Мельбурн, Австралія - відпочинок, погода, відгуки туристів, фотографії\nГоловна сторінка » Міста » Мельбурн\nМельбурн є столицею австралійського штату Вікторія і другим за величиною містом країни. Також він досить давно зарекомендував себе як культурний центр країни, де проводиться безліч міжнародних концертів, виставок спортивних подій, наприклад Гран-прі Формули 1.\nМісто Мельбурн (Австралія)\nМельбурн (також Мельборн, англ. Melbourne) завжди вважався досить багатим містом — недалеко від нього свого часу були знайдені золоті поклади. Після цього сюди почали стікатися іммігранти з усіх країн світу, тому сьогодні майже 1/3 мельбурнців мають найрізноманітніші етнічні корені. З таким різноманіттям населення, з трамваями, що гуркотять, і монументальною європейською архітектурою турист легко може забути, що знаходиться в Австралії.\nКількість населення 4 529 500 осіб (2015 рік)\nЗаснований 30 серпня 1835 року\nПлоща 8806 км²\nЩільність населення 453 чол/км² (2015 рік)\nВалюта австралійський долар (aud)\nЧасовий пояс UTC 10, влітку UTC 11\nПоштовий код 300-303\nМіжнародний телефонний код 613\nКлімат в Мельбурні схожий на південноєвропейський — морський і м’який, на стику субтропічного і помірного, з досить прохолодною зимою і жарким літом. Прибережне розташування міста рятує його від тривалих періодів посухи. Усі сезони року тут чітко виражені. Найкращим часом для відвідування Мельбурну є період з жовтня по квітень. Літо в місті досить жарке — до 40 °C. Австралійська зима ж відносно холодна, вночі іноді трапляються заморозки до – 2,8 °C.\nВода в океані в районі Мельбурну прогрівається не занадто сильно, оскільки південне узбережжя Австралії омивається холодними течіями. Температура води влітку складає 21,5 °C, а взимку – 10,5 °C.\nМельбурн розташований на південному сході Австралійського материка. Його східна частина розташована на узбережжі річки Ярра та уздовж її долини, що йде до гір Данденонг. На півночі міста знаходиться долина, утворена припливами Ярри — річками Пленти, Мерри-крик і Муни-Пондс-крик. На півдні та південному сході Мельбурну розташовується узбережжя затоки Порт-Филлип, далі міські будівлі повертають ще південніше і досягають Морнінгтон і річки Ривер-Паттерсон.\nНа заході ж тягнеться долина річки Марібірнонг з вулканічними пагорбами Джилонга і Ю-Янг.\nНайбільші пляжі Мельбурну лежать на берегах затоки Порт-Филлип. Пляжі, обладнані для серфінгу, розташовані в 85 кілометрах від центру міста, в районах Сорренто, Райі Портси.\nГоловні пам’ятки Мельбурну були побудовані за часів його заснування, у вікторіанську епоху. Серед найбільш відомих будівель міста виділяється Державна бібліотека Вікторії, яка не лише є історичною цінністю, але і є центром культурного життя міста. Тут проводяться усі головні виставки та конференції.\nМельбурн по праву гордиться своїм найстарішим в Австралії зоопарком. Він ділиться на декілька різних кліматичних зон, де містяться різноманітні тварини, які відповідають цим зонам.\nТакож туристів притягає стара в’язниця Мельбурну, що нині стала одним з самих відвідуваних музеїв міста. Його численні експозиції пов’язані зі злочинами та лиходіями ранньої Австралії. Не менш цікаві велетенський Акваріум Мельбурну і музей Мельбурну, найбільший в Південній півкулі.\nТакож серед головних пам’яток необхідно зазначити Площу Федерації, що має незвичайну форму, найстаріший вокзал країни Фліндерс-Стріт-Стейшн і Ринок королеви Вікторії. А міські будівлі парламенту, скарбниці та Монетного двору взагалі вважаються одними з кращих прикладів архітектури Британської імперії. З усіх храмів Мельбурну варто виділити неоготичний Собор Святого Патріка, що є одним з культових символів Австралії.\nЦікаві та інші пам’ятки Мельбурну :\nНаціональна галерея Вікторії;\nкотедж капітана Джеймса Кука;\nЦентр мистецтв Мельбурну.\nТеатр в Мельбурні\nМельбурн завжди вважався кулінарною столицею країни. Національна австралійська кухня сформувалася під впливом англійської, проте вона включила риси й інших світових кухонь (особливо японською, китайською і малайською). Тому багато відомих англійських блюд настільки видозмінилися, що упізнати їх вже неможливо. Найпопулярнішими рецептами в Мельбурні є:\n“пай” (м’ясний пиріг);\nяловиче філе зі шпинатом;\nвеличезний біфштекс “Капит”;\nкурчата гриль “Мельбурн”;\nбіфштекс з кенгуру з грибами;\nрізні приготовані на вугіллі блюда, наприклад “Буштаккер”.\nТакож в Мельбурні дуже популярна грецька кухня. Пов’язано це з тим, що тут мешкає безліч громад греків, які додали в національну кухню Австралії блюдо під назвою “вегеміт”(веджімайт), – густу темну масу з тіста та овочів, намазувану на хліб.\nВеликою популярністю у гостей міста користуються рецепти з раціону аборигенів — м’ясо опосума, крокодила та ему, горіх макадамія, квандонг (десертний персик) та австралійський томат.\nОкрім цього, Австралія славиться своїми винами. У Мельбурні оцінити місцеве вино можна у будь-якому ресторані або кафе. А ще Австралія відома своїми пивними марками, наприклад Королева Вікторія, Фостерста ін.\nМельбурн має відмінну туристичну інфраструктуру, тому з пошуками житла тут ніколи не буває проблем. Самі різні готелі та кемпінги буквально розкидані по місту, що займає доволі значну площу. Непоганим варіантом для розміщення туристів є готель Victoria Hotel, що знаходиться в центрі міста, — при проживанні в нім понад тиждень дається істотна знижка, до 20 відсотків. Самыми ж розкішними та дорогими готелями є Мельбурну Crown Metropol Southbank Melbourne, Crown Towers Hotel Melbourne і велика кількість інших.\nЦіна проживання тут складає від 150 $ за ніч.\nТакож в місті налічується безліч мотелів і хостелів з двох-, чотри- і навіть восьми місцевими номерами, з загальними душовими та туалетами. Цей варіант ідеально підходить для молоді, що любить великі компанії. Доба перебування в таких мотелях або хостелах стоїть від 20 $.\nУ Мельбурні надана небувала кількість зайняття і розваг на найвимогливіший смак. Для прихильників спорту тут побудована безліч спортивних комплексів, тенісних кортів, стадіонів і іподромів. Любителів нічного життя чекає пафосний район Сент-Килда, відомий своїми барами, танцмайданчиками, клубами та казино. Також в місті проходять різні фестивалі: Міжнародний кінофестиваль Мельбурну, Міжнародний фестиваль Мельбурну комедії та інш.\nТеатральне життя тут теж різноманітне, оскільки Мельбурн є батьківщиною Королівського філармонічного оркестру і Національного балету Австралії. Крім того, місто вважається головним центром австралійської моди. Щороку тут проходить Фестиваль моди.\nМельбурн славиться своїми вуличними виставами. Влітку тут проходить програма театральних постановок і концертів, в кожному парку організовується традиційний музичний захід, а на вулицях часто зустрічаються бродячі музиканти, що подорожують по всьому світу.\nЯкщо цих розваг виявиться недостатньо, вирушайте на острів Філіпа (заповідник з унікальними пінгвінами) – покататися на старому паротягу “Паффінг Біллі” або з’їздити на дегустацію в Долину Ярра (виноробницький центр штату Вікторія).\nБезліч різноманітних магазинів розташовано у бізнес-центрі Мельбурну. Велика частина з них є філіями відомих торгових мереж і точками продажів брендових марок. Менш відомі магазини частіше розташовані в провулках і переходах. Деякі вулиці міста відомі тим, що спеціалізуються на продажі товарів певного типу. Наприклад, Хай-стріт славиться антикварними бутиками, а Вікторія-стріт — в’єтнамськими та близькосхідними магазинами.\nЛюбителям шопінгу рекомендуємо відвідати торговий центр Myers, який займає 4 квартали міста і є найбільшим в Південній півкулі. Також будь-які товари можна знайти у двох найбільших універсальних магазинах David Jones і Melbourn, які працюють без вихідних.\nКрім того, в Мельбурні налічується величезна кількість різноманітних ринків, кращими з яких є К. Mart та Target. А кожної неділі на околиці міста відкриваються величезний блошиний ринок і ринок місцевих ремісників.\nНайпопулярнішим громадським транспортом в діловому центрі Мельбурну вважаються трамваї, а за його межами — автобуси та метро (підземне і наземне).\nУсе місто розділене на дві нерівні зони. Зона – 1 (центр) вказана на схемах жовтим кольором, а зона – 2 (околиці) – синім. Квитки купуються або на певну зону (якщо маршрут лежить в її межах), або на дві, причому квиток є єдиним для усіх видів громадського транспорту. Крім того, тут продаються абонементи на 2 години та на увесь день. Також проїзні на 10 поїздок, на декаду, на місяць і навіть на увесь рік. Вартість квитків складає 2 $ і більше.\nПробиваються вони в спеціальних турнікетах, а на певних станціях немає можливості вийти, якщо квиток не пробитий.\nУ Мельбурні злочинність зведена до мінімуму. Єдину небезпеку тут можуть представляти змії, павуки та інша отруйна живність. Тому тут краще завжди ходити у взутті, особливо після заходу сонця. Також рекомендуємо берегти себе від прямих сонячних променів, які найбільш активні з грудня по лютий. Не забувайте про капелюх і окуляри.\nСлід пам’ятати й про те, що в Мельбурні купатися дозволено лише в спеціально виділених для цього місцях і побоюватися не лише акул, але й інших морських мешканців.\nМельбурн являється не лише одним з основних комерційних і промислових центрів країни, але і великим портом з товарообігом понад 75 мільярдів доларів щорічно. Тут розташовані автомобільні заводи Тойота і Форд, також відмінно розвинені усі галузі сучасних технологій. Найуспішнішим і прибутковим варіантом вкладення при відкритті власного бізнесу в Мельбурні являються будь-які інвестиції в туризм.\nЗ недавнього часу середні ціни на будинки в Мельбурні постійно збільшуються, наздоганяючи Сідней, нерухомість якого вважається найдорожчою в Австралії. Найпривабливішими й елітнішими для проживання районами Мельбурну вважаються приміські квартали Кентербері, К’ю і Хоторн.\nВелика частина території Австралії, включаючи такі міста, як Мельбурн, щороку влітку знаходяться під загрозою пожеж. Причому часто займання трапляються з вини людини. Тому кинутий з вікна автомобіля недопалок може привести до ув’язнення. Окрім цього, пожежні служби штатів ввели заборону на використання відкритого вогню на природі.


Вівторок, Січень 15, 2019 - 11:29\nВівторок, Січень 15, 2019 - 11:22\nПонеділок, Січень 14, 2019 - 12:21\nОтець і Глава УГКЦ Блаженніший Святослав Шевчук, 14 січня, на свято Обрізання ГнІХ і св. Василія Великого, прибув на парафію Царя Христа, монастиря оо. Василіян, що в Івано-Франківську. Візит Патріарха проходить в рамках Х Міжнародного фестивалю "Коляда на Майзлях", який розпочався у вівторок 8 січня.\nПонеділок, Січень 14, 2019 - 09:34\nГлава Української Греко-Католицької Церкви Блаженніший Святослав видав Декрет про створення Патріаршої ради з економічних справ УГКЦ.\nСубота, Січень 12, 2019 - 11:04\nП'ятниця, Січень 11, 2019 - 10:23\nЧетвер, Січень 10, 2019 - 13:20\nЧетвер, Січень 10, 2019 - 08:34\nВівторок, Січень 8, 2019 - 11:01\nПонеділок, Січень 7, 2019 - 11:33\nПонеділок, Січень 7, 2019 - 11:23\n6 січня 2019 року, у Навечір’я Різдва Христового, Блаженніший Святослав під час Святвечора розділив просфору із багатодітними родинами.


