажина Квятковська-москалевич: «Я бачила, як ваші волонтери несуть на своїх руках українську армію»\nКатажина Квятковська-москалевич: «Я бачила, як ваші волонтери несуть на своїх руках українську армію»\nUkrainskiy Tyzhden - 2017-10-06 - ЗМIСТ МАЄ ЗНАЧЕННЯ - Спілкувалась Олена Кухар\nПольська письменниця про громадянське суспільство, ціну змін і ксенофобію\nТиждень поспілкувався з польською письменницею та журналісткою напередодні презентації українського перекладу її книжки «Вбити дракона. Українські революції» на Форумі видавців у Львові.\nНа зустрічах та презентаціях Катажина часто пояснює, що працює в жанрі радше літератури емоції, ніж літератури факту. Її книжка розповідає про події в Україні від Помаранчевої революції до початку війни на Донбасі, але насправді лише відображає їх такими, якими вони лишилися в пам’яті героїв її репортажів. За допомогою відомих українському читачеві сюжетів, як-от міліцейська та суддівська безкарність, політтехнології, незаконні забудови, Врадіївка, історія Оксани Макар, власне Майдан, Крим, Донбас, Квятков- ська-москалевич створює книжковий простір, де Україна постає територією тектонічних зрушень, які зрештою ні до чого не приводять. Країна сонних міст, де виправдувальний вирок суду — це нереально й де система побудована таким чином, щоб у будь-який момент можна було ув’язнити кожного громадянина, раптом гуртом виходить на нетипові для себе демонстрації, а\nпотім — так само гуртом — зраджує відвойовані кров’ю цінності.\nНаша розмова з авторкою про Україну та Польщу, посттравматичний синдром українських військових та небезпеки європейської ксенофобії, про коріння й пам’ять, а ще про те, чому гасла врешті лишаються тільки гаслами.\nЧому свого часу ви обрали саме Україну для життя й роботи? — Я людина емоції, і дуже важливо, щоб емоції не лише окремих людей (представників країни), а й спільноти, суспільства загалом були для мене зрозумілими. Вперше побувала тут студенткою, мала 20 років і не мала життєвого досвіду, але відразу зрозуміла, що в мене з вами схожа група крові.\nТоді ще не знала, що маю коріння звідси, швидше за все, звідкілясь із маленьких білоруських містечок. У моїй родині про це ніколи не говорили. Я народилася в колишній Німеччині — мова про польські землі, що були німецькими й перейшли до Польщі вже після війни (Другої світової. — Ред.), — і завжди відчувала, що моя сім’я живе ніби без коріння.\nУ 15 років уперше поїхала самостійно на південь Польщі відвідати подругу. Тоді побачила, що таке місцевий патріотизм, коли подруга показувала мені своє місто, свою землю і додавала: «Ми всі звідси».\nСвоєю чергою, відчула щось подібне, коли студенткою приїхала до Білорусі та України. Якщо уявити, що країна — це велика книга, то саме в Україні виявилося, що я розумію абетку й можу починати читати.\nАле із самого початку була Білорусь? — Так. У юності я мала погану звичку: якщо всі навколо захоплюються чимось, то я повинна захопитися іншим! У нашому інституті всі були в захваті від України та гурту «Океан Ельзи». Тож «Океан Ельзи» я не слухала принципово й замість України спершу поїхала до Білорусі.\nУ 2006 році мене за громадську активність, можна сказати, з Білорусі випхали: тоді ми з друзями без сил і без ресурсів намагалися організувати там щось на кшталт Помаранчевої революції, але зазнали поразки. Помаранчева революція, яку я, звісно, бачила на власні очі, була формуючим моментом, подією, що заклала фундамент моєї особистості. Тому після Білорусі я опинилася в Україні.\nНе хотіла повертатися до Польщі, бо на той момент вважала її досить нудною країною, яка впевнено рухається в західному напрямку. Якщо наші батьки ще мали за що боротися, моє покоління вже жило в Європейському Союзі, насолоджувалося стабільністю й теплою водою в крані. Здавалося б, ну що в такій Польщі може бути цікавого для людини, яка хоче писати? Я помилялася. Але з 2007 року навчалася в Харкові й аналізувала процеси, що відбувалися в Україні.\nТоді ви почали збирати історії для своєї книжки? — Ні, тоді ще не думала про книжку, але вже дуже хотіла зрозуміти, чому гасла Помаранчевої революції лишаються тільки гаслами. Пам’ятаю, у Харкові якісь студенти-китайці пояснювали мені, що від ментів треба тікати, щойно побачиш їх здалеку, бо вони здирають з іноземців гроші. Я не могла повірити: як таке коїться після 2004-го? Розуміла, що українська буденність після першого Майдану не зазнала серйозних змін, але прагнула дізнатися чому.\nЦі наївні запитання заклали основу для книжки. Але спершу планувала її як книжку підсумків — до десятиріччя Помаранчевої революції, бо остання вважалася ключовою подією за цей період. Ніхто не прогнозував того, що сталося в Києві наприкінці 2013-го.\nЯкими ви запам’ятали події Революції гідності? — Прилетіла до Києва 21 листопада, того вечора ми з друзями саме сиділи в кафе на Подолі. Я повторювала: хлопці, ну ходімо на Майдан. Вони казали, мовляв, ну що ти, нічого не буде, та й дощ іде. Врешті ми долучилися до Майдану тільки в п’ятницю вранці 22 листопада — через «дощ» і через те, що «нічого не буде». Це лише ілюстрація того, що буквально за хвилину до події ніхто на неї не сподівався.\nНа той момент активно працювала над книжкою і зрозуміла, що її треба трансформувати. Вже в грудні 2013-го стало очевидно, що саме ця революція буде головною подією десятиріччя.\nДуже погано почувалася, бо не знала, як діяти в межах професії. Хотіла як журналістка передавати події в ЗМІ онлайн, але водночас мусила пам’ятати про свою книжку, їхати в регіони й працювати як письменниця.\nЦе дуже різні типи роботи, чи не так? — Безперечно. Як письменниця працюю передусім із пам’яттю: люблю приїжджати на місце, де трапилися бурхливі події, скажімо, рік потому. Запитую людей: а як воно у вас зараз?\nВпевнена, що це і є найцікавіше: пам’ять про подію формується не відразу, вона, безумовно, відрізняється від свіжих вражень. Моя робота — це не журналістика розслідувань, а дослідження того, яким чином подія вплинула на людей та сформувала їхні спогади. Один рік — мінімальна перерва між подією та часом для дослідження.\nЯк вашу книжку про Україну сприйняли сьогодні в Польщі? — Її сприйняли дуже добре. Писали рецензії, дали книжкову відзнаку, тож загалом я задоволена реакцією. Щоправда, іноді відгуки мене засмучують. Коли люди кажуть: Катажино, дякую тобі за книжку про Україну, тепер я зрозумів(ла), що там насправді сталося, вимушена щоразу повторювати: ні, стоп, це не книжка про те, що було.\nЯ ДОСІ ДИВУЮСЯ, ЯК МАЛО ЗМІНИЛОСЯ ЗА ОСТАННІ РОКИ В УКРАЇНСЬКІЙ ПОЛІТИЦІ. НАЙБІЛЬШЕ ЛЯКАЄ ТЕ, ЩО, ПОПРИ ВСІ ЖЕРТВИ І КРОВ, ЛЮДИ Й ДАЛІ СПОКІЙНО СПРИЙМАЮТЬ ПОРУШЕННЯ З БОКУ ВЛАДИ. ЦЕ МІЙ ПОДИВ І МІЙ ШОК\nЦе книжка про те, як мої герої бачать різноманітні сумні й драматичні події. Вони можуть помилятися, можуть не казати всієї правди. Важливо те, що згодом ці історії саме в такому вигляді передаватимуться іншим поколінням. Саме так мої герої розповідатимуть про ці події.\nТобто йдеться про фіксацію певної наративної традиції? — Саме так!\nКнижка починається порівняно спокійно, але потім ви нарощуєте темп і поглиблюєте, так би мовити, рівень жаху, рівень моторошності. Хтось із героїв навіть використовує словосполучення «кінець світу». Ви мали на меті передати цю апокаліптичну атмосферу? — Я завершувала книжку в дуже складний для України момент — йдеться про Іловайський котел. Але свідомо вирішила не включати історії про ці події: по-перше, ще занадто рано, а подруге, мій текст вже і так був вельми болючим.\nПам’ятаю, як одного ранку говорила з бійцем, який втратив на війні руку. Ми домовилися про зустріч у кафе біля лікарні, де він тоді перебував. Це був 18-річний хлопець, і він пам’ятав усе, що з ним трапилося. О 10-й ранку замовив горілку й випив її всю — майже повну пляшку — під час нашої розмови. Думав лише про бажання поверну-\nтися на фронт. Хотів, щоб американці купили йому протез і він знову міг іти воювати.\nБагато міркую над тим, яким чином травма цих людей позначиться на українському суспільстві. Загалом за 10 років було б цікаво подивитися, яким чином вплинули на країну, суспільство та окремих людей події, котрі ми зараз проживаємо. Яким чином країна допомагатиме бійцям, що повертаються додому. Архітектори, наприклад, вже зараз мають працювати над адаптацією міст до збільшення кількості людей з інвалідністю. Це повинно відбуватися! Але, на жаль, такі питання вирішують не волонтери, а держава.\nДеякі ваші новели наштовхують на думку, ніби в Україні досі панують 1990-ті роки. Чи лишається таке відчуття в Польщі? Чи ви вже «вбили свого дракона»? — Ні-ні, наш польський дракон зараз саме піднімає голову, до того ж виявилося, що цих голів багато. Але почну з думки про відчуття 1990-х. Я не хотіла, щоб мій текст справляв таке враження. Навпаки, щоразу підкреслюю свій захват від людей, які з’явилися тут у вас, від великої кількості волонтерів та активістів, які роблять усе, що можливо. Завдяки їм досі стоїть Україна: я сама бачила, як ці прекрасні люди на своїх руках несуть українську армію.\nРазом із тим я досі дивуюся, як мало змінилося за останні роки в політиці. Найбільше лякає те, що, попри всі жертви і кров, люди й далі спокійно сприймають порушення з боку влади. Це мій подив і мій шок.\nА що стосується польського дракона… Можливо, я дещо перебільшую, але мені здається, що в Польщі зараз відбуваються дуже погані процеси, маю на увазі ксенофобію та націоналізм. Пам’ятаю момент, коли вийшла з літака в Польщі вперше після тривалої відсутності. На мене відразу буквально вилився страх людей перед мігрантами, новоприбульцями. Боялися всі — від працівника міграційної служби до жінки в медпункті, яка брала в мене кров. Всі боялися чогось інакшого, того,\nчого раніше не було. Мені це видавалося психозом. Телевізор, своєю чергою, лише закріплює й розвиває в глядачів такі емоції, адже тими, хто боїться, легко керувати. Люди, які сповідували принципи етнічної зверхності, були завжди, але раніше вони соромилися заявляти про себе вголос. Тепер цього сорому вже немає. Чужий, отже, той, хто приїде й псуватиме нашу чудову країну? Не смішіть, ми самі вміємо це прекрасно робити…\nЯк протидіяти цим тенденціям? — Якщо чесно, не знаю, що робити, і це дуже болить. Якось у літаку побачила чоловіка, що читав газету — один із наших провладних щотижневиків. Раптом спіймала себе на думці й сама того злякалася: я встигла вирішити, що ця людина для мене вже «за межею», що з нею немає про що говорити, бо вона з протилежного табору. Мене злякала власна оцінка: вона свідчила про глибину конфлікту між цими таборами. Конфлікт такої глибини я спостерігала на Донбасі: бачила той момент, коли люди вирішили, що їм більше немає про що говорити одне з одним.\nКолись, під час Євро-2012, Донецьк щиро розмахував українськими прапорами. Так само я бачила, як поляки колись раділи Євросоюзу, і бачу, яка серйозна хвиля проти ЄС сьогодні здійнялася в моїй країні. Звісно, у Польщі поки що немає такої гострої драми, як на Сході України. Але стереотип, що «з половиною країни мені немає про що говорити», дуже небезпечний. Принаймні свою внутрішню систему від таких думок потрібно захищати.\nРозмови про книжку «Вбити дракона-2» — це не жарт? — Ні, я справді хочу повертатися до України й думаю, що за 10 років буде потрібна книжка про те, яким чином сучасні події запам’яталися суспільству. Питання «що буде з Україною далі» відкрите. І я щиро бажаю українцям доброї країни, такої, яка не кусатиметься й не вбиватиме. Ви на це заслужили.


