Вулиці з найдорожчою нерухомістю — RATE1\nВулиці з найдорожчою нерухомістю\nДля сильних світу цього проблема нерухомості постає в дещо іншому світлі, ніж для простих смертних. По-перше, ціна елітних апартаментів весь час зростає. По-друге, треба стежити за престижем, а отже, купити маєток у гарному місці. По-третє, велику роль відіграють сусіди – не личить, щоб тим самим повітрям дихав абихто.Таким чином, найдорожчі та найбільш елітні вулиці світових столиць (і деяких інших міст) можуть стати рідним домом тільки для мільярдерів: ціна 1 м² сягає $190 тис. (Монако), а от квартирка може бути зовсім скромна – всього 4 кімнати.Ціна квартири на деяких вулицях давно обчислюється мільйонами. Так, на Авеню принцеси Грейс можна придбати квартирку за $41 млн., а на Severn Road (Гонконг) вартість 1 м² становить трошки менше $120 тис. До топ‑5 найдорожчих вулиць світу увійшли нью-йоркська П’ята авеню, лондонська Кенсінгтон-Палас-Гарденс, паризька авеню Монтань.\nВулиці з найдорожчою нерухомістю (Wealth-Bulletin.com)\n1. Авеню принцеси Грейс (Avenue Princess Grace), Монако $190 тис./м² Вулиця вздовж Середземного моря була названа на честь відомої голлівудської акторки Грейс Келі, дружини Реньє ІІІ, принцеси Монако. Пальмова алея – це найдорожча у світі вулиця. Сьогодні ви можете придбати 4‑кімнатну оселю за $41 млн. – а отже, 1 м² елітного житла коштуватиме вам $190 тис. За цю ціну ви отримаєте краєвид з вікна, від якого перехоплюватиме подих, але не більше – адже ваш будинок не буде надсучасним чи обладнаним за останнім словом техніки. Єдиний бонус від такої угоди купівлі-продажу – це ваша власна ніша у найвищому з можливих суспільств: самі лише принци, герцоги, мільярдери, в гіршому випадку – мільйонери. Аби влитись у вершки суспільства – заощаджуйте або грайте в лотерею.\n2. Severn Road, Гонконг $121 тис./м² Краще, ніж на Severn Road, може бути тільки в раю. Хоча це місце у найвищий точці Гонконгу вже і є райський куточок. З вікна апартаментів видно весь бізнес-центр, його кипіння і велич, а ви залишаєтесь у власній квартирі, у мирі та спокої. Все це лише за $121 тис./м²…\n3. П’ята авеню, Нью-Йорк $80 тис./м² Нью-йоркська П’ята авеню – найбільш іконічна вулиця світу й одна з найбільш дорогих. П’ята авеню, що перерізає Мангеттен, стала домом для найбільш гламурних і вишуканих магазинів. Усього за $44 млн. вашими сусідами можуть стати знаменитості з Plaza Hotel… Хоча якщо ви можете собі дозволити купувати 1 м² за $80 тис., то й самі ви багато чого варті.\n4.Кенсінгтон-Палас-Гарденс (Kensington Palace Gardens), Лондон $77 тис./м²Заможним мешканцям Туманного Альбіону (і не тільки мешканцям, а й усім охочим доторкнутися до справжнього королівського життя) невеличкий будинок у вікторіанському стилі обійдеться приблизно у $200 млн. Адже сусіди – представники королівської родини, таких абиде не знайдеш. Нерухомість у Лондоні дорожчає, так що це ще й гарне капіталовкладення.\n5. Авеню Монтань, Париж $54 тис./м² Авеню Монтань у Парижі – це восьмий округ французької столиці. Разом із Єлисейськими полями та авеню Георга V авеню Монтань утворює «золотий трикутник». На одній з найдорожчих вулиць світу розташовані найкращі та найекслюзивніші магазини світу. Модна столиця планети віддає людям найкраще, що має… проте за кожне задоволення потрібно платити – приблизно $54 тис./м².\n6. Остоженка, Москва $40 тис./м² Московська «Золота миля» – це найдорожча вулиця в Москві. Ціни тут сягають $40 тис./м² елітного житла. Проте ця насолода варта того: вулиця тягнеться вздовж Москви-ріки, а з вікна можна насолоджуватися краєвидом на символами російської влади і духовності – Кремлем та собором Василя Блаженного.\n7. Via Suvretta, Сент-Морітц $38 тис./м² Гірськолижний курорт Сент-Морітц (Швейцарія) також має свою особливу вулицю тільки для най-найкращих і тих, хто може собі дозволити мати власну резиденцію серед вершин. Вашим сусідом може стати Сильвіо Берлусконі, тільки оберіть помешкання, в якому 1 м² коштує $38 тис.\n8. Каролвуд Драйв, Лос-Анджелес $30 тис./м²Каролвуд Драйв, Беверлі Гіллс – для тих, хто не любить замкненого простору і маленьких приміщень. Усі будинки на цій вулиці будувалися на широку ногу, а тому тільки тут за ваші гроші ви отримаєте справжній палац чи віллу. Вашими сусідами стануть відомі акторки і актори, політики та співаки.\n9. Wolseley Road, Сідней $28 тис./м² Wolseley Road – дорога вулиця по-австралійськи. Чудовий краєвид – Сіднейська опера, Сіднейський міст і гавань, гарні будинки, хороша репутація. Будете в Австралії – заїжджайте на Wolseley Road.\n10. Altamount Road, Мумбаї $25 тис./м² Altamount Road донедавна була відома лише незначній кількості заможних індусів. Нещодавно індійський бізнесмен розпочав тут грандіозне будівництво. Зовсім скоро на вулиці виросте 27-поверховий палац, де 1 м² коштуватиме $25 тис.\nНайдорожчі ринки нерухомості в світі\nКористуючись даними лондонської агенції нерухомості Knight Frank, BusinessWeek.com визначив 20 найбільш дорогих ринків житла.


Корисні поради на всі випадки життя » Краса і здоров'я » Вправи для схуднення сідниць: ефективний комплекс, відео\nКожна жінка хоче мати стрункі стегна і пружні сідниці. Більш того, за статистикою, близько 90% жінок задоволені своїм тілом. Насправді, далеко не у всіх є якісь проблеми з фігурою, але вправи для схуднення сідниць у будь-якому випадку не завадять, адже спорт допоможе завжди залишатися в прекрасній формі!\n[b] Приступаємо до тренувань [/b]\nВиконувати комплекс вправ можна і в домашніх умовах. Все, що вам знадобиться - пара гантелей по 2 кг і півгодини вільного часу. Починати вправи треба з розминки. Пропускати її не варто, оскільки це дуже важливий момент для ефективності тренування. Якщо ви займаєтеся в залі, вам потрібно витратити близько 10 хвилин на бігову доріжку. При цьому необов'язково бігати, можна пройтися швидким кроком. Якщо заняття проходять будинку - зробіть кілька вправ - неглибокі присідання, захлести гомілок, нахили. Все повинно піти по 2-3 хвилин на кожен вид активності. В результаті трохи почастішає дихання, але ви разогреетесь - з'явиться відчуття тепла у всьому тілі. В кінці розминки трохи розтягніть спину, протягом 10-15 секунд.\n[b] Присідання для красивих сідниць [/b]\nЕфективні вправи не повинні бути складними. І присідання - найкраще тому підтвердження. Для збільшення навантаження рекомендується взяти гантелі. Отже, вихідне положення - ноги на ширині плечей. Шкарпетки розгорніть назовні, напружте прес. Гантелі покладіть на плечі так, як ніби ви тримаєте штангу. Якщо є можливість, замість них краще взяти бодібар - важку гімнастичну палицю, вага якої повинен відповідати вазі гантелей.\nЗробіть вдих, коліна зігніть і опустіться вниз, трохи зігнувши ноги під прямим кутом в суглобах. Посміться в дзеркало, чи правильно ви виконуєте вправу.\nВнизу потрібно затриматися лише на секунду, потім, стиснувши сідниці, з видихом виштовхує себе нагору за рахунок сили цих м'язів.\nУ перший час буде відчуватися напруга в стегнах. Але, коли ви удосконалите техніку, тоді навчитеся присідати так, щоб в нижній точці коліна не виступали за лінію шкарпеток. Також постарайтеся тримати вагу на п'ятах і по можливості виключити прогин у попереку. Ця вправа виконується в два підходи, по 25-30 повторів.\n[b] Підйом ніг: упор на сідниці і стегна [/b]\nЦя вправа виконується на боці. У такій позиції зігніть нижню, опорну руку в лікті. Спина випрямлена, шия витягнута.\nНоги потрібно звести разом, направивши шкарпетки вперед.\nТепер починайте вправу, піднімаючи верхню ногу над нижньою на висоту не більше 20 см. Це і є вихідне положення, опускати ногу не можна ні в якому разі.\nНа видиху підніміть її під кутом 45 °, потім на вдиху поверніться в початкову позицію. Тулуб при цьому має залишатися нерухомим, постарайтеся, щоб таз не рухався. Тримайте рівновагу за рахунок преса.\nЦя вправа робиться по одному підходу на кожному боці, по 30-40 повторів. З часом його можна ускладнити, виконуючи ще по 20-30 пружних рухів між верхньою і нижньою точками.\n[b] Підйоми тазу: просто і ефективно [/b]\nДля цієї вправи необхідно знову взяти гантелі. Лягайте на спину, ноги зігніть в колінах.\nСтопи поставте на невеликій відстані від таза на ширині плечей, направивши шкарпетки вперед.\nСтискаючи гантелі, покладіть кисті на тазові кістки. Витягніть шию, випряміть спину.\nНа видиху піднімайте сідниці над підлогою так, щоб стегна і тулуб утворили пряму лінію.\nЗамріть в цьому положенні на одну секунду, напружувати сідничні м'язи, а на вдиху плавно повертайтеся у вихідну позицію.\nЦя вправа робиться два підходи, по 20-30 повторів. В кінці потрібно обов'язково розтягнути всі працювали за час тренування м'язи.\nЯк підтягнути сідниці


Уряд США виділить Україні в 2017 році 37,5 млн доларів на боротьбу з ВІЛ/СНІД | Центр громадського здоров’я\nУряд США виділить Україні в 2017 році 37,5 млн доларів на боротьбу з ВІЛ/СНІД\nУряд Сполучених штатів Америки, в рамках Надзвичайного плану Президента США для надання допомоги в боротьбі проти ВІЛ/СНІД (PEPFAR), виділить Україні 37,5 млн доларів на боротьбу проти ВІЛ/СНІД. Дане рішення було ухвалено під час консультацій та обговорення операційних планів країн на 2017 рік (COP 2017), що проходили 20-24 лютого у Вашингтоні.\nНа закупівлю ліків та виробів медичного призначення виділено близько 5,6 млн. доларів США, в тому числі:\n15 тис річних курсів АРТ для забезпечення подальшого розширення обсягів лікування;\n4 тис річних курсів для проведення пре-контактної профілактики (PrEP);\n100 тис швидких тестів, реагентів для визначення вірусного навантаження та кількості лімфоцитів СД-4.\n«Успішні переговори в Вашингтоні стали результатом виконання країною своїх зобов’язань щодо збільшення державного фінансування. В Державному бюджеті на 2017 рік передбачено фінансування на закупівлю антиретровірусних препаратів у розмірі 684 млн грн, що на 171% більше ніж в 2016. Таким чином, держава зможе забезпечити додатково майже 40 тис пацієнтів, які раніше отримували лікування за кошти PEPFAR. Цей результат став можливим завдяки посиленню ролі державного лідерства та адвокаційних зусиль пацієнтських організацій, зокрема, Всеукраїнської мережі ЛЖВ», - підкреслив керівник відділу управління лікарськими засобами Центру громадського здоров’я Міністерства охорони здоров’я України Сергій Страшук, який представляв урядовий сектор на зустрічі у Вашингтоні.\nВ результаті обговорення також була досягнута домовленість про розширення діяльності програми PEPFAR на Донецьку область, яка стане 12 регіоном PEPFAR, вже починаючи з цього року.\nУспіхи та ефективну роботу України в сфері протидії ВІЛ/СНІД в 2016 році високо оцінили та відмітили на найвищому рівні.\n«Міжнародне суспільство аплодує успіхам України, яка є яскравим прикладом досягнення результату в непростій економічній та політичній ситуації. Уряд України не словом, а ділом показує готовність до виконання міжнародних зобов’язань та контролю епідемії в країні» - зазначила посол і глобальний координатор PEPFAR Дебора Беркс.\nКрім того, в ході консультацій було зауважено важливість створення та запуск діяльності Центру громадського здоров'я, що повинен стати лідером в сфері реалізації політики громадського здоров'я та реформування системи охорони здоров’я.\nВ 2016 році, в рамках операційного плану країни (COP 2016) Україна отримала 10,6 млн. доларів США на закупівлю антиретровірусних препаратів та виробів медичного призначення для майже 40 тис. пацієнтів.\nВ 2015 році в рамках надзвичайного фінансування PEPFAR було виділено близько 10 млн доларів на закупівлю 18 000 річних курсів АРТ.


