Розділ шістнадцятий ШУБІН БАВИТЬСЯ - Божко С. 3. В степах: Роман - Літературне місто\nРозділ шістнадцятий ШУБІН БАВИТЬСЯ - Божко С. 3. В степах: Роман - Літературне місто\nТільки загув тривожний гудок на-гора, в копальню пішла сигналізація, припинили видачу вугілля, і поча¬лася видача людей.\nПісля сигналу з усіх забоїв бігли робітники і товпи¬лися коло стовбура. Обидві кліті, перевантажені, бит¬ком набиті шахтарями, раз за разом підіймали людей на-гора. До шахти не спускався ніхто. Тільки через півгодини після сигналу спустився Сидоров і наказав камеронщикам та конюхам не кидати копальні, щоб не залило водою та не загинули під землею коні.\n— Дяденьку, голубчику,— молився здоровенний Ва¬вілов до Сидорова,— я піду на-гора, я не залишуся в конюшні сам!..\n— На-гора обійдуться й без тебе. Хто ж худобу догля-датиме? Це йдуть люди з забою, а тобі нічого товпи¬тися. Сиди тут. В копальні ж є камеронщик, залишить¬ся газовий десятник і ще дехто.\n— Миколо Михайловичу, відпусти на-гора, хай хто інший за мене тут побуде…\n— Ти довго будеш базікати? Ступай до коней.— І Си¬доров повернув Вавілова за плечі.\nЗ гулом підходили, цокаючи зубками од кайл у тор¬бинках, забійники далекого штоку.\n— Чого це такий сполох?\n— Чого викликають на-гора?\nСидоров стояв на рейках копальневого подвір’я і чми¬хав носом, дивлячись, як перелякані люди бігли до стовбура.\n«Хай ідуть, хай вилазять хоч усі. Аби не загинули під землею, коли страйкарі на-гора зупинять, а то й зовсім зіпсують машину».\nМикола Михайлович — старий шахтар. Йому не\nвперше бути учасником і свідком шахтарських страйків і копальневих катастроф. Він вилізе останнім, аж колі: нікого не буде, опріч двох конюхів та камеронщика коло помпи, що смокче воду з «помийниці».\n— Вас ще багато? — запитує Сидоров партію забій¬ників, що перелякано поспішали до кліті.\n— Вже немає нікого,— бовкнув передній.\n— А вентиляційні двері на бокових хідниках попри¬чиняли? — питає Сидоров.\nЗа гармидером та галасом коло стовбура запитання ніхто не почув. А коли Микола Михайлович підійшов, щоб перепитати вдруге, остання кліть, наповнена людь¬ми, зойкнула і полетіла на-гора.\nДруга в той самий час опустилася вниз, але на-гора вже не піднімалась.\n— Отакої!..— знизав плечима Сидоров.— А як же мені вибратись. Почекаю, мо’ хто підійде.— Та підходи¬ти ніхто не збирався. Навколо було порожньо. Тільки безперестанний дощ у стовбурі шумів невпинно, що ча¬сом перебивався пирсканням коней у підземних стай- нях-нішах…\nТемрява і самотність, небезпека про нагірні под.ї нервували Сидорова. Не дочекавшись нікого, він став сигналізувати на-гора. Відповіді немає… Як?.. Невже тут його залишили на цілу ніч, а може?.. І Микола Михайлович із злістю одкинув страшну думку. Нама¬гався побороти жах, що виходив із темряви і поволі & вогкістю копальневого подвір’я окутував старого шахтаря. Посмикав за сигнальну ручку ще раз. Знову —■ нічого. Тільки рівно та лунко падали водяні шнури на дно копальневого стовбура і водяні бризки густим мок¬рим туманом стояли, виграючи райдугою під шахтар¬кою Сидорова.\nЩе раз посмикав за ручку. Почекав хвилину-дві і, махнувши рукою, пішов до стаєнь.\n«Перебуду деякий час з конюхами»,— міркував ідучи.\nТільки ступив кілька кроків у темному штрекові, як р. темряви почувся плач. Плакав хтось з мужчин (та й квідки в шахті бути жінці?), і плач той, з довгим каш¬лем, лунко розходився, переливаючись у темних під- вемних закутках.\n«Хто б’це міг плакати?» — подумав Сидоров і вжа збирався йти туди, де плакало. Але дзенькнула у стов¬бурі кліть…\nКоли Сидоров повернув Вавілова за плечі, той не оги-наючись, пішов до стаєнь. Коногони тим часом повипря¬гали коней і поставили в стійла. Коні стоять і шелестять пахучим сіном, хрумтять вівсом. їм нічого. Сигналу на сполох не розуміють, а мовчки, як завжди, поставали в бокових нішах капітального штреку — стайнях і не хвилюються, як люди. Перевіривши, чи у всіх є харч, Вавілов ліг на купу лантухів, з острахом прислухаючись до підземного копальневого шуму.\nА він — страшний. Коли йде робота; коли блимають вогники робітників; коли дзвенять і стукають одна об одну вагонетки; коли зойкає стовбур, піднімаючи кліть за кліттю,— тоді шуму не чути. А тепер, щодалі, шум запанував цілком під землею. Вавілов прислухався, як завмирали далекі голоси забійників, як останній раз дзеньком зойкнув стовбур і звуки,— свідки живої лю¬дини під землею,— стихли. Тоді почав свою роботу під-земний шум.\nПопервах дуже шуміла в стовбурі вода, а далі Вавілов цього уже не помічав. Звуки, розходячись по підземних галереях, підхоплювали інші і, повертаючись назад, несли до Вавілових ушей тріскання цямриння і гупання шматків обваленої породи.\nТак буває завжди, коли немає в копальні людей. Тоді панує підземний шум з різноманітними нюансами. А із усього примітивна фантазія селюка-шахтаря утворила фантастичного «хазяїна шахти Шубіна».\nПІубіна Вавілов ніколи у вічі не бачив, але вірив, що він є в копальні. Вірив, що він існує так, як існує в лісі лісовик, у воді — водяник, а в шахті — «хазяїн-домо- вик». Не вбога фантазія Вавілова створила ці казкові Образи, не він і Шубіна вигадав. Йому,— молодому шах¬тареві,— уяву про «господаря Шубіна» склали ті сотні й тисячі попередників, що десятками років працювали під землею і гинули в оцих норах. Вавілову довелося лише прийняти його існування і боятися.\nВавілов вірив, боявся і зараз боїться. Боїться, бо не знає, в як^му образі Шубін прийде на стайню. Казали, що він туди заходить і цапом, і півнем, і котом. Старий п’янчуга Нюхало,— Найманів конюх,— бачив його на¬віть в образі великого змія. Нібито сидить Нюхало на мішках з вівсом, а Шубін з-під коня Орлика виповзає- виповзає… Здоровенна така гадюка!.. Стала на хвіст і ходить на хвості від одного коня до другого. А потім\nпідійшла до Нюхала та — лясь його по пиці хво¬стом.\nДекому з конюхів Шубін являвся в образі підрядчика Цапка. Хвалився один, що в неділю, коли нікого, опріч конюхів, і палкою не загониш до копальні, раптом звід¬кілясь приходить Шубін в образі підрядчика.\nДалі й далі повзла низка спогадів про Шубіна у Ва¬вілова в голові. Шум зростав, шахтарки примеркали, і з усіх кінців насувались тіні підземного шуму. Ось над Голубом із-за його кучерявої гриви виглянула чиясь біла борода і трясеться, вишкіривши зуби до Вавілова. Цей наважився і кинув кусок породи. Голуб з острахом підняв голову, і між вуха впав клубок м’якого підзем¬ного моху. Він білий і, заплутавшись в гриві, дрижить, як холодець.\n— Та й дурний же я! Уже й злякався,— посміхнувся Вавілов.— Хіба Шубін став би чекати, коли я його по¬родою почну влучати? А може, Шубіна, як казав штей¬гер, зовсім немає. Але чому б йому й не бути? Лісовик же є. Водив він його, коли ще хлоп’ям бігав по гриби. Дочку тітки Мелашки зовсім затяг до болотної трясо¬вини.\nА хороша була дівчина у тітки Мелашки, пригадував далі Вавілов, потягаючись на мішках і заплющуючи очі.\nЗлива образів-спогадів поставала перед ним, і потекли вони навперегони один за другим, один одного зміню¬ючи. Рідне невеличке село в найдальшому куті Н-ського повіту, глухе, тихе. Бігав по ньому без шапки з довгим, білим, як льон, м’яким волоссям, у червоній кумачевій сорочці та синіх вибійчаних штанях хлопчик. Навколо зелено та мило… Батько завжди на заробітках, а мати, огрядна, з налитими кров’ю щоками, пестила сина і од¬давала всі цукерки, що приносив щодня сусіда-крамар.\nБідна мамуся!.. Яка то вона зараз? Вже другий рік, як покинув її Миша з водянкою на ногах. Коли його виряджали, вона плакала гірко, а дядя Мелетій жалю надавав, беручись кулаком під щоку та виводячи:\nСобачка верная моя Залает у ворот…\nЯк зараз, у підземному гулі вчувається Вавілову го¬лос дяді Мелетія. І сват Касян ось високо-високо заво¬дить:\nНе быть мне в том краю родном,\nВ котором мальчик я рожден,—\nТерплю мученья без вины,\nНавек я осужден…\n«Може, й справді не буду! — запитує себе Вавілов.— Може, не буду і на-гора?.. Хто знає, що там є!.. І нічого не чути. А що коли пожежа? Згорить капар, завалиться, і сидітиме Вавілов тут заживо похованим». Думки, чор¬ніші околишньої темряви, лягають на голову Вавілова, а під карк щось котиться знизу і тепло лескоче. Вогонь шахтарки застрибав, і Вавілов, сховавши голову в по¬рожній лантух, тихо заплакав. І що далі текли сльози, то дужче підпирало з грудей і забивало дух. Хотілось плакати тихо, але не виходило. Щодалі більш набира¬лось журби та смутку. Безпорадність чорна, як ті чис¬ленні пуди породи, що лежать над головою, тисне зо всіх боків, і з глибини грудей у Вавілова вириваються звуки, такі дивні і до цього нечувані. Плач розлігся по корінному штрекові, перегукнувся в копальневому по¬двір’ї, і навіть до всього звиклі, байдужі коні перестали їсти, прислухаючись. їм здавалось, що плакало багато’ і у всіх закутках підземелля.\nРаптом од подвір’я задзвеніло і почулись голоси. Гово¬рило ніби двоє, але розмова лунала й розлягалася в під¬земній чорній порожнечі, дарма було щось второпати. Вавілов схопився, зняв з гвіздка лампу і похапцем пі¬шов до стовбура. Голоси, здавалось, стихали, а коли Вавілов доходив до подвір’я, кліть швидко рвонуло до¬гори, і знову все затихло. Навколо — лише тривожний шум.\n— Нечиста сила,— промовив ще більше переляканий Вавілов і став. Потім, дико озираючись в околишню темряву, помацки повернув до стайні.\nГолуба в станкові не було. Коногон з переляку його не прив’язав. Він поїв овес і, доки Вавілов ходив до стов¬бура, кінь пішов у глибінь розробки.\n«Це Шубінова робота»,— вирішив Вавілов і став при-слухатися до далеких Голубових кроків. А вони чим¬далі ставали менш виразними і під кінець зовсім стихли. Потім з глибокого штреку загарчали вагонетки й було чути, як вони, доганяючи одна другу, наближались до стайні. Ні гейкання, ні свисту коногонницького не було чути, а вагонетки верещали все ближче. Перемагаючи жах, Вавілов світив шахтаркою, придивляючись, чи ну\nблисне лампочка коногона. Та лампочки не було видко, хоч дзвін вагонеток все наближався. Ось вони зовсім близько. Може, Вавілов побачить хоч коня та голову коногона? Він десь заблукав і у нього, певно, потухла лампочка. Але де там! Ні коня, ні коногона не було видко. Натомість прямо на Вавілова поволі котились вагонетка за вагонеткою.\n«Шубін!» —як не крикнув переляканий шахтар і ки¬нувся до станка, де стояв, спокійно хрумаючи рештки сіна, Орлик. Припав до коневих грудей і завмер. Ваго¬нетки на мить спинилися, а далі поволі стали котитися. За восьмою вагонеткою, обіпершись кичкою з хомута, спокійно йшов сам Голуб. Поминувши стайню, Голуб наліг грудьми на задню вагонетку, і вони по інерції покотились далі.\nПереляканий Вавілов, не одриваючись від Орликових грудей, тремтів, а Голуб стояв хвилину і, спокійно та впевнено повернувшись, зайшов до свого станка.\nВагонетки поверещали й стихли…\nПопередня: Розділ п’ятнадцятий НЕПРИЄМНОСТІ ОТЦЯ КАЛІСТРАТА\nНаступна: Розділ сімнадцятий НОЧІ БЕЗСОННОЇ…


