Партія господарників і професіоналів іде на вибори: «Наш край» презентував програму розвитку громад – NizhynNEWS\nГоловна/Новини Чернігова/Партія господарників і професіоналів іде на вибори: «Наш край» презентував програму розвитку громад\nПартія господарників і професіоналів іде на вибори: «Наш край» презентував програму розвитку громад\n190 3 хвилин читано\nПартія господарників і професіоналів «Наш край» іде на місцеві вибори. Політична сила має стратегію розвитку громад, що налічує 12 кроків. Свою програму, що охоплює всі основні сфери життя, презентували під час 28-го з´їзду політичної сили в Києві.\n«Медики повинні відчути реальну підтримку влади, а пацієнти – розраховувати на якісне лікування. Особлива турбота незахищеним верствам населення: пенсіонерам, інвалідам, ветеранам. Якщо ми хочемо мати перспективу розвитку свого краю й України, ми повинні дбати про підтримку бізнесу. Створення робочих місць, залучення інвестицій. Необхідна підтримка передових наукових розробок. Але цього не можна досягнути без сучасної освіти», – Олександр Мазурчак, співголова партії «Наш край».\nНа Чернігівщині «Наш край» уже розпочав активну роботу. За словами народного депутата Бориса Приходька, політична сила має представництва в усіх територіальних громадах. Він наголосив на тому, що головним завданням «Нашого краю» на виборах є посилення органів місцевого самоврядування компетентними людьми.\n«Ми провели ревізію, омолодилися, до нас зайшли молоді енергійні люди, які разом із людьми, які працювали п’ять років на партію «Наш край», зараз становлять могутній кістяк обласної організації. І ми докладемо всіх зусиль, аби зайти в усі рівні влади», – Борис Приходько, народний депутат України.\n«Я прийшла в цю команду, тому що це команда впевнених, порядних, сильних людей. Я вважаю, що саме ця команда зробить Україну чистою та принципово чесною», – Наталія Копиця, кандидат у депутати Чернігівської обласної ради («Наш край»).\n«На сьогодні ми маємо 48 кандидатів в депутати обласної ради, 202 кандидати – в депутати до міських рад, 43 кандидати – на голів ОТГ і 86 кандидатів – у депутати районних рад. Ці цифри не остаточні. Ще ми набираємо кандидатів у депутати по всіх радах», – Сергій Баришовець, голова обласної організації ПП «Наш край».\nЗараз команда «Нашого краю» області працює над реалізацією проєктів, що допоможуть зробити життя мешканців області комфортнішим. Наприклад, проєкт із підключення інтернету майже в усіх куточках області.\n«Тому що школярі, студенти, навіть робітники займалися онлайн. І це один із аспектів, який ми будемо реалізовувати. Другий аспект – ми створимо перспективний план розвитку громад, міст й області, щоб наші жителі могли визначитися з напрямками та створити для своїх громад комфортне життя», – Борис Приходько, народний депутат України.\nНаразі в радах різних рівнів працює більше тисячі депутатів від «Нашого краю». За роки роботи є чимало здобутків.\n«Ми зробили і виплати при народженні, їх отримали тисячі мешканців Чернігова. Це і програма боротьби з онкологічними захворюваннями. Це придбання нового обладнання, надання необхідних ліків. Особливу увагу приділяли освіті, спорту. Можливо, недопрацювали в сфері соціального захисту, бо команда чинного міського голови не приділяє належної уваги цій сфері. Тому в наступному скликанні ми будемо впроваджувати картку чернігівця та працювати над соціальним захистом чернігівців», – Віктор Бистров, депутат Чернігівської міської ради («Наш край»).\n«Саме політична партія «Наш край» втілювала ідею децентралізації на Чернігівщині. В нас є початок і ще дуже багато планів і незавершених справ. Ми їх маємо завершити та показати, що всі наші ОТГ стали на правильний шлях. Маємо амбітні плани щодо завершення різних інфраструктурних проєктів, які ми втілюємо за допомогою наших донорів. І надалі полягатиме наша робота в розвитку громад», – Ірина Грозенко, депутат Чернігівської обласної ради («Наш край»).\nТакож під час з´їзду повідомили, що «Наш край» уже має кандидата, який представлятиме 208-й округ у Верховній Раді.\n«Цей округ на довиборах представлятиме достойний кандидат. Це дружина Валерія Миколайовича – Людмила Давиденко», – Борис Приходько, народний депутат України.\nКандидатом у мери Чернігова від «Нашого краю» стане Олександр Соколов, який багато років очолював обласний центр.\n«В нас виключно зі свердловин вода, артезіанських свердловин, які потребували заміни, енергозбереження. А воду треба і відвести, і ми це успішно зробили. 37 комунальних програм ми свого часу створювали. Почали доплачувати вчителям. Дітей годували безкоштовно», – Олександр Соколов, кандидат на посаду міського голови Чернігова від ПП «Наш край».\nТакож «Наш край» висуватиме своїх кандидатів в очільники інших міст України, зокрема й столиці.\n«Моя сім´я живе в Києві, мої п´ятеро дітей навчаються в Києві. Жоден не поїхав вчитися за кордон. Старший закінчив університет, молодша донька пішла в нульовий клас. Я йду на вибори місцевого голови Києва, щоб навести порядок», – Сергій Шахов, співголова ПП «Наш край», народний депутат України.\nДелегати з´їзду наголосили на тому, що в команді «Нашого краю» – представники найрізноманітніших галузей і професій. І вони готові наводити порядок і реалізовувати свій досвід на місцях.


У Китаї збираються активно впроваджувати технології віртуальної реальності в систему освіти - 12 Серпня 2016 - DVI\nЧетвер, 26.04.2018, 06.52.43\nГоловна » 2016 » Серпень » 12 » У Китаї збираються активно впроваджувати технології віртуальної реальності в систему освіти\nУ Китаї збираються активно впроваджувати технології віртуальної реальності в систему освіти\nОстаннім часом з'явилося кілька повідомлень про намір використовувати ігри в навчальному процесі. Але на іграх немає причин зупинятися, і в подальшому отримувати знання можна буде за допомогою пристроїв віртуальної реальності. І першопрохідцем на цьому терені може стати Китай.\nВідтепер не буде учнів, які дрімають за останньою партою. Спеціальне програмне забезпечення буде визначати, чи відволікається школяр від заняття, після того, як він відхиляє голову. Нудні лекції відразу стануть жвавіше - учень навіть зможе змінити стать вчителя, якщо йому так більше подобається. Наприклад, зробити віртуальним викладачем чоловіка в тих предметах, де викладають в основному чоловіки.\n«Ця інновація назрівала протягом досить тривалого часу. Якщо існує місце, де вона буде працювати, Китай і Корея - саме ті країни. Віртуальні проекти в школах - це революційно, але також необхідно. Очевидно ж, що нинішні освітні моделі не відповідають вимогам часу», - розповів Ян-Мартін Ловендаль, віце-президент компанії Gartner.\nШколи давно адаптувалися до застосування комп'ютерів, але дане нововведення спрямоване на корінні зміни потенціалу освіти. Викладачі можуть бути замінені або доповнені цифровими зображеннями за допомогою розроблених алгоритмів. Прихильники ідеї віртуальної реальності в школі вважають, що починати адаптувати дітей потрібно вже зараз, оскільки найближчим часом прогнозують зменшення кількості вчителів.\nКитайські компанії готові взяти на себе комерціалізацію проекту. Наприклад, NetDragon хоче стати одним з перших, хто приєднається до ініціативи. Компанія вже виплатила $ 100 млн британському провайдеру онлайн-освіти Promethean World і зараз обслуговує 2,2 млн вчителів і 40 млн учнів. Вони займаються дослідженням віртуальної реальності в школах, щоб визначити, чи можна перевести навчальні програми в новий формат.\n«Ми хочемо відстежувати не тільки, як діти вчаться в класі. Ми прагнемо розуміти, як вони поводяться, коли розмовляють по мобільному телефону, просто йдуть, щоб мати повну картину», - поділився віце-президент NetDragon Саймон Леунг.\nВін також додав, що ця технологія може бути готова вже до 2017 року.\nВсі компанії, які візьмуться за впровадження проекту віртуальної реальності в школах, зможуть збирати дані тільки з дозволу батьків і офіційних опікунів дітей. Працівники шкіл, в свою чергу, повинні бути готовими до того, що технології витіснять більшість їх основних повноважень. Передбачається, що крок назустріч цифровому світу допоможе розробникам також відкрити нові здібності людини, його творчий потенціал.


Тема “гарячого серця” в творах Островського | Короткий зміст\nТема “гарячого серця” в творах Островського\nУ творчості Островського 70-80-х років важливе місце займає тема “гарячого серця”. Невпинно викриваючи “темне царство” навіть у новому вигляді європеїзованих буржуа, драматург стверджував у своїх творах високі моральні принципи, шукав у російській життя сили, які хоча б у моральному відношенні могли б протистояти стихії нестримного хижацтва, приниження людської гідності.\nУ цих пошуках він орієнтувався насамперед на представників народної середовища і демократичну інтелігенцію, людей добрих, чуйних, наділених моральною стійкістю та душевної твердістю. Такі Параша (“Гаряче серце”), Людмила (“Пізня любов”), Мелузов (“Таланти і шанувальники”). Вони думають не про себе, не про особисте благополуччя, про щастя інших, і тому завжди готові прийти на допомогу тим, хто потребує їх підтримки. Так веде себе студент-разночинец Молузов, вихований, як про те можна догадуватися, про снетительских ідеї Чернишевського і Добролюбова. Зазнавши особистого життя важке ураження (актриса Нігин, яку він любить, їде з багатієм Великатовым), Мелузов все ж знаходить собі сили не відмовлятися від благородних… ідеалів. Звертаючись До одного із своїх ідейних супротивників, він з гордістю говорить: “У нас з вами і так дуель, безперервна боротьба. Я просвещаю, а ви развращаете…”\nУ драматургії Островського останнього періоду виділяються п’єси про акторів (“Ліс”, “Таланти і шанувальники”, “Без вини винні”). Драматург добре знав артистичну середу, цінував подвижницьку працю акторів, зображав їх та більшості випадків як чесних, безкорисливих трудівників, які несуть глядачам високі ідеї гуманізму. Островський не приховує, на які поступки змушені йти його герої, щоб в умовах власницького світу мати можливість продовжувати свою театральну діяльність (Нігин в “Таланти і шанувальників”). І все ж саме актори у Островського вільні від пристрасті до наживи, здатні глибоко відчувати, страждати і радіти, допомагати ближнім. Такий, наприклад, Нещасливців (“Ліс”), утверджує благородство не тільки на сцені, але і в житті.\nП’єси Островського 70-80-х років відрізняються глибоким розумінням закономірностей історичного процесу, гострим проникненням у протиріччя епохи. Посилюється увага до морально-психологічної проблематики, до більш тонкому розкриття соціальної сутності дійових осіб.