«Найважче аудиторії розповідати про смерть», — журналіст | Програми на Громадському радіо\n«Найважче аудиторії розповідати про смерть», — журналіст\n29 липня 2015 - 13:08\nСергій Барашевський – журналіст радіо «Вголос». У травні 2014 вперше побував у зоні АТО. Тепер їздить туди періодично.\nЧоловік побував у Сєвєродонецьку, Рубіжному, Старобільську, Донецьку, Лисичанську та інших містах. «Громадському радіо» журналіст та частково волонтер розповів про свою роботу в зоні АТО, проблеми воєнної журналістики в Україні та чому знову і знову повертається на фронт.\nСергію, коли і чому вирішили вперше поїхати в зону АТО?\nКоли в нас були вибори Президента? В 2014. От в 2014 році до мене зателефонували із Києва із студії «UkrStream» і запропонували роботу. Вони набирали журналістів, які хотіли поїхати в зону АТО і стрімити звідти із виборчих дільниць. Дивно, але з київських журналістів ніхто не хотів їхати, тому вони набирали з регіонів. Я сказав, що немає питань і вперше тоді поїхав, з оператором, з водієм. Це був Сєвєродонецьк, це було Рубіжне, Слов’янськ. І ще дорогою проїжджали менші містечка, вже не пам’ятаю, Лисичанськ, Старобільск.\nУ яких взагалі містах та селах зони конфлікту доводилося побувати?\nЛисичанськ, Донецьк, Слов’янськ, Старобільск, ну, Сєвєродонецьк. Ну і дорогою проїжджали ще інші.\nКоли Ви почали займатися журналістикою, чи приходила в голову думка, що колись доведеться працювати в умовах війни?\nНе приходила думка, це звичайно! Тому що я журналістикою почав займатися п’ятнадцять років тому. Більше того, напевне, дві третини знайомих журналістів-хлопців, з якими я вчився, зараз є там, в зоні АТО. Вони теж працюють журналістами.\nЖурналіст — це? Журналіст на війні – це? І яка між ними різниця?\nЖурналіст — це, в першу чергу, психолог, який повинен бачити, розуміти і дуже швидко оцінювати людину. І, звичайно, що журналіст – це передатчик інформації від джерела до того, хто хоче слухати ту інформацію. По ідеї, він має бути незаангажованим, але бути незаангажованим, наприклад, на війні, по-моєму, неможливо. Так, можна подавати дві різні думки. Наприклад, позицію українську і позицію сепаратистів. Але все-таки емоції, на мою думку, беруть там гору — в зоні конфлікту. Емоції, коли ти на все це дивишся, коли ти говориш з людьми. Тому починаєш подавати інформацію більше через ці емоції. Тому я б не сказав, що вона дуже об’єктивна, вона все таки суб’єктивна. Хоча об’єктивної, напевне, немає інформації, в принципі.\nЖурналіст, який працює на війні, повинен займати якусь визначену позицію чи все ж старатися бути нейтральним?\nЗвичайно, він повинен бути нейтральним. Але я вважаю, що український журналіст повинен пропагувати позицію української сторони. З іншого боку, потрібно зрозуміти тих людей, які там живуть, які з певних причин підтримували і це ЛНР, і це ДНР. Хоча більшість із тих людей, які там зараз є, я думаю, відсотків 70, просто хочуть, аби це все просто закінчилось. Але я думаю, що занадто багато наварено і зроблено, щоби просто так воно взяло все затихло, щоби всі кудись пішли і раптом це стала українська земля, і люди наче про це все забули. Думаю, все ж журналіст на війні — суб’єктивний.\nЩо для Вас особисто як журналіста є пріоритетом у роботі на війні?\nМені найголовніше було показати людям, які живуть в мирних містах, на щастя, таких, як Львів, таких, як Київ, що насправді в Україні йде війна. Тому що дуже багато людей цього просто не розуміють, бо вони там ніколи не були і вони думають, що Донецьк, частина Донецька, Луганська – це десь там. А от коли потрапляєш перший раз під обстріл ГРАДами, насправді розумієш, що це — війна. Для мене важливо донести в першу чергу до людей, що: люди, зрозумійте, що потрібно насправді допомагати українській армії, потрібно дбати про неї, потрібно бути учасниками не тільки того фронту, де стріляють, але й того фронту, який зараз є, наприклад у Львові — фронт боротьби з корупцією, фронт боротьби з байдужістю, фронт боротьби з чиновниками, фронт боротьби із тупорилими ЖЕКами. Це теж свій фронт. А з іншого боку, мені завжди цікаво донести історії героїв, які там воюють. Тому що, направду, вони — герої.\nПро що найважче розповідати аудиторії?\nЯк зображувати смерть, якими засобами і в яких формах?\nНапевне, толерантно. Я вважаю, що не можна і не потрібно смакувати подробиці смерті, смакувати подробиці каліцтв. Наприклад: йому там розірвався снаряд, йому відірвало руку, відірвало ногу, прошило осколком кишки і так далі, чи там відірвало голову. Я вважаю, що це неправильно. Хоча, створити би якийсь такий ресурс в Інтернеті — і туди зливати все відео і все фото такого «жестяку». Але зробити реєстрацію: є тобі 18 років? От туди заходь і це дивись. Але на загал, я вважаю, не можна смакувати це, бо це трагедія насправді.\nЯк це, працювати воєнним кореспондентом на території своєї країни?\nНу це дивно. Це дивно, тому що спочатку ти ставишся до цих людей, як до, наприклад, сепаратистів. От в мене в Рубіжному була історія: вперше, коли ми поїхали на вибори президента — мій оператор і водій від мене поїхали геть. Вони сказали, що вони не зрозуміли, куди вони приїхали. І вони мене залишили з апаратурою. І, фактично, мене возив місцевий проросійський пропутінський мужик. Він мене декілька днів возив на своєму бусі. Спочатку я до нього ставився, як до сепаратиста, бо він розказував, що в Києві всі погані і Україна це для нього – не країна, а коли ми вже там наїздились достатньо часу, він мене віз до Києва, і каже: слухай, Сергій, та ти нормальний мужик. Я йому кажу: та ти теж нормальний мужик. Це парадокс: спочатку ти ставишся до людини, як до свого опонента, а потім ти розумієш, що це така сама людина, як ти. От в цьому, напевне, найбільш дивна ситуація, коли ти працюєш на війні.\nЧому журналісти знову і знову повертаються на фронт?\nНу це затягує. Це адреналін, і хто би там що не казав, на фронті все простіше. В нас тут є поділ на якісь півтони. А там все просто: життя і смерть. І ти вибираєш, ти ходиш між цих двох. Ну мене це затягувало, затягує, хоча, правда, мене вже зараз не відпускають туди.\nНаскільки об’єктивно ЗМІ України висвітлюють ситуацію на Сході?\nЯ думаю, що вони намагаються об’єктивно оцінювати ситуацію на фронті, але ЗМІ деколи прикрашають, деколи брешуть, деколи недоговорюють. Це теж факт. Я маю можливість оцінювати ту інформацію, яку я читаю чи бачу по телевізору, хоча телевізор я дуже давно вже не дивився, я перестав йому вірити, краще сидіти в Інтернеті. Тобто, ту інформацію, яку я бачу на сайтах, і ту інформацію, яку мені розповідають, наприклад, родичі, які живуть безпосередньо в Донецьку. Зараз ми бачимо якісь страшилки – я не кажу, що це неправда — що в Донецьку, Боже мій, безпредел, що там розгулюють люди з автоматами, стріляють і так далі. А родичі, які живуть там, кажуть: все спокійно, життя триває. Хоча я не кажу, що це правильно! Тобто, зрозуміло, що там захопили владу бандити і люди, яких взагалі людьми важко назвати. Але я вважаю, що українські ЗМІ не є об’єктивні в цьому і програють російській пропаганді просто тотально.\nОкрім журналістики, займаєтеся також волонтерством. Що до цього спонукало і коли це почалось?\nЦе голосно сказано, що я займаюся волонтерством. Просто коли я вдруге їхав на фронт, напросився. У нас такий нардеп Ігор Васюник допоміг придбати позашляховик для бійців АТО з 80. Я напросився до водія, який мав перегнати авто, поїхати разом з ним. Ми забили всякими речами, продуктами, хто що жертвував, щоби порожнім не везти його туди. Ну кажу, напевно, що волонтерство — це занадто голосно, хоча я по мірі можливості і грошима намагаюся, й іншими шляхами допомогти хлопцям.\nЩо Ви кажете рідним, коли їдете на фронт?\nЯ кажу, щоб вони не переживали, тому що я хитріший, ніж смерть. Чесно. Оце я сказав другий раз.\nЩо відчуваєте після таких розмов?\nНапевне, все-таки тривогу. Треба чесно сказати, що немає людини там, яка не боїться. Тривогу і якесь таке відчуття провини перед ними, що їм доводиться через мене переживати. Але, слава Богу, все гаразд.\nЧи можете пригадати ситуації, коли відчували реальний страх?\nЦе було, коли нас накрило ГРАДами.\nЦе десь було біля Лисичанська. Ми просто їхали машиною, і там почався обстріл. Мене тоді вперше знудило, чесно скажу. Від страху. Хоча я ніколи не думав, що буду якось так дуже реагувати. Але тоді відчувся страх.\nБоятися — це добре чи погано, і яка має бути межа?\nБоятися — це природно. В принципі, думаю, що це добре, бо коли в тебе є страх, в тебе є інстинкт самозбереження. Тобто ти ще якось тверезо можеш оцінювати ситуацію, все-таки вибирати такі шляхи, коли ти сам себе збережеш.\nНу щоб з розуму не зійти. Не знаю, яка має бути межа. Все-таки має бути якийсь запобіжник в голові, який не дозволить, коли йде стрибок напруги, який просто буде відключати тобі почуття паніки. Страх і паніка — це різні речі.\nЧи можете Ви сказати, що війна вас якось виховала, дала якесь розуміння, якого раніше не було?\nБезперечно! Це цінувати життя своє, цінувати життя своїх рідних, цінувати життя людей, які є поруч з тобою. І коли мені буває погано чи сумно, чи ще щось, я собі згадую, що, слава Богу, в мене є руки, ноги і голова. Як би це банально не було. І мені стає якось краще. Бо в тих хлопців, які вертаються, і в тих, які не повернулись, зовсім інша ситуація.\nЧи бували ситуації, коли Ви були на фронті, що розуміли: все, досить, треба їхати додому? Коли це відчуття виникало?\nЦе було під час моєї другої поїздки. Я не хотів їхати, але я розумів, що потрібно повертатися додому. ми були на базі Нацгвардії в Лисичанську. Повертатись звідти потрібно в реальне життя, бо оцей фронт буде заманює, хочеться там жити і звідти не вилазити. Але все-таки правда в тому, що після війни буде мирне життя, треба приїжджати і пристосовуватись до нього.\nЯка найбільша проблема воєнної журналістики в Україні, на Вашу думку?\nЦе, вибачте на слові, тупориле начальство, яке, замість того, щоби сприяти журналістам, навпаки заважає. Починаються якісь бюрократичні речі: те не знімайте, про те не говоріть, а з тим не спілкуйтесь. Тоді взагалі не розумієш: ти за свої кошти приїхав, ти ризикуєш своїм здоров’ям, тобі ніхто не платить якусь страховку. Якщо ти втратиш здоров’я або життя, ніхто тобі чи твоїм рідним це не компенсує. Тобто ти це робиш на свій страх і ризик, а начальство починає на тебе ледь не кричати. При тому, що ит приїхав зробити добре для них. Оце найбільше дратує, і в цьому, напевне, найбільша різниця між українськими журналістами і закордонними. Там такого немає. Так, там є чіткі рамки, але якщо вже ти працюєш в межах тих рамок, то тобі ніхто не заважає. А в нас, чомусь, за кожен крок бояться. Хоча, куди далі боятися?\nВаші поради працівнику ЗМІ, який вперше їде на фронт.\nНе ходити в кущі, не геройствувати і не бути безпечним. Тому що насправді там смерть на кожному кроці. Тому що, якщо тобі навіть здається, що зараз ніхто не стріляє і це більш-менш безпечна зона, то ніхто не відміняв розтяжок, мін і снарядів, які за 2-3 секунди прилітають, ти просто не знаєш, звідки. По-друге, пам’ятати: коли він про щось пише або знімає, або говорить, він повинен пам’ятати, що йдеться про людські життя і долі. А не просто: ух, клас, я зараз якусь сенсацію зніму, я вам покажу, що в цього чувака ногу відірвало, а в цього руку. Пам’ятати, що це живі люди, і це будуть дивитися інші люди, і в тому числі родичі.\nЯкби була можливість повернути час назад, Ви б змінили професію?\nНі напевне. Хоча, може, я б якимось шейхом арабським став, якби це було можливо. Але, позаяк, я народився в Україні, тому мені це не світить.\nТри основні переваги і три недоліки роботи журналіста для Вас особисто?\nНу так щоб зі сходу сказати… Переваги — це, в будь-якому випадку, адреналін, нові знайомства, враження. Переваги, що ти знаєш більше, ніж інші. Ну і все-таки ти впливаєш на людей і на їхні долі. Більшою чи меншою мірою, це залежить від того, як кому повезло. Але ти змінюєш людей.\nА недоліки — це, звісно, відсутність стабільного графіку роботи. Бо це незрозуміло що. Мінус — це теж постійні нерви. Воно не дуже добре впливає на здоров’я, вірніше, погано. І те, що ти постійно з кимось в конфлікті. Ти не можеш сказати, що все буде гаразд і ти спокійний за себе. Ти ідеш по вулиці, тобі хтось щось пригадає, тебе знайде і туцьне.\nЯк журналіст Сергій Барашевський відпочиває від роботи?\nНавіть не знаю… Я намагаюсь не думати про роботу. Я намагаюсь, я не кажу, що не думаю. Я можу кудись поїхати, я люблю займатися спортом, я інколи просто роблю якусь іншу роботу. Десь через 2 тижні поїду до себе в рідну Коломию і буду там допомагати робити ремонт. І для мене це буде відпочинок, як не дивно.\nЯке життєве кредо у Вас як журналіста і як людини?\nВажко сказати. Мені колись дуже сподобалося гасло, дотепер пам’ятаю: «impossible is nothing». Я думаю, можна це сказати. Неможливого не існує. Воно існує хіба у твоїй голові.\nАнастасія Шибіко, програма «Права людини» для «Громадського радіо»\nКонтент-менеджер програми Дар’я Куренная\nАТО Журналісти ЗМІ Донбас\n15 серпня 2018 - 23:35\nЧто происходит з шахтами на Донбассе?\nКто добивается закрытия шахты "Золотая" и возможно ли остановить затопление шахт, которые находятся на границе с оккупированными территориями?\n15 серпня 2018 - 22:31\nСудьи отказываются рассматривать дело против боевиков, которые сбили ИЛ-76 - адвокат\nВ Днепре в Красногвардейском райсуде огласили обвинительный акт в отношении бывшего главы группировки «ЛНР» и двух командиров незаконных вооруженных формирований