Bobcat B730 Екскаватор - Навантажувач Купити ► SovParts\nЕкскаватор - навантажувач Bobcat B730\nРобоча висота: 3520 мм\nЕксплуатаційна маса: 8000 - 8600 кг\nОб'єм навантажувального ковша, м3 1.1\nЕксплуатаційна маса, кг 8600\nГабарити ДхШхВ, мм 5950x2280x3900\nТип Power Shift\nПродуктивність, л/хв 90+64\nУправління зворотною лопатою Механічні важелі\nУправління навантажувачем Механічні важелі\nЗусилля на кромці ковша, кН 81,5\nНомінальна вантажопідйомність при макс. висоті, кг 3 500\nВисота підйому по шарніру ковша, мм 3 520\nЗаглиблення ковша, мм 115\nВисота розвантаження, мм 2 810\nМісткість ковша, м3 0.1 - 0.25\nВага машини, кг 8 000 - 8 600\nД*Ш*В, мм 5 950*2 280*3 900\nМодель Bobcat B730 є унікальним поєднанням навантажувача і екскаватора. Техніка відрізняється багатофункціональністю, надійністю і високою потужністю. Позитивні характеристики досягаються за рахунок наявності трансмісії, доповненої силовим перемикачем. Крім того, продумано управління за рахунок механічних важелів.\nТехніка оптимально підходить для виконання будівельних робіт. Також її можна використати в комунальній сфері, дорожній, при виконанні земельних робіт. Розширити сфери застосування можна за рахунок навісного устаткування. Простота фіксації навішувань полегшує роботу і скорочує час зміни типу роботи.\nМашина оснащена потужним двигуном, завдяки чому техніка володіє 100 к.с. Також є механічна коробка передач німецького виробництва. На машині Bobcat B730 два керовані колеса, на передній осі встановлені 18-дюймові колеса.\nНайважливіші вузли розташовані в одному місці. Простота зняття бічних панелей забезпечує доступ до них і до двигуна, що полегшує технічні і ремонтні роботи.\nПідвищена вырывная здатність ковша в області кромки за рахунок установки двох гідроциліндрів. Крім того, є голівки циліндрів, що дозволило зменшити витрати на техобслуговування.\nПродумана і кабіна оператора. У Bobcat B730 вона стала просторіша. У сидіння є можливість регулювання як по висоті, так і по положенню в кабіні. Рульова колонка також регулюється під оператора. Це дозволяє зменшити навантаження на фахівця і підвищити продуктивність.\nПереваги екскаватора Bobcat B730\nТехніка особливо вигідна за рахунок своєї багатофункціональності. Її можна використати упродовж усього року в різних сферах, що робить купівлю Bobcat B730 економічно вигідною. Відрізняється модель і іншими плюсами:\nВисока маневреність, що дозволяє використати її на малих площах.\nВідмінна продуктивність. Техніка може виконувати роботу без перерв без ризику виходу з ладу.\nПідвищений рівень комфорту оператора, що знижує навантаження на нього і спрощує роботу.\nОснащеність звуковими і світловими сигналами.\nВисока безпека роботи на техніці.\nЗбільшений кут огляду, що полегшує роботу.\nМожливість зміни навішувань для розширення сфери застосування.\nДе купити Bobcat B730?\nКомпанія SovParts пропонує купити навантажувачі від виробника Бобкэт. Крім того, в каталозі можна недорого вибрати навісне устаткування, запасні частини до машин. Для цього досить вказати серійний номер моделі. Замовити экскаватор-погрузчик також можна вказавши його найменування. Також наші оператори допоможуть зробити правильний вибір з урахуванням сфери застосування. Доставка замовлення можлива по усій Україні. Залишити заявку на транспорт можна на сайті. Ціна, можливі знижки обговорюються індивідуально.


Повернутися до Бога ніколи не пізно, але краще це зробити якнайраніше!\nУ 58 років здається, що людина вже досягла всього, чого вона могла досягти, але це не так. З квітня минулого року я почав відвідувати храм св. Ольги УГКЦ, і за цей час в моєму житті сталося багато духовних змін і багато чого в духовному становленні відбулося вперше.\nТак я відчув, що до церкви іду з бажанням, а не із самопримусу, як це було раніше. Я перестав чекати причини, завдяки якій не відвідав би Службу Божу, по дорозі до церкви в мене вже немає бажання повернути назад, і навіть думки такої не виникає. З часом я відчув, що вже не чекаю з нетерпінням закінчення Святої Літургії і не змушую себе не дивитися на годинник, щоб визначити скільки часу ще залишається до кінця.\nВперше я розпочав спілкування із священиком, хоча в дитинстві я товаришував із сином священика. Вперше я відчув, що в мене з’являється бажання і внутрішня потреба приймати Святу Євхаристію. Вперше я запропонував свої послуги церковній громаді і зараз служу їй. Цієї весни вперше я пройшов Тайну Соборування (хоча хворію вже давно, мав багато значних погіршень здоров’я, близьких до летального кінця і тому потреба в Соборуванні була значно раніше). Вперше цього року я був присутнім на Службі Божій всю Великодню ніч, хоча на освяченні вже був неодноразово але, якщо заходив до церкви в цей час, то лише для того, щоб купити свічку.\nЦього літа вперше я був на прощі у Зарваниці (як прочанин, а не як екскурсант в Почаєві), яка на мене справила велике враження і навіть вже у дорозі додому мої вуха чули не гул мотора автобуса і шум його коліс, а слова і мелодію пісні «Витай, Маріє!» (https://youtu.be/ewqSwaOsRA8), яка часто звучала під час прощі, особливо під час вечірнього походу зі свічками.\nЯк бачимо, дуже багато чого в мене відбулося вперше аж на 59 році життя, хоча віра в Бога в мене відновилася задовго до цього і я мав кілька невдалих спроб полюбити Господа і стати його вірним слугою. За останній рік в духовному зростанні я зробив значно більше, ніж до цього. Але моє сумління запитує: «Чоловіче, чому ти не зробив цього раніше? Наприклад, в дитинстві або в молодому віці, тоді, коли був здоровим і повним сил та енергії? Чому ти не зробив цього тоді, коли на собі відчув Божу поміч – отримав полегшення відразу ж після свого звернення до Господа? Чому так? Адже до цього часу ти міг і не дожити і тоді було б вже пізно! І чи не станеться так, як це було раніше – знову почнеш віддалятися від Нього?»\nЯк нас вчить Ісус Христос – повернутися до Бога в цьому житті можна в будь-якому віці, але ж після смерті вже змінити щось неможливо. Але, якщо звернутися до Бога раніше, то набагато багатшим стане духовне життя, можливо, і вдасться здійснити набагато менше гріховних дій, ми встигнемо здійснити більше добрих справ. Тому я звертаюся до всіх, хто це читає: «Поспішайте навернутися до Господа, не відкладайте це на потім, адже життя на цім світі не безкінечне. Любіть Господа, дякуйте йому за все, моліться до Нього, поспішайте робити добро!»


Бібліотека-філія с.Туриця: марта 2017\nБібліотека - інформаційний центр громади\nМинуть роки, а пам'ять про них не згине...\n30 березня в Перечинській районній бібліотеці для дітей відбувся ІІ-й етап Всеукраїнського конкурсу дитячого читання «Книгоманія – 2017».\nУ конкурсі взяли участь переможці І-го етапу, який проходив у бібліотеках-філіях Перечинського району. Нашу бібліотеку представив кращий читач - Шикула Артем.\nКонкурсанти презентували свою улюблену книгу, літературного героя, демонстрували читацьку активність, відповідали на запитання журі, подавали на їх розгляд свої читацькі щоденники, малюнки та вироби своїми руками.\nПісля тривалих дискусій журі визначили переможців, які були удостоєні звання «Супер читач Перечинського району», і третє призове місце отримав - Шикула Артем, учень 6 класу Турицької ЗОШ І-ІІ ступенів.\nВід організаторів конкурсу всіх учасників нагороджено грамотами та вручено призи, а в кінці заходу для них організовано солодкий стіл.\nАвтор: nadiyastehyra@gmail.com на 01:00 Комментариев нет:\nДо відзначення Тижня дитячої та юнацької книги бібліотекою було проведено ряд пізнавальних заходів. Розроблено виставку-знайомство\n"Увага! Увага! Увага! Стартує книжковий тиждень!"\n- літературний колаж "Книга запрошує у мандри";\n- літературну подорож "У країні дитинства Всеволода Нестайка";\n- літературну вікторину "Найуважніший читач";\n- гру-подорож "Читаємо! Знаємо! Відгадуємо";\n- брейн-ринг "До нас в гості завітала казка".\nАвтор: nadiyastehyra@gmail.com на 11:06 Комментариев нет:\n"Карпатська Україна. Сторінки історії"\nДо відзначення 78-ї річниці тріумфальної і трагічної сторінки в історії нашого краю - Карпатської України в бібліотеці було проведено історичний екскурс "Карпатська Україна. Сторінки історії" та розроблено виставку-перегляд "Книга - живий свідок історії", з метою донести до підростаючого покоління славетні й трагічні сторінки історії національно-визвольної боротьби закарпатських українців.\nАвтор: nadiyastehyra@gmail.com на 11:18 Комментариев нет:\n"Гортаючи сторінки Великого Кобзаря"\nДо відзначення 203-ї річниці з дня народження Т.Г. Шевченка в школі спільно з бібліотекарями було проведено ряд цікавих масових заходів. Бібліотекарем було розроблено виставку-спогад "Гортаючи сторінки Великого Кобзаря" біля якої проведено бібліографічний огляд літератури "Тарасовими шляхами". З метою донести до підростаючого покоління безсмертне ім'я великого українського поета і художника, як ім'я людини, що віддала своє життя у боротьбі за свободу українського народу.\nАвтор: nadiyastehyra@gmail.com на 07:56 Комментариев нет:\nБібліотека працює: 9.00 - 18.00\nВихідні: вівторок, субота.\nАдреса бібліотеки: с. Туриця, вул. Центральна, 65\nПеречинський район, 89223


Кримська Свiтлиця :: Текст статти "РАДА НАЦБЕЗПЕКИ ЗАЙМЕТЬСЯ АРМІЄЮ І КРИМОМ"\nРАДА НАЦБЕЗПЕКИ ЗАЙМЕТЬСЯ АРМІЄЮ І КРИМОМ\n12 листопада Президент України Віктор Ющенко провів зустріч з першим заступником міністра оборони Валерієм Іващенком, присвячену стану Збройних Сил України та їхньому фінансуванню. Про це УКРІНФОРМу повідомили у прес-службі Глави держави. В. Ющенко наголосив, що рівень фінансування армії цього року є безпрецедентно низьким і веде Збройні Сили до незворотних кризових процесів. За його словами, з 12,8 млрд. грн., передбачених у державному бюджеті на фінансування Збройних Сил у 2009 році, за десять місяців було виділено лише 7,3 млрд. Це становить 0,78% від ВВП, що є найнижчим показником для європейських країн. На принизливо низькому рівні знаходиться матеріально-технічне забезпечення армії. «Це найбільш катастрофічне фінансування армії з 1991 року», — сказав Віктор Ющенко.\nНа кризовий стан ЗСУ вказує і те, що за 9 місяців цього року лави Збройних Сил залишили 2000 контрактників та 300 офіцерів. На переконання В. Ющенка, урядова політика щодо армії поглиблює цю кризу. «Змушений питання фінансування української армії поставити на РНБО на наступному тижні», — повідомив Президент.\nПитання про додержання в кримській автономії та Севастополі Конституції та законів України, виконання актів Президента та уряду підготовлено для розгляду на засіданні Ради національної безпеки і оборони, повідомила прес-служба РНБО. «На засіданні мають бути заслухані висновки міжвідомчої робочої групи з комплексного аналізу стану додержання Конституції та законів України, виконання актів», — йдеться у повідомленні. До складу групи увійшли представники центральних та місцевих органів влади.\nПостiйна адреса статтi: http://svitlytsia.crimea.ua/?section=article&artID=8049


Конституційний суд звільнив голову Шевчука ВІДЕО | Факти ICTV\nТравень, 14 , 2019 в 21:11\nКонституційний суд звільнив голову Шевчука і призначив нового – Шапталу\nСудді Конституційного суду України проголосували за звільнення Станіслава Шевчука з посади судді КС, який до сьогодні був головою Конституційного суду.\nЗа звільнення проголосували 12 суддів з 18.\nУ прес-службі КС заявили, що Шевчука було звільнено з посади голови суду за статтею про дисциплінарний проступок або виявлену його невідповідність займаній посаді.\n– Конституційний суд України на спеціальному пленарному засіданні прийняв Постанову про звільнення Станіслава Шевчука з посади судді Конституційного суду України на підставі пункту 3 статті 21 Закону України Про Конституційний суд України, – сказано в повідомленні.\nНовим главою суду стала Наталя Шаптала. За її обрання проголосували 12 суддів.\nПізніше Шевчук заявив, що звернеться до суду та правоохоронних органів, назвавши рішення про своє звільнення “антиконституційним переворотом” у КС.\nЗа словами юристів, звільнення глави Конституційного суду загрожує інавгурації новообраного президента.\n– Приведення до присяги президента здійснює голова Конституційного суду. Не виконувач обов’язків, не старший суддя за віком, не заступник голови Конституційного суду, а голова Конституційного суду, – розповів партнер адвокатського об’єднання Бауман Кондратюк Юрій Бауман.\nУ команді Зеленського вважають, що країна може взагалі залишитися без президента.\n– Якщо протягом 30 днів новий президент не вступить у свої повноваження, тоді країна залишиться без президента взагалі. Це означатиме, що за якихось формальних вимог у країні взагалі не буде людини, яка виконуватиме повноваження глави держави. Очевидно, що цього допустити не можна, – повідомив радник Володимира Зеленського Руслан Рябошапка.\nЧитайте: Під Конституційним судом побилися активісти\nПро причини звільнення голови Конституційного суду – дивіться у відео\nУ законі про Конституційний суд рішення про звільнення з посади судді Конституційного Суду Суд ухвалюється щонайменше двома третинами від його конституційного складу.\nКрім того, голова КСУ за законодавством бере участь в інавгурації глави держави. За його участі узгоджується час урочистого засідання Верховної Ради, список запрошених на нього осіб. Голова КСУ бере безпосередню участь у процедурі інавгурації – він забирає текст присяги у президента, оголошує про те, що новообраний президент України склав присягу і вручає йому символи влади.\nТеги: Конституційний суд, Наталя Шаптала, Станіслав Шевчук


