Як вибрати автомобільні інструменти |ЯкПросто\nУ кожного автомобіліста під рукою повинен бути завжди набір інструментів для непередбаченого дрібного ремонту залізного коня. Але вибір автомобільних інструментів — дуже непростий процес.\n- Пластиковий валізку;\n- Каталог з автомобільними інстурментамі.\nВизначтеся, для чого вам потрібен інструмент. Якщо ви постійно займаєтеся самостійним ремонтом автомобіля, то вам необхідний професійний інструмент. Зазвичай він набагато дорожче звичайного. До такого інструменту відносяться спеціальні пристрої та прилади, які дозволяють проводити складні ремонтні роботи, наприклад, рихтування і витягування кузова автомобіля. Якщо ж ви лише іноді робите самостійно будь-якої дрібний ремонт, то таке складне і дороге устаткування вам зовсім необов’язково мати. У такому випадку доцільніше придбати готовий чемоданчик з усім необхідним.\nЗверніть увагу на країну-виробника при виборі інструментів. Дешеві китайські і тайваньські інструменти можна відмести відразу ж у бік, тому що вони дуже швидко приходять в непридатність. Наприклад, ви китайський ключ може зламатися раніше, ніж ви відкрутите їм гайку. Інструменти російського виробництва відрізняються більш високою якістю і міцністю, однак також далекі від ідеалу. Якщо ви хочете, щоб куплений вами інструмент прослужив не один десяток років, то придбайте продукцію західноєвропейських виробників. Вона має більш високу вартість, але володіє найкращими характеристиками.\nВрахуйте тип автомобіля, для якого купується інструмент. Логічно, що інструменти, призначені для ремонту легковиків і вантажівок, дещо відрізняються один від одного. Також варто звернути увагу на країну-виробника машини. Найкраще купувати інструменти, зроблені в тій же країні. Деякі автомобільні заводи почали випускати набори інструментів для вироблених автомобілів. У них є мінімальний набір, який стане в нагоді для термінового ремонту машини. Варто зауважити, що всі продавані набори інструментів відрізняються один від одного. Тому при покупці звертайте увагу на асортимент. Краще всього купити пластиковий валізку і самостійно придбати всі необхідні інструменти. Це набагато зручніше і економічніше, адже вам доведеться платити тільки за те, що вам реально знадобиться. А в готових наборах майже завжди є ті інструменти, якими вам не доведеться ніколи скористатися.


Програма занять вокальної групи вокально-хореографічного ансамблю - Острів знань\nПрограма занять вокальної групи вокально-хореографічного ансамблю\n06 Листопада 2017, 11:29 , Переглядів: 907\nФото: http://dutsadok.com.ua Програма занять вокальної групи вокально-хореографічного ансамблю\nМузика є одним із наймогутніших засобів виховання, який надає естетичного забарвлення духовному життю людини. “Пізнання світу почуттів неможливе без розуміння й переживання музики, без глибокої духовної потреби слухати музику й діставати насолоду від неї, - писав В.Сухомлинський. – Без музики важко переконати людину, яка вступає в світ, у тому, що людина прекрасна, а це переконання, по суті, є основою емоційної, естетичної, моральної культури”. Ці слова видатного педагога конкретизують його думку про музичне виховання як першооснову у вихованні людини.\nСпів є природним способом вираження естетичних почуттів, дієвим засобом активного залучення школярів до музики.\nЗ усіх видів виконавського мистецтва він є найдоступнішим для дітей видом музичної діяльності, порівняно легко засвоюється ними, не вимагає значної попередньої підготовки. Тому спів здавна розглядався як один з основних засобів музичного виховання.\nУ процесі співу учні засвоюють музичну мову, пізнають жанрову основу пісні. У них розвиваються музичні здібності, емоційний відгук на музику, формується музичне сприймання, виховується інтерес до музики. Учні не просто пізнають музичну мову – вони починають активно користуватися нею у виконавській діяльності.\nУкраїна у всі часи славилася співучістю. Національні співацькі традиції, сприятливий клімат створювали умови для розвитку хороших голосів. Національний спів завжди відігравав унікальну місію у справі духовного становлення народу і неодмінно виступав у ролі потужного і впливового явища в загальнонаціональній культурі.\nПрограма розрахована на 3 роки і передбачає 216 годин (6 годин на тиждень в трьох вікових групах – 2-4 кл., 5 – 8 кл., 9 – 11 кл.), передбачає заняття як із солістами, дуетами, тріо, так і з ансамблем. Важливим завданням керівника є підбір репертуару відносно до вікових можливостей виконавців, а також пов’язаний з їх участю у різних шкільних та міських заходах.\nВокально – хорову роботу необхідно проводити дуже поступово, послідовно. Спів у дитячому ансамблі тісно пов’язаний із особливостями розвитку дітей від 7 до 17 років. Цей період поділяється на три етапи.\nАнсамбль учнів молодших класів (2 – 4 кл.)\nГолосовий м’яз відсутній, спів фальцетом, велика вразливість голосового апарату, діапазон голосів обмежений: від “ре” першої октави до “ре” другої октави. Легеневі м’язи і діафрагма слабкі, тому категорично забороняється співати голосно, форсовано. Найкраще звучать голоси на середніх звуках діапазону, при природному неголосному співі.\nАнсамбль підлітків (5 – 8 кл.)\nФормується голосовий м’яз, голоси зміцнілі. Розширюється діапазон ансамблю від “до” першої октави до “мі” другої октави – у перших голосові, від “до” першої октави до “ре” другої – у других голосів. У цьому віці яскравіше проявляються тембральні забарвлення голосів. Це потребує від педагога обережності, щоб дитячі голоси передчасно не перейшли на грудне звучання. Тільки змішане звукоутворення дає можливість плавних регістрових переходів і рівності усіх звуків діапазону. Це передмутаційний період, але ще без гострих змін у голосі. Ансамблі повинен бути не менше як двоголосний спів. Поділ на І – ІІ голоси в цьому віці досить умовний.\nАнсамбль юнаків (9 – 11 кл.)\nЦе, насамперед, мутаційний період, пов’язаний з різкими змінами у голосовому апараті. Діти повинні перебувати під пильним контролем педагога, неприпустиме перевантаження і втома голосового апарату, хлопчикам під час мутацій обмежити зайняття співом, в окремих, гострих випадках звільняти від співу. Діапазон І голосів – від “до” першої октави до “фа” другої” діапазон других голосів – від “сі” малої октави до “ре” другої. В ансамблі старших класів рекомендується триголосний спів.\nСтосовно цього зазначимо, що снують три манери співу: академічна, народна та естрадно – джазова, які значно різняться між собою за фізіологічними та естетичними параметрами. Академічний спів несумісний із зайвими рухами, оскільки це заважає формуванню правильних сценічних навичок і, як правило, не відповідає стилістичним особливостям виконуваних творів. Народна ж манера співу не передбачає точно зафіксованого положення тулубу, голови, рук, ніг; співаки користуються так званим розмовним станом свого голосового апарату, добре натренованого процесом повсякденного мовлення. Народна манера співу природніша за академічну, співакові не заважають деякі рухи, що використовуються ним, аби краще розкрити художній образ твору. Естрадно – джазова манера співу також природніша за академічну, хоча й відрізняється від народної, в основному, тембром голосу співака, що залежить від стилю музичного твору.\nКерівник вокального гуртка ставить перед собою за мету розв’язання таких завдань:\nПрищеплення та виховання любові до творчості, зокрема співу в ансамблі, співу соло з танцювальною групою.\nРозвинення вокального слуху як специфічного відчуття, яке координує роботу музичного слуху та звукоутворюючого апарату.\nРозвиток загальних музичних здібностей дитини через відчуття музичної форми, стилю та музичного синтаксису і т.д.\nРозвиток голосового апарату, як необхідного фізіологічного процесу у формуванні міцної дихальної системи дитини; як “інструменту” для відтворювання музичного твору; для профілактики і лікування деяких видів захворювань дихальних органів та заїкання.\nАвтор: Тринкаль Ірина Миколаївна, вчитель музичного мистецтва, керівник вокальної групи зразкового аматорського вокально-хореографічного ансамблю “Барвограй”, Каховський НВК "Гімназія – спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов"\nТеги: вокал, ансамбль, музичне навчання


Головна Магазин Журнальні столи Журнальний стіл «Санторіні». Каліфорнійський клен, блакитна епоксидна заливка, натуральне масло, віск\nСтіл покритий натуральним маслом і воском. Ніжки зроблені з нержавіючої сталі і легко регулюються. Дизайнерська геометрична форма ніжок ідеально поєднується з формою і кольором столу.\nРозміри стола: 1490 мм х 640 мм. Висота столу — 520 мм.


Коли треба приготувати ситний і ароматний сніданок на всю родину, або швидку смачнющу вечерю – просто йду в магазин за великим свіжим батоном. Чоловік так і говорить: ця твоя смакота – найкраще з усього, що я пробував! – iBilingua\nYou are here: Home / рецепти / Коли треба приготувати ситний і ароматний сніданок на всю родину, або швидку смачнющу вечерю – просто йду в магазин за великим свіжим батоном. Чоловік так і говорить: ця твоя смакота – найкраще з усього, що я пробував!\nПриготуємо заправку з майонезу і часнику. Для цього часник пропустимо через прес, змішаємо його з майонезом. Цією сумішшю намажемо розрізані часточки. Якщо ви не любите надто часниковий смак, регулюйте кількість часнику по собі. Але змастити дольки батона ви повинні рясно, від цього він буде дуже м’яким в кінці.\nКовбаску нарізаємо кільцями. Вибір ковбаси не є принциповим, ви можете використовувати будь-який ковбасний виріб, яке знайдете в своєму холодильнику.\nТак само чините і з сиром. Я використовувала ковбасний сир, але так само прекрасно підійде плавлений і твердий.\nНаповнюємо розрізи батона ковбаскою і сиром. Бажано зробити так, щоб не залишалося вільного місця.\nВідправляємо його в духовку на 20 хвилин. Випікаємо при температурі 200 градусів до характерної золотистої скоринки.\nКоли дістанете батон з духовки, рекомендую перед подачею змастити батон вершковим маслом і кетчупом, присипати зеленню.