Вагітність – це відмінний привід потурбуватися про себе додатково! - Зростай малюк!\nВагітність – це відмінний привід потурбуватися про себе додатково!\nНапевно не знайдеться в цьому світі жінки, яка повністю готова до вагітності, адже це завжди новий та дуже світлий стан душі і тіла. Поки душа безмірно щаслива від нового стану саме час подбати за тіло, яке, зазвичай, щонайменше готове до змін. Для того, щоб допомогти шкірі вагітної жінки впоратися із змінами ваги, сьогодні існує безліч прекрасних косметичних засобів. Одними з них є продукти лінії Pharmaceris M.\nPharmaceris M – одна з ліній відомого європейського дерматологічного бренду Pharmaceris. З 2012 року він представлений для українського споживача в аптеках.\nКосметика Pharmaceris – це спеціалізована дерматологічна косметика, що призначена для особливого догляду за шкірою.\nСерія Pharmaceris M містить фолієву кислоту, що володіє сильними регенеруючими властивостями, вітамін Е, а також диосмін і гесперидин, що зміцнюють капіляри.\nВ лінію Pharmaceris M входить 6 косметичних засобів:\nКрем FOLIACTI, що запобігає виникненню розтяжок;\nБальзам TOCOREDUCT forte, що зменшує вже існуючі розтяжки;\nКрем BUSTFIRM, що придає пружність бюсту ;\nІнтенсивний зволожуючий бальзам SENSI-UREA для тіла вагітних жінок;\nГель для інтимної гігієни LACTI-INTIMA для вагітних та жінок, які годують грудьми;\nЗміцнюючий бальзам POSTNATAL для догляду за тілом після пологів.\nЛінійка косметичних засобів Pharmaceris M абсолютно безпечна для організму жінки в період вагітності та після пологів, що підтверджено результатами тестів, проведених у Варшавському Інституті матері і дитини, Польща.\nПовну інформацію щодо усіх продуктів лінії Pharmaceris M Ви можете знайти тут: http://makeup.com.ua/categorys/51291/


Кисть кругла 30мм ТМ "INTERTOOL", купити в Івано-Франківську, Львові, детальний опис, характеристики, фото, ціна. Пензлі, валіки, ручки до валіка. Малярний інструмент. Інтернет-магазин Кремній-ІФ, kremniy-if.com.ua\n/Кисть кругла 30мм ТМ "INTERTOOL"\nРозміри кисті: 30 мм. Кисть кругла незамінний малярський інструмент. Призначена для роботи з густими фарбами і емалями як усередині, так і зовні приміщення для фарбування поверхонь зі складним рельєфом. Якісно закріплений до основи, виготовлений з натуральної щетини ворс пензля діаметром 30мм попереджає "витягування" волосків і забезпечує рівномірне і гладке нанесення, скорочує витрату матеріалів, стійкий до різних агресивних речовин.


Для чего нужно молиться утром и вечером? " charset="utf-8">\nHome Для чего нужно молиться утром и вечером?\nЧому потрібно молитися вранці і ввечері?\nНавіщо вичитувати ранкове і вечірнє молитовне правило – з довгими, молитвами?\nНевже не можна говорити з Богом своїми словами і молитися коротко?\nНа ці питання відповідає протоієрей :\n«У православній богословській літературі, Церква часто порівнюють з організмом. У Церкві, як і в тілі людини, все продумано, спрямовано до певної мети; кожен орган має своє призначення, немає нічого зайвого, чужого, все органічно. І всі настанови і правила в Церкві носять не нав’язаний ззовні, а дуже природний характер. Це стосується і молитви вранці і ввечері.\nРанок та вечір – це той час, коли ми неодмінно спілкуємося з оточуючими нас людьми. «Добрий ранок» і «добраніч» ми завжди побажаємо людині, навіть якщо, в цілому, до нього байдужі. Це природно.\nУ кожного з нас є совість, і якщо її запитати: «чи можна ставитися до Бога гірше, ніж до людей?» – вона відповість: «Ні. Це недобре і незручно якось».\nТому, раз ми спілкуємося з людьми, то повинні спілкуватися і з Богом. Вранці людям – привітання, Богу – молитва, увечері – аналогічно. Все дуже природно.\nХто з нас може сказати, що він – майстер молитви, ас, досяг у цій справі досконалості? Ніхто (божевільних і зверхників не рахуємо). А про святих, які силою молитви творили явні дива, аж до повернення життя померлим, виявляють не меншу силу молитви і зараз, після своєї смерті, це можна сказати з упевненістю.\nМи ж на протязі всього нашого життя лише тільки вчимося, намагаємося наблизитися до тієї якості молитви, якою володіли святі люди.\nОтже, святих можна порівняти з талановитим майстром, а нас – з його учнями. Як відбувається процес навчання, наприклад, у живописі? День у день учень займається якоюсь жахливо нудною справою – малює кубики і трикутники, накладає тіні, будує перспективу і повторює ці вправи незліченну кількість разів. Важко, нудно, часто незрозуміло, але саме так зростає майстерність.\nЩось подібне відбувається і в молитві. З дня на день, читаючи молитви, складені святими людьми, ми поступово вчимося молитовній справі. Повірте, не одну сотню разів можна читати молитву, зовсім не помічаючи якоїсь думки в ній. А потім раптом ця думка відкривається.\nПодібні відкриття збагачують людину, але вони можливі тільки в результаті важкої, нудної, іноді незрозумілої справи, постійного читання церковних молитов. Дорости до рівня думки святого людини – ось мета такого читання.\nВсе це не означає, що не можна молитися своїми словами. Ніхто цього не забороняє, це можна, а іноді просто потрібно це робити, якщо виникає така потреба.\nВ той же час варто сказати, що небезпечно молитися виключно і тільки по-своєму. Завжди потрібен орієнтир. Адже навіть самий вправний моряк звіряє свої дії з приладами, з маяком. Таким маяком і є церковне молитовне правило. Воно тому і називається правилом, що з ним звіряють рівень та якість своєї молитви: а чи просили це святі у Бога? А чи так до Нього зверталися?\nЯкщо серйозно ставитися до церковного молитовного правила, намагатися вкладати в свої молитви увагу, почуття і серце, то дуже скоро людина освоюється в церковному молитовному просторі. Тоді слова церковних молитов стають своїми, особистими. Тоді можна вже не вибирати, молитися по-своєму або за церковним правилам: те й інше об’єднуються.\nПро тривалості молитов.\nЗвичайно, весь сенс наших звернень до Бога можна звести до декількох слів: «Господи, помилуй»; «Слава Тобі, Боже»; «Подай, Господи».\nТобто, виходить що це сказав – і вільний. Так виходить?\nНі, не так. Час, який ми віддаємо молитві, – це наша жертва Богові. Тому, не можна зводити молитву до справи однієї-двох хвилин. Час – це, до речі, дуже хороший показник віри людини. Досить порівняти: скільки часу людина витрачає на молитву, а скільки, скажімо, телевізор, і відразу ясно, що в житті людини важливіше, кому він більш старанно служить».\n<<< Головна Як правильно молитися >>>\nПитання священику >>>\nДля чого потрібно постувати дітям?Чи можна в піст їсти морепродукти – кальмари, креветки, краби та ін?


Харукі Муракамі - Зарубіжна література - UA-BOOKS.com.ua\nХарукі Муракамі - біографія\nХарукі Муракамі з'явився на світ в Кіото 12 січня 1949 року. Всі чоловіки в сім'ї по батьківській лінії займалися буддійським просвітництвом, його батько викладав у школі класичну філологію.\nНезабаром після народження сина сім'я переїхала в портове містечко Кобе, де й минуло дитинство письменника. У 1968 році Харукі вступив у престижний Університет Васеда на відділення театральних мистецтв. Незважаючи на те, що він практично не цікавився навчанням, йому вдалося успішно отримати ступінь з сучасної драматургії. Під час навчання його запам'ятали, як учасника антивоєнного руху і супротивника В'єтнамської війни.\nУ студентські роки Муракамі серйозно захопився джазом. У 1974 році він відкрив у Токіо джаз-бар ‘Пітер Кет', яким успішно керував майже 10 років. За час ведення бізнесу Харукі ніколи не замислювався про те, щоб стати письменником. Він одружився на своїй однокласниці Йоко і вів звичайне життя людини середнього класу. Одного разу на бейсбольному матчі Муракамі прийшла ідея написати книгу. Він став залишатися в барі на ніч і писати тексти – на простому папері чорнильною ручкою.\nМуракамі вважав, що не наділений письменницьким талантом. Свої думки з цього приводу він чудово виклав у передмові до своєї першої книги "Слухай пісню вітру' (1979). Проте критики вважають інакше. За цю повість Харукі удостоївсяпремії ‘Гундзи синдзин-се'. Дебют молодого письменника сподобався і читачам, які за рік придбали близько 200 тисяч примірників.\n"Слухай пісню вітру' – перша частина так званої "Трилогії Пацюка'. За нею пішли романи ‘Пінбол 1973′ (1980) і "Полювання на овець' (1982). До цього часу Муракамі вже продав свій бізнес і повністю зосередився на написанні книг. Критики відзначали, що ранні твори Харукі наповнені надзвичайною легкістю. У них добре простежується особиста манера написання, для якої характерний особливий внутрішній ритм.\nУ 1985 році вийшов роман ‘Країна Чудес без гальм і Кінець Світу', а потім книжка дитячих казок і кілька збірок оповідань. Заробивши на продажу книг непогані гроші, Муракамі разом з дружиною відправився в подорож по Європі. Він побував в Італії, а потім об'їздив майже всі острови Егейського моря. Дотик до древнім культурам надихнула письменника на створення одного з найбільш значущих творів у його житті.\nСаме в Італії і Греції Муракамі написав роман ‘Норвезький ліс' (1987), який приніс йому всесвітню популярність. Твір розповідає про складні людські долі і піднімає питання сексуального життя людини, його смерті. Головний герой згадує свої студентські роки, коли він зустрічався з двома різними дівчатами – емонаціональної, живий Мідорі, і красивою, але психологічно нестійкою Наоко. Дія відбувається в 60-ті роки, в часи студентських протестів і шаленої популярності рок-н-ролу.\nПісля виходу книги Муракамі в черговий раз підкреслив, що вона не є автобіографічною. Він пише від першої особи, тому що так йому легше розповідати історії. Що стосується філософії романа, то він, як і багато творів автора, пронизані темою смерті. Це пов'язують з менталітетом японців, для яких смерть є звичною та повсякденною.\n‘Норвезький ліс' розійшовся двохмільйонним тиражем, перетворивши Муракамі в самого читаного автора сучасності. Особливо велику популярність він придбав в Європі і США, де став культовим. Серед головних причин такої популярності критики називають своєрідний стиль автора, пронизливість його прози і незвичайний погляд на життя, не властивий європейцям.\nЗа час перебування в США Мураками створив кілька творів, найвідомішим з яких став роман ‘Хроніки Заводного Птаха' (1995). Ця робота вважається найбільш складною у творчості письменника. У 2001 році він повернувся в Японію, де оселився на березі моря в невеликому місті Оисо. Харукі досі живе там зі своєю дружиною.\nУ 2008 році Муракамі заявив, що працює над гігантським романом, який поглине весь хаос світу. Перша частина цього масштабного твору під назвою ‘1Q84' вийшла в 2009 році. Стартовий тираж книги розкупили ще до кінця дня. Це говорить про те, що популярність письменника не падає. Його все так само, як і 20 років тому, вважають неперевершеним майстром слова. Більше того, критики відзначають, що твори Муракамі стали більш глибокими. Єдине, що не змінилося – дивовижна ритмічність прози, що нагадує джазові композиції кращих музикантів світу.\nХарукі Муракамі - твори