Вночі — Сенцов отримав документи про почесне громадянство Парижа в США розбився літак а ІД взяла відповідальність за теракт в Лондоні\nВночі: Сенцов отримав документи про почесне громадянство Парижа, у США розбився літак, а ІД взяла відповідальність за теракт у Лондоні\n10:23, 1 грудня 2019\nУкраїнський режисер і колишній політвʼязень Кремля Олег Сенцов отримав документи про почесне громадянство Парижа (Франція).\n«Олег Сенцов у Парижі: через рік після приїзду свого адвоката і його двоюрідного брата він отримує почесне громадянство міста», — сказано в повідомленні.\nУ США розбився легкомоторний літак, загинули 9 осіб\nУ США, в штаті Південна Дакота розбився легкомоторний літак Pilatus PC-12, на борту якого було 12 осіб. Як повідомляє Voice of America, аварія сталася після зльоту з Чемберлена, приблизно за 225 км на захід від водоспаду Сіу.\nВ результаті падіння загинули 9 осіб, зокрема пілот і двоє дітей. Троє, що вижили, госпіталізовані. Ймовірно трагедія сталася через погодні умови. У Чемберлені 30 листопада оголошувалося штормове попередження.\nТерористичне угрупування «Ісламська держава» взяло на себе відповідальність за теракт на Лондонському мосту, коли 28-річний Усман Хан з ножем напав на перехожих.\nЯк повідомляє SITE Intelligence Group, ІД назвали Хана своїм «бійцем», який «виконував волю Аллаха» та діяв за наказом.\nВ результаті нападу Хана загинули двоє людей, троє отримали поранення. За даними британської поліції, в 2012 році Хан був засуджений за тероризм і відбував покарання в тюрмі, але в 2018 році він достроково вийшов на свободу.\nДі Капріо відповів президенту Бразилії на звинувачення у «фінансуванні» лісових пожеж в Амазонії\nПрезидент Бразилії Жаїр Болсонару звинуватив голлівудського актора Леонардо Ді Капріо у «фінансуванні» пожеж в амазонських лісах. Він заявив, що актор давав гроші одній з неприбуткових організацій, яку слідство назвало причетною до пожеж.\nУ відповідь Ді Капріо заявив, що віддав на захист лісів $5 млн після найбільшої пожежі, що сталася в липні—серпні поточного року.\n«У часи кризи Амазонії я підтримую людей Бразилії, які працюють, аби зберегти свою природну та культурну спадщину. Вони чудові, зворушливі і скромні приклади того, як відповідальність та пристрасть потрібні для збереження довкілля. Майбутнє цих незамінних екосистем на кону, і я гордий стояти поруч з їхніми захисниками», — написав він в Instagram.


Ранкова гімнастика для дітей двох і трьох років -\nHome / Активний спосіб життя / Гімнастика / Ранкова гімнастика для дітей двох і трьох років\nMelnichuk Nataliya 1,542 Views\nГігієнічна ранкова гімнастика необхідна дітям, починаючи з дворічного віку. Найбільш ефективною вона представляється відразу після нічного сну дитини. Вправи бажано проводити протягом 4-6 хвилинок.\nЗастава раціонального розвитку малюка\nРанкова гімнастика забезпечує дитині раціональний рівень розвитку. Насамперед, це корисно для нормального функціонування опорно-рухового апарату тіла. Батькам слід уникати силових вправ, з якими дитина не може впоратися. Не рекомендується давати надмірне навантаження на м’язи плечового пояса, дихальну та серцево-судинну системи малюка.\nДокладніше про те, що являє собою ранкова гімнастика для дітей двох і трьох років показано в відео.\nВідео-навчання «Ранкова гімнастика для дітей двох і трьох років»\nНеобхідність ранкової зарядки викликана тим, що діти в ранньому віці ще не схильні до правильної координації рухів. Завдання батьків – навчити своїх дітей цьому і разом з тим укріпити і оздоровити дитячий організм. Крім того, ранкова гімнастика не має нічого спільного з фізичними навантаженнями. В даному випадку розвиваються тільки заплановані батьками групи м’язів. Комплекс вправ спрямований на регулювання фізичного навантаження. Якнайкраще підійдуть вправи з віршами. Можна також використовувати предмети.\nТим часом в першу чергу, слід звернутися до лікаря, щоб переконатися чи не викличе дана гімнастика порушення здоров’я дитини. Не рекомендується проводити зарядку з дітьми, у яких виявлені патології серця, дихальних шляхів і опорно-рухового апарату.\nБажано, звичайно, дотримуватися здорового режиму. У процесі виконання ряду вправ відбувається активізація всіх систем організму дитини. При цьому нормалізується водно-сольовий, енергетичний обмін, кров насичується киснем та іншими поживними речовинами. Це позитивно позначається на настрої дитини.\nКрім того, в ході своєрідних тренувань малюк вчиться контролювати свій подих. Фахівці рекомендують проводити ранкову зарядку на свіжому повітрі.\nРанкова гімнастика: дотримання здорового темпу\nЗ темпом вправ не варто поспішати. Він повинен поступово наростати і знижуватися. Не можна завершувати вправи раптово. Приміром, оптимальний варіант – розмірений крок на місці.\nходьба по кімнаті з погойдуваннями рук уздовж тулуба;\nпіднімати випрямлені руки вгору, в сторони і вниз;\nрозвести руки в сторони і обхопити ними тулуб;\nбіг по кімнаті дрібними кроками 10-15 секунд;\nповільна ходьба в поєднанні зі спокійними рухами рук до 2 хвилинок;\nприсідання з нахилами голови вгору і вниз;\nнахили тулуба вправо і вліво і махи руками.\nРанкова гімнастика позитивним віком впливає на ріст, вагу дворічної дитини, а також на формування його постави. Важливо дотримуватися правильного алгоритму вправ. Не варто перевищувати допустимий ліміт часу. Від цього дитина швидко втомиться і ефекту, відповідно, не буде ніякого. Дітям у процесі гімнастики має бути цікаво і весело. Тому корисно урізноманітнити ранкову зарядку загадками та іншими заходами, що підвищують розумовий розвиток дитини.\nPrevious Фото зачіски елегантні із східними прикрасами\nNext Гімнастика для дітей 9-12 місяців\nРанкову гімнастику в усіх вікових групах починають з ши кув 16 ання дітей в колону по одному. Під час шикування вихова тель оглядає одяг і взуття дітей, а в молодших групах допомагає малюкам стати один за одним.


У Броварах злочинець заснув на місці злочину » Газета «ВІСТІ» - Бориспіль. Новини. Інформація. Реклама\nНа спецлінію «102» поліції Київщини надійшло повідомлення від охоронця Броварського підприємства. Він розповів про те, що невідома особа з території намагається викрасти комп’ютерну техніку. За лічені хвилини на місце події прибули працівники групи реагування патрульної поліції Броварського відділу поліції. Там поліцейські виявили невідомого чоловіка, який спав, та розбудили його.Зловмисником виявився 27-річний місцевий житель.Під час поверхневого огляду у крадія поліція виявила згорток з амфетаміном.


Ілон Маск підготував новорічний подарунок для водіїв Tesla — SUNDRIES\nСубота, 28 Травня, 2022 01:55\nОновлено Гру 22, 2021 15:12 138 0\nКомпанія Tesla оголосила про подарунок для всіх любителів ранніх поїздок – безкоштовна зарядка автомобіля на певних станціях Supercharger у період з 7 вечора до 10 ранку.\nЦе оголошення зроблено перед початком сезону святкових поїздок до США, коли близько 100 мільйонів американців вирушать у дорогу, щоб відвідати родичів чи друзів. Для водіїв автомобілів Tesla це може означати затримки на станціях Supercharger, оскільки країна все ще продовжує розвивати свою ‘зарядну’ інфраструктуру.\nРішення Tesla щодо боротьби з перевантаженнями цього року полягає у пропозиції безкоштовної зарядки в не піковий час. Ця пропозиція доступна лише на 75 станціях зарядки приблизно з 1 400 станцій Tesla Supercharger в США.\nБільшість станцій, на які можна розраховувати, розташовані в Каліфорнії, на яку припадає понад половина всіх реєстрацій Tesla у США. На станціях Supercharger у цьому штаті часто утворюються довгі черги, час очікування яких може бути понад дві години.\nАкція триватиме з 23 до 26 грудня цього року.\nSuperchargerTeslaІлон Маскноворічна акція


Червоненко: Я знаю, як дружина Луценка займалась бізнесом, але промовчу | Київ.Info\nУ розповіді про успішний бізнес сина Луценка – не вірю. Просто через те, що сам Луценко все життя у бізнесі. І як його дружина займалася бізнесом знаю не по плітках, але краще промовчу.\nПро це в ефірі програми Vox populi (19.15 – 20.00 на телеканалі ZIK) заявив екс-міністр транспорту та зв’язку України Євген Червоненко.\nГлядачка запитала у гостя програми, чи на його думку Президент та Генеральний прокурор воюючої країни та ще й тоді, коли зубожіє народ, мають моральне право відпочивати на Мальдівах та Сейшельських островах. На що екс-міністр відповів:\n«Я не ставлю питання про гроші, бо Порошенко – дуже багата людина. У розповіді про успішний бізнес сина Луценка – не вірю. Просто через те, що сам Луценко все життя у бізнесі. Як його дружина займалася бізнесом знаю не по плітках, але краще промовчу. Нехай мене не рухають. Але Захід стоїть за нами і він колись всім про все розкаже», – зазначив Євген Червоненко.\nА от на питання, чи мають моральне право Президент та Генпрокурор літати на відпочинок на Мальдіви та Сейшельські острови, Червоненко відповів, що ні.\nВодночас Євген Червоненко припустив, що, можливо, дружини політиків вимагають від них літати на відпочинок за кордон.\n«Можливо вони не можуть перечити. Але я можу дозволити собі сказати, що ми не летимо, наприклад, у Монако. Бо вже остогидла ця зверхність. Та й і країна воює»,– розповів Євген Червоненко.\nНазадЛобове зіткнення автомобілів сталося на столичному Броварському проспекті\nВпередДіалог між Варшавою і Києвом може стати неможливим


У Житомирі осіб, що побили і пограбували рабина, взято під варту - 0412.ua\nУ Житомирі осіб, що побили і пограбували рабина, взято під варту\nЗа клопотанням, погодженим Житомирською місцевою прокуратурою, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира чотирьом особам, що скоїли розбійний напад на громадянина Ізраїля, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.\nУстановлено, що троє жителів Закарпатської області та одна – Вінничини, близько 23.00 год вечора, неподалік залізничного вокзалу у Житомирі скоїли напад на громадянина Ізраїля, чоловіка побили та заволоділи його майном.\nЖитомирською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.\nСанкція зазначеної статті передбачає покарання - позбавлення волі на строк від восьми до п'ятнадцяти років із конфіскацією майна.\nНагадаємо, що 17 жовтня поліцейські розповіли про подробиці нападу на рабина.\nжитомир рабин побиття підозрювані поліція