ТМ "Масар" | VK\n'' Вершина ковбасного мистецтва ''\nФермерське господарство “ Масарівські Липки” - є одним з відомих, на Західній Україні, виробників ковбасних виробів.\nВикористовуючи свій багаторічний досвід виробництва, що ґрунтується на кращих українських традиціях,See more підприємство виробляє понад 200 тонн високоякісної продукції, під власною торговою маркою. Нині асортимент продукції ТМ "Масар" налічує більш ніж 200 найменувань різноманітних виробів. Серед них ковбаси варені, сосиски та сардельки, напівкопчені, варено-копчені, сирокопчені, делікатеси з м’яса говядини, свинини, та курятини, паштети, хлібці, зельци, шинки та шашлик.\nПрайс-лист ТМ «Масар» щомісяця поповнюється новими видами м’ясоковбасних виробів та делікатесів. Велика увага приділяється якісним критеріям продукції, - більша частина асортиментного ряду виробляється у натуральних оболонках та під чільним наглядом майстрів-технологів.\nПопит на смачну та якісну продукцію ТМ «Масар» зростає кожного дня. І тому для розвитку торгової марки створено власну мережу магазинів «Масар м’ясопродукти», що розвивається в містах Західної України. Загалом продукція ТМ «Масар» реалізується у різноформатних магазинах – як в роздрібних, так і в мережевих супермаркетах. А для підтримки іміджу торгової марки постійно проводяться рекламні кампанії та промо-акції в місцях продажу ковбасних виробів.\nЗавдяки наполегливій праці та злагодженим діям працівників ФГ « Масарівські Липки», споживач має можливість оцінити справжню якість продукції ТМ «Масар».\nИвана Богуна ул., Kopychintsy\nВідпочивай з Масар\nФестиваль «КУХОЛЬ ПИВА» розіграє за репост 3 призи для трьох справжніх поціновувачів хорошої музики і чудового пива\nОтже, розігруємо за місцями:\nПодарунок від ТМ "Ласунка"\nЯщик смачного пиваSee more\nМ'ясний кошик від ТМ "Масар"\nТримати його не нижче 3-го в списку на сторінці\nПідписатися на сторінку Фестиваль «КУХОЛЬ ПИВА»\nПідписатися на сторінку ТМ "Масар"\nПереможця визначимо 2 червня о 21:00 за допомогою сервісу random.org\nГенеральний партнер заходу - ТМ "Масар"\nВиробником продукції ТМ "Масар" є одне з найвідоміших на Західній Україні Фермерське господарство “Масарівські Липки”. Асортимент продукції ТМ "Масар" налічує більш ніж 200 найменуваньSee more різноманітних виробів. Серед них ковбаси варені, сосиски та сардельки, напівкопчені, варено-копчені, сирокопчені, делікатеси з м’яса говядини, свинини, та курятини, паштети, хлібці, зельци, шинки та шашлик.\n#кухольпива #фестиваль #пиво #мясо #масар\nПроведення практики на ФГ "Масарівські Липки"


За період з 24 по 30 вересня рятувальники Камінь-Каширського району ліквідували три пожежі\nУ вівторок, 31 липня, у селі Сошичне через попадання розряду блискавки в господарську будівлю трапилося загоряння.\nПісля перелому хребта повертається до повноцінного життя заради коханої\nНещасний випадок болюче підкосив Сашка Романюка зі села Сошичного Камінь-Каширського району Волині на його 24-річчя.\nУ Сошичному відкрили поліцейську станцію\nУ селі Сошичне Камінь-Каширського та Велика Глуша Любешівського районів розпочали роботу поліцейські станції.\nЖителю села Сошичне потрібні кошти на реабілітацію\nОлександр Романюк після тяжкої травми намагається стати на ноги.\nНа Камінь-Каширщині марнують шанси на об’єднання\nТриває робота щодо створення першої об’єднаної громади у Камінь-Каширському районі.\nСошичне: горіла сушка деревини\nУночі 21 квітня у селі Сошичне трапила пожежа у приміщенні сушки деревини.\nДопоможіть хлопцеві стати на ноги\nТак сталося, що молодий юнак опинився у інвалідному візку. Впоратися із таким ударом долі допомагають усі рідні та його кохана дівчина. Проте для того, щоб хлопець став на ноги, потрібно пройти не один реабілітаційний курс.\nНа Камінь-Каширщині продовжують шукати формат об’єднання громад\nЩо радить сошичненська школярка для медіа\nЕсе підлітків про проблеми в українських медіа засвідчують: журналістам слід вивчати запити молодої аудиторії, якщо вони не хочуть її втратити\nФлорбол, фітбол, фрізбі: як «весело стартували» у селі Сошичне\nВідбувся І-й етап відкритого Фестивалю міста Каменя-Каширського «ВЕСЕЛІ СТАРТИ» в селі Сошичне.\nЯк щедрували та колядували на гала-концерті у Камені-Каширському\nУ п’ятницю, 19 січня, у Камені-Каширському відбувся гала-концерт учасників районного етапу конкурсу «Три празники в гості».\nСошичне: зниклу лісопродукцію виявили на господарському подвір'ї\n18:09 З рук це нікому не зійде, – Савченко до голів райдержадміністрацій з приводу пожеж в екосистемах 20\n21:23 У Камені-Каширському у ДТП травмувалася людина 1186


Учитель української мови учитель української мови\nНазва Учитель української мови учитель української мови\nі літератури СШ № 2\nРоль медіа в сучасній освіті\nПсихолого-педагогічні особливості використання електронних медіа в країнах Західної Європи.\nДослідно-експериментальне вивчення ефективності використання електронних медіа в навчально-виховному процесі шкіл Канади.\nПорівняльний аналіз готовності школярів Росії і України до використання електронних медіа в навчально-виховному процесі.\nВивчення готовності педагогів України, країн СНГ і Заходу до використання електронних медіа в професійній діяльності.\nМультимедійні комп’ютерні системи, включаючи Internet.\nНавчити дітей знати і уміти працювати з будь-яким джерелом інформації.\nРозвивати здібності інтерпретувати повідомлення засобів масової інформації, розуміти різні медіатексти.\nРозвивати навички самостійної творчої роботи, пов’язаної з пошуком, обробкою і презентацією інформаційного матеріалу.\nЗдатність орієнтуватись в особистому інформаційному полі і в існуючому медіа в цілому.\nЧас, затрачений школярем на перегляд Медіа, по тривалості перевищує його зайнятість у школі.\nІнформація, яку одержують школярі із різних медіа-джерел, на відмінність від учбового матеріалу в школі володіє рядом привабливих для дітей властивостями:\nВона емоційно забарвлена, актуальна, доступна для розуміння, не вимагає заучування, не підлягає оцінюванню.\nЄ перевірочні тести. Учень сам перевіряє завдання.\nЄ тісний зв’язок школа – вчитель – учень.\nСвідомість більшості учнів орієнтована на самостійне здобуття знань.\nФормалізм у використанні Медіа-джерел.\nЗабезпеченість Interneтом лише 45% у містах і 20% у селах.\n40-50% учителів самі не досконало володіють Медіа-простором.\nСвідомість учнів не достатньо орієнтована на самостійне здобуття знань.\nНемає системи навчальних Медіа.\nНауковий пошук з питань: а) філософсько-педагогічні дослідження проблем інформатизації сучасної освіти; б) психолого-педагогічні дослідження щодо сприймання інформації; в) охорона здоров’я учнів в умовах інформатизації; г) про проблеми дистанційної освіти; д) вплив Медіа на конкретні навчальні дисципліни;\nРозроблені методичні програми проведення уроків з використанням Медіа з різних навчальних дисциплін.\nОтже, все це вимагає негайного перегляду традиційних систем виховання і навчання.\nСпробуємо звернутись до зарубіжного досвіду:\nРосія, Канада, США, Японія.\nЦіла плеяда науковців працює над питаннями: а) філософсько-педагогічні дослідження проблем інформатизації сучасної освіти; б) психолого-педагогічні дослідження щодо сприймання інформації; в) охорона здоров’я учнів в умовах інформатизації; г) про проблеми дистанційної освіти; д) вплив Медіа на конкретні навчальні дисципліни.\nРозроблені методичні програми проведення уроків з використанням Медіа з ріхних навчальних дисциплін.\nСучасні Медіа виступають як комплексні засоби засвоєння учнем оточуючого світу.\nСтихійне використання Медіа, відсутність грамотного Медіавикористання.\nВиявлені сутність, функції і освітні можливості електронних медіа;\nВраховані педагогічні аспекти застосування електронних медіа (всі учні школи мають місце з ноутбуком або комп’ютером в школі і дома).\nВизначені структурні компоненти готовності педагогів до застосування електронних Медіа у своїй роботі.\nЕкспериментально доведена ефективність виявлених засобів застосування електронних Медіа.\nЗабезпеченість шкіл матеріально-технічними засобами навчання.\nПо-новому складений навчальний план в 10-12 кл.\nСамостійне здобуття знань контролюється і заохочується.\nВчителі самостійно розробляють особисті навчальні програми.\nОхорона здоров’я учнів в нових інформаційних умовах під контролем.\nВисокий мотиваційний компонент в роботі учителя.\nПідготовка і перепідготовка педагогів до використання Медіа в професійній діяльності.\nЕлектронні Медіа розглядаються як засіб традиційні завдання обробляти в спеціальній формі.\nЕлектронні Медіа – помічники у навчанні (тестові перевірки. Учні мають систему тестових перевірок).\nЦе засіб комунікацій.\nЦе засіб моделювання дійсності.\nКінцевий результат – підвищення навчальних результатів.\nЩоденні творчі завдання учням.\nКожному учителю розкрита сутність функції, дидактичні і виховні можливості електронних Медіа.\nВиявлено педагогічні аспекти застосування електронних медіа в освіті.\nВиділені структурні компоненти готовності педагогів до застосування електронних Медіа у своїй роботі.\nРозроблені засоби використання електронних Медіа в школі.\nЕкспериментально перевірена ефективність виявлених засобів застосування електронних медіа в школі: Медіа розглядається як комплексний засіб опанування людиною оточуючого світу; вивчені специфічні характеристики електронних Медіа.\nПовна матеріально-технічна оснащеність шкіл.\nЗбалансований відбір медіаповідомлень.\nРозроблені перспективи розвитку медіапедагогіки в країні.\nОтже, без системи, плановості, психоголічної підготовки учителя, матеріальної оснащеності досягти позитивних результатів у використанні Медіа дуже проблематично.\nБезніцький Микола Григорович, учитель української мови та літератури Уманської сзш №11 ім. М. Бажана\nБезніцький Микола Григорович, учитель української мови та літератури Уманської сзш №11 ім. М. Бажана Безніцький Микола Григорович,...\nОбставини. Види обставин. Учитель української мови та літератури Летичівського нвк рудик Людмила Володимирівна\nУчитель української мови та літератури Летичівського нвк рудик Людмила Володимирівна\nУчитель української мови та літератури Учитель української мови та літератури\nПашинська Тетяна Анатоліївна – директор школи, учитель української мови та літератури\nПашинська Тетяна Анатоліївна директор школи, учитель української мови та літератури\nУрок української мови Учитель початкових класів Колеснікова О.І. Кваліфікаційна категорія "спеціаліст" кз "лсш І-ІІІ ст. №21"


Організація робочого місця письменника | Elegance and beauty\nОрганізація робочого місця письменника\nРізні письменники по-різному ставилися до питання де писати. Нора Робертс писала будинку, під шум і гри своїх малолітніх дітей, Джоан Роулінг в кафе, а Марк Твен – в окремій альтанці на фермі. Кожному автору також доведеться збудувати для себе свою систему. Щоб допомогти вам з цим, пропонуємо кілька порад про те, як краще влаштувати робоче місце і свій режим.\nЇх чимало, особливо для людини, яка до цього все життя кожен день їздив в офіс на протилежному кінці міста. Ви заощадите масу часу і грошей, які раніше витрачалися на дорогу і харчування. Це зручно – можете починати роботу прямо в ліжку і взагалі розпоряджатися собою, як захочеться. Ви можете поставити саме ту музику, яку хочете, або ж позбутися від будь-яких звуків.\nЗвичайно, те, що описано вище – ідеальний варіант. Наприклад, якщо ви інтроверт, живете одні в будинку з товстими звуконепроникними стінами. Часто все буває інакше – члени сім’ї щохвилини відволікають вас або ж сусід затіває ремонт, коли ви беретеся за найцікавішу частину сюжету. А ще до холодильника лише 10 кроків.\nРегулюємо рівень шуму\nДослідження показують, що підвищений рівень шуму знижує здатність до концентрації і продуктивність. Люди, які живуть поряд з аеропортами, мають більш високий рівень стресових гормонів в крові. Тому ваше завдання – досягти максимально можливої тиші. Навіть якщо для цього доведеться використовувати спеціальні протишумові навушники або беруші.\nПопросіть своїх домашніх не турбувати вас якийсь час, поки ви працюєте. Поясніть, що вас можна відволікати лише у разі вирішення питання життя і смерті. Вішайте на двері табличку з зазначенням часу, протягом якого ви зайняті. Також можете працювати в ранкові або вечірні години, коли всі ще сплять.\nВимкніть всі повідомлення і поставте телефон на беззвучний режим. Зменшіть запаси їстівного в холодильнику, якщо вам важко відмовитися від спокуси. Не відповідайте на дзвінки у двері, якщо нікого не чекаєте, а ще краще – вимкніть його зовсім.\nДодаємо трошки натхнення\nМедичні дослідження стверджують, що пацієнти легше переносять біль, якщо за вікнами їхньої палати розташований мальовничий вид. Інше дослідження показало, що студенти краще переносили стрес при вирішенні складних математичних завдань, якщо в кімнаті було багато рослин.\nУ ваших силах поліпшити домашню обстановку і зробити її більш привабливою до творчості. Навіть якщо за вікном абсолютно антиутопический техногенний вигляд, ви можете повісити над столом фотокалендар або поставити маленький кактус – на ваш смак.\nЩе одним чинником, який впливає на творчу продуктивність, є музика. Багато відомі письменники використовують її в процесі своєї роботи. Приміром, Борис Акунін стверджує, що це допомагає йому налаштуватися на той чи інший емоційний стан. Поекспериментуйте з жанрами і гучністю, щоб визначити свій варіант.\nРобота поза домом\nУ домашній обстановці буває дуже важко налаштуватися на робочий лад. Крім того, далеко не завжди є можливість на 100% ізолюватися від усіх відволікаючих факторів. Існує дуже багато варіантів роботи поза домом, і це дає вам велику свободу вибору:\nантикафе, коворкинги і хаби;\nвзагалі де завгодно і коли завгодно.\nВи можете працювати в одному місці або змінювати дислокацію, прогулюватися і диктувати текст. Зміняється обстановка дає багату їжу для асоціацій і виникнення нових ідей.\nЯкщо ви прихильник абсолютної тиші і самотності, то звичайно, знайти відповідне місце буде важко. Крім того, кафе і коворкинги зазвичай коштують грошей, тоді як вдома ви працюєте безкоштовно. Роботу під відкритим небом вам може зіпсувати погана погода.\nУ століття смартфонів і інтернету ви можете працювати де завгодно і коли завгодно. Використовуйте кожну вільну хвилину – у транспорті, в чергах, перервах і т. д.\nСпробуйте кілька варіантів вашого робочого «офісу», щоб визначити для себе найбільш креативну атмосферу.\nПитання вибору робочого середовища – це баланс між вашими вподобаннями і можливостями. Домашня обстановка дозволяє краще концентруватися і економити кошти, а зовнішні локації дають більше свободи і натхнення. Пробуйте різні варіанти, щоб знайти той, який краще всього підходить саме вам.