Читати казку «Верблюд, лисиця, вовк, лев і перепілка» :: ДОБРА КАЗКА\nГоловна › Казахські казки › Верблюд, лисиця, вовк, лев і перепілка\n— Шукаю таких місць, де було б удосталь доброї їжі та свіжої води,— відповідає верблюд.\n— Шукаємо таких місць, де було б удосталь доброї їжі та свіжої води,— відказали верблюд і лисиця.\n— Шукаємо таких місць, де було б удосталь доброї їжі та свіжої води,— відповіли верблюд, лисиця і вовк.\n— Мудрий леве, ти правильно вирішив,— почала вона.— Але дозволь і мені, дурній, сказати кілька слів. Хто з нас найбільший? Верблюд. Хто з нас найгладкіший? Верблюд. Виходить, горбань і повинен пожертвувати собою задля нас.\nА звірі як і раніш жили надголодь,— і так вони схудли, що їх і не впізнати!\n— Верблюд погодився вмерти,— заторохтіла лисиїщ,— Тільки він суворо-пресуворо наказував, щоб м’ясо його ми розділили між собою порівну, нікого не ображаючи. Інакше, якщо хтось із нас буде несправедливий під час розподілу, він, мертвий, підведеться і втече від нас.\n— Лихо нам, лихо! Ви ж не виконали передсмертної волі верблюда, от і дорікайте собі — горбань од нас утік…\n— Та ось,— стогне вона,— я так зголодніла, що витягую свої кишки та їм їх…\n— Спочатку було боляче, а тепер ні,— мовила лисиця.\nА лисиця тільки цього й чекала: витягла з сірого кишки,— він і здох. Зідрала з вовка шкуру, а м’ясо сховала під скелею.\n— О мій друже, дивлячись на тебе, я згадала твого батька. Він був дуже хоробрий. Глянь на цю високу скелю. Він любив стрибати у прірву з її вершини. Ти дуже схожий на свого батька, можливо, навіть переважаєш його… Але мені здається, що в тебе ніколи не вистачить духу стрибнути у прірву,— смиренно промовила лисиця.\n— Ти погано мене знаєш,— гордо кинув лев, і очі його заграли злістю. Хотів було стрибнути,— але зупинився на краю скелі. Глянув у прірву, і запаморочилася в нього голова.\n— Ти погано мене знаєш,— проричав цар звірів і кинувся вниз. Він упав на гостре каміння. Лежить лев, стікає кров’ю і не може поворухнутися.\n— Мені дуже боляче, я вмираю…— простогнав цар звірів. М’яса верблюда, вовка і лева вистачило хитрій лисиці майже на всю зиму. Але під весну вона знову почала голодувати. Нарешті, якось їй поталанило спіймати старого перепела. Лисиця й каже йому:\n— Якщо за себе віддаси пташенят, відпущу тебе на волю.\n— Гаразд,— тремтячим голоском мовив перепел.— Мої пташенята ховаються он у тих чагарниках. Іди туди, поклич їх тричі моїм голосом, і вони вийдуть до тебе. Я кричу їм: «Литиполивати, лити-поливати, їстоньки поспішати»,— і вони вже знають цей оклик.\n— Лити-поливати…— прокричала вона, а далі забула.\n— Та ось бачу я з дерева, що сюди біжать собаки, та ніяк їх не перелічу,— відказує стривожено перепел.\n— Зачекай, зачекай! — кричить їй навздогін перепел.— Чого ти злякалася? Ти ж сама щойно говорила, що всі звірі й птахи житимуть у мирі й любові.


Скандальний "ексслуга народу" нардеп-гвалтівник Іванісов збрехав про вищу освіту в біограії — Високий Замок\nСкандальний "ексслуга народу" нардеп-гвалтівник Іванісов збрехав про вищу освіту в біограії\nПро це повідомляє видання «Четверта влада».\nПеред тим, як стати кандидатом в народні депутати, Іванісов був депутатом Рівненської обласної ради 6-го скликання (2010−2015 роки).\nУ його біографії на сайті облради вказано, що у 1995 році він вступив до Запорізького державного університету на факультет управління, відділення «Правознавство». Іванісов вказав, що у 2000 році він закінчив з відзнакою повний курс згаданого університету і отримав кваліфікацію «Юрист — спеціаліст».\nКрім того, у автобіографії, яку журналісти отримали в пресслужбі «Слуги народу» на Рівненщині, вказано, що Іванісов закінчив Бердянський університет менеджменту і бізнесу, факультет управління, відділення «Правознавство», кваліфікація «Юрист — спеціаліст» (диплом з відзнакою).\nЖурналісти звернулись до помічниці Іванісова і просили надати копію або вихідні дані диплому про вищу освіту. Але інформації від неї не отримали — вона припинила відповідати на повідомлення та дзвінки.\nНагадаємо, екснардеп Ігор Мосійчук оприлюднив інформацію, що Іванісов у середині 90-х років був засуджений за групове зґвалтування неповнолітньої.\nНародний депутат Роман Іванісов фракція Слуга народу судимість згвалтування неповнолітньої


Підбірка програм для Android – для тих, хто хоче все знати\nЯкщо ваш мозок дуже любить поглинати інформацію, якщо він постійно просить їсти, то ця добірка додатків саме для вас. Ви зможете завжди бути в курсі світових подій, підтягніть свою англійську мову, дізнаєтеся масу цікавих речей, та й взагалі отримаєте корисні знання.\nДодаток для тих, хто не хоче витрачати особливих сил і часу на вивчення англійської мови. Duolingo допоможе не напружуючись поступово підучити міжнародна мова. Самонавчання представлено в легкій ігровій формі, що допоможе обійти лінь, яка може виявитися великою перешкодою в цій справі.\nПроходження буде являти собою набір з великої кількості уроків, які включають в себе різні завдання (по листу, на слухове сприйняття, завдання для розвитку мови). Duolingo має більше 4 мільйонів завантажень в Google Play і при цьому високу середню оцінку від користувачів. Так що часу з цим додатком дійсно може виявитися розумним. Крім того, даний курс навчання є безкоштовним.\nGoogle Новини та Погода\nЦя програма новин з усього світу, яке включає в себе і інформацію про погоду. Зі своїм смартфоном ви зможете бути в курсі про те що відбувається у вашій країні і в усьому світі, а також завжди зможете заздалегідь дізнатися чи потрібно вам брати з собою парасольку. Новини розділені на різні категорії (головні новини, технології, спорт, погода і т. Д.), А кількість джерел досягає 75 тисяч.\nДодаток має зручний карусельний інтерфейс, можна прокручувати заголовки, вибираючи саму цікаву новину, а після прочитання самої новини свайпом можна перейти до наступної. Також будуть пропонуватися до прочитання більш детальні варіанти, а також різні думки і точки зору від місцевих експертів. Є можливість стежити за важливими подіями за допомогою додавання випусків, призначених для різних країн. Ще особливістю програми є наявність наекранной віджета, а також можливість додавати власні тематичні розділи, наприклад, футбол, театр і інші.\nВи завжди цікавилися просторами космосу, але не мали спеціальних приладів для його вивчення? Тоді цю програму точно для вас. Зоряна карта допоможе вам дізнатися більше про зоряне небо, відчути себе в космосі. Інтерфейс і графіка додатки вражає своєю чіткістю і реалістичністю. Зоряна карта дозволить побачити вам як в реальному житті виглядають планети, сузір’я, зірки, зоряні скупчення, галактики, дізнатися цікаві факти про них.\nПри першому запуску програма просить поставити ваше місцеположення, щоб точно відображати зоряне небо саме в вашому районі. У налаштуваннях програми можна вибрати зручний для вас режим (3D, нічний, досліджувати), також налаштувати екран (елементи, сузір’я, мітки, одиниці відстані) і змінити розташування. У платній версії програми можна дізнатися про кометах, доповнення, супутниках, метеоритних дощах. Великим плюсом є відсутність реклами в безкоштовній версії програми.\nУ вас не раз траплялися ситуації, що хтось висловлювався незрозумілими для вас словами і ви відчували себе ніяково в такій ситуації? Тоді додаток Слово дня точно для вас. Воно допоможе вам не тільки розширити словниковий запас і виражатися грамотніше, але і дізнаватися щось нове кожен день. Великим плюсом є те, що слова в додатку підібрані саме такі, про існування яких ви навіть не підозрювали.\nНове слово подається не тільки з тлумаченням, але і з прикладом застосування. Сподобалися слова можна позначити як вибраний. Пізніше ви їх можете знайти, натиснувши на книжечку в лівому верхньому кутку. Також словами можна ділитися і з друзями. Слово дня має свій віджет, який ви можете помістити на робочий стіл. Таким чином ви не пропустите жодного слова.\nВи неодноразово шукали в інтернеті тести на визначення типу особистості, але вам вони не сподобалися? Тоді цю програму точно для вас. Соціоніка – додаток, яке допоможе вам дізнатися більше про себе.\nВ головному вікні розташовано меню з чотирьох пунктів: довідник (де є трохи теорії, розписані типи особистостей, є рекомендації про вибір професії, описані ознаки Рейніна і багато іншого), новий тест (різні тести для визначення типу особистості), персони (збережена інформація про проходження тестів іншими людьми), відносини (між різними типами людей). Цей додаток буде дуже корисним в повсякденному житті, в спілкуванні з друзями, знайомими, колегами. Соціоніка дозволить вам розкрити свої слабкі і сильні сторони.\nПідбірка програм для Android – для тих, хто хоче все знати Ссылка на основную публикацию\nБагато водіїв використовують Android-смартфони в якості навігатора. На ...


В Україні готуються законодавчо закріпити статус кримськотатарського народу | 1NEWS.COM.UA\nГоловна /Україна/В Україні готуються законодавчо закріпити статус кримськотатарського народу\nПрезидент Володимир Зеленський заявив, що в Україні ведеться робота над законодавчим визначенням корінних народів та статусу кримськотатарського народу як корінного. Про це повідомляє 1NEWS з посиланням на УНН.\n“В Україні ведеться робота над законодавчим визначенням корінних народів та статусу кримськотатарського народу як корінного, наголошує Президент Володимир Зеленський”, – йдеться в повідомленні.\nЯк вказано, з нагоди Міжнародного дня корінних народів світу Зеленський пообіцяв “обов’язково відзначити це свято солідарності у вільному Бахчисараї та по всьому Криму”.\n“Саме тому нашим спільним завданням зараз є захист прав кримських татар, допомога у всебічному розвитку мови, культури та збереження самобутності народу, який зараз не може повноцінно розвиватися на своїй історичній Батьківщині – в Криму. Для нас дуже важливо робити все від нас залежне, щоб відновити права кримськотатарського народу як корінного народу України”, – заявив Зеленський.\nПрезидент України Володимир Зеленський доручив уряду опрацювати питання надання державного статусу окремим релігійним святам, зокрема Рамазан-Байраму, Курбан-Байраму, Песаху Рош ха-Шані, Ханукі, Великодню християн західного обряду та іншим.\nВолодимир Зеленський Крим кримські татари


Переваги співпраці зі мною.\nТривалий досвід викладання французької.\nВикладаю французьку мову більше п’ятнадцяти років. Маю вищу профільну освіту, диплом магістра і диплом DALF C2. Вже досить тривалий час я є активною учасницею світових форумів з вивчення французької мови, міжнародних конкурсів від Alliance Française Paris.\nБагато вдячних відгуків від учнів.\nМої учні живуть і працюють в різних точках земної кулі. Серед моїх слухачів є фахівці в сфері IT, менеджери, лікарі, вчені. Всі вони досягли поставлених цілей у вивченні французької мови та залишилися задоволені співпрацею зі мною.Ви можете почитати відгуки за посиланням нижче.\nГотую до іспитів (рівні А1-С2).\nМаю значний досвід підготовки до міжнародних іспитів DELF (A1 – B2), DALF (C1 – C2), тестів TCF (всі типи), TEF (всі типи). Готую до співбесід в посольства Франції, Канади, Швейцарії. Маю необхідний досвід, та викладаю французьку для різних спеціальностей (туризм, бізнес, IT та ін.).\nАвтор навчальних посібників і каналу YouTube.\nНа сторінках сайту зібрані мої напрацювання, авторські статті, рекомендації по процесу навчання та інші матеріали, які допоможуть Вам у вивченні французької мови. Їх Ви зможете знайти в основному меню, розділ «Навчальні матеріали». Також Ви можете відвідати мій YouTube канал.\nЯкщо у вас залишилися питання, то зайдіть, будь ласка, в розділ «FAQ». Якщо і там Ви не знайшли необхідну інформацію, то Ви можете зв’язатися зі мною будь-яким зручним способом. Для зручності на сайті присутня форма онлайн-консультації (іконка в лівому кутку екрану). Форма зворотнього зв’язку і контактна інформація розміщені в розділі «Контакти».\nПропоную заняття французькою в Skype, Zoom, Viber за індивідуальною програмою.\nІндивідуальна програма, складена з урахуванням Ваших побажань, рівня і вимог. Періодичне коригування програми в залежності від Ваших успіхів. Індивідуальні заняття в спокійній атмосфері. Гарантую конфіденційність.