23 червня 2021 - 07:00\nУ 2020/2021маркетинговому році Україна стала другим після США експортером зернових у світі. Чи не знизиться експортний потенціал української пшениці цьогоріч?\nМіжнародна конференція Grain Ukraine 2021, організована компанією Ideas First разом із морським транспортним вузлом ТІС та зерновим терміналом Neptune, стала платформою для обговорення стратегії розвитку агропромислового комплексу на найближчі 10 років. Одне з питань яке обговорювали основні представники агроринку, керівники українських агропродовольчих компаній, комерційних та інвестиційних банків, технологічних трендсеттерів в агросфері – як наростити та розширити ринки збуту зернової продукції. А також – як не втратити вже завойовані ринки через невідповідність вимогам якості.\nфото: facebook Grain Ukraine 2021\nНа які харчі зростає попит?\nУкраїну розглядають як гаранта продовольчої безпеки у світі. Адже країна займає друге місце у світі за обсягами поставок ячменю, четверте - по кукурудзі, п’яте – по пшениці. Які кроки необхідно зробити державі, бізнесу, щоб досягнути збільшення українського експорту?\n«Ми живемо у світі, який скоро стане постковідним та розуміємо, що COVID-19 вніс свої корективи як у питання постачання, так і у споживчі інтереси. Уже підвищився попит на органічні та якісні продукти.\nПрогноз Мінагрополітики США свідчить про те, що у новому маркетинговому році очікується зростання виробництва кукурудзи, пшениці та рису,. Щодо пшениці та кукурудзи, то Україна серед драйверів - не остання. Ми сподіваємося, що цей прогноз справдиться, адже від нього залежить наш ВВП. Питання у тому, чи зміняться наші основні ринки, що буде з ринком ЄС, до якого ми все більше наближаємося, як з точки зору законодавства, так і потенційного перегляду нашої угоди з ЄС у контексті збільшення квот», - зазначила Наталія Микольська, незалежна членкиня Наглядової ради ПрАТ «Укргідроенерго», співзасновниця Центру Trade+ Київської школи економіки, платформ SheExports та eechUkraine.\nЗа останні роки, як вже йшлося, змінилась поведінка споживачів, які стали більше уваги приділяти своєму здоров’ю, а відповідно, і харчуванню. Чи готові українські виробники врегулювати виклики щодо біобезпеки та якості продовольства у довгостроковій перспективі? Як розповіла Владислава Магалецька, голова Державної служби з питань безпеки харчових продуктів і захисту споживачів, очолюване нею відомство робить все для того щоб українські агровиробники могли спокійно поставляти продукцію на експорт, не зважаючи на політичні перепетії.\n«За останні 7 місяців ДПСС разом з Мінекономіки відкрили для українських аграріїв 10 нових ринків. Ми досить у швидкому темпі відкриваємо навіть не один ринок у місяць. Це не проста робота. Окрім цього, після виходу країн з СНД, перероблюється величезна кількість документів по цим 63 ринкам. Це робиться для того, щоб кордони були відкриті, йшов експорт, і агровиробники не відчували перебоїв у постачанні продукції.\nЗ початку цього року з допомогою ДПСС транспортували 16 мільйонів тонн зернових і олійних культур, проекспортовано у супроводі фітосанітарних сертифікатів, які повністю діджиталізовані. Це не уможливлює підробку даних документів», - каже Владислава Магалецька.\nКрім того, у 2021 році Україна отримала 284 нотифікації, з них 21 - щодо зернових. Найбільше з Китаю, Індії та Білорусії і це ризик не тільки для конкретного виробника, але й для України як постачальника. Що потрібно зробити, щоб їх уникнути?\n«Необхідно бути відповідальними один до одного. У іншому випадку ми зіткнемося з тим, що ми не будемо отримувати доступу на ринки країн, які досить великі і цікаві для нас», - додала голова ДПСС.\nУ зоні уваги безпека продуктів\nУкраїна торгує з різними ринками, і важливо не тільки їх нарощувати, а зважати на якість роботи. У торговій політиці усе відбувається досить повільно, але планомірно, як і на ринку зернових. Це не той рино,к на який не можна просто зайти, вийти, а потім знову повернутися.\n«У нас відбувається планомірна робота з країнами ЄС і, сподіваюсь, скоро буде оновлена тарифна частина. З Китаєм започаткували спільне дослідження щодо Угоди про вільну торгівлю. Нарешті з’явилася Індонезія з питанням спільного дослідження, Північна Африка – це для нас щоденна робота. Хочу сказати, що виникає дедалі більше питань, пов’язаних не стільки із зовнішньою географією, скільки з внутрішнім наповненням. Мова йде про якість їжі, наскільки екологічні продукти ми вживаємо, яку «хімію» використовуємо, вирощуючи рослини тощо.\nЕкспортна стратегія виробляється у нас в Україні і стосується вона також довіри до нашої продукції. Внутрішня опора нашого експорту – це робота лабораторій, ДСПП, фіто-санітарний контроль, друга – логістика та трейдери», - говорить Тарас Качка, заступник міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства.\nВажливо розуміти, хто і куди експортує українське зерно. Тому дуже важливо планомірно і впевнено розбудовувати власну логістику. Адже зерно продається не тоді, коли воно перетинає кордон чи потрапляє на елеватор, його продають ще на полі.\n«Зерновий ринок – це не сьогодні на сьогодні, це на 10 років вперед. Ми можемо бути ефективними тільки тоді, коли в середині країни розбудуємо якісний внутрішній ринок з точки зору якості зерна та довіри до нього», - впевнений Тарас Качка.\nНішева зернова органіка\nСтала політика, злагоджена робота усіх контролюючих органів, налагоджені системи зв’язків – усе це позитивно впливає на роботу зерновиків. Система повинна буди налагоджена таким чином, щоб вона працювала не залежно від того яке прізвище у міністра аграрної політики, до якої б партії він не належав.\nСлід зазначити, що саме Green Deal або «зелений курс» буде впливати на бізнес зерновиків з наступного, максимум з 2023-го року.\n«Для України найбільшим викликом стане питання простежуваності, яке впливатиме на те, як українським виробникам залишатися конкурентними на світових зернових ринках.\nКоли ми говоримо про експорт зерна, не потрібно бавитися з якістю зерна, це питання навіть не вашої компанії репутації, а іміджу держави. Якість зерна починається не тут в Одесі, на терміналі ТІС, а з поля, де за якістю пшениці слідкує агроном», - розповідає Ольга Трофімцева, власниця та керівниця «Агенції Ольги Трофімцевої», президент Української агропродовольчої платформи.\nЩе одне важливе питання – органіка у зернових. На даний момент - це ніша. На жаль, сьогодні вирощують зерно для кормових потреб, зокрема, європейського ринку. В Україні поступово розвивається підсектор органіки – інноваційні продукти харчування.\n«Маю надію, що Україна стане не тільки житницею світу, а «супермаркетом» для самих себе. І буде забезпечувати своїх громадян якісними продуктами», - резюмує Ольга Трофімцева.\nЧитайте також: Експорт до Китаю: яка українська агропродукція затребувана у Піднебесній?\nЖиття з ГМО чи без нього\nЗа якістю та безпечністю продукції повинна слідкувати не тільки держава, але і бізнес. Відбуватися ця взаємодія повинна збалансовано. Баланс важливий не тільки в вітчизняних експортних ринках, але він необхідний у роботі державних органів, контролі за фіто-санітарними нормами та агрохімікатами.\n«Ідеал – цей контроль повинен йти з поля. Ще 5 років тому контроль здійснювався тільки на борту судна. Сьогодні Україна просунулась у сторону балансування і ситуація змінилася.\nЯ впевнена, що у наступні 10 років ми зможемо збалансувати, прослідковувати та контролювати усі об’єкти, починаючи з поля», - говорить Аріна Корчмарьова, віцепрезидентка Cotecna Inspection S.A. (Причорноморський і Балтійський регіони).\nПоки рівень довіри до влади, як і до бізнесу невеликий. Про це свідчить опитування, проведене на площадці CRAIN UKRAINE. Тільки тоді, коли українське зерно відповідає заявленій якості, тільки тоді починається відновлюватися довіра до агросектору, та підвищується імідж країни.\nЧитайте також: Поле чудес: чи зроблять санкції до імпорту доходним виробництво добрив?\nБанки готові підтримати аграріїв, але у країні не вистачає готових, добротних проектів. Про це заявив Геннадій Хелемський, директор департаменту структурованого торговельного фінансування АБ «Укргазбанк».\n«У цьому році ми вийшли на портфель 18 млрд грн. На мій погляд, це замало, плануємо, щоб почувати себе впевнено, вийти у гривневому еквіваленті на суму $1млрд. Сьогодні багато ідей, а от якісно оформлених проектів замало.\nЯкщо 10 років тому усі, у тому числі і наші закордонні партнери, дивилися лише на бізнес, то 5 років тому – уже на бізнес і компанію, а сьогодні, крім попередніх факторів вивчають esg-складову. Коли проект не здатен продемонструвати сталості, зараз йому буде важко, а через 10 років -неможливо знайти на нього фінансування та зробити продукти компанії доступними на іноземних ринках», - вважає Геннадій Хелемський.\nІдеальний проект для банків – це проект створений компанією, яка працює більше 5 років, має досвід на певному ринку та прагне розширювати свій експортний потенціал, а також має гарну, позитивну статистику та баланс.\nТегиНаталія Микольська експорт зерна ТІС Ольга Трофімцева Тарас Качка Владислава Магалецька Neptune Аріна Корчмарьова Grain Ukraine 2021 АБ «Укргазбанк»


В обласному центрі обговорили роль Рахункової палати у посиленні фінансової дисципліни громад | Степанівська громада\n» Новини » В обласному центрі обговорили роль Рахункової палати у посиленні фінансової дисципліни громад\nВ обласному центрі обговорили роль Рахункової палати у посиленні фінансової дисципліни громад\nГолова Степанівської сільської ради Наталія Бараненко взяла участь у Регіональній конференції «Посилення фінансової дисципліни місцевих громад. Роль та функції Рахункової палати», що відбулася в Одесі 3 вересня.\nУчасники обговорили питання щодо статусу та основних повноважень Рахункової палати як вищого органу аудиту, зокрема здійснення контролю за використанням бюджетних коштів.\n«Одне з ключових питань при децентралізації — це фінансова спроможність місцевих громад і грамотний розподіл коштів, — розказав під час відкриття конференції голова Одеської обласної ради Григорій Діденко. — Зараз громади Одещини отримують більше фінансів, мають більше можливостей, але й більше відповідальності. На жаль, поки що не всі громади розпоряджаються цими фінансами ефективно. Це питання постійно порушується в обласній раді та обговорюється на профільних комісіях. Окрім фінансової, ми прагнемо надавати і консультативну допомогу, але тут виникає і інше питання — контролю над правильним використанням коштів. Особливо в умовах нестачі кваліфікованих кадрів у районах».\nНа необхідності консультативної допомоги наголосив голова Рахункової палати Валерій Пацкан.\n«За 25 років наші аудитори виявили порушень на 403,6 мільярда гривень, — пояснив він. — Важливо те, що ми не лише виявляємо порушення, а й запобігаємо неефективному використанню коштів, розповідаємо, як уникнути порушень. Бо не існує державних грошей, є гроші платників податків».\nЗа 25 років роботи Рахункова палата проаналізувала 25 державних бюджетів, знайшла понад 130 млрд грн резервів для збільшення доходів. За результатами проведених аудитів було надано маже 26 тисяч пропозицій, у середньому 12 рекомендацій на один аудит.\nЗа словами віцепрезидента Національної академії наук України професора Олега Рафальського, зараз особливо важливою стає функція упередження порушень.\n«Закладено абсолютно нову модель стосунків між державою та органами місцевого самоврядування. Держава вперше надала можливість регіонам визначити власний курс у формуванні власної казни та формуванні механізму її розподілу, — пояснив він. — У Національній академії наук вважають, що для досягнення поставленої мети реформи децентралізації необхідно створити дієву та прозору систему контролю за станом фінансового життя новоутворених громад».\nВідтак, учасники конференції обговорили проблемні питання регіонів у сфері публічних фінансів та шляхи зміцнення фінансово-бюджетної дисципліни.\nЗа матеріалами пресслужби Одеської обласної ради


ГоловнаСтаттіКорисні солодощі на кожен день\nПопулярність горіхових паст зумовлена не лише високим вмістом вітамінів і мінералів, а ще й різноманітністю застосування в кулінарії та харчовому виробництві.\n– На сьогодні ми пропонуємо кілька різновидів цього продукту – розповідає Андрій Сеник, представник компанії «ТМ Пінат», яка спеціалізується на виготовленні горіхових паст. – Найбільший попит серед них на арахісову пасту (масло). Виробники використовують її як інгредієнт у багатьох рецептурах, скажімо, для виробництва хлібобулочних і кондитерських виробів, як добавку до морозива тощо. Також відомі усім соуси на основі арахісового масла.\nНа сьогодні ми співпрацюємо з різними галузями харчової промисловості і залежно від замовлення, можемо запропонувати арахісову пасту в чистому вигляді чи з добавками, наприклад, горіхів, солодку, солону чи з сирого арахісу.\nНе менший попит і на кунжутну пасту ТМ «Пінат», яку у нас постійно замовляють ресторани і кафе. Її застосовують для приготування закусок, топінгу чи соусу для салатів, при запіканні м’яса та інших страв.\nВелике зацікавлення у покупців і на мигдальну пасту – це новинка на ринку десертів. Вона має дуже приємний м’який смак, містить полі ненасичені жирні кислоти, а також велику кількість вітамінів. Нині стало актуальним, коли власники ресторанів, кафе чи інших закладів пропонують своїм клієнтам невеличкий сюрприз і подають до кави круасан з мигдальною начинкою. Це і смачно, і корисно.\nКрім того, на вибір представлена фундукова паста. Вона не така популярна серед споживачів (має трохи гіркий присмак), але її широко застосовують у харчовій галузі.\nПаста кеш’ю також посідає особливе місце серед інших. Оскільки ми працюємо з супермаркетами і продуктовими магазинами, то бачимо, що споживачі почали більше купувати цю пасту. Ми представляємо пасту кеш’ю (та кунжутну) як 100% натуральну без добавок.\nУся продукція ТМ «Пінат» зроблена відповідно до технічних умов ДСТУ 4848: 2007. Ми стежимо за тим, щоб отримувати тільки якісні інгредієнти. Зауважу, що наша продукція щомісяця проходить атестації у харчовій лабораторії.\nКомпанія «ТМ Пінат»\nтел. (044) 362-18-81\nмоб. (066) 333-35-81, (093) 880-78-20\nпродукция тм криолит днепр печенье сюрприз,\t4848 дсту