Анатолій Бондаренко. 100 днів на посту міського голови\nПонеділок, 07 березня 2016, 11:41\n25 листопада 2015 року даючи присягу Анатолій Бондаренко сказав: „Ми не повинні підвести жодного жителя міста.\nЯ запевняю, що кожна хвилина нашої роботи буде плідною. Для мене це велика честь служити черкаській громаді. Разом ми змінимо Черкаси на краще.“ Чи відповідають ці слова дійсності? Перший випробувальний термін дає підстави сподіватись, що інавгураційна промова не була піаром.\nОб`єктивно Анатолія Бондаренка зарано критикувати, адже за 100 днів глобальні зміни неможливі. Некоректно порівнювати його і з попередником Сергієм Одаричем, адже той займав мерське крісло три строки поспіль.\nТа все ж ці 100 днів є певною мірою знаковими. Адже за цей термін вже добре видно той напрям руху, який очільник міста визначив для себе, і в якому вже нині проглядається його стратегія та тактика.\nПерше, що вразило — відсутність „польотів у хмарках“ — замість не здійсненних мрій на кшталт будівництва автобанів, повної „віконізації“ міста та запуску аеропорту, цілком „земні“ цілі. Дороги, як пріоритет, збереження екологічного міського транспорту, боротьба з поборами в дитсадках і школах, низка соціальних проектів на користь городян.\nВідмінність у стилі керування міського голови вразили ще з першої його ознайомлювальної поїздки на міські кладовища №6 та №7. Голова тоді не скупився на жорсткі слова. Зі всіма критичними міркуваннями та заслуженими епітетами у бік тих, хто відповідає за місця, де черкасьці знаходять вічний спочинок, влаштував їм показові „розгони“. Вони торкнулись тоді ще й посадовців, які визначали перелік до ремонтування найстрашніших міських доріг, серед яких пальму першості тримала вулиця Сурікова. Це та роздовбана вщент вулиця, якою городян зазвичай проводжають в останню путь. Мер розпорядився принаймні розпочати її ремонт, аби владі не було соромно перед людьми. Дуже оперативно на перший етап ремонту було спрямовано 10 млн гривень. Навесні очікується продовження робіт вартістю ще 20 млн гривень.\nА далі, якщо пригадати, було оперативне та під пильним наглядом самого мера асфальтування вул. Небесної сотні, що стояла без асфальту ціле літо, та низки інших вулиць, де давно можна було не лише колеса залишити, але й ноги переламати. Це Оборонна з боку вул. Сміляньскої, Пастерівська, Молоткова, перехрестя Благовісної та колишньої Піонерської. Варто згадати ще й ганебну зупинку по вул. Смілянській у середмісті навпроти центрального ринку, яку довгий час не могли впорядкувати. Вона вже скоро має набути цивілізованого вигляду. Проведення невідкладних ремонтних робіт на дорогах на 2016 рік вже затверджено. Загалом на реконструкції доріг та тротуарів з міського бюджету виділено 109,5 млн гривень. Ще 15 млн грн — на аварійний ямковий ремонт.\nАнатолій Бондаренко нині жорстко вимагає проведення обов`язкових тендерних процедур у якшвидший термін, аби традиційно не входити у ремонтні роботи на дорогах напередодні зими. Взагалі дороги у Черкасах — „ахілесова п`ята“ усіх міських голів. Тож не дивно, що саме за дороги так затято взявся і нинішній мер.\nВажливою є ініціація голови стосовно проведення зборів акціонерів Черкаського асфальтобетонного заводу. Дійсно дивно, завод, частина акцій якого належить міській громаді, начебто є, а асфальт для міста — катьма. Тож Бондаренко готовий цю диспозицію кардинально змінювати.\nТак само, як і справи у сфері освіти у питаннях харчування та хабарництва. Він неодноразово інспектував заклади освіти та робив висновки. Дуже показовим була його вже легендарна дегустація у кількох дитсадках. За цим послідувала хвиля критики, та це не врятувало від нових інспекцій у школах, лікарнях та інших бюджетних закладах, де мер зазвичай з`являється раптово, без попереджень. І це вже позиція, яка заслуговує на повагу. Бондаренко ж в свою чергу обіцяє й надалі досліджувати проблеми міста, продовжуючи воювати з фактами відвертого здирництва у школах та дитсадках. До речі, кошти на розвиток між закладами освіти вперше за останні роки було поділено порівну. До того ж, 63 млн грн по ПСЕР буде спрямовано на капітальний ремонт у освітянських закладах, та на придбання обладнання для них — 10,5 млн гривень. До того ж вирішене питання безкоштовного харчування учнів молодших класів (на це буде витрачено 7 млн грн).\nВперше цього року було виділено кошти на повну заміну в медичних закладах міста м’якого інвентарю (постільна білизна, халати тощо). Другим кроком підтримки медичної галузі стало підписання угоди, яка нині дозволяє надавати безкоштовну медичну допомогу пацієнтам у невідкладних станах. Між іншим, це був лише перший крок, адже міський голова вважає за потрібне віднайти у міському бюджет додаткові кошти на аналогічне утримання хворих у перші кілька найкритичніших днів після потрапляння до лікарень міста. На першочергові кроки за цією програмою з міського бюджету наразі виділено 3,5 млн грн. Ще 5,5 млн грн підуть на капремонт закладів охорони здоров`я та придбання необхідного медобладнання — 6,6 млн грн.\nНапрочуд коректно міський голова поводиться з підлеглими. За час його головування на посадах змінилися лише керівник КП „Черкаська служба чистоти“, КП „ЧЕЛУАШ“ та КП „МІА Черкаси“. Бондаренко попередив чиновників, що не допустить саботажу та інтриг, а відтак ті, хто не готовий самовіданно працювати, може готуватись „на виліт“. Водночас мер обома руками за очищення влади від корупції, тож не боїться перевірок влади з боку правоохоронних органів.\nЗгадуються слова Анатолія Бондаренка про його намір негайно скликати міське віче, у разі, якщо він не впорається з узятими на себе обов`язками. Здається, поки це йому не загрожує.


У Первомайську невідомі намагались спалити весільний салон (ВІДЕО) | PERVOMAISK.INFO\nУ Первомайську невідомі намагались спалити весільний салон (ВІДЕО)\nПравоохоронці Первомайська шукають зловмисників, які скоїли підпал салону весільних суконь в центрі міста.\nПро це йдеться в сюжеті програми «Об’єктив» на НІС-ТВ.\nПожежа пошкодила лише вітрину магазину, постраждалих немає, проте сума матеріального збитку склала близько 40 тисяч гривень.\nНа думку господаря салону Олександра Довжука, вогонь виник через те, що хтось розлив горючу рідину і кілька разів намагався її підпалити.\n– Відкрив вітрину і побачив, що хтось зробив отвір між вітриною і стіною, залив, мабуть, якусь суміш легкозаймисту і підпалив. З того боку була купа сірників, тобто, людина намагалася запалити, у нього не виходило, – розповів Олександр Довжук.\nОб’єкт знаходився під сигналізацією, проте вона не зафіксувала паліїв. На місці не виявилося і очевидців події.\nВласник салону припустив, що причина підпалу – його активна громадська позиція в місті. Особи зловмисників зараз з’ясовують правоохоронці, каже прес-секретар Первомайського відділу поліції Тетяна Цуріка.\n– За даним фактом слідчими було порушено кримінальне провадження за частиною 2 статті 194 «Умисне знищення або пошкодження майна». Згідно санкції статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 10 років, слідчі дії тривають, – сказала Тетяна Цуріка.\n1,504 total views, 31 views today\nУ Первомайську невідомі намагались спалити весільний салон (ВІДЕО) 0 out of 5 based on 0 ratings. 0 user reviews.\n7 квітня-Благовіщення Пресвятої Богородиці. Що не можна робити на велике свято?\nКП “Первомайськводоканал” попереджає про відключення водопостачання


Корисна їжа: замініть чіпси кріспами! | Все буде добре\nВсе буде добре / 2016 / Все буде добре – Четвер – 14 січня / Корисна їжа: замініть чіпси кріспами!\nVideo: Корисна їжа: замініть чіпси кріспами!\nКорисна їжа: замініть чіпси кріспами!\nПолюбляєте протягом дня під’їдати, але це негативно впливає на вашу фігуру? Сьогодні кулінарний гуру Ектор Хіменес-Браво приготує для вас те, чому немає аналогу ні в одному магазині – хрусткі Кріпси, які готуються без борошна, дарують відчуття ситості і ніяк не зашкодять фігурі!\nСекрети зимового стилю – вибираємо термобілизну!\nВправи для струнких гомілок\nДієтичні страви з квасолі. Готуємо нашвидкоруч!\nХурма врятує вашу шкіру від морозу! Секрети косметології\nЗавжди в тренді: основи зимового макіяжу\nЯк зв’язати шарф-хомут за 30 хвилин?\nЩо потрібно знати про зимові рукавички?\nПравильне прання пуховика. Поради експерта!


На Львівщині правоохоронці викрили наркоторговця | Новини\nНа Львівщині правоохоронці викрили наркоторговця\nУ квартирі жителя міста Стебник виявили 140 доз психотропної речовини.\nПро це сьогодні, 25 березня повідомили у відділі комунікації ГУ Нацполіції у Львівській області, передає сайт міста Львова 032.ua.\nПоліцейські провели ретельний обшук у квартирі 28-річного чоловіка, де виявили 140 доз наркотичної речовини. Таку дозу наркоторговець реалізовував протягом доби. Окрім цього, патрульні у квартирі знайшли медичні шприци, на яких були залишки наркотичної речовини та пристрій для куріння марихуани.\nУ поліції з'ясували, що наркоторговець був раніше судимим, а психотропні речовини зберігав з метою подальшого збуту. Наразі триває слідство. Усі препарати у зловмисника вилучили та відправили на експертизу.\nЧитайте також на нашому сайті: На львівському автовокзалі хлопець намагався передати водієві наркотики.\nЛьвів новини 032ua наркотики марихуана


ЦВК України відмовилася реєструвати кандидатами представників Комуністичної партії - Україна реалії\nУ прес-центрі Центрвиборчкому інформують, що Комісія відмовилася реєструвати кандидата в парламентарі Верховної Ради за списками Комуністичної партії. Крім цього, ЦВК відмовилася реєструвати й представників партії з правом дорадчого голосу.\nВідзначимо, що всього на 22.06.19 в одномандатних округах зареєстрували 1 380 претендентів у депутати та 1313 кандидатів, які включені в списки десяти партій в загальнодержавному багатомандатному окрузі. Водночас, 1 155 претендентів йдуть на вибори як самовисуванці в одномандатних округах, політичні сили висунули 225 кандидатів. При цьому 17-ти самовисуванцям Комісія відмовила в реєстрації.\nПро те, що Комуністична партія має намір взяти участь у позачергових виборах в Раду повідомив її глава Симоненко.\nНеобхідно нагадати, що у 2015 році суд виніс позитивний вердикт за позовом Міністерства юстиції та заборонив діяльність Комуністичної партії. Політична сила оскаржила дане рішення, але апеляція була відкладена до того моменту, поки Конституційним судом не прийнято рішення щодо конституційності заборони комуністичної символіки.\nПричина надвисоких тарифів в Україні – штучна монополія олігархів


← Я не стримав сльози … Я купив білі троянди і пішов на похорон … Молода дівчина лежала в білому, в одній руці була лялька і фото, а на одній стороні була біла троянда\nВже 80 років скоро виповниться. Для чого живу? Нікому не потрібна. Василя, чоловіка, вже 10 років як Бог забрав. А рік тому дочка, зять і п’ятнадцятирічний онук Павлик загинули в автомобільній катастрофі →\n– Мама голосно засміялася і сказала, що приготувала для мене особливий подарунок. Ним був інтернат – вона відмовилася від мене, написавши письмову відмову, і через 2 дні мене привезли туди. Коли я їхала, мама навіть не вийшла попрощатися, проводжав мене лише Володя\nПавло приїхав додому на наступний день. Він дуже хвилювався, що не міг додзвонитися до дружини, кілька годин, кинув все і зірвався додому. Він знайшов дружину і сина в кімнаті. Як приїхала швидка, поліція – він не пам’ятав


Правляча у Росії партія поведе на місцеві вибори донбаських бойовиків - ZAXID.NET\nСепаратист Олександр Бородай заявив, що жителі Донбасу з російськими паспортами зможуть проголосувати на місцевих виборах у РФ\nСвіт — Володимир Пиріг, 08:55, 11 травня 2021 0 0\nУ вищій раді партії «Єдина Росія» виявили чинного українського академіка ZAXID.NET\nПартія «Єдина Росія», що є в Росії головною прокремлівською силою, на виборах до органів влади всіх рівнів цієї осені буде співпрацювати з так званим «Союзом добровольців Донбасу», який об’єднує росіян, що воювали проти України на окупованій частині Донбасу. Лідер «Союзу добровольців Донбасу» Олександр Бородай заявив, що на місцевих виборах у Росії також зможуть проголосувати жителі Донбасу з російськими паспортами, але не уточнив, у який спосіб це може відбутися.\nЯк повідомив журналістам секретар генеральної ради «Єдиної Росії» Андрій Турчак, угоду про це його партія вже уклала з цим союзом. За його словами, які наводить «Радіо Свобода», в партії з союзом «збігаються цілі й завдання», і підписанням угоди вони оформили «братерські, ділові» відносини між ними, які вже існують.\nТурчак пояснив, що «Єдина Росія» планує «відчинити двері, щоб представники «Союзу добровольців Донбасу» могли бути представлені на найрізноманітніших рівнях – від селищних рад депутатів і районних зібрань, міських дум і регіональних парламентів і до Держдуми».\nГолова правління «СДД» Олександр Бородай, який 2014 року кілька місяців діяв як «прем’єр-міністр» угруповання «ДНР», зі свого боку, заявив про членів своєї організації: «Люди активні, пасіонарні і повинні реалізовуватися не тільки на війні. Ми повинні довести, що ми можемо не тільки воювати, не тільки захищати Батьківщину на полях битв, але щось зробити і в мирному житті. Тому ми обрали шлях входження у внутрішню політику Росії. І тепер ми з величезним задоволенням говоримо, що ми йдемо на майбутні вибори разом із партією «Єдина Росія».\nКрім того, Турчак зазначив, що «Єдина Росія» надає допомогу угрупованням «ДНР» і «ЛНР» – підтримуваним і керованим Росією незаконним збройним сепаратистським угрупованням, що як частини російських гібридних сил захопили частини Донецької і Луганської областей і визнані в Україні терористичними.\nВін також заявив, що мешканці територій України, захоплених цими угрупованнями, які отримали громадянство Росії, зможуть узяти участь у виборах до Державної думи Росії цієї осені. За його словами, таких на цей час 500 тис.\nТурчак не уточнив, як має бути організоване голосування на російських виборах цих громадян України, яким Росія на порушення міжнародного права вже два роки видає своє громадянство «в спрощеному порядку».\nЩо відомо про «Союз добровольців Донбасу»\n«Союз добровольців Донбасу» був створений улітку 2015 року. Як заявляв тоді Олександр Бородай, який очолив організацію, вже на той час число таких «добровольців», тобто громадян Росії, які взяли участь у російській війні проти України на Донбасі, становило від 30 до 50 тис. осіб. За версією Бородая, ці люди «соціально активні, об’єднані ідеєю російського патріотизму і борються за «російський світ», а своєю участю в війні проти України вони «захищали Батьківщину на полях битв». При цьому Росія продовжує називати свою війну проти України «внутрішньоукраїнським конфліктом» чи «громадянською війною в Україні».\nХто такий Олександр Бородай\nОлександр Бородай – російський політтехнолог, якого вважають одним з ідеологів «російського світу». Крім участі в керівництві угрупованням «ДНР», він навесні 2014 року також брав участь у захопленні Росією українського Криму. В Україні йому оголошена підозра за статтею Кримінального кодексу про створення терористичної організації, він перебуває в розшуку, суд встановив йому арешт як запобіжний захід у разі затримання.