Зачіска Джастіна Бібера у кліпі Popstar: легка недбалість\nЛегка недбалість та закручені кінці: оригінальна зачіска Джастіна Бібера у кліпі Popstar\n5 вересня 2020, 19:42 Читать новость на русском\nНова зачіска Джастіна Бібера / Instagram / @justinbieber\nАмериканський музикант DJ Khaled презентував спільну з канадським співаком Дрейком композицію Popstar. Джастін Бібер виконав головну роль у ролику. Він прокинувся після грандіозної вечірки в особняк із незнайомими дівчатами та продовжив веселощі. Зокрема, канадський співак вразив шанувальників оригінальною зачіскою "канадка", яка була популярною у минулому десятилітті.\nУ музичному відеокліпі для треку Popstar Джастін Бібер дебютував в оновленому стилі, пише Allure. Така зачіска була модною ще раніше. Її носили майже усі хлопчики, які ходили в школу в минулому десятилітті.\nВам буде цікаво: Кріштіану Роналду та Філіп Кіркоров: які знамениті чоловіки роблять макіяж і не приховують цього\nЗачіска Джастіна у кліпі є чимось середнім між "канадкою" та капелюхоподібним виглядом. Співак повернувся до подовженої градуйованої стрижки, яка вирізняється своєю стильною недбалістю за допомогою легких хвилястих локонів. Специфічності стилю додає повноцінний чубчик та завитки біля нього. Такого ефекту можна було досягнути або завдяки природній текстурі волосся зірки, або використавши спеціальну термоприлад для дрібних кучерів. Ймовірно, що hair-стиліст Джастіна Бібера використав один продукт для фіксації зачіски, а інший для підкреслення чіткості локонів.\nЗа сценарієм у кліпі Popstar співак прокидається після гучної вечірки, яку одразу продовжує, танцюючи із багатьма дівчатами навколо розкішного особняка з басейном. А опісля прокидається в ліжку зі своєю дружиною Гейлі Бібер, демонструючи свій рельєфний торс у татуюваннях. Варто додати, що перебіг подій у відео зовсім не впливає на зачіску співака. Вона зберегла свій першочерговий вигляд до кінця.\nДивіться кліп DJ Khaled ft. Drake на трек Popstar:\nВідомо, що працювала над новим іміджем Джастіна Бібера hair-стиліст Брітані Саліван, яка опублікувала роботу у своєму інстаграмі та позначила вищезгадану знаменитість.\nLifeStyleНовини КрасаКрасаТренди косметологіїДжастін Бібер


Політична партія «Український дім» вітає з Великоднем!\nВеликдень завжди особливий день!\nМиру і любові. Взаємної поваги один до одного. Віри, щоб не дивлячись на всі життєві випробування не впали духом. Виконання власної місії кожному, кого Господь покликав бути на тому місці, де він є – і достойно виконати цю місію. Тому що не просто прожити це життя, - насправді воно повне випробувань, непорозумінь, викликів, зрад…\nІ звичайно – великого, великого Божого благословення і того світла небесного в серці кожного з нас! Тому у ці урочисті святкові дні ще раз сердечно вітаю Вас, з Воскресінням Христовим, з Пасхою Христовою, і нехай царюють у ваших серцях радість і душевний спокій.\nБажаю Вам і Вашим рідним у ці весняні дні відчути повноту життя, щедроти нашої української землі та родиннне тепло. Нехай Господь дарує вам любов, радість, мир та злагоду на довгії, довгії літа. Бажаю всім здоров'я, добробуту та успіхів у добрих справах!


Іваничівська РДА: Цій даті судилося навічно вкарбуватися в історію України величним національним святом – Днем Соборності | БУГ - bug.org.ua\nНеділя, 7 червня 2020, 06:12\nІваничівська РДА: Цій даті судилося навічно вкарбуватися в історію України величним національним святом – Днем Соборності\n12:35 | 24.01.2015 / Рубрика: Іваничі / Прокоментуй!\nДвадцяте століття залишило нам у спадок вершинні події минулого, які віддаляючись, не втрачають свої значущості та актуальності, потребуючи осмислення сконцентрованого в них історичного досвіду боротьби України за свободу, незалежність, державність. До таких подій належить 22 січня 1919 року. Цій даті судилося навічно вкарбуватися в історію України величним національним святом – Днем Соборності.\nСаме в цей день в приміщенні районної бібліотеки відбулося спільне засідання членів центру «Розрада» та «Надвечір’я». Докладну і цікаву лекцію підготувала волонтер центру «Розрада» Ірина Приймак. Музичними номерами заворожили всіх присутніх вихованці музичної школи. Заступник голови районної ради Юрій Мазурок привітав усіх присутніх з цим днем. Також вшанували пам’ять загиблих патріотів на майдані незалежності та на Сході України. По завершенні свята для усіх присутніх був накритий солодкий стіл, – пише Іваничівська РДА


День вулиці Незалежності святкували в Хоролі / Новини Полтави / Телеканал «Місто»\nДень вулиці Незалежності святкували в Хоролі\nТрадційно цей захід у місті проводять напередодні Дня незалежності України.\nСвято однієї з основних вулиць, живої артерії міста, започаткували в 2016 році. Воно припало до душі багатьом мешканцям міста. Адже має важливе символічне значення для тих людей, у пам’яті яких закарбувалися особливі моменти навчання, праці, проживання у цій частині Хоролу.\nІсторія сучасної назви вулиці Незалежності бере свій початок 14 січня 2016 року, коли на п’ятій позачерговій сесії Хорольської міської ради сьомого скликання депутати прийняли рішення про перейменування 22-х вулиць і 3-х тупиків міста. Саме цього дня на виконання законів декомунізаційного пакету вулицю Карла Маркса перейменували на вулицю Незалежності.\nА якщо поринути в глибину віків, то історія міста зберегла факти існування вулиці під назвою «Мала Кременчуцька». Довжина її сягала рівно 2100 м від приватного міського реального училища до Соборної церкви. На рубежі XIX-XX століть її ошатною окрасою були архітектурні перлини, які й до нинішнього часу залишилися як унікальні споруди міста. Зокрема, такими є будівлі Хорольської центральної районної бібліотеки, міської ради, районного будинку культури, управління соціального захисту населення, ТОВ «Подоляночка» та інші.\nНа урочистому заході відбулася церемонія вручення дипломів державним установам і організаціям, юридична адреса яких зареєстрована на вулиці Незалежності. Нагадаємо, цьогоріч Хорольську ЦРБ удостоїли звання найактивнішої бібліотеки. Окрім того, нагородили дипломами хорольців, які копіткою науковою працею поповнили в інтернет-просторі Вікіпедіюбезцінною інформацією про рідний край.\n23 серпня 2018, 14:27 209


В УГКЦ новий єпископ | Благодійна організація Фонд сприяння Радіо «Воскресіння»\nДата публікації 26 Липня, 2011 | Автор Андрій Копак\n23 липня 2011 року оприлюднено повідомлення, що Cвятіший Отець Венедикт ХVІ дав свою згоду на канононічний вибір Синоду Єпископів Української Греко-Католицької Церкви, який прийняв рішення призначити високопреподобного о. Дмитра Григорака, Апостольського адміністратора Бучацької єпархії УГКЦ «ad nutum Sanctae Sedis» Єпархом Бучацьким.\nВеб-сторінка Бучацької єпархії УГКЦ інформує, що о. Дмитро Григорак (хресне ім’я Богдан) народився 1 січня 1956 року в м. Івано-Франківську. З 1963 по 1973 роки здобув повну середню освіту в м. Івано-Франківську. В 1973 році вступив в Івано-Франківський інститут нафти і газу, який закінчив в 1978 році, отримавши диплом інженера-механіка. Працював на різних заводах м. Івано-Франківська інженером-конструктором.\nЗ історії Бучацької єпархії\n12 жовтня 2000 року Святіший Отець Іван Павло ІІ схвалив рішення Синоду Єпископів Української Греко-католицької Церкви про створення Бучацької єпархії і призначення єпархом Бучацьким Іринея (Білика).\n28 липня 2007 року Святіший Отець Венедикт ХVІ призначив Владику Іринея, дотеперішнього Єпарха Бучацького УГКЦ, Каноніком Папської базиліки Санта Марія Мадджоре в Римі, а о. Дмитра Григорака, дотеперішнього настоятеля монастиря у Луцьку, пароха місцевої парафії, Апостольським адміністратором «ad nutum Sanctae Sedis» Бучацької єпархії.\nЗа даними Папського довідника з 2011 року (Annuario Pontificio 2011) Бучацька єпархія УГКЦ налічує понад 216 000 вірних, 335 парафій, тут трудяться 194 єпархіальні священики, 10 ієромонахів у трьох монастирях, 12 сестер-черниць у двох монастирях, до священства готується 55 семінаристів. Бучацька єпархія налічує 14 деканатів.\n← Блаженніший Святослав закликає духовенство, монашество й вірних взяти участь у святкуваннях з нагоди свята св. Володимира Великого. 22.07.2011\nБлаженніший Любомир: «Для єдності Церков мусить бути чисте бажання, нічим не обтяжене» 27.07.2011 →


На Чернігівщині впроваджують креативний відпочинок – ЧЕline |\nКінопоказ під відкритим небом віднедавна почали практикувати в Кіптівській об’єднаній територіальній громаді. Коли культурі важко достукатись до сердець українців, у Кіптях вирішили нести її в маси. Першим прийняло естафету село Прогрес, жителі якого побачили мотиваційну комедію «1+1. Американська історія».\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У Корюківці започаткували новий фестиваль\n«Ми в наших закладах культури, бібліотеках шукаємо нові форми роботи, які були б цікаві людям. Тому що все потребує сучасного оновлення. І саме на цих вихідних була впроваджена одна з нових для нас форм дозвілля, – на подвір’ї перед будинком культури села Прогрес вирішили показати фільм. Поставили екран, вибрали фільм і зробили оголошення, в якому зазначили, що варто приходити зі своїми покривалами, на яких можна сидіти. І ви знаєте, прийшло приблизно 50 осіб, переважно сімейні пари, і вони досить гарно провели час. Коли почало сутеніти, то під’їхало багатенько і молоді», – розповіла про новий вид дозвілля Ірина Дубик, начальник відділу культури Кіптівської ОТГ.\nГромаді ноу-хау сподобалось, тому вирішили й надалі проводити такі покази просто неба. Зокрема найближчим часом на День батька і на День молоді. А з часом впровадити щотижневу кінотрадицію.\nДо речі, це не єдина культурна ініціатива в Кіптівській громаді. Не так давно було створено молодіжний культурно-дозвільний простір у приміщенні бібліотеки. Але використовується він не тільки для молоді. Там і жіночий клуб «Надвечір’я» засідає, і можна пограти в настільні ігри, і підключитись до вільної зони Wi-Fi, і переглядати тематичні фільми вже в зимовий час.\nПриємно, що на Чернігівщині ще є достатньо ентузіастів, які готові боротись за культурний розвиток громад.\nУ Чернігові відкрита креативна локація для квестів, майстер-класів та інтерактивних ігор (Фото)


