Розділ 1. Поняття джерел господарського процесуального права…….5\nРозділ 2. Характеристика джерел господарського процесуального права10\nРозділ 3. Проблеми господарського процесуального законодавства та шляхи їх подолання………….28\nСписок використаних джерел…...34\nEl sitio para estudiantes de ruso de todos los niveles, así como para aquellos que deseen continuar enriqueciendo sus conocimientos lingüísticos. Сurso de ruso en línea gratis. Todos los materiales son gratuitos. Los audios son grabados por un hablante nativo!\nВ період бурхливого економічного розвитку України значну роль зараз відіграють господарські правовідносини. Але під час виникнення та здійснення таких правовідносин можуть виникати конфлікти між їх учасниками, які повинні бути вирішені господарськими судами України , що є спеціалізованими судами в судовій системі держави.\nАктуальність проблеми. Джерело права, взагалі, – це сила, яка створює право. Джерела господарського процесуального права – це способи вираження і закріплення господарських правових норм, надання їм юридичного значення. Тобто, з джерел права витікають певні правовідносини, в даному випадку господарсько-процесуальні.\nДжерела господарського процесуального права регулюють здійснення судами господарського судочинства. Тому, визначення кола джерел господарського процесуального права, визначення проблем у господарському процесуальному законодавстві та пошук шляхів подолання мають велике значення.\nДослідженням даної проблеми займалися такі науковці: Д.М. Притика, М.А. Абрамов, Харитонов Є.О. які в своїх роботах дослідили та визначили поняття та види джерел господарського процесуального права. Але вони мало приділяють уваги пропозиціям щодо вдосконалення діючої системи джерел господарського судочинства.\nМета дослідження – розгляд теоретичних питань, визначення кола джерел господарського процесуального права, що на даному етапі не є досконало дослідженими. Виходячи з цього, основними завданнями дослідження є:\n• розкриття поняття джерела господарського процесуального права,\n• визначення видів джерел,\n• характеристика окремих видів джерел господарського процесу,\n• визначення проблем господарського процесуального законодавства та пошук шляхів їх вирішення.\nОб'єктом дослідження в курсовій роботі являються джерела регулювання господарських процесуальних правовідносин.\nПредметом дослідження є нормативно-правові акти, такі як Господарський процесуальний кодекс, Закон України «Про судоустрій», інші закони й підзаконні нормативні акти, що містять норми, які регулюють господарське судочинство.\nПри розробці даної теми використовувались такі методи наукового дослідження:\n• теоретичний метод, за допомогою якого в роботі розкривається система основних характеристик джерел господарського процесуального права;\n• порівняльний, що дає можливість порівняння норм господарського судочинства у просторово-часових вимірах;\n• формально-логічний, який застосовувався при тлумаченні правових норм.\nСтруктура роботи. Робота складається з вступу, в якому зазначені актуальність даної роботи, об’єкт, предмет та мета дослідження, з трьох розділів, висновків, списку використаних джерел.\nІсторія поняття джерела права є така майже сама велика, як і поняття права.\nОсновним джерелом права бiльшостi сучасних держав є нормативно-правовий акт. Отже, джерелами господарського процесуального права України є нормативно-правові акти, в яких містяться норми, що регулюють порядок здійснення правосуддя у господарських відносинах.\nОсновоположним джерелом господарського процесуального права, як і інших правових наук, слід вважати Конституцію України, зважаючи на те, що Конституція має найвищу юридичну значимість серед інших правових джерел. Як зазначалося, на основі Конституції приймаються усі нормативно-правові акти України, що повинні відповідати їй.\nГосподарський процесуальний кодекс є кодифікованим правовим актом, що регулює господарське судочинство. Він в свою чергу прийнятий на основі Конституції і являється другим по значимості правовим актом, що регулює відносини у сфері господарського процесу.\nДо джерел господарського процесуального права також відносять низку законів: ЗУ «Про судоустрій», ЗУ «Про статус суддів», ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ЗУ «Про виконавче провадження», інші. Ці джерела таклж містять закріплені норми регулювання здійснення господарського судочинства.\nПорівняно новим видом джерел господарсько-процесуального права є укази та розпорядження Президента України, які мають підзаконний характер. Важливе місце у системі джерел господарського процесу належить декретам та постановам Кабінету Міністрів України як вищого органу виконавчої влади.\nСучасне господарсько-процесуальне законодавства має непогодженості та інші неточності та упущення. Однією з найбільш значиміших упущень є можливість сторонами в своїх корисних цілях затягувати розгляд справи у суді. Виходом з даної ситуації може стати прийняття нового законодавства, з наданням судам повноважень щодо повернення апеляційних (касаційних) скарг на ухвали, які оскарженню за законом не підлягають. Отже, прийняття нового Господарського процесуального кодексу вирішить велику кількість проблем, пов'язаних з законодавчим врегулюванням господарсько-процесуальних правовідносин.\nПідводячи підсумок по виконанню курсової роботи слід зазначити, що система джерел господарського процесуального права є великою, але не досконало дослідженою. При написанні даної курсової роботи я зіткнувся з тим, що в працях вчених-сучасників зовсім мало уваги приділяється дослідженню теми Джерела господарського процесуального права. Вважаю, що дана ситуація повинна бути виправлена шляхом досконалого вивчення даної проблеми: дослідження існуючих норм, за потребою – ініціювання внесення змін до них, дослідження важливості та необхідності прийняття нового процесуального кодексу.\n1. Конституція України від 28.06.1996 р. // Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1996, №30, ст.141.\n2. Господарський процесуальний кодекс України від 6.11.1991 р. (зі змінами і доповненнями). // Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2003, №18, №19-20, №21-22, ст.144.\n3. Цивільний процесуальний кодекс України від 1.01.2005 р. // Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, №№40-41, 42, ст.492.\n4. Господарський кодекс України від 1.012004 р. // Відомості Верховної Ради (ВВР), 2003, N 18, N 19-20,N 21-22, ст.144\n5. Закон України «Про судоустрій України» від 7.02.2002 р. // Відомості Верховної Ради (ВВР), 2002, N 27-28, ст.180\n6. Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. (зі змінами і доповненнями). // Відомості Верховної Ради (ВВР), 1993, N 8, ст.56.\n7. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 р. (зі змінами і доповненнями). // Відомості Верховної Ради (ВВР), 1992, N 31, ст.440\n8. Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. (зі змінами і доповненнями). // Відомості Верховної Ради (ВВР), 1999, N 24, ст.207\n9. Про утворення апеляційних господарських судів та затвердження мережі господарських судів України. Указ Президента України від 11.07.2001\n10. Про державне мито. Декрет Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 р. (зі змінами і доповненнями). // Відомості Верховної Ради (ВВР), 1993, N 13, ст.113\n11. Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя. Постанова Пленуму Верховного суду України від 1.11.1996р.\n12. Абрамов Н. А. Хозяйственно-процессуальное право Украины. — Х.: Одиссей, 2003.\n13. Балюк І. А. Господарське процесуальне право. — К.: КНЕУ, 2002.\n14. Білоус В. Т. Суд, правоохоронні та правозахисні органи України. — К.: Юрінком Інтер, 2004\n15. Бойко В. Ф. Право людини на правосуддя (Судове право України). — К.: Варта, 2003\n16. Притика Д.М., Тітов М.І., Щербина В.С. та ін. - Арбітражний процес:Навчальний посібник.- Харків: Кожум, 1999.\n17. Олександр Оніщенко “ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДИВЕРСІЇ: ДЕЯКІ АСПЕКТИ БОРОТЬБИ” // «Вісник Асоціації правників України», №11(11), листопад 2006 р.\n18. Тополевський Р.Б. Співвідношення справедливості і юридичних джерел права. // Ідея справедливості на схилі XX сто-ліття: Матеріали VI Харківських міжнародних Сковородинівських читань. – Харків: Ун-т внутр. справ, 1999\n19. Амельченко М. В. Защита прав субъектов хозяйствования в судебном процессе и в исполнительном производстве. — Донецк: Дельта, 2003.\n20. «ВИДИ ДЖЕРЕЛ ГОСПОДАРСЬКОГО ПРОЦЕСУ» - Доценко Сергій здобувач Інституту економіки і права Харківського національного педагогічного університету\nім. Г.С.Сковороди - www.socium.sitecity.ru\n21. Проект Господарського процесуального кодексу України\nкурсова робота "Господарське процесуальне право" з предмету "право". Робота є оригінальною та абсолютно унікальною, тобто знайти її на інших ресурсах мережі Інтернет просто неможливо. Дата та час публікації: 20.09.2011 в 12:19. Автором даного матеріалу є Анатолій. З моменту опублікування роботи її переглянуто 2668 та скачано 59 раз(ів). Для ознайомлення з відгуками щодо роботи натисніть [перейти до коментарів]. По п'ятибальній шкалі користувачі порталу оцінили роботу в "5.0" балів.\nкурсова робота виконана чудово