ISO 22000: 2005 Система управління безпекою харчової продукції - даний стандарт поширюється на всіх учасників ланцюга поставок харчової продукції. Основне завдання стандарту - контроль ризиків для харчової продукції.\nСтандарт заснований на аналізі небезпек і встановлення критичних контрольних точок HACCP (Hazard Analysis and Critical Control Points). Система забезпечує контроль всіх етапів виробництва, упаковки, доставки і зберігання харчової продукції. Тобто весь шлях починаючи від виробництва сировини, до викладки готової продукції на полиці в магазині.\nУ чому відмінності ХАССП (HACCP) та ISO 22000.\nХАССП - це метод управління ризиками підприємства, що складається з листів ХАССП, що містять інформацію про контрольні крапки. На підставі цих листів проводиться аналіз ризиків.\nISO 22000 - це система контролю і управлінню безпекою, а методи ХАССП є частиною цієї системи. Тому окремого сертифіката ХАССП немає, і після отримання сертифікату ISO 22000 можна маркувати продукцію знаком: ISO 22000: 2005 (HACCP)\nСтандарт ISO 22000 призначений для сертифікації систем менеджменту організацій, що виробляють:\nхарчові продукти малого і тривалого терміну зберігання\nхарчові інгредієнти / сировина\nупаковку для харчової продукції\nСертифікат ISO 22000 потрібен в разі:\nвиконання умов клієнта\nпоставок товару в великі торгові мережі\nекспорту товару за кордон (обов'язкова умова в ЄС і ТС)\nпідвищення іміджу компанії і конкурентоспроможності\nРозробка та впровадження системи ISO 22000: 2005\nнавчання персоналу основам HACCP\nсертифікат ISO 22000: 2005. Видаємо сертифікат виходячи з цілей які перед вами стоять.


Архів новин за 29 липня 2012 року\nВ Оксфорді студентам чоловічої статі дозволили вдягати спідниці та панчохи 29 липня 2012 17:50 Оксфордський університет ухвалив зміни до строгого академічного дрес-коду на прохання трансгендерних студентів.\nБудівництво кораблів високої складності триватиме роками, - Саламатін 29 липня 2012 17:16 Міністр оборони України Дмитро Саламатін переконаний у перспективності будівництва українського корвету.\nКредитний рейтинг Великобританії залишився на найвищому рівні 29 липня 2012 16:16 Міжнародне рейтингове агентство Standard & Poor’s підтвердило рейтинг держави на рівні "ААА".\nЯкщо Ромні стане президентом, на США може очікувати нова війна 29 липня 2012 15:30 Кандидат на посаду президента від республіканської партії Мітт Ромні заявив, що готовий підтримати Ізраїль у випадку удару по ядерних об’єктах Ірану.\nGoogle запустила надшвидкісну інтернет-мережу 29 липня 2012 14:54 Широкосмугова інтернет-мережа Google Fiber забезпечує швидкість у 100 разів більшу за будь-яку іншу сучасну мережу.\nУкраїна отримала першу олімпійську медаль на ювілейних іграх у Лондоні 29 липня 2012 14:28 Українка посіла третє місце у стрільбі з пневматичного пістолету в змаганнях на літній Олімпіаді.\nУряд пообіцяв вилікувати від туберкульозу 70% хворих 29 липня 2012 14:06 Кабінет Міністрів України підтримав законопроект про затвердження Загальнодержавної цільової соціальної програми протидії захворюванню на туберкульоз на 2012-2016 роки.


Дешеві рейси до Санаа на Skyscanner\nРейси до: Санаа\nВ шукали рейси з: Санаа?\nSkyscanner - це зручна служба для швидкого пошуку квитків. До того ж ця служба безкоштовна! Порівняйте ціни на дешеві авіаквитки та забронюйте авіаквитки до Санаа безпосередньо на веб-сайтах агентств та авіакомпаній.\nПерегляньте список запропонованих авіарейсів нижче або вкажіть дати поїздки у вікні пошуку, а ми знайдемо найдешевші квитки на рейси до Санаа або в будь-яке інше місце, куди ви бажаєте відправитися.\nАеропорти поблизу міста Санаа\n156 км до міста Санаа\n200 км до міста Санаа\n299 км до міста Санаа\n308 км до міста Санаа\n492 км до міста Санаа\nАеропорти в місті Санаа\nАвіакомпанії, які літають в аеропорт Санаа