Гель для душу Be Beauty Orchid, 1.5 л (Польща), ціна 64 грн, купити на UB.UA • UB.UA\nub.ua Каталог товарів Краса і здоров'я Косметика та засоби догляду для тіла Засоби для ванни та душу Гель для душу Be Beauty Orchid, 1.5 л (Польща)\nГель для душу Be Beauty Orchid, 1.5 л (Польща)\nКод товару: M9114855\nКрем-гель для душу. BE BEAUTY ORCHIDEA 1,3 л.\nГель для душа Old Spice оригинальний 400 мл, Англия\nКрем-гель для душа Bebeauty 7 молочный 1,3 л, Польша\nГель для душу Be Beauty 400 мл, Польща\nОпис товару Гель для душу Be Beauty Orchid, 1.5 л (Польща)\nГель для душа Be Beauty Orchid - ніжний очищаючий гель для душу і піна для ванни в одному флаконі! Збагачений екстрактом орхідеї і бавовняним молочком для розгладження, пом'якшення шкіри і дбайливого миття.\nПри щоденному використанні шкіра стане м'якою, гладкою і придбає здоровий зовнішній вигляд. У цю серію гелів включені різні рослинні екстракти, кокосове, вівсяне і бавовняне молочко, натуральні бальзами та комплекс вітамін. Крем - гелі цієї серії не містять синтетичних ароматизаторів, барвників і консервантів. Мають тонкий, приємний, квітковий аромат, який подарує не тільки фізичне, але психологічне задоволення, адже як відомо, запах впливають на нашу підсвідомість. Гель для душу BeBeauty пом'якшує шкіру, захищає її від втрати вологи і створює відчуття гармонії і спокою.\nВідгуки Гель для душу Be Beauty Orchid, 1.5 л (Польща)\nФотографії Гель для душу Be Beauty Orchid, 1.5 л (Польща)


а)Суспільно небезпечним– тобто загрожував тяжкими наслідками – у сфері важливих суспільних цінностей – життя, здоров’я, властності, державного керування і т. ін. При цьому напад не обов’язково повинен бути злочином, досить і того, що він був реально небезпечним – загрожував тяжкими наслідками.\nКрайня необхідність – суб’єктивне право кожної людини. Для деяких осіб вона є також і юридичним обов’язком (пожежники, лікарі, працівники МВС). Ці особи не мають права ухилятись від своїх обов’язків посилаючись на стан крайнї необхидності.


М.С.Паночко: "Слово Боже - це істина і благодать" | Українська Християнська Євангельська Церква\nМ.С.Паночко: "Слово Боже - це істина і благодать"\n18 квітня 2010 року на двох перших недільних служіннях Християнської церкви “Слово життя” м.Донецька (УХЄЦ) проповідував єпископ, голова Всеукраїнського Союзу Церков християн віри євангельської - п'ятидесятників Михайло Степанович Паночко.\nНапередодні Михайло Степанович ділився словом на святкуванні Дня Біблії, і люб'язно погодився послужити Донецькій церкві також у неділю.\nПредставляючи гостя, старший єпископ УХЄЦ Леонід Падун сказав, що має за велику честь служити Богу разом з єпископом Михайлом Паночком у складі Всеукраїнської Ради Церков і релігійних організацій, мати його за приклад людей віри та глибокої присвяченості Богові. “Біблія говорить, що один Господь і одна віра, і ми відкриті до того, щоб Бог говорив до наших сердець через наших братів” - зауважив пастор Леонід.\nЯк на святі Дня Біблії, так і на недільних служіннях, велику увагу Михайло Паночко приділив Слову Божому як найвищому авторитету та фундаменту духовного життя для кожного християнина.\nНа першому служінні Михайло Степанович проповідував за книгою Приповістей Соломонових про Слово Боже як великий скарб та Божу мудрість, яку ми можемо сьогодні шукати, кликати та приймати до свого серця, щоб мати благословення у своєму житті. Біблія, Слово Христове, має стати для нас невід'ємним об'єктом нашого життя, основою нашого духовного слідуванням за Ісусом, найвищим авторитетом, щоб у будь-якій життєвій ситуації ми могли запитати: “А що говорить Святе Письмо?”. Особливу увагу Михайло Степанович приділив важливості для кожного віруючого бути активним у виконанні Божого Слова і робити свою частину найкращим чином, бо тільки тоді буде успіх та зріст.\nНа другому служінні Михайло Паночко представив Слово Боже як добру звістку, Слово істини і благодаті. Біблія говорить про Ісуса Христа: “Ти кращий від людських синів, в Твоїх устах розлита краса та добро”. З уст нашого Господа Ісуса Христа ніколи не виходило поганого слова. Щоб із Ним не відбувалось, з Нього виходили не слова образи та гіркоти, а лише слова любові, прощення та благодаті, тож це є великим прикладом для кожного з нас – благословляти один одного, а не проклинати, зцілювати серця, а не ранити їх.\nНаприкінці служіння Михайло Степанович передав теплі братерські привітання від віруючих Церков християн віри євангельської - п'ятидесятників, та отримав у відповідь взаємні привітання та слова щирої подяки від віруючих Української Християнської Євангельської Церкви.\n← Рада Євангельських Протестантських Церков України заявляє про неприпустимість втягування Церков у політику У Донецьку відбулось урочисте служіння, присвячене Дню Біблії →


У Франції помер кутюр′є Карл Лаґерфельд - ЗМІ | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 19.02.2019\nНімецький кутюр'є Карл Лаґерфельд (Karl Lagerfeld) помер у Франції. Про це у вівторок, 19 лютого, повідомило французьке видання Paris Match. Згодом цю інформацію підтвердило джерело з дому моди Chanel, де працював Лаґерфельд.\nУ січні 85-річний модельєр не був присутнім на показі мод Chanel, що породило припущення про поганий стан здоров'я кутюр'є.\nПісля втрат Другої світової війни багато хто мріяв почати нове життя - красиве, яскраве і безтурботне. Тодішня мода підхопила тренд та допомогла людям забути воєнну епоху. (16.05.2018)\nКарл Лаґерфельд народився в Гамбурзі, проте в 1953 році переїхав з Німеччини в Париж, де його кар'єра модельєра стрімко пішла вгору. У віці лише 20 років Лаґерфельд здобув перше місце на конкурсі, організованому Міжнародним секретаріатом з шерсті IWS, за створення жіночого пальта жовтого кольору.\nУ середині 1960-х Карл Лаґерфельд працював для римського лейбла Fendi, що традиційно спеціалізується на виробництві одягу та аксесуарів зі шкіри та хутра. Два періоди свого творчого життя Лаґерфельд присвітив дому моди Chloé: з 1964-го по 1984-й, а потім - з 1992-го по 1997-й. Культового статусу набули сукні, які майстер розмалював від руки. У 1974 році Лаґерфельд заснував свою власну лінію моди - Karl Lagerfeld Impression. У 1983 році Карл Лаґерфельд став художнім директором дому моди Chanel.\nВідтоді, як 1989 року помер супутник життя Лаґерфельда, кутюр'є жив на самоті. Він ніколи не був у шлюбі і не мав дітей.\nТеми Франція, Мода, Карл Лаґерфельд\nКлючові слова Франція, кутюр'є, мода, Карл Лаґерфельд, Chanel\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3DebK