Сценки на Новий 2022 рік Тигра для дорослих та дітей: сучасні, оригінальні, смішні\nНайулюбленіший і довгоочікуваний для всіх вікових груп свято йде до нас швидкими кроками! Не встигли озирнутися, як пролетів цілий рік! Все менше часу нам залишається на підготовку зустрічі Нового 2022 года! А до нього необхідно підготуватися грунтовно і з повною відповідальністю.\n2022 рік пройде під знаком Чорного Водяного Тигра. Щоб весь рік головний символ підтримував вас у всіх починаннях, астрологи радять зустріти його весело і цікаво.\nНа передодні Нового року пройде безліч урочистих заходів – корпоративи, сімейні вечірки, посиденьки з друзями. І до кожного з цих подій слід ретельно підготуватися. Було б чудово поставити смішну і сучасну сценку!\nНа цій сторінці ви знайдете прикольні сценки на Новий рік Тигра 2022 для дорослої компанії. Будуть найрізноманітніші новорічні постановки – короткі, для маленької або великої компанії, для корпоративу або домашньої вечірки. Виберете собі відповідний варіант і роздрукуйте для заучування ролей.\nСимвол наступаючого 2022 року – Чорний Водяний Тигр. Дуже актуальними будуть сценки за участю символу року – Тигра. Ось підбірка подібних сценок. Вони універсальні і підійдуть для різних заходів.\n1. Музична сценка «Співаючий тигр»\n2. Новорічна сценка в рік Тигра 2022 – «Музика нас зв’язала»\n3. Коротка сценка для корпоративу на рік Тигра 2022\n4. Сценка з участю символу року 2022 в віршах\n5. Новорічна сценка про мудрого тигра в віршах для дітей 5-8 років\n6. Новорічна сценка для корпоративу «Зустріч колег»\nТака універсальна коротка сценка підійде на всі випадки життя – її можна провести як в школі чи дитячому садку, так і на робочому корпоративі. Суть полягає в тому, щоб гості співали пісні. Головним ведучим діючим персонажем стає тигр (або тигриця). Сценка дуже проста і сучасна, а співати караоке люблять все. Так що даний сценарій допоможе вам розвеселити гостей.\nТигр : рррррр! Привіт, гості! Сьогодні ми зібралися, щоб зустріти з вами рік Тигра. Але він не любить приходити туди, де нудно. Щоб він не обійшов наш будинок стороною, ми будемо веселитися по-справжньому! Як ви любите веселитися?\nГості: Танцювати! Співати!\nТигр : Правильно, ми з вами будемо співати караоке! Які пісні співають на Новий рік?\nТигр : А тому, хто буде співати краще за всіх, Чорний Водяний Тигр вручить незвичайний подарунок.\nПісні можна вибирати самі різні, в залежності від місця проведення конкурсу. Якщо це дитячий сад або школа, то варто вибирати дитячі композиції, а якщо торжество проходить в дорослому веселій компанії, то можна підібрати жартівливі пісні.\nВ якості подарунка можна вручати все що завгодно – календарики, ручки, гумки, сувеніри у вигляді символу року і т.д.\nЦе теж кумедна і сучасна музична сценка зі згадуванням символу наступаючого 2022 року – Чорного Водяного Тигра. Дана постановка підійде для святкування корпоративу.\nФанфари на вихід провідною\n– Сьогодні мені випала велика честь – зустрітися з вашим дружним колективом. Ось дивлюся на вас і розумію причини, за якими ваше підприємство процвітає. Адже всі красиві, розумні, чарівні – чи не колектив, а мрія! Тільки не подумайте, що я зображую чортика – до цього, сподіваюся, не дійде. Я всього лише посланник Тигра.\n– Корова за ніс нас водила,\nТо лаяла, то любила,\nНепростий ми рік прожили,\nІ сміялися, і сумували.\nІ не будемо порушувати традиції – головна людина на новорічному корпоративному заході не Ведучий, що не Снігурка, не Дід Мороз і навіть не бухгалтер, а хто? (Директор).\nСлово вельмишановному пану директору!\nКоротка промова директора. Тост за колектив.\n– Робота це не тільки справи, але і відносини в колективі. Хтось із товаришів по службі декому здається милим і чарівним, хтось виводить нас з себе, а хтось, навпаки – притягує, і викликає симпатію.\nХочеться пококетувати, побудувати оченята. Без флірту жити нудно, і чому б не посміхнутися один одному, не підморгнути. Аби це не заважало справах. Але мова не про справи – робота роботою, а у кожного є інша – Особисте життя. І іноді хочеться її урізноманітнити, особливо тим, хто не одружений, і не зможемо – є такі серед вас?\nЦя сценка з двома ведучими – чоловіком і жінкою. Так само слово надається керівнику. Дуже цікавий текст зі згадуванням символу 2022 року – Тигра.\nПровідна чоловік: Напередодні головного свята всього світу ми підводимо підсумки, вітаємо один одного, даруємо подарунки. Все це може зробити ваш шановний лідер, який отримує слово!\nМова лідера або декількох босів, які говорять теплі слова працівникам і колегам, а друзям вручають подарунки:\nУже минуле позаду.\nНове робоче час гряде в період Тигра\nПриходьте сьогодні до нас на корпоратив,\nЖиття дасть вам ще одну премію.\nМинуле залишиться позаду.\nМинуле було поганим, зараз все стане краще.\nПровідна жінка: Вам потрібно що-небудь після таких привітань і побажань? Це вірно, це хороші окуляри для вищезгаданого!\nМузичний фон із сучасною музикою\nПровідна жінка: Здається, кого-то не вистачає. Чорт, я забула, як звати жінку. Ну, скажіть мені!\nЯкщо дорослі називають «Білосніжка», директор киває, погоджуючись і ведуча говорить далі.\nВи можете почути музичну пісню з серіалу «Шапокляк», мультфільму «Чебурашка і Геннадій крокодил».\nШапокляк співає пісню «Хто допомагає людям»\nХто святкує Новий рік Тигра?\nВін проводить час даремно.\nМороз просто дратує в фіналі грудня.\nТому всім раджу зустріти свято на самоті,\nАбо з милою Білосніжкою.\nУніверсальна новорічна сценка для проведення в Новий рік за участю символу 2022 року – Тигра. Підійде як для дітей, так і для дорослих.\nЯ весела корова, цілий рік панувала я\nІ удачу приносила добрим людям без брехні.\nПокличемо здалеку дід Мороза старого,\nПіднесу йому я горілки і трішечки сирка.\nНу-ка дідусь Мороз, ти сильніше, ніж наркоз!\nПринеси відерце снігу, поколдую-ка ти всерйоз.\nУ ялинках вітром погуди і озера остуди,\nАле кусатися і щипати, так не чесно, постривай!\nЯ вирішила, бачить бог, на другий статися термін.\nОй! Кусає Тигр за п’яти! Тікаю без оглядки!\nТигр я і ясно всім, що корів домашніх я не їм\nРазі тільки понарошку, як сказав зоолог Брем.\nМені б чарочку саке, щоб ніс завжди в траві,\nІ мішка чотири тефтелей, та щоб міцніше спав шлунок.\nДід Мороза моя черга в гості кликати на Новий рік,\nАле одному не докричатися – допоможи-но мені народ.\n(Всі звуть: дідусь Мороз, .дедушка Мороз …)\nВже йду, не треба криків, а не те прокинеться кролик\nІ тигра на цілий рік заточить собі в живіт.\nКраще Тигр затамувавши і під ялинку сідай,\nА ми, хлопці, скажімо хором: «Ну-ка, ялинка, засвітись!\nА де Снігуронька у нас? Невже на Парнас (Парнас-м’ясокомбінат в СПб).\nПодалася поїсти ковбаски в останній раз?\nСнігуронька (входить) :\nНізащо! Яка проза! Внучка дідуся Мороза\nТільки іній їсть з ветвей- дайте крижинку мені мерщій!\nІ морозиво з вишнею буде радістю не зайвою.\nМені його полийте медом і привітайте з Новим роком.\nЯ люблю не закисає і під ялинкою танцювати.\nА я- пустувати і пустувати\nІ дітей люблю кусати.\nДайте мені куснути за ніс, я ж дідусь Мороз!\nА хто танцювати не любить, синій буде немов купорос.\nВітаємо з роком Тигра вас, хлопці та дівчата.\nІ, як кажуть прикмети, дітям можна гризти цукерки.\nЗвірі разом зібралися\nЗа серйозна суперечка взялися\nХто з них тут самий-самий\nЛелека, пугач або рись …\nОсь влаштували галас:\nДятел, зебра або їжак …\nВсе мукають, гарчать і бекають\nНічого не розбереш!\nЛелека я, на букву «а»\nПершим бути звик завжди.\nКраще за всіх ловлю жаб\nЗ сусіднього ставка!\nОсь так лелека-фантазер!\nТи тут кращий? Це дурниця!\nКраще за всіх я строю хатки\nА звати мене бобер!\nОсь влаштували базар\nТеж мені, бобер-столяр!\nЯ краще строю гнізда!\nТи їй на слово не вір,\nПро мене дізнайся тепер.\nВсі мене звуть гепардом\nЯ тут найшвидший звір!\nА я – дятел! Тук-тук-тук!\nЯ долблю дубовий сук.\nСто ударів за хвилину!\nДірок зробив двадцять штук!\nЗустрітися, я – тхір,\nЯ в своєму лісі все норки\nЗнаю уздовж і поперек.\nЩо влаштували галас?\nКожен звір з вас хороший!\nхто розумний, а хто пригожий.\nЩоб найкращим стати\nТреба справу показати!\nТреба бути скромнішим, звірі,\nЧи не хвалитися і не брехати.\nПрисоромив звірі раптом\nЛелека, дятел і борсук,\nСуди нас, новий друг!\nЗвірі, я вам не суддя.\nЯ звичайний тигр, друзі,\nНі словами, ні справами\nНе люблю хвалитися я.\nЗвірі все :\nЗдогадалися ми тепер\nХто тут найкращий звір:\nТигр на світлі наймудріший,\nНайскромніший в світі звір!\nВірші-загадки про тигра\nУ мене є довгий хвіст …\nПильне око, чималий зріст …\nЄ і зуби: я кусака.\nХто скажіть я? ..\nМоже бути, нно я муркочу,\nВ молоко я носом тичу,\nВ річку не полізу в брід.\nДіти, я напевно? …\nМоже бути, але я крупніше,\nВище, ширше, важче,\nВажу п’яту частину тонни.\nВиходить, я? …\nУ джунглях я граю в хованки,\nНе можу я жити без ігор.\nХто ж я, скажіть? …\n– Тигр !!!\nХто йде на м’яких лапах,\nЛише відчувши ялинки запах?\nХто стукає в наші двері?\nЦе новорічний звір!\nРозумний, добрий, сильний, сміливий\nВ смугастій шубці білої.\nЗнає точно він, пустун,\nЧи не почнемо без нього свято.\nРаз – смужка, два – смужка …\nЦе цирковий артист –\nКаскадер, еквілібрист …\nВ кільця стрибає він сміливо,\nПерекочується вміло …\nВін не левеня і не ведмедик.\nЩо це за звір, дітлахи?\nНемов джміль він смугастий,\nІ хвостатий, і вусатий.\nВін грайливий, мов кіт.\nДо нас прийшов на Новий рік?\nДійовими особами сценки є два працівника офісу (позначимо їх літерами А і Б). Смішна і сучасна новорічна сценка:\nГолос за кадром: «Звичайний офіс. Ранок одинадцятого січня ».\nА: «О, друже! Як відсвяткував настання нового року? »\nБ: «О, свято вдалося. Це було так феєрично, що редактори передачі «« Сам собі режисер »обривали потім мій телефон і говорили, що до цієї пори не бачили нічого подібного».\nА: «Та нічого заливати! Особисто я зазначив наступ нового року так, що бачу свою фізіономію в роликах на YouTube набагато частіше, ніж в дзеркалах ».\nБ: «Це що! Ось «ВКонтакте» під нашими святковими знімками народ чат створив ».\nА: «А в моїй вітальні, прямо на святковому столі, солодко спала одна пенсіонерка, яка живе поверхом нижче. Вона заявилася о четвертій годині ранку і зажадала не шуміти ».\nБ: «Подумаєш! Ось наш сусід, побачивши мене тепер змінюється в обличчі і, роблячи великі очі, вимовляє: «Ваше сіятельство, карета вже подана і очікує біля входу!»\nА: «Ось я, прокинувшись першого січня, тут же і поснідав, навіть голови не піднявши!»\nБ: «А ми на ранок знайшли оселедець під шубкою моєї дружини!»\nА: «А мені щодня дзвонять співробітники поліції і цікавляться, коли у нас очікується чергова гулянка».\nБ: «Так, забавно. А якщо чесно – як ти насправді зустрів Новий рік? »\nА: «Так скукота. З дружиною удвох тещу відвідували ».\nБ: «Аналогічна фігня». Веселі сценки особливо добре сприймаються вже напідпитку компанією.