Одиозный судья Олег Бачун может стать заместителем генпрокурора? • Портал АНТИКОР\nНовоиспечённый генпрокурор В. Ярема не перестает удивлять. После назначения своим заместителем скандального генерал-майора Анатолия Даниленко Виталий Григорьевич решил усилится не менее одиозным персонажем –экс-главой окружного админсуда Киева Олегом Бачуном, в народе известным под именем «Жека 20 процентов». Такую информацию в своем фейсбуке написал журналист Сергей Лещенко: «Источники в прокуратуре сообщают, что заместителем генпрокурора может стать Олег Бачун — бывший глава Окружного админсуда Киева и соратник железнодорожного «решалы» Николая Ковзеля, который пал в неравном пиар-бою с Андреем Портновым в далеком 2009 году».\nЖека 20 процентов\nОстаннім часом преса частенько пише про суддівські династії. Пише з осудом. Мовляв, непорядок, що суддями призначають молодих юристів з відомими прізвищами, чиї батьки відправляють правосуддя у вищих спеціалізованих, Верховному чи Конституційному судах. Багато років спостерігаючи за тим, що коїться в українській юстиції, не можу погодитись з такою точкою зору. Можливо, природа й відпочиває на дітях. У деяких випадках – навіть безпробудно. Але все ж таки нащадки відомих людей – принаймні, ті, що вдягнули суддівську мантію – як правило, намагаються своєю поведінкою не ганьбити прізвище батька чи матері. Інша річ – це «кухарчини діти», що зробили кар’єру лише через брак будь-яких моральних гальм та готовність винести будь-яке рішення на користь владного покровителя.\nВ одній з публікацій я якось згадував суддю господарського суду – сина колишнього Голови Верховного Суду України. Чув про нього лише позитивні відгуки. А нещодавно в одному зі столичних судів бачив отаку картину: суддя, батько якого відправляє правосуддя в Конституційному Суді України, спізнився в засідання на дві години – під час обідньої перерви поїхав по службових потребах, на зворотному шляху потрапив у затор і не зміг вчасно повернутись. У коридорі суду, де на нього чекали учасники трьох чи чотирьох справ, він підійшов до кожного, прилюдно вибачився, а потім ще й повторно вибачався в засіданні.\nНе берусь оцінювати професійні якості цього судді – раніше стикатись з ним не доводилось, відгуків про нього я не чув і розглянутих ним справ не аналізував. Але при всьому тому, що написав чимало в’їдливих слів на адресу його батька, мушу відзначити: батько виховав сина ввічливою та культурною людиною, яка себе гідно поводить і не дає підстав всує згадувати своє прізвище.\nУ черзі до правосуддя\n20 грудня 2011 року. Окружний адміністративний суд міста Києва, що на вулиці Командарма Каменєва. На 9:30 призначене попереднє засідання в справі за моїм позовом до Міністерства освіти і науки молоді та спорту України й підпорядкованій йому Державній службі молоді та спорту України. Адміністративних позовів до шановних відповідачів останнім часом я подав щось порядку 40 (сорока), здебільшого – про визнання неправомірною відмову в наданні публічної інформації або зобов’язання дати відповідь на звернення. Біля десятка справ вже розглянули. По одній навіть виданий виконавчий лист, згідно з яким Державна служба молоді та спорту України повинна надати мені документи в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Єдиний календарний план фізкультурно-оздоровчих і спортивних заходів на 2008 рік, накази про проведення всеукраїнських змагань та інший подібний мотлох, який чиновники ретельно ховають від людського ока: виявляється, на то є причини суто корупційного характеру). Але оскільки керманич цієї служби Сафіуллін заявив, що він не визнає юрисдикції Окружного адміністративного суду й виконувати його постанови не збирається, довелось відкрити виконавче провадження. Будемо відповідь на інформаційний запит отримувати примусово. Веселий репортаж гарантовано.\nЧитайте также: Кадр Пшонки, всплывший в заместителях Венедиктовой Андрей Любович, чистит свою преступную биографию в интернете\nВтім, є в провадженні Окружного адмінсуду й більш суттєві мої позови – про визнання нечинними нормативно-правових актів, скасування незаконних наказів і навіть один позов про відшкодування шкоди, завданої неповнолітньому. Зрозуміло, що в останньому випадку я дію по довіреності в інтересах вихованця державного закладу позашкільної освіти, якого обібрали дорослі дяді. Прізвища цих дорослих, які відмовляються повертати дитині 300 гривень, добре знає вся країна – Табачник Дмитро Володимирович і Сафіуллін Равіль Сафович. Дрібні вимагачі та аферисти.\nЯкраз цей позов зараз ми й почнемо розглядати. Власне, розгляд справи повинен здійснюватись колегіально, трьома суддями, позаяк відповідачами є центральні органи виконавчої влади. Але це – попереднє засідання, яке проводить той суддя, що відкрив провадження, з метою уточнити позовні вимоги, долучити до матеріалів справи заперечення проти позову й т.п.\nПровадження відкрив легендарний «Жека 20 відсотків» — Євгеній Валерійович Аблов, який зовсім недавно, 18 жовтня 2011 року, призначений заступником голови цього суду. Своє непересічне прізвисько Євген Валерійович отримав від гострих на язик одеситів, з яких донедавна знущався в тамтешньому адміністративному суді. У Києві Жека лише рік – він тут прислужує Сергію Ківалову, голові Комітету Верховної Ради з питань правосуддя, який, власне, і виписав Жеку в столицю. З обслуги Сергія Васильовича – і голова суду Павло Вовк, який раніше працював помічником-консультантом народного депутата Ківалова.\nОсь на цього Жеку ми з представниками відповідачів і чекаємо з 9:30год. Вже десята, Аблова досі не має, а перед нами призначено ще дві справи до розгляду – про скасування податкових повідомлень-рішень. «Жирні» справи, судді такі люблять. Хоча, найсмачніші позови – це про відшкодування ПДВ. Кажуть, саме за розгляд таких справ Аблов і отримав своє прізвисько. В очікуванні судді народ товчеться біля зали судових засідань, коментуючи на всі заставки «Жеку 20 відсотків» з його пунктуальністю. З другого поверху, де розташовані кабінети суддів, пару разів з’являється секретарка Аблова й просить не розходитись – мовляв, суддя тут, але зайнятий якимись нагальними справами.\nВчора був Святий Миколай і народ у коридорі кепкує, що, мовляв, Аблов з головою суду Вовком або наколядоване ділять, або похмеляються. І то вірно: які інші нагальні справи можуть бути в судді під час судового засідання?\nОдинадцята година. Продовжуємо чекати, коли ж, нарешті, Євгеній Валерійович впорається зі своїми проблемами. Черга значно збільшилась, оскільки прийшли ті, кому його честь направив повістки з викликом на 10:00, 10:30, 11:00. Один з відвідувачів храму Феміди починає голосно лаятись. Він – адвокат, представляє позивача по якийсь зі справ, що призначена на ранок до розгляду суддею Абловим. Каже, що приходить по цій справі вже другий раз, але суддю так в очі й не побачив. Минулого разу простояв понад дві години в коридорі, тепер, мовляв, історія повторюється.\nДванадцята година. В Окружному адміністративному суді міста Києва розпочинається перерва й обурений народ розходиться, залишаються тільки самі стійки – я з представниками Табачника та Сафіулліна. Нарешті на сходах, що ведуть з другого поверху, з’являється пан Аблов — у мантії та при медальйоні, себто «нагрудному знаку». Ми миттєво заскакуємо в залу, його честь, зверхньо зиркнувши у відповідь на наше «добрий день», мовчки сідає на місце головуючого. Починається звичайна судова рутина – оголошення номеру справи, з’ясування явки учасників, роз’яснення права на відвід головуючому та секретареві, розв’язання клопотань, пов’язаних з уточненням позовних вимог і заперечень проти них.\nЯ підвожусь і кажу, що, відповідно до статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, вношу зміни в позовну заяву й уточнюю свої вимоги. Це пов’язано з тим, що попервах відповідачем мало б бути Міністерство у справах сім’ї, молоді та спорту України, але воно зараз вступило в фінальну стадію реорганізації й за кілька днів вже буде викреслено з Єдиного державного реєстру. Тому я відкликаю вимоги, які були заявлені саме до цієї юридичної особи, натомість залишаю лише ті, що стосуються його правонаступників – МОНмолодьспорт і Держмолодьспорт.\nАблов гортає позовну заяву. Його честь знайомиться з позовними вимогами й підвищеним тоном заявляє, що, мовляв, права позивача ніхто не порушував, тому підстав розглядати позов він не бачить. Доводиться пояснювати – очевидно, «Жека 20 відсотків» це ніяк не може зрозуміти – що, взагалі-то, за цією позовною заявою вже відкрито провадження, між іншим – відкрито ухвалою за його підписом. Тож, якщо суд у наступному дійде висновку, що позовні вимоги є безпідставними, то в позові треба буде відмовити, але не тут і не зараз, а після розгляду справи по суті й у нарадчій кімнаті.\nТоді Аблов переходить на крик і починає вимагати, щоби я назвав йому статтю Конституції, яку порушили позивачі своїми діями.\n- Немає такої статті! — волає його честь.\n- Ну, чому ж, — кажу у відповідь, — у позовній заяві прямо зазначені, якими саме статтями Конституції гарантуються права позивача, порушені центральним органом виконавчої влади. Але звертаю Вашу увагу, що в суді захищаються не тільки права та свободи, але й охоронювані законом інтереси.\n- Ви мені статтю Конституції вкажіть! – кричить Аблов. — Я бачу, що позовні вимоги є безпідставними й права позивача не порушені. На сьогодні все. Я почитаю позовну заяву й вирішу, чи треба її взагалі розглядати.\nАблов бере нотатник і призначає ще раз попереднє засідання – на 31 січня. Божечки-божечки, і на якому ж смітнику Ківалов набирає собі таку обслугу?..\nЯ дивлюсь на оце чудо в мантії, що називається, широко розплющеними очима. Взагалі-то суд (навіть не суддя, а саме суд: у нашому випадку це має бути судова колегія, яка ще навіть не сформована і яка збереться тільки після того, як завершиться стадія підготовчого провадження) може висловлювати своє ставлення до позовних вимог, давати їм оцінку, вирішувати, чи порушив відповідач права та законні інтереси позивача, виключно в нарадчій кімнаті й лише після розгляду справи по суті. Суддя, який висловив своє ставлення до позовних вимог до видалення в нарадчу кімнату, брати подальшу участь у розгляді справи не може. Це – процесуальна аксіома. Тепер доведеться ще й марнувати папір на заяву про відвід судді Аблову.\nА суддями на ту пору були…\nПро багатьох (якщо не більшість) українських суддів я знаю чимало: де й коли народились, де й з ким навчались, як і за яку суму потрапили на суддівську посаду, кого з високопосадовців чи просто заможних громадян обслуговують, з ким сплять і що п’ють. Знаю розцінки на їх послуги. Єдине, чого я не знаю: коли ж такі судді, як Аблов, порозумнішають і зрозуміють, що кричати на мене, та ще й у судовому засіданні – це все однаково, що лякати їжака голим задом.\nВсі ми – і судді, і учасники судових справ – є заручниками суспільних відносин. Не може суддя того ж, наприклад, Окружного адміністративного суду м.Києва задовольнити позов громадянина до Адміністрації Президента України незалежно від обґрунтованості позовних вимог. Бо якщо суддя й винесе законне рішення, то, по-перше, це рішення буде все однаково скасовано апеляційною інстанцією, а, по-друге, у самого судді почнуться неприємності – аж до порушення дисциплінарного провадження. Окрім того, суддям регулярно доводяться вказівки, як саме розглядати ті чи інші категорії справ. Наприклад, ще рік тому тим же суддям адміністративних судів було заборонено (точніше – категорично не рекомендовано, бо заборонити судді судити по закону, звісно, ніхто не може) виносити законні рішення на користь громадян у справах щодо обчислення, призначення, перерахунку чи одержання пільг, соціальних виплат і доплат. Мотив: бюджет не має грошей, щоби виконувати законодавчі приписи й платити «чорнобильцям», «афганцям» чи «дітям війни».\nЦі нюанси треба розуміти й не очікувати від суддів більшого, ніж вони можуть зробити. В Україні взагалі немає такого владного інституту, як правосуддя. Одначе винуваті в цьому аж ніяк не судді. Причина – це відсутність відповідного суспільного запиту. І так буде доти, доки не будуть реформовані правовідносини власності, а громадяни не стануть відчувати себе власниками майна територіальної громади чи хоча б багатоквартирного будинку. Ось тоді й з’явиться попит на правосуддя, себто прозорий та неупереджений механізм розв’язання спірних правовідносин.\nАле відсутність такого механізму ще не дає право людям на кшталт Аблова поводити себе по-хамськи, спізнюватись у судові засідання на дві години й демонстративно порушувати підвалини процесуального законодавства.\nЯ цілком припускаю, що голову Окружного адміністративного суду Києва Павла Вовка шановні люди попрохали організувати незаконне судове рішення й відмовити в позові вихованцю державного закладу освіти, який став жертвою шахраїв з оточення Сафіулліна. Більш того, оскільки я жодного разу не чув, щоби хтось охарактеризував Вовка як розумну людину, я також цілком припускаю, що він може піти на публічний скандал заради 300 гривень, які один мерзотник відібрав у дитини від імені держави й тепер не хоче віддавати. Але якщо Павлу В’ячеславовичу через брак досвіду (Вовк став суддею у березні 2007 року й, як і Аблов, ще навіть не обраний на посаду судді безстроково) незрозуміло, як виконати це завдання, то пояснюю. Суддям треба провести розгляд справи з підкресленим дотриманням усіх процесуальним норм, піти в нарадчу кімнату й постановити те рішення, яке вони вважатимуть за потрібне. На то вони й судді. А не лементувати в попередньому засіданні, що позовні вимоги є безпідставними.\nА тепер спробуємо дати відповідь на два запитання.\nПо-перше, чи став би себе поводити з такою кричущою зухвалістю суддя, який є сином чи донькою відомої людини? Думаю, що ні. Принаймні, мені такі приклади не відомі, а якби таке б десь колись трапилось, то кляті журналісти вже б з’їли з потрухами і самого суддю, і його знаменитих батьків. Тож, суддівські династії – це не так вже й погано, між іншим.\nДруге запитання витікає з першого: що ж заважає всім цим абловим дотримуватись бодай видимості суддівської етики? Відповідь проста – впевненість у власній безкарності, помножена на відсутність моральних засад.\nЗвернімо увагу на такий нюанс. 21 травня 2012 року в Аблова закінчаться повноваження судді (сплине п’ятирічний термін, на який він був уперше призначений суддею Указом Президента України) і йому треба буде пройти чистилище Вищої кваліфікаційної комісії суддів, профільного комітету Верховної Ради та пленарного засідання парламенту, щоби бути обраним суддею безстроково. 22 листопада 2011 року Вища кваліфікаційна комісія суддів України оголосила про підготовку матеріалів щодо обрання Аблова на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва безстроково. Зазвичай у цей період судді поводять себе дуже обережно, ретельно оминають будь-які скандали, не виносять явно незаконних рішень. Бо достатньо буде однієї скарги, щоби процедура обрання надовго загальмувалась.\nЩо казати про рядових суддів, якщо навіть колишній Голова Верховного Суду України Василь Маляренко, обраний на найвищу суддівську посаду в листопаді 2002 році, також попервах не робив жодних «різких рухів» і намагався сподобатись парламентській опозиції, оскільки на той момент ще не був обраний суддею безстроково (це трапилось тільки 22 травня 2003 року і побоювання Василя Тимофійовича, до речі, були не безпідставними – якби не голоси фракції Соцпартії та БЮТ, йому довелося б знімати мантію).\nАле суддя Аблов позитивним висновком ВККСУ не переймається, як і майбутнім голосуванням у парламенті. Статус «людини Ківалова» гарантує йому і перше, і друге. А про можливі скарги до Вищої ради юстиції, яку очолює кум Ківалова, взагалі смішно згадувати. Більш того, до Окружного адміністративного суду Києва Аблов, власне, і був переведений з Одеси в розпал скандалу, який би іншому судді міг би коштувати, як мінімум посади (а, можливо – і свободи).\nПро те, що на політичній сцені України з’явився новий артист з задатками примадона стало зрозумілим у листопаді 2005 року, коли мало кому відомий адвокат Андрій Портнов разом з колегою Сергієм Петрашком подав адміністративний позов з вимогою зобов’язати Державний комітет України у справах релігій ініціювати питання та вжити всіх необхідних заходів на право причислити Петра Порошенка до числа святих мучеників. Кому цікаво, текст цієї непересічної позовної заяви можуть прочитати отут.\nАле єдиним реальним компроматом, який вдалось «накопати» опонентам Бачуна, був факт надання останнім у бутність перебування на посаді першого заступника голови Господарського суду м.Києва лікарняного листка про начебто перебування на стаціонарному лікуванні з 25 березня по 1 квітня 2005 року (насправді Бачун у ці дні знаходився на відпочинку у Франції). І тоді два апостоли нестяжательства Андрій Портнов і Олександр Пасенюк (про останнього докладніше), не маючи підстав для вагомих звинувачень, зажадали звільнення Бачуна з посади судді за нескромний спосіб життя, який підриває моральні засади судової влади.\nУ травні 2007 року Євгеній Аблов покинув прокуратуру Одеської області й став прислужувати незрячій богині на посаді судді Одеського окружного адміністративного суду. Впродовж трьох років, до переведення в Київ, Євгеній Валерійович доклав чимало зусиль, аби виправдати своє прізвисько «Жека 20 відсотків», але справжнє визнання серед земельних аферистів, доступ до тіла Сергія Васильовича Ківалова й роботу в столиці він заслужив постановою від 13 травня 2010 року в адміністративній справі №2а-10947/09/1570.\nМала батьківщина Євгенія Валерійовича – Білгород-Дністровський район Одеської області – славиться узбережжям Дністровського лиману, де вартість землі сягає захмарних висот. Особливо цінується територія коси Кароліно-Бугаз, де на місцинку, що зветься «Дідове болото», знайшовся заможний покупець. Одна біда – та земля належить Затоківській селищній раді, голова якої аж ніяк не поспішав занурюватись у кримінальні оборудки. Як не умовляв його голова Білгород-Дністровської райдержадміністрації, як не вабив перспективою стати за один день мільйонером – ніяк.\nІ тоді організатори афери вирішили взяти й поміняти адміністративні межі, вилучити з володіння Затоківської селищної ради 600 гектарів землі, у тому числі й «Дідове болото», та передати їх у розпорядження зговірливого голови райдержадміністрації. Як поміняти? – А дуже просто. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду. Благо в суді працювала своя людина – синок Валерія Федоровича, колишнього заступника голови райдержадміністрації, на прізвисько «Жека 20 відсотків».\nЗвісно, наївний читач може здивуватись, і навіть заперечити – мовляв, це неможливо, оскільки, по-перше, кордони населених пунктів встановлювались за царя Панька чи, принаймні, радянської влади, а, отже, навіть суто теоретично розгляд таких справ у суді неможливий через те, що давним-давно сплинули строки позовної давності. По-друге, адміністративні межі встановлюються постановами Верховної Ради України (раніше це була прерогатива Ради Міністрів УРСР), отже відповідачами в справі треба залучати найвищі органи державного управління при тому, що невідомо, хто в такому разі буде позивачем. Ну, і, по-третє, в судах, взагалі-то захищають права, свободи та законні інтереси. А примусова зміна адміністративних кордонів ну ніяк не підпадає під завдання судочинства.\nАле суддя Аблов блискуче вийшов з цієї колізії. Позов був заявлений Білгород-Дністровською райдержадміністрацією до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Головного управління Держкомзему в Одеській області, відділу Держкомзему у м. Білгород-Дністровський Одеської області, Затоківської та Сергіївської селищних рад. Рекомендуємо суддям Окружного адміністративного суду м.Києва зазирнути в Єдиний державний реєстр судових рішень і переконатись, під проводом якого титана юридичної думки вони працюють:\nТакого теорія адміністративного права ще не бачила й не чула. Цитуємо резолютивну частину скандальної постанови, винесеної Абловим:\n«Визнати відсутність у Затоківської селищної ради компетенції щодо розпорядження масивом земель загальною площею 614,3 га, який розташований з правого боку гирла Дністровського лиману на косі Кароліно-Бугаз від мосту до села Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області та знаходиться за межами населеного пункту селища Затока, м.Білгород-Дністровського, Одеської області.\nЗобов’язати Відділ Держкомзему у м. Білгород-Дністровський Одеської області в подальшому не приймати від Затоківської та Сергіївської селищних рад щорічну звітність за формою 6-зем відносно наявних у їх користуванні земельних ділянок, як такі що рахуються за містом Білгород-Дністровський Одеської області, а також по Затоківській селищній раді, що масив земель загальною площею 614,3 га на косі Кароліно-Бугаз входить в межі селища Затока, а по Сергіївській селищній раді, що масив земель загальною площею 538,9 га входить в межі селища Сергіївка.\nЗобов’язати Головне управління Держкомзему в Одеській області виключити з державної статистичної звітності за формою 6-зем данні про те, що землі селищ Затока та Сергіївна входять до складу земель міста Білгород-Дністровського, Одеської області та масиви земель загальною площею 614,3 га, який розташований на косі Кароліно-Бугаз входить в межі селища Затока, а масив земель загальною площею 538,9 га до меж селища Сергіївка.\nЗаборонити Затоківській селищній раді приймати рішення щодо передачі у власність, користування, вилучення земель та здійснювати повноваження передбачені ст.12, ст.118, ст.123, ст.144, ст.151 Земельного кодексу України, відносно масиву земель загальною площею 614,3 га, який розташований з правого боку гирла Дністровського лиману на косі Кароліно-Бугаз від мосту до села Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області та знаходиться за межами населеного пункту селища Затока, м.Білгород-Дністровського, Одеської області».\nЗрозуміло? – Аблов не став міняти ніякі кордони. Він просто «визнав відсутність компетенції» в селищної ради розпоряджатись своїми землями. Причому зробив це без зайвих формальностей і без скасування розпорядження Ради Міністрів УРСР № 1442-р від 24.11.1966 року, яким було прийнято пропозицію Одеського облвиконкому про передачу 614,3 га земель на косі Кароліно-Бугаз селищу міського типу Затока Білгород-Дністровської міськради Одеської області.\nЧитати це феєричне рішення можна тільки стоячи й вголос, виразно декламуючи всі юридичні шедеври, винайдені Євгенієм Валерійовичем. Коментарю потребують кожний рядок, кожний термінологічний зворот цього майстра художнього слова.\nВдуматись тільки: до правовідносин, що виникли у 1965 році, Аблов примудрився застосувати норми Земельного кодексу УРСР 1970 року, Земельний кодекс УРСР 1990 року та Земельний кодекс України 2001 року –замість Постанови Ради Міністрів СРСР «Про додаткову передачу деяких питань господарського і культурного будівництва на вирішення Міністрів союзних республік» від 29 серпня 1957 року № 1041.\nАле зацініть, як геніально Євгеній Валерійович обійшов питання позовної давності (на той час для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і законних інтересів встановлювався річний строк, зараз – півроку) – його честь дійшла висновку, що підстави для застосування статті 99 КАС України взагалі відсутні. Мовляв, рішення про зміну кордонів породжує правові наслідки тільки на майбутнє, а тому немає сенсу говорити про якусь там позовну давність. Але й це не все – оскільки нічого подібного в Кодексі адміністративного судочинства України немає й бути не може, Аблов застосував аналогію права й у якості взірця послався на повноваження Конституційного Суду України, який розглядає питання про відповідність законів і Указів Президента Конституції України незалежно від того, коли ці акти були видані.\nЯкщо, за висловом Винниченка, українську історію неможливо читати без брому, то постанову судді Аблова годі осягнути без півлітри. Люди добрі, ну яка аналогія права може бути при застосуванні процесуальних норм? Аналогія допускається у випадку відсутності матеріального права, що регулює спірні правовідносини. Ма-те-рі-аль-ного-го, Євгенію Валерійовичу.\nМожна собі лише уявити те задоволення, які одержали судді апеляційної інстанції, скасовуючи цей витвір абловського інтелекту. Для охочих почитати – наводимо посилання на ухвалу Одеського адміністративного апеляційного суду від 27 жовтня 2010 року\nА тепер найцікавіше. Чи розумів Аблов, що його постанова є незаконною? – Безсумнівно. Тобто, можна, звісно, припустити, що в Євгенія Валерійовича спостерігається стійкий ідіотизм, але в такому випадку чи навряд би його Ківалов забрав до Києва – тут і своїх придурків вистачає. Отже, суддя Аблов виніс завідомо неправосудне рішення, чітко усвідомлюючи наслідки свого вчинку.\nДруге запитання: чи припускав Аблов, що його постанова буде скасована апеляційним судом? – Напевно, ну не дурень же він (дивись пункт перший).\nІ тоді постає цілком природне третє запитання – а навіщо все це було потрібно організаторам афери? З Абловим усе зрозуміло, його роль мінімальна – лише проголосити потрібне рішення та порахувати подяку. Але який сенс був витрачатись тим, хто вирішив прибрати до рук оте «Дідове болото» та інші ласі ділянки курортної землі?\nВідповідаємо. Позов подавався аж ніяк не заради постанови, оскільки всі розуміли, що незаконне рішення Аблова буде скасовано вищими інстанціями, а заради ухвали про забезпечення позову. 28 січня 2010 року суддя Одеського окружного адміністративного суду Аблов виніс ухвалу про заборону Затоківській селищній раді приймати рішення щодо передачі у власність, в оренду та інше тимчасове користування земельних ділянок або її частин із масиву земель загальною площею 614,3 га – до вступу в законну силу постанови по справі. Далі роль Аблова полягала лише в тому, щоби максимально затягнути винесення остаточного судового рішення.\nПаралельно Білгород-Дністровська районна рада рішенням від 25 березня 2010 року №460-V скасувала та визнала нечинним рішення 42-річної давнини від 5 квітня1968 року №126, на підставі якого виконком Білгород-Дністровської районної ради передав в розпорядження Затоківській селищній раді землі площею 198,8 га. Третім кроком мало стати відчуження земель «добросовісним набувачам». Що ж стосується «Дідового болота» площею 36,65га, то воно було миттєво передано в оренду на 49 років розпорядженням Білогород-Дністровської райдержадміністрації. Ось, власне, заради чого все це затівалось.\nАле й це не все. Зрозуміло, що Затоківська селищна рада подала апеляцію на ухвалу Аблова про забезпечення позову. 19 травня 2010 року, вже після винесення постанови по першій інстанції, Одеській апеляційний адміністративний суд цю ухвалу скасував. Але за 8 днів по тому, 28 травня 2010 року, інша колегія того ж самого апеляційного суду все повернула назад «за нововиявленими обставинами» й ухвала Аблова знову набула чинності.\nІ лише в жовтні 2010 року, коли земля вже була подеребанена, а Аблов обживався в Києві, Одеський апеляційний адміністративний суд поставив крапку в цій епопеї, визнавши постанову та ухвали Аблова незаконними. Але нашого героя це вже не бентежило.\nВисокодостойні та високоморальні\nПро Олега Бачуна та його унікальну правосвідомість я писав ще в ті часи, коли Андрій Портнов працював у Державній комісії з цінних паперів і фондовому ринку й не мріяв, що колись буде крутити судоустроєм, мов циган сонцем. Ось, наприклад:\nТож на правах першого біографа пана Бачуна можу лише схвально відзначити високохудожній рівень операції Андрія Володимировича по усуненню Олега Володимировича з посади судді. Єдине, що викликає заперечення – це розповіді високоповажних членів Вищої ради юстиції про «очищення суддівських лав». Ну, вижили Портнов з Ківаловим Бачуна, Кишинського й Ковзеля з Окружного адмінсуду – і прапор їм у руки. На війні – як на війні. Але навіщо розпатякувати, що це зроблено заради відновлення етичних засад правосуддя та забезпечення Окружного адмінсуду столиці високоморальним кадровим потенціалом?\nПригадується, як пані Ізовітова, заступниця Голови Вищої ради юстиції, обурювалась з-з-злочином судді Кишинського, який, бачте, виніс ухвалу про забезпечення позову компанії «Інтертранс» до Генеральної прокуратури України й заборонив ГПУ до завершення провадження по справі проводити перевірки та вилучати документи позивача. Ухвала, дійсно, містила кілька «ляпів» і юридичних неоковирностей. Але ж не це було причиною звільнення Кишинського, а те, що «Інтертранс» оплачував вояжі Бачуна за кордон. Що ж стосується Кишинського, то він своєю ухвалою ніякої шкоди нікому не завдав.\nА тепер порівняємо ухвалу Кишинського з витівками того ж Аблова, який перебрався до Києва після «зачистки» команди Бачуна – дитячий лемент та й годі. Бо судові рішення, які офіційно «інкримінувались» суддям Кишинському та Ковзелю, принаймні, не потягнули жодних негативних наслідків.\nАле мовчить пані Ізовітова. І пан Портнов не розсилає брошури з фотографіями судді Аблова. Тому ми вирішили допомогти цим високодостойним членам Вищої ради юстиції проявити свою принциповість – направити їм скаргу з описом витребеньок «Жеки 20 відсотків». Бо, як засвідчує досвід, член ВРЮ Андрій Портнов не утруднює себе не тільки розглядом скарг, а навіть підписуванням відписок – це за нього роблять молодші клерки з Адміністрації Президента, розсилаючи скаржникам стандартні заготовки про те, що розгляд скарг громадян на порушення суддями присяги не належить до компетенції членів Вищої ради юстиції. Тому продовження цієї історії обіцяє бути і веселим, і повчальним.\nТеги статьи: ЯремаБачун\n27 июня 2014 г., 21:36 Просмотров: 9845