Правда — не можливість, а громадянський обов’язок\n13-10-2021 / Аналітика / Полтава\nНеобхідність потужного громадянського просвітництва беззаперечна. Особливо в умовах, коли в Україні суспільні суперечності, обтяжені глобальною суперкризою і пандемією, значно загострюються. Для щирого і компетентного діалогу про те, як домогтися їх розв’язання в інтересах переважної більшості населення, Студреспубліка організувала у Полтаві V Громадянський лекторій на тему «Громадянин, громада і держава».\nНа різних проєктах і програмах Республіканського руху, Студреспубліки за участі провідних мислителів/ьок і практиків/ес послідовно осмислюється проблематика інноватування і модернізації України та світу, необхідні для цього надзусилля. V Громадянський лекторій з проблематики громадянства* відбувся 9 жовтня 2021р. у Полтавському художньому музеї (галереї мистецтв) ім. Миколи Ярошенка, де зібралися небайдужі громадян(к)и та прогресивні й цікаві експерти — Андрій Куликов, Андрій Окара, о. Антоній Рудий, Григорій Шарий, Юрій Шеляженко тощо. Стислий конспект всеукраїнської події — нижче.\nПопри всі псевдореформи, між владою і громадами — протистояння\nРеспубліканці роблять вагомий внесок у розбудову громадянського суспільства величезним обсягом повсякденної праці та реалізацією багатьох активностей, що сприяють формуванню вільного громадянина, людини довгої доброї розумної солідарної волі.\nВільні люди мають усвідомлювати свої права, боротися за їх розширення та вміти застосовувати. Республіканська відповідь на спроби насадження несвободи, все більший наступ на наші права і свободи — вільна дискусія всупереч ідеологізованому офіціозу і лицедійським симулякрам.\nНагадаємо, що Громадянські лекторії — це простір свободи без цензури і хейтспічу, де кожна думка важлива і де немає правильних чи неправильних позицій. Ця важлива ініціатива Студреспубліки, яка збирає активістів/ок, інтелектуалів/ок, молодих лідерів/ок і просто небайдужих громадян(ок) разом для компетентного діалогу про іна/інноваційний розвиток України й особистісну самореалізацію в нових складних умовах, про розвиток людини й універсальні цінності. Формат події — інтенсивний Лекторій у режимі презентації проблемних позицій у вигляді експертних доповідей із подальшим змістовним обговоренням.\nПід час відкриття V Громадянського лекторію лідер республіканців Павло Вікнянський наголосив, що, для того, аби бути спроможними до побудови Інакшої України, треба відроджувати жадобу і здатність до мислення, до уяви, до майбутнього. А держава має видавати ордени-медалі-премії зовсім не тим, хто танцює навколо неї, а навпаки, тим, хто грамотно критикує.\nОлег Слизько, лідер республіканців Полтавщини, який модерував подію, зауважив, що символічності розмові додає антураж місця проведення — картини полтавських художників, виставлених до Дня міста. І проблематизував спостереженням, що сьогодні влада і громади — не те, що не є партнерами, між ними протистояння. Попри всі псевдореформи: приміром, як вирішували на рівні міста й села питання голова і купка депутатів, так і вирішують, а вплинути на них неможливо; тільки раніше це було в рамках 5–10 сіл громади, а зараз ОТГ сягає і 50, і 150 сіл, а все залишилось по-старому.\nОлександр Лемешко, перший заступник голови Полтавської облради, відзначив особливу важливість для теперішніх часів живого спілкування, зокрема, публічних дискусій щодо соціально значущих питань.\nЗі словами привітання також виступили начальниця відділу реалізації молодіжної політики Департаменту культури, молоді та сім’ї Полтавської міськради Олена Стрілець і Студентський президент України-2021/2022, Студентський мер Полтавщини-2021/2022 Олександр Мамай.\nПотрібна «симфонічна людина»\nРозпочав основну частину інтелектуального свята з доповіддю «Складна людина» в умовах «нелінійності» розвитку пост-постмодернового суспільства» політтехнолог і політичний філософ Андрій Окара.\nІнтелектуал підкреслив, що нездатність України до суб’єктності є трагічною, як і відсутність солідарного цілепокладання. Для того, аби змінити цю ситуацію, варто усвідомити, що за нинішньої доби постмодернового та пост-постмодернового суспільства люди (і особливо молодь) втратили здатність до сприйняття довгих лінійних текстів, до мислення у категоріях причини та наслідків: зараз панує кліпова естетика і таке ж кліпове мислення. Це в ситуації, коли у студентів та й у сучасних людей в цілому можливостей зараз для розвитку і освіти незрівнянно більше, ніж будь-коли за всю історію людства, але вони дуже мало ними користуються.\nВідстань між людиною і звіролюдиною дуже скоротилася. Так само, як і відстань між людиною та Божественною людиною. Але потрібна мотивація — аби рухатись в другому, а не у першому напрямку. Відповідно, в пострадянській Україні домінує спрощення мислення, примітивізація організації економіки та промвиробництва, панують настрої ентропії та деградації. І тільки «симфоническая» («складна», «нова») людина здатна долати ці виклики.\nЯк її творити, цю «складну людину»? Особливість некласичної раціональності в умовах пост-постмодернового суспільства в тому, що вона дозволяє одночасно змінювати і людину, і соціально-економічні умови. Тут немає однобічної детермінації (коли, приміром, як у класичному марксизмі, буття визначає свідомість та мислення, а економіка — визначає соціально-політичну організацію, культуру та релігійність). Одним з методів такої синергетичної трансформації можна вважати художню літературу епічних жанрів (насамперед, роман), а також кіномистецтво та театр. Звісно, в Україні політична «еліта» (істеблішмент) майже не переймається подібними проблемами — і це напряму впливає на те, що українська політика квола та несуб’єктна.\nФілософ зауважив, що зараз в українські політиці відбулось велике обнуління, і що він не знає більше нікого з громадсько-політичних сил, окрім республіканців, хто виходив би з критеріїв Спільного Блага, органічної солідарності, необхідності виховання «складної людини» та займався б розвитком і популяризацією складного креативного мислення.\n«Патріотизм — це значить нічого не приховувати про своє»\nЖурналіст Андрій Куликов обґрунтовував, що «Правда — громадянський обов’язок (не лише) в журналістиці». Доповідач відзначив, що «які б приємні міти не були, вони впроваджують людей в оману», а це означає, що «окремі люди, цілі групи людей, спільноти, а іноді і суспільство в цілому не знають орієнтирів, за якими потрібно діяти, для того щоби забезпечити розвиток».\nТа й пропаганда все лише погіршує. От, як намагання деяких українських політиків спекулювати на тому, що «Кубань — це Україна», ігноруючи ту стріхітливу роль, яку грали українці в підкоренні тих територій Російською імперією.\nБрехня дає набагато більший негативний ефект, ніж будь-яка, здавалося б, «ризикована» правда. Приховувати ж свої злочини — ще жахливіше. Прикладів під час, зокрема, війни на Донбасі, на жаль, достатньо. А патріотизм — це значить нічого не приховувати про своє, бо інакше не зможемо це виправити. Спростовувати ж брехню іншою брехнею особливо неефективно. Бо, як стверджує журналіст, «література — це вигадка, нехай шляхетна, а журналістика — це правда».\nСила — в правді, але справа в тому, що ми робимо з цією правдою, заради чого її говоримо. Іноді й гасло «Говори правду!» використовують з метою маніпуляції.\nІнтелектуал активно розбивав стереотипи. Застеріг від потрапляння у величезну ілюзію від вживання виразів на кшталт «всі» і «ніхто» (бо так не буває) і «у кожного своя правда» (бо може бути лише своє розуміння однієї правди). Заявив, що соцмережі не можуть по-справжньому мобілізовувати людей, це всього лише платформа для масової комунікації. А термін «фейки» придумали, щоб зняти з себе відповідальність за те, що ми з ними мляво боремося.\nПромовець наполягає, що експертом/кою є кожна людина, якщо правильно визначити для неї галузь. Приміром, громадське радіо пішло з досвіду самоорганізації неписемних болівійських шахтарів.\nНаостанок свого виступу закликав менше розмірковувати про те, спрацює щось чи не спрацює, — а діяти.\nНесправедливість веде до війн та депресії\nНа «Культурі миру та ненасильства в громадянському суспільстві» акцентував Юрій Шеляженко, дослідник миру. Варто усвідомлювати, — нагадав він — що мир будується на людській свободі, а культура миру ґрунтується на документах ООН. Основне в цьому — ідеї співпраці та неконфліктності, пошук нових форматів взаємодії. Втім, дуже важливо, що без справедливості — миру не буває.\nНеобхідно дотримуватися принципу «Зла уникаємо, добро чинимо». Задача тих, хто прагне миру — розвивати ноосферу і номосферу.\nДалі психолог і священик о. Антоній Рудий мав доповідь на тему «Цинізм як ілюзія уникнення депресії». Як бачиться експерту Студреспубліки, депресія все більше й більше огортає людей в першу чергу через безгрошів’я. Культура надмірного споживання призводить до того, що по-справжньому важливі в житті речі чим далі, тим більше знецінюються.\nСтійкість в добрих цінностях і власних життєвих принципах, звичках (структура життя) — це відповідь на депресію. Треба приймати свій депресивний стан, інакше людину колишить. Бо чим дальше від депресії біжиш, тим вона має більшу владу. Тож багато хто намагається приховатися за цинізм.\nЦиніки знецінюють зусилля інших людей і спільнот, нахабно порушують норми співжиття і зазіхають те, що належить іншим, більшості людей. Ці, здебільшого багаті, люди не бажають увійти в суть своїх екзистенціальних проблем — і такою зухвалою поведінкою виправдовують власну бездіяльність. Бідні ж від страху та відчуття своєї скривдженості, несправедливості, часто зневірившись в тому, що жити можна достойно, готові жертвувати тими цінностями, в яких були виховані.\nДержава наразі заганяє людей в депресію і безнадійний стан. І хоч депресія може стати основною причиною непрацездатності, держава і роботодавці не опікуються навіть базовою меддопомогою, не кажучи вже про психологічну. Проте не можна людину опускати нижче певного рівня — заради збереження її гідності.\nЩо робити? Наприклад, Студреспубліка відверто і правдиво говорить (в міру сил) про негайні проблеми, які потребують вирішення.\n«Тільки ті, хто пов’язує свою долю з долею простого народу, мають взагалі право апелювати до народу»\nЗавершальним був виступ полтавського експерта з економіки природокористування Григорія Шарого на тему «Соціально-економічні актуалітети розвитку українського села: як зупинити занепад».\nДосвідчений держуправлінець зазначив, що диспропорції в економіці й відсутність реального самоврядування нищать українське село: «30 років в країні пісня про децентралізацію… — туфта і фікція». Раніше, приміром, основні питання життєдіяльності села вирішувалися за обов’язкової і прямої участі колгоспів.\nЩоб врятувати наше село, на думку фахівця, потрібні політичні еліти, зацікавлені в цьому, відповідні велика загальнодержавна програма соціально-економічного розвитку та потужний профільний орган влади з реальними повноваженнями і розвиток виробничої сфери в громадах. Але найголовніше — це не допустити закриття шкіл й інших об’єктів соціальної інфраструктури: не буде в селі вчителя і лікаря — села не буде.\nПідсумовуючи V Громадянський лекторій «Громадянин, громада і держава», згадали, що історія Громадянських лекторів на різні теми, унікального для України формату громадянського просвітництва, невипадково розпочалася саме з теми «Вільні громадяни – сильні громади – запорука ефективної держави» (або простіше — «Громадянин, громада і держава») ще у 2015р. і саме на Полтавщині. Це вже — 19-й, який став першою спробою організації проєкту ближче до формату своєрідної «школи»/«університету».\nТак, без вільного громадянина не може бути потужних громад, а отже й ефективної держави, втім, останнім часом цей трюїзм приходиться ледь не скрізь доводити. Бо не хочеться, щоб Україна і далі йшла по занепадницькому шляху «гаїтизації», від того ж, що десь у сусідів/ворогів може бути гірше — адекватним людям не легше.\nТреба чітко розуміти, що без високих горизонтів майбутнього немає. І що дискусія про Спільне Благо, прогресивні форми солідаризації, кооперації, спільнодії та спроба побудови Інакшої, інаваційної України, роботи навколо прогресу і миру — це далеко не тільки декларативна частина і практика, це й особистий ризик і вчинки людей. Хоча, варто визнати, що ми самі вже потрохи, на жаль, починаємо себе цензурувати, підбирати слова…\n«Тільки ті, хто пов’язує свою долю з долею простого народу, мають взагалі право апелювати до народу та спільно з ним реалізовувати найсміливіші, найпрекрасніші й найамбітніші речі, які тільки можуть бути. Ми, республіканці, так живемо і намагаємося в цю цікаву Історію залучити інших», — фіналізував лідер республіканців Павло Вікнянський.\nАктивні учасники/ці події отримали інтелектуальні подарунки від видавництва «Саміт-книга», Департаменту культури, молоді та сім’ї Полтавської міськради і Полтавської Студреспубліки — круті книги.\nНаступного дня республіканці відвідали літературно-меморіальний музей Панаса Мирного — класика української літератури і водночас практика держслужби, достатньо високопоставленого провінційного чиновника.\nПізніше будуть опубліковані стенограми доповідей, а Студреспубліка обов’язково продовжить активну роботу з розвитку громадянського суспільства та навернення України на шлях прогресу.\nПартнери: Департамент культури, молоді та сім’ї Полтавської міськради, Полтавська обласна рада, Газета прогресивних людей «Нова Республіка», видавництво «Саміт-книга», Полтавський художній музей (галерея мистецтв) ім. Миколи Ярошенка.\nПро IV Громадянський лекторій у Києві (2021; свобода слова)\nПро ІV Громадянський лекторій у Києві (2021; інновації та «нова індустріалізація»)\nПро ІІ Громадянський лекторій у Києві (2020; міжнародні відносини)\nПро ІІІ Громадянський лекторій у Києві (2020; інновації та «нова індустріалізація»)\nПро IІI Громадянський лекторій у Києві (2019; політика пам’яті)\nПро І Громадянський лекторій у Києві (2019; міжнародні відносини)\nПро ІIІ Громадянський лекторій у Києві (2019; свобода слова)\nПро ІV Громадянський лекторій у Полтаві (2019; громадянин, громада і держава)\nПро ІІ Громадянський лекторій у Києві (2019; інновації та «нова індустріалізація»)\nПро II Громадянський лекторій у Києві (2018; політика пам’яті)\nПро ІІ Громадянський лекторій у Києві (2018; свобода слова)\nПро Громадянський лекторій у Києві (2018; інновації та «нова індустріалізація»)\nПро Громадянський лекторій у Києві (2017; політика пам’яті)\nПро ІІI Громадянський лекторій у Полтаві (2017; громадянин, громада і держава)\nПро I Громадянський лекторій у Києві (2017; свобода слова)\nПро Громадянський лекторій у Сумах (2016; гуманістичні цінності)\nПро ІI Громадянський лекторій у Полтаві (2016; громадянин, громада і держава)\nПро І Громадянський лекторій у Полтаві (2015; громадянин, громада і держава)\n* Громадянський лекторій відбувся за дотримання адекватних і повністю законних карантинних приписів


Визначено п'ять найпулярніших країн для секс-туризму | Українські Новини\nВизначено п'ять найпулярніших країн для секс-туризму\n25 травня 2011, середа, 11:24 3125\n2011-05-25T11:24:00+03:00 Політика 2021-04-15T11:24:05+03:00\nНайпопулярніші місця для секс-туристів розташовані на різних континентах.\nСередній вік "еротичних мандрівників" - 25-50 років.\nЩе недавно такий досить екзотичний вид відпочинку, як секс-туризм, стає дедалі популярнішим. За даними туристичних агентств, попит на цю послугу з кожним роком зростає.\nСередній вік "еротичних мандрівників" - 25-50 років. Серед секс-туристів зустрічаються як чоловіки, так і жінки, як вільні, так і одружені.\nКожен із них шукає в такому відпочинку щось своє - драйв, романтику чи гостроту відчуттів. За спостереженнями психологів, секс-туризм допомагає людям позбутися комплексів і стресу й більш яскраво проявити свою сексуальність.\nАле не варто забувати й про ризики, які приховують подібні вояжі. Це й захворювання, що передаються статевим шляхом, і можливості зіткнень із поліцією, і неприємні ситуації з підкиданням наркотиків.\nОднак для тих, хто все-таки вирішив для себе моральний і матеріальний бік справи, складено рейтинг 5 найбільш популярних країн для еротичної подорожі.\nНідерланди - справжня європейська Мекка для любителів різноманітних сексуальних розваг. Можна замовити будь-які послуги у кварталі Червоних ліхтарів або відвідати порно-театр Casa Rosso, де кожен може стати учасником вистави.\nДля початківців, а також тих, хто цінує романтику й традиційний секс, найкращим буде відпочинок у Чехії. Жрицю кохання можна замовити по телефону, вибрати на вулиці або ж звернутися до елітного нічного клубу з інтимними послугами. Модним віянням у Чехії вважаються корпоративні вечори відпочинку в публічних будинках.\nНаступна країна в списку країн, що пропонують секс-туризм, - спекотна Бразилія. Незважаючи на те, що проституцію офіційно тут заборонено, в інтим-клубах і саунах можна вибрати собі супутницю на будь-який смак. А під час карнавалу наприкінці лютого атмосфера ще більше схиляє до розпусти. Суттєве зауваження - у Бразилії дуже негативно ставляться до людей нетрадиційної орієнтації, і для них перебування в цій країні може виявитись навіть небезпечним.\nТаїланд широко відомий як сексуальна столиця світу. Тут можна знайти найбільш вишукані інтим-послуги за сміховинно низьку ціну. Однією із найбільш популярних місцевих розваг вважається знаменитий тайський масаж. А жінки, перебуваючи в Таїланді, можуть замовити не просто чоловіка на ніч, а супутника для відвідування екскурсій і ресторанів - одним словом, дама може з повним правом відчути себе королевою, яку всюди супроводжує "послужливий лицар".\nНе менш радо зустрічає секс-туристів з різних країн гостинна Куба. Тут можна знайти собі супутницю або супутника на дискотеці або на пляжі, причому зовсім безплатно, адже офіційно проституції на острові Свободи не існує.\nБільше новин про: Секс Туризм Проституция Эротика


Художнє ткацтво на Україні поширене з давніх-давен - Телеканал ''Чернівці''\nХудожнє ткацтво на Україні поширене з давніх-давен. Протягом століть цей вид народного мистецтва розвивався та удосконалювались технічні прийоми виготовлення тканин. В бібліотеці ім. Михайла Івасюка відбулось відкриття експозиції дипломних та творчих робіт студентів відділу «Художнє ткацтво» Вижницького коледжу.\nНа презентації «Художнє ткацтво» представили близько 30 робіт, виконаних в різних техніках. Основна мета якої привернення уваги молоді до такого виду прикладного мистецтва, адже не завжди сучасні люди розуміють наскільки це може бути круто, розповідає викладач коледжу Олександра Петращук-Гинга .\nОлександра Петращук-Гинга – викладач Вижницького коледжу прикладного мистецтва: «Це проблема не тільки нашого Вижницького коледжу, а й проблема взагалі , можна сказати Всеукраїнська. Сучасна людина, хоче вже швидко негайно , те що робиться роками, те що робиться цим ремеслом, вона не дає одразу якісь плоди, потрібно ще навчитися, потрібно попрацювати. Але якщо ти вивчишся попрацюєш і щось зробиш по своєму – оригінально, сучасно, то відповідь буде хорошою».\nКароліна – студентка 4 курсу Вижницького коледжу прикладного мистецтва: «Я думаю він не популярний, через це що багато людей не цікавляться цим , вони думають що ткацтво це давнє ремесло і це все старе. Але ткацтво то є сучасне і молодь не цікавиться цим так як би хотілось би.))\nСтудентка продовжує для того аби зробити гарний виріб потрібно вкласти в нього всю душу. Робиться це не швидко від місяця до півроку, в залежності від складності. Кароліна ділиться, натхнення бере з навколишнього середовища, адже у Вижниці прекрасна природа. В експозиції представлені гобелени, доріжки, килими, предмети домашнього вжитку, елементи одягу і не лише. Все від минулого до сьогодення. Викладач коледжу пані Олександра додає, справжні поціновувачі цього ремесла розуміють ціну таким речам і залишають їх в своєму інтер’єрі.\nОлександра Петращук-Гинга – викладач Вижницького коледжу прикладного мистецтва: «Свідомі люди розуміють що то є дійсно гарно, і свідомі люди які розуміють важливість таких речей в сучасному інтер’єрі вони повертаються до цього. Шукають щось цікаве, щось нове. Але, нажаль, цікаве, залишилось те давніше, сучасного вже дуже мало. Мало художників є, які повертаються до цієї професії».\nДеякі роботи з цієї експозиції вже були представлені на виставках в Угорщині та Румунії.