ДБР порушило справу щодо побиття копами однопартійця Гриценка у Вінниці\nЛідер Громадянської позиції Анатолій Гриценко заявив, що у Вінниці поліціянти жорсткого побили його однопартійця Олександра Комарніцького, внаслідок чого чоловік перебуває в реанімації.\n«Місцеві поліцейські по-звірячому побили прямо на автобусній зупинці. Кулаками та ногами по голові. Численні переломи черепа, перебуває у реанімації без ознак свідомості», — написав він.\nЯк зазначає прес-служба поліції Вінниччини, за фактом травмування чоловіка проводиться внутрішнє розслідування, а поліціянта відсторонили від служби.\nПоліція Вінниця Гриценко


Ксенія Суворовцева “Вікна” Частина ІІ - e-motion.tochka.net\nКсенія Суворовцева “Вікна” Частина ІІ\nМоре Скоро ми мали їхати на море. Ми – це увесь наш 3-А клас, а точніше, майже вся школа. Був червень місяць сумнозвісного 1986-го і молодших школярів першими відправили подалі від радіації в\n19 серпня 2005, 15:17\nСкоро ми мали їхати на море. Ми – це увесь наш 3-А клас, а точніше, майже вся школа. Був червень місяць сумнозвісного 1986-го і молодших школярів першими відправили подалі від радіації в піонерські табори. Середні і старші їхали трохи пізніше. Чесно кажучи, нас, дітлахів, радіація мало лякала. Хлопчики навіть ходили “ловити” радіацію (хтось їм сказав, що в жовтій піні, яка утворювалась на калюжах після свіжого дощу повно тієї самої радіації), вони збирали піну разом з водою у банки, а потім обливали нею дівчат, які злякано-захоплено верещали і кидались врозтіч. Я в тих розвагах участі не брала, бо мама майже не випускала мене у двір, щоб я не дихала радіаційним повітрям. Наче в нашому домі повітря було з іншого кінця світу.\nТак, радіація нас не лякала, а от слово “море” викликало небувалий інтерес, бо ми, населення глибоко сухопутне, його не бачили.\nЯ заплющувала очі і уявляла яке воно – море? Може синє-синє, як полуденне небо? А може зелене, як перша трава? А може зимно-сіре, як мамині очі, коли вона сердиться7 І як це – вода, вода, вода, а берег десь в іншій країні?\nЯ так хотіла побачити море, що мене не лякали ані довга подорож, ані перша, теж довга, розлука з мамою і бабою. Море снилось мені кожної ночі наче я заходжу по кісточки у воду і намагаюсь впіймати рукою берег, який, здається, за метр від мене, та берег тікає, другий крок знову тікає, знову крок, крок, крок – і я ловлю руками повітря. Я біжу, мов навіжена за стрічечкою землі, біжу задихаючись і падаючи. Зупиняюсь. Навколо мене вода, піді мною – справжня глибочінь, де плавають золоті рибки і жахливі чудовиська, що шкірять до мене довжелезні зуби. І мені стає страшно, а потім чомусь весело, і знову так страшно, що я боюся дихнути і стою серед води, не тонучи, але і не йдучи вперед, схрестивши руки на грудях і заплющивши очі. Треба будь-що дістатися берега, але де він, той берег? Так море передбачило мою долю.\nПісля цих снів море почало мене трохи лякати, але бажання побачити його у мене не зменшилось. То ж я намагалась не звертати уваги на ці сни, бо, як казала мама, у мене занадто багата уява. Аж ось довгожданий день настав. Автобусами нас довезли до вокзалу і висадили мало не біля поїзда. Батькам на вокзал їхати не дозволили: плачів з обох сторін вистачило і вдома.\nПоїзд був довгим, мов лінія життя кавказького довгожителя, і зеленим, наче ящірка.\nНас швиденько розпакували по купе і, о диво! Мені дісталась бокова полиця, це вже було моє окреме царство. Над полицею виглядало ще ай трохи вікна. Ще ніколи мені так не щастило. Я була впевнена, що море побачу першою.\nМоєю ближньою сусідкою (вона спала на нижній полиці) була Оля. Вона була старшою за нас і мала вже років 12, та її залишили (вже вдруге) “проходити повторний курс” і тепер вона стала нашою однокласницею. Оля була з “неблагополучної сім’ї”. Батька в неї не було. Була мати: зовсім молода, симпатична, гуляща п’яничка, як і її мати, вже покійна. Мати її померла від алкогольної асфіксії, як делікатно пояснила мені моя мама, втомлена моїм вже в соте поставленим питанням: “Чому померла баба Ганька, вона ж була здорова, як так, ти сама казала?” Слово “алкогольна” я добре розуміла, а що таке ота “фікція” розпитувати у мами вже не наважилась, аж доки не підслухала (слово честі, випадково), як сусідки казали, що “п’яна Ганька захлинулась власним блювотинням, а так би ще жила і жила”. “це ж треба – довго дивувалась я – таке гарне слово, і таку бридоту означає!”.\nНародила мамка Нінка Олю років у 16, і з тих пір, мало не щороку, дарувала їй братиків і сестричок, яких було вже п’ятеро, і всі – від різних батьків. Кожного разу, народивши чергову дитину, Нінка кривила в сардонічній, наче спрямованій проти самої себе, посмішці губи і казала: “Ну от, іще один виб..док на світ явився!” Але дітей мамка Нінка державі не здавала і, хоч росли вони в неї, мов трава при дорозі, нагодовані і одягнені були. “Кавалерів”, яких притягували Нінчині сині очі, гарна, навіть після шести пологів, фігура і молодість, вистачало, і з порожніми руками вони до неї не приходили. Нінка ай справді вигляділа, як картинка, коли не ходила з синцями, наставленими котримось ревнивим “воздихателем”, і хоч трішки утримувалась від алкоголю.\nОля була схожа на матір. Сині, наївні до глупоти, довговії і лагідні, мов у теляти, очі, припухлі губенята, ніжна, мов персик, з трояндовим рум’янцем шкіра, робили її обличчя дитячим-дитячим, а налиті стрункі груди і стегна видавали дорослу дівчину. Дивишся на Олю зі спини – жінка, повернеться обличчям – дитина. Це ж створювало такий разючий, дивно зваблюючий контраст, що в першу мить від неї неможливо було відвести очі, і нестерпно хотілося торкнутись ніжної шкіри або яблуневих грудей – чи не забринять? Та очі чомусь швидко звикали до яскравої Олиної краси, мов до чорного барвистого календаря на стіні. Зараз я б її порівняла з набоківською німфеткою, а тоді вона здавалася мені схожою на стиглу диню: торкнись і вона лусне, стікаючи густим ароматним соком.\nВід близького сусідства ми з Олею заприятелювали. Цьому була ще одна причина: ні в неї, ні в мене не було друзів. В неї тому, що вона була новенька, та і батьки строго наказали не дружити з “дочкою тієї шльондри, ще наберетесь всякого”, а у мене тому, що я була негарна. Це ж зараз я чорнокоса, мов “цариця Тамара” пікантно-повненька, зі сміливим римським профілем, великими вогнистими очима. А тоді я була просто “чорна, як грач, товста, горбоноса і лупата, наче жаба”, – як делікатно зробили висновок наші “елітні”, тоненькі, рум’яненькі, кирпоносенькі, ямочкощічно-блакитнооко-русяво-білявенькі кралечки. Моя негарність прокладала мені шлях хіба що до компанії таких як я сама “поганок”, які бігали у підручних та попихачах наших красуньок, але така роль ніяк не пасувала до мого незалежного характеру, тому стан гордої самоти був основною формою мого існування.\nСпочатку я ставилася до Олі з легкою настороженістю: така ж сама ляля-краля, думалось мені, буде дерти догори кирпу, пишаючись своїми рівненькими зубками і льняним волоссям. Але нічого такого не було і близько. Оля ніби не розуміла своєї привабливості. Їй зовсім не була притаманна та поблажлива зверхність у ставленні до невродливих представниць своєї статі, яка зазвичай, аж через край ллється у гарних дівчат чи дівчаток, які усвідомлюють дію своєї краси на оточуючих і вміють нею вдало користуватись. В ній не було ні крихти кокетства, ні краплини жіночого честолюбства, бо як би там не було, на це потрібен розум, а він у Олі був такий куценький. Вона не була дурною, в повному розумінні цього слова, вона була просто дурненькою, простенькою, як ситець, без викрутасів і затій.\nНаші з Олею стосунки дружбою важко було назвати – занадто мало спільного для цього у нас було. Її не цікавили ні книжки, які я читала, ні історії про деякі краї, які я придумувала, не розділяла вона і моєї нетерплячку перед зустріччю з морем. Слухаючи мої розповіді, Оля дивилась на мене наївними великими очима і часто перебивала дурними, як на мій погляд, питаннями: “А які хлопці тобі подобаються?”, “А коли у них на грудях волосся росте, подобається?”, “А як твої мама і тато сплять, бачила?” Ці питання мене неймовірно дратували. Які хлопці, я їх терпіти не можу, придурків недорозвинених, і ніякого волосся на них немає, в усякому разі я нічого такого не помітила, коли одного разу біля озера, доки вони купались, зібрала увесь їхній одяг і закопала його глибоко в пісок, щоб не обзивали мене “жабою вислоокою”, і тата у мене немає, ясно тобі?!\nТо ж наша з Олею дружба мала чисто символічний характер: ми разом ходили в туалет, разом снідали-обідали, інколи, якщо знаходили спільну “хвилю”, трохи розмовляли.\nНа Олю постійно звертали увагу чоловіки: вожаті, супроводжуючі, особливо провідники. Вони дивились на неї якимсь дивним, незрозумілим тоді мені поглядом, від якого мені ставало страшно і гидко, і частенько відвідували наше купе, знаходячи при цьому якісь дрібні зачіпки; і намагались пробути у нас якомога довше, дивлячись на Олю масними очима. Під час цих відвідин я забивалась в найдальший куток своєї полиці, вбирала голову в плечі і зирила на всіх, мов перелякане вовченя. Я не розуміла чого всі ці чужі дядьки ходять до нас і що їм до Олі, але відчувала щось таке, чого дитині знати не треба.\nОля почувалася як риба на нересті: дивилась на “дядячків” синіми лагідними очима, блищала наївною лагідною усмішкою і кудись часто зникала, повертаючись після цих дивних зникнень з різними покупочками-подарунками.\n“Чого вони сюди ходять, – кидалась я на Олю мало не з кулаками, – скажи, щоб не ходили, вони гидкі, я їх ненавиджу, скажи, щоб не приходили, чуєш?!”, – вже вкотре ледь стримуючи злі сльози вимагала я.\nТа Оля дивилась на мене наївними здивованими очима, наче я плету щось таке, що купи не держиться, байдуже знизувала гарним круглим плечем і казала: “Чого ти? Вони такі смішні, що завгодно віддадуть за це. Ти лежиш собі, насіння лускаєш, доки вони вовтузяться, а потім проси все, що завгодно, ясно?”.\nНічого не ясно. Після таких пояснень я залазила на свою полицю, притулювалась обличчям до скла так, що ніс перетворювався на поросяче рильце і чекала моря. На Олині спроби підлеститись я годинами ніяк не реагувала, бо вона ставала мені бридка, та потім ми з нею все одно мирились – навіть в непідходящій компанії краще, ніж одному.\nМені було не зрозуміло абсолютно все, та Олі просто на думку не спадало, що десь хтось не знає і не бачив те, що кожного дня звикла бачити вона. Пиятики, гулянки, “ухажори”, що як у спадок переходять від матері до неї, були для Олі такою ж нормою, як для мене склянка молока на сніданок. “буття визначає свідомість”, – як писав класик, – і в певній мірі я з ним згодна, так буває майже завжди. Діти в чомусь схожі на маленьких, не зовсім заплямованих телецивилізацією, екологічно чистих дикунів – що бачать, те й співають.\nІ Оля росла такою, як і мала рости. Вона була доброю дівчинкою: завдяки її старанням інші братики і сестрички ходили завжди чистенькі, і в хаті вона старалась дати лад, щедро ділилася усіма “заморським” презентами і ласощами, які привозили материні кавалери-дальнобійники (наше СМТ розташована біля великої траси).\nАле розпуста, як іржа, міцно вточилася в малу, напівдитячу душу, яка не могла їй опиратися, і пустила там коріння, підказуючи, як легко можна вдовольнити свої, ще дитячі, забаганки.\nМамка Нінка офіційного “благословення” донці не давала, але міцно заплющувала очі на її “розваги”, бо їй не спадало на думку, що її дитина могла вирости на іншу долю. А може й спадало, та підсвідомість, наївшись бруду по саму пельку, видавала отруєну злістю на себе, на матір, на весь світ думку: “А чим вона краща?”\nБідна дівчинка! Як швидко закінчилось її дитинство, а вона про це і не здогадувалась!\nТого ранку я прокинулась разом з сонцем. Зазирнула у вікно – моря ще не було, злізла додолу і пішла в туалет. Олі десь не було. В поїзді висіла сонна тиша, тільки колеса стукали, наче грались в рахувалочку: тук-тук, раз-два, тук-тук, три-чотири. Через весь вагон я прямувала до місця призначення.\nДійшла до провідницької “конторочки”, двері до неї були трохи відчинені. Я, хоч мама сотню разів казала мені, що піддивлятися і підслуховувати негарно, все ж не втрималась і заглянула у невелику щілину.\nБіля вікна, на столику, сиділа Оля. На ній не було одягу, а гарні груди були стрімко направлені вгору, наче хотіли вистрелити в зарослого волоссям гарного плечистого чоловіка, що стояв спиною до мене. Він стискав Олині груди так, наче хотів розчавить. Грубим, хриплим голосом говорив: “Ось дивись – яблучко, а на яблучку вишенька!” Оля дивилась на нього наївними, широко відкритими очима і байдуже всміхалась. Потім перевела погляд на двері… Вона впізнала мене. Посмішка її стала ще ширшою і байдужою, вона міцніше притислась до чоловіка, обгорнувши його довгими білими ногами. На мить мене ніби приморозило, я не могла ворухнутись, тільки стояла, по-дурному розкривши рота і дивлячись як Оля мені всміхається. Потім я, наче навіжена, кинулась тікати. Мене нудило.\nЯ вже добру годину сиділа на своїй полиці. Побачене, мов кадр із фільму, стояло перед очима. Мені було так бридко, що аж тремтіли руки. Оля підійшла тихо, наче привид, і швидко, мов кішка видряпалась до мене на гору.\nВона була свіжа, мов вранішня зоря. Я забилася до кутку, охопила руками коліна і дивилась на Олю повними ненависті очима, наче хотіла спопелить тим поглядом. Та на Олю це не подіяло.\nВона всміхнулась тією ж широкою посмішкою і чистим, мов кришталь голосом, сказала: “Чого ти? Усі це роблять, усі-усі, і діти так виходять, і ти так робитимеш, і мама твоя так робить, усі-усі…”\nЦього я вже стерпіть не могла! Та як вона сміє звинувачувати в цій бридоті мою маму! Мама не може! Вона схожа на ікону, що стоїть в бабиній кімнаті! Вона не може, не може і я не буду – це гидко!\nВ мені наче вибухівка зірвалась: “Шльондра, лярва, гуляща, повія, путана, – наче з кулемета вистрелювала я малозрозумілі, але я відчувала, що підходящі слова, – ненавиджу тебе, ти брехуха, ненавиджу!”\nЯ так кричала, що побудила вже чималий гурт, та мені було все одно. “Гадина, – кричала я, – ненавиджу, ненавиджу!”\nРаптом із вікна розлилося яскраве світло, наче хтось відразу пустив тисячу сонячних зайчиків. Від несподіванки я замовкла і заплющила очі, рятуючись від цієї нестерпної яскравості. Через хвилину обережно, наче боячись поранитись, я відкрила очі. За вікном вигравало море...\nЭтоЯ 16 років тому\nМабуть, називається воно саме "купе", і за цією ознакою протиставляється боковій полиці.\nbarka 16 років тому\nа как назвать то пространство в плацкарте, которое было бы очень похоже на купе, если бы были двери?\nЯким чином бокова полиця опинилась у купе - це вже інше питання, чи не так?\neditor 16 років тому\nа тут прям столько драматизма. ухххх. хорошо написано. горячий текст.\nГороскоп на сьогодні, 28 жовтня: Близнюки, будьте обачливими