ставлення, при якому людина вірить у свою здатність примусити надприродні істоти служити собі.\nВперше феномен фетишизації докладно описав французький дослідник Шарль де Брюс у книзі "Культ богів-фетишів". Він вважав, що фетиші - це предмети неживої природи, що привертали увагу людини якимись особливими рисами. Справді, фетишистські уявлення пов'язувалися не з усіма, а лише з особливими предметами та явищами. Для людини ранньородового суспільства, наприклад, не кожний камінець міг бути фетишем, а лише той, який вражає уяву особливостями форми чиобставинами, за яких його знайшли.\nПервісні люди, поділені на клани чи племена, повинні були неминуче


Найшвидший спосіб стати CEO (згідно даних 10-річного дослідження) – The Ukrainians Найшвидший спосіб стати CEO (згідно даних 10-річного дослідження) – The Ukrainians\nДеякі підіймаються по кар’єрних східцях вгору, інші — відстають або навіть сходять з дистанції. Прийнято вважати, що ті, що досягають успіху, вчаться на престижних програмах MBA, відразу після закінчення бізнес-школи отримують перспективні посади в авторитетних компаніях і далі рухаються кар’єрними сходами лише вгору, при цьому уникаючи необережних рухів. Однак, за нашими даними, це не зовсім так.\nПід час 10-річного дослідження під назвою CEO Genome Project ми зібрали дані про більш ніж 17 000 представників вищого керівництва компаній. 2600 з них ми детально проаналізували, щоби дізнатися, хто і як досягнув вершини. Потім ми уважно вивчили «CEO-спринтерів» — тих, що досягли посади гендиректора швидше за середній термін у 24 роки.\nМи зробили дивовижне відкриття: причина стрімкого успіху спринтерів полягає не в ідеальних можливостях перед стартом. Річ у сміливих кар’єрних рішеннях, які запускають їх вгору. За нашими спостереженнями, є три типи таких кар’єрних пускових механізмів. 97% спринтерів скористалися одним з них, а майже 50% — щонайменше двома (для порівняння: так само вчинили лише 24% власників ступеня MBA престижних шкіл).\nЗа допомогою таких кар’єрних пускових механізмів керівники вибудовують модель поведінки, яка відрізняє успішних CEO: вони рішучі, надійні, готові адаптуватися до ситуації і здатні гарантувати результат. Все це не дає шансу їхнім досягненням залишитися непомітними. Ці механізми настільки дієві, що навіть учасники нашого дослідження, які не прагнули зайняти пост CEO, в результаті отримали його, опершись на одну або декілька нижче перерахованих стратегій.\nЗнизьте планку, щоб вирости\nШлях до посту CEO рідко схожий на прямолінійний процес. Найчастіше доводиться відступати назад або робити крок у бік, аби просунутися далі. Більше 60% спринтерів у певний момент кар’єри відігравали менш значну роль. Вони починали нову діяльність у рамках компанії (наприклад, запускали новий продукт або створювали відділ), переходили в меншу компанію, де брали на себе більше обов’язків, або відкривали власну справу. Щоразу вони використовували можливість створювати щось «з нуля» і досягати високих результатів.\nДжеймсу було близько 30 років, коли він почав займатися стратегією та розвитком бізнесу в компанію у сфері маркетингу та комунікацій з багатомільярдним оборотом. Спочатку йому випав шанс зайнятися розвитком одного з нових бізнес-напрямків. У Джеймса була тільки незаповнена схема організаційної структури, а його майбутнє здавалося дуже невизначеним. Це виглядало як пониження або, в кращому випадку, як відступ в сторону.\n«Коли я прийшов, цей бізнес не приносив доходів. Ми підвищили оборот до 250 мільйонів доларів», — розповідає Джеймс. Побудувавши новий бізнес «із нуля», він придбав найважливіші для CEO управлінські навички: контроль за доходами та видатками, вміння складати бюджет і приймати стратегічні рішення (більше 90% опитуваних CEO мали управлінський досвід). Через 13 років він опинився на чолі освітньої організації з оборотом в 1,5 мільярдів доларів.\nЗдійсніть великий стрибок\nБільш ніж третині опитаних CEO-спринтерів досягти вершини допоміг «великий стрибок». Причому у них він стався в перші 10 років кар’єри. Ці керівники знали, куди дме вітер, і сказали «так» можливостям випробувати нову роль, навіть якщо ніколи раніше не робили нічого подібного і не були готові до перешкод, які були на їхньому шляху.\nНаприклад, Джеррі в 24 роки влаштувався старшим бухгалтером у компанію з оборотом у 200 мільйонів доларів. Через вісім місяців йому запропонували посаду CFO, тобто він обійшов навіть ту людину, яка прийняла його на роботу. Джеррі з завзяттям взявся за складну справу, хоча був молодий і ще тільки осягав ази професії.\n«Я був ще дуже молодий для посади такого рівня і був не зовсім готовий до такої відповідальності», — говорить він. На посту CFO він детально вивчив широкий спектр обов’язків і продемонстрував здатність розвиватися у новій невизначеній обстановці. Через дев’ять років, встигнувши побувати на посаді COO, йому запропонували посаду CEO.\nЧи вважаєте, що такий шанс вам ніколи не випаде? Багато людей звикли так думати. Але, на думку опитаних спринтерів, удача кожної людини — в її власних руках. Знаходьте крос-функціональні проекти, які стосуються різних аспектів бізнесу. Беріть участь у процесі злиття компаній. Попросіть начальника дати вам додаткові обов’язки. Беріться за вирішення складних комплексних проблем. І найголовніше: звикайте говорити «так» великим можливостям — готові ви до них, чи ні.\nУспадкуйте повний хаос\nЦе звучить нелогічно та навіть лякає. Але це прекрасний спосіб продемонструвати себе в ролі природженого CEO — навести порядок там, де панує хаос. Це може бути збиткова філія фірми, невдалий продукт або збанкрутіла компанія — будь-яка серйозна проблема, що потребує швидкого втручання. Більше 30% наших спринтерів разом зі своїми командами подолали подібні труднощі.\nБезлад вимагає втручання сильного керівника. Кризові ситуації дають початківцям лідерам можливість продемонструвати свою здатність спокійно оцінювати стан справ, приймати рішення в умовах стресу, прораховувати ризики, вести за собою інших і виявляти стійкість перед труднощами. Іншими словами, це відмінна підготовка до роботи CEO.\nГендиректор транспортної компанії Джекі вважала за краще не чекати, поки хаос застане її зненацька. Вона шукала його сама. «Мені подобалося знаходити те, що було в повному безладі, і працювати над цим: ІТ, ціноутворення, податки — все що завгодно. — каже вона. — Мені діставалися найжахливіші завдання. Але у мене виходило все розплутати та знайти рішення». Вона постійно рухалася вперед і ризикувала кар’єрою, займаючись тим, за що ніхто більше не брався, і демонструючи, що може принести користь компанії. На посту CEO вона вперше виявилася через 20 років після того, як отримала свою першу роботу.\nЄдиного шляху до крісла CEO немає, але цими кар’єрними пусковими механізмами може скористатися кожен, хто прагне стати керівником. Особливо корисні вони будуть тим, кому цей шлях дається складніше (наприклад, жінкам, у яких, за даними Korn Ferry, сходження по кар’єрних східцях до посту CEO вимагає на 30% часу більше, ніж у чоловіків).\nАби працювати над своєю кар’єрою за допомогою цих прийомів, не потрібно отримувати ступінь MBA престижної бізнес-школи чи володіти особливими вродженими якостями. Необхідна готовність відступати в сторону, приймати нестандартні кар’єрні рішення і ризикувати. Це не для людей зі слабкими нервами, але якщо ви справді прагнете стати керівником вищої ланки, то зможете звикнути і до такого.\nОригінал — E. Lutkina Botelho


Львів'яни скаржаться на занедбаний вигляд фонтану "Кульбаба" (ФОТО) - 032.ua\nЛьвів'яни скаржаться на занедбаний вигляд фонтану "Кульбаба" (ФОТО)\n14:11, 11 червня 2016 р.\nНа розі площі Галицької та вулиці Князя Романа пустує у занедбаному стані фонтан "Кульбаба". Водограй вкрився чорно-зеленими плямами, а зі самої скульптури відпадає плитка. Чому місто не доводить до ладу центральний фонтан, дізнавалася кореспондент 032.ua.\nЛьвів'янин пан Володимир не пригадує, коли востаннє працював фонтан "Кульбаба". Чоловік відзначає, що з кожним роком вигляд водограю лише гіршає. Він дивується, чому Львівська міська рада закриває очі на занедбаний стан центрального фонтану, а відтак не ремонтує його.\n"Зараз фонтан має жахливий вигляд. Хтось у нього сміття накидав. Ще й зі скульптури почала плитка відлітати. Стоїть собі і немає до нього нікому діла", – обурився пан Володимир.\nУ прес-службі Львівської міської ради розповіли, що місто має у планах облаштувати площу Галицьку, а відтак і довести до ладу фонтан. Щоправда, коли це відбудеться, наразі не відомо.\n"Знаємо, що управління архітектури планує оголосити конкурс на облаштування простору. Поки що це лише плани. Якщо вже з'являться якійсь конкретні кроки, то ми дамо знати", – додали у прес-службі.\n17:20, 21 квітня\n11:19, 20 квітня\n10:04, 20 квітня


Містер Студреспубліки – кращий із кращих - Студреспубліка\n03-09-2012 / Новини ВМГО "Студентська республіка" / Україна\nОт і завершилась чергова Студреспублiка, разом із тим пройшло безлiч суб-фестивалiв. Одним із них був «Мiстер Студреспублiки–2012». 9 найгарнiших і найталановитіших хлопцiв брали участь, i тiльки кращий із кращих отримав перемогу. Ним став Андрiй Крупкiн із Запорiжжя.\nХлопцi дуже добре пiдготувались, щоб здивувати публiку та журi. Вони танцювали, спiвали, смiшили та розважали гостей конкурсу. Вони показали вiдеопрезентацiю про себе та про свiй регiон, що викликало бурхливi овацii серед глядачiв, оскільки кожен регiон щосили пiдтримував свого конкурсанта.\nЗагалом було 4 виходи учасників:\n2) конкурс талантів,\n3) вихід у купальних костюмах,\n4) вихід у класичному одязі.\nУ кожному з конкурсів хлопці виглядали якнайкраще, що показало їхню серйозну налаштованість на перемогу та хорошу попередню підготовку до конкурсу. Звісно ж, кожний із них став Містером у своєму регіоні і всі прагнули здобути це звання у фіналі Студреспубліки-2012.\nОтже, пiдсумки конкурсу:\nМiстер Студреспублiки-2012 – Андрiй Крупкiн, Запорiжжя\nМiстер Iнтернет – Денис Товстий, Черкаси\nМiстер Оплески – Дмитро Поляк, Суми\nМiстер Талант – Данiель Сливка, Ужгород\nМiстер Чарiвнiсть – Максим Калюга, Полтава\nМiстер Торс – Роман Молдован, Вiнниця\nМiстер Мужнiсть – Дiнар Турчiн, Севастополь\nМiстер Артистизм – Ярослав Старшевскiй, Київ\nМiстер Стиль – Ернест Ставицький, Донецьк\nПереможець отримав цінний подарунок – ексклюзивний годинник від компанії EDELWEISS. Також всі учасники були нагороджені грамотами та чудовими книгами від учасника Партнерської ради Студреспубліки Богдана Гаврилишина й експерта Студреспубліки Альони Сібірякової.\nЯ як куратор хочу висловити подяку всiм учасникам,а також всiм, хто допомогав органiзовувати цей конкурс, дiвчатам–ведучим та особисто Крістінi Iсаковій.