У центрі столиці оперативно відремонтували провал асфальту - 13 грудня 2021 - Auto24\nУ центрі столиці оперативно відремонтували провал асфальту\n13 грудня 2021 , 10:15\nУчора на бульварі Шевченка провалився асфальт. Сьогодні ділянку вже відремонтували та відновили рух по ній.\nСтоличні комунальники відремонтували водопровід на бульварі Тараса Шевченка, перекритий ввечері 12 грудня через аварію водопроводу. Рух транспорту там відновили. Про це зранку 13 грудня повідомив перший заступник голови Київської міської державної адміністрації Микола Поворозник.\nЧитайте також: В мерії підрахували кількість автомобілів у столиці\nЗа його словами, дорожники відновили асфальтне покриття. Автобуси курсують у звичайному режимі, а роботу тролейбусів також обіцяють відновити найближчим часом.\nНагадаємо, через аварію на водопровідних мережах на проїжджій частині бульвару Тараса Шевченка у Києві 12 грудня провалилося асфальтне покриття. Рух усіма смугами бульвару в напрямку вулиці Хрещатик був перекритий.


Інформаційна кампанія MasterCard у метро — Агенти змін\nІнформаційна кампанія MasterCard® у метро\nВчервні 2015 компанія MasterCard впровадила оплату безконтактними картами в київському метро. Сімнадцять станцій було обладнано терміналами для оплати проїзду безконтактними картками MasterCard прямо на турнікеті. З грудня 2015 такі термінали встановлено на всіх 52-х станціях. «Агенти змін» пишаються тим, що змогли долучитися до цього інноваційного проекту, створивши спільно з MasterCard та Київським метрополітеном просту та зрозумілу комунікацію для пасажирів.\nМи розуміли, що звичайні люди недостатньо орієнтуються у відмінності платіжних систем та технологій. Далеко не всі звикли платити не готівкою, а банківською карткою, тим більше — безконтактно. Крім того, з безконтактною технологією пов’язано певні міфи, стереотипи та побоювання, які нам належало розвіяти.\nПерший виклик — це стислі терміни. На планування, бізнес-інтерв’ю, дослідження всіх станцій, два етапи досліджень користувацького досвіду, визначення типів користувачів, брейн-шторми, верстку плакатів і дизайн турнкікетів у нас було близько трьох тижнів. Ми мали встигнути розробити комунікаційну стратегію до наступної хвилі впровадження терміналів на станціях.\nТакож складність проекту полягала у великій різноманітності цільової аудиторії. Користувачі метро — це мільйони людей різного віку, достатку, рівня технічної та фінансової грамотності.\nДослідження у цьому проекті проходили у двох напрямках. Насамперед треба було вивчити цільову аудиторію, щоб сегментувати мільйони пасажирів за кількома типовими ролями зі схожими характеристиками. Відправною точкою стало онлайн-опитування. Воно дало змогу сформулювати перші гіпотези щодо мотивації використання тих чи інших способів оплати, а також типових потреб, побоювань та стереотипів пасажирів. На основі даних онлайн-опитування ми визначили 6 ролей, для кожної з яких склали карту емпатії та описали їх за допомогою методики персонажів.\nДеякі з результатів чисельних брейнштормів\nДалі ми хотіли зрозуміти, яку інформацію та у якій точці відображати. Тому для кожної ролі сформулювали типовий сценарій оплати проїзду та проходу через турнікет. Ми описали сценарії у вигляді customer journeys та визначили точки контакту, потреби і проблеми у цих точках.\nКарта переміщення між точками\nПриклад детального customer journey\nАле поки що це були лише гіпотези, які нам потрібно було перевірити, доповнити та корегувати. Саме для цього ми розробили для кожної ролі свій аркуш опитування та пішли у метро, щоб поспілкуватись з реальними пасажирами безпосередньо у контексті оплати проїзду. Це дослідження дало нам багато нової важливої інформації. Наприклад, ми підтвердили гіпотезу, що більшість людей мають картку MasterCard та знають про нову можливість безконтактної оплати. Але в той самий час, ми зрозуміли, що якість знань про цей спосіб оплат та платіжні системи в цілому потребує вдосконалення.\nЗ іншого боку, нам потрібно було вивчити всі вестибюлі усіх станцій метро, щоб зрозуміти їх відмінності. Ми відфотографували 73 вестибюлі на 52-х станціях. Це було необхідно для того, щоб зрозуміти, де і яку інформацію ми можемо розміщувати. Нам довелось проаналізувати для всіх станцій всі точки контакту, які ми описали в customer journeys. Щоб систематизувати дані, для кожної точки контакту ми ввели такий показник, як «ступінь можливої деталізації інформації», який залежав від зручності вивчення інформації та часу на її сприйняття у цих точках.\nПрототипи та дизайн-рішення\nЗважаючи на результати опитування пасажирів, ми вирішили не розповідати на інформаційних плакатах про переваги безконтактних оплат з MasterCard загалом, а доносити до людей передусім необхідну базову інформацію щодо цього способу оплати саме в метрополітені:\nскільки коштує проїзд, і чи є комісія;\nчи потрібно якимось чином активувати картку;\nкому задавати питання.\n«Інформаційний плакат» розповідає тільки про можливість оплати безконтактною карткою MasterCard. Розміщується в тих місцях, де зупинитись надовго неможливо або інформацію сприймати незручно. Наприклад, біля каси і автоматів поповнення карток у завантажених або вузьких вестибюлях.\nМаксимально повний «просвітницький плакат». Розміщується в тих місцях, де пасажир може зупинитись та спокійно прочитати інформацію.\n«Плакат-інструкція» розповідає про те, як саме користуватись безконтактною карткою MasterCard в метро. Розміщується на кабіні контролера біля турнікетів.\nТакі суто інформаційні плакати та відсутність рекламних слоганів також відповідали одному з першочергових обмежень, які ми ставили перед собою на початку проекту: наш дизайн не є рекламою та не має сприйматись як реклама.\nОкрім плакатів ми також розробили дизайн турнікетів MasterCard. Ми хотіли зробити турнікети такими, щоб їх можна було описати одним словом. І ми знайшли це слово: ЖОВТІ. Тепер на інформаційних плакатах ми могли чітко вказувати, на яких турнікетах можна розплатитись карткою MasterCard. Оперування означенням «жовті» дозволило нам позбутися в комунікації зайвої інформації та декоративних елементів, що могли б заплутати пасажира. Ми мусили враховувати потреби пасажирів, що користуються іншими способами оплати, тому на турнікеті відображено інформацію про сплату жетонами та безконтактними картками метрополітену, які він теж приймає.\nНе надто прості для розуміння турнікети MasterCard, що існували до нашого втручання\nПримірка нового дизайну у «Фотошопі» на різних моделях турнікетів\nКрім того, ми вирішили зробити жовтою і стінку сусіднього турнікету. Таким чином ми створили «жовтий коридор», щоб пасажирам було зрозуміліше, з якого боку від термінала оплати проходити через турнікет.\nЗважаючи на стислі терміни проекту, ми не мали змогу розвернути повноцінні юзабіліті-тестування плакатів та дизайну турнікетів, тому обмежились тестуванням рішень на людях-представниках різних ролей, до яких мали швидкий доступ, та приміркою на різних станціях.\nПримірка плакатів на станціях\nУ ході примірки нового дизайну на реальних турнікетах ми зрозуміли, що на деяких станціях через інтенсивний потік людей у пасажирів не завжди є можливість зорієнтуватись, до якого турнікета прямувати з карткою MasterCard. До того ж на різних станціях турнікети розміщено як з правого, так і з лівого боку загального ряду турнікетів. Ми зробили нові турнікети ще помітнішими, додавши стрілку на підлозі.\nПримірка нового кардрідера та дизайну турнікета\nНові турнікети помітно виділяються серед інших\nМи раді, що в Україні є компанії, які ведуть комунікацію не за рахунок агресивної демонстрації свого бренду на всіх можливих покажчиках та створення візуального хаосу у місті, а впроваджують нові сучасні можливості, які роблять життя киян комфортнішим.\nМи віримо, що розроблена нами інформаційна кампанія полегшить життя звичайних пасажирів та стане ще одним кроком на шляху до простої та зрозумілої навігації в громадському транспорті, а проведені дослідження дали представникам компанії MasterCard ще краще розуміння потреб держателів карток.\nМи продовжуємо співпрацювати задля реалізації інших корисних проектів для міста. І дуже скоро ми про них розповімо, адже це тільки початок.