Тема 2. Структура національної економіки\nСутність та види структурних пропорцій в економіці. Соціальна структура економіки. Структура форм власності за показниками кількості підприємств та організацій, обсягу реалізованої продукції, кількості найманих працівників. Розподіл населення за рівнем доходів. Зміни у соціальній структурі економіки за роки незалежності України.\nОрганізаційна структура економіки. Сутність секторного поділу економіки. Структура інституційних секторів економіки.. Структура бізнесу в Україні та її основні показники. Роль малого бізнесу в ринковій економіці. Структура організаційно-правових форм господарювання. Характеристика ступеню розвитку корпоративних відносин в економіці.\nОсновні пропорції відтворювальної структури економіки: між виробництвом засобів виробництва і виробництвом предметів споживання, між споживанням основного капіталу та доданою вартістю, між споживанням та нагромадженням, між виробничими галузями та інфраструктурою. Вплив змін у відтворювальних пропорціях на економічне зростання.\nСутність пропорцій між видами економічної діяльності. Структура укрупнених видів економічної діяльності як ознака розвитку національної економіки. Тенденції у структурній динаміці видів економічної діяльності за показниками зайнятості, вартості основних засобів, валової доданої вартості.\nСутність та види регіональної структури економіки. Територіальні форми організації національної економіки та їх співвідношення. Показники регіональної структури економіки. Структурна динаміка виробництва промислової та сільськогосподарської продукції за економічними районами.\nОсновні структурні пропорції у зовнішньої торгівлі: між обсягами експорту та імпорту, між товарами та послугами в експортно-імпортних операціях, частка інвестиційних товарів в імпорті. Товарна структура експорту та імпорту як характеристика конкурентоспроможності національної економіки. Структурний ефект: вимірювання та використання в аналізі макроекономічної динаміки.\nСтруктура національної економіки – співвідношення, які відбивають взаємозалежності між окремими частинами економіки та її зв’язки із зовнішнім світом.\nСоціальна структура економіки – це розподіл економіки за формами власності та за рівнем доходів населення.\nСекторна структура – це розподіл економіки на сектори, між якими існують зв’язки, що пов’язані з виробництвом, розподілом і перерозподілом доходів, виробництвом товарів та послуг, реальним та фінансовим секторами, виробництвом та споживанням тощо.\nНефінансові корпорації – підприємства (юридичні особи) усіх форм власності, діяльність яких орієнтована на виробництво й реалізацію товарів і нефінансових послуг на ринку з метою отримання прибутку, та некомерційні організації, засновані різноманітними групами виробників (асоціації підприємців, торговельні палати тощо).\nФінансові корпорації – комерційні організації, що спеціалізуються на фінансово-посередницькій діяльності: кредитні установи (банки, включаючи Національний банк, фондові біржі, інвестиційні фонди, довірчі товариства, кредитні спілки тощо) та страхові компанії.\nСектор загального державного управління – органи державного управління всіх рівнів; некомерційні організації, що виробляють і надають безкоштовні або пільгові послуги індивідуального характеру у сферах освіти, охорони здоров’я, культури, спорту, відпочинку, соціального забезпечення, тощо; послуги колективного характеру в галузі державного управління, оборони, шляхового та лісового господарства, сільськогосподарського обслуговування тощо.\nСектор домашніх господарств – сукупність фізичних осіб як споживачів, рахунки яких неможливо відокремити від рахунків самого домашнього господарства ні юридично ні економічно.\nНекомерційні організації, що обслуговують домашні господарства – юридичні особи та їх підрозділи, створені окремими групами домашніх господарств для забезпечення власних інтересів.\nМалі підприємства – це новостворювані та діючі підприємства незалежно від форм власності, в яких середня облікова чисельність працюючих за звітний рік не перевищує 50 осіб, а обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг) за цей період не перевищує суми, еквівалентної 500 тис. євро за середньорічним курсом НБУ.\nВеликі підприємства – підприємства, в яких середньо облікова чисельність працюючих перевищує тисячу осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за рік перевищує суму, еквівалентну 5 млн. євро.\nСередні підприємства – підприємства, які за ознаками середньої облікової чисельності працюючих та обсягу реалізованої продукції не відносяться до малих або великих.\nОрганізаційно-правова форма господарювання – це комплекс юридичних, правових, господарчих норм, які визначають характер, умови та способи формування відносин між власниками підприємства, а також між підприємством і зовнішніми по відношенню до нього суб’єктами господарської діяльності та органами державної влади.\nУнітарне підприємство – підприємство, що створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, та безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством.\nКорпоративне підприємство – підприємство, що утворюється двома або більше засновниками шляхом об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності, діє на основі їх спільного управління справами, у тому числі через органи, що ними створюються, та спільної участі засновників у розподілі доходів та ризиків підприємства.\nНорма нагромадження – питома вага частини валового внутрішнього продукту, яка використовується на нагромадження основного та оборотного капіталу.\nІнфраструктура економіки – сукупність видів економічної діяльності, які забезпечують виробництво продукції у матеріальній формі.\nВид економічної діяльності – поєднання дій людей, у результаті якого створюється продукція чи надаються послуги, що характеризуються особливістю призначення, однорідністю використаних ресурсів, спільністю технічної бази та технологічних процесів.\nРегіональна структура економіки – це розподіл національної економіки за територіальними формами організації господарства.\nСпеціальна (вільна) економічна зона – територія в прикордонних або інших регіонах країни, яка має особливий юридичний та економічний статус.\nТериторія пріоритетного розвитку – адміністративно-територіальна одиниця, яка має особливий (пільговий) режим інвестиційної діяльності, спрямований на забезпечення соціально-економічного розвитку регіону.\nСтруктурний ефект - вплив структурних змін в економіці на динаміку макроекономічних показників.\nКаталог: get file -> 4718\n4718 -> Методичні матеріали щодо змісту та організації самостійної роботи студентів, поточного І підсумкового контролю їх знань з дисципліни


5.5 Механічні газопромивачі\nХарактерною особливістю механічних газопромивачів є наявність обертового пристрою (ротора, диска тощо), який забезпечує розбризкування і перемішування рідини або крутіння газового потоку. Залежно від способу підведення механічної енергії апарати цього типу поділяються на механічні газопромивачі та динамічні газопромивачі. В механічних газо- промивачах очищувані гази приводяться в дотик з рідиною, розбриз-куваною за допомогою обертового тіла (весла з лопатками, перфорованого барабана, дисків тощо). Апарати цього типу в сучасний час практично не застосовуються для очищення газів від пилу.\nУ динамічних газопромивачах механічна енергія, яка підводиться додатково, служить для крутіння газового потоку. Вони відрізняються від сухих динамічних пиловловлювачів (див. рис. 2.8) тільки підведенням зрошувальної рідини, яка сприяє збільшенню їх ефективності. Воду у вентилятор подають за допомогою форсунок, розташованих перед його всмоктувальним отвором. Цей захід часто застосовується на практиці, коли для підвищення ефективності системи пиловловлювання а також для попередження утворення відкладень вода подається в димосос, що забез-печує протягування газів через апарати газоочищення.\nПри розрахунках енергетичних затрат на очищення газів у механічних газопромивачах необхідно враховувати додаткові витрати енергії на обертання розбризкувальних пристроїв. У механічних газопромивачах ці додаткові витрати енергії можуть бути значні, причому необхідно врахо-вувати, що не вся енергія обертання є корисною: більша частина її губиться в приводних пристроях і витрачається на тертя рухомих частин. При розрахунку витрат енергії на очищення газів в динамічних газопро-мивачах із загальних енергетичних витрат необхідно віднімати ту частину енергії, яка витрачається на відсмоктування і транспортування очищених газів.


Від тюрми – на курорт: куди та чому втік екс-регіонал Пехов | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nЗа незаконні оборудки з чужими автівками Володимиру Пехову, чоловіку агрорейдерки Лесі Софієнко, "світить" кілька років за ґратами, тому наразі екс-регіонал перебуває в бігах та оголошений у розшук. Де саме він ховається від правосуддя та яка доля незаконно привласненого подружжям автопарку? – дізнавалась журналіст «СтопКору» Альона Середа.\nЦя пара неодноразово ставала персонажами гучних розслідувань: він – екс-регіонал, вона – в минулому дружина кримінального авторитета та поплічниця колишнього міністра продовольства Миколи Присяжнюка. І вдвох привласнювати державну землю та дерибанити агропідприємства їм було куди простіше.\nКілька років тому компанія "Флогістон", яка була заснована для обслуговування будинку цивільної дружини Володимира Пехова, пані Софієнко, взяла в оренду шість автомобілів у ТОВ "Сейм Інвест". Та після оголошення банкрутства компанії автопарк так i не повернули.\n"У 2015 році по компанії "Флогістон" було розпочато процедуру банкрутства. У зв’язку з цим договори оренди були розірвані, але автомобілі законному власнику, ТОВ "Сейм Інвест", так і не були передані", – повідомила представник ТОВ "Сейм Інвест" Марина Таран.\nА привласнила одіозна сімейка Range Rover 2011 року випуску вартістю понад мільйон гривень, Lexus LX 570 приблизною вартістю майже півтора мільйона гривень. І на додачу чотири "Шкоди" 2011 і 2012 років випуску. Та щоб повернути автівки, власнику довелося звертатися до суду.\nПроте як виявилося пізніше, для парочки закон не писаний: "Покажіть це рішення суду. А ви знаєте, як рішення суду виконується в нашій країні?", – закидав журналістам пан Пехов.\nУ підсумку за сприяння активістів ГО "Стоп корупції" правоохоронцям все ж вдалося зайти та повернути законним власникам Range Rover та одну "Шкоду". Проте з іншими автівками виявилося складніше. До сьогодні місцеперебування трьох автомобілів марки "Шкода" є невідомим.\nТа найцікавішою є доля ще однієї автівки: Lexus дивним чином опинився на деякий час у власності Зоряни Бутенко. Вона – дружина бізнесмена і власника стайні, у якій Пехов зберігає коня, подарованого Лесі Софієнко. Через "бідність" безробітний екс-депутат Пехов віддав елітну автівку, щоб заплатити за утримання породистого скакуна. Нагадаємо, дорогоцінна конячка коштує під 190 тисяч доларів, а утримування тварини в елітній стайні обходиться приблизно у 50 тисяч гривень на місяць.\nОтже, схема наступна: Володимир Пехов у невідомий спосіб продав орендований Lexus власнику кінного клубу неподалік Києва. У такий спосіб він розрахувався за утримання коня. Але за таку оборудку на нього очікує серйозне покарання.\n"Було отримано інформацію, що громадянину Пехову Володимира Анатолійовичу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України за незаконне заволодіння транспортним засобом. У цьому випадку йдеться про легковий засіб Lexus LX 570, який належить підприємству ТОВ "Сейм-Інвест", – коментує адвокат Євген Головков.\nВтім, дізнавшись про путівку в місця позбавлення волі, Володимир Пехов покинув країну. На сайті Міністерства внутрішніх справ України красується обличчя колишнього регіонала. За інсайдерською інформацією, наразі він переховується від відповідальності на Кіпрі.\nУсіх, кому відома будь-яка інформація про місцеперебування Володимира Пехова, просимо повідомляти її на "102" або на гарячу лінію "Стоп корупції". А ми будемо стежити за перебігом подій у справі та обов’язково висвітлювати нові подробиці.\nВолодимир Пехов Корупційні схеми кримінал Леся Софієнко розшук фінанси\n«Стоп Корупції» | ВИПУСК 237 Звільнити не можна залишити: під ВККСУ акція протесту через суддю Коваленка