Чому свербить небо у роті? Причини і що робити? » журнал здоров'я iHealth\nНебо покликане відокремлювати ротову порожнину від носової, потрібно для відтворення язика і навіть для пережовування їжі. Чому свербить небо у роті?\nПричини і що робити людині, яка страждає від болю та дискомфорту в області неба? Ця ознака може вказувати на різні патології.\nЧому свербить небо у роті?\nПервинне запалення здатна розвинутися під впливом таких причин:\nінфекції бактеріального або грибкового характеру — про неї говорять такі ознаки, як брудно-білий наліт, почервоніння, велика кількість виразок, біль і відчуття печіння. Симптоми часто заважають навіть харчуватися. У дитини причиною найчастіше стає стоматит;\nангіна — явні її ознаки: стають більше мигдалини, присутня ломота в тілі, болить горло;\nвідсутність гігієни та травмування при пережовуванні — ці причини зазвичай взаємопов’язані, оскільки патологічні мікроорганізми при належної гігієни не призведуть до запалення невеликих ранок. В результаті інфікування утворюються не тільки виразки, але і пухирі;\nстоматологічні проблеми і захворювання — частіше всього викликає подібні симптоми пульпіт і карієс;\nлейкоплакія — розвивається при хронічному травмування слизової холодною їжею, твердою або гарячої;\nвидалення нерва, коли був вражений скронево-щелепових складу, що послужило початком запалення;\nкористування протезами у випадках, коли на небі відсутні відростки м’язового освіти. Чим довший термін носіння, тим імовірніше поява запалення;\nгальванічні струми при установці брекетів або коронок з металами;\nзапальний процес слинних залоз — подібне нерідко закінчується розвитком пухлини;\nзміна стану середовища в порожнині рота;\nІноді симптоми з’являються в результаті загострення хронічного захворювання або алергії. При вагітності жінка особливо сприйнятлива до різних вірусів, у неї може виникнути алергічна реакція на що-небудь, з нежиттю і навіть підвищенням температури.\nБіль в області неба іноді переходить навіть на вуха. При таких ознаках вночі порушується сон, з часом з’являється неуважність і забудькуватість. Подібні симптоми здатні викликати різні захворювання, у тому числі запалення тройничкового нерва або нейроінфекція.\nЯкщо людина чхає, у нього є інші симптоми, властиві ГРВІ, то можливо, що біль в небі спровокована саме цією причиною. Однак точно встановлювати цей факт повинен лікар після аналізів і огляду.\nЗвертатися до лікаря слід обов’язково, так як причин появи дискомфорту слизової рота, а особливо в області неба, чимало. Якщо до захворювання має відношення бактеріальна інфекція, спостерігаються такі симптоми:\nМожливо розвиток гнійників або нальоту, так як організм отруєний продуктами інтоксикації і виробляє захисні механізми.\nПри травмі спостерігаються тільки дискомфорт, що виражається легкої болем чи поколюванням.\nЯкщо причиною послужило грибкове ураження, то яскравим клінічним симптомом буде наявність на небі і всієї слизової рота білих виразок.\nНа проблеми з печінкою вказує наліт жовтого кольору.\nХворіти небо здатне і при ангіні. Тоді у людини почервоніння і запалення розповсюджується не тільки на небо, але і на мигдалини.\nДілянки запалення болять, іноді спостерігається печіння, виразки переходять на язик, стає вище температура.\nІноді запалення ігнорують, але це загрожує не тільки постійним дискомфортом, але і іншими малоприємними наслідками. Лікування захворювання, що викликало біль у небі, проводиться після діагностики, оскільки повністю залежить від причини, що спонукала симптом.\nЗа темою: Зуб реагує на холодне і гаряче: що робити\nСпочатку буде призначена симптоматична терапія, яка дозволить зняти набряклість, біль і запалення. Після цього почнеться основний курс лікування, спрямований на запобігання рецидиву. Якщо причиною хвороби стали проблеми в сфері стоматології, лікар залікує каріозні порожнини. При хронічних хворобах (тонзиліт, запалення мигдалин і ін) не може обійтися без використання антибіотиків.\nІноді сам карієс розвивається під впливом вірусів, а після ці два фактори значно впливають на стан неба, викликаючи не просто біль, але і численні виразки. У таких випадках потрібно санація не тільки каріозних порожнин, але і ранок. Деякий час проводять і знеболюючу терапію.\nГрибок стає причиною стоматиту, який сам супроводжується великою кількістю ранок та афт. Хвороба повинна лікуватися за допомогою широкої протигрибкової терапії, що включає не тільки медикаменти для застосування всередину, але і спеціалізовані мазі, спреї і креми. Пацієнт додатково дотримується особливої дієти, повинен посилити гігієнічні заходи і спостерігатися у лікаря.\nІноді пухлина провокує запальний процес в небі. Такі випадки і зовсім загрожують серйозними наслідками, тому хворі комплексно обстежуються. Позбутися від будь-якої форми пухлини можливо тільки за допомогою операції.\nНародні засоби широко застосовують у випадках, коли дискомфорт в небі викликаний звичайної травмою. Отримати її можна при випивании холодної або гострий рідини, при поїданні чогось твердого. Натуральні засоби дуже добре допомагають при загоєнні, адже більшу частину медикаментозних мазей з подібним ефектом наносити на слизову заборонено. А такі засоби, як прополіс, масло обліпихи, шипшини одночасно загоюють і знімають запалення.\nВ домашніх умовах краще робити полоскання на основі відварів з дубом, календулою, шавлією, ромашкою або обліпихою. Ці заходи комбінують з прописаними медикаментами, що посилює загальну ефективність лікування.\nВідео: чому свербить небо і дере в горлі?\nБудь-які патологічні процеси в порожнині рота успішно запобігають якісної гігієною. Для цього достатньо чищення зубів і будь-якого ополіскувача. Загальними заходами профілактики є вітамінотерапія і правильне харчування. Своєчасно виявити запалення можна і при відвідуванні стоматолога. Рекомендується гартуватися, а якщо імунітет слабкий, то пропити курс імуномодуляторів.\nСтоматолог може детально пояснити про те, які профілактичні заходи потрібно робити, він же допоможе діагностувати захворювання, яке спровокувало запалення.\nЧому при схудненні вага іноді стоїть на місці: причини, що робити і як зрушити вагу з мертвої точки


Покличте «Вія»! Балет-опера Віталія Губаренка – Moderato\nВ історії Одеського національного театру опери та балету було дві постановки опери-балету «Вій» Віталія Губаренка. Прем’єра твору, створена подружнім тандемом (лібрето написала Марина Черкашина-Губаренко спільно з Левом Михайловим), була здійснена в Одесі у 1984 році (музичний керівник та диригент – Б.Афанасьєв, режисер-постановник А.Почиковський). Ця прем’єра була поставлена в ювілейну, 175 річницю від народження головного натхненника – Миколи Гоголя. Ще в радянський час «Вій» Губаренка мав шалений успіх та був поставлений на сцені Одеської опери більше 200 разів.\nДо гоголівських сюжетів музикант звертався кілька разів: це «Майська ніч» (симфонія-балет за повістю М. Гоголя, 1988), опера-балет «Вій» (за повістю М. Гоголя, 1980, перша постановка – 1984) та один з останніх творів, які написав Віталій Губаренко перед смертю, – хореографічні сцени за однойменною повістю М.Гоголя “Вій” у 2000 році.\nУ 2014 році Оперний театр Одеси знову відкрив для публіки оперу-балет «Вій», наситивши його новими кольорами та вражаючими спецефектами. Режисером та постановником балету вистави став відомий балетмейстер Георгій Ковтун, який з’єднав обидва твори Губаренка за гоголівським сюжетом в єдиній сценічній концепції. Ось чому, цю оперу-балет варто назвати швидше балетом-оперою. Такої думки дотримується, зокрема, автор лібрето та дружина композитора, мистецтвознавець Марина Черкашина-Губаренко. Оновлену постановку приурочили до 205-ї річниці з дня народження Миколи Гоголя, 80-ї річниці з дня народження Віталія Губаренка та ще однієї знакової події – 30-ї річниці першої постановки «Вія» на сцені Одеської опери. Ось такі ювілейні імпульси інспірували виставу, заради якої варто відвідати Одесу.\nВ давній міфологічній традиції України Вій або Ний – знаний персонаж слов’янської демонології, підземне божество, що завжди лякало людей. Та мудрість наших предків, попри їх віру у вищі сили та надприродних істот, заклала в їх уяві переконання про ймовірний захист як від руйнівних природних явищ, так і від демонічних сил – варто лише знати закони захисту. Так і у випадку зі страхітливим Вієм, якого в західній Україні ще величали Шолудивим Буньом, що убивав людей і все живе, дивлячись в очі. Зрештою, його вії та довгі брови начебто мали захищати від наглої смерті, та зустріч з цією міфічною істотою жахала, від однієї думки про нього стигла кров. Українець Микола Гоголь у своїй творчості частенько звертався до давньої дохристиянської міфології, вплітаючи її в сучасний йому плин життя і звичаї. Тож недаремно подав образ Вія в об’ємній панорамі щоденного життя, виписавши звичаї бурсаків, старшини (Сотника) та селян, багатших та бідніших українців, поєднавши релігійні та світські мотиви. Тож дохристиянська міфологія в його повісті тісно переплітається з християнською містикою, із звичаєвістю та любовно виписаним побутом.\nВіталій Губаренко вельми оригінально прочитав гоголівський сюжет в естетиці кінця ХХ ст.: насамперед, він «оживив» персонаж Гоголя у пролозі, та відразу наповнив оперу «темрявою», в буквальному розумінні – такою темрявою, в якій розчиняється здоровий глузд і на авансцену свідомості виходить страх. Гоголь, у свою чергу, виконував роль не просто пасивного спостерігача подій, а своїм балетом плів тонке мереживо сюжету фантасмагорії, де усі образи, плоди його уяви, воскресали і він, себто Митець, відправляв їх у світ живих.\nВарто відзначити талановиту режисерську роботу, яка розкриває зазначені вище аспекти гоголівської повісті: похмурої магії, християнської містики, побутової складової. Декорації та костюми героїв строго витримані в традиційному українському стилі середини XVIII – початку ХІХ століття. Було у цьому візуальному ряді щось водночас простонародне і казкове, міфічне, що розкривало знану дослідникам любов письменника до містифікації.\nЖанр опери-балету розділив персонажів на вокальну та танцювальну групи: Гоголь, Панночка, донька сотника Шептуна розкривали сутність своїх образів у пластиці танцю. Натомість Хома, Піп, Сотник характеризуються вокально, при чому композитор знаходить дуже точну пропорцію між сучасною музичною мовою та інтонаційним словником епохи, в яку відбуваються події. До прикладу, Піп поєднує у своїй вокальній манері елементи православної церковної проповіді – натомість в оркестровому супроводі підкреслена дисонантність, що повертає слухача у сучасні художні реалії.\n1 дія складається із 3-ох картин: у першій Гоголь вривається в життя своїх героїв, у сім’ю Сотника, в якого народилась незвична донька, красою якої милуються геть усі. У цій картині відбувається умовне “знайомство” Микити і Хоми із Панночкою. І саме у цій картині, після любовних ігор, Панночка вбиває Микиту. Свідком цього вбивства стає донька сотника Шептуна.\nЯскрава масова сцена ярмарку у другій картині зображала народні веселощі, які так любив реальний Гоголь, де сміх, танці та торгівля, переплелись та злились в єдино-гоголівський образ «Сорочинського ярмарку». В образі Бубличниці, яка зваблює чоловіків та чомусь сама не може встояти перед Хомою, можна знайти подібність до Солохи із «Ночі перед Різдвом» із «Вечорів на хуторі поблизу Диканьки». Яскраві масові сцени, галасливі, переплетені з танцювальними номерами, серед яких центральним є гопак. Бої на шаблюках та козацькими списами під бій ударних та гомін ярмарку – усе це наповнювало сцену сміхом, гамом та створювало сильний емоційно-образний контакт з публікою. Цікаво, що у цій картині у партії оркестру був використаний фрагмент із побічної партії увертюри до опери «Тарас Бульба» Миколи Лисенка. На початку виникає лише віддалена алюзія до лисенкової теми, проте після кожного наступного проведення спільні мелодичні обриси стають все виразнішими: композитор немов умисне нагадує про козацьку славну добу, якою захоплювався Гоголь, у цьому вирі гоголівських персонажів.\nТретя картина із вбивством Панночкою юної доньки сотника Шептуна була наповнена скорботою та стражданням, почуттями, що терзали протягом всього недовгого життя самого Гоголя. Адже його вигадані герої, як пояснює режисер постановки Олександру Самоїле, знаходять свою долю, всупереч його бажанням, бажанням Митця.\nВ смисловому плані кульмінаційною є остання, четверта картина 1 дії, де зустріч Хоми з Панночкою закінчується смертю останньої. Містифікаторський ряд опери продовжує розширювати свої рамки, наповнюватись шалом нечисті. Труна, на якій заносять Гоголя, ніби тріумфатора чи короля цієї казки, стає ще одним символом дійства. Адже вона призначена вже не для Митця, а для персонажів, яких він вигадав, вона стала вмістилищем страху, що виривається із темряви та приголомшує публіку. Наприкінці 1 дії сцена наповнюється людом, що тримають в руках свічки. Вони йдуть до домовини, в якій лежатиме Панночка, а між ними з’являється нечисть – міфічні звірі, істоти, які лякають своїм зовнішнім виглядом. Але страх не потрапляє в очі, він пробирається далі, поселяється в самих закутках людської душі. Церковними дзвонами, які проте не приносять просвітлення, а навпаки, згущують похмуру атмосферу, закінчується 1 дія.\n2 дія сповнена жаху і безнадії у передчутті трагічної розв’язки. Музичне полотно і дія на сцені поєднані в експресіоністичне дійство, яке немов проходить через кожного із слухачів, нанизуючи безліч тривожних думок. Кульмінація осягається крок за кроком, поволі, майже непомітно, але в цій невідворотній поступальності справляє враження фатальної безвиході. Перша та друга картини об’єднуються єдиним емоційно-сюжетним «вузлом» – приреченістю Хоми, якого шукає Сотник для відспівування своєї мертвої доньки-відьми. Третя картина, на противагу до попередніх, являє собою надто яскраве дивовижне видовище. Музичний супровід танцю Панночки в труні нагадує східні мотиви: дещо екзотичною містикою сповнені рухи, мелодика, голосіння хору, костюм. Всі засоби виразності переконливо ілюструють слова: – «Повінчалася ти, дочко, не з нареченим знатним і багатим, а з холодом могильним». Сама сцена відспівування справляє враження не лише моторошною символікою сценічного дійства, але й суто музичними ефектами, зосередженими в партії оркестру. Губаренко майстерно вплітає звукову символіку в партитуру балету-опери: більшість інтонацій-алюзій – знайомі, природні та не залишають сумніву у їх трагічній емоційній спрямованості. Церковні дзвони, плачі, які в народі є частим атрибутом похоронної процесії – увесь цей комплекс, разом із візуальною картиною українського побуту, традицій та вірувань, буквально «втягає» слухача-глядача в свою безодню. І не відпускає, пробуджуючи гостру цікавість до сценічного вирішення фіналу – інтрига, розв’язку якої добре знаєш з дитинства, коли вперше читаєш «Вія», проте в кожній наступній художній версії все одно очікується з колосальним напруженням – як у знаменитому радянському фільмі жахів, легендарному «Вії» 1967 року (режисер К.Єршов, композитор К.Хачатурян), адже найцікавіше і водночас найстрашніше – хто ж це, Вій, яким він постане на цей раз?\nКомпозитор і постановники одеської вистави дуже вправно і художньо переконливо підводять до того моменту, який готувався всім попереднім ходом подій. Фраза “Покличте Вія!” лунає моторошно, лячно, жахливо голосно, страшно… І коли після цього окрику, що відлунням розноситься довкола, величезна фігура Вія повертається, і з іншого боку з’являється… постать, монумент, пам’ятник, образ Гоголя – раптом розумієш усе. Гоголь сам став тим Вієм. А може він і був тим Вієм? Бо Вій не відпускав не лише Хому і звів його в могилу. Так само він все життя переслідував самого Гоголя, зсередини руйнуючи його психіку і тіло. Композитор і постановники знайшли напрочуд сильний і вражаючий «меседж», через синтетичне дійство, де дію слова неймовірно посилює музична інтонація, сценічна дія, танець, декорація, – донесли цю ідею до сучасного слухача.\nЯкщо якийсь український твір та його сучасна постановка і могли би претендувати на символ «національного експресіонізму», то це, без сумніву, «Вій» – балет-опера Віталія Губаренка у постановці Одеського національного академічного театру опери і балету.\nФото – Кирило Стоянов, зі сайту Одеського національного академічного театру опери та балету\nМаленькі музичні історіїГоголь, Губаренко, Одеса, Опера\nОпера «Хліб. Сіль. Пісок»: прірва пам’яті Опера на LvivMozArt. За покликом Моцартівської флейти Королівський балет у кіно: «Пригоди Аліси у Країні Чудес» Денис Січинський: твори на слова Шевченка, Франка, Лесі Українки