«Таємниця старого Лами» Доржа Бату. Уривок - портал новостей LB.ua\nГлавная — Культура — 4 апреля 2021, 10:35\nЗ анотації: «Таємниця старого Лами» — нова книжка Доржа Бату, в основі якої — реальні події з життя автора та реальні персонажі. Це не просто збірка оповідань про Вчителя, як може здатися на перший погляд. Кожен читач знайде у цій книжці щось своє: для когось ця історія привідкриє таємниці Вчення і буддійського світосприйняття. Для когось вона буде екскурсом у жорстокі радянські часи і покаже, що доля усіх народів, які були загнані в СРСР, трагічно схожа. А для когось вона буде просто неймовірно веселою і сумною водночас, детективною пригодою двох хлопчаків та їхнього старого Вчителя Чімітдоржа-лами.\nКазки старого Лами\nЧімітдорж знав багацько цікавих історій, влітку вечорами розповідав їх нам на ґанку будиночка номер чотирнадцять, а взимку — коло грубки, в якій весело гули й тріщали соснові дрова.\nПро давніх чудовиськ, про багатyрів* Нижнього, Середнього і Верхнього світів, про красуню Алaн-Гоa, дочку Баргуджин-Гоa і Хоридoй-Мергeна, ватажка бурят-монгольського племені хорі-тумaтів. І про її молодшого сина, Бодончaра, який був предком Великого Чінгісхaана.\nЯ завжди, розклавши вуха по плечах, слухав ці казки, й щоразу по закінченні чергової історії старий монах піднімав мою відвислу щелепу коричневим зморшкуватим, але міцним, мов залізний прут, пальцем. І ми обидва весело сміялись.\n— А мені наґаса розповідав, що як йому було десять років, то він бачив у Чесанському дацані ламу, який начебто вмів чи то літати, чи то телепортуватись, ну, тобто зникати в одному місці і з’являтися в іншому. Ото ж маячня! — і я зареготав, як дурний.\nУчитель не сміявся. Він подивився на мене й тихо сказав:\n— Твій наґаса 1915 року народження. Відповідно він міг це бачити на початку двадцятих і десь до 1929 року...\nЯ перестав сміятися.\n— Тоді не було ніякого «Чесанського дацану», а був великий монастир Гандaн Чоймпеллінґ**. Там служило понад шістсот лам і хубараґів.\n— Ого! Такий великий!\n— У мене там служив емчі-ламою дідів брат, — подав голос Беліґ.\n— Там була дуже багата бібліотека. А потім, 1927 року, прийшли більшовики й почався терор. Хапали перших-ліпших і відкривали за фальшивими свідченнями справи. Заарештовували й розстрілювали. А 1937-го монастир закрили остаточно, бібліотеку пограбували. Безцінну святиню, подарунок самого Далай-лами XIII — нефритового Будду — забрали. Так він і пропав. Безслідно зник. Лам і хубараґів розстріляли.\n— Радянська влада?! Більшовики?! Комуністи?!\nБагша подивився на мене крізь примружені повіки й мовчки кивнув. Сказане ніяк не сходилося з червоними прапорами, що ними було утикане все місто перед першим травня, та з комуністичними гаслами на будинках і солодкими дифірамбами КПСС по тєлєку.\n— І що... Їх усіх?.. — розгублено спитав я.\nУчитель мовчки кивнув.\n— Старший брат мого діда зник десь тоді, в тридцяті роки, — тихо сказав Беліґ. — Нам бабуся забороняє про це говорити.\nЯ ще не знав тоді, що й старшого брата мого наґаса, Бабудоржo, який теж служив хубараґом у Гандан Чоймпеллінґ, забрали ще 1927 року одним з перших. І розстріляли.\n— А того ламу, що «вмів літати», скоріше за все, звали Очир-лама. То був наставник мого наставника, Пунцоґ-лами, — і Чімітдорж знову заплющив очі.\n— Тобто він таки літав? — ледве дихаючи, спитав я.\n— А що саме розповідав про це наґаса? — знову відповів питанням на питання Чімітдорж. Я ненавидів, коли він так робив.\n— Ну... Розповідав, що той лама міг сісти медитувати на західній стороні монастиря, а закінчити вже на східній. І ніхто не бачив, як він підводився і йшов. Може, він і перелітав, а може, просто зникав у одному місці і з’являвся в іншому.\n— А ще він міг через пів години опинитись у Цугoльському дацані, отримати там печатку від тамтешнього настоятеля й вернутися назад. А до Цугола чотири дні їзди верхи, — сказав Чімітдорж.\n— Як ви знаєте?! Про це наґаса теж розповідав!!! То це правда?! — я аж дихати перестав.\n— Ну, не знаю, може, воно й правда... — на обличчі Вчителя ледь-ледь означилася усмішка. — А може, набрехав тобі твій наґаса. Я його знаю — жартівник він неабиякий!\nІ старий монах задоволено зареготав.\n— От же ж... — розчаровано протяг я. — Вір вам, дорослим, після цього…\nОднак було й те, що я сам бачив на власні очі, але пояснити не міг. У нас з Учителем була гра. Він сідав у одній кімнаті й зав’язував очі. Ми з Беліґто сідали в іншій кімнаті, щільно зачиняли двері, підкидали монетку, а Чімітдорж угадував, якою саме стороною вона впала. І що дивно, він завжди вгадував! Я, бувало, спеціально називав неправильний результат, але багша суворо говорив, щоб я не клеїв дурня.\nКоли я подорослішав і мені часом бувало кепсько, він часто перший мені телефонував. І цікавився, в яку халепу я потрапив цього разу.\n— Ну то коли ви йдете до Содном-лами? — насмішкувато спитав Учитель. Нас з Беліґто аж сіпнуло при згадці.\n— Ламбагай, як ви знаєте?\n— У вас на обличчях усе написано.\nМи уважно подивились один на одного.\n«Треба йти завтра», — читалося в очах Беліґто.\n«Треба, — мовчки відповідав йому я. — Головне — не всратися зі страху».\n— Багша, а правда, що Содном-лама теж уміє літати? — запитав раптом Беліґ.\n— Ну… Люди говорять…\n— Люди багато чого говорять, — Учитель ледь усміхнувся й підморгнув.\n— А ще говорять, що він давно вмер! — випалив я.\n— Теж люди? — насмішкувато спитав багша.\n— Ну не вівці ж!\n— Я не був би такий категоричний, — іронічно зауважив старий монах.\nОт і поговори з таким!\nУвечері, коли ми лягали спати, традиційно пропала електрика. Був кінець вісімдесятих, Радянський Союз стрімко розвалювався, крамниці зяяли пустими полицями, а перед ними зміїлися кілометрові черги. А ще постійно вимикали електрику.\nКоли світла не ставало, ми запалювали свічку. Так було й тепер. Та, коли багша помолився й ліг на спину, прямий, мов палиця, я згадав, що ми не погасили свічки на столі. Це був мій обов’язок як наймолодшого, але стояла зима, й вилазити з теплої постелі та ступати на холодну підлогу не дуже й хотілося.\nРаптом Учитель у протилежному кутку кімнати рвучко сів, і свічка тієї ж миті згасла.\n— Як ви це зробили? — ошелешено спитав я в цілковитій темряві.\n— Сaк’я-самaдхі. Мистецтво бувати одночасно в багатьох місцях.\n— Мені було ліньки вставати, і я просто повірив, що зможу погасити її на відстані.\n— Як це — «просто повірив»?!\n— «І все, чого ви в молитві попросите з вірою, то одержите».\n— Хто це сказав? Будда?\n— Ісус Христос. Лягай спати.\n* Багатyр (бурят-монг.) — силач, богатир.\n** Гандaн Чоймпеллінґ — дацан, що стояв біля підніжжя гір Дундадa, Захa і Улзитo, між річок Улзитo і Дундудa у Верхнекодyнському окрузі Хoрінського відомства. Почав будуватись 1827 року, свого розквіту сягнув на початку XX століття. У монастирі була велика бібліотека з понад 15 тисяч рідкісних книг і понад кількох тисяч зображень (тхaнґка). Переслідування духовенства почалося 1928 року. Монастир остаточно закритий і знищений 1938 року. На місці монастиря було засновано село Чесaн.\n30 марта представители организаций-соучредителей награды и члены Капитула огласили короткий список номинантов на соискание премии Drahomán Prize 2020 года. Эта награда вручается за… 15:43\nНаблюдательный совет Украинского культурного фонда объявил конкурс на должность исполнительного директора. Об этом сообщает "Детектор Медиа" со ссылкой на пресс-службу УКФ. Срок приема… 11:15


Що потрібно тернопільським вчителям, аби врятувати свій професіоналізм – Терен\nЩо потрібно тернопільським вчителям, аби врятувати свій професіоналізм\nrapport, колонка, освіта, Терен, тернополяни, уроки англійської мови\nБер 09, 2020, 17:22\nІноземна мова веде за собою на уроки страх в учнів, а саме страх розмовляти. Тому тернопільські вчителі повинні пам’ятати, що для такого предмету потрібно вміти вибудувати rapport – так званий взаємозв’язок. Бо будь-який чудово підготовлений урок може зіткнутись із тишею у класі та порожніми поглядами.\nУспішний вчитель – суворий, але справедливий. Він завжди влучно жартує і шукає дивний спосіб порозумітися з кожним. Іншими словами, він вибудовує GOOD RAPPORT, пише grade.ua.\nЗа визначенням Британської Ради те, що ми називаємо взаєморозумінням (rapport) є relationship built on trust and respect between teachers and students. It is one of the fundamental factors leading to students’ feeling capable, competent, and creative so that they can reach their potential in studying English.\nОтже, rapport описує позитивні стосунки, що розвиваються між вчителями та їх студентами. Ми можемо говорити про те, що вчитель має good rapport зі своїми учнями, якщо бачимо докази того, що учням подобається педагог, і вони поважають його професіоналізм. Автори різноманітних матеріалів для викладачів англійської визначають декілька факторів, які на їх думку, допомагають побудувати взаєморозуміння між вчителями та учнями. Так, наприклад, Скотт Торнбері, у своїй книзі The New A—Z of ELT говорить, що слід:\n-впізнавати учнів – включаючи їхні імена;\n-бути справедливими і неупередженими;\n-давати зрозумілий та позитивний фідбек;\n-бути самим собою.\nАле слід пам’ятати, що передує побудову зв’язку професійна підготовка до уроку. Rapport – це лише умова хорошого навчання, але не його заміна.\nЦе може бути дуже легко або зовсім непросто, залежно від вашої навчальної ситуації. Якщо це іноземні студенти або їх у групі багато, то треба придумувати активності під запам’ятовування імен.\nМожна спершу з учнями навчитися писати їхні імена. Так будуть використовувати картки.\nЗапам’ятовування імен вимагає трохи додаткових зусиль з вашого боку, але це можна зробити. І це показує учням, що вам дійсно не все одно.\n2. Структуруйте навчання\nУчням приємно розуміти, що вчитель присвятив час роздумам про них. А про це свідчитиме план уроку, який зробить його структурованим. Вчителі, які не мають чіткого плану, ризикують стати крадіями дорогоцінного часу і втратити повагу учнів.\n3. Додайте трохи своєї особистості\nОдин вчитель, наприклад, зняв відео для своїх учнів, коли вони вивчали тему My daily routines у жартівливому стані.\n4. Вивчайте ваших учнів та навчайтеся у них\nЗадавайте учням питання, які стосуються їхнього життя:\n5. Смійтеся (і над собою також)!