ᐈ Ремонт дизелів Cummins - Київ ≡ Ремонт ТНВД Cummins за найкращою ціною в Украіне│Turbomi\nCummins - це вікова історія двигунобудування:\nІсторія Cummins inc, почалася в 1919 році в США. Динамічний розвиток і ефективна господарська діяльність компанії перетворили її в визнаного лідера з випуску дизельних двигунів і вивели на перше місце по випуску двигунів потужністю від 31 до 35000 л, с,\nКомпанія "Турбомікрон" - Bosch Diesel Service рада запропонувати своїм клієнтам наступний перелік послуг з ремонту і обслуговування дизельних двигунів Cummins:\nКомп'ютерна діагностика дилерським приладом двигуна і паливної системи\nРемонт і калібрування бортових комп'ютерів (блоків управління)\nРемонт двигунів , насосів ( ПНВТ ) і форсунок Common rail , насос-форсунок\nПланове технічне обслуговування с \_ г, кар'єрної, будівельної, дорожньої техніки, яхт, катерів, вантажівок, автобусів ( Yutong, Mudan, Higer, King Long, San Long, Golden Dragon, Freightliner, International, CAMC, Kamaz, MAN, DAF, ГАЗель, Соболь, КАМАЗ )\nПродуктивна діяльність Cummins зосереджена в трьох основних галузях:\nДизельні двигуни для вантажних автомобілів і автобусів, судів, залізничного транспорту, сільськогосподарської, дорожньо-будівельної та іншої промислової техніки. Виробництво більше 800 000 двигунів на рік. Двигуни Cummins знайшли ефективне застосування на техніці наступних виробників Komatsu, Hitachi, Terex, Atlas-Copco, Hundai, Dressta, Versatile, Liebherr, Case, New Holland, Foton, БелАЗ, КамАЗ, ГАЗель, Ростсельмаш, Богдан та ін.\nДизель-генераторні установки Cummins потужністю від 8 до 2500 кВт і газо-поршневі установки від 300 до 2000 кВт. Дизель-генераторні установки Cummins забезпечують електропостачання об'єктів таких компаній як IBM, Coca-Cola, Нафтогаз, Газпром, Merill Lynch, Автозаправки ОККО, магазини та інші підприємства знаходяться як в межах міст, районних центрів, так і у віддалених районах України. ДГУ використовуються як основне джерело відтворення електроенергії, найчастіше як резервне джерело відтворення електроенергії.\nСьогодні Бош Дизель Сервіс "Турбомікрон"- це:\nПеревірку і ремонт паливної апаратури, Bosch, Lucas, Stanadyne, Zexel, Delphi, і інші. з присвоєнням коду на стендах Bosch EPS 815, Hardtridge CRi-P\nКомп'ютерна діагностика проводиться дилерським оригінальним приладом з програмним забезпеченням INSITE (+ адаптер INLINE), що дозволяє здійснювати зв'язок використовуючи протоколи J1587 / J1708, так і J1939 за стандартом SAE. Це програмне забезпечення є кращим помічником фахівців сервісної служби. Воно не тільки включає покрокову діагностику двигуна, але і вбудовані схеми та графіки, що дозволяють більш точно виявити несправності полегшують ремонт або усунення несправності.\nНаша основна мета & ndash; підвищити рівень обслуговування існуючих замовників і утримати нових клієнтів, аналізувати і вдосконалювати діяльність з обслуговування, мінімізувати простої і втрати у замовників, підвищити задоволеність замовників якістю обслуговування.