Збільшення доходів місцевого бюджету:.\nЗбільшення доходів місцевого бюджету:\nкожен об’єкт у місті повинен мати свого власника\n14 червня на ім’я Сумського міського голови було надіслано листа, зміст якого наводимо нижче.\n«Шановний Геннадію Михайловичу!\nЗвертаюсь до Вас як людина, що має активну громадянську позицію. Не можу спокійно дивитися на те, як недофінансовуються об’єкти соціально-гуманітарної та культурної сфер міста, фактично розвалюється комунальне господарство, вже не кажучи про акумулювання коштів для інвестування майбутнього розвитку міського господарства. І всі ці негаразди – через брак коштів у міському бюджеті. У той самий час, земля комунальної власності міста використовується неефективно, а часто просто безкоштовно. Можна сказати, що, мовляв, так “історично склалось” або ж таку отримали спадщину від попереднього керівництва, а можна, нарешті, взятися та навести лад в цій сфері.\nЗемля під спорудами та комунікаціями підприємств, що надають послуги населенню (найбільші серед них, це – постачальні організації) використовується безкоштовно! А в цей час вони, як правило, отримують надприбутки, бо є монополістами.\nНаприклад, ВАТ “Сумиобленерго” безплатно користується землею територіальної громади під стовпи-електроопори, підстанції; ВАТ “Сумигаз” – під газопровідні труби та опори; КП “Міськводоконал” – під водопровідні та стічні труби, колектори; Сумська дирекція ВАТ “Укртелеком” – під дроти, комуникативні шафи та колектори; КП “Електроавтотранспорт”, КП “Сумисвітло” – під стовпи-опори контактної і простої електромережі, власники кабельного телебачення – під прокладання своїх кабелів...\nПраво власності на ці об’єкти не визначено і не оформлено. І на практиці неможливо чітко визначити хто за що відповідає. Наприклад, коли в одній із шкіл міста упав стовп-електроопора та убив дитину, не знайшли, хто за це повинен відповідати, що є наочним підтвердженням безхазяйності цих стовпів. Скажімо, коли б це був чийсь автомобіль і через несправність він би, не дай Боже, збив дитину, то власник чи людина, яка ним користувалася в той час, була б притягнена до кримінальної відповідальності, а тут важко навіть прокоментувати. Відповідно і право на користування землею під ними і над ними теж не визначено.\nНеобхідно чітко визначити ці об’єкти та закріпити їх за конкретними власниками.\nА власниками повинні бути саме ті підприємства, які зацікавлені в наданні відповідних послуг та, як наслідок, в отриманні прибутку. Не можуть бути власниками стовпів, труб та інших комунікацій ні місто, ні мешканці, ні підприємства, що отримують різні послуги. А насправді сьогодні є так, що майбутній одержувач послуг за свої кошти проводить комунікації, а потім безкоштовно передає їх постачальній організації на баланс. Що абсолютно не вкладається в рамки економічної – тим більше – ринкової логіки. Постачальні організації зацікавлені отримувати кошти з користувачів за надані їм послуги (воду, тепло, газ, електроенергію тощо), і тому саме вони мають безкоштовно проводити комунікації, у тому числі й ставити лічильники.\nТака нелогічна (і дискримінаційна по відношенню до користувачів послугами) ситуація склалася тому, що постачальні організації є монополістами у наданні послуг населенню, підприємцям та промисловим підприємствам. Відповідно, не працює економічний закон ринкової економіки, згідно з яким конкуруючи організації борються за споживача зниженням ціни та підвищенням якості. А також прагнуть розширити свій ринок збуту. У такому разі постачальні організації слідкували б за якістю своїх послуг та необґрунтовано не підвищували б тарифи. І тоді вони були б зацікавлені самі проводити нам комунікації, розширюючи мережу споживачів.\nЦе мало б багато позитивних моментів саме для мешканців міста. Наприклад, коли проведення комунікацій буде проводитися за рахунок постачальних організацій, а не за рахунок будівельної організації, яка вносить витрати на проведення комунікацій у свій рахунок, тоді ціна на житло знизиться. Це ланцюгово поліпшить ситуацію в будівництві житла. Також, наприклад, після юридичного закріплення комунікацій за власниками збільшиться статутний капітал комунальних підприємств на вартість дооприбуткованих об’єктів, що підвищить їх ліквідність на інвестиційному ринку.\nРозмір і порядок сплати за користування землею, зайнятою вказаними об’єктами, повинні відповідно визначатися міською радою.\nПлата за користування землею повинна справлятися як за наземні, так і підземні об’єкти. Тому що у більшості випадків, коли комунікації прокладені в землі, нею не можна користуватися для будівництва різного роду будівель, що обмежує права власника у її подальшому використанні і відповідно чітко вказує на необхідність такого використання тільки на платній основі.\nМожливо, деякі з вказаних підприємств є комунальними підприємствами і за надання суспільно необхідних послуг отримують кошти з міського бюджету та не отримують великих прибутків. Для них, можливо, необхідно прийняти пільгову ставку плати за землю під комунікаційними спорудами. Хай навіть на рівні суто облікової: для того щоб мати можливість вести чіткий облік цих об’єктів.\nПроведення вищезазначених заходів дасть можливість збільшення доходної частини міського бюджету за рахунок використання землі та впровадить механізм прозорості та відповідальності у сфері використання земель комунальної власності. А враховуючи обсяги невизначених та незакріплених об’єктів, що розташовані на землі міста, можна уявити собі масштабність збільшення доходної частини міського бюджету від справляння плати за користування землю, на якій вони розташовані».\nЗ повагою, О. М. САХНО,\nголова Сумської обласної організації Республіканської Християнської партії (РХП)


Структура бібліотеки - Шкільна бібліотека\nШкільна бібліотека складається з читальної зали та абонементу, книгосховища художньої літератури та книгосховища підручників.\nАбонемент обслуговує учнів школи та їх батьків, вчителів, студентів та викладачів Ржищівського гуманітарного коледжу інших осіб.\nСтруктура фонду шкільної бібліотеки сформована за видами видань: фонд підручників та навчальної літератури, фонд художньої літератури, науково-методична література, фонд періодичних видань, довідково-інформаційний фонд.\nСтруктура роботи шкільної бібліотеки: методична робота, допомога в проведенні масових заходів, хвилини цікавих повідомлень, робота з класоводами, презентація книг.\nРобота з комплектування та збереження фонду: комплектування бібліотечного фонду, забезпечення підручниками, акція «Живи, книго!», акція «Подаруй бібліотеці книгу!», інформаційний куточок «Живи, книго!», рейди-перевірки зі збереження підручників, ведення бібліотечної документації.\nІнформаційна робота: довідкові видання, періодичні видання, систематичний каталог, бібліотечно-бібліографічна довідка, інформаційні виставки, інформаційні папки.\nОсновні функції шкільної бібліотеки: інформаційна, навчальна, виховна, розвиваюча, самоосвітня.\nФорми роботи шкільної бібліотеки: індивідуальна (вивчення читацького попиту , аналіз читацького формуляру, підбір літератури); масова (акція «Живи, книго», книжкова лікарня, виховні заходи, бібліотечні уроки); групова (огляди літератури, книжкові виставки, консультації, бесіди).\nВиди бібліографічних довідок: тематичні, фактографічні, адресні, уточнюючі.\nСтруктура довідково-бібліографічного фонду: енциклопедії, словники, довідники, бібліографічні посібники.\nМасово-інформаційна робота: бібліотечні уроки, інформаційні виставки, бібліотечні виховні заходи, усні журнали, бесіди, літературні вікторини, подорожі, конкурси, ігри.


В Івано-Франківську обговорили проблеми паліативної допомоги - Галичина\nНовини Здоров'я Опубліковано: 31.07.2019 о 11:38\nВ Івано-Франківську обговорили проблеми паліативної допомоги\n30 липня в Івано-Франківську відбувся «круглий стіл» на тему «Паліативна допомога на Прикарпатті: стан, проблеми, шляхи та перспективи розвитку». Про це повідомили в пресслужбі Івано-Франківської ОДА.\nУчасть у ньому взяли регіональний представник уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Людмила Непийвода, заступник директора департаменту охорони здоров’я облдержадміністрації Володимир Чемний, експерт ДОЗ ОДА у напрямку «Паліативна допомога» Людмила Андріїшин, міський голова Івано-Франківська Руслан Марцінків, головний лікар Солотвинської районної лікарні, депутат обласної ради Манолій Піцуряк та головний лікар Івано-Франківського обласного клінічного центру паліативної допомоги Ірина Слугоцька, працівники закладів охорони здоров’я області та духовенство.\nРозвиток паліативної допомоги в Україні проходить дещо повільно через невідповідність світовим стандартам. Окрім того, варто змінити ставлення до хворих, центром має бути хвороба, а не людина. Саме такої думки дотримуються фахівці.\nЯк зазначила регіональний представник уповноваженого ВРУ Людмила Непийвода, паліативна допомога – це пріоритет державної політики. У провідних країнах світу навіть діє потужна мережа закладів, які надають таку допомогу.\n«В період з 2014 року працівниками секретаріату уповноваженого ВРУ спільно з громадськістю проведено 60 візитів до лікувальних закладів, які надають паліативну допомогу. Виявлено ряд порушень у цих установах. Основне з них – це порушення права на медичну допомогу. Така проблема є у зв’язку з недостатнім фінансуванням на медикаменти і харчування, тож сьогодні родичі забезпечують пацієнта необхідними засобами гігієни та ліками. Що стосується Івано-Франківського центру паліативної допомоги (хоспісу), то інформації про порушення немає», - зазначила Людмила Непийвода.\n«Паліативна допомога – це не лише лікування, – наголосила представник уповноваженого ВРУ, – це також надання психологічної підтримки. В області мають бути створені мультидисциплінарні команди, в які будуть входити психологи та духовенство. Вони повинні надавати допомогу хворим вдома, це своєрідний метод лікування поза межами лікарні».\nЯк відомо, обласний хоспіс один з кращих в Україні. На Прикарпаття приїжджають фахівці з інших областей, щоб запозичити позитивний досвід.\nГоловний лікар Івано-Франківського обласного клінічного центру паліативної допомоги Ірина Слугоцька зазначила, що різко зростає потреба в наданні паліативної допомоги.\n«Івано-Франківщина – одна з лідерів у наданні паліативної допомоги. У нас розрахована потреба 8-9 тисяч в рік, а ми можемо забезпечити лише 1500-1600 осіб. Потрібно, щоб були різні сервіси надання такої допомоги, в районних округах мають бути хоспіси, паліативне відділення в лікарні чи виїзна мобільна бригада», - відзначила Ірина Слугоцька.\nЕксперт ДОЗ ОДА з паліативної допомоги Людмила Андріїшин пояснила, що паліативна допомога – це підхід, який покращує якість життя пацієнтів та їх сімей при тих захворюваннях, які загрожують життю або обмежують його. Паліативний догляд – це медичний, психологічний та духовний супровід. На жаль, виїзні служби з надання паліативної допомоги не створені в жодному районі Прикарпаття, хоч і відповідне рішення було прийняте ще давно.\nНа основі пропозицій за результатами «круглого столу» будуть складені відповідні рекомендації щодо покращення стану надання паліативної допомоги.


Нейромаркетинг в дії — UCIA\nканал Маркетинговий хід\nНейромаркетинг допомагає виявити приховані потреби клієнтів. При просуванні платіжних систем багатьох власники акцентують увагу на безпеці, але забувають про швидкість проведення платежів та ефективності самої системи.\nЗавдяки дослідженням, компанія PayPal виявила, що для більшої частини клієнтів саме швидкість і ефективність були вирішальним фактором при виборі платіжної системи. Обіцянка зручності і швидкого відправлення грошових коштів активізувало мозок набагато сильніше, ніж запевнення в безпеці, тому зараз багато людей по всій планеті використовують для платежів саме PayPal.\nСаме на заголовки насамперед звертають увагу глядачі під час перегляду реклами.\nЦей факт вирішили дослідити новим методом нейромаркетінга, який називається «Hippocampal Headlines». Вчені виявили, що на знайомі злегка змінені фрази мозок реагує більш активно і швидше на них концентрується.\nЗа цю особливість вхопилися багато блогери, які використовували в своїх блогах гасло Patron: «Practice make Patron». Тобто, власники блогів буквально змушували відвідувачів своїх сторінок концентруватися на цьому гаслі, тим саме і залучали їх увагу.\nТеги: Нейромаркетинг, заголовки


Головна сторінка » Новини » Україна і світ » ASUS випустив перший у світі смартфон з оперативною пам'яттю у 8 ГБ\n11 Січня 2017 12:11 Переглядів: 358\nСерцем смартфона служить торішня флагманська SoC Qualcomm Snapdragon 821, на допомогу якій покликані цілих 8 ГБ оперативної пам'яті. І це перший смартфон з таким обсягом оперативної пам'яті. Уточнимо, що 8 ГБ отримала старша версія, у молодшої обсяг пам'яті дорівнює 6 ГБ. Екран типу AMOLED має розмір 5,7 дюйма по діагоналі і характеризується роздільною здатністю QHD (2560х1440 пікселів). Обсяг вбудованої флеш-пам'яті залежно від модифікації може бути 32, 64, 128 або 256 ГБ. Є слот для карт пам'яті MicroSD, підтримуються носії об'ємом до 2 ТБ. Скільки буде коштувати новинка, поки не повідомляється.