ДОРОГА ДО НОВОЇ ШКОЛИ\nІван БЕХ: Сучасне виховання ґрунтується на філософії людиноцентризму - Національна академія педагогічних наук України\nІван БЕХ: Сучасне виховання ґрунтується на філософії людиноцентризму\nПід час серпневих веб-конференцій, що проводили фахівці Національної академії педагогічних наук України, зокрема йшлося про створення умов для цілісної самореалізації дитини, партнерство шкіл і громадських організацій, формування національно-культурної ідентичності. Про це розповідає Іван БЕХ, директор Інституту проблем виховання НАПН.\nПріоритетом суспільства є духовно розвинена особистість, і без досягнення цієї мети важко говорити про якісну освіту. Сучасне виховання ґрунтується на гуманітарній методології, яка пов’язана з філософією людиноцентризму, психологопедагогічним осмисленням життя зростаючої особистості у високій культурі.\nНа зміну інформаційнознаннєвій моделі освіти нині йде освіта ціліснорозвивальна, орієнтована на створення умов для розвитку духовності зростаючої особистості на основі загальнолюдських і національних цінностей, надання допомоги в життєвому самовизначенні, громадянській і професійній компетентності й цілісній самореалізації. У рамках цієї парадигми й було представлено розвивальновиховні методики на серпневих вебконференціях для вчителів «Учені НАПН України – українським учителям». Їх головна ідея – забезпечення максимальної активності особистості, яка зростає.\nЗа способами реалізації виховання має розгортатися згідно з концепцією «Нова українська школа» як процес духовної взаємодії, взаєморозуміння, глибиннощирого спілкування, рівноправних дружніх відносин вихователів і вихованців.\nСпівробітники Інституту проблем виховання, зокрема, презентували освітянській спільноті такі тематичні блоки:\nформування в учнівської молоді готовності до захисту Вітчизни;\nнаціональнопатріотичне виховання: нові виклики та досягнення;\nпатріотичне виховання за програмою «З Україною в серці»: інтерактивні методики;\nформування соціальної компетентності дитини в умовах ДНЗ;\nнавчання фізичної культури в основній школі;\nконцептуальні завдання мистецької освіти України на сучасному етапі.\nУ контексті військовопатріотичного виховання підростаючої особистості нині особливою увагою користується організація навчальновиховного процесу з предмета «Захист Вітчизни». Під час вебконференції науковий співробітник лабораторії фізичного розвитку та здорового способу життя Інституту проблем виховання НАПН Борис Шаповалов наголосив, що виконання концепції вивчення цього навчального предмета в загальноосвітніх навчальних закладах дасть змогу не тільки ефективніше організовувати навчальновиховний процес, а і підвищити престиж військової служби як виду державної служби й культивувати ставлення до солдата як до державного службовця.\nУ сучасному світі особливо важливими є питання формування готовності громадян до дій в екстремальних ситуаціях. Тому актуальним є впровадження у процес формування готовності допризовної молоді до захисту Вітчизни сучасних технологій, які є складовою частиною поліцейського хортингу. Це – Поліцейська система самозахисту і контролю (ПССК) і Система самозахисту та виживання (ССВ).\nЗавідувач лабораторії громадянського та морального виховання Інституту проблем виховання НАПН Тетяна Окушконаголосила на партнерстві ЗНЗ і громадських організацій у національнопатріотичному вихованні. Партнерство може ефективно розгортатися у площині чотирьох наскрізних ліній в освіті: громадянська відповідальність, здоров’я і безпека життєдіяльності, екологічна безпека та сталий розвиток. Сьогодні Інститут проблем виховання НАПН України спроможний разом зі школами, які готові до такого співробітництва, розпочати підтримку пілотних проектів партнерства ЗНЗ і громадських організацій. Разом з тим, нині доцільно розглядати інші формати партнерства, якот: об’єднану мережу партнерів, педагогічний клуб партнерівноваторів чи міське об’єднання соціальних партнерів. У сучасних умовах ефективними у національнопатріотичному вихованні дітей і молоді є інноваційні форми і методи роботи. Це, зокрема, тренінгові технології з національнопатріотичного виховання та критичного мислення, ігрирепортажі «Видатні імена сучасної України», «Видатні українці, що прославили Батьківщину»; звітмандрівка «Білі плями на карті України», «Сюжетні замальовки рідного краю», «Моя земля – земля моїх батьків»; патріотичні флешмоби; презентація роликів (мультфільмів), соціальної реклами на патріотичну тематику, виготовлених дітьми й учнівською молоддю; реальні або віртуальні подорожі (історичними музеями України чи місцями історичних подій); конкурси есе, біографічних розвідок; дебати на патріотичну тематику та ін.\nУ доповіді наукового співробітника лабораторії громадянського та морального виховання Інституту проблем виховання НАПН Катерини Журби було розглянуто виклики формування національнокультурної ідентичності (ідеологія, цінності, релігія, історична упередженість, маніпулювання свідомістю) та чинники (історична правда, історична пам′ять, національні ідеали, національна гідність, національна самосвідомість, патріотизм). Формування національнокультурної ідентичності ґрунтується на національному світогляді, національній культурі, мові, національній ідеї та базових моральних цінностях (свобода, любов, відповідальність, гідність, справедливість), що характеризують національнокультурну ідентичність особистості, рівень її вихованості. Усе зазначене обумовлено необхідністю осягнення й засвоєння національнокультурних цінностей українського народу, поновлення історичної пам’яті, збереження національної аутентичності та традицій. Водночас формування національнокультурної ідентичності має здійснюватися на основі рівноправного діалогу з усіма етносами і народами, що проживають на теренах України.\nЕфективне застосування інтерактивних методик з національнопатріотичного виховання за програмою «З Україною в серці» представили заступник директора з науковоекспериментальної роботи Інституту проблем виховання НАПН Жанна Петрочко та завідувач лабораторії фізичного розвитку та здорового способу життя Валентина Кириченко. Вони наголосили: в національнопатріотичному вихованні надзвичайно важливо використовувати арттехнології, що дає змогу передавати соціальноважливу інформацію за допомогою яскравих художніх образів, збурюючи емоційну сферу особистості. Зокрема, запропоновано використовувати наступні арттехнології:\nтехнології сучасного театру (публіцистична вистава, пластичнохореографічна вистава, драматична вистава, гумористична вистава);\nхудожньоприкладні технології (колажування, графіті, 3Dінсталяції, інфографіка);\nігрові технології (народні, військовоспортивні, сюжетнорольові з елементами театралізації, історикоспортивні ігри, зокрема: «Сокіл» («Джура»), «Хортинг», «Козацькі забави», «Юний прикордонник», «Юний поліцейський» тощо);\nфото– й відеотехнології (фотовиставки, фотоконкурси, фотофільми, відеоролики, анімаційні фільми);\nівенттехнології (квести, флешмоби, перформанси).\nТакі технології максимально відповідають інтересам і потребам нинішньої юні, яка звикла сприймати світ крізь призму «кліпового мислення», яскраві дисплеї мобільних телефонів чи монітори комп’ютерів. Саме тому арттехнології можуть стати дієвим інструментом формування патріотичної позиції молодої людини у ставленні до процесів, які відбуваються зараз в українському суспільстві, й водночас допоможуть оновленню методичного інструментарію педагогів і вихователів.\nОдним із провідних напрямів державного стандарту в галузі дошкільної освіти та державного стандарту середньої загальноосвітньої школи є спрямованість на реалізацію принципу дитиноцентризму, забезпечення життєдіяльності дитини як важливої складової повноцінного розвитку особистості. У контексті розуміння таких вимог і розгорталися доповіді співробітників лабораторії дошкільної освіти Інституту проблем виховання НАПН Ольги Рейпольської (завідувача), Світлани Васильєвої, Олени Острянської. Науковці виокремили пріоритетні напрями спрямування виховної роботи з дошкільником: інтеграція в соціум, спілкування та спільна діяльність, формування відповідальності, совість як внутрішня етична інстанція, статус, авторитет. Оновлення змісту, форм і технологій виховної роботи відбувається шляхом урізноманітнення форми організації освітнього процесу.\nПровідний науковий співробітник лабораторії дошкільної освіти і виховання Інституту проблем виховання НАПН Вікторія Рагозіна актуалізувала проблему забезпечення наступності освітніх ланок – дошкільної і початкової шкільної у системі загальної освіти України, що особливо важливо в умовах освітньої реформи. Пріоритетні напрями наступності: погодження мети освіти у дошкільній і початковій освіті; збагачення освітнього змісту початкової школи різними видами дитячої діяльності творчого характеру й водночас усунення регламентованого навчання у дошкільних та осучаснення форм і методів роботи з дітьми у дошкільних і загальноосвітніх навчальних закладах.\nПріоритетними є інтерактивні методи навчання й виховання, серед яких найбільший розвивальновиховний ефект забезпечують такі: полілог, «акваріум», «мікрофон», «мозкова атака», «броунівський рух», моделювання, складання інтелектуальних карт, розв’язання проблемнопрактичних ситуацій, конструювання понять, проектів.\nСучасне розуміння системи компетентностей особистості, зумовлене, зокрема, підготовкою нового освітнього стандарту, висвітлила завідувач лабораторії естетичного виховання та мистецької освіти Інституту проблем виховання НАПН Оксана Комаровська. Поперше, компетентності формуються в учня наскрізно – від початку навчання до випуску зі школи; подруге, потребують порівняльної рефлексії відносно вимог попереднього державного стандарту (редакція 2011 року), в якому також було закладено компетентнісний підхід.\nСтворення художньоосвітнього простору школи дає змогу інтегрувати: поперше, зміст різних предметів художньоестетичного циклу; подруге, зміст мистецьких дисциплін та інших, немистецьких предметів; потретє, навчальний і виховний компоненти освітнього процесу. Актуальною є методика художньої драматургії уроків мистецтва та позакласних виховних заходів мистецького і немистецького змісту.\nФорми естетиковиховної роботи мають визначатися в кожному закладі на основі попереднього прогнозування, що спирається на встановлення взаємодії структурних компонентів художньоосвітнього простору (художніх подій і діяльності суб’єктів з їх організації та змістового наповнення художньопредметного поля закладу).\nТак тематичне проблемне поле демонструє розгортання науковопедагогічної рефлексії співробітників Інституту проблем виховання НАПН України відповідно до актуальних суспільних тенденцій та освітніх трендів.\n«Освіта України», №38, 2 жовтня 2018 р.