М'ясо в соєвому соусі рецепт, інгредієнти та як готувати\nСтрави та рецепти з фото до них » М'ясні страви » М'ясо в соєвому соусі\nСмачні маринади можна готувати не тільки для страв на грилі, але і щоденних м'ясних чи рибних. Один з таких варіантів пропоную спробувати - це ніжне м'ясо в соєвому соусі, смажене на сковороді.\nЩоб зробити м'ясо в соєвому соусі, можна використовувати не тільки яловичину. Можна взяти і свинину, і баранину, і навіть птицю. Подавати таке м'ясо можна з будь-яким гарніром і свіжими овочами, при бажанні доповнивши кунжутом.\nОсновний інгредієнт: М'ясо/Яловичина/Соєвий соус\nКоричневий цукор - 3 Ст. ложки\nЯк приготувати М'ясо в соєвому соусі 1. Отже, насамперед потрібно зайнятися соусом. Щоб м'ясо в соєвому соусі в домашніх умовах вийшло дійсно смачним і незвичайним, пропоную зробити цікавий маринад. Для його приготування необхідно з'єднати коричневий цукор з соєвим соусом, додати трохи крохмалю і ретельно перемішати. Пікантну нотку додасть тертий корінь імбиру і подрібнений часник. Для гостроти додати дрібку перцю - червоного або чорного. Маринад добре перемішати і налити в невелику мисочку. 2. Яловичину вимити, просушити і нарізати невеликими шматочками. Відправити в мисочку з соусом і залишити на деякий час, щоб воно замаринувалося. Мінімум - це 20 хвилин. 3. Доповнити м'ясо можна овочами. Цибулину очистити і нарізати середніми півкільцями. 4. Солодкий перець вимити, очистити від хвостика і насіння і нарізати тонкими скибочками. При бажанні можна додати й інші овочі за смаком. 5. На сковороді розігріти невелику кількість рослинної олії і відправити туди цибулю. Обсмажити на середньому вогні до золотистого кольору. 6. Перець можна обсмажити окремо, на цій же сковороді, попередньо діставши цибулю, або разом з цибулею. 7. Овочі зняти зі сковороди і відправити туди м'ясо. Знаєте, як зробити м'ясо в соєвому соусі соковитим? Потрібно обсмажити його буквально пару хвилин, щоб з'явилася скориночка. 8. Тепер можна відправити назад овочі і перемішати. Смажити близько 1 хвилини. 9. Саме час додати на сковороду соус, в якому маринувалося м'ясо, і тушкувати до повної готовності. Чим більше шматочки, тим більше часу може знадобиться. Соус краще додавати поетапно, в міру необхідності, щоб м'ясо не варилося, а саме тушкувалось.\nВи напевно не з чуток знаєте, що М'ясо в соєвому соусі - неймовірно смачне і в той же час досить просте у приготуванні блюдо. Як зробити М'ясо в соєвому соусі в домашніх умовах з мінімальною витратою часу і сил, вам підкаже покроковий рецепт з фото. Кулінарія вітає винахідливість, тому класичний склад продуктів, ви сміливо можете доповнити за власним смаком. Улюблені спеції не тільки прикрасять ваше блюдо, але так само додадуть незабутній аромат і смак. Якщо вам сподобався цей рецепт, ви можете оцінити його або додати до нього коментар.\nКатегорія: М'ясні страви Переглядів: 370\nСтейк в соєвому соусі


Порошенко виступить на засіданні Генасамблеї ООН - Главком\n19 Лютого, 2019, 20:58 glavcom.ua\nНа Генасамблеї пройдуть дебати щодо ситуації на тимчасово окупованих територіях України\n20 лютого президент Петро Порошенко здійснить візит до Нью-Йорку, де прийме участь у засіданні Генеральної Асамблеї ООН з пункту порядку денного 67 «Ситуація на тимчасово окупованих територіях України».\n«Включення зазначеного пункту до порядку денного ГА ООН було ініційоване Україною. Проведення дебатів на згадану тему у 5-ту річницю початку агресії Російської Федерації проти України стане першим комплексним розглядом у рамках ГА ООН цього питання», - говориться у повідомленні.\nУ рамках програми перебування в США Порошенко візьме участь у молебні за загиблими героями Небесної сотні, а також відвідає Філадельфію, де йому мають вручити відзнаку «Міжнародний державний діяч».\nРаніше повідомлялося, що Генеральна асамблея ООН 20 лютого обговорить ситуацію на окупованих Росією територіях України.\nТеги: Петро Порошенко Крим Росія окупанти бойовики на Донбасі анексія США ООН агресія президент\nЛитовський міністр розкритикував «запізнілі санкції» ЄС проти Росії


Чи далеко нам до «Оскара»? - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nЧи далеко нам до «Оскара»?\nПро державну підтримку і перспективи розвитку українського кінематографа «УК» розповідає голова вітчизняного агентства з питань кіно Пилип ІЛЛЄНКО\n«Не можна знімати один фільм на рік і очікувати, що він стане «Тінями забутих предків»\nПро українське кіно нині багато говорять. Бо приводи з’являються раз по раз. Більшість позитивних вміло представлено. Особливо, коли йдеться про початок зйомок: потроху вчимося роботи промоцію фільму задовго до його прем’єри. Останнім часом справді вдалося запустити значну кількість стрічок, зокрема через відновлення державного фінансування. Певну роль відіграли й зміни правил у кіносередовищі. Головні ще має ухвалити парламент, але чимало регулятивних актів, які блокували розвиток галузі, набули ознак притомності завдяки рішенням уряду, профільного міністерства, Держкіно. Пилип ІЛЛЄНКО запевняє, що «ми над цим постійно працюємо, докладаючи багато зусиль».\n— Пане Пилипе, чи далеко нам до «Оскара»?\n— Якщо говорити про суто мистецьку складову, то, гадаю, в Україні є критична маса талантів, достатня, щоб боротися за «Оскар». Та хіба це обов’язкова атрибутика успішного кінематографа? Може бути хороше кіно, яке не виграло «Оскар» з багатьох причин. Хоч, погоджуюсь, отримати один із найбільших кінобрендів надзвичайно престижно.\n— Що робиться для цього, адже талант — то від Бога.\n— Так, крім таланту потрібна ще одна складова — суто індустріальна. Бо кіно — це високотехнологічна інноваційна індустрія, яка має працювати безперервно в режимі внутрішньої та зовнішньої конкуренції. За таких умов набувається досвід і триває самовдосконалення. Тут уже не обійтися без участі держави. Цим шляхом іде вся Європа. Тож спільно із професійним сектором та громадськістю ми запропонували наше бачення реформ у законопроекті «Про державну підтримку кінематографії в Україні». Недавно Верховна Рада ухвалила його в першому читанні.\nКрім того, народні депутати мають розглянути ще три законопроекти щодо змін до Податкового, Митного і Бюджетного кодексів. Якщо ухвалять весь пакет законів, державна підтримка кінематографії набуде нових форм, пошириться на просування фільмів, розвиток кінопрокатної мережі тощо. І головне — там виписано механізми залучення в Україну іноземних компаній для проведення зйомок. Ідеться про грошові або податкові стимули для них, що існують у більшості країн. Така діяльність вигідна і стороні, яка приймає.\nСкажімо, якщо знімальна група приїжджає в Одесу, це дає економіці регіону й державі чималі надходження. Бо крім самого кіновиробництва, її учасники витрачатимуть гроші на транспорт, сферу послуг і розваг. Крім економічного, є й непрямий вимір, коли внаслідок натурних зйомок місцевість стає впізнаваною. Серед недавніх прикладів — туристський бум у Хорватії, де знімали черговий сезон «Гри престолів».\n— До слова, про Одесу. Позаторік була на тамтешній знаменитій кіностудії, де мені сказали, що останній фільм там зняв Михалков.\n— Можна й про київську згадати, в неї теж славна історія. Крім цього, у них є приміщення, реквізит — це важливо, але їх треба перетворити на сучасні кіновиробничі фабрики, які б надавали послуги продюсерським компаніям із виробництва фільмів.\n— Чиє це завдання?\n— Власника — держави. Але воно не виконується тільки наданням фінансування. Висловлю, як кажуть, приватну думку щодо цього, бо студії не належать до компетенції Держкіно. Розв’язання їхньої проблеми лежить у зміні організаційно-правової форми. Це не означає, що їх потрібно приватизувати, однак слід поставити в конкурентні умови, а не так, як нині, коли найдрібніше менеджерське рішення доводиться узгоджувати з Фондом держмайна.\nТим паче, що всі сучасні технології кіновиробництва в Україні є. Наприклад, компанії, які надають в оренду виробниче обладнання, або широкий спектр послуг з оброблення відеопродукції, або займаються гримом, костюмами, піротехнікою. Тобто надають продюсерові професійні послуги на одному з етапів творення фільму. А ще є режисерська розробка проекту, дистрибуція, продаж, прокат, використання фільму на телебаченні, в інтернеті тощо. Усе це має розвиватися на економічному під∂рунті. І його створення передбачає наш законопроект.\n— Відомо, що в нас не тільки складно зняти кіно, а й показати його. Чи не всі кінотеатри — у великих містах, а в малих чи селах діти вже не розуміють, що означає «піти в кіно».\n— Це комплексна проблема. До речі, в законопроекті ми передбачили шляхи її розв’язання, принаймні частково.\nУ чому вона полягає? Є інфраструктурна проблема — брак залів. Але кінотеатри — це серйозна інвестиція, і їхня побудова пов’язана з економічною ситуацією у країні. Зрозуміло, що кінотеатри будуватимуть там, де вища купівельна спроможність населення. Ще одна проблема — конкуренція з іншими способами перегляду фільмів, для яких не потрібно кудись іти та ще й платити гроші.\n— Але ж існує культура ходіння в кінотеатр…\n— Був період, коли в Україні зовсім не було кінопрокату. Тоді, на початку 1990-х, у кінотеатрах відкривали магазини, дискотеки, більярдні — що завгодно, деякі там функціонують донині. І тільки наприкінці того десятиліття почали відроджуватися кінотеатри у вигляді сучасних структур. Так ціле покоління глядачів було втрачено. Така форма соціального дозвілля, як похід у кінотеатр, зникла.\n— Сподіваюся, не назавжди?\n— Нині є відповідна кіноаудиторія, але вона дуже вузька. Ходять одні й ті самі люди. На рік у нас трохи більш як 20 мільйонів переглядів. Це один з найнижчих показників у Європі. У цієї аудиторії сформований смак. Тому виникає ще одна проблема — виховання глядача і загалом популяризація українського кіно. Водночас і саме кіно має більше орієнтуватися на широкого глядача.\n— Що ж, у такому разі поцікавлюся вашим ставленням до «Останнього москаля».\n— Я точно не є цільовою аудиторією цього серіалу. Мої смаки зовсім інші, але як професіонал переконаний: як певний етап формування кіноіндустрії це важливий крок. Не варто чекати, що на рівному місці з’являтимуться шедеври. Треба почати цей процес.\nСкажімо, в один рік із «Тінями забутих предків» на студії Олександра Довженка було знято ще 15 фільмів. Про деякі знаємо, а деякі забуто майже одразу, але якби не існувало цього процесу, не було конкуренції між режисерами, авторами, сценаристами, операторами, то не було б і «Тіней…»\nУ золотий фонд українського поетичного кіно входять 20 фільмів. Але студія Олександра Довженка як головний продуцент такого кіно передовсім завдяки хрещеному батькові цього творчого вибуху і тогочасному її директорові Василю Васильовичу Цвіркунову тоді випускала до 25 одиниць серій щороку. Це були серйозні професійні роботи, і вони давали той базовий рівень, над яким треба було вистрибнути. І те, що вистрибувало, було геніальне. Але цю геніальність забезпечував високий середній рівень. Тобто не можна знімати один фільм на рік і очікувати, що він буде як «Тіні забутих предків». Такий фільм може створити тільки школа, яка народжується під час безперервного високотехнологічного процесу.\n— А що нині в нашому кіносередовищі відбувається? Старше покоління потихеньку відходить від творчості, хто його наздоганяє?\n— Найбільша драма періоду незалежності — це розрив поколінь. Цього не відбулося в інших країнах, навіть у Росії. Як входили раніше в кіно? Починали з асистента поруч із досвідченим майстром, проходили всі щаблі зростання і років через п’ять уже знімали дебютний фільм. Була, так би мовити, процедура інтеграції в індустрію. А в нас дебютанти нині 40-річні. На щастя, є зовсім молоді й дуже талановиті, які завдяки сучасним технологія фактично без масштабних інвестицій отримали змогу експериментувати. Та й завдяки відновленню державого фінансування кіновиробництва було багато вдалих дебютів. Такі проекти, як і дитячі, анімаційні фільми, документалістику, ми фінансуємо повністю. Ігрові — наполовину.\nНедавно відбувся вже 8-й пітчинг (конкурсний відбір), який показав — і це думка загалом експертної ради, — що загальний рівень представлених проектів надзвичайно високий. Фактично не було слабких робіт.\n— На конкурсі переважають проекти від молоді?\n— Є різні вікові категорії — від класика української анімації Євгена Сивоконя, якому далеко за 70, до представників об’єднання «СУК» (сучасне українське кіно), які молодші за українську незалежність. І державні кіностудії подавали цікаві проекти, і незалежні компанії, і великі гравці, навіть телеканали.\n— Скільки фільмів підтримуєте нині й на які прем’єри очікувати?\n— Профінансуємо понад 50 назв проектів. Цього року завершено два повних метри. До речі, один з них фільм-дебют, хоч дуже сер?йозна робота — «Гніздо горлиці» Тараса Ткаченка, який 40-річним нарешті зняв свій повнометражний фільм. Також готова «Моя бабуся Фанні Каплан» Олени Дем’яненко. Буквально днями маємо переглянути «Казку старого мельника» Олександра Ітигілова. Незабаром вийде ще один дитячий фільм — «Сторожова застава». Зараз, як ви знаєте, демонструють «Бранців» Володимира Тихого, його вихід у прокат ми підтримали, і «Політ золотої мушки» Івана Кравчишина.\n— Яка стрічка вам сподобалася найбільше?\n— Мені подобаються всі українські фільми. Зняти в Україні пов?ний метр — надзвичайно героїчний вчинок. Це без пафосу. Тому люблю всіх українських кінематографістів і готовий усім допомагати, але можливості обмежені.\n— Без підтримки держави теж знімають?\n— Таких фільмів чимало. Є люди, які знаходять можливості самостійно це робити. Я вже згадував «Бранців». Любомир Левицький регулярно так випускає фільми. Його «Селфі-паті» було представлено на нашому стенді в Берліні. Є фільми, зняті буквально за копійки: самі автори вкладають кошти. Є комерційні проекти, наприклад студії «Квартал 95» тощо.\n— Розкажіть, будь ласка, про міжнародну співпрацю.\n— Із 12 повнометражних фільмів, виробництво яких розпочато торік, половину створюватимуть в міжнародній ко-продукції. Ось свідчення про початок першого великого українсько-італійського проекту — фільму «Ізі» (показує уламок тарілки-символу. — Авт.).\n— Це гарантія, що фільм потрапляє на інші ринки…\n— …і того, що італійська кіноіндустрія розглядає інші ідеї щодо співпраці. На недавньому Берлінському кінофестивалі на нас почали звертати увагу. Бо вже всі знають про наші плани законодавчих реформ. Скажу більше: в Каннах від нас чекають заяви про ухвалення законопроекту щодо підтримки кіноіндустрії. Це буде серйозний посил для Європи, там чекають на наші фільми і кроки в економічній площині.\n— Кіногуру Кшиштоф Зануссі якось сказав, що очікує на кінорозповідь про сучасного героя, звичайного українця з його самобутністю, неповторністю.\n— Наш глядач теж хоче бачити на екрані новий образ українця. Через які жанри, художні прийоми можна розкрити цього героя — надзавдання для авторів. Вважаю, що підтримувати треба різножанрові фільми, призначені для різний аудиторій: комедії, драми, мелодрами, фільми жахів, вестерни. При цьому забути слово «шароварщина». У шароварах нема проблеми. Проблема в тому, як вони зафільмовані. Питання завжди у виконанні, а не в темі. Як і те, що патріотичне кіно — це історичні фільми або про війну. Я впевнений: що, коли у нас з’явиться комедія, репліки з якої розберуть на цитати, такий фільм зробить не менше, а, може, й більше для сприяння національній ідентифікації, створення спільних культурних символів і архетипів, ніж якась патріотична драма. Бо через легкий жанр людину можна пов’язати певними культурними кодами, яких не матиме представник іншої національності.\n— Наостанок запитаю про те, чому від телеканалів побільшало невдоволення щодо заборони російських фільмів і серіалів.\n— Є певні речі, які на законодавчому рівні потребують удосконалення, щоб зняти бурхливі дискусії навколо цього питання. У законі є неточності, які ускладнюють або навіть унеможливлюють його виконання. Але робота не припиняється — нині більш як 430 фільмів заборонено.\nПилип ІЛЛЄНКО. Народився 1977 року в Києві. Закінчив Інститут міжнародних відносин Київського університету ім. Т. Г. Шевченка. Працював у Мін’юсті, Головному науково-експертному управлінні Апарату Верховної Ради, директором ТОВ «Іллєнко Фільм». Зіграв понад 10 ролей у кіно.