Гуманізація українського суспільства та сучасні проблеми вищої освіти (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nГуманізація українського суспільства та сучасні проблеми вищої освіти (реферат)\tadmin\nПедагогіка, виховання, реферат, курсова\tРеферат на тему: Гуманізація українського суспільства та сучасні проблеми вищої освіти\nНаціональне виховання неможливе без поваги до національних святинь і\nнаціональних авторитетів. Формування національної самосвідомості\nмайбутніх громадян без оволодіння рідною мовою, без реформи національної\nсистеми освіти, культури й моралі ніколи не відбудеться. Краща форма\nборотьби з агресивною бездуховністю ? протиставити їй духовність і\nкультуру нації, народу, культуру людини, культуру праці і поведінки.\nНаша держава має усвідомити, що культура і освіта ? найефективніші\nідеологічні чинники, здатні відродити і самоідентифікувати націю. Іншими\nсловами ? треба починати з формування національної свідомості, поваги до\nсвоїх традицій та цінностей. Система освіти в Україні до цього часу\nзорієнтована на передачу знань, а освітні технології ґрунтуються\nпереважно на запам’ятовуванні інформації і є пасивними, а не\nрозвивальними, не виховними. У цивілізованих країнах світу молодих людей\nу вищому навчальному закладі навчають жити, бути особистістю, патріотом\nсвоєї батьківщини, організатором ділового життя, що набагато важче, ніж\nнавчати знати і вміти виживати. Кінцевим результатом роботи освітніх\nзакладів має стати людина з почуттям національної і власної гідності, з\nпотребою пізнавати світ, себе, мати сенс власного життя, людина з\nвисоким інтелектом і широким світоглядом, умінням реалізувати себе у\nподальшому житті. Духовність та інтелект — основні складові в формуванні\nособистості, яка може претендувати за звання національної еліти.\nСповідування національних, гуманістичних цінностей перестає бути\nсоціальною нормою, моральною вимогою, а є необхідністю і головною умовою\nвиживання, розвитку людини. Дедалі більш відчутною стає важливість не\nлише нових знань, ідей. Необхідно мати принципово нові змістовні,\nінформаційно-комунікативні, дидактичні, психологічні, соціальні\nтехнології. Замість авторитарної, маніпуляційної парадигми важливо\nнаскрізь утверджувати в педагогіці гуманістичну парадигму. Тоді\nуможливиться реалізація головного завдання Національної доктрини\nрозвитку освіти ? гуманізації освіти. Прагнення до цього не є стихійним\nпроцесом чи лише громадянською ініціативою, оскільки важливою тут є і\nроль держави. Адже держава, ? писав Гегель, ? не тільки закріплює\nсуспільство правовими відносинами, але й сприяє єдності у звичаях,\nосвіті, світогляді, мисленні і дії [1;С.69]. Правильно вибудована і\nдобре підтримана суспільством освіта стає головним чинником\nНаціональний характер освіти, принцип гуманізму і демократії змушують\nукраїнську педагогіку формувати повагу до іншої людини як до самої себе,\nщо важливо у відносинах між людьми, етносами, державами, культурами;\nтолерувати взаємозв’язок і взаємообмін між суб’єктами\nнавчально-виховного процесу, етнічними культурами і загальнолюдськими\nцінностями; утверджувати розуміння необхідності соціального партнерства\nнаціональної і загальнолюдської культури. Слід виходити з того, що лише\nзавдяки інтелектуальному і моральному розвитку людина отримує здатність\nвиконувати обов’язки по відношенню до інших. Чим вужчі й обмеженіші\nздатності для виконання обов’язків, тим вужчою стає на\nіндивідуально-суспільному рівні система відносин, які формують\nгромадянське суспільство, особливості його економічного, етичного,\nрелігійного, державного, культурного, етнонаціонального характеру.\nГуманна педагогіка ? це природознавча педагогіка, направлена на\nжиттєтворчий, культуротворчий духовний розвиток людини, на якісне\nзростання людського потенціалу в суспільстві, сприяє його етизації та\nінтелектуалізації. Проблемою освіти в Україні залишається впровадження філософії\nтрьохвимірної єдності природи, суспільства і людини, коли забезпечується\nцілісність соціального, проривного, культурного буття і особистості.\nТакий підхід означає, що зміст освіти дедалі більше має піддаватися не\nлише міждисциплінарному, багатоаспектному аналізу, а й впливу\nекологічних, інформаційних, соціальних, психологічних, культурних,\nантропологічних чинників. З одного боку освіта не може ігнорувати\nінформацію, знання, ідеї, цінності у цих сферах, а з іншого ? слід\nпозбавитись надмірності фактології, інформаційних інтервенцій, що\nперевантажують учасників освітнього процесу.\nчне освітнє середовище має формуватися на екоантропоцентристському\nпідході, коли людиною враховується якісний стан природних і рукотворних\nресурсів, інформаційна культура, ціннісні орієнтири, взаємовідносини з\nіншими людьми, соціальною дійсністю, культурно-освітнім середовищем\n[2;С.114]. Природа, культура, соціум, психоантропологічне оточення ? це\nє ті сфери, які обумовлюють необхідність взаємодії людини.\nДля гармонізації стосунків особистості з природою, соціумом необхідно\nопиратися на логіку і почуття, раціональне і ірраціональне, етику і\nправо, віру і культуру, теорію і практичні уміння. Соціально і\nпсихологічно є виправданим підхід щодо формування педагогічної культури\nособистості, коли екологія пов’язується із здоров’ям (фізичним,\nдуховним, моральним) людини. У такій міжпредметній освітній сфері\nефективніше відбуватиметься гуманізація змісту освіти.\nСтратегія гуманізації, гуманітаризації освіти логічно стверджує\nприйнятність такого підходу в її основі. Адже він сприяє цілісності\nосвітнього процесу, який об’єднує мотиваційні інтереси і запити\nособистості, природо-соціосередовище, процесуальні та інституційні\nПроте ефективне й оптимальне працююче освітнє середовище можна створити\nза умов, коли на методологічному й практичному рівнях діють принципи\nкерованості, реалістичності, відкритості, культуро- і\nприродовідповідності. Стосовно принципу культуровідповідності, то впродовж останніх років йому\nприділяється чимало уваги, враховуючи його значущість для розвитку\nнаціональної освіти. Орієнтація на загальнолюдські цінності,\nнаціонально-культурні досягнення й ідеї стала найголовнішим пріоритетом\nгуманітарної підготовки, сутністю реформування навчально-виховного\nпроцесу. На цій основі відбувається усвідомлення необхідних для нації,\nдержави цінностей у духовній, економічній, інформаційній, екологічній\nсферах. Проте на його формування впливає не тільки впровадження в зміст\nосвіти сумісних, культурних, національно-історичних цінностей. Для\nвисокоякісного освітнього середовища важливо і те, в який спосіб,\nнаскільки ефективно відбувається реалізація цього принципу.\nКультурно-освітнє середовище вимагає розширення критеріїв і вимог до\nпринципу культуровідповідності. Вони мають психологічний, педагогічний,\nестетичний, морально-етичний, економічний, технологічний характер. Адже\nпізнавально-виховний процес ставатиме більш ефективний і продуктивний,\nколи враховуватиме: наскільки базові гуманістичні цінності, знання,\nметоди відповідають індивідуальним можливостям і потребам особистості;\nчи формуються естетичні смаки, культура, уподобання, естетизується\nосвітнє середовище; чи продукується, демонстративно підтверджується\nбережливе ставлення до природи, ресурсів; чи враховується повага до\nкультурних, історичних надбань тощо.\nПринципи гуманізму, демократії, культуровідповідності, народності,\nполікультурності не можуть бути зігноровані, а мають бути зорієнтовані\nна позитивну мотивацію соціальної дії особистості. Випускник вищої школи\nмає бути повноправним, відповідальним і активним учасником вирішення\nсоціально-економічних, морально-етичних, культурно-освітніх, екологічних\nта інших проблем. З метою виховного впливу , професорсько-викладацький\nсклад з різних галузей науки, що вивчаються у ВНЗ, повинен зробити все,\nаби показати пріоритетні здобутки представників вітчизняної науки,\nкультури, освіти, мистецтва. З метою поширення кращих здобутків\nнаціональної культури та духовної спадщини бажано проводити фестивалі та\nконкурси, відроджувати національні та етнічні свята та обряди,\nпопуляризувати притаманні українському народу духовні й моральні\nцінності. Отже, завдання освіти ? допомогти виробляти адекватні\nсуспільні, державні, індивідуальні реакції на світ в умовах\nнаціонального розвитку і глобалізму, економічної свободи і ринкової\nГегель Г. Учение о праве, долге и религии. — Работы разных лет. В двух\nтомах. Т.2. — М.: Мысль, 1973. — 527 с. Філіпчук Г. Пріоритет екоантропоцентризму в освітній політиці//\nУкраїнознавство. Число 1, 2005. — С.111 – 115. Похожие записи\nРозробка програмного забезпечення для системи «Клієнт-Банк» (дипломна робота)\nФормування виконавського стилю в контексті фортепіанної підготовки вчителя музики (реферат)


Автомобільні перевезення вантажів з Європи в Україну - вантажні перевезення Gloria Cargo 8358\nАвтомобільні перевезення вантажів з Європи в Україну\nГоловна » Вантажоперевезення » Автомобільні перевезення вантажів » Автомобільні перевезення вантажів з Європи в Україну\nЗавдяки тому, що Європа і Україна територіально знаходяться поруч, а також інтересу наших громадян до якісних європейським товарам, товарообіг між країнами зростає з кожним роком.\nТісно співпрацюючи протягом багатьох років з польськими компаніями, а також з різними компаніями інших європейських держав, підприємці України постійно шукають максимально вигідні шляхи доставки товарів.\nКомпанія “CARGO 128” професійно займається повним набором послуг з автоперевезень вантажів з Європи, Польщі в Україну.\nОсобливості доставки товарів з Європи\nТак як Україна на даний момент не є членом Євросоюзу, а ряд країн, з якими співпрацюють наші клієнти входять до складу ЄС, необхідно, щоб всі товари в обов’язковому порядку проходили оформлення на кордоні.\nЦе може виявитися серйозною проблемою для тих підприємців, які з цим зіткнулися, при цьому не знаючи досконально митних законів. З цієї причини нерідко товар, що перевозиться може бути заарештований або взагалі конфіскований.\nЩоб уникнути таких неприємностей, краще довірити автоперевезення відповідний транспорт перевіреної компанії-перевізнику. “CARGO 128” працює на ринку вантажоперевезень уже 15 років і за цей час нашими фахівцями були досконально вивчені всі митні вимоги держав Європи. Нашим завданням є безперешкодно і надійно перевозити наземним транспортом ваш товар через всі межі на законних підставах.\nДоставка необхідної продукції автотранспортом – це правильне і економічно вигідне рішення. Завдяки напрацьованими схемами вантажоперевезень наземним транспортом, ви отримуєте свій товар вчасно, при цьому виключаються можливі труднощі з транспортуванням.\nАвтомобільні вантажоперевезення дають можливість доставити практично будь-які групи товарів. За допомогою наземного автотранспорту здійснюється перевезення як стандартних, так і великогабаритних вантажів. Також можливі поставки виробів, які мають маркування – “небезпечно” і різних предметів, після додаткового обговорення з працівниками компанії “CARGO 128”.\nУ тому випадку, якщо транспортування передбачає доставку “від дверей до дверей”, тоді автомобіль – це єдиний вид транспорту, який зможе її виконати.\nКрім цього, автоперевезення це:\nФінансово вигідно. Ви можете доставити свій товар у складі збірної партії, або окремим вантажем.\nНами гарантується збереження всієї продукції, що перевозиться.\nМи інформуємо клієнтів про місцезнаходження вантажу в момент перевезення.\nУ разі форс-мажорних обставин ми можемо оперативно змінити маршрут, не втрачаючи при цьому часу на перевезення.\nНашими фахівцями за роки роботи були розроблені вигідні та зручні маршрути автомобільних перевезень з Європи в Україну. До кожного клієнта у нас індивідуальний підхід. Також є ряд додаткових сервісів, дізнатися докладніше про які можливо, зв’язавшись з нашими менеджерами.\nЗвертайтеся до наших фахівців, якщо вам потрібно якісно і недорого перевезти необхідну продукцію з Європи, Польщі в Україну. Чекаємо на ваші заявки.