Цього року лише на 150 першокласників більше ніж торік. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / Цього року лише на 150 першокласників більше ніж торік\nЦього року лише на 150 першокласників більше ніж торік\nУ цьому році в Дніпропетровську в перший клас піде 8848 дітей, це на 150 осіб більше, ніж у минулому році.\nПро це повідомив начальник управління освіти і науки Дніпропетровської міської ради Володимир Гречин на прес-конференції . Не оминув він увагою і реформу середньої школи від Дмітрія Табачніка.\n«Міністерством освіти і науки України затверджено новий стандарт освіти початкової школи. 1-й клас у цьому році має нові підручники, оновлення підручників буде потім здійснюватися і на 2-й клас і далі. Нове в навчальному процесі - введення вивчення іноземної мови з 1-го класу. З другого класу будуть введені елементи інформатизації. Крім того, нововведення і в оцінюванні - оцінок, які всі звикли бачити в щоденнику, не буде, а буде вербальна оцінка діяльності, контакт між вчителем і учнем», - розповів Володимир Гречин.\nЗа його словами, вчителі Дніпропетровська готові до викладання різних іноземних мов з першого класу.\n«Проведена перепідготовка вчителів іноземної мови через інститут післядипломної освіти. Крім того, проведена перепідготовка вчителів початкових класів, які мають право викладати іноземну мову. Тобто, сьогодні проблеми у викладачах іноземної мови немає. Викладатися можуть 4 мови: англійська, німецька, французька та іспанська. Клас ділиться на підгрупи - від 8 до 10 осіб », - пояснив чиновник.\nТеги: діти, мова, освіта


Едінбург (велика Британія): Едінбург путівник, все про Единбурзі\nЕдінбург (Велика Британія)\nКорисна інформація для туристів про Единбурзі у Великобританії — географічне положення, туристична інфраструктура, карта, архітектурні особливості і визначні пам’ятки.\nФото: Едінбург (велика Британія) Единбург – столиця і друге за величиною після Глазго місто Шотландії. Древній і прекрасний, він привертає до себе більше 1 мільйона туристів кожен рік, поступаючись за цим показником лише Лондону.\nНайбільш ранні археологічні знахідки, що свідчать про поселення тут людей, що датуються бронзовим віком. Римляни, які прийшли сюди в I столітті нашої ери, зіткнулися тут із кельтським плем’ям, називав себе «вотадины». Тільки в 950 р. до н. е. тут встановилася влада скотів, і, під все більш усиливавшимся німецьким мовним впливом, місто стало називатися Едінбург.\nВже до XII століття Единбург був добре розвиненим, укріпленим містом. Поселення концентрувалися навколо замку на Замковому пагорбі і навколо Холирудского абатства. Місто розвивався і процвітав протягом як Середньовіччя, так і епохи Відродження. У 1603 році шотландський король Яків VI успадковує також англійський та ірландський престоли і переносить свою резиденцію в Лондон. Англія об’єднується з Шотландією особистою унією, однак Шотландія залишається незалежною державою зі своїм парламентом. У 1707 році набуває чинності «Акт про унію», і утворюється Парламент Великобританії, шотландський парламент розпущено, що призводить до масових заворушень і безладів. Знову в парламент Шотландії з’являється тільки в 1998 році.\nУ XVII столітті межі міста все ще позначені міською стіною. Через брак землі під забудову в місті розвивається багатоповерхове будівництво, з’являються будинку в 10 і навіть 15, прообрази сучасних хмарочосів. Багато хто з цих будинків збереглися в Старому місті. У XVIII столітті цю проблему намагаються вирішити, і з’являється Нове місто – зразок міського планування і забудови того часу. Осушується озеро Нор Лох, що займало долину на північ від міста. Новий місто будується за планом – два широких головних проспекту і з’єднують їх перпендикулярні вулиці. Заможні жителі переїжджають у нову частину міста, і зараз Новий місто – це місце, де збереглася найбільша кількість зразків георгіанській архітектури. З 1995 року Старий і Новий місто входять в список об’єктів Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.\nВ Единбурзі безліч визначних пам’яток і музеїв, які обов’язково варто подивитися. Единбурзький замок, що височіє на Замковій скелі над містом, був побудований в XII столітті. Прекрасний старовинний собор Святого Джайлса вражає красою вітражів і віялових перекриттів стелі. Холірудскій палац – літня резиденція королеви Єлизавети II, куди вона обов’язково приїжджає кожне літо.\nУ місті безліч музеїв. У Національній галереї Шотландії представлені полотна Вермеєра, Рубенса, Тиціана, Тінторетто, Ван Дейка, Ель Греко, Рембрандта, Ватто, Гейнсборо, Моне, Гогена, Піссаро, Сезанна та інших великих художників. Національна портретна галерея – це зібрання портретів знаменитих шотландців. Музей письменників присвячено творчості Вальтера Скотта, Роберта Бернса, Роберта Льюїса Стівенсона та інших шотландських письменників і поетів. У Музеї дитинства можна подивитися на величезну колекцію дитячих іграшок всіх країн і епох. Любителі екзотики можуть відправитися на екскурсію по Единбурзьким катакомбах, любителі традиційних прогулянок – в зоопарк або Королівський ботанічний сад.\nУ серпні В Единбурзі проводиться найбільший в світі щорічний Единбурзький фестиваль, в рамках якого або одночасно проходить кілька тематичних фестивалів. В цей період населення міста подвоюється через наплив туристів. Найбільше глядачів збирається на Замковій еспланаді під час барвистого ходи шотландської піхоти під звуки волыночных оркестрів – Единбурзької Тату.\nВулиці нового міста Принсес-стріт, Джордж-стріт і торговий центр Сент-Джеймс – це район модних магазинів і бутиків. Грассмаркет, Лотіан-роуд і Роуз-стріт – район модних ресторанів, пабів і нічних клубів. Тут же зосереджена нічне життя міста.\nДаремський замок (Durham Castle) опис і фото. Великобританія: Дарем\nМузей міста Кентербері (Canterbury Heritage Museum) опис і фото. Великобританія: Кентербері\nКоролівський коледж Кембриджського університету (king’s College) опис і фото. Великобританія: Кембрідж\nБлошині ринки Уельсу – адреса, фото. Час роботи блошиного ринку в Уельсі


Вже існують кілька вельми дотепних і багатообіцяючих проектів використання енергії морських хвиль. Але останній норвезький проект, мабуть, перевершив усі попередні. Вчені з Інституту індустріальних досліджень в Осло запропонували щось принципово нове. Недалеко від берега в море укладаються бетонні блоки. Їх розміщують таким чином, щоб вони впливали на хід хвиль і концентрували їх на прибережній смузі завдовжки в 400 метрів.\nЗавдяки цьому хвилі досягають висоти від 15 до 30 метрів. Потім хвилі направляються в воронкоподібний канал, де висота їх зростає ще більше. Таким чином, заповнюється резервуар, піднятий на висоту 100 метрів над рівнем моря. Накопичена в резервуарі вода стікає безперервним потоком на лопатки звичайних гідротурбін. За підрахунками вчених, одна така електростанція може дати від 800 до 2000 мільйонів кіловат-годин енергії на рік.\nРадіо хвилі дроблять бетон


Продавати словами: креативний копірайтинг Чорної п’ятниці в Україні - PRO ІДЕЇ\nАвтор: Гоцалюк Галина 27 Листопада, 2020 Час для прочитання: 8 хв.\nЯкі слова вибирають бренди, щоб привернути увагу до пропозицій Black Friday.\nЧорна п’ятниця — всесвітній день розпродажів, започаткований в США. Щороку перша п’ятниця після Дня подяки виділялася високими знижками та офіційно відкривала сезон різдвяних сейлів. Період найбільших знижок року майже завжди припадає на 23-29 число — останню п’ятницю листопада.\nЗ кожним роком культура Чорної п’ятниці все більше популяризується в Україні, тому бренди комунікують ледь не весь листопад, щоб привернути увагу покупця як можна раніше. Цього року українські магазини почали використовувати цей інфопривід ще на початку листопада, а напередодні самої Чорної п’ятниці запустили креативні кейси з цікавими копірайтерськими рішеннями. Нумо, з’ясуймо, як бренди грали зі словами.\nЦього року Цитрус комічно обігрував неоднозначне слово “віджали”. Покупці трактували такий кейс по-різному: “віджали” в когось, “віджали”, немов з яблука сік, “віджали” у спортзалі.\nComfy на офіційному сайті зробили інтерактивного песика, який спілкується з потенційним клієнтом прямо з годинника Apple Watch. Песик по-дружньому вітається “прівєтікі” та інформує клієнтів про знижки.\nБагато компаній обігрували словосполучення “Чорна п’ятниця”. Eldorado пропонує усім “закуп’ятницю”.\nВпровадження карантину вихідного дня теж внесло свої корективи. Так торговий центр “Проспект” запрошував в Ельдорадо на шалений розпродаж буднів, натякаючи на кризову ситуацію в країні.\nА магазин техніки Allo на честь Чорної п’ятниці влаштував п’ятницю-“ніжнятницю”.\nYves Rocher влаштували просто Friday Party з величезними знижками.\nДля Parfums кожен рутинний день — новий привід для знижок. На честь Чорної п’ятниці компанія запропонувала цілу інструкцію, як споживачеві обдумано купувати товари. І справді, хто з нас хоча б раз не втрачав глузд під час шалених знижок?\nЧорна п’ятниця на Parfums — кайфець по-чорному!\nДні шалених знижок на честь Чорної п’ятниці в Eva називають “цими днями”. Двозначно, але інтригує.\nНасичений рожевий – брендовий колір Будинку іграшок, тому і Чорна п’ятниця в Будинку іграшок не чорна, а брендово-рожева.\nYakaboo теж не стояли осторонь креативних копірайтерських експериментів. Хто, як не книжники, можуть влаштувати справжній “чорнозлив”?\nНавіть бібліотека імені Лесі Українки підхопила тренд на сторінці Facebook та закликала усіх читати “по чорному”. Так багато, як ніколи!\nДжерело: Публічна бібліотека імені Лесі Українки\nМилий песик з Ашану не дозволить своїм улюбленим покупцям прогавити, чи прогавкати усю п’ятницю без покупок в Ашані.\nСільпо теж пропонує багато знижок покупцям. Тільки тсс!\nТорговий центр Ocean Plaza продає все за знижками до 80%, не продаються лише друзі.\nДжерело: Ocean Plaza\nМи чекали, що Фоксі викине цього разу – новий танок, пісню. І не вгадали. На Чорну п’ятницю Фоксі звіріє, а ціни тремтять.\nУкраїнські копірайтери люблять Чорну п’ятницю за можливість експериментувати та застосовувати всі світові тренди для досягнення однієї мети – привернути увагу та збільшити продажі компанії.


Вікторія Василівна “врятувала” свого сина від бідної нареченої, вона ж йому непара. Але знала б вона, як їй все аукнеться через роки. Та тільки такі люди не можуть по-інакшому вчинити →\nAdmin Комментарии к записи Наречений заявив нареченій, що любить іншу прямо на весіллі. Він вказав на неї, і ніхто не зміг стримати сліз… отключены\nAdmin Комментарии к записи Мoя мама nрoміняла мeне на нoвого чoловіка. – В дuтячuй бyдuнок її здaй, я нe збupаюся її гoдуватu, – кpuчав вiтчuм.І я noтраnuла в дuтбудuнок. Зустpіла я їх чеpез рoкu, вoнu змiнuлuся до невniзнання. отключены


Баварія - Айнтрахт 5-1: дивитися онлайн трансляцію матчу Бундесліги на стадіоні Альянц Арена 18.05.2019 - Телеканал Футбол\nПредставляємо онлайн матчу, в якому вирішиться доля власника срібної салатниці.\nВітаємо, шановні любителі футболу! Footballua.tv проведе текстову трансляцію матчу 34-го туру чемпіонату Німеччини, в якому Баварія на домашній арені буде приймати Айнтрахт! Зустріч відбудеться в місті Мюнхен, на стадіоні Альянц Арена. Обслуговувати матч буде бригада арбітрів на чолі з Сашою Штегеманном (Німеччина). Старт трансляції - о 16:30.\nУ матчі першого кола Баварія розгромила суперників з рахунком 3:0. Що стосується останніх матчів команд, то мюнхенці зіграли 0:0 з РБ Лейпциг, відклавши визначення чемпіона до останнього туру. Айнтрахт же поступився вдома Майнцу з рахунком 0:2, що зменшило шанси команди на потрапляння в Лігу чемпіонів.\nУ складі господарів в цьому матчі навряд чи зможуть зіграти травмовані Мануель Ноєр, Хаві Мартінес і Хамес Родрігес. Що стосується гостей, то їм швидше за все не допоможуть Талеб Тавата, Себастьян Роде і Марк Штендера.\nБагата історія протистоянь двох клубів налічує 105 матчів в різних турнірах. За цей час мюнхенці здобули 57 перемог, 22 гри закінчилися внічсью і 26 перемог на рахунку команди з Франкфурта.\nНагадаємо, Баварія презентувала нову домашню форму. Відмінна дизайнерська робота.\nВідзначимо, що Пауло Дибала цього літа може перейти в Баварію. Назріває гучний трансфер.\nМалиновський став чемпіоном Бельгії у складі Генка (ВІДЕООГЛЯД)


31 серпня в Черкаській області вакцинувалися проти коронавірусу 5 345 осіб » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\n31 серпня в Черкаській області вакцинувалися проти коронавірусу 5 345 осіб\nЗа 31 серпня в Черкаській області вакцинувалися проти коронавірусу 5 345 черкащан. Як інформують у Черкаській ОДА, про це повідомила заступниця голови Лариса Кошова.\nУ Черкаській області вже зроблено 334 373 щеплення. Першу дозу отримали 191 272 осіб, завершили вакцинацію 143 096 осіб.\nЗокрема, щеплення CoviShield отримали 16 198, CoronaVac – 103 322, Pfizer – 100 722, Astra Zeneca – 46 318, Moderna – 67 813.