НОВИНИ УКРАЇНИ - 07.02.2019 » Южная волна ТВ\nЮжная волна ТВ » Новости » Украина » НОВИНИ УКРАЇНИ - 07.02.2019\nОгляд подій в Україні за 07.02.2019:\nВерховна Рада схвалила зміни до Конституції України щодо стратегічного курсу держави на набуття повноправного членства України в Європейському Союзі і в Організації Північноатлантичного договору №9037. За прийняття законопроекту №9037 у цілому на засіданні 7 лютого проголосували 334 депутати. Прийняття рішення зустріли оплесками. "Це незворотність нашого європейського вибору, це початок справжньої євроінтеграції. Україна буде в ЄС і НАТО", - заявив після голосування спікер ВР Андрій Парубій. Президент Петро Порошенко перед голосуванням назвав 7 лютого історичним днем.\nКлімкін у США зустрівся з радником Трампа\nМіністр закордонних справ України Павло Клімкін у Вашингтоні провів зустріч з радником президента США з національної безпеки Джоном Болтоном. Глава українського МЗС в Америці бере участь у щорічному міжнародному заході з протидії загрозі "Ісламської держави", повідомляє посольство України в США. Під час роботи міністерської конференції Клімкін провів низку двосторонніх зустрічей і бесід, зокрема з главами делегацій Канади, Угорщини, Німеччини, Польщі, Латвії, Литви, Молдови, Саудівської Аравії, Сербії, Швеції, Чорногорії, Фінляндії, а також першим заступником держсекретаря США Джоном Салливаном.\nУряд оскаржив рішення суду про відсторонення Супрун\nВідсторонення від посади Уляни Супрун - це спроба зупинити медичну реформу, і таким чином відкинути країну назад. Про це на засіданні уряду заявив прем'єр-міністр України Володимир Гройсман. Досягненням команди Супрун - Гройсман назвав "Руйнування схем поставок ліків через підконтрольні фірми". І запуск програми "Доступні ліки". Сама Уляна Супрун на засіданні уряду присутньою не була - перебуває у відрядженні в Сполучених Штатах. 11 лютого суд розгляне клопотання Кабінету міністрів України про скасування заходів забезпечення позову у справі про відсутність компетенції у міністра Уляни Супрун.\nУкраїна відстала від Польщі на півстоліття, — Світовий банк\nБез проведення реформ та маючи поточні темпи росту ВВП Україні знадобиться 50 років, щоб досягти такого рівня економічного розвитку, який має Польща. Таку думку висловив віце-президент Світового банку з питань Європи та Центральної Азії Сірілл Мюллер під час презентації дослідження Світового банку про економічний розвиток України. Водночас для досягнення поточного рівня економічного розвитку країн Західної Європи, таких як Німеччина, знадобиться вдвічі більше часу — 100 років. За словами Мюллера, в Україні спостерігається значна концентрація капіталу в руках нечисельної групи населення. Так, троє найбагатших українців володіють 6% ВВП країни.\nНовий крок в розвитку сонячної енергетики\nУ Вінниці відкрили перший в Україні завод з промислового виробництва сонячних панелей. Цей проект забезпечить повний цикл реалізації проектів сонячної енергетики в країні. Раніше головне устаткування для сонячних електростанцій закуповували за кордоном. Тепер інвестори зможуть їх будувати з високотехнологічних вітчизняних комплектуючих. У Держенергоефективності також зазначають, що розвиток сонячної енергетики в Україні набирає обертів.\nМарина Порошенко завітала до Дніпропетровської області\nДніпропетровська область – лідер в Україні з впровадження інклюзивної освіти. Про це заявила глава благодійного фонду Марина Порошенко в Магдалинівському інклюзивної-ресурсному центрі. У таких центрах зі школярами з особливими освітніми потребами займаються логопеди, психологи та реабілітологи. Окремий подарунок від дружини президента отримала випускниця цього центру. В інклюзивно-ресурсному центрі було зроблено окремий вхід для дітей з особливими потребами, ганок з пандусом, зал лікувальної фізкультури. У самому приміщенні продумано все до дрібниць, щоб особливі діти не відчували ніяких перешкод.\nПерший банк вже запустив онлайн-обмін валюти\nЗ 7 лютого 2019 року "ПриватБанк" запускає послугу онлайн-обміну валют в Приват24 і всіх терміналах самообслуговування. Про це повідомляє прес-служба банку. "Така послуга буде доступна через інтернет-банк Приват24, мобільний додаток Privat24 і сервіс безготівкового обміну валют в терміналах самообслуговування", - йдеться в повідомленні. В режимі онлайн можна буде купувати і продавати найпопулярніші серед українців валюти - євро і американський долар. Продаж валюти онлайн буде здійснюватися за поточним комерційним курсом банку без додаткових комісій в межах встановленого НБУ ліміту до 150 тис. грн на добу. Якщо у клієнта немає валютної картки, інтернет-карту в доларах або євро можна оформити безкоштовно в Приват24 за кілька секунд.\nНародні обранці підтримали рішення про включення до порядку денного десятої сесії Верховної Ради законопроекту щодо перейменування Дніпропетровської області, який передбачає внесення змін до ст. 133 Конституції України. За це 7 лютого проголосували 240 народних депутатів, повідомляє прес-служба парламенту. Законотворці запевняли, що перейменування Дніпропетровщини необхідне для завершення декомунізації, оскільки назва області містить згадку про Григорія Петровського, який особисто приклав руку до організації Голодомору 1932−1933 років.\nКоктейль на 150 літрів. У Львові встановили всеукраїнський національний рекорд з приготування найбільшого алкогольного напою. 30 літрів - аперитив "Апероль", 40 - мінеральної води і 80 літрів шампанського. Вийшов коктейль, що освіжає, оранжево-червоного біттера родом з Італії. Рекорд приурочили до міжнародного дня Бармена. У ньому взяли участь понад 200 найкращих львівських барменів.


Рідна мачуха – дата виходу нового серіалу на СТБ | Серіали\n«Рідна мачуха» ― дата прем’єри нового драматичного серіалу\n22 листопада на СТБ відбудеться прем’єра багатосерійного фільму «Рідна мачуха» виробництва IVORY films. З понеділка по четвер о 20:15 на СТБ глядачі стежитимуть за непростою долею архітекторки Марії Вєтрової.\nБільше на тему: «Кава з кардамоном»: Вийшов другий тизер чуттєвого серіалу\nСеріал «Рідна мачуха» має стати чимось новим у списку робіт як режисера Сергія Крутіна, так і акторки Ольги Арнтгольц.\n«Це буде незвичайний серіал, ― розповідає про новий проєкт режисер Сергій Крутін. ― З упевненістю можна сказати, що такого фільму ще не було в телеефірі. І річ не лише в закрученому сюжеті, який нам підготували драматурги. Це проєкт про кохання, за яке варто боротися. Цікаво буде спостерігати, як розгортається конфлікт. До того ж інтрига зберігатиметься до останнього моменту. Крім цього, є яскрава детективна лінія: будуть і бійки, і стрілянина, і аварії. Щоб серіал став цікавим для глядача, є всі умови: чудові актори, професійна команда та цікавий сценарій!»\nЗа сюжетом драматичної історії розмірене сімейне життя дизайнерки-архітекторки Марії Вєтрової несподівано перетворюється на справжнє пекло. Її звинувачують у замовному вбивстві свого чоловіка. І хоча її провина не доведена, дівчину заарештовують. Пізніше її відпускають під заставу, але на Марію чекає низка нових проблем. Свекруха виганяє її з дому. Тільки діти та батько вірять у те, що вона не скоювала злочину. Після смерті батька, втративши його підтримку та впливові зв’язки, Марія вимагається втекти від поліції в сусіднє місто до тітки, щоб розібратися, хто ж міг так її підставити. Але дорогою автобус, яким вона їхала, потрапляє в серйозну аварію…\n«Не дуже часто трапляється такий цікавий сценарій, коли до останньої серії ти не розумієш, хто ж головний лиходій! ― зізнається Ольга. ― Що ж до спільних рис із моєю героїнею, то ми з нею різні. Але все ж таки схожість є в тому, що вона бореться за свою сім’ю, за дітей, і в цьому ми схожі ― для мене сім’я означає дуже багато. Це дуже цікава робота ще й тому, що саме на майданчику серіалу “Рідна мачуха” я вперше у своїй кар’єрі зніматимуся в ролі покоївки, вперше приміряю такий костюм».\nРежисер-постановник серілу ― Сергій Крутін, оператором-постановником став Олександр Онопрієнко.\n«Рідна мачуха» ― актори:\nОлена Хохлаткіна та ін.\nVideo: «Рідна мачуха» ― дата прем’єри нового драматичного серіалу\nНа СТБ 22 листопада виходить новий серіал Рідна мачуха з Ольгою Арнтгольц, Максимом Радугіним та Михайлом Кукуюком. Не пропустіть прем'єру серіалу Рідна мачуха на СТБ.\nУ серіалі «Рідна мачуха» 16 серій. З 22 листопада з понеділка по четвер о 20:15 на СТБ дивіться одразу по дві серії нової захопливої драми. Не пропустіть прем’єру!