Порі інформація аеропорту на Skyscanner\nНижче ви знайдете інформацію про Порі аеропорт. Скористайтеся лінками нижче, щоб прочитати детальну інформацію про Порі аеропорт: місцезнаходження, маршрутні карти, відльоти та прибуття в реальному часі і т.д.\nSkyscanner дозволяє вам знайти найдешевші авіарейси до Порі аеропорту і для цього вам не потрібно вводити конкретні дати або навіть пункти призначення. Завдяки цьому наш сайт є найкращим місцем, де ви можете знайти дешеві авіарейси для вашої подорожі до Порі аеропорту. Скористайтеся лінками з боку сторінки, щоб продивитись інформацію про авіарейси, або скористайтеся пошуком авіарейсів вище, щоб розпочати новий пошук.\nАеропорти поблизу Порі:\nАеропорт Тампере (103km)\nАеропорт Турку (108km)\nАеропорт Сеінайокі Ілмайокі (147km)\nАеропорт Вааса (176km)\nАеропорт Маріегамн (181km)


Андрій Скоп: Право на власну думку - Новини України\nАндрій Скоп: Право на власну думку\nЯк передає Zaxid.net, Слава Україні! Шановні прихильники діючого Президента України Петра Порошенка. Ви досі у мене на сторінці, я Вас поважаю і ціную, бо цінуєте принципи демократії і цінності громади Євросоюзу. Ми усі різні і маємо свої погляди на ту чи іншу ситуацію, а це у свою чергу дуже добре. Бо повне «адабрямс» – це шлях у нікуди.