Видавці мертвих поетів - ZAXID.NET\nВидавці мертвих поетів\nІвано-франківське видавництво «П'яний корабель» та їхня «похмура література»\nОльга Перехрест, 14 липня 2017 1\n«Дітям стає страшно, якщо дорослі бояться говорити про смерть».\nНезалежне видавництво «П'яний корабель» з'явилось у 2015 році. Заснували його івано-франківський поет Мірек Боднар та перекладачка Христина Михайлюк. Їхнею мрією було перекласти українською мовою та видати вірші легендарного музиканта та поета, лідера гурту The Doors, Джима Моррісона.\nІ, хоча переклад був готовий вже давно, несподівано восени 2016 року дебютом молодого видавництва стала збірка культового польського поета Рафала Воячека, який писав у другій половині 1960-х. Третьою книжкою стала збірка німецького поета Ґеорґа Гайма, який жив на рубежі ХІХ і ХХ століття. Цікаве спостереження: Джим Моррісон помер у 27 років, Рафал Воячек покінчив життя самогубством у віці 25 років, Ґеорґ Гайм загинув, коли йому було 24.\nМірек і Христина неодноразово повторювали: у всіх їхніх авторів помітний вплив поезії Артюра Рембо (зрештою, недарма на честь його вірша видавництво і назвали). Хтось з читачів вважають таку літературу похмурою, але на думку видавців, такі тексти просто дозволяють поглянути на деякі речі глибше.\nПід час мистецького фестивалю Porto Franko, який відбувався в Івано-Франківську, молоді видавці розповіли ZAXID.NET, чи можна прожити на гроші, зароблені за три книжки і кого з мертвих (і живих) вони планують видавати надалі.\nУ вас зараз є вже три книжки. А після трьох книжок можна почати говорити хоча б про попередні підсумки. Тож чи ви не переоцінили попит на таку літературу?\nХристина Михайлюк: Ми не мали ілюзій з самого початку, що попит буде шаленим. Все відбувається якимись хвилями. Є періоди ліпших продажів, а є гірших. Поки що це навіть не хвилі, а кардіограма. Процес відбувається повільно, але ми знаходимо своїх читачів, які стають постійними. Ми розуміємо: якщо їм сподобалась перша книжка, друга, то ймовірно, що вони куплять і наступну.\nМи не мали цього на меті, але так виглядає, що ми починаємо формувати своє середовище. Буде перебільшенням казати, що ми знаємо всіх читачів в обличчя, але половину – знаємо точно. Але якщо дивитись по фінансових підсумках, поки що це не бізнес. Це все ще благодійність.\nЄ шанс, що ця благодійність переросте в бізнес? І від чого це залежить?\nХ.М.: Це залежить від того, скільки книжок ми зможемо видати. Нормальні обороти у видавництві починаються після 20 виданих книжок. Коли у тебе є певний асортимент, починаєш почуватись вільніше. Коли є більший вибір – розумієш, що можеш більше вкладати. Ми побачили це на «Книжковому Арсеналі»: думали, що книжка Моррісона буде продаватись найкраще – але всі три наші книжки продавались однаково. Сподіваємось, якщо так буде йти і далі, то зможемо видати наступні книжки.\nВидавництво переклало і видало культових авторів для американської, польської та німецької літератури\n(фото "П'яного корабля")\nУ випадку з поезією Джима Моррісона на вас працює репутація самого Моррісона. У випадку з польським поетом Рафалом Воячеком, з якого ви почали, вам довелось спочатку розповідати, хто він такий. Як це було - починати з автора, якого майже ніхто не знає в Україні?\nМірек Боднар: Воячек вийшов першим незаплановано. Спершу мав бути Моррісон. Але дуже затягнулися перемовини з правовласниками. А в нас був ґрант від Польського Інституту у Києві на збірку Воячека – ми мали видати її до кінця літа минулого року.\nХ.М.: А втрачати ґрант не хотілось. Ми так і будували промо-кампанію видання: більше розповідали про Воячека, бо з Моррісоном взагалі нема сенсу це робити – всі і так все знають.\nВірш Рафала Воячека зі збірки "Незакінчений хрестовий похід"\n(фото Тані Богуславської)\nПросто і Рафал Воячек, і Ґеорґ Гайм – про обох я дізналась від вас. Виходить, що ви займаєтесь просвітництвом, розповідаючи про таких авторів. Чи усвідомлювали, що вам доведеться розповідати про них?\nХ.М.: Підбором авторів займається здебільшого Мірек, у нього кращий літературний смак.\nМ.Б.: Це зараз надто голосно сказано – «вибором авторів». Бо переклади Моррісона і Воячека вже були готові.\nХ.М.: Але переклад Гайма – це був твій вибір. У Мірека ширший літературний бекґраунд, він знає про багатьох авторів, яких хотів би видати українською. Я довіряю йому. Але не люблю такі гучні слова, як «просвітництво». Це, напевно, здебільшого бажання поділитись тим, що тобі подобається, але воно чомусь невідоме.\nМені здається, у «П’яного корабля» вже є репутація «похмурого видавництва» (в хорошому сенсі) – бо це така темна і декадентська література. Це ви так навмисне задумали?\nМ.Б.: Я б не сказав, що ми видаємо аж таке похмуре. Моррісон не похмурий, він більше філософсько-наркотично-алкогольний.\nУривок з вірша Джима Моррісона\nХ.М.: Та ні. Відверто кажучи, це справді похмура література. Ми любимо такі тексти, бо вони дуже глибокі – вони відкривають такі грані, які по-іншому не побачиш. У випадку, скажімо, Воячека через його біологічність і брутальність проглядаються дуже глибокі, світоглядні речі. Ясна річ, що ми самі не читаємо постійно тільки таку літературу. Але оскільки це ніша, яка видалась нам не зайнятою, і вона нам певною мірою близька – ми вирішили її заповнювати. Бо, крім нас, ніхто поки що такого не робить.\nМожливо, поява українських перекладів таких культових авторів зараз почне впливати на нове покоління письменників?\nМ.Б.: Воно по-любому вплине. В лютому ми були в Тернополі зі збіркою Моррісона. І там був один хлопчина, Іван Поливода, який теж пише, він підійшов і сказав: «Я от дуже зачитуюсь вашим Воячеком. Я писав вірші, але коли прочитав Воячека, то став писати саме так». Він дав мені їх почитати – і це справді були хороші вірші. Тобто я вже бачу, що ці тексти якось впливають. У того ж Джона Гнатіва я читав дуже круті тексти. І я бачу, що вони певною мірою написані під впливом Воячека. Притому, що не йдеться про епігонство.\nХ.М.: А просто відголоски цих текстів.\nМ.Б.: Тобто не скажеш, що чувак дере з Воячека. Бо це не так.\nХ.М.: Коли це все починалось, трохи менше року тому, ми відслідковували наших читачів – це було можливо, бо їх було не так багато. То нас здивувало, що серед дуже різного контингенту дуже мало було молодих поетів та літераторів. Були юристи і біотехнологи – але мало з літературної тусовки. Згодом нам вдалось достукатись і до них.\nЧиїх перекладів взагалі бракує в Україні, з таких культових авторів?\nМ.Б.: Та багато кого.\nХ.М.: Чарльза Буковскі.\nМ.Б.: У Буковскі був «Поштамт» перекладений, єдиний поки що.\nХ.М.: І всіх бітників.\nАле бітників Андрухович часткового перекладав.\nМ.Б.: Там лише по кілька віршів. У Польщі, наприклад, Аллен Ґінзберґ, Френк О’Гара, Ґреґорі Корсо – ця вся потужна американська поезія ХХ століття – всі вони окремими збірками вийшли ще в 70-80-х. Тобто ще за життя. А у нас дотепер немає окремої збірки Ґінзберґа. Та в нас навіть нема окремої збірки Волта Вітмена. Тільки Максим Стріха колись видавав «Улюблені вірші поетів Америки», то там було трохи з Вітмена.\nЧи потрібні українській літературі для свого розвитку переклади чужих письменників?\nХ.М.: Це вводить українську мову у світовий контекст. Це двобічний зв’язок: бо це корисно і для української мови, це збагачує мову. Народжується щось класне й нове, чого раніше не було. Це цікаво навіть як гра: як текст зазвучить твоєю рідною мовою? І в той же час ти показуєш, що така мова взагалі існує на літературній мапі – що нею перекладають тексти.\nНе було бажання згодом переключитись на переклад українців на експорт?\nХ.М.: Я це роблю. Але оскільки стало дуже багато адміністративної роботи з видавництвом, то останнім часом не мала змоги цим займатись. І поки що важко знайти видавців-партнерів закордоном. Мені подобається ця ідея, бо є кого перекладати – але для цього треба заводити контакти закордоном.\nМ.Б.: Перш за все для цього треба їздити по всяких Франкфуртах, а в нас не дуже є на це час.\nЗараз читачі стали більш вимогливими до перекладів, а помилки частіше помічають та обговорюють. Чи йде це на користь перекладацькій роботі і видавничому світу загалом? Чи це сприймається як білий шум?\nХ.М.: Думаю, це все на користь. Тепер, перед публікацією, треба перечитати текст тричі. І рівень самоцензури підвищується у тих, хто причетний до видання книжок.\nМ.Б.: При чому ті відгуки у Фейсбуці, які час від часу з’являються, – багато з них не фахові. «Це поганий переклад, бо мені слово не сподобалось». Думаю, це впливає на роботу перекладача. Навіть я деколи після тих всіх срачів починаю дивитись на свої переклади і намагаюсь знайти, чи я «не передав куті меду».\nІ, як мінімум, це впливає на продажі. Роман Малиновський розповідав на «Книжковому Арсеналі», срач довкола «непозбувної бентеги» Фаулза зробив такий розголос, що 10-тисячний наклад роману «Маг» продався за місяць. Але, гадаю, то більше впливає на молодих перекладачів. Не думаю, що старші це відслідковують.\n"Якщо Джеймс Джойс, Вільям Берроуз або Хантер Томпсон – це специфічна література і її ніхто не купує, то куди ми зі своїми Воячеками і Гаймами взагалі ліземо?"\n(фото Дениса Овчара)\nНаскільки український ринок ще відкритий до появи нових видавців?\nМ.Б.: Та постійно, майже кожен тиждень, з’являється якесь нове видавництво.\nЧи є потреба у цьому, чи вистачить читачів на таку кількість видавництв?\nХ.М.: Напевно, через рік-два буде видно.\nМ.Б.: Хтось залишиться, хтось зникне. Зараз багато видавництв з’явилось, які роблять акцент на нон-фікшн. Але я думаю, що ця хвиля пройде і спаде.\nХ.М.: Я читала в перекладача Андрія Рєпи, що коли мова йде про бум нон-фікшну, то мало би йтися про, наприклад, Жака Дерріду чи Ролана Барта. Але йдеться про те, як стати мільйонером чи як стати щасливим. Є тонка межа між нон-фікшном і бульварною літературою. Виглядає зараз, що після розмальовок наступним кроком став саме нон-фікшн: читач трохи підріс і вже не тільки малює, а й трохи читає. Але наступним етапом мало би стати щось серйозніше.\nТи згадуєш про Дерріду, але ось ті ж Komubook заявили, що їхню літературу ніхто не читає, бо немає читачів на авторів, яких вони видають. І це вертає до питання: чи є читачі для такої літератури, особливо тієї, що видаєте ви?\nМ.Б.: Я думаю, що Павло Швед трохи перегнув, коли все це так драматично розповідав. Напевно, він просто вклав у цю справу багато грошей і хотів швидкого фідбеку. А воно йде трохи повільніше. І він дещо погарячкував і написав той відкритий лист. При тому, що їм всі від самого початку писали і радили, що видавати п’ять книжок за раз – це забагато. Видайте одну-дві – і будете більше збирати грошей, ніж через це розпорошення уваги на п’ять різних видань. Я вже колись казав, що якщо Джеймс Джойс, Вільям Берроуз або Хантер Томпсон – це специфічна література і її ніхто не купує, то куди ми зі своїми Воячеками і Гаймами взагалі ліземо?\nХ.М.: Купують. Починають замислюватись, що література буває і такою. Але це дуже, дуже повільний процес. Ми просто одразу знали, що це буде тяжко, повільно і не буде жодного буму. Тому ми тішимось навіть маленьким чи середнім показникам продажів.\nМ.Б.: І ще на певні книжки можна знайти ґранти.\nХ.М.: Але це важко з англомовною літературою, яку ми хотіли б багато видавати.\nМ.Б.: Британці та американці майже не підтримують переклади своїх авторів.\nХ.М.: Вони знають, що ти їх і так перекладеш і видаси. А менші нації, наприклад, чехи чи поляки, – стараються.\nВидавати мертвих авторів – простіше чи легше? Вони на вас не поскаржаться – але ви не зможете покликати їх на презентації.\nМ.Б.: Власне, тому ми намагаємось робити мультимедійні презентації, з кіном і музикою.\nХ.М.: Щоб компенсувати відсутність, смерть автора. В технічному плані – я навіть не знаю, чи легше, бо ми ще не працювали з живими авторами. Все одно є питання купівлі прав, і воно завжди найтравматичніше – бо завжди є процес переговорів з правонаступниками. Мені здається, що якби автор був живий, то у багатьох випадках ми би одразу знайшли спільну мову. А правонаступники, якими можуть бути дуже далекі родичі або взагалі незнайомі люди, можуть бути дуже віддалені від цього всього.\nПід час фестивалю Porto Franko «П'яний корабель» влаштував мультимедійно-музичну презентацію віршів Джима Моррісона\n(фото Porto Franko)\nЧи будете працювати з живими письменниками?\nХ.М.: Будемо, але це точно не будуть бестселери The New York Times чи дуже гучні імена.\nМ.Б.: Я от дуже хочу, щоб ми десь найближчим часом видали кілька поетичних збірок Ґері Снайдера (а він ще живий).\nКого наступного хочете видавати?\nМ.Б.: На черзі має бути Вацлав Граб’є, це такий чеський бітник.\nХ.М.: Його переклала Софія Челяк. Але це буде десь на початку 2018 року. До того часу, може, ще щось видамо – але це залежить від переговорів з правовласниками. У нас страшенно багато ідей. Ось Мірек мріє видати Гантера Томпсона.\nМ.Б.: Його оповідання та статті. Вони дійсно дуже круті. Я не був великим його фанатом, «Страх і ненависть в Лас-Веґасі» мені була так собі. А оці матеріали, які він писав для журналів, ґонзо-журналістика – це було реально круто.\nХ.М.: А ще незабаром буде український автор з Івано-Франківська. Його багато хто знає, але не як письменника. Сподіваюсь, що його вдасться видати до кінця року. Це коротка проза, написана українською та російською мовами. І, напевно, це буде арт-бук з фотографіями.\nЄ ще хтось з українських письменників, хто міг би до вас потрапити?\nМ.Б.: Є, чернівецький поет Вадим Коваль. Він народився в Росії, потім переїхав з батьками в Чернівці. Багато його віршів з’являлось у перших випусках журналу «Четвер». Вірші дійсно дуже хороші. І це такий «наш» персонаж: він загинув у 29 років, в 1996 році, на залізничному переїзді. Він їхав в машині з якоюсь молодою сім’єю. Машина заглохла на переїзді і їх збив потяг. Всі лишились живі, окрім нього.\nХ.М.: До цієї книжки ми вже маємо готові ілюстрації. Їх робив художник Валентин Колонтай, який мешкає зараз у Львові. Вони зроблені у техніці станкової графіки. Але не знаю, коли видамо цю збірку.\nВзагалі, я колись від когось з видавців чула, що видавати поезію – не прибутково.\nХ.М.: Ми просто не дуже думаємо про це. У нас загорається бажання, що хочемо видати книжку – і все. Це не дуже професійно, але щиро.\nМ.Б.: Ми не оперуємо поняттями бізнесу. Саме тому в нас досі благодійність, а не бізнес.\nХ.М.: На ці прибутки можна скромно прожити, мабуть. Але тільки коли ти багато працюєш і багато розказуєш про свій продукт. Ми б також хотіли видавати прозу, але коротку. Романи у найближчі роки видавати не плануємо.\nМірек Боднар і Христина Михайлюк: "В нас досі благодійність, а не бізнес"\nВ Івано-Франківську є кілька видавництв: «П’яний корабель», «Лілея-НВ», «Вавилонська бібліотека» (яку можна було рахувати ще до того, як цей проект оформився у видавництво), Discursus. Яким є видавниче життя у місті?\nХ.М.: Ми постійно підтримуємо контакти, один одному допомагаємо. Тут є реальне видавниче середовище. Якось всі вчимось один в одного. Василь Карп’юк перед реєстрацією свого видавництва консультувався з Василем Іваночком. Коли ми реєструвались, то про все розпитували Василя Карп’юка. Тепер, коли Роман Малиновський реєстрував своє, то питався в нас. Ми тут ділимось своїми комерційними таємницями, якщо можна так сказати. Добре, що у Франківську з’являються власні видавництва, бо літературна аура тут є вже давно.\nПри наявності такого середовища, аури і непоганих письменників – чому немає якогось фестивалю чи іншої великої публічної літературної події?\nХ.М.: Бо нам цього не треба. Бо всіх, кого тобі треба, можна запросити на пиво. Це трошки пафосно звучить, але це Франківськ – тут можна зустріти в один день всіх патріархів сучасної української літератури. Нам не конче йти на фестивалі, щоб побачити франківських авторів, які нам цікаві. І читачам так само. Тут все дуже відкрито. Нам пощастило жити в такому місті, де не надто багато мешканців і не надто мало. І всі, кого ти любиш, є на відстані витягнутої руки. Ростислав Шпук казав, що у Франківську в другій половині дня нема з ким привітатись, бо з усіма привітався у першій.\nПросто мені це завжди було дивно, чому тут нема якогось локального фестивалю. Бо, наприклад, у Тернополі є фестиваль «Ї», у Запоріжжі – Книжкова толока, в Ужгороді – «Березневі коти», у Вінниці робили Artgnosis, Coda Fest та Intermezzо. Це стає нормальним, що менші міста роблять свої літературні тусовки. А Франківськ, при всіх умовах, такого не має.\nХ.М.: Бо у нас просто кожен день фестиваль! Зараз поруч може пройти Тарас Прохасько з дитячим візочком, пізніше, цілком ймовірно, Юрій Андрухович. Якщо ти хочеш з кимось поспілкуватись, то можеш просто підійти. Всі відкриті. Якби ми не придумали презентацію віршів Моррісона у форматі каверів на The Doors, не знаю, чи хтось прийшов би слухати нас з Міреком, бо всі знають, що за дві години нас можна буде послухати у «ГОСТі» чи іншому пабі.\n"Нам пощастило жити в місті, де всі, кого ти любиш, є на відстані витягнутої руки"\n(фото: "Квадрат Курбаса")\nЯкщо це задовольняє читачів – то це добре.\nМ.Б.: А у Франківську мало читачів. Ми майже не продаємо свої книжки тут. Основна публіка – це Львів і Київ.\nХ.М.: І ще Одеса та Харків. Продажі у Франківську найгірші. Може, це тому, що тут ми даруємо свої книжки.\nМені спало на думку, що цей напрям, з бітниками – це певною мірою є продаж ностальгії. Останні кілька років багато західних журналістів пишуть, що у масовій культурі найкраще продається саме ностальгія. Фактично, ви й працюєте у цьому полі.\nМ.Б.: Окрім того, що це – ностальгія, це ще й хороша література.\nЦікаво, чи ця хороша література не видається такою хорошою саме тому, що вона була раніше? А не тому, що вона є актуальною.\nХ.М.: Це цікаве питання. Дивись: згрубша, ми видаємо те, що було написано раніше, не зараз. Бо нам здається, що те, що написане зараз, ще не пройшло цензуру часом і ще не конче має якусь цінність. Я стараюсь бути в контексті того, що видається зараз. Але мало що чіпляє. Все якесь вторинне. Ми видаємо ХХ століття – але не ХХІ.\nМ.Б.: Бо ще не всі вмерли.\nХ.М.: Ну так, бо їх же ще треба везти на презентації, бронювати готелі, бавити три дні…\nТак ось у чому зиск видавати мертвих поетів :)


