25.08.15 розпочинають роботу курси косметологів у Вінниці! | Дерматологія та косметологія у Вінниці\n25.08.15 розпочинають роботу курси косметологів у Вінниці!\n20.08.2015 Новини No comments\nНарешті розпочинають свою роботу курси косметологів у Вінниці на базі нашого центру. На курсі лікувальної косметології, досвідчений викладач-практик з вищою медичною освітою, Бойчук Валентина Анатоліївна буде навчати Вас впевнено використовувати всі нові технології, працюючи в салоні краси або клініці.\nНагадуємо, що пройти курси косметологів, мають змогу тільки особи з медичною освітою або ж студенти медичних закладів!\nНа курсах косметології Ви дізнаєтеся про всі сучасні процедури, які робляться в салонах краси або медичних клініках: озонотерапія, мезотерапія, пілінги гліколевою кислотою, біоревіталізація і багато іншого.\nКурси косметологів у Вінниці складаються з теоретичних та практичних занять. Практичні заняття проходять у центрі Princess! Ви будете мати змогу спостерігати роботу професіонала і, безперечно, будете втілювати знання на практиці під керівництвом викладача.\nВсі процедури будуть проводитись тільки з професіональною косметикою та на сучасному медичному обладнанні.\nТермін курсів — 1 місяць (72 години).\n1. Наука косметологія. Її підрозділи.\n2.Оснащення кабінету та санітарно-гігієнічні вимоги до середнього медичного персоналу.\n3.Будова і функції шкіри. Придатки шкіри.\n4. Хвороби і косметологічні недоліки шкіри.\n5. Анатомія м’яз обличчя та шиї.\n6. Хвороби волосся в косметології. Догляд за волоссям.\n7. Себорея шкіри обличчя та шкіри голови.\n8. Старіння шкіри.\n9. Біологічно-активні речовини в косметології.\n10. Поняття дермабразії та кріотерапії.\n11. Масаж. Методики та основні принципи масажу. Техніка масажу шиї та обличчя.\n12. Техніка масажу голови.\n13. Поняття маски. Різновидності.\n14. Косметична гімнастика.\n15. Фізичні методи лікування, що застосовуються у косметології\n16. Різновидності косметологічних препаратів. Пілінги.\n17. Целюліт. Методики його лікування.\nДодатково, за окрему оплату, проводиться навчання по процедурі плазмоліфтингу.\nПо закінченню курсів, Ви отримаєте не просто гарну теоретичну основу, а й безцінну практику та рекомендації!\nДля того, щоб записатися на курси косметологів у Вінниці, телефонуйте:\n(0432) 68 01 52\nАбо ж, звертайтесь до нашого центру, що знаходиться на вул.. Пирогова, 77.\nПісля закінчення курсів видається диплом державного зразка з присвоєнням кваліфікації, відповідно до класифікації Міністерства Освіти і Науки України.\nНавчання відбувається за індивідуальним графіком в міні групах.\nВсього найкращого! Чекаємо на Вас у нашому центрі!


Образи Давидова й Половцева у романі Шолохова “Піднята цілина” - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Шкільні твори ⇒ Образи Давидова й Половцева у романі Шолохова “Піднята цілина”\nРоман М. А. Шолохова “Піднята цілина” оповідає про трагічні сторінки, нашої історії, про час “великогоперелома”, про долю селянства в період насильницької колективізації, проведеною радянською владою. У своєму добутку Шолохов постарався відтворити події, які відбувалися на Доні на початку тридцятих років XX століття. Це був нелегкий час, коли сама “життя, – як пише автор, – у Гремячем Балці стала дибки, як норовистий кінь перед важкою перешкодою”, і розібратися в происходящем зовсім не просто. Назва добутку відбиває символіку\nтого часу: піднята цілина – це метафора, що визначила зміст роману: плуг здибив і перекинув дерновину на полях хутора Гремячий Балка, а лемешем революції переорюються людські долі\nПерший тім “Піднятої цілини” (1932) М. Шолохов створює по гарячих слідах колективізації, робота над другим томом остаточно була завершена в 1940 році. Партія послала рятуйте! двадцять п’ять тисяч передових представників робітничого класу. Семен Давидов, один з “двадцатипятитисячников”, приїжджає в Гремячий Балка як уповноважений проводити суцільну колективізацію й нещадно боротися з “ворогом-кулаком”. Але Давидов\nприїжджає в хутір не один. Одночасно з ним, хоча й таємно, у Гремячий Балка приїжджає осавул Половців і теж у зв’язку з постановою про суцільну колективізацію. Але якщо Давидов приїжджає, щоб допомогти в організації колгоспу, то контрреволюціонер-підпільник, козачий офіцер Половців має на меті прямо протилежну. Він приїжджає, щоб допомогти організовувати в Гремячем Балці ” Сполучник звільнення рідного Дону”, діяльність якого спрямована на те, щоб перешкодити колгоспному будівництву. Половців розуміє, що якщо в мужика, у козака всерйоз почнуть віднімати нажите їм своїм горбом добро, те хазяйська душа цього не винесе, козак піде на всі, щоб відстояти те, що має, у чому полягає все його життя, і підняти його на повстання буде не складно.\nПо суті своєї й Давидов, і Половців – чужі селу люди. Вони збираються втрутитися, порушити устояними століттями плин життя, мало що знаючи про неї, мало її цінуючи й мало поважаючи її закони. Але кожний з них натхнений своєю ідеєю й збирається йти до кінця. Комуніст Давидов і білогвардієць Половців персоніфікують, таким чином, крайні полюси боротьби, що розгорнулася на Доні в 30-і роки. Спроби зібрати людей у колгосп і в “Сполучник звільнення” як би взаємно виключають один одного, виявляючи безпідставність і протиприродність і того й іншого підприємства. Характерно, що папір, що повинен підписати, що вступив в у Сполучник звільнення рідного Дону” Яків Островнов, дуже нагадує заяву про вступ у колгосп: “Зобов’язуюся беззаперечно слухатися своїх начальників і командирів. Зобов’язуюся своє надбання принести на вівтар православної батьківщини. У чому й подписуюсь”.