4.4. СПІВРОБІТНИЦТВО ЕСТЬ, ДОВІРИ - НІ: Північноатлантичний альянс все щільніше і щільніше зближується з\nПівнічноатлантичний альянс все щільніше і щільніше зближується з межами Російської Федерації. Слідом за прибалтійськими державами, які вже є членами НАТО, подібне бажання висловлюють Україна і Грузія. У свій план дій з приєднання до НАТО Брюссель активно залучає і ряд інших держав пострадянського простору, які декларують в даний час внебло-ковую політику, але залишають за собою право на роздуми ...\nПодібне положення справ не може не викликати закономірною стурбованості у Росії. Як, втім, і небажання альянсу вести конструктивний діалог (7 грудня 2007 в Брюсселі відмовилися погоджувати програму подальшої діяльності Ради «Росія - НАТО») також насторожує Москву. Складається ситуація та її можливі наслідки ставлять перед РФ ряд істотних питань: які цілі розширення альянсу і причини його наближення до кордонів Росії; яким чином має будуватися двостороннє співробітництво; чи потрібні таки Москва і Брюссель один одному?\nУ травні 1997 року Єльцин підписав у Мадриді «Основоположний Акт Росія - НАТО».\nЩо ж, в актив взаємодії Росії і НАТО за минулі 10 років можна записати багато чого. У цьому плані перш за все слід\nвідзначити створення структури робочих органів та механізму консультацій, які дозволяють оперативно обговорювати виникаючі проблеми, приймати конкретні рішення і здійснювати спільні дії з досить широкого спектру напрямків співпраці. Найважливіше з них - боротьба проти міжнародного тероризму і з іншими викликами сучасності. Росія не тільки на словах підтримала проведення антитерористичної операції в Афганістані, а й відкрила свій повітряний простір для перекидання сил міжнародної коаліції в цю країну, надала їм розвідувальну інформацію. Російські кораблі беруть участь у натовської операції «Активні зусилля», яка проводиться в Середземному морі і в ході якої вирішуються антитерористичні завдання. Особливе значення в Росії надають підготовки та проведення у 2010 р. комплексного навчання з проведення операцій кризового реагування на території однієї з країн Північноатлантичного альянсу.\nГоворячи далі про позитив російсько-натовського співробітництва, треба відзначити і велику роботу в області підвищення рівня оперативної сумісності між збройними силами Росії і країн альянсу. Основна мета тут - створення таких умов, коли за наявності різних стандартів досягається можливість ефективних спільних дій. Рівень співпраці також росте в таких областях, як управління повітряним рухом і повітряне спостереження, тилове забезпечення, планування застосування цивільних служб в надзвичайних ситуаціях, наукове співробітництво та екологічна безпека. Вже тривалий час успішно працює Інформаційно-консультаційний та навчальний центр «Росія - НАТО» з перепідготовки військовослужбовців, звільнених у запас із Збройних Сил Російської Федерації.\nРазом з тим, аналізуючи характер взаємодії Росії і НАТО, не можна не помітити, що воно має успіх найчастіше там, де наша країна з якихось причин йде назустріч побажанням Північноатлантичного альянсу. Якщо ж Москва не погоджується на поступки, то справа стопориться. Причому її тут же звинувачують в деяких злих намірах. Взяти ту ж антитерористичну операцію в Афганістані. Вище вже йшлося про її підтримку Росією, але коли було піднято питання про те, що країнам НАТО слід визначитися з термінами перебування їх військових баз у Центральній Азії, як тут же у Вашингтоні і Брюсселі заговорили про те, що Москва\nвставляє палки в колеса у боротьбу з «Талібаном» і «Аль-Каї-дою».\nАналогічні мотиви зазвучали і після того, як Росія висловила своє негативне ставлення до поширення на Чорне море натовської операції «Активні зусилля», заявивши, що власних можливостей прибережних держав, у тому числі військових, цілком достатньо, для того щоб справлятися з існуючими тут проблемами, загрозами терористичних атак, розповсюдженням зброї масового знищення. Або в Брюсселі люблять як приклад практичного військового співробітництва приводити російсько-натовську взаємодія в Боснії і Герцеговині та в Косові. Однак, коли Росія сьогодні виступає проти надання Косово незалежності без згоди на те сербів, в країнах НАТО заявляють, що Москва використовує проблему краю, щоб підірвати авторитет Заходу і дістати тактичну перевагу в боротьбі за повернення собі місця на міжнародній арені ...\nЧому так відбувається, чому існуючі великі можливості російсько-натовського співробітництва використовуються далеко не повною мірою? Відповідь, як думається, очевидна: ні взаємної довіри - ні у Росії до НАТО, ні у НАТО до Росії. При цьому недовіра один до одного, на жаль одержало останнім часом тенденцію наростання, мотивовано різними причинами. Цілком очевидно, що головною причиною відсутності у Північноатлантичного альянсу довіри до Росії є збереження у нього стереотипів минулого. Керуючись ними, в НАТО, що б там не говорили офіційні представники блоку, не хочуть мати справу з сильною і авторитетною Росією. Звідси і вибудовується вся політика НАТО щодо Росії, і нагнітається антиросійська риторика. Щоб зрозуміти, що це так, досить поглянути на заголовки провідних західних ЗМІ: «Кремлівська ностальгія по" холодній війні "(ТКЕ ЕсопошШ, Великобританія),« Як вирватися з рук Москви »(Рго] ЕС1 Бупй1са1е, США),« Матінка-Росія розминає м'язи »(ТКЕ С1оЬе And Май, Канада),« Відродження "імперії зла" (Zоs Angeles Times, США) і т.п.\nАвтори цих та інших публікацій, немов по команді, заявляють про зростання агресивності Москви, виходить від неї загрози Заходу і закликають проявляти твердість щодо Москви. Яких-небудь серйозних аргументів на цей рахунок вони не наводять. В основному все будується навколо вбивства Анни Політковської та\nОлександра Литвиненка, відмови від екстрадиції Андрія Лугового, заяв про використання Москвою енергетичної зброї або про відновлення (!) в правах колишнього радянського гімну, можливих відповідних, підкреслимо це особливо, заходів Росії на розміщення в Європі об'єктів американської ПРО.\nІ проте справа робиться - в країнах НАТО оживає, здавалося б, покійний назавжди після закінчення «холодної війни» образ «російського ведмедя, готового накинутися на Захід.\nПодібної риторики щодо НАТО в російських ЗМІ, які, як знову-таки затверджується на Заході, опинилися під «кремлівської п'ятої», немає. Однак у росіян зберігається досить міцне почуття недовіри до Північноатлантичного альянсу. І це не якась їх зашореність або наслідки радянської пропаганди - молоді росіяни, які так ставляться до НАТО, вже не знають, що це таке. Причина - в тверезій оцінці того, як надходить Північноатлантичний альянс по відношенню до нашої країни. Так, багато слів уже сказано про вкрай негативному сприйнятті в Росії процесу розширення НАТО на Схід. Проте цей військовий блок продовжує поглинати все нові держави, поширюючи на них гарантії безпеки. Ось уже й Україну вирішили в США прийняти в альянс. «Для забезпечення її безпеки», як сказано в резолюції конгресу. Дозволю собі запитати: а хто загрожує сьогодні чи може загрожувати в майбутньому Україні? Від кого НАТО має намір захищати Україну? Відповіді на ці питання у альянсу немає. Зате є інше - територія нових членів піддається інтенсивному військово-інфраструктурного освоєння, вводиться повітряне патрулювання, модернізуються аеродроми, створюються іноземні бази. Це у військовому плані, а в політичному - не можна не бачити, як лідери прийнятих в НАТО країн і навіть не прийнятих, а лише збираються вступити до альянсу, тут же з'їжджають на антиросійські рейки. Це проявляється у пред'явленні територіальних претензій до Росії, оголошенні основної маси російськомовного населення «негромадянами» і в інших формах ущемлення його прав, зневажиться радянських воїнів-визволителів від гітлерівського фашизму і героїзації СС, нацистів та їх місцевих колабораціоністів, у перегляді підсумків Другої світової війни і т. п.\n«І як тут не заплакати російському ведмедю», - пише в зв'язку з цим відомий аналітик в галузі оборони і зовнішньої політики Тед Карпентер. Він правий: Росія ніколи не погодиться з расшире\nням НАТО і своїм фактичним оточенням натовськими базами. А раз так, то і не буде довіри до Північноатлантичного альянсу.\nЗ розширенням НАТО пов'язана ще одна проблема: ситуація, що склалася навколо Договору про звичайні озброєння в Європі (ДЗЗСЄ), раніше званого «наріжним каменем європейської безпеки». Наша країна не тільки беззастережно виконувала всі взяті по ньому зобов'язання, ратифікувала адаптований договір, але і тривалий час терпляче чекала, коли це зроблять її натовські партнери. Однак замість цього вони почали ставити перед Росією надумані умови, затягувати процес ратифікації адаптованого договору, приймати до своїх лав країни, які взагалі не є його учасниками, а головне - продовжувати в порушення всіх домовленостей накопичувати сили біля російських кордонів. І коли в НАТО говорять, що заявлені в ДЗЗСЄ рівні збройних сил альянсом дотримуються, так як розміщення військ на території нових членів союзу носить тимчасовий характер, або що американські бази в Румунії та Болгарії будуть існувати лише теоретично, то в це ніяк не хочеться вірити.\nАдже за нинішньої технології військових дій термінологія не має особливого значення. Головне - узаконюється можливість розміщення іноземних бойових сил та відповідних військових об'єктів на територіях всіх нових членів НАТО - безпосередніх сусідів Росії. А крім того, самі натовські аналітики дають грунт для сумнівів у щирості їх заяв. Можна послатися на доповідь аналітико-дослідницького центру «Рго] ЕС1 Air Рогсе» (входить до складу міжнародної консалтингової фірми «РЕНД», що працює з міністерством оборони США) з приводу призначення американських військових баз поблизу кордонів Росії. Там досить відверто сказано: «У разі погіршення російсько-американських відносин аналітики ВВС повинні розглядати використання територій суміжних держав в якості місць передового базування при вирішенні кризових ситуацій».\nВ результаті ДЗЗСЄ сьогодні перетворився на інструмент не творення безпечної, стабільної Європи, а відтворення блокових підходів до європейських справ. На жаль, запропонований Москвою вихід з положення, і активізація переговорів з контролю над озброєннями і заходів довіри в Європі не були підтримані на надзвичайній конференції держав -\nучасників ДЗЗСЄ , яка нещодавно з ініціативи Росії була скликана у Відні. У такій ситуації наша країна просто змушена вживати заходів правового характеру: спочатку з призупинення своїх зобов'язань за договором, а якщо і це не зрушить процес ратифікації з мертвої точки, то й по повної відмови від них.\nНарешті, про яку довіру може йти мова, якщо США мають намір розмістити в Європі елементи американської стратегічної ПРО, що, як переконливо доводять російські військові експерти, призведе до підриву існуючої системи безпеки, створенню нових розмежувальних ліній на європейському континенті. При цьому всі аргументи Росії щодо цих планів її натовські партнери ігнорують. В черговий раз це підтвердило засідання Північноатлантичної ради, що відбулося влітку 2007 р. Коментуючи його рішення, генеральний секретар НАТО Яап де Хооп Схеффер заявив, що жоден з 26 міністрів оборони країн - членів альянсу не виступив з критикою американського проекту. Не доводиться сумніватися, що в черговий раз спрацювала горезвісна формула корпоративної солідарності, так як ще зовсім недавно, наприклад, міністр оборони ФРН Франц Йозеф Юнг висловлював розуміння стурбованості Росії та висловлював думку про необхідність врахування її думки в обговоренні американських протиракетних планів.\nЩо стосується російської пропозиції про спільне використання Габалінської РЛС в інтересах ПРО, то той же Північноатлантична рада взагалі відмовився його обговорювати, заявивши, що воно стосується лише Росії та США. І це в той час, коли спільне використання Габалінської РЛС, на думку Москви, могло б не тільки стати хорошою альтернативою планам США щодо розміщення елементів ПРО в Європі, але й не допустити появи на континенті нових розподільчих ліній.\nПроте в НАТО, постійно декларує про свою відповідальність за європейську безпеку, вирішили, схоже, зайняти в цьому питанні позицію якогось стороннього спостерігача. Але тоді і не треба звинувачувати Росію, яка має намір відповідним чином відреагувати на появу в Європі третього позиційного району протиракетної оборони США, в деякій агресивності - не було б американських протиракет на континенті, не було б і російських заходів у відповідь.\nГоризонти російсько-натовського співробітництва, як підкреслив міністр оборони РФ Анатолій Сердюков, виступаючи нещодавно\nна засіданні Ради Росія - НАТО , можуть бути розширені за однієї умови: якщо еволюція альянсу перестане мотивуватися проектами з політичного минулого. Цілком очевидно, що їх реалізація, а також неадекватний облік російських інтересів об'єктивно звужують поле взаємодії, не сприяють зростанню довіри між Росією і НАТО. А без довіри не може бути майбутнього.\nПро «миролюбність» НАТО йдеться в доповіді групи колишніх високопоставлених військових з п'яти країн Північноатлантичного альянсу. Вони стверджують, що Північноатлантичний альянс повинен бути готовий завдати попереджуючого ядерного удару для запобігання застосування зброї масового ураження його ворогами. Вони підкреслюють, повідомляє «Дейлі телеграф», що застосування ядерної зброї для нанесення попереджувального удару є незамінним інструментом. На думку авторів доповіді, поширення ядерних технологій говорить про те, що в даний момент «ні реалістичних перспектив світу без ядерної зброї» і «може виникнути небезпека ядерної війни, хоча й обмеженою за масштабами». А тому, робиться висновок, необхідно бути готовими до «першочерговому застосуванню ядерної зброї». При цьому, правда, підкреслюється, що даний крок повинен «залишатися в разі ескалації останнім інструментом запобігання застосування зброї масового ураження».\nЗа великим рахунком, вперше в новій історії про це зайшла мова в оприлюдненій в 2002 р. «Огляді ядерної політики США». Там прозвучала готовність Америки завдати превентивного ядерного удару і навіть були названі країни, які могли б стати ядерними цілями для Пентагону. Це Іран, Ірак, Сирія, Північна Корея. У березні 2005 р. Пентагоном була прийнята «Доктрина спільних ядерних операцій», де ця ідея набула вже характер чітко продуманих дій.\nЯк відомо, в НАТО зараз зайняті переосмисленням ролі альянсу, пошуком тих цілей і завдань, заради вирішення яких необхідно зберегти і навіть розширити його. Ті ж США вже кілька років проштовхують в цьому зв'язку ідею про перетворення альянсу в глобальну організацію, яка сама поставить перед собою мету забезпечувати безпеку в усьому світі. Іншими словами, про створення «світового жандарма», що займає сучасними високоефективними збройними силами, готовими за рішенням Ради НАТО швидко висуватися туди, де вони потрібні. І в цьому\nплані пропозицію про те, щоб НАТО було готове наносити ядерні удари, вельми, треба думати, до речі. Правда, для цього необхідно реформувати сам альянс. Але й тут, виявляється, автори доповіді все продумали.\nДля підвищення оперативності вони пропонують НАТО відмовитися від звичного прийняття рішень консенсусом, щоб «термінові заходи могли затверджуватися без загрози накладення вето і протестів окремих країн». Автори документа вважають також необхідним зафіксувати можливість НАТО проводити військові операції і без санкції ООН у тих випадках, коли «потрібні термінові дії для захисту великої кількості людей». Не можна не помітити, що всі ці пропозиції спрямовані на надання офіційного характеру тієї практиці, яка склалася на сьогоднішній день завдяки зовнішньополітичним діям США і НАТО. Дуже співзвучні вони і з американською ідеєю про «світового жандарма». Серед ключових небезпек автори доповіді називають політичний і релігійний фанатизм, зміни клімату, які можуть викликати хвилі міграції, організовану злочинність, розповсюдження зброї масового ураження, негативні наслідки глобалізації. Тобто все те, що може перешкодити США встановленню за допомогою НАТО світової гегемонії.\nКоментуючи появу «документа п'яти», деякі аналітики відзначають, що трохи раніше про необхідність бути готовим першим застосувати ядерну зброю заговорили і в Росії. При цьому вони не хочуть помічати або роблять це спеціально, істотну різницю в підходах Росії і авторів документа до проблеми застосування ядерної зброї. Якщо Москва допускає можливість нанесення превентивного ядерного удару «для захисту суверенітету і територіальної цілісності РФ та її союзників», то експерти НАТО наполягають на цьому заради протистояння військової та терористичної загрози і збереження західного способу життя і цінностей. Якщо така військова організація, як Північноатлантичний альянс, стане розмахувати «ядерної палицею», до чого закликають автори документа, то міжнародна система безпеки, яка і так знаходиться в кризі, піддасться ще більш серйозної небезпеки. Адже тоді рішення, що стосуються, по суті, всього світу, будуть прийматися однією країною або невеликою групою людей, від яких зрештою і залежатиме доля планети.\nТим не менш, незважаючи на існуючі проблеми, ми не можемо відгороджуватися від НАТО, не вести з ним діалог. Однак він повинен бути побудований з урахуванням того, що у НАТО є свої власні інтереси, а у Росії - свої.\nУ цій ситуації необхідно шукати приклади конструктивного співробітництва з усіх напрямків можливої взаємодії. Шукати консенсус з усіх тривожним обидві сторони проблемам, знайти ту точку дотику, яка дозволить НАТО не тільки посилити компонент кооперації і стратегічного співробітництва з Росією, але і зрозуміти, що Москва - рівноправний партнер, а не сторонній спостерігач.\nІнформація, релевантна "4.4. СПІВПРАЦЯ ЕСТЬ, ДОВІРИ - НІ"\nспівпраці і компромісів (відсутність такого досвіду). До моменту буржуазної революції традиційний носій влади - російська буржуазія була недостатньо організована і не мала позитивного досвіду участі в управлінні державою (в роботі 3-х Дум було більше ліберальної риторики, ніж реальних досягнень представницької влади). До того ж усередині ліберальної течії існував ідейний\nспівробітництва. Аргументи за збереження смертної кари сходять до каральної, а не тільки до правовосстанові-котельної, виховує функції покарання - відшкодування матеріального збитку, повернення похи-щенного майна, відновлення доброго імені. Каральна функція взагалі несе правонаруши-телю, особливо злочинцю, відплата, кару. Ця функція спирається на глибину психологічного пласта\nспівпраці з державною службою зайнятості в силу непрозорості економіки і розміщують заявки, як правило, тільки на низькокваліфікований, низькооплачувана персонал. Отже, і довіра до служби у населення не зростає. Але варто державній службі зайнятості активніше включитися в підбір фахівців по вакансіях, які публікуються підприємствами в засобах масової інформації, як\nспівробітництва та усунення міжособистісних конфліктів. Ось деякі поради щодо поліпшення клімату: знайдіть спільні цілі; добийтеся особистого взаєморозуміння; вишукайте можливості для регулярного спільного вирішення проблем; створіть клімат довіри між колективами. Нечіткість мети і критеріїв роботи. Здібна і зріла команда людей зазвичай буває в змозі досягти мети, якщо кожен ясно\nспівробітництва. У 1997 р. завершилося об'єднання Гонконгу з Китаєм за формулою «одна держава - дві системи», причому досягнутий високий ступінь взаємозалежності двох економік. У 1999 р. до складу Китаю повернувся Макао (Аоминь). Зберігається напруженість у відносинах з Тайванем через різні підходи до проблеми\nспівпраця між людьми, то є довіра між ними. Якщо ситуація провокує суперництво, то підвищується агресивність її учасників. Якщо людина серйозно хвора, то йому необхідна допомога. Якщо люди працюють в несплоченной групі, то вони схильні до пасивності. Схвалення знецінюється, якщо стає постійним. Якщо за людиною під час роботи спостерігають, то він намагається працювати\nспівпраця з різними державними структурами. Звичайне правомірна поведінка не пов'язане з додатковими зусиллями і являє собою повсякденну службову, побутову та іншу діяльність, відповідну правовим нормам. На відміну від активної поведінки, звичайне не пов'язане з додатковими витратами. У рамках цього виду поведінки громадяни виконують свої правові обов'язки,\nспівробітництво потребують затвердженні Генеральних кортесів. У західній правовій літературі нерідко висловлюються твердження, що джерелами конституційного права є також доктрини відомих учених-юристів (У. Блекстона, А. Дайсі та ін.) Так, відомий французький правознавець Рене Давид писав порівняно недавно: «... Доктрина в наші дні, так само як і в минулому, становить дуже важливий і\nспівробітництво у сфері захисту прав людини - громадянства, прав, свобод і обов'язків, екстрадиції та права притулку та ін У конституціях, прийнятих після Другої світової війни, нерідкі положення, які декларують миролюбний зовнішньополітичний курс держави. Найбільш помітні в цьому відношенні зберегла свою дію преамбула французької Конституції 1946 року, згідно якої «Французька\nспівробітництво з капіталом іноземним. До таких партій можна віднести Індійський національний конгрес (І), Інституційно-революційну партію Мексики. «Революційно-демократичні партії» та фронти, дотримувалися соціалістичної орієнтації (демократичного в них, втім, не було нічого), після краху «світової соціалістичної системи» практично сходять з політичної арени або змінюють свою