Харків. Хроніки атаки на місто, день 110-й (13.06.2022) – сайт Майдан\nДень в цілому минув відносно тихо. Були поодинокі обстріли околиць Північної Салтівки, селища Жуковського (там поранено одну людину) та П’ятихаток. Після невеликої активізації по обстрілам протягом кількох днів перед цим така тиша була достатньо контрастна. Десь за 15 хвилин до опівночі по Харкову та околицям знову завдано ракетних ударів з-під Бєлгорода. Загалом нарахували п’ять ударів, в основному та південним околицям і передмістям Харкова. ДСНС підтвердило, що внаслідок ракетних ударів спалахнула пожежа на одному із складів поза Харковом, яка також охопила і автомобілі. Це не лише руйнування, а й терор, щоби харківці не могли нормально спати. Після ракетних ударів легко і швидко вже не заснеш. І кожного вечора чекаєш, що прилетить. Це діє достатньо виснажливо на психіку та здоров’я. На жаль, цим аспектом психологічного та акустичного терору проти харківців правоохоронні органи поки не займаються (так, у них є купа іншої роботи), проте це є важливим елементом масштабності воєнних злочинів проти цивільних. З другого боку, для доведення такого типу злочину потрібно не лише його документувати, а й опитувати купу людей, визначити, що погіршення їх здоров’я спричинено саме відсутністю сну. Тому цей терор належить до неочевидних саме для кримінальних розслідувань.\nНабагато інтенсивніші обстріли тривають по північних передмістях Харкова – по Руських та Черкаських Тишках, Циркунах, Руській Лозовій, Дементіївці, Цупівці, смт Прудянка та Слатине, а також Дергачам, в деяких випадках із застосуванням авіації. Тривають обстріли Золочівської селищної громади – по селам Івашки, Олександрівка та Світличне – там зруйновані та пошкоджені житлові будинки та господарські будівлі. Також обстрілюють східні передмістя Харкова – Байрак, Рубіжне, район Старого Салтова, село Молодова, село П’ятницьке Печенізької селищної громади та район Чугуєва. Зокрема, у П’ятницькому внаслідок обстрілу поранено тримісячну дитину, а її мати загинула. У смт Малинівка внаслідок обстріли житлової забудови поранено двох дітей.\nРозбір завалів зруйнованої 17-ї школи у Харкові\nНа північ та північний схід від Харкова тривають бої. Московити ввели підкріплення і скоротили сіру зону, атакують українські позиції, щоби ближче підійти до Харкова. Це означає те, про що я й писав – битва за Харків ще не закінчилася. Наші військові стримують атаки рашистів. Також на північ від Харкова нацгвардійці з артилеристами знищили трохи техніки, боєкомплекту окупантів.\nХарківські теплові мережі звертаються до абонентів, у яких немає лічильників з обліку гарячої води та тепла та тимчасово перебувають в інших областях України або країнах і зареєстровані як переселенці, надати дані про місце фактичного проживання через сайт, кол-центр чи інформаційне вікно теплових мереж для призупинення нарахування плати за послуги до моменту повернення додому. Як на мене, тут не вистачає ще одного моменту – багато харків’ян переїхали в інші райони міста і не можуть повернутися до своїх пошкоджених будинків, не мають відповідної реєстрації. Для таких випадків треба передбачити відповідний механізм, щоби люди не сплачували плату за послугу, якщо вони там фактично не проживають або не можуть з об’єктивних причин (приміром, будинок пошкоджений, можливі обстріли району, відсутні заклади торгівлі, транспорт тощо). Особливо це стосується Північної Салтівки, найближчих до неї мікрорайонів номерної мікрорайонної Салтівки, Великої Данилівки, П’ятихаток, селища Жуковського, Олексіївки, Обрію, ХТЗ тощо. Доказами можуть бути свідчення інших мешканців будинку та/або родичів чи свідків, які можуть підтвердити цей факт.\n“Харківміськліфт” продовжує роботи з відновлення роботи ліфтів у Харкові. Наразі запущено 6179 з 6795 ліфтів у Харкові. Також в будинках комунальної власності проводяться роботи з обслуговування внутрішньобудинкових електромереж – такі роботи виконали у 2804 будинках.\nУ Харкові, за інформацією Харківської міськради, станом на цей час працює 192 супермаркети (близько 65% від загальної кількості), 35 ринків із 53, а також 215 аптек. Працюють деякі магазини мереж “Eva”, “Prostor”, 6 супермаркетів “Comfy” та один “Епіцентр”. На ринку “Барабашово” працює понад 20% торгових точок. Підприємці намагаються повернутися та почати роботу, хоча так робить не так багато людей та й покупців зараз мало. На ринку внаслідок пожеж, спричинених московитськими обстрілами, вигоріло 17 га території із загальної 80 га, приблизно чверть від загальної території ринку,\nВипускники шкіл Харківщини, які не зможуть отримати атестати про освіту у своїх школах, зможуть їх отримати в Мерефі та Пісочині. Термін отримання документів про освіту для випускників з окупованих територій (на них розташовані 165 шкіл) подовжено до грудня 2022 року.\nУ передмісті Харкова затримано чоловіка, який за завданням своєї кураторки з московії фіксував місця дислокації підрозділів ЗСУ та інших військових формувань на території області, зокрема, місця блокпостів та військові укріплення. Його затримали, коли він їхав виконувати чергове завдання.\nТриває евакуація мешканців окупованих територій через Печенізьку дамбу. Процес евакуації проходить через дамку можливий лише пішки. Цього разу, незважаючи на небезпеку провокацій з боку московитів, виїхати змогли понад 1700 людей з тимчасово окупованих територій Харківської області, зокрема, з Куп’янської, Великобурлуцької, Вовчанської та Ізюмської громад. В організації евакуації брали участь організації “Допомагаємо виїхати”, “Help me Kharkiv”, “Незламний Харків”, “Eventroom”, “D20 Kharkiv”, а також представники Червоного хреста. Треба зазначити, що дорогою до дамби люди проходять 8 московитських блокпостів\nХарківські рятувальники у Київському районі після звершення людей врятували з каналізаційного колодязю дику качку дев’ять каченят, які туди впали. Після цього врятованих птахів випустили в річку.\nНа південному сході Харківщини тривають бої – московити атакують на адмінмежі Харківської та Донецької області у бік Слов’янська вздовж траси М03, а також на Барвінківському напрямку. Разом з цим обстрілам піддаються всі фронтові та прифронтові населені пункти. Так, у селі Завгороднє Балаклійської міської громади поранено одну людину. Вчора і сьогодні бійці 93-ї окремої механізованої бригади “Холодний яр” знищили 2 пташки рашистів – вчора Су-34, а сьогодні Ка-52 “Алігатор”. Обидві пташки впали на окупованій московитами території, а тому доля пілотів невідома.\nНа окупованих територіях ситуація лишається складною. У Великому Бурлуці кілька днів тому здетонувала московитська техніка з боєкомплектом. Причина невідома, схоже недотримання правил пожежної безпеки чи чергова “бавовна”. Також окупанти пропонують всім випускникам шкіл атестати московитського зразка та вступати до московитських вишів. В окупованій Боровій та Ізюмі створено окупаційною адміністрацією т.зв. “відділи освіти”, які займаються обліком вчителів та школярів, які залишилися на цих територіях. Також вони готуються відкрити з 1 вересня навчання в деяких школах за московитськими програмами. Особливо для цього шукають вчителів, педагогів та вихователів дитсадків, які погодяться працювати на окупантів.\nВ Ізюмі колаборантами стали заступник начальника відділу освіти, деякі працівники податкової інспекції, райдержадміністрації та районної ради. Також в Ізюмі рашисти шукають банківських працівників для відкриття у місті відділення московитського “Сбєрбанку”. При похованні видають свідоцтва про смерть, одному з ізюмчан, який виїхав з міста видали документ з номером “1340” – чи це свідчить про кількість померлих за цей час, чи номери ставляться просто так – невідомо.\nТакож з окупаційною владою співпрацює й митрополит Ізюмський і Куп’янський Єлисей УПЦ МП, представник якого був на т.зв. “засіданні” з утворення т.зв. “тимчасової цивільної адміністрації Харківської області”, а священники єпархії беруть у заходах, які організовують окупанти. Також він роздавав коментарі московитським ресурсам, що продовжуватиме поминати патріарха РПЦ Кіріла, хоче єдності з РПЦ, і не виконуватиме рішення Помісного Собору УПЦ МП, який відбувся наприкінці травня 2022 року, проголосив формальне відокремлення від РПЦ, а сама УПЦ МП відповідно до церковних канонів таким чином стала невизнаною православною церковною спільнотою розкольницькою церквою, на відміну від ПЦУ, яка отримала Томос Вселенського патріарха Варфоломія і є однією з 15-ти помісних церков світового православ’я. Більше того, такі дії УПЦ МП здійснені з метою уникнення ліквідації цієї організації через зміни до українського законодавства, яке забороняє будь-які організації з керівним центром в країні-агресорі.\nХарківський адвокат Андрій Коломійцев позивається проти Російської Федерації через зруйнований фармацевтичний склад ТОВ “Аметрин ФК” на Київщині, у який три місяці тому влучив російський снаряд. Внаслідок пожежі підприємство зазнало збитків на майже 215 мільйонів гривень. За словами адвоката, це перший випадок такого позову в Україні, і це допоможе виробити як механізм визнання потерплими підприємств та людей, так і подальшого відшкодування збитків.\nСмішне. Якийсь пенсіонерці на московії прийшов пакунок з подарунками до дна московії – крупи, борошно, макарони, банка консервів без етикетки. У бакалійних виробах знайдена живність – “крупа з м’ясом”.\nПідтримуймо сили оборони України! Віримо в ЗСУ та віримо в Україну!\nBe the first to comment on "Харків. Хроніки атаки на місто, день 110-й (13.06.2022)"


Заяву дівчини про домагання поліцейського залишили у скриньці — прокуратура\nNovember 8, 2018, 3:35 PM 2018-11-08T15:52:48\nВчора, 7 листопада, у Facebook з’явилася публікація, в якій нібито студентка Наталя Бурейко звинуватила заступника голови департаменту захисту економіки Національної поліції України Олександра Варченка у домаганнях.\nОлександр Варченко сьогодні опублікував спростування, заявивши, що це все фейк і його намагаються підставити. На його думку, ця медійна атака пов’язана з тим, що його дружина Ольга Варченко має посаду першої заступниці Глави Держбюро розслідувань.\nПізніше на сторінці Наталі Бурейко з’явила заява про те, що вона змушена переховуватись. Також опублікувано знімки заяви до прокуратури Києва з приводу домагань.\nРечниця прокуратури Надія Максимець повідомила Громадському радіо, що заяву від імені Бурейко сьогодні залишили в скриньці для звернень громадян.\n«Ми не можемо підтвердити, що заяву залишила саме ця особа. Цю інформацію зараз перевіряємо», — сказала Максимець.\nРазом з тим речник Нацполіції Ярослав Тракало повідомив Громадському радіо, що Олександр Варченко звернувся до голови Нацполіції Сергія Князєва з проханням провести перевірку за цими фактами.\nГромадське радіо намагалося сконтактувати з дівчиною, проте безуспішно.


Найімовірніше, всі, хто лицезреет життя в незмінному розвитку, неодмінно стикалися з питанням про те, як досягти успіху. Існує навіть формула успіху, ось тільки кожен повинен сам її вивести собі.\nЄдине правило, дотримання якого робить формулу справжньої, полягає в наступному. Неодмінно необхідно не тільки лише докладати потрібні зусилля, та й вірувати того, що виконання всіх діяння, передбачені формулою, неодмінно приведуть Вас до успіху.\nПоняття про віру в успіх можна розглядати з різних сторін, але виходячи з переконань психології, це не що інше, як стимул. При цьому стимул, який на підсвідомому рівні підживлює бажання і завзяття, що є для людини паливом, подібно до того, як падаюча з висоти вода примушує крутитися лопаті гідроелектростанції. Як досягти успіху і як відшукати формулу, яка підійде конкретно Вам?\nМожна перерити тонни інфи в вебі, перечитати сотки книжок, але краще Вас ніхто не зуміє знати особисті психічні особливості. Іншими словами, необхідно заглянути всередину себе і відшукати відповідь там. Як Ви думаєте, чому бейсболіст, який поклав у шкарпетку картку зі своїм коханим гравцем, нерідко вказує під час гри якнайкращі результати, ніж без карти? Правильно, він вірує, що вона йому приносить удачу.\nОсобливість організму людини в тому, що можливості його тіла залежать від здібностей мозку і свідомості. Ось тому відшукає тільки той, хто справді бажає і відшукує. Успіху доб’ється той, хто вірує в нього, а фортуна посміхнеться тому, хто сам повернеться до неї обличчям. Вдалі люди на зразок Івана Урганта знають це.\nРецепт Печива курабье Рецепт рахат лукуму для виготовлення в домашніх критеріях


Як швидко і смачно приготувати омлет з перцем шість простих покрокових рецептів на будь-який смак\nПокрокові рецепти смачного, ніжного омлету з перцем\nВаріант 1. Класичний рецепт омлету з перцем\nПоєднання яєць і болгарського перцю на перший погляд може здатися дивним, можливо, навіть смаку. Але це не так. Приготований на сковороді омлет з перцем – це не тільки дуже смачно, але й красиво, особливо якщо використовується овоч різних кольорів.\nБлюдо виходить соковитим, корисним, з легкої солодкістю, що цілком може сподобатися навіть маленьким дітям. Класичне блюдо готують з додаванням знежиреної сметани, яка надає омлету поживність і насичений молочний смак.\n40 г сметани 6-ти відсоткової жирності;\n3 болгарських перцю різного кольору;\nчорний, мелений перець – 55 г;\nсвіжий кріп – 4 гілочки.\nПокроковий рецепт омлету з перцем\nБолгарські перці очистити від плодоніжок і насіння, обполіскуємо, шаткуємо тонкими смужками.\nОбсмаживши перець на сковороді з маслом до легкої рум’яності, перекладаємо на тарілку.\nЗ’єднуємо яйця зі сметаною, сіллю, чорним перцем і збиваємо за допомогою віночка.\nУ суміш додаємо до яєць обсмажений і остиглий солодкий перець, гарненько перемішавши, вливаємо на розпечену сковороду з маслом і смажимо, поки яйця не загустеют, під кришкою.\nПодаємо омлет гарячим на порційних тарілочках, розрізаним на шматочки, посипаємо подрібненим кропом.\nЗамість сметани допустимо взяти звичайне молоко.\nВаріант 2. Швидкий рецепт омлету з перцем\nОмлет з перцем в рецепті на швидку руку готують без попереднього обсмажування овочів, перець просто дрібно нарізають, з’єднують з яєчною сумішшю і вливають на розпечену сковороду з олією. Виходить теж дуже смачним і апетитним. Різноманітна зелень додає нотку свіжості.\n2 солодкого перчика різного кольору;\nЯк приготувати омлет з перцем\nОчищений від плодоніжки, насіння помитий солодкий перець нарізаємо маленьким квадратом.\nВсю зелень обполіскуємо, дрібно рубаємо.\nЯйця збиваємо виделкою з молоком, підсолюємо, додаємо мелений перець, перемішуємо з болгарським перцем і зеленню.\nВливши в сковороду масло, розжарюємо і вливаємо яєчну суміш і смажимо до загустіння маси.\nЗамість свіжої зелені можна використовувати суху або замінити її сумішшю прованських трав.\nВаріант 3. Омлет з перцем і помідорами\nА це другий за популярністю класичний рецепт. Вхідні до складу помідори надають страві додаткову пікантність і легку приємну кислинку. Теж готується просто і швидко.\n50 р меленого чорного перчика.\nПомідори обполіскуємо, бланшируем 4 хвилинки, чистимо шкірку, нарізаємо середнім кубиком.\nУ солодких перчиком прибираємо плодоніжку, насіння, промиваємо, нарізаємо таким же кубиком, що і помідори.\nНа сковороду з гарячим маслом спочатку викладаємо помідори, прогріваємо 2 хвилиночки.\nВводимо перець, смажимо ще 3 хвилини.\nУ чисту глибоку посуд розбиваємо яйця, вливаємо молоко і швидко перемішуємо виделкою, підсолюємо, перчимо.\nВливаємо суміш яєць і молока в сковороду на зажарку, злегка перемішавши, закриваємо кришкою і смажимо при повільному вогні до готовності.\nПодаємо в гарячому вигляді, розрізавши омлет на невеликі шматочки, поруч, за бажанням, на кожну тарілку кладемо трохи гострої аджики, а в окремому посуді ставимо скибочки чорного хліба.\nПомідори можна не бланшувати, а додати їх прямо з шкіркою, так як вона добре ужаривается і майже не відчувається в готовому блюді.\nВаріант 4. Омлет з перцем і плавленим сиром\nУ наступному варіанті яйця збивають не в молоці і не в сметані, а з плавленим сиром, який при нагріванні поступово розплавляється, надаючи готовому страві ще більш ніжний і вишуканий смак.\nОброблені перчики ріжемо квадратиком.\nЗвільнивши сирки від упаковки, ріжемо теж квадратиком.\nРозжаривши сковороду з вершковим маслом, викладаємо перець, накривши кришкою, смажимо 12 хвилин. За цей час кілька разів відкриваємо кришку і перемішуємо.\nТрохи збивши яйця виделкою, вводимо до них нарізані сирки і подрібнену петрушку, добре перемішуємо.\nВливаємо яєчну суміш в сковороду на перець, смажимо під кришкою 3 хвилини.\nВідкриваємо кришку, омлет потихеньку перевертаємо лопаткою і смажимо ще пару хвилиночок до повного розплавлення сиру.\nПеред подачею розрізаємо на порції, розкладаємо по тарілочках.\nПлавлені сирки допустимо замінити будь-яким сортом твердого сиру, тільки його слід не нарізати, а подрібнити через терочку.\nВаріант 5. Омлет з перцем в духовці\nПо наступному рецепту омлет з перцем виходить не таким пишним, як приготовлений на сковороді, зате з красивою апетитною скоринкою з двох сторін. Присутні у складі печериці надають непередаваний аромат і пікантний смак.\n35 г чорного перчика меленого;\nЗвільнені від плодоніжок і насіння перці шаткуємо смужками.\nПечериці зачищаємо від забруднень, промиваємо, ріжемо тоненькими пластинами.\nЗмішавши яйця з молоком, збиваємо виделкою.\nНа сковороді з маслом обсмажуємо грибочки і при постійному перемішуванні смажимо 7 хвилин.\nДодаємо до грибів солодкий перець і смажимо підлогу хвилиночки.\nГрибну засмажку перекладаємо в чисту тарілку, остуджуємо і з’єднайте зі збитими яйцями і молоком.\nДивіться також: Омлет з картоплею пять простих покрокових рецептів\nПідготовлену суміш вливаємо в жарочную ємність, заздалегідь змащену маслом, присипаємо подрібненим через терочку твердим сиром і ставимо в гарячу духовку на 8 хвилин.\nПеревіряємо готовність, при необхідності ставимо допекаться ще на 4 хвилини.\nГотовий омлет розрізаємо на порції, розкладаємо по тарілочках, прикрашаємо гілочками кропу і петрушки.\nПодібний омлет можна приготувати і в мультиварці. Свіжі печериці допустимо замінити консервованими, в цьому випадку час обсмажування слід скоротити до 3 хвилин.\nВаріант 6. Омлет з перцем по-болгарськи\nОмлет з перцем по-болгарськи по-іншому ще називається «Міш-маш». Тут всі обсмажені овочі заливають збитими без молока яйцями. У готовому вигляді виходить теж м’яким і ароматним.\n45 г чорного меленого перчика.\nСолодкі перчики очищаємо від плодоніжки, насіння, цибулини від лушпиння, помідори миємо, петрушку і пір’я цибулі обполіскуємо.\nНарізаємо всі овочі кубиками.\nНа сковороді обсмажуємо цибулю з маслом 4 хвилинки.\nДодавши перець, смажимо ще 3 хвилиночки.\nВводимо помідори і подрібнену зелень, прогріваємо ще стільки ж.\nБринзу розфарбовуємо руками і всипаємо до всіх овочів в сковороду, гарненько перемішавши, смажимо ще трохи.\nУ невеликій мисочці збиваємо виделкою яйця, підсолюємо, присмачую меленим перцем і вливаємо в сковороду. Закривши кришкою, готуємо омлет 5 хвилин.\nГотову страву розрізаємо на невеликі шматочки і розкладаємо по порційних тарілочках, за бажанням присипаємо подрібненою бринзою або зеленню.\nТакий омлет можна доводити до різного ступеня готовності, якщо любите повністю загустілі яйця, то смажте його вказана у рецептурі час, а якщо бажаєте напіврідкий – зменшіть час до 3 хвилин. Подавати допустимо не в розрізаному вигляді, а прямо в сковороді.