Словник термінів преферансу | Житомир Шахматный\nСловник термінів преферансу\nИюль 15, 2016 admin Нет Комментариев\nАмністія — прийом при розпису по окочаніі гри, коли розмір гори у всіх граючих зменшується на однакову величину найменшої гори серед граючих для простоти підрахунку.\nБезкозирка — гра без призначення козирною масті.\nБланкова карта — одна карта в масті.\nВеликий мізер — мізер без карт прикупки.\nБомба — отримує гравець при заяві «пас» втемну. Величина бомби залежить від прогресу распасах втемну, вона може бути одинарної, подвійного, потрійного, тощо\nВіст — а) це абсолютний виграш гравців. Ціну віста обумовлюють перед початком гри. Для запису його на кресленні виділені три (два) подучастка; б) заяву партнерів вістовать (грати) проти гравця, який заявив одну з ігор; в) це карта (карти), що дає можливість Віста отримати хабар в даній партії; г) хабар, який отримав Віста в процесі гри проти грає.\nВіст джентльменський — в разі Ремізов грає, розподіл порівну вістів між активно і пасивно Віста в даній партії.\nВіст стоячи — вістовать в закриту.\nПосетите сайт по продажам жидкостей для электронных сигарет vapeum\nВіст лежачи — вістовать в відкриту.\nВіста — партнери, за винятком грає, в даній партії.\nДругий король — комбінація карт король-валет чи король-малка однієї масті.\nВипустити — дозволити противнику успішно зіграти свідомо програний ним контракт.\nГарантований віст — карта (карти), що гарантує хабар на даній грі, наприклад козирний туз.\nБлакитний мізер — мізер, який неможливо зловити.\nГора — ділянку на кресленні для запису штрафних очок грає.\nГусарики — різновид преферансу, що дозволяє грати двом партнерам. При грі в «Гусарики» рекомендується використовувати «Сочинський» і «Ленінградський» варіанти.\nПодвійний віст — а) туз, король однієї масті; б) трельяж: король, дама, валет однієї масті; в) закритий мар’яж: мар’яж з маленькою; г) туз, дама, маленька; д) туз, валет, маленька; е) туз, десять, дев’ять, вісім; ж) король, валет, маленька; з) король, десять, дев’ять, вісім; і) дама, десять, дев’ять, вісім.\nЯлинка — ділянку, застосовуваний в класичному преферансі для реєстрації хабарів, зіграних ігор «бомб», ігр втемну.\nГра на стіл — спільна гра вистующих проти грає.\nЗакластися — замовити мала кількість хабарів, припускаючи наявність сумнівного розкладу карт у вистующих або «пістолета» в козирі.\nГраючий — партнер, який отримав в результаті торгівлі право на гру від 6 пік до мізерії.\nГра або розіграш — процес, коли Віста перешкоджають грає виконати заявлене кількість хабарів.\nКарти до орденів — ближче до грудей, тобто не дати можливості колегам виконати заповідь: «подивися карти сусіда — свої встигнеш».\nКолесо — знак, що заміняє 100 вістів.\nКонсоляція — штраф за ремиз.\nЛовля — процес гри партнерів проти грає мізер.\nЛідер — партнер у виграші на даному етапі гри.\nМар’яж — король, дама однієї масті.\nМлин — так називається прийом, при якому Віста своїми дрібними козирями вдається вбити великі карти грає, особливо кілька поспіль.\nМізер — гра з метою не взяти жодного хабара.\nНа одну руку або на лапу — позначення шулерського прийому коли двоє гравців попередньо домовляються грати проти третього гравця.\nНаграти — помилково дати противнику ще один хабар, там де її при правильній грі (або при грі в відкриту) не було.\nНести — скидати карти однієї масті при ході в ренонсную масть. Як правило на мізері з метою «спіймати» грає, або на распасах.\nНебітка — карти у гравця, на які він отримує все решта хабара.\nНога (підпора) — маленька карта в одній масті з великою або двома великими (зазвичай з мар’яж).\nОбов’язковий віст — Віста зобов’язані відіграти у що грає свої вісти; скільки — залежить від заявленої гри. Відповідальність за відбір обов’язкових вістів лежить на активно Віста.\nОдинарний віст — туз без інших карт, другий король, третя дама, четвертий валет.\nПаровоз — серія хабарів на мізері.\nПартія — гра, яка йде до свого завершення після однієї здачі карт.\nПас — відмова від активної гри в даній партії.\nПерша рука — гравець, який перебуває від здає зліва, далі нумерація за годинниковою стрілкою.\nПодсад — невиконання контракту.\nДопомога — Після досягнення розміру кулі (обвинуваченого перед грою) гравець починає «допомагати» закривати кулю іншим гравцям згідно поточної конвенції.\nПрикуп — будь-яка пара карт, за винятком перших і останніх. Прикуп зберігається у здає, видається він партнеру, який заявив гру.\nПрікупной розклад — розклад карт, при якому майже будь-які карти в прикупці посилять руку грає.\nПрокидайся — піти не тією картою, як було задумано, через хвилювання або втоми.\nПромоція — розіграш додаткової хабара в козирі при ході від вистующих. Наприклад пара дама-малка у вистующих зазвичай хабар не бере. Але при певному розкладі і козирному валете в іншого Віста (пасующего) можна перетворити цю комбінацію в хабар.\nПрорізати грає — Віста, що знаходиться праворуч (ліворуч) від граючого, робить хід малкою через нього.\nКуля — a) ділянку на кресленні, для запису очок за зіграні ігри, а також заохочувальних очок за нуль хабарів на распасах. б) в ширшому сенсі взагалі партія гри в преферанс , наприклад «зіграти кулю», «розписати кулю».\nРозбійник — партнер залишився один з несписаною горою, а час гри не вийшло.\nРаз або піки — мінімально можлива заявка (шість пік).\nРозклад — комбінація карт a) у граючого; б) у всіх трьох.\nРозписати кулю — зіграти в преферанс.\nРемиз — недобір хабарів, вістів.\nРенонс — а) знос карти не в масть; б) відсутність карт в одній з мастей.\nРозпис кулі — розрахунок гри.\nРука — гравець.\nСвої хабара — тобто ті хабарі які будуть отримані неминуче. Вираз пов’язано з прийомом гри на распасах при якому гравець прагнути забрати «свої хабара» на початку гри щоб не отримати більше запланованого.\nСвій віст — Віста відмовилися активно вістовать, один з них погоджується на свій віст, якщо йому дозволить грає (свій віст можливий тільки на 6-й і 7-й грі).\nЗдає — а) пасивний Віста при грі чотирьох партнерів; має право активно вістовать при відмові двох партнерів; б) гравець, який відповідає за правильну здачу карт, прикуп; контролює хід гри, правильну запис партнерами після даної партії.\nСорока — то ж, що «мар’яж».\nСталінград — вимога всім гравцям вістовать при замовленні 6 пік.\nСтіна (пістолет) розклад, при якому у одного з гравців немає карт деякої масті. Як правило «стіна» це 4 або навіть 5 козирів у Віста (або пасующего) що обіцяє ремиз грає.\nСтруна (фестиваль) розклад у що грає коли в кожній масті (і козирною) у нього не більше трьох карт тобто 3-3-3-1 (3-3-3-3 до знесення прикупки).\nСтіл — партнери.\nСюркуп — Це прийом, при якому один Віста ходить Некозирні карти, а грає і інший Віста кладуть по козирю.\nТоргівля — боротьба партнерів за право призначення гри.\nТретя дама — комбінація карт дама-валет-малка або дама-малка-малка однієї масті.\nПотрійний віст — а) туз, король, дама; б) туз, король, валет (при чужому ході); в) туз, король, дев’ять, вісім; г) закритий трельяж (король, дама, валет, вісім); д) мар’яж, закритий двома маленькими без сімки; е) король, валет, дві маленькі без сімки.\nУгадайка — ситуація на мізері, коли Віста повинні вгадати яку масть зніс грає. Дуже часто, бачачи у себе «угадайку», який грає зносить карти випадковим чином, щоб виключити вплив психологічних факторів.\nПрапор — 100 очок в горі (або пулі).\nЛіхтар — позначення 100 вістів.\nФоска (малка) — одна з молодших карт в масті.\nЧетвертий валет — комбінація карт: валет і 3 малки однієї масті.\nВолодар гори — партнер, який набрав на початку гри на обов’язкових распасах найбільшу кількість очок, «господар гори» робить замовлення гри.


В аеропорту "Бориспіль" міліція затримала громадянина Кувейту з фальшивим італійським паспортом - 112 Україна\nВ аеропорту "Бориспіль" міліція затримала громадянина Кувейту з фальшивим італійським паспортом\nЧоловік придбав фальшивий паспорт за 3 тисячі фунтів стерлінгів\nВ пункті пропуску міжнародного сполучення аеропорту "Бориспіль"під час оформлення пасажирів, які летіли рейсом "Київ - Лондон", співробітники правоохоронних органів затримали громадянина Кувейту. Чоловік намагався перетнути кордон України за закордонним паспортом громадянина Італії, який містить ознаки підробки, повідомляє прес-служба МВС.\nПасажир пояснив, що знаходячись в Кувейті, зайшов до товариша в офіс, де йому запропонували купити паспорт громадянина Європейського Союзу, на що він погодився і замовив собі документи. Приблизно в серпні 2013 року він отримав замовлений паспорт за грошову винагороду представникам фірми в сумі 3 тисячі фунтів стерлінгів.\nЧоловік вирішив, що транзит через Україну є оптимальним на шляху прямування в Англію. Далі звернувся в посольство України в Кувейті, де отримав оригінальну візу, після отримання якої придбав квиток на рейс "Київ-Кувейт-Дубаї". Прибувши в аеропорт на реєстрацію, видав завідомо підготовлені документи на переліт. При проходженні перевірки паспортного контролю був затриманий співробітниками прикордонної служби.\nПравоохоронці склали адміністративний протокол про заборону в'їзду в Україну строком на три роки.\nСлідчими Бориспільського лінійного відділу міліції за фактом використання завідомо підробленого документа відкрито кримінальну справу за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 Кримінального Кодексу України (підробка документів, печаток, штампів та бланків, їх збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів), яка передбачає покарання у вигляді штрафу до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. В даний час триває досудове розслідування.


Продукція Garmin продовжує збирати нагороди | Новини Garmin\nПродукція Garmin продовжує збирати нагороди\nНа міжнародній виставці споживчої електроніки CES, яка проходить щороку на початку січня у Лас-Вегасі, годинники Venu та fenix 6Х Pro Solar отримали престижні нагороди CES InnovationAwards за інновації у категоріях «Здоров’я та здоровий спосіб життя» і «Наручні гаджети».\nVenu — це перший розумний GPS-годинник Garmin з AMOLED екраном та широченним комплектом функцій для цілодобового моніторингу здоров’я, включаючи відстеження пульсу, якості сну, рівня стресу, дихання, менструального циклу та водного балансу. Пристрій повідомляє про коливання пульсу, опціонально вимірює рівень кисню в організмі за допомогою датчика Pulse Ox та оцінює рівень енергії в організмі за допомогою інструмента Body Battery. Ви також можете користуватись анімованими тренуваннями, створювати власні тренування та дотримуватись динамічних тренувальних планів від досвідчених бігових тренерів. Venu дозволяє робити все це з батареєю, яка відмінно тримає заряд до 5 днів. Крім того, він включає понад 20 спортивних GPS-програм, серед яких ходьба, біг, пілатес, йога, плавання в басейні, гольф, вправи усвідомленого дихання, тощо.\nБільше про Garmin Venu\nfēnix 6X Pro Solar — найновіша преміальна версія флагманських мультиспортивних GPS-годинників fenix 6, а також перший годинник Garmin з підзарядкою від сонця.\nБільше про fenix 6X Pro Solar\nУ 2020 році CES відзначає 53-й щорічний показ найбільшої та найважливішої виставки технологій для споживачів усього світу. Протягом багатьох років, виставка розпочинає річний цикл продуктів для споживчих технологій у незліченних категоріях, від телевізорів і навушників до ноутбуків і побутової техніки.\nCES демонструє понад 4500 компаній-експонентів, у тому числі виробників, розробників та постачальників споживчого технологічного обладнання, контенту, систем доставки технологій, тощо. Програма конференції включає понад 250 сесій конференції та більш як 170000 відвідувачів зі 160 країн.