Фарбування МДФ фасадів меблів | Promkraska\nМеблевий фасад являє собою не тільки функціональну частину виробу. Саме він багато в чому визначає настрій інтер’єру і самих господарів, які, прийшовши з роботи, повністю занурюються у домашній затишок. В сучасних меблевих магазинах можна зустріти безліч меблів з різними типами фасадів, але все ж більшість з них будуть зроблені з МДФ.\nПалітра відтінків фарби для МДФ\nПереваги МДФ як матеріалу для виготовлення фасадів\nНа фото — порівняльна характеристика щільності МДФ і ДСП\nМДФ або среднеплотная деревоволокниста плита (Medium Density Fiberboard) являє собою спресовану дошку.\nУ сучасному світі МДФ використовується в найрізноманітніших сферах життя:\nОбробка стельових, зовнішніх і внутрішніх стінових поверхонь.\nТака велика область застосування матеріалу даного типу обумовлюється тим, що листи з МДФ наділені безліччю позитивних якостей:\nВитримують різкі температурні перепади;\nВологостійкі і можуть експлуатуватися в кімнатах з вологістю 60-80%;\nВолодіють високим рівнем міцності і здатні витримувати різні навантаження;\nПлити МДФ екологічно безпечні та нешкідливі для людей і рослин;\nВисокий рівень стійкості до грибків, цвілевим утворень і мікроорганізмів;\nМДФ не виділяє в навколишнє середовище шкідливих випарів;\nФасад не вимагає доопрацювань завдяки високому рівню стійкості матеріалу;\nМеблі з цього матеріалу не вимагає ніяких спеціальних заходів по догляду за поверхнею;\nСтруктура матеріалу дозволяє виконувати на фасаді різноманітні цікаві візерунки методом тиснення поверхні, що розширює декоративні можливості матеріалу;\nПлити МДФ наділені прекрасним рівнем звукоізоляції.\nПриємно дивує споживача також і ціна плит МДФ, так як вона робить цей унікальний матеріал, а точніше вироби з нього, доступними для кожного.\nПереваги фарбування МДФ\nНа фото – фарбування фарбопультом\nСьогодні дуже часто можна зустріти фарбовані МДФ фасади меблів, дверей та інші поверхні. Справа в тому, що шар фарби на виробах з МДФ виконує не тільки декоративну функцію, але також є захисним покриттям.\nАле крім захисних властивостей, шар фарби на фасаді несе в собі наступні переваги:\nВиріб, на поверхню якого нанесена фарба, не боїться впливу високої температури. Приміром, на пофарбовану стільницю кухонного гарнітура може бути поставлена гаряча посуд без яких-небудь наслідків для обробки;\nЗабарвлення може бути виконана у відповідності з різними дизайнами. Так на сьогоднішній день можливе фарбування в такі модні відтінки як перли, перламутр, краколет або металік. Дані кольори можуть бути використані в обробці фасадів і перегукуватися з обробкою стін;\nПофарбовані поверхні абсолютно нешкідливі для оточуючих, особливо якщо фарбування велося якісними лакофарбовими матеріалами;\nТаку обробку відрізняє висока міцність. Термін експлуатації пофарбованих виробів з плит МДФ значно перевищує термін експлуатації необробленого матеріалу.\nЗверніть увагу! У даного покриття є і недоліки. Фарба під впливом сонячних променів може з часом вигоріти, та й ціна фарбованих фасадів набагато вище плівкових.\nМатеріали та інструменти, необхідні для фарбування\nНасамперед визначитеся з вибором фарби\nПерш, ніж буде розглянута технологія фарбування МДФ фасадів, необхідно вибрати і придбати всі необхідні в роботі інструменти і матеріали для того, щоб не відволікатися надалі на їх пошук.\nНасамперед необхідно визначитися з кольором фарби. Ви можете вибрати підходящий відтінок згідно каталогу виробника або створити власний, змішавши кілька фарб, головне щоб для змішування використовувалися фарби одного виробника.\nФарба для фасадів МДФ повинна мати вологозахисні та теплоустойчивыми характеристиками, вона повинна бути довговічним, міцним і не піддаватися механічним впливам. Найкращим вибором можуть стати алкідні фарби або автоемалі.\nПісля того, як вибір і покупка фарби були зроблені, потрібно подбати про наявність у вас та інших необхідних матеріалів та інструментів, таких як:\nОздоблення меблевих фасадів\nПроцес фарбування поверхні можна сміливо розділити на два найбільш важливих етапи виконання робіт:\nНанесення оздоблювального матеріалу.\nЯкщо ви фарбуєте меблі, то для початку, її необхідно розібрати. Звичайно, немає необхідності розкручувати всю меблі, важливо відокремити ті частини, які планується фарбувати.\nСкляні вставки, ручки та інші елементи фурнітури необхідно також по можливості зняти. Те, що зняти не представляється можливим необхідно вкрити малярською стрічкою.\nЗверніть увагу! Якщо мова йде про поверхнях поблизу електропечей або газових комфорок, тоді слід використовувати вогнезахисні фарби по металу Полистил. А для захисту витяжного обладнання і повітроводів від корозії застосовується електропровідних фарба Zinga.\nІнструкція з підготовки поверхні своїми руками складається з наступних етапів:\nФасад необхідно повністю звільнити від старого лакофарбового покриття. Після зачистки звільніть фасад ще і від пилу;\nРада. Зробити таку зачистку вручну досить складно, тому можна скористатися будівельним феном.\nДалі слід зачистити поверхню за допомогою наждачного паперу з дрібним зерном, після чого знову змахнути пил з виробу;\nНа поверхню необхідно нанести ґрунтовку, попередньо склад потрібно ретельно збовтати.\nЗверніть увагу! Для підготовки МДФ поверхні підійде грунтовка по дереву, але якщо на фасаді присутні пластикові елементи, їх необхідно обробляти спеціальною грунтовкою для пластику.\nПісля того як грунтовка буде нанесена, необхідно дозволити їй просохнути протягом доби, давши їй повністю вбратися.\nФарбування фасаду фарбою\nФарбування за допомогою пензля\nПісля закінчення підготовчих заходів можна приступати до роботи з фарбою.\nВідповідей на питання про те, як пофарбувати МДФ фасади, може бути два:\nВи можете просто пофарбувати виріб фарбою, отримавши в підсумку глянсову або матову обробку, в залежності від обраного лакофарбового матеріалу;\nНабагато більш оригінальна поверхня вийде, якщо в роботі буде використано глизаль.\nЯкщо ви вирішили використовувати в роботі фарбу, тоді слід працювати згідно наступної інструкції:\nЗахистіть стрічкою ті частини, які ви плануєте фарбувати іншими квітами, якщо обробка буде двоколірний або багатобарвної;\nНанесення лакофарбового матеріалу ведеться в одному напрямку руху інструменту;\nПісля фарбування дайте першому шару добре просохнути, перед тим як починати наносити другий або працювати фарбою іншого кольору;\nПісля того як фарба просохне всі елементи необхідно прикрутити назад і встановити скляні вставки.\nСтворення обробки валиком\nПокриття фасаду глизалью\nА тепер давайте розглянемо варіант фарбування меблів за допомогою глизали. Якщо колір обраної глизали вас влаштовує за всіма параметрами, тоді варто працювати саме цим складом.\nПри бажанні в глизаль можна додати невелику кількість фарби іншого кольору для того, щоб одержати в підсумку зовсім інший відтінок покриття. Розбавити масу до потрібної консистенції можна за допомогою води.\nРада. Перед тим як наносити розбавлений складу на поверхню, випробуйте його на папері в невеликій кількості для того, щоб результат був саме таким, як ви очікуєте.\nЗа допомогою глизали пофарбувати фасад меблів зовсім не важко. Для початку добре перемішайте склад і надіньте рукавички, щоб не выпачкаться. Приготуйте губку, з допомогою якої будете працювати, целофановий пакет і нову кисть з м’яким ворсом.\nТепер за допомогою пензля нанесіть глизаль на фасад максимально рівним шаром, який не повинен бути дуже тонким.\nРада. Якщо шар виходить дуже тонким, тоді наносити на поверхню матеріал відразу в два шари, не чекаючи висихання першого.\nГлизаль на меблевому фасаді\nПісля нанесення шару фарбою його необхідно обробити губкою, прикладаючи її до непросохлої поверхні. На фасаді будуть виникати химерні бульбашки, в залежності від того якого розміру порами має обрана вами губка.\nТакож замість губки може бути використаний зім’ятий целофановий пакет. Використання пакета дозволяє надати поверхні фактуру, що нагадує візерунок на зимових вікнах. Абстракцію на поверхні також можна створити і пензлем.\nЗ допомогою глизали можна пофарбувати фасад як повністю, так і на окремих ділянках для створення унікального дизайну. Врахуйте що створення на поверхні фактури можливо тільки до того моменту, поки матеріал не почав просихати.\nПоки просихання не почалося, ви можете виправити кожну ділянку. Але як тільки матеріал почав сохнути, його не варто чіпати, тому що можна зіпсувати покриття.\nПісля того як матеріал просохне, а для цього потрібно не менше тижня, необхідно провести лакування поверхні. Лак для цього досить нанести один шар.\nРада. Вибираючи лак, віддайте свої переваги саме прозорим складів для того, щоб зберегти незмінним відтінок фарби.\nПісля того як лак просохне, всі меблеві елементи можна повертати на місце і насолоджуватися результатом своєї роботи.\nФасад, створений матовою емаллю\nФарбування фасадів та інших поверхонь з МДФ, як фарбою, так і глизалью — це прекрасний шанс не тільки подарувати старої меблів абсолютно нове життя, а також можливість створити яскравий інтер’єр в квартирі і реалізувати власний творчий потенціал (див. також статтю «Ковальські фарби – оптимальне покриття для кованих виробів»).\nА дізнатися ще більше про те, як правильно фарбувати фасади вам дозволить відео в цій статті.


Начальник управління охорони здоров’я Чернігівської міської ради Юрій Бойко відзначив основні здобутки і проблеми у діяльності медичної галузі за підсумками 2010 року. "Медична галузь міста доклала значних зусиль, щоб утримати рівень і обсяги надання медичної допомоги населенню. Сьогодні вже очевидно, що існуюча система не відповідає сучасним вимогам і потребує реформування", - зауважив він.\nЗаступник начальника управління Ірина Мороз у своєму виступі підкреслила, що медико-демографічна ситуація у місті залишається складною. На жаль, позитивні тенденції минулого року щодо показників народжуваності і смертності у звітному році не збереглися. Так, показник народжуваності зменшився на 5,2% (9,1 на 1000 населення проти 9,6 у 2009 році), а смертність зросла на 1,7% (12,0 на 1000 населення проти 11,8 у 2009 році). Отже, смертність перевищує народжуваність на 2,9 на 1000 населення проти 2,3 у 2009р.\nЗавдяки впровадженню сучасних перинатальних технологій, немовляча смертність серед дітей – жителів міста станом на 01.01.2011р. знизилась на 5,8% у порівнянні з аналогічним періодом минулого року і складає 8,1 на 1000 народжених проти 8,6 у минулому році.\nУ обговоренні доповідей взяли участь головні лікарі медичних закладів міста та головні фахівці закладів охорони здоров’я міста. У виступах акцентовано увагу на основних проблемних питаннях сьогодення:\n1. Недостатнє фінансування медичної галузі міста і, як наслідок:\nнеможливість завершення ремонтних робіт у приміщеннях дитячої поліклініки №1;\nнедостатнє забезпечення медичних закладів рентгенологічною апаратурою, що ускладнює раннє виявлення туберкульозу;\nнеможливість оновлення санітарного автотранспорту, який вичерпав свій технічний ресурс;\nстворення системи забезпечення киснем пологового будинку;\nнеспроможність забезпечення безоплатного гарантованого рівня надання медичної допомоги.\n4. Високий рівень захворюваності, зокрема, на соціально-небезпечні хвороби.\nЗ метою поліпшення стану надання медичної допомоги населенню міста, колегія управління охорони здоров'я Чернігівської міської ради вирішила:\n1. Забезпечити організацію та виконання заходів національних, регіональних та міських програм у межах виділених бюджетних асигнувань.\n2. Розробити та затвердити на сесії міської ради міську «Програму профілактики і лікування артеріальної гіпертензії, попередження смертності та інвалідності населення внаслідок серцево-судинних захворювань у\nм. Чернігові на період до 2013 року».\n3. Організувати розробку та погодження проекту реорганізації медичної служби міста.\n4. Забезпечити дієвий контроль за дотриманням бюджетно-фінансової дисципліни, збереженням та раціональним використанням медичної апаратури, обладнання, витратних матеріалів та медикаментів, впровадження енергозберігаючих технологій у підпорядкованих медичних закладах.\n5. Посилити профілактичну спрямованість діяльності підпорядкованих закладів, звернувши особливу увагу на раннє виявлення туберкульозу та онкологічних захворювань серед жителів міста.\n6. Забезпечити дієвий контроль за проведенням диспансерного нагляду за ВІЛ-інфікованими на базі кабінетів інфекційних захворювань лікувально-профілактичних закладів міста.\n7. Сприяти подальшому динамічному розвитку та функціонуванню у місті благодійної громадської організації «Міська лікарняна каса».\nЗа інформацією управління охорони здоров’я міської ради 03 березня 2011 р.