Олександр Дюма. Королева Марго » Українські реферати\n1570 рік, епоха громадянських воєн у Франції, кривавих сутичок католиків і гугенотів. За десять попередніх років загинули вожді ворогуючих сторін. У Сен-Жермені полягає світ, для закріплення якого сестра короля Карла IX принцеса Маргарита видається заміж за Генріха Наваррського. Цей шлюб в рівній мірі вражає і обурює бійців в обох таборах. При дворі діється щось несусвітне! Зовсім недавно адмірал Коліньї був заочно засуджений до страти, за його голову королем призначалася щедра нагорода, а тепер король іменує його в Луврі батьком і доручає йому командування об'єднаними військами у майбутній кампанії у Фландрії.\nКороль Івана Мазепу пояснюється з молодою дружиною. Їхній шлюб - союз політичний, вони байдужі один до одного. Генріх закоханий не без взаємності у г-жу де Рад, дружину державного секретаря; у Маргарити свої сердечні таємниці. Але це шлюб двох чесних і чистих душею людей - то чому їм не бути союзниками? Маргарита обіцяє Генріху підтримувати його до кінця.\nВ ці дні в палаці стрімко розкручується інтрига, натхненниця якої - Катерина Сієнська, вдовуюча королева, яка ненавидить гугенотів. Терпіння супротивників ледь вистачило на тиждень: готується замах на адмірала Коліньї. Король Карл IX доручає цю справу Морвелю - офіцерові загону петардщіков. Чутки про нові кривавих чварах розповзаються по всьому королівства. У Парижі в одночас приїжджають двоє молодих дворян: граф Лерак де Ла Моль, гугенот, з листами королю Генріху і адмірала Коліньї, і граф Аннібал де Коконнас, католик, - з таємним посланням герцога де Гізу, лютому ворогу Коліньї. Поселившись в готелі «Дороговказна Зірка», молоді люди швидко зближаються і за картковою грою повідомляють один одному, що вночі у них обох дуже важливі аудієнції в Луврі. Це була ніч - з 24 на 25 серпня - ніч св. Варфоломія, кривава ніч побиття гугенотів.\nвтягнуті на бійню, Ла Моль і Коконнас звертають зброю один проти одного. на жаль, Ла Моль самотній, а Коконнас - на чолі загону солдатів-католиків. Закінчується кров'ю Ла Моль рятується від погоні в покоях королеви Маргарити Наваррської. Однак і Коконнас важко поранений - і він знаходить притулок у будинку найближчої подруги Маргарити, герцогині Анріетти Неверской. Гаслам ворогуючих станів дві красуні, закоханий в врятованих ними воїнів, протиставляють свій девіз: «Eros-Cupido-Amor».\nДо Марго після страшної ночі є її брат, герцог Алансонскій. Що відбулося -- повідомляє він - лише пролог до великих потрясінь. Король Карл хворий, його мучать напади. Розгром гугенотів зробив фактичним правителем де Гіза. Шлюб з гугенотів зараз і предосудітелен, і не на часі, все ще можна переграти. Марго відмовляється зрадити чоловіка. Вона ясно побачила що загрожують їй і Генріху біди: Карл IX не перешкодив бойні, задуманої королевою-матір'ю і де Гізом; Гіз та її брат Франсуа, герцог Алансонскій готові витягнути з пролив кров як можна більше вигод, ледве короля Наваррського не стане - а все хилиться до того, - його володіння захоплять, а її, вдову, відправлять в монастир. Мадам де Рад сповіщає Марго про найвищу заборону призначити Генріха Наваррського побачення в її покоях: вона підозрює, що це провокація і його хочуть убити. Маргарита ховає дружина у своїй спальні, де його з подивом і обуренням виявляє королева-мати, підлаштуватися це злочинні. Який конфуз: король гугенотів ночує не у своєї коханки, а у законної дружини! Він бездоганний - і їй нема чого поставити йому в провину. Після її відходу Маргарита представляє Генріху захованого в одній з сусідніх кімнат Ла Моля. Юнак з запізненням передає королю листа, попереджає його про смертельну небезпеку. Ах, коли б король не був зайнятий в той час, коли Ла Моль вперше з'явився в Лувр, історія Франції могла скластися по-іншому! .. Улюблений королеви Марго спить у цю ніч в її ліжка в ногах її чоловіка-короля - як його товариш по нещастю, вірний підданий і новий друг, але ніяк не суперник в любові.\nвдовуюча королева Катерина в люті. Все - і події минулої ночі, і прогнози чарівника Рене - проти її волі, проти її пристрасного бажання позбутися від Генріха Наваррського. Терпить фіаско її чергова авантюра: підіслані нею пані де Сов отруєна губна помада, смертоносна і для красуні і для її частого гостя Генріха, почему-то не діє (Катерині невтямки, що сам метр Рене в останню хвилину замінив зловісну склянку на іншу, цілком нешкідливу). Королеву-мати не може примирити із зятем навіть його перехід у католицтво.\nБере католицтво одночасно зі своїм королем і Ла Моль: він дав обітницю прийняти віру покійної матері у випадку чудесного порятунку від смерті. Його і Коконнаса вилікував від ран все той же метр Рене - і вчорашні вороги робляться нерозлучними приятелями, чий союз скріплений на додачу ніжними почуттями їх прекрасних дам, Маргарити і Анріетти. Ла Моль ще не в змозі повірити, що на його любов відповіла найвродливіша з королев. Приятелі звертаються за остаточним відповіддю до ясновидющої Рене. Немає сумнівів: Марго любить Ла Моля так само гаряче, як і він її. Доказ - воскова ворожильні фігурка в короні і мантії з серцем, пронизаний гострою голкою, Подібно іконі, Ла Моль ховає у себе цю лялечку -- образ чарівної їм Маргарити Наваррської ...\nВ Парижі - де Муі, голова гугенотів, що прагнуть до політичного реваншу. Підслухавши його розмову з Генріхом, герцог Алансонскій намагається переконати де Муі, що він -- більш гідний претендент на престол, коли той спорожніє після смерті брата Карла. Щоб де Муі було простіше проникати в Лувр, герцог Франсуа радить йому зшити такий же вишневий плац, як у фаворита Маргарити - Ла Моля. Генріх стривожений: хтось знову став на його шляху, і він знає - хто. За спиною Франсуа ясно проглядається постать його матері. Він не помиляється: саме зараз у кабінеті короля Карла королева-мати, стращая його звісткою про появу в Луврі де Муі, змушує сина видати указ про арешт Генріха, доручаючи полонити його - живим або мертвим - Морвелю.\nКарлу на наступний день доводиться пошкодувати про своє указі: на полюванні Генріх рятує його від іклів вепра. Тим самим король Наваррський не просто врятував життя людині, але і запобіг зміні государів в трьох королівствах, але головне - зберіг життя собі і Марго. Генріх довірливо розмовляє з герцогом Алансонскім: де Муі запропонував йому змову проти Карла - він відкинув ці пропозиції. Але де Муі не заспокоїться, він направить погляди в інший бік, наприклад на принца Конде ... або ще на кого-небудь. Франсуа блідне: здається, Генріх розгадав злі наміри його й матушки. Він палко переконує короля Наваррського стати на чолі руху гугенотів, щоб направляти його. Гугеноти довіряють Генріху, король Карл його любить, сам Франсуа вже підготував акт про своє зречення від престолонаслідування на його користь: «Доля - у ваших руках! »Співрозмовники потискують один одному руки - в цю хвилину в кімнату входить Катерина Сієнська. Лицемірно розчулюючись рукостисканню братів-королів, вона внутрішньо торжествує перемогу над Генріхом. Вночі в його спальню вривається Морвель з вартою і натикається на де Муі. Двоє вартових вбито, Морвель важко поранений. Інцидент стає черговим палацовим скандалом. Насправді своїм порятунком Генріх зобов'язаний не тільки вождю гугенотів, але і королю католиків: Карл повів його пізно ввечері з палацу. Він вирішив довірити Генріху свою таємницю - познайомити з чарівною Марі Туше та їх незаконнонародженим сином. По дорозі з ними сталося щось веселе. Зустрінуті ними на одній із темних вулиць герцог Гіз і герцог Анжуйський (брат Карла і Франсуа, без п'яти хвилин король Польщі) ведуть їх до будинку, де, на їхню словами, проходить побачення двох вельми ясновельможних дам з двома панами, вхожими до Лувру (мова, зрозуміло, йде про Маргариту і Анріетте, вечеряли в компанії Ла Моля і Коконнаса). Спроба вдертися в будинок зустрічає рішучий відсіч: на голови короля і його свити з вікон летять горщики, горнята і харчі ...\nПовернувшись до палацу, Генріх дізнається про нічне доблесті де Муі. Однак герцог Алансонскій вселяє йому підозра, що це міг бути і Ла Моль: хоробрий, мало не вбив Морвеля, був одягнений у вишневий плащ. Король Наваррський поспішає до дружини: «Над нашим іншому нависло страшна підозра! »-« Це неможливо: він був вночі в іншому місці ». Марго падає до ніг матері: «Ла Моль невинний. Він провів цю ніч зі мною. Якщо його заарештують, він змушений буде в цьому зізнатися ». - «Заспокойтеся, дочка моя, - відповідає королева Екатерина. - Я стою на варті вашої честі! »\nКоролеві-матері стає ясно: Ла Моль не розлучає її дочка з Генріхом, навпаки, він - їхній союзник. Герцог Алансонскій за намовою матері запрошує до себе Ла Моля - і підстерігає його з кількома вірними людьми в сутінках коридору. Задум розгадує король Наваррський, він попереджає Ла Моля про небезпеку і радить йому сховатися. Вступивши в змову з де Муі, Ла Моль готується приєднатися до гугенотам, стежачи з безпечного відстані за своєю коханою, щовечора виходить на побачення з ним «По-іспанськи» на балкон палацу.\nМетр Рене ворожить королеви-матері, пророкуючи швидку смерть її синові Карлу - смерть насильницьку. Роблячи і деякі інші передбачення, Рене між іншим розповідає королеві Катерині про ворожіння на предмет Маргарити на прохання Ла Моля. Треба поспішати розірвати всі вузли: у Парижі - польські посли, що прибули для коронації герцога Анжуйського, вона зобов'язана забезпечити майбутнє своїм синам! За її прохання метр Рене просочує отрутою старовинне керівництво по соколиного полюванні, яке вона доручає передати королю Наваррського. Але книга ця опиняється в руках Карла IX. Невиліковно хворий король влаштовує соколине полювання. Де Муі, Ла Моль і Коконнас чекають короля Генріха в лісі, щоб бігти до табору гугенотів. План цей зірваний герцогом Алансонскім, присвяченим в змову і у вирішальний момент відмовилися скласти Генріху компанію.\nЛа Моль і Коконнас у фортеці. Туди ж король Карл укладає і Генріха: це -- єдиний засіб врятувати йому життя, у в'язниці він принаймні під охороною. Починаються допити полонених змовників. Один із доказів злих комерційних Ла Моля - воскова лялька в королівських регалії. Буква «М» на місці серця, пронизаний голкою, - означає, звичайно ж, «смерть» (morte)! Ла Моль не може відхилити це звинувачення: королева Маргарита, його божественна кохана, повинна залишитися поза підозрою. Двом друзям відрубують голови. Отримавши їх з рук ката, Маргарита і Анріетта зрошують їх сльозами ...\nБлизький смертний час і Карла IX. Він нарешті здогадується, що його недуга - результат отруєння, що отруїла його мати і що отрута передав йому молодший брат. Він закликає до себе люб'язного Анріо - короля Наваррського і оголошує про рішення оголосити його регентом і спадкоємцем престолу до повернення з Польщі герцога Анжуйського. Якщо герцог Анжуйський і стане заперечувати влада Генріха - останній зможе пред'явити грамоту Папи про свої права (грамота вже в дорозі). Герцог Алансонскій повинен бути ув'язнений до фортеці, королева-мати - заслана в монастир. Свою волю вмираючий Карл оголошує матері та брата Франсуа. На шляху до Парижу загін гугенотів на чолі з де Муі. Все говорить про те, що Генріх - король Франції! Однак гугенотів випереджає поїзд герцога Анжуйського: він був сповіщений матір'ю, що брат Карл при смерті, і поспішив, покинув Польщу, прибути до Лувру для успадкування корони.\nКоролева-мати радіє: хоч одне з похмурих пророцтв метра Рене не збулося! Вона починає останню спробу усунути Генріха, диктуючи Морвелю лист на ім'я державного радника де Сова: його дружина - в готелі «дороговказна Зірка» в суспільстві франта з числа його друзів. Що було дозволено Генріху за короля Карлі - недозволено за короля Генріха III, тезці і суперника короля Наваррського в боротьбі за престол. Розрахунок простий: ревнивий чоловік поспішить на місце побачення - і коханець, якого він терпів стільки років, буде убитий! На варті біля дверей готелі стоять де Муі і двоє його офіцерів. Генріх, попереджений про небезпеку, стрибає з вікна і зривається. Де Муі переслідує Морвеля, що прийшов з стражниками відзначити за ображену честь пана де Сова, - і вбиває його. Повернувшись до готель, Генріх бачить вмираючу Шарлоту: її вдарив ножем що йшов за Морвелем МРК.\nВ числі тих, хто встиг з палацу на місце злочину, - метр Рене. Генріх, приголомшений тим, що сталося, готовий знову покинути Париж, вигукує: «І ти говорив, що я стану королем?! Я - нещасний вигнанець?! »-« Ні, сир, це кажу не я. Це говорить вона », - і метр Рене вказує на зірку в просвіті чорних хмар, що сповіщає про прийдешнє славному короля Франції і прекрасну королеву Маргариті, не любить його, але безмежно йому вірною ...