Чемпіони України ракетомоделісти живуть у Ніжині (Фото)\nГоловна/ Місто і регіон/Чемпіони України ракетомоделісти живуть у Ніжині (Фото)\nНа Чернігівщині завершився Чемпіонат України із ракетомодельного спорту.\nРакетомодельний спорт – технічний вид спорту, у рамках якого учасники змагаються у конструюванні та виготовленні, організації запуску моделей ракет, а також їх пілотуванні (у випадку, якщо йдеться про радіокеровані моделі).\nЦей вид спорту призначений для людей практично всіх вікових груп.\nЗмагання такого рівня Ніжинщина приймала 13 років тому. І з того часу відбулося багато змін, серед яких збільшення кількості класів, в яких змагалися спортсмени.\nВарто зазначити, що Чемпіонат України є головними змаганнями для спортсменів, оскільки саме на них відбувається відбір кандидатів до збірної України на 2018 рік. Цього року змагання проходили по 9 класах моделей (S1, S2, S3, S4, S6, S5, S7, S8, S9).\nВзагалі у ракетомодельному спорті існує 10 основних класів моделей ракет: S1 – моделі ракет на висоту польоту, S2 – моделі ракет на висоту польоту зі стандартним вантажем, S3 – моделі ракет на тривалість польоту з парашутом, S4 – моделі планерів із прискорювачем на тривалість польоту, S5 – моделі-копії ракет на висоту польоту, S6 – моделі ракет на тривалість польоту зі стрічкою, S7 – моделі-копії ракет на реалістичність польоту, S8 – моделі ракетних планерів на тривалість польоту і точність посадки, S9 – моделі ракет на тривалість польоту з ротором, S10 – моделі ракет на тривалість польоту з «м’яким крилом».\nНа Чемпіонат України приїхало 26 команд із 11 областей серед дорослих та юніорів: Дніпропетровськ, Черкаси, Кіровоград, Чернігів, Ніжин, Шостка, Івано-Франківськ, Полтава, Житомир, Суми. Всього 46 спортсменів. Серед них корифеї ракетомодельного спорту найпотужніші спортсмени з Дніпропетровської та Сумської області.\nНавіть за часів розвалу союзу вони збереглися не дивлячись на всі негаразди. Не відстає від іменитих спортсменів і Чернігівська область. Певний час спортсмени з Ніжина на Чемпіонатах Європи і Світу складали третину збірної команди України.\nНа сьогоднішній день ракетомодельний спорт набуває все більшої популярності в Україні. За умовами змагань кожна команда може приймати участь тільки у трьох класах моделей.\nЧернігівську область представляли 13 спортсменів. Слід сказати, що наймасовиший цей спорт у США. Серед всіх команд світу Україна котується досить високо. У 2015 році на Чемпіонаті Європи Україна була першою серед юнаків та дорослих. У минулому році збірна дорослих була першою теж.\nЦього року до складу збірної України теж є кандидати з Ніжина. Це майстри міжнародного класу, Чемпіони України.\nПивний рекорд травня – 173 протоколи\nІгор Вдовенко радіє знайомству з ніжинськими талановитими дітьми\nНосівчани повернули собі електричку | Ніжин


Лазурне: визначні та цікаві місця | TripMustGoOn\nГоловнаПам’ятки в Лазурному\nПам’ятки в Лазурному\nКінбурнська коса й парк «Білобережжя Святослава»\nЛазурне — приморський рекреаційний центр у Херсонській області. Це місце, де можна відпочити бюджетно. Водночас є цікаві місця в Лазурному, які варто подивитися. Професійні екскурсоводи розкажуть про історію краю та цікаві факти. Наприклад, про те, що перші письмові згадки про селище (тоді Софіївку) зафіксовані ще 1803 року. Засновник поселення француз Вільгельмін Рув’є назвав його на честь доньки Софії.\nПерлиною туризму в Лазурному є озеро Устричне, поруч із яким є дикий пляж. Для любителів медитації це місце просто ідеальне. Тут можна спокійно усамітнитися й відпочити, спостерігаючи за неймовірними краєвидами.\nНазву озеро отримало завдяки французьким родинам (Рув’є і Вассал), які почали вирощувати устриць у цій водоймі. Крім того, тривалий час в Устричному добували приблизно 4 тисячі тонн червоної солі на рік.\nОстрів розділяє Джарилгацьку затоку (північна сторона) і Чорне море (південний берег). Територіально коса є частиною Скадовського району. Її площа становить 62 км, протяжність — 42 км і майже 5 км завширшки. Джарилгач — найбільший острів України. Також Джарилгач розділяє Херсонську область та Крим у Чорному морі.\nПоступово це місце стає все популярнішим. Тут немає туристичної метушні, характерної майже всім пляжним курортам. Перебуваючи на острові, відпочивальники насолоджуються прекрасними краєвидами й шумом моря.\nКрім купання й засмагання на пляжі є нагода спробувати себе у віндсерфінгу. Також можна прийняти цілющі грязьові ванни, адже саме ними і славиться острів.\nНагоду приїхати й погуляти Тендрівською косою мають усі, хто відпочиває в Залізному Порту та Лазурному. Розташований цей піщаний острів на південному заході Чорного моря. Коса вважається перлиною і знаковим місцем Причорномор’я. Довжина коси — 65 кілометрів, вона розташована паралельно Херсонській області. Ширина, на відміну від Джарилгача, невелика — лише 2 км. Омивається Тендрівською затокою і Чорним морем.\nКосу раніше називали «Ахіллесовим бігом». Вважається, що саме тут проводили спортивні ігри та змагання на честь Ахілла. У багатьох моряків Тендрівська коса вселяла страх. Річ у тім, що з моря її практично не видно, тому це місце стало причиною безлічі корабельних аварій. Навіть зараз водолази знаходять рештки грецьких і турецьких суден давніх часів. Завдяки цьому Тендра може стати першою володаркою статусу археологічного заповідника України.\nКам’яна будівля Свято-Георгіївської церкви споруджена в першій половині 20-го століття. Побудувала її заможна частина населення повітового земства Херсона. Завдяки садівництву, хліборобству, ткацтву вдалося зібрати кошти на спорудження церкви.\nПроєктуванням займався московський архітектор Квінто. Архітектура храму виконана в стилях шатра й наришкінського бароко.\nЗовні будівлі можна помітити чудернацьке кам’яне різьблення, а всередині місцевий художник Панпушин розписав усе біблійними сюжетами.\nЗа часів СРСР помилуватися Георгіївською церквою туристи не могли, оскільки в той період її використовували як склад сільськогосподарських продуктів.\nНаприкінці 17-го століття завершилися будівельні роботи зі спорудження форту. Фортеця виконана у формі неправильного чотирикутника. У ній було приблизно 25 артилерійських гармат, розташованих у батареях, які зводили в кожному кутку будови.\nЦей історичний об’єкт містив у собі мечеть, склади для їжі та боєприпасів. Сьогодні у дворі можна розгледіти залишки частини колодязів і хат-мазанок. У гарнізоні могло проживати орієнтовно півсотні воїнів.\nТривалий час довкола Збур’ївської фортеці жили татари, які займалися скотарством, вирощуванням овочів та фруктів. Саме вони забезпечували не лише себе, а й увесь гарнізон продуктами.\nЙого культурна цінність полягає в тому, що це один із найстаріших східноєвропейських заповідників. Як і в будь-якому об’єкті такого типу, в ньому заборонений вилов та відстріл тварин. Вирубка лісів, рибальство, скошування трави — повністю заборонені законом. Завдяки цьому екосистема заповідника стала унікальною, адже всі тварини й рослини живуть у повному спокої. Але на цьому пам’ятки в селищі Лазурне не закінчуються.\nОкрім Джарилгача і Тендрівської коси, до туристичних пам’яток Лазурного належить і Кінбурнська коса. Зокрема, Національний природний парк «Білобережжя Святослава». Тут ви побачите рідкісні піски Нижньодніпров'я.\nПіщані степи, древні ліси, водно-болотні угіддя і багато іншого — це все ландшафт парку, площа якого становить майже 35224 гектари. Білобережжю надали статус національного парку, а раніше він був просто ландшафтним. Завширшки коса сягає майже 10 км, а її довжина — 40 км. Тут ви можете побачити приблизно 300 озер із прісними й солоними водами. На косі живуть птахи, занесені до Червоної книги: пелікани, сірі журавлі, лелеки та інші.\nКоментарі: Пам’ятки в Лазурному


Закон про обіг с/г земель. П’ять поганих новин для власників земельних ділянок\n16:20 | 09.06.2017\nЗображення знайдено на сайті http://minimalwhite.tumblr.com\nВеликі агорохолдинги та іноземні інвестори, які працюватимуть за «сірими схемами» — ось хто виграє від відкриття ринку сільськогосподарських земель. Звичайно покращаться і макроекономічні показники держави. Проте такі зміни негативно відобразяться на малому та середньому агробізнесі, а також на найманих низькокваліфікованих сільськогосподарських робітниках.\nВідкритий ринок с/г земель: ЗА чи ПРОТИ?\nЗа шістнадцять років в Україні за законом сформувався ринок зобов’язань оренди землі, значна частина яких має середньотерміновий характер. Власник мусить здавати в оренду землю за визначеною ціною протягом чверті століття. Часто він зобов’язаний перш за все продати землю саме агрохолдингу, який уклав угоду довготермінової оренди. Фактично існує практика продажу довготривалих зобов’язань на кшталт цінних паперів.\nСформувався напівлегальний ринок сільськогосподарських земель. Попри всю його недосконалість — це справжній ринковий інструмент, а запропонований законопроект «Про обіг земель сільськогосподарського призначення» лише формально відкриває ринок.\nРизики для ринку\nЗаконопроект створює можливість втрати сільськогосподарських земель через кредитування малого та середнього агробізнесу.\nВикористання сільськогосподарських земель як застави для отримання оборотних кредитних коштів для ведення поточної діяльності регулює стаття 10. Вона регламентує термін «відчуження банками та іншими фінансовими установами земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право власності на які перейшло до них у рахунок погашення заборгованості за договірними зобов’язаннями, проводиться протягом одного року».\nІснує ризик створення фінансових схем агрегації земельних паїв через утворення юридичних осіб з ознаками фіктивності. Може спрацювати механізм, який передбачає спочатку внесення земельних ділянок до статутного капіталу юридичної особи, використовуючи позиції статті 4. Вона визначає підстави набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Далі ці паї викупає співвласник-організатор на підставі положень, регламентованих статтею 11. Там йдеться про наступне: “у випадку продажу частки у праві спільної власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення переважне право на придбання такої частки мають співвласники”.\nМожна очікувати значних корупційних схем у викупі земель державної, комунальної і приватної власності.\nЗокрема йдеться про заниження оціночної вартості ділянки, виплати частинами за фіксованою у гривнях ціною без урахування зростання ціни, інфляції та відсотків за період виплати.\nА вартість середньотермінивих орендних зобов’язань щодо земельного паю — десятків тисяч гривень за один гектар. Зважаючи на це, дрібним і середнім господарствам складно викупати ділянки за власний кошт.\nМісцева влада в селах висуває і контролює менеджмент великих агрокомпаній. Лише в окремих селах вона узгоджує свої дії із власником середніх агрофірм. А вони контролюють більшість сільгоспземель навколо села. Тому роль місцевої влади, що прописана в законі, створює умови для недобросовісного викупу земельних ділянок на основі корупційних схем.\nВеликі агрохолдинги, якщо вони мають довготерміновий договір оренди, отримають можливість примусово викупити у власників паї ділянки.\nТа й змінити цільове призначення земельної ділянки сільськогосподарського призначення можна не раніше ніж через 3 роки з моменту набуття права власності на неї. Про це йдеться в статті 16. По суті це ще одне обмеження поняття “ринок землі”.\nПроект Закону забороняє продаж земель сільськогосподарського призначення іноземця. Це обмежить інвестиції та принесення нових технологій великих міжнародних аграрних компаній. З іншого боку це створить умови для корупції і викупу земель через підставні фірми.\nЩе одна проблема — збереження права користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення при зміні права власності на неї. Власник пая не зможе його перепродати. Точніше перепродати зможе, але умови довготермінової оренди залишаться. Тобто покупець сільськогосподарської землі не зможе її використовувати на свій розсуд і не зможе здати в оренду іншому користувачу. Ситуація нагадує постачання електроенергії та газу.\nУ статті 12 вказано: «Перехід права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не припиняє право користування земельною ділянкою, крім випадку коли в одній особі поєднується власник та користувач земельної ділянки, та не є підставою для внесення змін до положень таких договорів, які регулюють підстави їх розірвання, якщо інше не передбачено такими договорами».\nПерспективи формування ринку землі\nБільшість земель сільськогосподарського призначення отримають українські власники великих агрокомпаній. До того ж з високим ризиком непрямої участі іноземного капіталу. Це призведе до укрупнення компаній за рахунок малого та середнього агробізнесу. Залишаться великі агрохолдинги та дрібні поодинокі сімейні ферми, які знайшли вигідну нішу та ринки збуту.\nЧерез це збільшаться обсяги виробництва та продуктивність агробізнесу. Дозволить застосувати нові інтенсивні технології, але зменшить асортимент продуктів харчування та кількість зайнятих. Зменшиться номенклатура експорту аграрного сектору. А декілька мільйонів низькокваліфікованих аграрних виробників не зможуть знайти роботу за фахом ні в Україні, ні в інших країнах.\nВ результаті запуску ринку землі в короткій перспективі ми зможемо очікувати приплив мігрантів з села. Головним чином до Києва, Львова, Одеси, Харкова. Їх кількість може зрівнятися з переселенням з Донбасу у 2014-2015 роках.\nБезумовно позитивний наслідок запуску ринка землі — це капіталізація. У держави буде більше можливостей отримати нові кредити від міжнародних організацій. Також запуск ринку призведе до продажу значної частини паїв та пожвавлення економічних відносин, зокрема на оплачений внутрішній попит.\nВплив на МСБ буде неоднозначний. Можна прогнозувати скорочення кількості малих та середніх підприємств, які спеціалізувалися на аграрному виробництва у селах. В той же час збільшиться кількість МСБ, що виконує сервісні функції у великих містах.