Що нового в законодавстві? Огляд Романа Ларіонова - Клуб Ділових Людей\nЩо нового в законодавстві? Огляд Романа Ларіонова\nОпубліковано: 10-02-2016 по Ірина Павлюк\nЗ 8 лютого 2016 року – нові бюджетні рахунки\nДата початку здійснення операцій по зарахуванню надходжень до державного та місцевих бюджетів на рахунки – 08.02.2016.\nРозпочато процес реорганізації органів ДФС\nВідповідно до вимог постанови КМУ від 04.11.2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» (додаток 1) проведенореорганізацію територіальних органів ДФСУкраїни. Реорганізація відбувається шляхом приєднання окремих територіальних органів (інспекцій) та зміни існуючих найменувань.\nДізнатись про зміну найменування та інспекції, що підлягають приєднанню можна у додатку до Постанови за цим посиланням.\nКлуб Ділових Людей надає перевагу співпраці з людьми, які підтримують ідеї етичного бізнесу, партнерства та суспільної корисності. Якщо Вам такі близькі – ознайомтеся та підпишіть Меморандум «Про етику й партнерство бізнесу, влади і громадськості»


Царює Господь, — зодягнувся у велич…\nГолубе і синє — символи Божої слави. Це кольори Його Царства, Його панування над усім — живим і неживим. Два великі свідчення Христового Царства — Біблія і створений Ним світ — постійно нагадують нам про Царя Його кольорами — синім і голубим.\nПогляньте навкруги — наша планета заповнена голубим кольором! 13 лютого 1990 року космічний корабель «Вояджер», здійснюючи свій політ, був уже за межами нашої Сонячної системи, у 6,5 мільярда кілометрів від нашої планети. Камери космічного корабля були спрямовані на Землю — і що ж через них було видно? З такої величезної відстані Земля здавалася маленькою точкою — точкою яскраво-синього кольору. Навіть на такій неймовірній відстані було видно, що наш світ — синій!\nВесь Усесвіт, а наша планета особливо, щедро прикрашена синім і голубим — із волі нашого Господа й Творця. Сапфіри й небесна сфера, жабки, мавпочки й метелики — усе несе в собі голубий колір — особливий знак, яким позначив творіння Цар царів.\nПро голубий колір як про божественну печать говорить нам Біблія. У Книзі Вихід читаємо, що ткачі й ремісники мали прикрашати святилище Бога виробами із блакиті, пурпуру та червені (червоногарячий колір). А в Книзі Числа (15:38) сказано, що ізраїльські сини мають зробити на краях своїх одеж кутаси з блакитної нитки, щоб не забувати Бога та Його заповідей.\nВ англійській мові є така приказка: «Це було, коли місяць був голубим». Так говорять про подію, яка відбувається вкрай рідко. Насправді «голубий місяць» зовсім не голубого кольору й буває не так уже й рідко. Голубим місяцем називають другий повний місяць календарного місяця — це трапляться один раз у 2,7 року. Але іноді й звичайні місяць і сонце можуть видаватися голубими. Це відбувається, коли повітря заповнене димом від виверження вулкана, пилом піщаної бурі чи гаром палаючого лісу. Щільна хмара дрібних частинок, що піднімаються в повітря, пропускає лише голубу частину спектру; до наших очей доходять промені лише такого кольору — і місяць чи сонце здаються нам голубими.\nХоча часто нам здається, що Сонце жовте, насправді голубого кольору воно випромінює набагато більше, ніж жовтого. То чому ж воно нам не здається блакитним? Річ у тім, що більшу частину голубого світла, випроміненого Сонцем, «ловить» повітря, що оточує Землю. Сонячне, або біле світло складається з усіх кольорів веселки (пригадуєте: Чапля Осінь Жде Завзято Буде Сани Фарбувати). Але Господь створив молекули атмосферного повітря так, щоб вони розсіювали більшу частину голубої складової сонячного світла. Саме тому небо здається нам голубим. Навіть уночі, особливо коли не видно місяця, чисте, безхмарне небо здається темно-синім, кобальтовим. До речі, тонкий шар атмосфери Марса розсіює червону частину спектру сонячного світла, тому марсіанське небо здається рожевим!\nОкеани й моря Землі здаються нам синіми й голубими з тієї самої причини, що й небо. Як і молекули повітря, молекули води відбивають голубу частину спектру сонячного світла. Так і з’являється голубінь наших морів.\nНе всі зорі жовті, як наше Сонце. Вони можуть бути різних кольорів залежно від температури поверхні. Якщо розглядати спектр зір від найхолоднішої до найгарячішої, то їхній колір змінюється від червоного до оранжевого, потім стає жовтим, білим і, зрештою, голубим. Червоні зорі — найхолодніші, температура їхньої поверхні «всього лиш» 2760 градусів. А ось температура поверхні голубих зір сягає позначки 50 000 градусів — у десять разів більше, ніж у нашого Сонця! Ми бачимо не все світло, що випромінюють голубі зірки. Більша частина цього світла не доступна для наших очей, це — ультрафіолетове випромінювання. Якби ми могли бачити ультрафіолетові промені, як бджоли, то голубі зорі здавалися б нам набагато яскравішими.\nГолубий колір розжарених зір розкриває нам чудову силу Ісуса. Кожна з цих зір, як печать, позначає небеса, показуючи, що Хазяїн і Цар усього — Бог. Наша галактика, Чумацький Шлях — це переважно охололі червоні зорі. Але в інших, далеких галактиках, гарячих голубих зір надзвичайно багато. Через це й уся галактика може здаватися голубою, несучи нам із небес божественне сяйво.\nСиній — отже, непростий\nНіде виявлення синього кольору не буває таким складним, як на нашій планеті. Уран і Нептун, дві планети нашої Сонячної системи, переливаються бірюзою. Це відбувається через особливі переливи сонячного світла у хмарах, що оточують ці планети. Звичайно, це явище дивовижне, але якщо порівняти його з тим, як голубий колір утворюється в істот, що населяють нашу Землю, воно відразу померкне. Атмосфера, що відбиває голубий колір, — просто елементарна подія поряд із земними створіннями голубого кольору, тому що таке забарвлення тварин є результатом надскладних процесів. Тварини, забарвлені в голубий або синій колір, зустрічаються не часто. І тому, побачивши їх навіть один раз, ви отримаєте незабутні враження.\nЦе стосується і тих тварин, які світяться голубим світлом. Рон Черч, фотограф, який знімає морських тварин, розповідає про зустріч із такими істотами. Рон був у човні в морі біля мексиканської пустелі Байя Каліфорнія і шукав планктон: «Я підіймав наповнену сіть із води, коли помітив, що вона вся світиться. Яскравий голубий колір, подібний і на електричний, і на світло газового пальника, хвилями виходив із маси планктону» (1). Сяючі тварини, що випромінювали мерехтливе неонове світло, згодом були досліджені. Ними виявилися крихітні рачки, що отримали довгу латинську назву Nyctiphanes simplex. Багато тварин, що живуть у морі, світяться в темноті. Господь потурбувався, щоб Його царську печатку було видно всім і завжди, удень і вночі. На секунду, на мить крихітний рачок перетворюється в сяючу коштовність, гідну корони. Чи ж це не прославлення могутнього Творця?\nПір’я в пташок буває жовте, червоне, оранжеве завдяки певному типу пігменту, що міститься в пір’ї. Але голубе й синє пір’я, очі, луска риб, голуба морда мавпи мандрила набули такого кольору завдяки особливій складній будові тканин. Пігмент не може дати такого забарвлення. До речі, коли порівняти всі кольори веселки, то виявиться, що голубий, синій і фіолетовий мають найвищий рівень енергії. Але Господь не скупиться й тішить наше око цими небесними кольорами.\nЩо з усього створеного Господом — найкраща прикраса царських тронів? Коштовне каміння. Один із найгарніших коштовних каменів — корунд. Корунд дуже міцний; згідно зі шкалою міцності Маоса, він дев’ятий і поступається лише алмазу. У чистому стані корунд безколірний, хоча наш Небесний Отець створив і багатоколірні різновиди корунда. Якщо говорити спрощено, корунди бувають двох видів: рубіни і сапфіри. Рубіни яскраво-червоні. Сапфіри можуть бути жовтими, зеленими, рожевими й фіолетовими. Та найбільше цінують голубі та сині сапфіри. Кристал голубого сапфіра такий самий, як і в прозорого, а колір йому дають домішки заліза або титану. А якщо в кристалі корунду є домішка хрому, то він червоного кольору, і тоді його називають рубіном.\nАлмаз — найміцніший з усіх мінералів, мабуть, найчудовіший витвір божественної руки. Алмази народжуються на глибині понад 160 кілометрів, при температурі більш як півтори тисячі градусів, під тиском майже в сімсот тисяч тонн на квадратний метр! Алмази, як і сапфіри, бувають різного кольору; зустрічаються і голубі алмази, хоча найрідкіснішим уважають червоний.\nПро речі не такі величні\nУ східній частині Північної Америки росте ліана Smilax herbacea. У цієї приємної на вигляд рослини синювато-чорні плоди зібрані в невеликі грона, схожі на виноградні. На вигляд досить симпатично, але запах! Недарма американці називають її «тухлою квіткою». Маленькі зеленуваті квіточки цієї скромниці пахнуть гнилим м’ясом. Мухи злітаються на запах тухлятини, активно беручи участь у запиленні квіток.\nГолубий і синій кольори, кольори величі Господа, у світі рослин зустрічаємо не так часто. Природний голубий колір пелюсток у диких рослин — досить велика рідкість. Те, що цей колір не так часто можна зустріти і в рослинному, і у тваринному світі, свідчить нам про його винятковість і царственість. Наш Бог, Господь блакиті, править нами, Він один, і іншого такого немає і не може бути!\nМи вже говорили, що у птахів пір’я голубе не тому, що в них є особливий барвник-пігмент, що надає їм такого кольору, а завдяки особливій будові тканин. Тканини деяких тварин мають особливі оптичні властивості — вони створені так, щоб відбивати голубий колір. Струмені дощу відбивають увесь спектр світла — і видно веселку, а в цьому випадку видно лише голубий або синій колір. Якщо колір організму визначає не наявність пігменту, а спосіб, у який Творець сплів усі складові організму в єдине ціле, то говорять про структурний колір. Голубе і синє пір’я птахів — якраз приклад структурного забарвлення.\nЩе раз підкреслю, що структурне забарвлення у світі тварин зутрічається набагато рідше, ніж пігментація. Саме тому істоти голубого й синього кольору рідкісні. Є й винятки — кілька морських організмів і тропічних жаб (до речі, в однієї з них слиз на шкірі містить страшну отруту кураре). Їхнє забарвлення визначається наявністю особливого пігменту. Будова тканин у тварин із голубим забарвленням надзвичайно складна й різноманітна. З погляду фізики пір’я павича і морда мавпи мандрила представляють одне й те саме явище. Однак, хоча в тому і в іншому випадку йдеться про крихітні «призми» в тканинах тварини, усе ж Бог створив їх абсолютно різними. До речі, не зовсім правильно говорити про мікроскопічні структури, ці утвори більш ніж мікроскопічні. Вони настільки маленькі, що побачити їх можна лише за допомогою електронного мікроскопа.\nЧудовий приклад структурного забарвлення — райдужне або мінливе. Таких напрочуд красивих тварин можна зустріти досить часто. У крихітної колібрі веселкою переливається пір’я; різними кольорами переливаються очі звичайнісінької мухи. Спільним у цих істот є те, що неможливо визначити, якого вони кольору, — їхнє забарвлення змінюється залежно від того, під яким кутом ви на них дивитеся. Наприклад, крила деяких райдужних метеликів здаються синіми, якщо ви подивитеся на них просто зверху. Якщо ви дивитиметеся на них збоку, вони стануть фіолетовими, а якщо поглянете під іншим кутом — вони будуть зеленими. Така мінлива природа цього явища.\nДостеменно зрозуміти й пояснити дивовижні надмініатюрні структури, які Господь використав для того, щоб тканини живих істот могли переливатися всіма кольорами веселки, неможливо. Крихітні призми, завдяки яким пір’я павича схожі на веселку, настільки малі й досконалі, що людина не спроможна відтворити їх, якою б високою технологією ми не користувалися! Лише Бог може створити світ тварин, які переливаються невловимими відтінками. Це витвір Великого Художника, шедевр, який не можна відтворити за допомогою полотна та фарб, комп’ютера чи спеціального верстата. Ось що говорить Хільда Саймон: «Нескінченно малі структури, що відповідають за утворення цих кольорів, несхожі ні на що, що здатна створити людина, є справжнім чудом — настільки вони мікроскопічні й виняткові» (2).