Кабінет міністрів України повинен бути повністю оновленим, - Порошенко\nУкрінформ. Новини України та світу » Новини » Політика » Кабінет міністрів України повинен бути повністю оновленим, - Порошенко\n04 листопада 2014 15:19\nУкраїнський глава, Петро Порошенко висловив сподівання, що нова коаліція буде успішно створена в короткий термін і зауважив, що на його погляд Кабінет міністрів повинен бути повністю оновленим. Про це він заявив під час звернення до співвітчизників, передає новину OnPress.info.\n«Щодо складу уряду, то Кабінет міністрів вимагає повного оновлення! Звільнення від непрофесіоналізму і корупційних пут партійно-квотного принципу. Він повинен формуватися виключно на професійній основі. І почати, нарешті, проводити реформи, спираючись на парламент, оновлено більш ніж наполовину», - заявив Петро Порошенко.\nКрім цього, президент зазначив, що згідно конституції України кандидатура прем'єр-міністра повинна бути внесена коаліцією.\n«Майбутня фракція партії «Блок Порошенко» вже відгукнулася на мою ініціативу підтримати Арсенія Яценюка на посаду голови нового уряду. Але принциповим для них питанням при цьому є спільне узгодження європейського зразка коаліційної угоди, проект якого вони вже запропонували партнерам і суспільству», - додав президент.\nНагадаємо, що переговори про створення коаліції ведуться трьома політичними силами, які стали лідерами виборчих перегонів до Верховної Ради VIII скликання.\nКабінет Міністрів нарешті прийняв впровадження 3G зв'язку в Україні!\nПорошенко бажає продовжувати переговори з РФ в форматі Женевському


Створи свою поні: Веселка Деш грати онлайн\nСтвори поні: Веселка Деш - змініть зовнішній вигляд героїні з улюбленого мультсеріалу, для цього Вам буде доступний цілий арсенал інструментів. Гра Створи свою поні стала ще красивіше, покажіть свою творчість друзям.\nСтвори свою поні: Веселка Деш для любителів Май літл поні\nВеселка Деш витає в небесах, змініть її зовнішній вигляд на свій смак. З лівого боку екрану розташована панель з розділами, вгорі з'являються доступні предмети для поні з цієї панелі.\nМожна поміняти фон, у правому нижньому куті є кнопка для цього. Перший розділ пропонує зачіски на вибір, спробуйте їх всі і визначте найбільш підходящу. Наступною справою поміняйте окрас поні, може Вам вдастися підібрати кращий колір. Напрям погляду теж залежить від Вас, різні оченята визначать настрій Вашої поні. Вибирайте хвіст і зовнішність. Прийшов час одягатися!\nВ Створити поні: Веселка Деш можна одягнути героїню\nЄ багато нарядів для маленької поні: різнокольорові сукні та кофтинки будуть їй до лиця. Розкішні кольє і гарні прикраси з квітів можна використовувати як елемент образу Вашої героїні. Вибирайте копитця поні або не чіпайте їх взагалі, все, крім крил в її стилі можна змінити.\nГра сподобається фанатам мультсеріалу\nВи будете задоволені своєю поні, вона буде виглядати у відповідності з Вашим смаком. Коли повністю закінчите перетворення, натисніть кнопку "Show" на екрані. У Вас з'явиться можливість зберегти знімок своєї поні на комп'ютер за допомогою іконки із зображенням фотоапарата. Діліться фотографіями поні з друзями, їм точно сподобається.