Вимоги Ощадбанку до позичальника по іпотеці: при яку зарплату дають кредит на житло, чи можна взяти без офіційного доходу, а також умови для об'єкта нерухомості - Нерухомість - 2020\nБудь-якому потенційному позичальникові, природно, хотілося б вибрати для себе найнадійніший банк, який пропонує іпотечний кредит на вигідних умовах, з низькими процентними ставками.\nПеревіреної фінансової організацією з багаторічним стажем успішної роботи і високою надійністю є Ощадбанк. У свою чергу, всі банківські компанії теж хотіли б залучити надійного і платоспроможного позичальника, тому висувають свої вимоги.\nУмови, при яких можливе отримання іпотечної позики в Ощадбанку, такі:\nПотенційний позичальник повинен бути громадянином Росії.\nКредитування можливо тільки в російських рублях.\nМінімальна вікова планка для отримання позики - 21 років, а максимально можливий вік розглядається індивідуально в кожному конкретному випадку. Пенсіонерам також можливо отримати іпотечний позику, але вік клієнта на момент повного погашення іпотеки не повинен перевищувати 75 років.\nПозичальник повинен бути зареєстрований в тому ж регіоні, де він планує купувати об'єкт нерухомості. Також необхідна наявність там відділення Ощадбанку.\nВимоги до стажу роботи: загального трудового стажу повинен бути не менше одного року і не менше півроку повинен становити стаж на одному робочому місці (на момент отримання іпотечного кредиту).\nНа замітку. У разі ж, якщо потенційний позичальник отримує заробітну плату на рахунок, відкритий в Ощадбанку, то вимоги до стажу роботи дещо інші: стаж на одному (актуальному) місці роботи повинен становити не менше трьох місяців, а загальний стаж - не менше півроку.\nПлатоспроможність потрібно обов'язково підтверджувати. Дохід для отримання кредиту повинен бути досить високим і стабільним, адже виплачувати доведеться щомісяця до 40% від заробітної плати. Також можливе залучення до іпотеки поручителя або созаемщика (в основному - другого чоловіка), тим самим Сбербанк підстраховує себе від ризиків невиплати кредиту.\nКредитна історія повинна бути бездоганною. Не повинно бути ніяких непогашених заборгованостей і прострочень не тільки в Ощадбанку, але і в будь-яких інших фінансових організаціях.\nПри якому доході і зарплати дають іпотечний кредит?\nРозберемося, який дохід потрібен, щоб взяти іпотеку тут. Безумовно, кожну заявку на надання іпотеки Сбербанк розглядає індивідуально, але існує одне чітке загальне правило: щомісячний дохід позичальника повинен бути в 2 рази більше, ніж сума щомісячного платежу по кредиту. В ідеалі було б, якщо іпотечні виплати складуть 40% від доходу.\nВраховується не тільки конкретний розмір заробітної плати, а й сума грошей, що залишилися після обов'язкових виплат: по аліментах, інших позик або інших зобов'язаннях.\nНа сьогоднішній день для того, щоб без проблем отримати іпотечний позику, заробітна плата у позичальника повинна становити не менше 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Якщо її розмір нижче, тобто деякі способи, які дозволять все-таки оформити цікавить позика:\nПри збільшенні тривалості терміну позики щомісячні виплати стають менше.\nМожна скористатися особливими умовами, запропонованими Ощадбанком для молодих сімей.\nПідібрати для покупки квартиру за нижчою ціною.\nЯкщо є в наявності будь-яке житло, то можна спробувати надати його в якості застави. Про те, як взяти іпотеку в Ощадбанку під заставу наявної нерухомості, ми розповідали тут.\nВиплатити початковий внесок збільшеного розміру.\nЧи можна взяти житло в кредит без наявності доходу?\nКоли потенційний позичальник надає пакет документів при зверненні в банк із заявкою на іпотеку, то в числі документів обов'язково надається інформація про рівень платоспроможності.\nВажливо! Сбербанк розглядає тільки офіційні доходи, які можливо підтвердити довідкою 2-ПДФО, тому без наявності офіційного доходу іпотека в Ощадбанку неможлива. Саме дані цієї довідки беруться за основу для розрахунку щомісячних платежів і загальної суми кредиту в цілому.\nЯким умовам повинен відповідати об'єкт нерухомості?\nСбербанк (як і будь-який інший банк) зацікавлений в тому, щоб заставна нерухомість була ліквідною. Тому при виборі іпотечної програми потрібно звертати увагу не тільки на процентну ставку, але і на ті вимоги, які банк висуває до об'єкта нерухомості. Будь-яке житло має бути комфортним для проживання.\nПри виборі квартири потрібно керуватися наступними правилами:\nБудинок, в якому знаходиться цікавить квартира, не повинен розташовуватися поза міською межею або в неблагополучному районі.\nЗнос багатоквартирного будинку не може перевищувати 70%, він не повинен бути старим.\nВерхній і перший поверхи не в пріоритеті.\nБудинки, рік побудови яких 1970 і раніше, вважаються неліквідними.\nЧи не підходять будинку, які планують розселяти або реконструювати.\nКвартира повинна знаходитися в задовільному санітарно-технічному стані. Обов'язкова наявність санвузла, газової або електричної плити, централізованої системи опалення, повинна бути гаряча і холодна вода, вентиляція на кухні обов'язкове.\nНе повинно бути ніяких неузаконеним перепланувань.\nНа квартирі не повинно бути ніяких обтяжень.\nКвартира повинна знаходитися у власності у продавця не менше трьох років.\nВимоги до приобретаемому дому пред'являються наступні:\nФундамент будинку і несучі стіни повинні бути побудовані з бетонних блоків або цегли.\nОбов'язкова наявність необхідних побутових комунікацій (система опалення, водопровід, вентиляція, санвузол, електрика).\nРозташування будинку не повинно бути сильно віддалене від будь-яких великих поселень і від відділення Ощадбанку.\nНа замітку. Будинок, розташований в межах міста, буде більш ліквідним, ніж у видаленні від міста.\nНаявність під'їзних доріг обов'язково.\nУ районі розташування даного об'єкта нерухомості повинна бути добре розвинена інфраструктура.\nБудинок повинен бути окремо стоять, не мати статус аварійного.\nДана земельна ділянка повинна ставитися до категорії земель з дозволеним використанням. Він повинен підходити для використання під садівництво, ведення особистого підсобного господарства або будівництво будинку.\nЗемельна ділянка має бути оформлений у власність продавця, якщо власників кілька, то необхідно від кожного з них отримати дозвіл.\nПовинно бути обов'язково проведено межування кордонів ділянки.\nТранспортна доступність ділянки повинна бути хорошою.\nПовинно бути доступно електро- і водопостачання.\nПлоща земельної ділянки не може бути менше 5 соток.\nНа нашому порталі ви знайдете покрокову інструкцію, як взяти іпотеку в Ощадбанку, а також кілька порад, що робити, щоб отримати схвалення, і в разі відмови.\nПитання оформлення іпотечного кредиту, безумовно, дуже непростий і підійти до його вирішення потрібно з усією відповідальністю. Пильна увага потрібно звернути не лише на збір необхідних документів, але і на вимоги, які банк виставляє до об'єкта нерухомості. Щоб даремно не витрачати час, потрібно заздалегідь ознайомитися з цими вимогами і вже відповідно до них підбирати житло.\nДивіться відео: Юридичний блог. Кредитні спори. Звернення на іпотеку. (Січень 2020).\nCopyright 2020 \_ Ваш персональний юрист \_ Важлива інформація для охочого взяти іпотеку в Ощадбанку: вимоги до позичальника і нерухомості