Acer H6517ST | купити в інтернет магазинах України. Acer H6517ST технічні характеристики\nВи знаходитесь на персональній сторінці товару Acer H6517ST.\nТут можна ознайомитися з фотографіями моделі, вивчити технічні характеристики H6517ST, прочитати відгуки власників, а також вибрати найкращу ціну від провідних інтернет-магазинів України.\nНа вкладці "Ціни" представлені актуальні пропозиції від українських магазинів. Найпопулярніші пропозиції розташовані в блоці "Де купити?", а повний список цін на різні модифікації та колірні рішення для Acer H6517ST наведений в нижній частині сторінки.\nПерейшовши на вкладку "Характеристики" ви можете ознайомитися з докладним технічним описом H6517ST. Якщо ви хочете порівняти вибраний продукт з іншими моделями проекторів Acer, то натисніть на сторінці вашого вибору посилання "Додати до порівняння" і перейдіть на сторінку порівняння товарів за характеристиками.\nНа вкладці "Відгуки" ви можете прочитати відгуки власників Acer H6517ST, в яких виділені всі плюси і мінуси даної моделі. Ви можете проголосувати за відгуки, які здалися вам найбільш корисними, що дозволить підняти їх вгору сторінки. Ми будемо вдячні за ваш розгорнутий відгук про H6517ST.\nНа вкладці "Динаміка цін" ви побачите графік зміни цін на Acer H6517ST, графік коливань кількості пропозицій від інтернет-магазинів, а також графік зміни попиту на дану модель. Представлена динаміка допоможе вам визначитися: купити товар зараз або почекати зниження ціни.\nпортативный, DLP, 16:9, HDTV, разрешение: 1920x1080 (Full HD), яркость: 3000 люмен, контрастность: 10000:1, вес: 2.5 кг\nВходи VGA, HDMI x2, композитный, аудио mini jack\nІнтерфейси USB (тип B)\nМаса 2.5 кг\nДодаткова інформація поддержка MHL\nРазмеры по диагонали от 1.15 до 7.62 м\nФокусное расстояние 7.42 - 7.42 мм\nПроекционное расстояние 0.5 - 3.3 м\nОтношение расстояния к размеру изображения 0.5:1 - 0.5:1


В Житомирі історики ледве знайшли місце для презентації книги про історію ОУН Степана Бандери – Репортер\nВ Житомирі історики ледве знайшли місце для презентації книги про історію ОУН Степана Бандери\n16 грудня в приміщенні Житомирського державного педагогічного університету, за адресою вул. Польова, 12 відбулась презентація книги відомого історика та громадського діяча Святослава Липовецького «ОУН (бандерівці): фрагменти діяльності та боротьби». В книзі вміщено короткий історичний виклад становлення, розвитку та діяльності Організації Українських Націоналістів (бандерівців).\nСлід зазначити, що місце проведення заходу змінювалось двічі. Спочатку презентацію було заплановано провести в приміщенні Житомирської обласної наукової бібліотеки,але організаторам було відмовлено(напевно через назву книги). Інша бібліотека – дитячо-юнацька – відмовилась від проведення презентації одразу ж, як тільки почули в назві книги слово «бандерівці». І лише силами Генадія Леонідовича Махоріна, який допоміг в організації приміщення, гості з Тернополя та Києва успішно презентували книгу на Житомирщині.\nСвятослав Липовецький: “ОУН є найлегендарнішою українською структурою, що впродовж понад восьми десятиліть провадить ефективну й жертовну боротьбу за здобуття та утвердження Української Самостійної Соборної Держави». Формат книги (багато ілюстрацій, витримок з досі засекречених документів) дозволяє зацікавити собою не лише дослідників, але й простих громадян, в першу чергу молодь.”\nСергій Кузан, голова МНК: “Те, що в книзі вміщено багато світлин ОУН-івців дозволяє за кожним іменем побачити конкретну людину. Адже коли Шухевич, Бандера та інші ставали на шлях боротьби за свою ідею, вони були однолітками більшості присутніх в цьому залі”.\nTagged Святослав Липовецький «ОУН (бандерівці): фрагменти діяльності та боротьби» Житомир\nНа Житомирщині з’являться льодові катки\nЖитомир – місто культурно безнадійне?


Олександр Ткаченко, міністр культури та інформаційної політики\nЛише знаючи правду про Голодомор, ми зможемо правильно будувати політику держави\nНаціональний музей Голодомору-геноциду в Києві – одне з сакральних місць для кожного українця, одне велике серце, в якому стукотить попіл чотирьох мільйонів сердець людей, котрі загинули від штучного голоду, вчиненого комуністами в 1932-1933 роках. У цьому році, на початку вересня в музеї було відкрито оновлену Залу Пам’яті. А наприкінці листопада у рамках програми “Велике будівництво” запланована презентація концепції експозиції другої черги музейного комплексу.\nПро те, коли планується завершити будівництво другої черги меморіалу, про особливості експозиції, яка розміститься в новому музейному просторі, про пошук нових експонатів, документів і спогадів свідків, які б повідали всю правду про трагедію українського народу, Укрінформ попросив розповісти міністра культури та інформаційної політики Олександра Ткаченка.\n- Пане Олександре, чому так важливо відкрити другу чергу Музею? Адже Музей уже діє, є чимала експозиція, відтак – чому б не обмежитись тезою «досить пам`ятників трагедіям, давайте памятати про перемоги»?\n- Сьогодні музей Голодомору має лише одну залу – це Зала пам'яті. Спорудження другої черги музею Голодомору триває. І саме там має розміщуватися основний експозиційний простір музею Голодомору. «Пам’ятати, щоб бути». Цей вислів якнайкраще пояснює, чому важливо зберегти пам’ять про злочин геноциду, вчинений комуністичним тоталітарним режимом проти українців. Лише знаючи правду, ми зможемо відродити власну державність, зробити висновки й правильно будувати політику держави. Саме збереження колективної пам’яті допоможе розбудовувати соціальну, правову, демократичну державу й громадянське суспільство. І я вдячний президенту Володимиру Зеленському, за підтримки якого активно реалізовується така політика. Зокрема, й щодо ініціативи якнайшвидшого завершення будівництва Меморіального комплексу пам'яті жертв Голодомору-геноциду в Україні.\n- Коли вдасться завершити спорудження другої черги Музею? Чи йдуть роботи за графіком? Які є труднощі?\n- За планом, завершення спорудження другої черги Музею відбудеться у 2022 році. Труднощі безумовно виникають, адже це непростий проєкт з точки зору конструкції. Але наразі все йде за планом.\n- І нспектуючи будівництво другої черги Музею, ви повідомили, що вже відкрилась оновлена інтерактивна експозиція. В чому полягало це оновлення, наскільки «сильнішою» стала ця експозиція?\n- Музеї створені для відвідувачів, а отже – мають відповідати вимогам часу. Оновлена експозиція Музею Голодомору створена так, що тут буде цікаво і 5-річним, і 95-річним. Тут і 3D-меппінг на стінах, й інтерактивні карти, а поряд – речі людей, які пережили Голодомор. Кожна із яких має свою унікальну історію. Музей Голодомору – це історія України із 1930-років до сьогодні.\n- Наскільки проєкт вписується в навколишнє середовище? Що ви сказали б «експертам» із соцмереж, які обурюються тим, що «зіпсували парк ще одним Голодомором»?\n- Проєкт другої черги музею Голодомору розроблений таким чином, що будівля музею вписується у простір навколишнього середовища. Дописувачам потрібно лише дочекатися завершення робіт.\n- Музей Голодомору розпочав експедицію на Схід та Південь, по чотирьох областях. Якою є мета цієї експедиції? Очікування?\n- Експедиція до Миколаївської й Херсонської, Луганської та Донецької областей реалізується в рамках культурно-мистецького проєкту «Голодомор: мозаїка історії. Невідомі сторінки» за підтримки Українського культурного фонду. Цьогоріч це друга масштабна експедиція Україною, перша відбулася минулого року. Експедиція, яка загалом охопить 10 областей України, має велике значення для збереження пам’яті про геноцид українців. Мета експедиції має кілька напрямків роботи музейних працівників. По-перше, це пошук свідків Голодомору 1932-1933 років, відео-, аудіофіксація їхніх свідчень, фотофіксація віднайдених сімейних архівів і документів 30-40-х років ХХ ст.; по-друге – це пошук нової інформації про місця масового поховання жертв Голодомору, інтерв’ю із краєзнавцями та істориками, що займаються дослідженням цієї теми; по-третє – це пошук унікальних речей для поповнення експозиції другої черги Музею.\nІз результатами експедиції можна ознайомитися на сайті Музею у розділі «Свідчення», що знаходитимуться у відкритому доступі.\n- Чи є нові наукові знахідки? Які нові наукові напрямки розробляє музей?\n- Співробітники музею постійно виявляють нові документи, що доводять злочинну політику комуністичного тоталітарного режиму, висвітлюють різні аспекти Голодомору-геноциду. Приміром, в оновленій залі пам`яті Музею вперше експонуватимуться листи іноземного інженера Джері Бермана, який став у 1932-1933 роках свідком винищення української нації на Донбасі.\n- Є критика, що музей перестає з роками бути цікавий. Як пожвавити інтерес до нього?\n- Знову ж наголошу, що завжди потрібно йти в ногу з часом. Доказом цього стала оновлена мультимедійна та інтерактивна експозиція Музею Голодомору. Крім цього, команда Музею розробляє нові освітні програми, інтерактивні екскурсії, заняття, тренінги для дітей різного віку. Музей організовує освітні хаби, бере участь в освітніх фестивалях і заходах.


Австрії та Франції; а Пруссію цар розраховував винагородити Саксонією.\nВелика Британія. Представником Великої Британії на Віденському конгресі був статс-секретар Р.Г.Стюарт, віконт лорд Кестльрі, пізніше його замінив герцог А.У.Веллінгтон. Британська політика ґрунтувалася на закріпленні власної торгово-промислової гегемонії та збереженні захоплених французьких і голландських колоній, що лежали на шляху до англійської Індії. Головним завданням англійці вважали посилення й Австрії, й Пруссії напротивагу Франції з Росією - така рівновага європейських держав надала би Британії змогу зіграти між ними роль арбітра. На Віденському конгресі Кестльрі надав підтримку Пруссії у проблемі Рейнських провінцій та намагався перешкодити Росії у польському питанні.\nАвстрія. Господарка Віденського конгресу - Австрія була представлена імператором Францем I та канцлером князем К.Меттерніхом. Мета Австрії полягала у недопущенні серйозного посилення своїх старих суперниць - Пруссії та Росії. Базуючись на принципах абсолютизму і легітимізму, Меттерніх відстоював недоторканість прав Саксонської династії задля перешкоджання передачі Прусії Саксонського королівства, яке становило буферну територію між Австрією і Пруссією .\nМеттерніх прагнув забезпечити гегемонію Австрії в Німеччині й не допустити приєднання Польщі до Росії. Він був зацікавлений у відновленні австрійського панування над Ломбардією, Венецією і дрібними італійськими герцогствами - територіями, які австрійці втратили за часів Наполеона.\nУ намаганнях зберегти і закріпити багатонаціональний склад Австрійської імперії, зокрема, панування австрійців над італійцями, угорцями і слов'янами, Меттерніх виступав проти всіх ліберальних і національно-визвольних рухів.\nПруссія збільшилася на північну Саксонію і Познань, придбала також Рюген і шведську Померанію, одержала найважливіші за економічним розвитком і стратегічним положенням області Німеччини - Рейнську провінцію і Вестфалію, що значно посилило її потенціал. З німецьких держав був створений Німецький союз на чолі з Пруссією.\nНезважаючи на всі зусилля, Віденський конгрес виявився неспроможним цілком викорінити результати революційних і наполеонівських воєн. Він змушений був відмовитися від послідовного проведення в життя принципу легітимізму щодо німецьких князівств і узаконив здійснене Наполеоном повалення правлячих династій у більшості з них.


Зустріч з автором книги "Іловайськ". Новини ЦБС Шевченківського району\nНіхто краще за автора не розкаже про свою книгу. Євген Положій розповів про саму книжку, історію її написання, а також відповів на всі запитання учасників.\nПід час заходу звучали пісні «Євдокія», «Кіборги», «Майдан» у виконанні Ігоря Якубовського. Учасники заходу мали змогу ознайомитись з виставкою «Герої новітньої історії», підготовлену бібліотекою.


Коротким, але містким було вітання заступника голови Правління Міжнародного Центру ЮНЕСКО, ректора Міжнародної академії літератури і журналістики, письменника, заслуженого журналіста України Василя Тарчинця. На перший дзвоник він прийшов разом зі своїм внуком Владиславом його татусем Мар'яном, матусею Ольгою бабусею Валентиною. То ж на святі знань були аж три покоління Тарчинців – дідусь Василь, його син Мар'ян і внук Владислав.\nПродовжуючи спілкування із вчителями та учнями, Василь Тарчинець запросив талановиту юнь до співпраці із Міжнародною академією літератури і журналістики, участі школярів у Міжнародному фестивалі юних талантів «Рекітське сузір'я», який щороку на початку липня відбувається у мальовничому селищі Міжгір'я, що на Закарпатті.\nВчитель фізичного виховання Олександр Коропець запропонував школярам ретельно відвідувати спортивні гуртки, брати участь у змаганнях і, звичайно, не забувати про ранкову гімнастику. Все це не тільки зміцнить здоров'я, але й підніме настрій і працездатність.\nПершу урочисту ходу шкільним подвір'ям, разом зі своєю вчителькою Іриною Созанською здійснили першокласники, а за ними школярі молодших і старших класів. Віднині всі вони опановуватимуть теоретичні знання і практичні навички, які знадобляться їм у виборі майбутньої професії.\nвідповідальний секретар Правління\nМіжнародної академії літератури і журналістики,\n0 #1 РекторМАЛіЖ 16.09.2019, 13:57\nЩасти Вам "першачки", учні старших класів і вчителі у новому навчальному році.Добра вам і щастя у поході за знаннями.