Звукоізоляція дерев'яного будинку — статті від компанії "Домінант"\nЗвукоізоляція дерев'яного будинку\nПитання звукоізоляції в дерев'яному будинку часто хвилює наших клієнтів в першу чергу. Дерево, як відомо, хороший провідник звуків, тому шумоізоляція дерев'яних будівель є важливою умовою комфорту для їх мешканців. Щоб створити сприятливі акустичні умови, потрібно подбати про запобігання потрапляння звуків з вулиці в середину будинку і навпаки. Тому давайте приділимо цьому важливому моменту увагу і розберемося, як в будинку з бруса зробити так, щоб мешканців не турбував гомін вулиці або сусідньої дороги, щоб не дратували гучні звуки з кухні або ванної кімнати.\nЯкий може бути шум, і як він вимірюється?\nШум розрізняють залежно від способу поширення:\nакустичний або повітряний (звук, видаваний тваринами, телевізором і радіо, музичним інструментом, людським голосом, який поширюється звучанням по повітрю);\nударний (звук, який розповсюджується через тверді поверхні, наприклад шум перфоратора, стукіт молотка по цвяхах, тупіт ніг по підлозі, пересування важких меблів, падіння предметів);\nструктурний (звук самостійно працюючих механізмів, наприклад, насоса, двигуна або ліфта).\nЩоб виміряти звук (а саме його частоту, інтенсивність і гучність) використовуються різні одиниці виміру. Наприклад, рівень інтенсивності звуку визначають в децибелах (дБ). Рівень гучності - в фонах, а саму гучність - в сонах. Один сон відповідає гучності чистого тону частотою 1000 Гц з рівнем 40 дБ.\nНауково доведено, що не шкідливим і не дратівливим для людини є шум інтенсивністю в 40 децибел вдень і не більше 30 в нічний час. При перевищенні цієї норми людина відчуває дискомфорт, а звук інтенсивністю від 120 дБ небезпечний для здоров'я.\n40 дБ - це рівень звичайного розмови без напруги і емоцій. Для порівняння 100 дБ - це вже гучність духового оркестру або працюючої бензопили. У повсякденному житті люди часто підвищують голос один на одного до 60 дБ, інтенсивність шуму від дитячого плачу вимірюється показником 80 дБ.\nЩоб шумоізоляція будинку була ефективною, вона повинна зачіпати всі конструктивні елементи будівлі. Це і сам каркас будівлі (стіни, міжповерхові перекриття), і місця проведення інженерних комунікацій. Заходи по шумопоглинанню необхідно виконувати синхронно з будівництвом, так як в ході експлуатації будинку може знадобитися розбирати підлоги або стелі, наприклад, щоб додати ізоляцію. Звичайно, це взагалі незручно для домочадців. Саме тому, про якісну звукоізоляцію варто подбати ще в процесі будівництва дерев'яного будинку . І потрібно розуміти, що ізоляційні матеріали варто вибирати відповідно до матеріалу, з якого виконуються стіни будинку. Наприклад, в будинку з цегли шумоізоляція буде відрізнятися від такої ж в дерев'яному будинку.\nНайбільш затребувані і поширені матеріали для шумоізоляції:\nВсі ці матеріали мають високі звукоізоляційні характеристики і є досить простими в застосуванні. З огляду на той факт, що робота по звукоізоляції дерев'яного будинку проводиться практично з кожною його частиною, для ізоляції одного конструктивного вузла може бути використано відразу кілька видів матеріалів.\nОсобливість дерев'яного будинку в тому, що деревина має багато пор, через них проникає звук, до того ж, в процесі усадки будинку з деревом можуть відбуватися деформації і з'являються тріщини. Пошкодження деревини гниллю і грибками також збільшує звукопровідність.\nТак що давайте розбиратися, як правильно позбавлятися від шуму в кожній частині будинку. Найголовніше, на що в першу чергу звертаємо увагу, це шумопоглинання міжповерхових перекриттів.\nШумоізоляція підлог і стель в дерев'яному будинку\nУ конструкції підлог важливо спочатку знизити рівень вібрації та ударного шуму. В даному випадку краще всього, якщо ізолюючий матеріал буде волокнистим і з повітряними містками. Його потрібно обернути навколо дерев'яних балок перекриття і закріпити скобами спеціального степлера. Під підлогове покриття підкладіть фольговану або коркову основу. Додати шумопоглинання можна за допомогою чорнової підлоги з OSB або вологостійкого ДСП. Його укладають по балках перекриття і кріплять листи цього матеріалу виключно між собою саморізами, які не прикручуючи їх до балок. Чорнова підлога тримається на балках тільки завдяки своїй вазі. Відсутність з'єднання з міжповерховими балками перериває проникнення звукових хвиль і поглинає їх усередині конструкції перекриття.\nЄ ще такий хороший спосіб шумоізоляції міжповерхових перекриттів, як засипка пустот між стелею першого поверху і підлогою другого інертним матеріалом - сухим піском або керамзитовою крихтою. Ці сипучі матеріали дуже ефективно поглинають звукову хвилю, не дозволяючи їй поширюватися і обтяжуючи перекриття, надаючи більше стійкості до ударних звуків і вібрацій. До речі, щоб зменшити вагу піску, його можна змішати з тирсою або сухим листям.\nДля засипання піску або керамзиту, потрібно спочатку між поверхами прибити дошки або фанеру по черепних брусках на лагах і застелити її ізолюючої плівкою, щоб сипучий матеріал не висипався. Над піском закладають волокнистий ізоляційний матеріал, а на ньому обов'язково поміщають мембранну гідроізоляцію. Перед тим, як монтувати чистову дощату підлогу, на лагах необхідно закріпити демпферну стрічку (два шари). Далі вже йде завершальний етап фінішного покриття (у вигляді ламінату, паркету, ковроліну або ін.). З боку першого поверху підшиваються чистова стеля нижнього поверху. Це може бути гіпсокартон, наприклад.\nНайчастіше функції шумопоглинання в дерев'яному будинку виконує теплоізоляція. Тому наведемо ще один досить поширений метод міжповерхової ізоляції фольгованим теплоізолом 5 мм. Його слід прикріпити степлером до балок перекриття, так, щоб фольга була зовні. Наверх теплоізоляції монтують обрешітку з брусків 50×50 мм, зверху якої настилають фанеру 10 мм. Порожнечі заповнюються ековатою, а для більшого ефекту в кілька шарів. Знизу стеля класично підшивається листами гіпсокартону.\nРозкриємо ще один секрет зменшення вібрації стель через шум - це спеціальні пружинні скоби. Їх кріплять під низом лаг під стельове покриття, в основу якого лягають звуко-теплоізоляційні плити з волокон хвойних дерев.\nЗвукоізоляція дерев'яних стін\nВсі перераховані вище матеріали (крім піску), відмінно підходять і для ізоляції стін. У тому випадку, якщо стіни дерев'яного будинку не достатньо товсті, або ж кімнати будинку розділені каркасними простінками, вам просто необхідно подбати про якісну звукоізоляції. В якості ізоляційного матеріалу чудово підходить мінеральна вата і скловата.\nЦі матеріали випускаю в зручних рулонах або у вигляді плит. На стіну ізоляційний матеріал прикріплюють за допомогою решетування зі спеціальних рейок, під яке обов'язково слід укласти паробар'єр. Над утеплювачем також вистилається гідробарьер, щоб запобігти утворенню конденсату. Після - ізолюючий матеріал закривають гіпсокартоном. Для цього використовують шурупи, шви між листами закладають шпаклівкою. Після цього, поверхню можна фарбувати в будь-який колір. Крім шумопоглинаючих властивостей, гіпсокартон і мінеральна вата виступають в ролі відмінних утеплювачів. Вам не доведеться турбуватися додатково ще й про це. В якості добротного звукоізолюючого матеріалу для стін, можна використовувати коркове панно. Це легкий матеріал, який можна просто повісити на стіну. При цьому такий матеріал є гарною, сучасною, інтер'єрною прикрасою з високим рівнем шумопоглинання. Можна придбати готове панно в магазині, або зайнятися творчістю і самостійно зробити його з пробок. Результат вас порадує. У той час як мінеральну вату та інші звукоізолюючі матеріали укладають в процесі будівництва, гіпсокартон і коркове панно можна використовувати після будівництва.\nПрийоми додаткового шумопоглинання в будинку\nЩоб ізолювати звуки в стиках між стінами і перекриттями, їх можна закласти технічною повстю та замаскувати плінтусом.\nДля гарної звукоізоляції потрібно подбати і про правильне ізолювання місць врізки газових і водопровідних труб. Для цього використовується спеціальна, негорюча повсть. Порожнечі для розеток і вимикачів заповнюються спеціальною піною.\nПісля закінчення будівництва, додаткову звукоізоляцію можна отримати за допомогою декоративних, інтер'єрних елементів. Після закінчення будівництва, додаткову звукоізоляцію можна отримати за допомогою декоративних, інтер'єрних елементів. Наприклад, м'які меблі або товсті килими на підлозі. Щільні портьєри, багато декоративних подушок і панно на стінах. Крім того, додаткову звукоізоляцію ви отримаєте після установки вікон і дверей. Варто вибирати якісні і герметичні, подвійні склопакети, а при покупці дверей краще віддати перевагу виробам з цілісного полотна дерева.\nВсі перераховані вище заходи звукоізоляції дерев'яного зрубу обов'язково допоможуть вам створити найприємнішу атмосферу в вашому домі для щасливого і спокійного проживання вашої родини.\nПлоский дах: чи вигідно робити плоску покрівлю в дерев'яному будинку?


Арменд Даллку: «За будь-яких розкладах Україна фаворит у матчі з Албанією» | команда №1\nАрменд Даллку: «За будь-яких розкладах Україна фаворит у матчі з Албанією»\nЕкс-захисник полтавської Ворскли та збірної Албанії Арменд Даллку уважно стежить за тим, що відбувається в українському футболі\nЗателефонувати Арменд Даллку у нас було дві причини. По-перше, є попередня домовленість про проведення товариського матчу між збірною України та Албанії, можливості якої екс-захисник цієї національної команди знає не з чуток. А по-друге, Ворскла, якої футболіст віддав майже 11 років, близька до завоювання бронзових медалей. Однак почали ми розмову з його нинішніх виступів в косовському ФК Приштина.\n«Дуже хочеться зіграти в Лізі чемпіонів»\n- Арменд, в чемпіонаті Косова твоя команда відстає від лідера на три очки ... - Тим не менш перед нами стоїть завдання виграти золоті медалі і завоювати Кубок Косова. Що стосується чемпіонату, то все може вирішитися в останньому турі, коли ми будемо приймати лідера на своєму полі. - Розклад чимось схожий на ситуацію в українській першості. - Згоден. А взагалі путівка в Лігу Європи у Приштини вже в кишені, тепер ми прагнемо потрапити в Лігу чемпіонів. Чемпіон Косова на попередньому етапі зустрінеться з кращими командами з чемпіонатів Андорри, Сан-Марино і Гібралтару. Потрібно піднімати рейтинг нашої країни. - Ти вже не раз говорив, що закінчуєш кар'єру, але в наступному сезоні, я так зрозумів, ти продовжиш виступи? - (Сміється.) Мені часто задають це питання. Але поки я не можу на нього відповісти. Закінчиться сезон, тоді буду думати. Але якщо Приштина проб'ється в Лігу чемпіонів, дуже хочеться зіграти в цьому турнірі.\n«Щиро бажаю Ворсклі посісти третє місце»\n- За чемпіонатом України пильно стежиш? - Звісно. І не тільки я, але і мій син. Йому вісім років, але він знає всіх футболістів Ворскли. Часом, коли у мене немає можливості подивитися поєдинок полтавчан, Ануар тримає мене в онлайні. Він в темі, що відбувається в першій шістці (посміхається). - Якби дядько Ардін забив, він, напевно, був би на сьомому небі? - Так. Але коли Ворскла програє, він починає плакати. Коли мене немає вдома, дружина телефонує і просить, щоб я його заспокоїв. Безмежна радість у нього була, коли Ворскла в принциповому матчі на виїзді обіграла Зорю - 3: 0. - Свого брата Ардіна на гру з Динамо вже налаштував? - А як же. Він приїжджав сюди на пару днів, і ми поговорили на цю тему. У Ворскли зараз відмінні перспективи зайняти довгоочікуване третє місце. Незважаючи на всі клубні проблеми, полтавці повинні дати бій киянам. Команді Василя Сачко гратиме вдома, тому за допомогою своїх уболівальників і характеру їм під силу як мінімум зачепитися за нічию. Хоча потрібно розуміти, що Динамо зараз набрало пристойний хід ... - Ні жалю, що за роки, проведені в Полтаві, тобі з Ворсклою не вдалося піднятися на п'єдестал? - Така, значить, моя доля (посміхається). Але я щиро радію, коли моя, не побоюся цього слова, рідна команда, домагається значних успіхів. Наскільки я знаю, третє місце в чемпіонаті України дає пряму путівку в груповий раунд Ліги Європи, тому хочеться побачити там Ворсклу. Можливо, тоді і фінансові проблеми будуть вирішені. - А що скажеш про суперництво за золоті медалі між Шахтарем і Динамо? - У гірників більше шансів на чемпіонство, незважаючи на те, що, як я говорив вище, Динамо зараз перебуває в хорошій формі. У киян в складі багато молоді, і в перспективі вона дасть результат, але поки більший досвід виконавців Шахтаря, думаю, позначиться в даному суперництві. До того ж у донеччан є перевага в окулярах і в різниці м'ячів ... Ахмед Янузі, Андрій ШЕВЧЕНКО і Арменд Даллку. фото vorskla.com.ua\n«Для збірної корисний будь-який товариський матч»\n- Після закінчення сезону збірна України, може зіграти з командою Албанії ... - Я теж про це чув. Гра може відбутися в Швейцарії. - Чим зараз живе албанська збірна? - Тренер, до речі, легендарний італійський захисник Крістіан Пануччі в пошуку нових футболістів, в основному молоді. Тому зараз важко сказати, в якому складі команда буде готуватися до товариських матчів. Пануччі, до речі, не дуже відкритий з пресою, як такої контакт поки відсутній і через це зростає невдоволення. - У будь-якому випадку збірна України беззаперечний фаворит можливого протистояння? - Думаю так. У синьо-жовтих досить досвідчених футболістів, які виступають в хороших європейських клубах. До того ж гравці не перший рік виступають разом в національній команді, а зіграність дуже важливий фактор в матчах збірних. Також багато збірників грає в чемпіонаті України, і Андрій Шевченко має можливість постійно за ними спостерігати. - Для збірної України цей матч буде корисним? - Без сумніву. Хоча збірна Албанії вже не є футбольним карликом. Кожному супернику з нею непросто. Але взагалі будь-який матч, навіть зі свідомо слабким опонентом важливий, в плані награвання зв'язків, адже не так багато залишилося до старту в Лізі націй, до якого кожна збірна намагається підійти в повній бойовій готовності. Упевнений, що цей поєдинок буде цікавим. Сергій ДЕМ'ЯНЧУК Флорін Чернат: «У перерві Лобановський почав кричати. Я запитав у Пєєва, ми забили два або пропустили? »\nзбірна України Шахтар Зоря Андрій Шевченко Динамо Ворскла Пріштіна збірна Албанії Арменд Даллку Крістіан Пануччі