Сьогодні в Чернівцях - ДойчландМобіль - Чернівці.comments.ua\nСьогодні в Чернівцях - ДойчландМобіль\n19 травня 2012 13:29\nАвтобус з культурно-освітньою програмою про Німеччину в рамках всеукраїнського туру прибув у Чернівці, повідомляє кореспондент «Чернівці. Коментарі». На Соборній площі чернівчанам і гостям міста пропонуватимуть подивитися фільми, стати учасниками літературних читань та мовних анімацій, просто ознайомитися з інформацією про Німеччину. Поруч з інтерактивними мовними іграми і конкурсами будуть надаватися інтернет-консультації, які можна буде отримати в мобільному інтернет-кафе біля пересувного автобуса.\nЗ 15 до 16 год. на Соборній площі будуть інтерактивні мовні ігри; з 16 до 17.30 - читальний куток та проект «100 німецьких книг українською мовою»; з 17 до 18 - інтерактивні мовні ігри та вуличний футбол; з 18 до 19 - презентація чернівецької організації «Ґеданкендах»; з 18.30 до 20 год. - художній фільм «Соліно»; з 20.15 до 21.15 - концерт гурту «МіЛіон» м. Івано-Франківськ\nДойчландМобіль є спільним проектом Посольства Німеччини, Ґете-Інституту, Німецької служби академічних обмінів, Ради німців України, а також фірм Mercedes-Benz, МТС та Агромат.


ЯК відбілити штори :: як пропрасувати штори, якщо прокип'ятив їх :: Килими, штори, тканини\nyakHow.ru » Квартира і дача » Як відбілити штори\nКвартира і дача Прочитавши: 3922\nПоступово білі штори темніють і набувають несвіжий вигляд. Пов'язано це не тільки з пилом, що осідає на них, а й просто з часом. Повернути первісний вигляд навіть старому виробу можна буквально за кілька годин.\nСпробуйте відіпрати штори відбілюючим порошком. Покладіть виріб в пральну машинку, додайте подвійну норму порошку і запустіть програму прання, приблизно при температурі 50-60 градусів. У середині циклу зупиніть машинку і нехай штори трохи отмокнуть, після чого знову запустіть прилад. В останнє полоскання додайте дозу кондиціонера.\nНалийте в таз 7-10 літрів води (залежно від обсягу штор). Додайте 2 столові ложки перекису водню з розрахунку на 1 літр води. Якщо штори сильно брудні, то і трохи нашатирного спирту. Замочіть виріб на ніч, а з ранку виперіть з порошком. Перекис відбілити тканину і злегка освіжить її зовнішній вигляд.\nПрокип'ятіть штори, якщо звичайне прання не приносить бажаного результату. Розчиніть порошок у воді, занурте штори і поставте ємність на плиту на повільний вогонь. Приблизно через годину кип'ятіння прополощіть виріб у чистій холодній воді. Після теплової обробки штори будуть сильно м'ятими, не забудьте пропрасувати їх, поки вони ще не зовсім висохли, інакше потім зробити це буде вельми проблематично.\nКупуйте кисневий відбілювач. Розчиніть його у воді, орієнтуючись на вказівки на упаковці. Замочіть штори на кілька годин. У магазинах можна зустріти і спеціальні засоби, які добре підходять саме для штор і тюлі. Коштують вони на порядок вище звичних коштів, але досить ефективні для вирішення даного завдання.\nЯкщо всі ваші зусилля не увінчалися успіхом, віддайте штори в хімчистку або купіть нові. Коли тканина сильно зношена, її вже не відбілити, так як волокна пошкоджені.\nЯк зробити тканину м'якше\nЯк перти рімські штори


Пиріг з малиною і сиром: рецепти\nКорисні поради на всі випадки життя » Спорт і їжа » Пиріг з малиною і сиром: рецепти\nМабуть, в арсеналі кожної господині є рецепт, який дозволяє їй готувати для своїх рідних або осіб смачний і ароматний пиріг. Малина з сиром – не найпопулярніші інгредієнти для випічки. Однак пиріг з такою начинкою виходить дуже легким і має чудовий оригінальний смак. Пропонуємо вашій увазі кілька рецептів такої випічки. Сподіваємося, що вони допоможуть вам частіше радувати своїх домочадців і друзів прекрасними і простими у приготуванні десертами.\nПиріг з малиною і сиром: простий рецепт\nДля того щоб приготувати такий десерт, необхідно подбати про наявність під рукою наступних інгредієнтів: 200 г борошна, 100 грамів вершкового масла і цукру, яйце і одна чайна ложечка розпушувача. З цих продуктів ми будемо робити тісто. Для приготування начинки ж нам знадобиться півкіло сиру, по сто грамів цукру і сметани, 10 г ванільного цукру, 1 яйце, склянка малини. Для прикраси ми будемо використовувати цукрову пудру. Також нам знадобиться масло для змащування форми для випічки.\nРобити пиріг з малиною і сиром по цьому рецепту зовсім нескладно. Спочатку займемося приготуванням тіста. Для цього борошно просіваємо разом з розпушувачем в миску. Вершкове масло нарізаємо на невеликі шматочки і розтираємо з борошном до стану крихти. Окремо збиваємо яйце з цукром. Додаємо цю масу до борошна з маслом. Замішуємо тісто. Потім загортаємо його в харчову плівку і прибираємо в холодильник на півгодини.\nУ цей час можна зайнятися начинкою. Перетираємо через сито сирок. З'єднуємо сметану, яйця, цукор, ванілін і цю масу додаємо до сиру. Збиваємо до отримання однорідної консистенції.\nФорму для випічки змащуємо маслом. Викладаємо в неї охолоджене тісто, розрівнюючи і формуючи бортики заввишки близько п'яти сантиметрів. Потім додаємо сирну начинку. Поверх неї викладаємо малину. Трохи притискаємо бортики, щоб не залишалося порожніх отворів. Наш пиріг з малиною і сиром повинен випікатися близько 35-40 хвилин в духовці при 180 градусах. Коли він буде готовий, його слід вийняти і остудити. Потім десерт можна посипати цукровою пудрою і подавати на стіл.\nШоколадний пиріг з начинкою з малини і сиру\nТакий десерт без перебільшення можна назвати справжньою насолодою для смакових рецепторів. Багатьом з нас напевно знайоме чудове поєднання сиру та шоколаду. Але в цьому пирозі, завдяки начинці з малини, присутня ще й приємна кислинка. Вашим домочадцям і гостям напевно цей десерт доведеться за смаком. Адже шоколадний корж і ніжна начинка з сиру відмінно доповнюють один одного, а малина надає пирога особливу неповторну смакову нотку.\nДля приготування цього кулінарного виробу нам будуть потрібні наступні продукти: цукор і вершкове масло – 150 грамів, пара яєць, какао – одна столова ложка, борошно – 1 стакан, чорний шоколад – 100 г, розпушувач – 1 чайна ложечка. Ці інгредієнти знадобляться для тіста. Начинку ж ми приготуємо з 100 г цукру, 250 грамів сиру, двох яєць і жмені малини.\nПиріг з малиною і сиром, рецепт якого ми вам пропонуємо, готується досить просто і швидко. Так, для початку слід розтопити на водяній бані чорний шоколад. Окремо розтоплюємо вершкове масло і розтираємо його з цукром. Додаємо яйця і добре збиваємо. Додаємо какао і перемішуємо. Потім заливаємо розтоплений шоколад і знову збиваємо. Всипаємо борошно і розпушувач, замішуємо тісто. Воно має вийти густим. Тепер подбаємо про начинку. Сир розтираємо з яйцями і цукровим піском.\nПереходимо до формування десерту. Дві столові ложки тіста відкладаємо для верхнього шару. Інше тісто викладаємо у форму для випічки. Зверху викладаємо сирну начинку. Наступним шаром буде йти тісто. Зверху викладаємо малинку. Відправляємо форму в розігріту до 180 градусів духовку. Наш шоколадний пиріг з малиною і сиром буде готовий приблизно через 40 хвилин. Після цього його слід остудити, і можна сідати пити чай. Приємного апетиту!\nПиріг з чорницею і сиром: легкий і солодкий


У Шепетівці суд визнав винним місцевого жителя у вчиненні 18 крадіжок з супермаркету – Новини Хмельницький\n10.02.22 | 13:43\nУ Шепетівці суд визнав винним місцевого жителя у вчиненні 18 крадіжок з супермаркету\nЧоловік впродовж декількох місяців непомітно виносив з магазину товари, не розраховуючись за них.\nПерші крадіжки зловмисник вчинив ще в серпні минулого року. Спочатку він викрадав тільки елітний алкоголь, а потім взявся і за продукти харчування. Під час чергової спроби винести неоплачений товар чоловіка помітили охоронці і викликали поліцейських.\nЗа допомогою записів з камер відеоспостереження поліцейські встановили, що чоловік був частим відвідувачем магазину. Втім, за товар він не платив, а непомітно виносив продукти та алкоголь. Загальна сума збитків мережі магазинів перевищила десять тисяч гривень.\nСлідчі Шепетівського райуправління поліції довели причетність чоловіка до 18 крадіжок та оголосили йому підозру за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка, вчинена повторно).\nШепетівський міськрайонний суд визнав 43-річного зловмисника винним й засудив його до 4 років позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на 2 роки 6 місяців іспитового строку.\nПозначки: крадіжка поліція суд супермаркет Шепетівка


Батько Меган Маркл знову образив королівську родину: Вони як герої роману "Степфордські дружини" - Гламур - TCH.ua\nГламур 20 серпня 2018, 10:17\nТомас Маркл заявив, що королівська родина схожа на "учасників культу".\nБатько Меган Маркл Томас не втримався і знову образив королівську родину у новому інтерв’ю, йдеться у "Сніданку з 1+1".\n"Вони схожі на учасників культу" – саме такими словами описав членів королівської родини батько Меган Маркл Томас у своєму інтерв’ю виданню The Sun.\nЧитайте також: Ображений батько Меган Маркл заявив, що не "канючив" гроші у королівської родини на операцію\nНа думку батька герцогині Сассекської, родина принца Гаррі знову уникає спілкування з ним.\n"Вони, як саєнтологи чи герої роману "Степфордські дружини". Якщо вони чують, що хтось говорить до них, вони зачиняють двері. Ви не можете поставити їм запитання, якщо вони самі цього не забажають", - заявив розлючений Томас.\nА ще зовсім нещодавно усі британські таблоїди писали про примирення королівської родини з батьком Меган Маркл. Томас навіть публічно попросив вибачення і пообіцяв більше ніколи не давати інтерв’ю, які ображають доньку та її нову родину.\nЧитайте також: Королівська родина розробила плани порятунку Меган Маркл після інтерв'ю її батька\nАле чоловік не стримав слова і опинився знову на перших шпальтах відомих англійських видань.\nНа думку прихильників королівської родини, Томас у такий спосіб вирішив знову підзаробити. Мовляв, за скандальне інтерв’ю йому заплатили кілька десятків тисяч доларів.\nЧитайте також: Посадили на лаву штрафників: батько Меган Маркл поскаржився на доньку та дорікнув Єлизаветі ІІ\nТак само як це було кілька місяців тому із несправжніми фото – підготовки Томаса до весілля доньки. Світлини були зняті нібито прихованою камерою. На них Томас підбирає костюм на весілля Меган і Гаррі. А насправді усі фото були сплановані і зроблені за згодою Томаса.