Версія за 22:20, 14 березня 2014 (переглянути вихідний код)\nВерсія за 19:57, 4 квітня 2014 (переглянути вихідний код)\nУ призначений день зібралися всі звірі. Прийшли всі до одного. Були там: слон, лев, тигр, бегемот, носоріг, [[ведмідь]], [[вовк]], олень, верблюд, лис, [[заєць]], дикий [[кабан]], зебра, коза, вівця, кінь, корова, [[собака]], кішка, тхір, ховрашок, пацюк, миша та інші звірки, які тільки були тоді на світі; либонь був і осел.\n[[Файл:Zveri les 260х190.jpg]]У призначений день зібралися всі звірі. Прийшли всі до одного. Були там: слон, лев, тигр, бегемот, носоріг, [[ведмідь]], [[вовк]], олень, верблюд, лис, [[заєць]], дикий [[кабан]], зебра, коза, вівця, кінь, корова, [[собака]], кішка, тхір, ховрашок, пацюк, миша та інші звірки, які тільки були тоді на світі; либонь був і осел.\nВерсія за 19:57, 4 квітня 2014


Декоративна штукатурка – види, ремонт своїми руками\nДекоративний тиньк: його види та використання в інтер’єрі кімнат\n27 грудня 2019, 19:30 Читать новость на русском\nЧасто декоративний тиньк використовують в коридорі / Walldeco\nОздоблення будинку декоративним тиньком стає все популярнішим. Натрапити на дизайн кімнати з декоративним тиньком можна як в приватних будинках, так і в квартирах. Які види цього матеріалу взагалі існують та до яких кімнат в будинку він підійде – знайдете у матеріалі.\nВзагалі склад декоративного тиньку містить звичайний тиньк з додаванням різних наповнювачів, а також гіпс, акрил, цемент, силікат та інші матеріали.\nВас зацікавить: Повторне фарбування стін: типові помилки та що варто знати\nВиди декоративного тиньку\nРельєфні тиньки застосовують і ззовні і всередині / фото: Buduy\nПісля нанесення цей вид створює рельєфний візерунок на стінах.\nВиходить це в основному через склад декоративного тиньку. Камінці, кварцовий пісок та інші матеріали в складі суміші додають візерунку певну структуру при нанесенні. Типовими варіантами є декоративні тиньки "короїд", "шуба", "баранчик".\nІншим рельєфним варіантом є фактурний тиньк. Тут візерунок створюється через дрібнозернистість самого тиньку. Щоб робота вийшла якісною, використовуються підручні засоби – щітки, губки, плівки або спеціальні валики з трафаретом малюнку.\nУ ванну добре підходять гладкі тиньки / фото: Vbud\nВ цьому випадку тиньк абсолютно гладкий, проте і він має кілька типів.\nАкриловий декоративний тиньк має в своєму складі акрилові смоли. Відрізняється хорошим захистом від води і вологи, але має погану повітропроникність. Також мінусом є низький протипожежний захист.\nМінеральний тиньк складається в основному з цементу, вапна і гіпсу. Плюсом є хороша повітропроникність, проте при підвищеній вологості кімнати вимагає фарбування.\nСиліконова суміш підходить для будь-яких приміщень і фасаду будівлі. Хороша паропроникність, вологостійкість і стійкість до стирання роблять її універсальною. Мінусом буде лише висока ціна.\nЧитайте також: Поєднання кольорів для дизайну вітальні – фото\nВ яких кімнатах найчастіше використовують декоративний тиньк\nДекоративний тиньк зрідка роблять у вітальні / фото: Prometr\nДизайнРемонтІдеї для інтер'єруДизайн кухніДизайн ванниІдеї для дому


Жителі Донецька вийшли на вулиці міста охороняти громадський порядок разом з міліцією - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nПро це УНІАН повідомили в прес-службі -служба Донецького ГУ ГУМВС України в області.\n“Донеччани відгукнулися на заклик начальника Донецького міськуправління міліції Юрія Седнєва і Донецького міського голови об’єднуватися з міліцією для спільного патрулювання вулиць. Міліція Донецька вдячна всім громадянам, які відгукнулися і висловили бажання брати участь у спільнім забезпеченні охорони громадського порядку, щоб якнайшвидше навести порядок в місті”, – йдеться в повідомленні.\nУ главку інформують, що наразі в кожному районі створені і вишли на чергування спільні наряди, до яких нарівні з працівниками міліції входять як співробітники різних підприємств, так і приватні особи. Маршрути патрульних нарядів з добровольцями наближені до їх місця проживання або роботи.\n“У Петровському районі, на жаль, поки що не відгукнулися на заклик керівники великих, містоутворювальних підприємств. Сподіваємося на взаєморозуміння з їх боку і налагодження співпраці на благо міста і його жителів”, - наголошується в повідомленні.\nPrevious Previous post: Кількість жертв атаки бойовиків під Волновахою вже 17\nNext Next post: Бій біля села Карлівка: в батальйоні “Донбас” 5 вбитих, 7 поранених – МОЗ


«Дивовижні події в шостому "Б"» Всеволод Нестайко, читати онлайн текст твору повністю – Освіта.UA\n«Дивовижні події в шостому "Б"» Всеволод Нестайко\nЧитати онлайн повість Всеволода Нестайка «Дивовижні події в шостому "Б"»\nв якому йдеться про Лесика, про Жору, а також про першу подію\nАбо коли Лесик дивився якийсь фільм фільм закінчувався, то закінчувався він для всіх, але не для нього. Фільм крутився далі в його уяві.\nТе ж саме було й з книжками. Після прочитання герої продовжували жити й діяти у Лесиковій фантазії. Виникали все нові й нові їхні походеньки. Причому сюжети різних книжок перехрещувалися. Том Сойер і Гекльберрі Фінн потрапляли у Ліліпутію, зустрічалися з капітаном Немо, з графом Монте-Крісто, разом з Гаврошем опинялися на барикадах революційного Парижа і т. д. і т. п.\nНавіть піонервожатнй Стьопа Чичибабін, який не дозволяв собі дивуватися, щоб не втрачати авторитету, і той хмикав:\nЖора — цілковита Лесикові протилежність.\nЖора — абсолютний реаліст. Серйозний, поміркований. Недарма його прозвали Жора Комп'ютер. Він — відомий на всю школу юний технік, конструктор і винахідник. Його діючі моделі різних машин і механізмів постійно експонуються на станції юних техніків, на республіканських конкурсах і виставках. Жору торік навіть показували по телевізору.\nЛесик і Жора — друзі. Живуть в одному будинку, на одній площадці. В школі сидять за однією партою. Але Жора ставиться до Лесика з дружньою поблажливістю, як ставляться старші до молодших. Хоча, до речі, старший саме Лесик (правда, всього лише на півтора місяця). Та такий уже закон: серйозність і позитивність завжди старші за балакучість та легковажність.\nКоли Лесик починає фантазувати, Жора щоразу каже із зверхньою усмішкою:\n— Ну, що ти, чесне слово, як маленький. У шостий клас уже ж перейшов… Зараз такий час. Епоха НТР. Комп'ютеризація суспільства… Вперше з'явився інструмент, що покращує не фізичні якості людини, а її розум, інтелект. Незабаром у кожного буде особистий мікропроцесор… А ти — як дитина. Граєшся у різні фантазії.\n— До речі, Монтень сказав, що ігри дітей — зовсім не ігри. На них треба дивитися, як на найзначніше, найглибокодумніше заняття цього віку.\n— Тато сказав, — чесно признався Лесик.\n— Точно не скажу. Якийсь француз… Чи то філософ, чи то письменник… здається… До речі, і наше знайомство з комп'ютером теж починалося, як ти пам'ятаєш, з гри. Ото як ми грали у "ліс", добиралися до своєї хати, тікали від лісових мешканців… Не так?\nСьогодні мав приїхати дорогий гість із Москви, колишній учень їхньої школи, а нині Герой Соціалістичної Праці, академік, учений-кібернетик із світовим ім'ям Віктор Сергійович Іваницький.\nАкадемік обіцяв приїхати ще торік, але то симпозіум у Парижі, то конференція в Лондоні, то з'їзд у Софії ніяк не давали змоги викроїти день-два для відвідин рідних місць. Нарешті позавчора директор школи Лев Парамонович одержав телеграму: "П'ятницю буду".\nТо була не просто клумба. То була клумба — виставка рослин і квітів, занесених до Червоної книги УРСР. Починаючи з ранньої весни юннати школи, члени "Зеленого патруля", під керівництвом вчительки біології Зінаїди Семенівни висаджували тут і доглядали квіти. Біля кожної квітки стояла табличка з коротенькою довідкою: де росте, коли цвіте, чим цінна. І форма клумби була незвична — в центрі її громадилася штучна скеля з каміння, на якій висаджували гірські квіти, — так звана "альпійська гірка".\nРанньої весни на цій дивовижній клумбі зацвітали проліски, крокуси, сон. Потім розпускалися інші — на табличках можна було прочитати такі незвичні назви, як "калофака волзька", "астрагал", "шиверекія подільська" (біля назви цієї квітки була приписка: "релікт третинного часу") і тому подібне.\nСпеціально для кожної квітки готували окремий грунт, який інколи привозили з того місця, де квітка росла, або, як це називалося по-науковому, з її ареалу.\nЗ літніх канікул кожен юннат намагався привезти для "альпійської гірки" щось цікаве — чи то насіння, чи розсаду, а то й цілком дорослу рослину у вазоні. Деякі одразу ж висаджували у грунт, деякі так у вазонах і ставили — ті, що реагують на негоду, бояться холоду (щоб можна було негайно занести у приміщення).\nАле зараз вересень, теплінь, майже літо. Наші герої ще навіть не зовсім звикли до того, що вони вже в шостому, а не в п'ятому.\nІ "альпійська гірка" була у самісінькому розквіті своєї неповторної краси. Особливо милував око високий кущ так званої штамбової троянди, яким вивершувалася "альпійська гірка".\nІ от учора вночі хтось нещадно обламав троянди, витолочив, потоптав квіти, розвалив, повивертав каміння з "альпійської гірки".\nВся школа знала, що "альпійська гірка" вперше з'явилася на шкільному подвір'ї у ті далекі повоєнні часи, коли вчився тут Вітя Іваницькнй, майбутній академік, і що він був одним з тих, хто створював її тоді.\nЛев Парамонович — високий кремезний чоловік з густими кошлатими бровами. Коли він гнівався, очі його з-під брів метали такі блискавки, що навіть найсміливіші одчайдухи-десятикласники опускали голови.\n— Ганьба! — каже вона. — Це могла зробити тільки дуже зла й жорстока людина, яка не має ні серця, ні совісті, ні сорому… Ну як тепер Лев Парамонович дивитиметься у вічі академіку? Як?! І всі ми як дивитимемося?..\n— Безсовісний шкідливий елемент! — кидає ставна волоока вчителька хімії Кира Андріївна.\n— Той, хто це зробив, звичайно, нікчемний боягуз, — веде далі Фаїна Панасівна. — І в нього, звісно, не стане духу признатися зараз у цьому. Але ми все одно дізнаємося! Все одно!\nУсі, як по команді, повернулися й глянули в той бік. На спортмайданчику, біля смуги перешкод, осторонь від усіх стояли троє — відома на всю школу трійця з п'ятого, тепер уже шостого "Б", — Довгий, Злюкін і Малявка.\nБувають бешкетники симпатичні, добродушні, незлостиві, витівки яких хоч і є порушенням дисципліни, але викликають швидше усмішку, ніж роздратування.\nДовгий, як ви вже здогадуєтеся з прізвиська (насправді його звуть Андрій Мережко), — здоровенний, майже двометровий акселерат із сонними очима і розпатланим чубом. Злюкін (Казик Люкін) — середній на зріст, звичайний шестикласник, але страшенно забіякуватий, злий і мстивий. Ну, а Малявка… Правильно! Малявка (Алик Дука) — маленький, найменший у шостому "Б". Вуха відстовбурчені, шийка худенька, кулачки маленькі. Але тими кістлявими кулачками він так боляче штурхав свою жертву, яку Довгий тримав, як у лещатах, здоровенними лапами, що де тільки сили бралися.\n▶ «Дивовижні події в шостому "Б"» Всеволод Нестайко. Файли для завантаження