Наростання політичної кризи, Історія України - Лазарович М.В. Бібліотека українських підручників\nНаростання політичної кризи\nСитуація в Україні з кожним днем погіршувалася. Розхитане війною економічне життя занепадало. Голод примарою ходив по Росії і зачепив Чернігівщину. Продовольчих запасів було мало. Петроград вигрібав з України все, що можна було. І цим обмежувалася його продовольча політика. Податків ніхто не платив. Селянство, змучене війною, революцією, розорялося. Суд, поліція не функціонували. З фронту масово втікали солдати, посилюючи безладдя в країні. Центральна Рада й Генеральний секретаріат ніяк не могли вирватися з тенет Тимчасового уряду, нерозв'язаними залишалися економічні, земельні, воєнні питання.\nСвідченням того, що налаштованість Центральної Ради на федерацію з Росією в середині 1917 р. вже не відповідала революційному піднесенню значної частини суспільства, став збройний виступ Українського полку ім. гетьмана П. Полуботка, сформованого наприкінці червня з солдатів-українців, які чекали відправлення на фронт. Прагнучи радикальним способом розірвати зачароване коло, в яке потрапила українська влада, а з нею і все суспільство, близько 5 тис. полуботківців у ніч з 17 на 18 липня захопили частину центру Києва й закликали Центральну Раду проголосити державну незалежність. Проте в ході вуличних боїв повсталі зазнали поразки від військових частин, відданих УЦР. У результаті, полк було розформовано і вислано на фронт, а керівників виступу ув'язнено і звинувачено військовою прокуратурою у "спробі відокремлення України від Росії". Патріотично налаштованих військових було звільнено лише в 1918 р.\nВосени 1917 р. на арену політичної боротьби в Росії активно вступила найрадикальніша частина російської соціал-демократії — більшовики. Вони висунули ідею переростання демократичної революції у т. зв. соціалістичну. Спочатку більшовики хотіли добитися цього мирним шляхом, але після невдалої спроби підняти на поч. липня 1917 р. повстанця в Петрограді і таким чином захопити владу — взяли курс на збройну боротьбу і встановлення диктаторської влади, яку вони завуальовано називали диктатурою пролетаріату.\nРеволюційний запал, у якому було багато утопічного і жорстокого, наростав. Визріла революційна криза. Процеси, що відбувалися в країні, забезпечили більшовикам підтримку пролетарських мас, особливо в індустріальних центрах. Потужна агітація і пропаганда, що закликали до "експропріації експропріаторів", дали результати. У ніч з 6 на 7 листопада в результаті збройного перевороту влада в Петрограді перейшла до рук більшовиків (з 1927 р. свій прихід до влади вони стали називати Великою жовтневою соціалістичною революцією), які мали тепер більшість у радах. Тимчасовий уряд було повалено.\nНа думку західних істориків, надзвичайно потужну організаційну та пропагандистську діяльність більшовиків у Росії, порівняно з діяльністю всіх інших партій, разом узятих, фінансував німецький уряд, зацікавлений, щоб у країні, яка була одним із чільних представників Антанти, не припинялася революція. Зокрема, Р. Пайпс оцінював загальну суму фінансування російського більшовизму еквівалентом в 9 т золота.\nВ Україні ситуація розвивалася неоднозначно. Події у Петрограді підтримали робітники кількох українських міст, особливо Донецького басейну. В інших містах, зокрема в Києві, народ підтримував політику партій, які входили в Центральну Раду. Вороже до більшовицького перевороту в Петрограді поставилися штаб Київського округу і підпорядковані йому війська. Вони могли виступити проти революції і проти українства. Тому 7 листопада було утворено "Крайовий комітет для охорони революції на Україні", куди увійшли представники військових організацій Центральної Ради, Київської ради робітничих і солдатських депутатів та всіх партій, які до них належали. Центральна Рада виступила зі зверненням до громадян України, у якому пояснювала, що це громадське новоутворення потрібне, щоб запобігти відновленню царського самодержавства.\nНаступного дня після повалення Тимчасового уряду відбулося засідання Малої Ради, де було прийнято відозву про повстання більшовиків. У ній підкреслювалося: "Визначаючи, що влада яку державі, так і в кожнім окремім краю повинна перейти до рук усієї демократи", вважаючи недопустимим перехід усієї влади до рук Рад робітничих і солдатських депутатів, які являються тільки частиною організованої революційної демократії, Українська Центральна Рада через це висловлюється проти повстання в Петрограді".\nЗдобувши всю повноту влади в Росії, більшовики в Україні, на Дону й Кубані зазнали поразки. У Києві 11—13 листопада 1917 р. дійшло до збройного зіткнення штабу Київського військового округу, який продовжував підтримувати Тимчасовий уряд, більшовицьких військових частин і українського полку, сформованого з делегатів III Всеукраїнського військового з'їзду, що підтримував Центральну Раду. Боротьба закінчилася поразкою штабу, який виїхав на Дон, і придушенням більшовицького повстання. Після від'їзду з Києва вірних Тимчасовому уряду військ уся влада перейшла до Центральної Ради. З різних місць України на її адресу надходили заяви зі словами підтримки. У відозві до населення Центральна Рада закликала до спокою, порядку й підпорядкування українській адміністрації. Тоді ж уряд України поповнили нові генеральні секретарі, які представляли УСДРП і УПСР.


93 - S4actie2 - Дневники - bigmir)net\n24 июня´08 0:14 Просмотров: 478 Комментариев: 0\n93. Поняття та види цивільно-правових договорів.\nДоговір — одна з центральних категорій цивільного права. У широкому значенні його можна розглядати в трьох аспектах:\n-\tяк підставу виникнення правовідносин;\n-\tяк власне правовідношення, що виникло з цієї підстави;\n-\tяк форму, що приймає відповідне правовідношення.\nУ даному випадку договір — це підстава виникнення правовідносин, тобто юридичний факт, що лежить в основі зобов'язання і відповідно до ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. У цьому значенні згідно зі ст. 626 ЦК України договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.\nДоговір — найбільш поширений вид правочинів. Лише незначна кількість односторонніх правочинів не входить до числа договорів (наприклад, заповіт). До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не витікає з закону або самого договору. Як і будь-який правочин, договір є вольовим актом, причому в даному випадку слід говорити про спільну волю сторін договору, їх спільне волевиявлення, що втілюється у договорі.\nВтілення спільного волевиявлення сторін договору можливе лише за умови забезпечення свободи договору як принципу, що гарантує відсутність зовнішнього впливу на його учасників. ЦК України закріпив принцип свободи договору, що був відсутній у цивільному праві за радянських часів, оскільки тоді більшість договорів між підприємствами не мали характеру вільного волевиявлення, а базувалися на адміністративних актах, актах планування тощо. Принцип свободи договору, закріплений ст. 627 ЦК України, означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 6 ЦК України, яка визначає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; вони мають право врегулювати у договорі, передбаченому актами цивільного законодавства, свої відносини, не врегульовані цими актами; сторони у договорі можуть також відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати відносини на свій розсуд; сторони у договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.\nСлід зазначити, що свободу договору не можна ототожнювати з уседозволеністю, з правом вважати себе вільним від зобов'язань, накладених договором. ЦК України у ст. 629 встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.\nВажко переоцінити значення договору, оскільки через нього забезпечується цивільний, товарно-грошовий оборот у суспільстві, він втілює у собі динаміку цивільно-правових відносин. Через договір забезпечується задоволення інтересів учасників обороту, оскільки економічний інтерес однієї сторони може бути забезпечений задоволенням інтересу другої сторони. Саме тому договір, що базується на взаємній зацікавленості сторін, забезпечує розвиток цивільного обороту та економіки, що виявилось не під силу командно-адміністративній економіці. Унікальність договору як правового явища полягає у тому, що договір як спільне волевиявлення сторін, домовленість власне приватних осіб набуває характеру норми права, що забезпечується примусовою силою держави, і в свою чергу надає організованості, порядку і сталості економічним відносинам.\nРізноманітність форм та видів договорів вимагає їх певного впорядкування і, отже, класифікації, що здійснюється за різними ознаками. Найважливішою є класифікація за такими ознаками:\n-\tрозподіл обов'язків між сторонами (односторонні та двосторонні);\n-\tнаявність зустрічного відшкодування (відплатні та безоплатні);\n-\tмомент виникнення договору (реальні та консенсуальні).\n-\tдоговори основні і додаткові;\n-\tосновні та попередні;\n-\tдоговори, укладені на користь контрагентів та на користь третіх осіб;\n-\tдоговори речові та зобов'язальні тощо.\nПевна класифікація за правовими наслідками здійснюється на такі групи договорів, як:\n-\tдоговори про передачу майна у власність чи інше речове право (купівля-продаж, міна, дарування тощо);\n-\tдоговори про передачу майна у тимчасове користування (оренда, лізинг, прокат тощо);\n-\tдоговори про надання послуг (доручення, комісія, перевезення тощо);\n-\tдоговори на виконання робіт (зокрема підряд);\n-\tдоговори на передачу результатів творчої діяльності (авторські, ліцензійні тощо);\n-\tдоговори про спільну діяльність (установчий договір тощо), інші групи договорів, виділені за окремими критеріями.\nДоговори односторонні та двосторонні.\nДоговір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. До односторонніх договорів можна, зокрема, віднести договори доручення, дарування, займу.\nДоговір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Двосторонніми є більшість цивільно-правових договорів. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.\nДоговори відплатні та безоплатні.\nДо відплатних належать договори, за якими кожна зі сторін має отримати від контрагента певне відшкодування (наприклад, при купівлі-продажу, підряді тощо). Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Більшість цивільно-правових договорів є відплатними. До безоплатних треба віднести договори безоплатного користування, дарування, у деяких випадках — доручення (коли воно здійснюється безоплатно).\nДоговори реальні та консенсуальні.\nКонсенсуальними є договори, що набувають сили з моменту досягнення сторонами згоди, а реальними — договори, що визнаються укладеними з моменту, коли на підставі досягнутої згоди здійснюється виконання за договором — передача контрагенту певного майна. Більшість цивільно-правових договорів є консенсуальними. Реальними є договори займу, зберігання, перевезення вантажу тощо.\nДоречно підкреслити, що наведені класифікації договорів є, певним чином, умовними, оскільки за домовленістю сторін договору в окремих випадках однорідні договори можуть виявитись у різних групах класифікації.\nДоговори основні та додаткові. Суть поділу договорів на основні та додаткові полягає у тому, що додаткові договори є залежними від основних, слідують за ними, і в разі визнання недійсним основного договору недійсним є і додатковий. Проте визнання недійсним додаткового договору не впливає на дійсність основного договору. Додатковими, зокрема, є всі договори, що спрямовані на забезпечення виконання зобов'язань (зокрема договори застави, поруки тощо). Про певну самостійність додаткового договору свідчить те, що він визнається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма суттєвими умовами договору. Суттєві умови додаткового договору можуть міститися і в основному договорі, однак у будь-якому разі йдеться про два договори.\nДоговори основні та попередні. ЦК України вперше легально дано визначення поняття попереднього договору, хоча у господарській практиці та звичаях ділового обороту такий вид договору давно відомий. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.\nПопередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, — у письмовій формі.\nСторона, що необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.\nЗобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (терміну), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію щодо його укладення.\nДоговори, укладені на користь контрагентів і третіх осіб.\nВідповідно до ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь не контрагента за договором, тобто сторони, що бере участь в укладенні договору, а третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.\nДоговори речові та зобов'язальні. Сутність розмежування цих видів договорів полягає в тому, що об'єктом речових договорів є не дії зобов'язаної особи, а безпосередньо речі, коли договір породжує у контрагента речове право, зокрема право власності. Речовий договір, отже, має бути реальним, оскільки при таких договорах відсутній розрив у часі між укладенням договору і виникненням речового права, і договір спрямований не на виникнення зобов'язання з передачі речі, а саме на передачу речі.\nЦивільне право розрізняє такі різновиди договорів, як публічні та договори приєднання.\nВідповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона — підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).\nУмови публічного договору, що суперечать ч. 2 ст. 633 ЦК України та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.\nЗгідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише приєднанням другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.\nДоговір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які, звичайно, мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.