\nРозглянемо історію життя однієї-єдиної тварини з райдужним забарвленням, і ви побачите, яка вона неймовірна. Цьому важко буде повірити навіть після того, як ми все докладно розглянемо й вивчимо.\nТой, хто побував у Папуа Новій Гвінеї, назавжди запам’ятає тамтешню скарбницю рідкісних надзвичайно красивих тварин. Саме там і живе наш герой — метелик імператорський парусник (Ulysses telegonis). Це, можливо, найпрекрасніша тварина на Землі. Якщо ми дослідимо цю дивовижну комаху, неймовірний шлях, який вона проходить від яйця до гусениці й метелика, наше благоговіння перед Богом зросте безмірно. Як і голубі зорі вночі, ці лазурові істоти винятковим чином відбивають велич слави нашого Царя.\nХільда Саймон так говорить про дивовижну будову райдужного метелика: «У яйці закладено план не лише неймовірного й чудового перетворення гусениці в лялечку, а відтак у метелика, не лише його форма, колір, розміри, життєво важливі органи та їхні функції. Там ще закладено схему будови сотень тисяч лусочок, що покривають обидва боки крил. Відповідно до неї формується нижня поверхня крил, і десятки мільйонів мікроскопічних утворень вкладаються особливим, досконалим в оптичному сенсі способом, щоб дивувати… багатством фарб!» (3).\nПроцес перетворення гусениці в метелика називають метаморфозом. Життєвий цикл комахи складається з чотирьох стадій: яйце  личинка  лялечка  доросла комаха. Личинка парусника, як і будь-якого метелика, називають гусеницею, а доросла комаха має крила. Місце, де «гидке каченя перетворюється на прекрасного лебедя» — лялечка. Там відбуваються дивовижні речі, насправді чудові й таємничі.\nДля більшості комах життя починається зі стадії яйця (4). Із яєць метеликів з’являються крихітні гусенички. Головна мета життя гусениці — їжа, вона має весь час їсти й рости. Нам добре відомий апетит цих створінь і те, яку шкоду вони можуть завдати деревам, садовим рослинам і посівам. Місяць або близько того вони їдять не зупиняючись, ненаситно й жадібно, кілька разів линяючи (змінюючи шкурку), щоб тільцю, яке швидко росте, не було тісно. Нарешті гусениця перестає їсти і шукає місце, де вона може перетворитися в лялечку. Найчастіше гусениця вибирає місце на гілці деревця або куща. Лялечка може звисати з гілки, а може бути прикріплена до неї.\nЛялечку метелика називають хризалідою. На цій стадії розвитку тіло дозрілої гусениці розріджується, тобто в процесі хімічних реакцій тканини тіла розщеплюються. Те, що колись було системою органів гусениці й надскладними тканинами цих органів, стає жахливою мішаниною рідин усередині лялечки!\nПітер Фарб у книзі «Комахи» пише, що лялечка здається мертвою, але насправді «у ній шаленим темпом відбувається перебудова всіх тканин» (5). М’язи, шкіра, антени, кишківник, ротовий апарат, ніжки гусениці — усе це зникає, частково або повністю. Інші ж органи й системи органів — нервова система, повітряні канальці, серце, кровоності судини й органи, що виконують роль нирок, не зникають цілком, але перебудовуються. Мозок комахи збільшується й теж перебудовується. І з тієї ж рідкої каші мають вирости райдужні крила й очі метелика!\nЗміни відбуваються через кілька особливих причин. З волі Господа перетворення відбувається протягом чотирьох тижнів — для того, щоб, наприклад, шлунок майбутнього імператорського парусника був налаштований до іншої їжі, незвичної для ненажерливої гусениці. Гусениця їла листя й траву, а метелик тоненьким як соломинка хоботком питиме квітковий нектар. Ісус передбачив повну перебудову м’язової системи, щоб вона відповідала способу життя й будові метелика. М’язи, за допомогою яких гусениця виконувала повільний. рівномірний рух, зовсім не подібні на ті, що рухають крильцями чи шістьома ніжками. Змінюється і серце гусениці — адже воно має качати кров так, щоб і величезні крила метелика могли нормально постачатися кров’ю, а уявіть собі, які тоненькі там судинки! У лялечці мають відбутися нескінченні перетворення, доки незграбна гусениця не стане граціозним метеликом.\nДеякий час частина нервової системи гусениці функціонує поряд із новісінькою нервовою системою метелика. Як це можливо, щоб в одному організмі містилися дві нервові системи різного типу? Ми не можемо сказати, ми просто маємо пам’ятати, що «все можливо Богові» (6). Деякі нерви, сформовані в лялечці, не працюють доти, доки метелик не вийде з лялечки. Як комаха знає, коли задіяти нові нерви, коли відкинути старі — це таємниця для біологів. Дивовижно, але нервова система гусениці існує доти, поки вона ще потрібна, а потім просто-напросто зникає!\nЩе одне свідчення божественного керівництва метаморфозом можна знайти в порядку, за яким органи гусениці перетворюються на органи метелика. Деякі органи гусениці розчиняються і зникають відразу ж, а ті, які ще потрібні для життєдіяльності — лише в останній стадії перетворення.\nСаме в цей дивовижно короткий період народжуються чудові крила імператорського парусника, вкриті сотнями тисяч лусочок. На кожній лусочці розміщені сотні напрочуд точно сконструйованих оптичних структур. У це важко повірити, але впродовж не дуже багатьох днів у тишині й темноті всередині лялечки з’являються мільйони надскладних голубих призм!\nПеретворення, яке переживає імператорський парусник, та власне й усі метелики, — явище справді чудове й досі ще до кінця не вивчене. Біологи не можуть зрозуміти його, хоча вивчають багато десятиліть. Пітер Фарб зазначає: «Очевидно, має існувати якийсь центр, що контролює й управляє надскладним розчиненням тканин гусениці й організацією їх у тканини дорослого метелика, побудовою нового організму з отриманої сировини (7). Для тих, хто може прийняти це, — перетворенням керує рука Господа!\nНезважаючи на роки досліджень, учені дізналися й зрозуміли не так уже й багато з того, як гусениця перетворюється на метелика. Наведемо знову слова Фарба: «Розум людини тривалий час не міг осягнути дивного росту й розвитку багатьох комах із яйця в червоподібну личинку, тоді в нерухому лялечку, а вже з неї в крилату дорослу комаху». (8) Схоже, Бог не поспішає пояснити нам процес метаморфозу.\nЗрозуміти чудо перетворення лускокрилих важко ще й тому, що лялечки різних комах із волі й задуму Господа розвиваються по‑різному, своїм особливим шляхом.\nДоктор Майкл Дентон сформулював це так: «Шляхи, якими в процесі метаморфозу формуються системи органів дорослої особини, приголомшливо різноманітні у різних видів» (9).\nУсе творіння благословляє Творця (Псалом 102:22), і слава Ісуса проливається не лише на імператорського парусника або творіння голубого і синього кольорів. Цей метелик — прекрасний символ того, як Господь царює в природі, над усім, що в ній є. І в цьому сенсі ми вибрали хороший приклад ще й через назву — імператорський парусник. Чудові зміни, що відбуваються в процесі метаморфозу комахи, слугують прикладом нескінченної турботи Бога про кожне Своє творіння! І незважаючи на свою неосвіченість, ми теж можемо отримувати і Його турботу, і Його любов. Він керує всіма — простими й складними, слабкими й сильними. Починаючи розуміти, що відбувається всередині комахи імператорського парусника, щоб його крила прикрасились сяючим синім блиском, завмираєш у благоговінні перед Ісусом Христом, Творцем!\nГолубий, пурпуровий і червлений\nКоли ми дивимося на небо, ця голуба височина вабить нас. Кожен хоча б раз у житті мріяв піднестися високо-високо за хмари. Голубе небо здається близьким, простягни лишень руку — і торкнешся його, але як не линь до нього — воно недосяжне.\nБагато хто так само думають про Бога. Вони бачать свідчення Його безмежності і сили, якими сповнений Усесвіт; але їм здається, що Він завжди буде недосяжним. «Недосяжне далеко» — ось як можна назвати таку уяву про Бога; «Цар, до якого не можна наблизитися». Але це неправильно — ми можемо торкнутися Його. Точніше, Він — нас…\nЧерез те, що ми грішні, нам неможливо прийти до Нього, як би ми не намагалися. Що ж нам робити, щоб урятуватися від смерті — неминучого наслідку гріха? Що ми не робили б — усе буде марно! Зло, яке ми чинимо протягом усього життя, велике, і його позначка на нас — як пляма крові на одязі. Не обманюймося — навіть людина, яку ми вважаємо «хорошою», вражена й зіпсована гріхом.\nІ все ж є шлях, який дозволить кожному позбутися прокази гріха й бути з Богом вічно:\n«Прийдіть, і будемо правуватися, говорить Господь: коли ваші гріхи будуть як кармазин, — стануть білі, мов сніг; якщо будуть червоні, немов багряниця, — то стануть мов вовна!» (Іс. 1:18).\nСам Бог в Ісусі узяв на Себе наші гріхи й прийняв за них кару на хресті — прийняв на Себе ту смерть, яку заслужили ми!.. Перед тим як розіп’ясти й убити Ісуса, Його кати, «роздягнувши Його, багряницю наділи на Нього» (Мт. 27:28), червоний одяг. Червона кров наших гріхів заплямувала Його, щоб ми очистилися. Його любов, як червоний алмаз, найкоштовніше з усього того, що в нас є!\nНа самому початку нашої розповіді ми говорили, що святилище Бога мало бути прикрашене голубим, пурпуровим і червленим. Червлений (червоний) колір символізує смирення й жертовність Ісуса, голубий — Його велич і славу, пурпуровий або багряний — Його воскресіння.\nБагряний колір говорить нам про те, що Бог — Єдиний. Як у багряному злилися голубий і червоний, так невіддільні святість і милість Божі, Його суд і спасіння. Він і справедливий Цар, і милосердний Спаситель, і Дух Істини. Багато хто переконує себе, що Бог поблажливий до гріха: «Бог — це любов, і Він не може нікого покарати пеклом». Вони не усвідомлюють, що ми самі гріхом відриваємо себе від Бога, позбавляючи можливості прийняти руку спасіння, простягнену Ним — якщо не відмовимося від гріха, не відкинемо його геть. Але є й ті, хто забув, що Господь милосердний. Вони потрапили в пастку своїх гріхів, страждають від цього. Вони забули, що Бог дає нам шлях, ідучи яким ми отримуємо прощення всіх своїх гріхів.\nТі, хто впокорився перед Богом, хто присвятив себе вірі в Бога Сина, що помер і воскрес, отримають від Нього прощення й спасіння. Лише тоді недосяжні голубі далі відкриються для нас. Є пекло, і є Ісус — єдиний Шлях на небеса, і іншого бути не може. Вас не спасуть ні добрі справи, ні те, що ви залишите після себе. Вам треба щирим серцем повірити в Господа нашого Ісуса Христа і довірити своє життя Йому. Не ми повинні вирішувати, як нам жити, а лише Він. Чи хочете ви цього? Якщо так, помоліться. Можливо, вам будуть близькі такі слова:\nМилостивий Боже, я зрозумів, що чинив гріх, живучи власним життям і відкидаючи Тебе. Прости мені через Сина Твого, Ісуса Христа, через смерть Його на хресті. Ісусе, увійди в моє серце і стань моїм Царем і Богом. Господи, дай мені вічне життя, прошу Тебе. Укажи, як мені жити. В ім’я Господа Ісуса Христа молю. Амінь.\nРік Дестрі, доктор медицини\nДестри, Р. Цвет небесный, синий цвет [Електронний ресурс]// Творец. № 32. Електрон. журн. Режим доступу: https://scienceandapologetics.com/books/pdf/tv32.pdf. Дата перегляду: 15.06.2021\nChurch, Ron, Bioluminescence: The Sea Living (Oceans Magazine, Number 2: San Diego, 1970), p. 23.\nSimon, Hilda, The Splendor of Iridescence: Structural Colors in the Animal World (Dodd, Mead & Company: New York, 1971), p. 77.\nibid., pp. 214‑215.\nУ деяких комах — наприклад, у тлі — немає стадії яйця. На світ з’являється жива комаха, тільки маленька.\nFarb, Peter, The Insects, (Time Incorporated: New York, 1962), p. 58.\nFarb, p. 59.\nDenton, Michael, Evolution: A Theory in Crisis, (Adler & Adler: Bethesda, 1986).\nПопередня стаття Чистота думок і вчинків людини\nНаступна стаття З надією в серці