Рев'ю new Tucson | автоцентр Паритет\nNew Tucson Рев'ю new Tucson в автоцентрі Паритет\n«ідеальне поєднання стилю та технології»\nІнноваційний дизайн кузова Вражаючий комфорт і зручність Зразкові характеристики динаміки та безпеки\nЦя модель, знята з виробництва. Оновлена модель за посиланням.\nДизайн нової моделі Hyundai Tucson відзначений премією «iF Design Award 2016», одного з найавторитетніших і престижних міжнародних форумів в області дизайну - International Forum Design. Новий Tucson підкорив журі сміливою концепцією дизайну, формує індивідуальний образ сучасного компактного SUV (Sport Utility Vehicle)\nНовий Tucson має максимальний рейтинг безпеки 5 зірок за результатами Euro NCAP.\nEuro NCAP - Європейський комітет з проведення незалежних краш-тестів автомобілів.\n2016 TOP Safety Pick+.\nHyundai Tucson, за підсумками проведених краш-тестів Американським страховим інститутом дорожньої безпеки (IIHS), відзначений нагородою 2016 TOP Safety Pick +.\nIIHS - здійснює дослідження і складає рейтинги безпеки популярних пасажирських автомобілів представлених на ринку США.\nHyundai Tucson переміг в номінації "Компактний кросовер" за підсумками щорічного всеукраїнського рейтингу - «Автомобіль року в Україні 2016». Всеукраїнська премія, проводиться з 2001 року, в рамках якої визначаються кращі новинки автомобільної промисловості представлені на ринку України.\nАмериканська автомобільна асоціація\nHyundai Tucson удостоєний вищої нагороди американської автомобільної асоціації, за дизайн, видатні їздові характеристики і оптимальне співвідношення споживчих якостей.\nАвторитетне німецьке видання Auto Bild визнав модель Tucson кращим представником сегменту SUV року в Німеччині. Конкурентами в тесті виступили найбільш популярні кросовери німецького ринку: Mazda CX-5, Honda CR-V, Ford Kuga.\nАвтожурнал і інтернет портал Auto Zeitung визначив Hyundai Tucson переможцем в тест-порівняння компактних кросоверів. Конкурентами Tucson виступили: Volkswagen Tiguan, Mazda CX-5 і Honda CR-V. Експерти оцінювали наступні параметри: силовий агрегат, динамічні характеристики, керованість, кузов, екологічність і економічність.\n«Кращим компактним кросовером за свої гроші» - визнаний новий Tucson, за результатами дослідження журналу U.S. News & World Report. Оцінка відбувалася за 23 категоріями і такими основними критеріями: надійність, вартість експлуатації, безпека, ціна нового автомобіля, середня вартість авто на ринку, експертних оцінок.\nЗа результатом всемірноізвемстного американського рейтингу Kelley Blue Book's (KBB) нова модель Tucson удостоєна нагороди за найменші можливі витрати з утримання автомобіля на протязі 5 років.\nKelley Blue Book's (KBB) - незалежний авторитетне видання, засноване в 1926 році, яке проводить оцінку автомобілів різних марок за численними параметрами, включаючи вартість утримання (витрат) на володіння автомобілем.\nНовий Hyundai Tucson визнаний кращим автомобілем у своїй категорії з пресужденіем премії J.D. POWER 2016 APEAL AWARD. Tucson став беззаперечним лідером завдяки стильному дизайну, просторому інтер'єру салону, економічності, а також сучасним та інноваційним системам безпеки, комфорту і розваг.\nJ.D. Power & Associates - Американське маркетингове агентство засноване в 1968 році. Проводить дослідження і веде рейтинг якості нових моделей автомобілів, а також задоволеність клієнтів новим автомобілем, виходячи з численних параметрів оцінки споживчих властивостей.\nПремія Auto Pacific Vehicle Satisfaction Awards заснована на відгуках більше 65 000 тисяч власників нових автомобілів. Владельци оцінюють задоволення від автомобіля по 50-ти різними критеріями. Нагорода демонструє уовень задоволення власників новими автомобілями різних брендів автоіндустрії. Нагорода Hyundai Tucson свідчить про його беззастережне лідерство серед компактніх кросоверів.\nAutoPacific - Найбільша американська автомаркетінговая дослідницько-консалтингова компанія.


Дільничним інспектором Котовського МВ викрито мешканця с.Вестерничани, який здійснював незаконні валютні операції на місцевому продовольчому ринку. На правопорушника складено адміністративний протокол за ст. 162(порушення правил про валютні операції) Кодексу України про адміністративні правопорушення. З незаконного обігу вилучено 250 молдавських лей.\nВ рамках проведення місячника добровільної здачі зброї до Котовського МВ звернувся 52-річний Валентин, який здав з подальшою перереєстрацією на своє ім’я мисливську гладкоствольну рушницю марки ІЖ-5 калібру 16 мм.\nПри проведенні рейду дільничними інспекторами викрито двох котовчан, які здійснювали незаконний обмін іноземних валют. Правопорушники притягнуті до відповідальності по ст. 162(порушення правил про валютні операції) Кодексу України про адміністративні правопорушення) у них вилучено 200 доларів США.\nДо чергової частини Котовського МВ надійшла заява від чергового по ст. Котовськ про крадіжку деталей верхньої будови колії. Проведеними розшуковими заходами було встановлено, що крадіжку вчинив 24-річний мешканець с.Нестоїта. Дані про подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.\nВ Котовський МВ звернулась мешканка с.Липецьке, яка повідомила, що з її домоволодіння невідома особа викрала бензопилу, спричинивши матеріальний збиток на суму 1600 гривень. Проведеними розшуковими заходами встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинив 33-річний раніше судимий мешканець цього ж селища. За даним фактом відкрите кримінальне провадження за ст. 185(крадіжка) Кримінального кодексу України.\nДо чергової частини надійшла заява від жителя с. Куяльник, який повідомив, що під час його перебування в магазині невідома особа викрала його мобільний телефон вартістю понад 3000 гривень. Вжитими заходами встановлено, що крадіжку вчинив раніше судимий Микола, 1984 р.н. Наразі правопорушник притягується до кримінальної відповідальності за ст. 185(крадіжка) КК України.\nСпівробітниками кримінальної міліції у справах дітей Котовського МВ викрито продавця магазину, яка реалізувала пляшку слабоалкогольного напою неповнолітній котовчанці. Правопорушницю притягнуто до відповідальності за ст. 156 (Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами)Кодексу України про адміністративні правопорушення.\nДо чергової частини Котовського МВ звернулась мешканка с.Любомирка, яка повідомила, що з колодязя, розташованого на території її домоволодіння, невідома особа викрала водяний насос. Сума збитку становить 600 гривень. Співробітниками міліції встановлено, що крадіжку вчинив односелець заявниці, 1981 р.н. За даним фактом відкрите кримінальне провадження за ст. 185(крадіжка) Кримінального кодексу України.\nКатегорія: Міський відділ ГУ МВС України в Одеській області | Додав: Leo (20-Жов-2015)


Доступні ультрабуки Dell · Скачать книги бесплатно - Электронная Библиотека\nКомпанія Dell виступила на виставці з далеко невпечатляющімі пристроями – вони ні в що не трансформуються і навіть не володіють сенсорними дисплеями. Але зате цілком привабливі в плані вартості.\nУ першу чергу це ультрабуки Inspiron 14z ("схудлі" торішні ноутбуки з такою ж назвою).\nВартість нових Inspiron 14z починається від 700 доларів. За ці гроші ви отримаєте базову модель з процесором Intel Core i3 минулого покоління, за додаткову плату можна вибрати конфігурацію з i5 або i7 покоління Ivy Bridge.\nДевайс важить 1,86 кг (що важкувато для ультрабука), але зате може похвалитися наявністю оптичного приводу. Об’єм жорсткого диска варіюється від 320 ГБ до 500 ГБ + 32ГБ SSD.\nКрім нього показаний і ще дешевший ультрабук – Inspiron 13z з 13-дюймовим екраном. У базі він коштує вже 600 доларів і пропонує ті ж опції процесорів і накопичувачів.\nТакож представлені нові мультимедійні ноутбуки лінійки Inspiron R.\nМодель Inspiron 15R коштує від 550 доларів і пропонує процесори Intel Core другого і третього покоління, технологію Waves MaxxAudio 3 і до 1 ТБ на жорсткому диску. 600-доларовий Inspiron 17R має такі ж специфікації, але при цьому збільшений розмір дисплея – 17,3 дюйма з роздільною здатністю 1600 x 900 пікселів.\nЯкщо для когось важлива не лише технічна складова, а й зовнішній вигляд, Dell випустила і спеціальні версії Inspiron 15R і Inspiron 17R Special Edition.\nУ молодшої моделі тут вже корпус з анодованого алюмінію, новітні процесори Ivy Bridge і привід для читання оптичних дисків. Вартість – 900 доларів. Старша модель крім цього отримає клавіатуру з підсвічуванням, дискретну графіку і, опціонально, 3D-дисплей.\nВартість її буде на рівні 1100 доларів.\nУ продажу пристрої з’являться починаючи з 19 червня.