ПриватБанк порадував українців: "Безкоштовно тільки в лютому" - Новини Українці\nПриватБанк порадував українців: "Безкоштовно тільки в лютому"\nПриватБанк озвучив приємну новину для українців\nЕкономіка 4 лютого, 10:40\nУ мережі на офіційній сторінці ПриватБанку повідомили хорошу новину для користувачів банківськими послугами. Співробітники ПриватБанку повідомляють, що приходить найкращий час для того, щоб відкрити свій банківський рахунок саме в їхньому банку.\nВідповідну публікацію ПриватБанк розмістив на своїй офіційній сторінці в Twitter.\nВідомо, що ПриватБанк є найпопулярнішим банком України на сьогоднішній день. Але, на превеликий жаль, його користувачів не влаштовує те, як він працює: то співробітники банку занадто нав'язливо пропонують свої послуги, то сам банк неякісно надає свої послуги.\nНа офіційній сторінці Приватбанку повідомили найостаннішу новину про їхню роботу.\n"Якщо ви чекали на знак аби створити поточний рахунок у Приваті – це він Півлютого ПриватБанк відкриває бізнесу рахунки безкоштовно та обслуговує 3 місяці без абонплати", - пишуть на сторінці банку.\nКрім цього, вони прикріпили картинку, на якій написано, що за минулий рік ПриватБанк збільшив кількість активних клієнтів МСБ на 17%.\nПост Приватбанку в Twitter\nЮзери соціальної мережі відреагували на цю новину і не змусили чекати з відгуками під новиною такого характеру.\n"які переваги порівняно з конкурентами? для прикладу-монобанк", "Насувається нова ера заблокованих фопівських рахунків, як я бачу", "Операції з валютними рахунками так само будуть з 11 по 17 годину доступні?", "Що таке" півлютого"?", "Так-то, приватбанківська якість обслуговування", - пишуть користувачі банківських послуг.\nКоментарі на пост Приватбанку в Twitter\nНагадаємо, що у мережі розлючений клієнт Приватбанку розповів про те, що співробітники банку не виконують свою роботу.\nЯк раніше повідомляв портал "Українці", у мережі повідомили про те, що українські жителі не повертають свої борги ПриватБанку.\nТакож портал "Українці" писав, що жителі України обурені нахабною роботою співробітників ПриватБанку.


Виготовлення архітектурної візуалізації і анімації для інвесторів\nСтворення 3D графіки для презентації проектів\nВиготовлення фотореалістичної візуалізації\nІдея – візуалізація – втілення!\nВикористовуючи тривимірну графіку ми створимо яскраві та інформативні архітектурні візуалізації для виставок і презентацій, рекламних буклетів та відеороликів. Фотореалістичне зображення об’єкта суттєво полегшить процес переговорів, спростить процес продажу, зробить Ваші матеріали більш виразними, наочними та інформативними. Зображення чи анімацію можна синтезувати з будь-якого ракурсу, вписати в існуюче середовище, змоделювати навколишній ландшафт, оперативно змінити сам об’єкт або його частини.\nМи підготуємо ваші об’єкти до участі в міжнародних виставках (MIPIM (Канни, Франція), SkyScape (Абу-Дабі, ОАЕ) та інших) грамотно виконавши всі етапи робіт від аналізу ділянки і створення архітектурної концепції, до рекламного буклету та відеоролика. Допоможемо впевненому втіленню Ваших ідей.\nДосвід і професіоналізм наших співробітників, виконання повного спектра робіт: проектування, візуалізація, архітектурне макетування, кошторисні розрахунки, а так само значне портфоліо дозволяє нам, по праву, займати лідируючі позиції на ринку архітектурної візуалізації України.\nОтримання інформації: креслення, ескізи, фотографії\nСтворення тривимірної моделі об’єкта. узгодження деталей\nГотова архітектурна візуалізація. Виготовлення макетів для друку та відео


Прохор, Никанор, Тимон та Пармен – перші диякони | uapc.te.ua\nГоловна > Новини > Прохор, Никанор, Тимон та Пармен – перші диякони\n10 серпня християни молитовно вшановують пам’ять святих апостолів від 70: Прохора, Никанора, Тимона та Пармена. «Їх поставили перед Апостолами, і вони, помолившись, поклали на них руки.» (Діяння апостолів 6:6) Завдяки мужності та премудрості мужів, святі апостоли обрали їх для звершення милостивих справ і служіння ближнім.\nЗа церковними преданнями перші диякони померли у різний час та у різних місцях, але ми вшановуємо їх пам’ять соборно та з великою повагою.\nСвятий Прохор спочатку був супутником апостола Петра. Після Успіння Божої Матері святий був зі святим апостолом Іоанном Богословом, разом з яким побував на острові Патмос. Після повернення в Никомидію він продовжив свої турботи про становлення християнської церкви. Святий Прохор прийняв мученицьку кончину в місті Антіохії.\nСвятий Никанор мученицьки постраждав у перший день відкритих гонінь на християн разом з багатьма іншими віруючими.\nСвятий Тимон був єпископом міста Басторіі в Аравії. Постраждав від рук юдеїв і язичників за проповідь віри Христової. Його кинули в піч, але благодать Божа зберегла його від вогню і він вийшов звідти неушкодженим. За переданням його розіп’яли вниз головою на хресті.\nСвятий Пармен довго і вірно проповідував християнство в Македонії, але помер від тяжкої хвороби.


Нардепам треба дати по 60 тис грн чистої зарплати, замість 136 тис з надбавками, – ректор у Львові – Прес-клуб\n«Чому в Україні, зазвичай, змагаються за владу покидьки й антиукраїнці – і переважно перемагають?» – таке питання поставив під час презентації книги «Антиукраїнець», що відбулася у Львівському пресклубі, її автор Олександр Савченко, ректор Міжнародного інституту бізнесу, професор.\n– Це відбувається тому, що влада у нас є джерелом збагачення, – пояснив він. – А якщо вона – джерело надприбутків, то кого вона притягує найбільше? Тих, хто найбільше любить гроші. Аж поки ми не зробимо владу місцем, де ти не заробляєш гроші, а втрачаєш, нічого не зміниться.\n– Дуже проста система. Люди які йдуть у владу, на будь-яку владну посаду, від судді до мера маленького міста, до президента – укладають угоду зі суспільством: будь-які мої доходи від будь-якого бізнесу йдуть в бюджет відповідного рівня, а під час мого перебування на посаді я житиму на зарплату. Тоді до влади потраплятиме менше бізнесменів. Коли за владу змагається «махровий» бізнесмен і «ботанік»-юрист, економіст чи «офісний планктон» або скромний політичний бюрократ (такі теж потрібні!), то хто переможе? Як правило, перемагають бізнесмени. А «ботанік», коли доривається до влади і бачить гроші, не може встояти перед спокусою і перетворюється на корупціонера. Така природа більшості людей, нічого не вдієш.\n– Я опитав близько 100 депутатів минулого скликання і багатьох міністрів. Кажуть, що вважали мене серйозною людиною, а я так дурниці пропоную… Ніхто не хоче жити на зарплату. Мало! – каже Олександр Савченко.\n– Все визначається за середньою зарплатою в Україні. Скажімо, зарплата президента – це десять середніх українських, умовно 100тис. грн. Депутатам я би дав по шість – 60 тис. І це багато, бо європейські мають менше – три середніх. Але я пропоную, щоб вони включали в цю зарплату: тут і лікування, і подорожі. Адже нині в них «чистої» зарплати 36 тис. грн, а з надбавками виходить усі 136 і більше. Міністри 140 тис. пишуть, заступники по 360 мають… Такий безлад діється, навіть в Африці такого немає! А урядовцям і політикам так скажу: хочете більшу зарплату – зробіть усе, щоб збільшилась середня у державі. Все просто, – підсумовує професор.


У Севастополі студенти живуть у «Будинку жахів» | Вікна-Новини\nУ Севастополі студенти живуть у «Будинку жахів»\nVideo: У Севастополі студенти живуть у «Будинку жахів»\nСтуденти Севастопольського національного університету прозвали свій гуртожиток «Будинок жахіть». Світлини однієї з кімнат, які студенти виклали в соціальну мережу, просто таки розірвали Інтернет. Та керівництво тільки руками розводить, бо на ремонт бракує грошей.\nВ кімнаті жахіть студентського гуртожитку обідрані шпалери, розвалені ліжка. Від пилу і бруду нічим дихати. Господарів оселі «Вікна» вдома не застали, тож екскурсію доводилося проводити завідувачці гуртожитку. Віра Іванівна каже, що студенти самі роблять зі своїх кімнат реальні свинарники.\nПодібну кімнату отримав свого часу і четвертокурсник Артем Самісько. На попередників, зізнається студент, не скаржиться, бо й сам полюбляє розводити безлад і ненавидить його прибирати. Із жахом пригадує вересневий тиждень свого першого курсу. Коли після раніших мешканців ремонт довелося робити.\nТа Артем ще не найгірший насельник гуртожитку. Віра Іванівна за десятки років завідувачкою цілу фотовиставку студентського нехлюйства має. Серед найцікавіших і найбридкіших світлин – таргани в каві та сміття в холодильнику.\nНайбільших нехлюїв з гуртожитку виселяють. Інші за помешкання щомісяця сплачують майже 200 гривень. Та попри це грошей на ремонт, кажуть у ректораті університету, все одно бракне. Цьогоріч вистачило лише на ремонт душових та каналізації.\nНа ремонт вибитих дверей, розбитих шибок і понівечених шпалер універ фінансів не має. Тож кому не подобається у виші, радять озброїтися молотком, цвяхами і шваброю. Це для першокурсників буде першим уроком самостійного життя.