На утримання доріг Буковини передбачено 45 мільйонів » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nНа утримання доріг Буковини передбачено 45 мільйонів\nСлужба автомобільних доріг у Чернівецькій області 12 лютого уклала угоду з ДП "Чернівецький облавтодор" на експлуатаційне утримання доріг загального користування вартістю 45 млн грн. Про це повідомляється у "Віснику державних закупівель", пише сайт "Наші гроші".\nПослуги замовлено на рік коштом держбюджету.\nТендер проведено за переговорною процедурою закупівлі, оскільки раніше двічі було відмінено торги через відсутність достатньої кількості учасників.\nМережа доріг загального користування в Чернівецькій області складає 2 885,5 км. Відтак утримання доріг коштуватиме 15 595 грн/км.


Чемпіонат Європи зі спідвею : Андрій Карпов пройшов у фінал (ФОТО) - Варіанти\nЧемпіонат Європи зі спідвею : Андрій Карпов пройшов у фінал (ФОТО)\nНеділя, 21 квітня 2013, 00:01\nВчора, 20 квітня, пройшов півфінал особистого чемпіонату Європи зі спідвею у Червонограді, де червоноградський мотогонщик Андрій Карпов посів 4-те місце та пройшов у фінал особистого ЧЄ.\nЗа 4-те місце був признчений додатковий, 21-й заїзд, в якому Андрій Карпов обігнав суперників. Після цього у додатковому заїзді змагалися за друге та третє місця. Росіянин Роман Поважний переміг цю дуель проти Максима Богданова з Литви.\nПерше місце завоював датчанин Леон Матсен.\nЩе один українець Олександр Локтаєв посів 10-те місце. В 15-му заїзді відбулося падіння. Головний суддя зняв з перезаїзду Локтаєва. На думку судді, падіння противнка трапилося з вини Олександра Локтаєва. Через це трибуни довго скандували “ганьба”. Навіть сам Локтаєв ходив апелювати до судді, але це його рішення не змінило - перезаїзд відбувся без українця.\nМітки: андрій карпов, спідвей, чемпіонат Європи\nУкраїнці здобули 27 медалей на Чемпіонаті Європи з ракетомодельного спортуЛьвів'янин переміг на чемпіонаті Європи з більярдуУкраїнки виграли естафетну гонку на чемпіонаті Європи з біатлону21-22 лютого у Львові відбудеться Чемпіонат Європи зі спортивних танців22 березня вирішать чи Україна проводитиме Євробаскет-2015


Відбувся районний етап обласних змагань Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура»).\n17 травня 2019 року на базі Андрушівської ЗОШ І-ІІІ ст. №1 було проведено районний етап обласних змагань Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура»).\nДжура – це молодий юнак чи юначка, які йдуть шляхом воїна, здобувають знання, вміння, навички, щоб бути успішними в усьому. “Сокіл” (“Джура”) – це військово-патріотична гра призначена для виховання юних патріотів України. У будь-якій країні світу в державній системі освіти немає безнаціонального виховання громадян. Виховання завжди має конкретно історичну національно-державну форму\nвираження. Україна має козацьку ідею, як традиційну основу для виховання патріотизму. Гра “Сокіл” (“Джура”) – чудовий приклад цьому.\nУкраїна нині потребує свідомих, вихованих молодих громадян сильних як духовно так і фізично. Тому програмою змагань передбачено перевірку вмінь зі стройової, тактичної, туристичної підготовки, основ захисту життя, знань з історії українського війська.\nУ патріотичній грі взяли участь 12 роїв (команд) із 12 загальноосвітніх закладів району. Кожна команда представила по 8 учасників. Обов’язкова вимога – не менше як дві дівчини.\nРозпочався захід з урочистого підняття прапора і виконання Гімну України.\nЗі словами привітань до присутніх звернулися Сергій Демченко – заступник голови районної державної адміністрації, Михайло Ляшук – заступник голови районної ради, Людмила Ковальчук – начальних відділу освіти райдержадміністрації та побажали успіху кожному рою і щоб чесна і безкомпромісна боротьба визначила того, хто гідний звання переможця.\nПрограма районного етапу була різноманітна та насичена. Учасники гри взяли участь у змаганнях та конкурсах військово-спортивного, туристично-краєзнавчого та культурно-просвітницького спрямування.\nЗа підсумками гри журі визначили переможцем команду Андрушівської ЗОШ І-ІІІ ст. №1, яка виборола право представляти Андрушівський район в обласному етапі Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура»).


Налагоджуємо співпрацю з Корпусом Миру\n» Новини » Налагоджуємо співпрацю з Корпусом Миру\nДата: 24.06.2019 11:36\nЗ метою популяризації вивчення англійської мови та підвищення рівня володіння англійською мовою на уроках та позакласних заходах, розширення кордонів для співпраці та дружби між людьми різних національностей та культур, заклади освіти Гребінківської ОТГ налагоджують співпрацю з американською урядовою організацією Корпус Миру. Волонтер Корпусу Миру запрошується до співпраці за напрямком викладання англійської мови, як іноземної.\n18 червня 2019 року наше місто відвідала регіональний менеджер Ірина Шевченко. Пані Ірина поспілкувалась з адміністрацією та вчителями англійської мови Гребінківської гімназії, яка планує приймати волонтера. Також відвідала родини, що виявили бажання приймати в себе волонтера Корпусу Миру.\nПроект, який обговорили на зустрічі, передбачає викладання англійської мови у Гребінківській гімназії , проведення позашкільних заходів для дітей Гребінківської ОТГ волонтером та вчителем навчального закладу.\nУчасники зустрічі обговорили подальші кроки, які будуть здійснені в рамках реалізації даної співпраці.


УкрЗахідІнформ :: Сноуден офіційно попрохав про тимчасовий притулок у Росії\nСноуден офіційно попрохав про тимчасовий притулок у Росії\n14.11.13 19:29 0 1142\nКолишній контрактник американських спецслужб Едвард Сноуден передав у Федеральну міграційну службу Росії заяву про надання йому тимчасового притулку в цій країні. Про це повідомив член Громадської палати Російської Федерації Анатолій Кучерена.\nЗа його словами, оскільки Сноуден не може залишити транзитної зони московського аеропорту «Шереметьєво», він передав заяву приїхав туди співробітнику міграційної служби. «Якщо ми говоримо про надання тимчасового притулку, то ця процедура має закінчитися протягом трьох місяців. Оскільки він вже втомився перебувати у транзитній зоні, де він вже перебуває близько місяця, він обрав саме цю процедуру», заявив Кучерена.\nТимчасовий притулок надається на один рік і може продовжуватись щорічно.\nАнатолій Кучерена також пояснив: «Чому він так довго не ухвалював рішення? Бо він не розумів нашого законодавства… Тому я з ним ще двічі зустрічався для того, щоб йому все пояснити, роз’яснити».\nСША звинувачують Сноудена у розголошеннітаємної інформації і вимагають його видачі. З 23 червня Едвард Сноуден перебуває в «Шереметьєво», куди він прибув авіарейсом із Гонконга.\nНапередодні президент Росії Володимир Путін назвав ситуацію зі Сноуденом «неясною».\nЩо можна сказати про данну ситуацію: спочатку російська шпигунка Анна Чапман, тепер колишній співробітник ЦРУ Едвард Сноуден, що буде далі? Вам не здається це все чиєюсь умілою політичною грою, щоб відволікти масову увагу від реальних проблем? Думаю тут є над чим подумати. Про це повідомляє Жуков І. П. - журналіст електронного оглядача rulook.ru.\n2 (голосів: 84)\nПопередня новина: На Тернопіллі об’єктом ...\nНаступна новина: Чернівецькі учні ...


Автоматические секционные ворота Hormann Renomatic 2017 на проем 2500 x 2125 с автоматикой ProMatic 3 заказать днепр. ворота херман купить в украина\nВорота Hormann виробництво Німеччина на сьогоднішній день є гарантією чудової якості. Всі компоненти воріт і приводів компанії Hörmann розробляються і виробляються на власних високоспеціалізованих заводах, вони ідеально узгоджені між собою і для Вашої безпеки випробувані і сертифіковані спеціальними незалежними інститутами і організаціями. Вони виготовляються в Німеччині і відповідають всім вимогам європейського стандарту.\nЕлегантні секційні ворота з електроприводом відкриваються вертикально вгору і йдуть по стелі гаража. Завдяки даній конструкції секційних воріт Ви економите місце всередині і перед гаражем, а вся зона проїзду залишається вільною. Секційні ворота підходять для гаражу з будь-якою формою отвору: квадратною або зі скосом, з сегментною або круглої аркою. Тому, ці ворота ідеально підходять для проведення реконструкцій.\nДвостінна фальш - панель: Для монтажу в отвір з великим зазором до стелі. Двостінна фальш - панель у виконанні, як полотно воріт, перекриває зазор між стелею і фальш - панеллю перемичкою. Вона поставляється для будь-якої поверхні, кольору і декоративного оздоблення.\nКомпенсуюча фальш - панель перемички, встановлюють врівень. Для воріт LPU така комплектуюча фальш - панель у зоні перемички є елегантним рішенням з невидимим переходом між фальш панеллю і полотном. При закритті воріт верхня секція пристиковується врівень з фальш - панеллю.


Янукович звільнив Цимбалюка - 032.ua\nЯнукович звільнив Цимбалюка\n08:53, 3 листопада 2011 р.\nПрезидент України Віктор Янукович звільнив голову Львівської облдержадміністрації Михайла Цимбалюка.\nОфіційний указ про це оприлюднено на офіційному сайті глави держави.\nДодамо, що іншим указом Президент України Віктор Янукович звільнив з посади голову Запорізької ОДА Бориса Петрова.\nНагадаємо, нещодавно у ЗМІ з'явилась інформація про те, що голова Львівської облдержадміністрації Михайло Цимбалюк написав заяву про відставку. Про це повідомило джерело в уряді.\nЦе трапилось після розширеного засідання уряду, де прем'єр-міністр жорстко розкритикував керівника Львівщини.\n"Дуже поганi справи у Львiвський областi. Будiвництво виросло менше, нiж на один вiдсоток. При тому, що там за рахунок бюджету побудували стадiон i аеропорт. Якщо ми приберемо цi обсяги, то в областi буде провал", - сказав Азаров.\nЗа результатами урядового засiдання Вiктор Янукович не оголосив кадрового рiшення стосовно Михайла Цимбалюка, заявивши, правда, що пропонує добровiльно подати у вiдставку тим чиновникам, якi не справляються зi своїми обов'язками.\nНагадаємо, Михайло Цимбалюк вже писав заяву про відставку після подій 9 травня у Львові. «Працюючи на різних посадах, я завжди розумію (я про це, до речі, заявляв у день мого призначення), що якщо Президент підписав указ про призначення, то однозначно буде указ про звільнення. Я морально готовий до того, що в разі невиконання тих директив, які мені доручає Президент, або з інших якихось міркувань глави держави, я буду звільнений з посади. Тобто я готовий морально, в мене заява, як то кажуть, завжди в шухляді», - заявив тоді Михайло Цимбалюк.


Домашнє персикове вино за класичною технологією - Домашнє Виноробство 2018 - Alcheek\nДомашнє Виноробство/ Домашнє персикове вино за класичною технологією\nПри достатній кількості плодів раджу зробити персикове вино по запропонованим рецептом. Вийде ароматний напій світло-жовтого кольору з легким приємним смаком і нотками мигдалю.\nПідійдуть персики будь-якого сорту. Вважається, що більш придатні для виноробства дикі сорти, що містять більше кислот, але з культурних плодів вино виходить ароматні. Головне щоб кожен персик був без гнилі, псування і цвілі, тому спочатку сировину уважно перебирають. Ємності добре вимивають окропом і витирають насухо.\nлимонна кислота - 20 грам (або 5 лимонів).\nПерсики мають дуже низьку кислотність, тому для нормального бродіння, подальшого зберігання та стабілізації смаку доводиться вносити лимонну кислоту.\nРецепт вина з персиків\n1. З немитих плодів (щоб залишилися дикі дріжджі) видалити кісточки. Якщо персики брудні, їх можна протерти сухою ганчіркою.\n2. Шкірку і м`якоть розчавити руками до однорідної маси.\n3. Отриману рідину скласти в ємність з широкою шийкою, наприклад, каструлю. Додати 1 кг цукру, воду, лимонну кислоту (або вичавити сік п`яти лимонів).\n4. Добре перемішати, накрити марлею і поставити на 2-3 дні в темне місце з кімнатною температурою. Раз на добу перемішувати чистою рукою, утапливая в соку спливла мезгу - частинки шкірки і м`якоті.\n5. При появі піни, шипіння і легкого кислуватого запаху (ознаки успішного початку бродіння) профільтрувати сусло через марлю. М`якоть віджати. Вичавки більше не потрібні.\n6. Отриманий сік перелити в бродильно ємність, заповнювати не більше 2/3 об`єму. На шийці встановити гідрозатвор або рукавичку з дірочкою в одному з пальців (робиться голкою).\n7. Перенести ємність в темне місце з температурою 18-25 ° C. Через 12-36 годин гідрозатвор почне виділяти бульбашки або рукавичка надуется. Це означає, що все йде нормально.\n8. Через 5 днів з моменту установки водяного затвора додати другу порцію цукру (0,5 кг). Для цього злити 0,5 літра бродить соку, розвести в ньому цукор, потім вилити сироп назад в сусло і герметизувати затвором (рукавичкою).\n9. Ще через 5 днів внести цукор, що залишився (0,5 кг) за технологією, описаної в попередньому пункті.\n10. Активне бродіння персикового вина триває 20-55 днів. Про його закінчення свідчить відсутність бульбашок в гідрозатвори (сдувшійся рукавичка), поява шару осаду на дні і часткове освітлення сусла. Прийшов час злити молоде вино в іншу ємність через тоненьку трубочку. При цьому важливо не зачепити осад на дні.\nЯкщо бродіння не припиняється через 50 днів з моменту початку приготування, щоб не з`явилася гіркота, вино потрібно злити з осаду і поставити під водяний затвор дображивать.\n11. Оцінити смак напою. За бажанням додати більше цукру для солодощі або закріпити спиртом (горілкою) в кількості 2-15% від обсягу. Кріплене вино краще зберігається, але жорсткіше на смак.\nЄмність наповнити вином доверху (бажано, щоб не було контакту з киснем), щільно закрити пробкою, перенести в приміщення з температурою 5-16 ° C і залишити мінімум на 4-6 місяців для витримки, яка поліпшить смак. Якщо додавався цукор для солодощі, перші 7-10 днів тримати під водяним затвором на випадок повторного бродіння.\nРаз в 20-30 днів знімати вино з осаду, переливаючи через трубочку в іншу ємність, завдяки цьому напій стане світліше. Приготування завершено, коли осад більше не з`являється.\nЧерез 6 місяців витримки\n12. Готове домашнє вино з персиків розлити в пляшки для зберігання, герметично закрити і зберігати в холодильнику або підвалі. Термін придатності до 3-х років. Фортеця - 10-12%. Вихід - 60-65% від початкового об`єму.