Кастинги на шоу "Танцюють всі! – 3" та "Народна зірка 2" в один день! | Буковина online\nКастинги на шоу “Танцюють всі! – 3” та “Народна зірка 2” в один день!\nОбидва кастинги відбудуться не просто в один день – 23 січня, а і в одному приміщенні – театрі ляльок.\nЯк показує час, українцям до вподоби подібні шоу талантів. Чи то земля тут така, чи повітря якесь особливе, але танцювати та співати наші земляки уміють.\nЧи принаймні так думають:)\nАби не було для когось сюрпризом, кажемо одразу – на шоу “Танцюють всі! 3” зараз відбудеться тільки перший етап відбору – попередній кастинг. На нього допускаються особи віком від 18 років. При собі необхідно мати паспорт.\nВ жюрі сидітимуть організатори та продюсери шоу.\nГотувати танець наразі – не потрібно, оскільки в першому етапі відбору жюрі звертатиме увагу на вашу імпровізацію, спершу – самостійну, а потім – в групі з десяти людей.\nПопередній кастинг по телебаченню не будуть показувати, бо телевізійний кастинг – це вже другий етап відбору, який відбудеться аж влітку. Звісно, для тих, хто пройде.\nБільш детальну інформацію ви можете отримати по телефону 0 800 501 368\nЗ “Народною зіркою- 2” ,можливо, трохи легше. Тут і вік учасників менший – від 16 років, і навіть можна взагалі не приходити на кастинг, але заповнити анкету на сайті каналу Україна , єдине обмеження – відсутність вищої освіти за спеціальністю «Вокал» (музична школа допускається).\nНагадаємо зміст шоу. 10 зірок української естради вибирають кожен для себе для навчання 10 людей з народу. Таким чином, утворюються десять пар, які в кожному випуску шоу одержують завдання заспівати в різних музичних напрямках. Оцінюють виступи журі, але остаточне рішення за глядачами.\nЗа телефоном 0-800-50-19-61 більш детальна інформація\nОтож збирайтеся з духом і йдіть на зустріч своїм мріям!\n( верхнє фото з сайту Дуся )\nThis entry was posted on Січень 21st, 2010 and is filed under Анонси. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response or Trackback from your own site.\n« Всеукраїнський фестиваль вертепів “Карпатія”\nКраща новорічно-різдвяна вітрина »


Зміни через культуру - Kyiv Dialogue ukrainisch\n15 лютого 2018 року Київський Діалог за підтримки EuropaMaidanLeipzig e.V. провів у Форумі новітньої історії Лейпцигу дискусію на тему «Україна: Культура в контексті війни». Організаційним партнером заходу був Фонд імені Гайнріха Бьолля.\nЗ вітальним словом виступила Штефані Шиффер, директорка Європейського Обміну (Europäischer Austausch gGmbH), та Уве Швабе, представник EuropaMaidanLeipzig e.V.\nДискусія відбулася за участі Юрка Прохасько, українського публіциста та перекладача, Вікторії Амеліної, української письменниці, та Станіслава Федорчука, керівника проекту Антологія українських письменників Донбасу "Порода".\nДискусія розпочалася з обговорення поточної ситуації в Україні, соціальних та політичних процесів у світлі Революції Гідності, окупації сходу країни та анексії Криму. Після цього доповідачі представили власні культурні проекти: Вікторія Амеліна поділилася своїм досвідом організації літературних вечорів та виступів дитячого хору. Юрко Прохасько розповів про німецько-український літературний проект "Міст з паперу" (d.h. "Eine Brücke aus Papier"), який цього року відбудеться у місті Маріуполь. Станіслав Федорчук представив антологію текстів українських письменників Донбасу «Порода», яка свідчить про багатство та розмаїття літературної спадщини сходу України. Протягом дискусії піднімалися також такі теми, як права людини, ідентичність, мовна політика, роль державної підтримки культурних ініціатив та майбутні перспективи.\nВ завершенні доповідачі побажали подальшого плідного розвитку українсько-німецькому діалогу, щоб всі мали змогу позбавитись упереджень та краще пізнати один одного.\nДивіться відео на нашому офіційному каналі YouTube


Черниговский городской портал » Все новости » Новости Чернигова » На сесії у Чернігові очікується бої. На вулиці теж\nЦе показує і „артпідготовка”, яку ведуть політичні сили і результати рішень міськради аж 2005 року. Саме тоді було ухвалено одне із „шанхайський” рішень про забудову дитячого майданчика на території між будинками.\nПолітики уже визначили точку кипіння населення і виведуть людей під міськраду.\nУ соціальних мережах уже з’явилась інформація про набір добровольців за 30 гривень на акцію. Це може бути і провокацією для дискредитації учасників протесту. Хоча скидається на правду.\nВся пікантність ситуації в тому, що мер Олександр Соколов 27 червня має святкувати день народження і планує, як завжди, піти у відпустку вже завтра.шаблоны для dle 11.2\nДобавлено: 26-06-2012, 11:05


ТАСкомбанк виплатив понад 300 млн грн дивідендів » ANTIRAID\nТАСкомбанк виплатив понад 300 млн грн дивідендів\n27.04.2021 - 12:40 /0 Отзывы/в Новости /от Roman\nАТ «ТАСкомбанк» виплачує 300,1 млн грн дивідендів і збільшує статутний капітал на 312,96 млн грн за рахунок прибутків за 2018 і 2020 роки.\nДане рішення схвалене загальними зборами акціонерів банку 23 квітня.\nЗокрема затверджено прибуток у 381 млн 112 тис. 499,41 грн, отриманий банком торік.\nІз нього 300 млн 109 тис. 454,6 грн спрямовано на виплату дивідендів власникам простих іменних акцій у розмірі 18,22 грн на одну просту іменну акцію, 19 млн 55 тис. 624,97 грн (5%) – на формування резервного фонду банку та 61 млн 947 тис. 419,84 грн – на збільшення статутного капіталу.\nВиплату 300,1 млн грн дивідендів провести с терміни з 17 травня по 22 жовтня 2021 року.\nТакож частину нерозподіленого прибутку, отриманого в 2018 році, розміром 251 млн 9 тис. 750,16 грн направити на збільшення капіталу банку. При цьому частину прибутку розміром 130 млн 918 тис. 131,83 грн залишити нерозподіленою.\nТаким чином капітал ТАСкомбанку збільшено на 312 млн 957 тис. 170 грн шляхом підвищення номінальної вартості акцій банку зі 100 грн до 119 грн за рахунок спрямування частини прибутку, отриманого за результатами діяльності в 2018 та 2020 рр.\nТеги: дивиденды, НКЦБФР, уставный капитал\nhttps://antiraid.com.ua/wp-content/uploads/2017/10/logo.png 0 0 Roman https://antiraid.com.ua/wp-content/uploads/2017/10/logo.png Roman2021-04-27 12:40:352021-04-27 12:16:12ТАСкомбанк виплатив понад 300 млн грн дивідендів\nСуд ликвидировал бывший банк семьи Авакова\nНБУ предоставил рефинансирование четырем... Ощадбанк збільшив обсяг іпотечних кредитів...


– Мамо, ти що, образилася? Так, я не прийшла до тебе в лікарню, але часу не було. Міланка… Сама розумієш. Не роби дурниць! – Даша подзвонила мамі. – Внучка на тебе розраховує! Ти мусиш і все. Ми тебе чекаємо в понеділок, я поїду на роботу! – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / – Мамо, ти що, образилася? Так, я не прийшла до тебе в лікарню, але часу не було. Міланка… Сама розумієш. Не роби дурниць! – Даша подзвонила мамі. – Внучка на тебе розраховує! Ти мусиш і все. Ми тебе чекаємо в понеділок, я поїду на роботу!


Юніори. «Карпати» U-19 – «Львів» U-19 – 3:1 (ВІДЕО)\n10-й тур. 25.10.2019, 13:00. Рава-Руська, стадіон «Локомотив». 150 глядачів. Сонячно. +21°С.\nАсистенти арбітра: Артем Переверзєв (Кропивницький, Кіровоградська обл.), Олег Мімнонов (Тернопіль).\nЧетвертий арбітр – Василь Файда (Львів).\nСпостерігач арбітражу – Мирон Біць (Львів).\n«КАРПАТИ» U-19: Горох, Мудрик, Калинчук, Слічний, Данилюк, Сич, Гудзінський (Стень, 89), Тлумак (Козак, 68), Сущак (Лісовик, 65), Раделицький (Бей, 76), Мердєєв (Хлань, 58).\nЗапасні: Сасс, Лень.\n«ЛЬВІВ» U-19: Малоїд, Матусевич, Крушинський, Комарець, Вовкун (Малець, 80), Гулевський (Григоращук, 46), Шута, Мартинюк (Мавдрик, 64), Бекерський (Куник, 71), Оберман, Топчій (Хитрень, 46).\nЗапасні: Ольховий, Ткач.\nГоли: Тлумак, 36, Раделицький, 40, Слічний, 90 – Вовкун, 10 (пен.).\nПопередження: Калинчук, 9, Раделицький, 30, Сущак, 54, Слічний, 90+3 – Гулевський, 33, Оберман, 58, Григоращук, 87.\n«Зелено-білі» здобули сьому перемогу поспіль, зробивши «камбек» у дербі проти ПФК «Львів».\nВже в дебюті зустрічі гості відкрили рахунок, коли рефері призначив пенальті у ворота «Карпат» за гру рукою Тимофія Калинчука. Футбольний вирок реалізував капітан «Львова» Артем Вовкун – 0:1. До середини першого тайму активніше виглядали «містяни», час від часу створюючи напівмоменти. Підопічні Романа Гнатіва оговтались на 35-ій хвилині: Юрій Тлумак отримав передачу від свого партнера по команді та красивим ударом переправив м’яч у сітку воріт суперника – 1:1. Вже через п’ять хвилин «леви» вийшли вперед у цьому протистоянні: Юрій Раделицький не залишив жодних шансів кіперу «Львова» – 2:1.\nПо перерві хід поєдинку контролювали господарі матчу, активно виглядали в атаці та надійно грали в обороні. Втілити свою перевагу в забитий м’яч вони зуміли лише наприкінці зустрічі: Степан Слічний бездоганним пострілом вразив ворота гостей та встановив фінальний рахунок – 3:1.\nПісля матчу своїми враженнями поділився півзахисник юніорської команди «Карпат» Юрій Тлумак: «Щасливий, що забиваю у третій грі поспіль! Я дуже багато над цим працюю, і завжди виконую настанови нашого тренера. У сьогоднішньому поєдинку вдалось забити та віддати результативну передачу, тому сподіваюсь, що Роман Гнатів задоволений моєю грою. Вважаю, що нам протистояла хороша та бойова команда, яка намагалась нав’язати свій футбол».


Христина Алчевська (1841—1920) - ДОСЛІДНИКИ ТА ПРОСВІТИТЕЛІ - Видатні Українці: Довідник - 2010\nВидатні Українці: Довідник\nХристина Алчевська (1841—1920)\nХристина Алчевська — просвітителька і організатор народної освіти в Україні — у дівоцтві носила прізвище Журавльова. Народилася вона на Чернігівщині, але жила з батьками в Курську. Завдяки батькові-педагогу одержала гарну домашню освіту. Як і багато молодих людей 80-х років 19 століття, Христина Журавльова захопилася народницькими ідеями.\nКоли Христині виповнився двадцять один рік, вона вийшла заміж за молодого підприємця Олексія Алчевського, і молода сім’я переїхала до Харкова. Чоловік її, незважаючи на свої революційно-демократичні переконання, виявився «фінансовим генієм». Його ділові здібності та чуття дозволили за короткий час нажити великий капітал, а згодом стати одним із найбагатших людей Російської імперії. При цьому він багато займався громадською і культосвітньою діяльністю, будував на власні кошти церкви, лікарні та школи.\nУ 1862 році Христина Алчевська відкрила приватну недільну жіночу школу, але до 1872 року вона фактично існувала в підпіллі — власті не давали дозволу на діяльність таких установ. За роки своєї роботи — а школа Алчевської проіснувала до 1919 року — тут прилучилися до писемності тисячі жінок-робітниць. Тут працювали близько ста педагогів-подвижників, які викладали зовсім безкоштовно. А в 1896 році Алчевська за власні кошти спорудила для школи будинок — єдиний у всій Російській імперії, що належав не державі, а колективу працівників школи. Сюди з’їжджалися вчителі з усіх кінців України, щоб на практиці освоїти розроблені Алчевською та її помічниками методи навчання грамоті дорослих людей, тут популяризувалися українська мова, культура, творчість Тараса Шевченка.\nОдним із найпомітніших досягнень центру народної освіти, створеного Алчевською та її співробітниками-педагогами, стало видання «Книги для дорослих» — унікального підручника грамоти для тих, хто ніколи не навчався в дитинстві. Починаючи з 1899 року цей посібник витримав понад 40 видань.\nУ тому ж 1899 році зусиллями Христини і Олексія Алчевских у Харкові був споруджений перший у світі пам’ятник Тарасові Шевченку — постамент із мармуровим погруддям роботи відомого скульптора Беклемишева. Відкрити його офіційно в ті часи було неможливо, тож пам’ятник довелося встановити на території міської садиби, що належала подружжю.\nНаприкінці 19 століття в Росії вибухнула промислова криза, і добробут Алчевських похитнувся. 7 травня 1901 року Олексій Алчевський покінчив із собою, кинувшись під поїзд у Петербурзі. Смерть його стала початком так званого «харківського краху» — піку економічної кризи 1900-х років.\nУдова і діти покійного практично втратили засоби до існування. Однак Христина Алчевська продовжувала працю, якій присвятила більше ніж півстоліття. Вона заснувала в Харкові Товариство письменності, брала найдіяльнішу участь у створенні першої в Україні Громадської бібліотеки (нині — Державна наукова бібліотека ім. В. Короленка), опублікувала книгу спогадів «Передумане й пережите». У передреволюційні роки Алчевська була обрана віце-президентом Міжнародної ліги освіти, удостоєна почесних звань і дипломів багатьох російських і закордонних освітніх товариств.\nУ роки революції та громадянської війни її переслідували численні біди й негаразди. В 1920 році українська просвітителька і педагог померла від тяжкої хвороби серця, а її ім’я в СРСР на довгі десятиліття було забуте.