Ткаченко: Приємно, що потужна база з підготовки прикордонників розташована саме на Черкащині » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nЕфективна співпраця налагоджена між Черкаською ОДА та Головним центром підготовки особового складу Держприкордонслужби України ім. генерал-майора Ігоря Момота. Як інформують у Черкаській ОДА, про це сказав очільник області Юрій Ткаченко на підсумковій колегії відомства.\nУчасть у заході взяли міністр внутрішніх справ України Арсен Аваков, заступник Голови Адміністрації Президента України Валерій Кондратюк, Голова Держприкордонслужби України Петро Цигикал та ін. Як відзначили високопосадовці, компетентність прикордонного контрою в Україні стала однією із найкращих у світі. Водночас Держприкордонслужба успішно виконала головні завдання минулого року, пов’язані із запровадженням безвізового режиму та біометричного контролю.\n– Мені приємно, що потужна база з підготовки прикордонників розташована саме на Черкащині, – наголосив голова Черкаської ОДА Юрій Ткаченко. – Передовсім я вдячний Держприкордонслужбі та Головному центру підготовки особового складу за співпрацю. На своєму рівні ми підтримуємо прикордонників. Особливо посильно у 2014 році, коли прикордонники Оршанця вирушили захищати південні та східні рубежі нашої країни. І так щороку. Лише торік на покращення матеріально-технічної бази Центру ми допомогли залучити понад мільйон гривень – це кошти як обласного бюджету, так і спонсорські. Зі свого боку Центр допомагає нам втілювати патріотичні проекти, зокрема ті, що стосуються патріотичного виховання молоді. Ми розуміємо, наскільки важливе зміцнення Держприкордонслужби України, тому готові й надалі підтримувати всі продуктивні ініціативи.\nГолова Держприкордонслужби України Петро Цигикал вручив обласному керманичу подяку за вагомий внесок у справу утвердження та зміцнення державної безпеки України.


Лемешівка, Городнянський район, Чернігівська область » Історія міст і сіл Української РСР\nЛемешівка, Городнянський район, Чернігівська область\nКонотоп, Городнянський район, Чернігівська область\nМакишин, Городнянський район, Чернігівська область\nЛЕМЕШІВКА — село, центр сільської Ради, розташоване за 29 км від районного центру та за 12,5 км від залізничної станції Хоробичі. Дворів — 383. Населення — 1236 чоловік. Сільраді підпорядковані населені пункти Мальча і Рубіж.\nНа території Лемешівки розміщено колгосп ім. Орджонікідзе, за яким закріплено 3902 га сільськогосподарських угідь, у т. ч. 3155 га орної землі. Вирощують зернові й технічні культури; розвинуте тваринництво.\nУ селі є середня школа, в якій налічується 342 учні і 20 учителів, клуб, бібліотека, фельдшерсько-акушерський пункт.\nЗа самовіддану працю 25 трудівників нагороджено орденами й медалями.\nПерша писемна згадка про Лемешівку налетить до 1552 року.\nРадянську владу встановлено у грудні 1917 року. Партійну організацію створено в 1933 році, комсомольську — в 1930.\nПід час німецько-фашистської окупації гітлерівські кати повністю спалили Лемешівку. На фронтах Великої Вітчизняної війни проти ненависного ворога билися 430 жителів, з них 180 нагороджено орденами й медалями СРСР. 250 чоловік віддали життя за незалежність Батьківщини. На честь воїнів, які загинули в бою за визволення села, в 1959 році споруджено обеліск.


Це один з найскладніших видів письмового перекладу. Для таких текстів характерно безліч спеціальних термінів та складних зворотів, в яких зможе розібратися тільки перекладач з великим досвідом перекладу документів цієї тематики.\nБудь-який юридичний текст складається відповідно до правової системи певної держави, тобто він використовується в межах цієї правової системи з характерними для неї юридичними формулюваннями.\nТакож деякі мовні конструкції залежать від культурних особливостей країни — одне і те ж слово може мати кілька значень іноземною мовою, тому необхідно не тільки зрозуміти зміст документа, а й правильно підібрати терміни. Помилки в числових даних, а також пропуски деяких фрагментів є неприпустимими.\nТаким чином, перекладач, здійснюючи нотаріальний переклад у Львові, несе велику відповідальність за кінцевий результат своєї роботи. Від його професіоналізму залежить підсумок комерційних угод, дипломатичних відносин, фінансових операцій.\nНотаріальне завірення перекладів та документів, які стосуються легалізації, безкоштовні консультації, юридичний супровід. Швидко, якісно, за найкращими цінами!\nЯкщо мова йде про юридичні тексти, то можна сказати, що це найбільш складний варіант перекладу.\nПослуги нотаріального перекладу у Львові — це:\nУ нашому бюро перекладів не тільки здійснюється швидкий та якісний переклад, але й надаються послуги нотаріального засвідчення перекладених документів.\nДо списку документів, що підлягають нотаріальному засвідченню, належать: довіреності, сертифікати, установчі документи, особисті документи.\nНотаріальне засвідчення документа відбувається таким чином: оригінал документа або його копія зшивається з перекладом; потім у присутності нотаріуса перекладач ставить свій підпис на останній сторінці перекладу, а нотаріус у свою чергу підтверджує її достовірність.


Фото: t.me/stat_regions Про локдаун повідомлять вже в середу, пишуть ЗМІ\nЖорсткі карантинні обмеження введуть з 23 грудня до 15 січня, пишуть ЗМІ. Практично ці ж терміни раніше назвав нардеп Дубінський.\nУряд затвердив терміни введення тотального локдауну, про нього повідомлять на найближчому засіданні в середу, повідомляє Сегодня з посиланням на джерело в Кабміні. “Варіант на два тижні відхилили. Зупинилися на датах з 23 грудня по 15 січня. Подробиці будуть вже в цю середу”, – розповів співрозмовник видання. Напередодні нардеп Олександр Дубінський повідомив, що тотальний карантин введуть з 24 грудня по 15 січня. У Верховній Раді же сьогодні повідомили, що рішення про локдаун приймуть до кінця тижня після звіту голови МОЗ Максима Степанова.


Вимушений антракт в українській Прем'єр-лізі: клуби відправили футболістів по домівках - Офіційний сайт Української асоціацїї футболу\nПісля того, як чемпіонат України було призупинено через пандемію коронавірусу, клуби Прем'єр-ліги пішли у вимушену відпустку.\nГравці донецького «Шахтаря» після того, як у чемпіонаті України оголосили карантин, перебувають удома в самоізоляції, а головний тренер гірників Луїш Каштру навіть записав спеціальне відеозвернення щодо ситуації з коронавірусом. Португалець закликав усіх дотримуватися порад лікарів, захищати себе і своїх близьких.\nКиївське «Динамо» прийняло рішення відправити своїх футболістів по домівках на шість днів. Тренувальний процес команди Олексія Михайличенка призупинено до 22 березня. Потім цей термін може бути подовжено. «Усім гравцям наказано виконувати рекомендації зі здійснення карантину, а за будь-яких ознак порушення здоров'я — негайно сповіщати клубних лікарів», — ідеться в повідомленні на офіційному сайті «Динамо».\n«Колос» 17 березня всіма командами (від головної до дитячих команд академії) призупинив тренувальний процес, як того вимагає постанова Уряду України.\nПісля ухвалення рішення про припинення всіх футбольних змагань в Україні із 17 березня та оголошення загального карантину в країні керівництво ПФК «Львів» відправило гравців по домівках. До 4 квітня вони перебуватимуть удома. На цей час зупинено загальний тренувальний процес в усіх командах — головній, U-21 та U-19. Тренерський штаб львів'ян розробив список вправ, які футболісти (у тому числі бразильські легіонери, які на час самоізоляції залишились у Львові) повинні виконувати вдома під час карантину.\nЗ урахуванням ситуації, що склалася, із метою збереження фізичного здоров’я працівників клубу та попередження можливості розповсюдження коронавірусу COVID-19 на період із 18 березня по 3 квітня зупинив спортивно-функціональну діяльність усіх команд футбольний клуб «Ворскла». Усі співробітники ФК та футболісти відправилися на самоізоляцію в домашніх умовах.\nРішення піти на карантин до 3 квітня прийняв «Олімпік», який відправив своїх гравців у вимушену відпустку.\nВідреагували на сумні події й «Карпати». Через пандемію коронавірусу футболісти усіх команд ідуть на канікули на два тижні. «Гравцям і персоналу зелено-білих до особливого розпорядження рекомендується перебувати вдома, дотримуватися санітарних норм і вживати профілактичних заходів», — ідеться в заяві львівського клубу.


Результати опитування клієнтів UDEN-S\nСистемі опалення UDEN-S наші клієнти поставили вищу оцінку!\nЩороку по завершенні опалювального сезону ми проводимо невеличкі усні та письмові опитування роздрібних та оптових замовників UDEN-S, щоб дізнатися їх враження про роботу наших обігрівачів та про рівень обслуговування в компанії.\nСьогодні ділимося з вами коротенькими результатами анкетування роздрібних покупців з усієї України, які вперше «зимували» з системою опалення UDEN-S або користуються нею вже декілька років.\nЗа результатами опитування, близько 88% замовників поставили обігрівачам UDEN-S оцінку від 8 до 10 (за десятибальною шкалою) за їх ефективність та економічність, 82% клієнтів оцінили роботу нашої компанії та рівень обслуговування від 8 до 10 балів. Дані результати підтверджують достатньо високий рівень стандартів компанії та свідчать про те, що замовники придбали б обігрівачі UDEN-S і при повторному виборі. Ми вдячні нашим клієнтам за такі приємні відгуки - вони, як ніщо інше, стимулюють нас рухатися вперед.\nБлизько 79% клієнтів дізналися про наше обладнання та знайшли всю інформацію про нього в інтернеті: на сайті компанії, сторінках у соціальних мережах та на різноманітних тематичних форумах. Майже 20%-м наших майбутніх клієнтів порадили обігрівачі UDEN-S їх друзі, знайомі або сусіди, котрі вже встановили таку систему опалення і на власному досвіді впевнилися в її ефективності.\nЕкономічність в експлуатації та дизайн обігрівачів - основні причини, за яких споживачі вибирають саме обладнання UDEN-S. На другому місці - зручність та надійність (гарантія, рекомендації друзів) і, що цікаво, тільки на третьому місці - ціна. Приємно, що навіть у такий фінансово тяжкий час споживачі все ж намагаються акцентувати увагу не на вартості товарів, а на їх якості. Вагому роль при купівлі обігрівачів UDEN-S відіграє і той факт, що це українська торгова марка.\nВ опитуванні ми також зверталися з проханням поділитися інформацією про витрати на електроопалення і отримали дуже докладні відповіді, просто цілі історії! Тому їх усі ми будемо публікувати на нашому сайті у вигляді відгуків, щоб у зацікавлених читачів було більше інформації при виборі обладнання не від наших менеджерів, а від безпосередніх клієнтів компанії.\nМи дуже вдячні усім клієнтам, які прийняли участь в опитуванні. Дякуємо, що відгукнулися та витратили всій особистий час. Ваша думка дуже важлива для нас. Саме ви своїми позитивними відгуками та конструктивними зауваженнями надихаєте нас на подальший розвиток, допомагаєте вдосконалюватися та виходити на новий рівень.\nТепла та краси вам! :)


Репетитор з Математики - Коса район, Бердянськ\nРепетитор з Математики Бердянськ\nРепетитор з Математики Бердянськ, Коса\nРепетитори математики, алгебри, геометрії - Коса, Бердянськ\nМатематика Хімія Молодші класи ІнформатикаПоказати всі\nРепетитор з різних предметів для дітей початкової школи також підготовка до ЗНО з математики та хімії.\nСпеціально розроблена програма дає можливість дітям спокійно готуватись до уроків чи незалежного оцінювання. Підготовка дітей різного віку відбувається з різними етапами складності і поступово. Щодо підготовки до ЗНО: кожне заняття відповідає певній темі; прибрана вся зайва інформація і викладається по базовій програмі.\nСтудентка 3 курсу педагогічного університету, закінчила школу з відзнакою. Вчуся на математика. Буду рада допомогти кожному полюбити математику як я.\nРайон: Коса та 7 інших районів\nВідносно результатів навчання, то це буде залежати від бажання дитини і його прагнення вчитися, я в свою чергу дам йому все необхідне для досягнення знань. Але думаю, що все вийде, так як математика шкільного курсу посильна кожному, без сумніву.\nМатематика Російська мова Вища математикаПоказати всі\nРайон: Коса та 3 інших районів\nРепетитори математики, алгебри, геометрії Коса. Репетитори Бердянськ — Знайти кращого репетитора легко!\nРепетитор Бердянськ - анкети та рейтинг репетиторів. Послуги репетиторів у Бердянська. Репетитори Бердянськ - всі райони міста. Вчитель математики (алгебра та геометрія). Підготовка до ЗНО з математики. Математика: індивідуальні уроки Коса


Розклад електричок Сосновая Поляна – Стрельна зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок і «Ластівок» Сосновая Поляна – Стрельна на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка Сосновая Поляна – Стрельна доїжджає за 6 хвилин. Ціна квитка за повним тарифом – від 16 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nРозклад електричок Стрельна – Сосновая Поляна\nРозклад електричок від Сосновая Поляна, до Стрельна на 2020/2021 роки (з урахуванням оперативних змін на 4 грудня). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.\nСосновая Поляна — Санкт-Петербург (Балтийский вокзал)\nСосновая Поляна — Петергоф\nСосновая Поляна — Сосновый Бор