\nУ своєму добутку М. Шолохов намагався бути об’єктивним, він не хотів, щоб його герої виглядали “плакатно й примітивно”, тому як будівельники нового життя, так і вороги радянської влади показані в різних ситуаціях, що відбивають різні сторони їхніх характерів. От, наприклад, яким перед нами вперше з’являється Половців: “Приїжджий зняв башлик і білого курпяя папаху, оголивши могутній кутастий череп, прикритий рідким білястим волоссям. З-під крутого, вовчого складу, що лисіє чола він швидко оглянув кімнату й, усмішливо зщуливши світло-блакитні вічка, що важко блищали із глибоких провалів очниць, поклонився сидячої на крамниці бабам”. Щось великовагов і лиховісне відчувається в Половцеве. І це не випадково. Де Половців, там ллється кров, готуються вбивства й диверсії, він натхненник помсти й злочинів. Згадаємо, як він виходить із себе, коли йому розповіли про розподіл серед бідноти кулацкой одягу. Він гнівно кричить, що по весні переріжуть усіх, хто приймав у цьому участь. У той же час у розмові з Яковом Лукичем Половців згадує, як у дитинстві до смерті засік його щеняти, що вкусило, і як потім із самим Половцевим зробилася істерика від жалості до тварини. З тих пор Половців не любить собак, але, за його словами, любить кішок і маленьких дітей. Таких протиріч у характері осавула багато.\nЯк би там не було, Половців – сміливий і розумний ворог. Він безстрашно з’являється в хуторі, знаючи, що за ним по п’ятах випливають працівники державної безпеки, сміло йде на такий крок, як убивство Хопрова. Він добре розбирається в людях, подібних Островнову, знає, як залучити їх на свою сторону. Він безстрашно зустрічається з людьми, знаючи, що один протистоїть безлічі. Характерна щодо цього наступна сцена. Половців разом з Островновим відправляються на таємну сходку, де збираються співчуваючому білому руху селяни. Половців повідомляє тим, що зібралися, що чекати залишилося недовго й що виступ призначений на завтра. Селяни відповідають, що вони сумніваються, повідомляють, що вийшла газета зі статтею Сталіна про перегини в колективізації. Вони говорять, що раніше думали, начебто наказ такої йде із центра, а тепер з’ясовується, що це місцеве начальство творило беззаконня. Тому їх “дороги-доріжки” з Половцевим тепер розійшлися. Селяни також висловлюють сумнів, що іноземці, від яких Половців обіцяє допомога, виявляться краще комуністів і що їх ” потім з рідної землі; силоміць… прийде виволікати”. Ті, що зібралися вимагають назад свої розписки. У відповідь на це Половців вихоплює наган і кричить, що буде всіх розстрілювати як зрадників. В інших станицях козаки також отмазались повставати, і Половців лає козаків за те, що вони не розуміють, що стаття Сталіна – лише маневр і підлий обман. Есауя переслідує свою мету й на шляху її досягнення проявляє завзятість і сміливість\nПоловцеву не відмовиш у природному розумі, рішучості, готовності загинути за свої ідеали. Але тем разючіше дивна легкість, з який він видає наприкінці роману всіх своїх спільників, розуміючи, що однаково буде розстріляний\nХарактер Семена Давидова, на стороні якого перебувають авторські симпатії, також складна й суперечливий. У минулому матрос Балтійського флоту, Давидов кинутий партією на будівництво нового життя прямо від верстата Путиловского заводу. Перед ним коштує цілком певне завдання: організувати в Гриміти^-чому Балці колективне селянське господарство, активно боротися із усілякого роду уклонистами; спуску кулакам не давати, але в той же час не віджахнути середняка невиправдано завищеними вимогами. Комуніст Давидов сприйняв лінію партії на кооперацію як своя особиста, кревна справа й направив на виконання поставленого завдання всі свої сили\nПро сільську працю Семен Давидов має досить неясне подання, зате натхнений наказом партії й збройний райкомівськими інструкціями, готовий вести активну боротьбу з ворогом-кулаком, образ якого зложився в нього з газетних статей і агітаційних листків. Давидов з легкістю навішує політичні ярлики своїм опонентам, які намагаються хоч якось стримати його “коллективизаторский” запал, з огляду на непростий “сучасний момент”. Як людина, віддана ідеям соціалізму, Давидов уже після першого знайомства із секретарем райкому Корчжинским – чиновником і бюрократом – випробовує до нього ворожість. Урівноважений, розважливий Давидов не може схвалити й крайності експансивної натури комуніста Макара Нагульнова, у минулому лихого кавалериста, що намагається й у новий час діяти методами епохи громадянської війни\nНезважаючи на класову боротьбу, що безперервно ведеться нещадну, на хуторі ні на хвилину не зупиняється очолюване Давидовим творення нового життя. І якщо спочатку життя на хуторі він порівнює з мотором складної конструкції, то незабаром переконується, що реальність набагато складніше: “Хутір потрясали події, щодня приносив Давидову нові неприємності”.\nНаближалася весна, пора сівби, а невирішених проблем ставало усе більше. Але в цій ситуації виявилися саме кращі якості більшовика: його організаторські здатності, мужність, твердість, витримка, уміння відповісти жартом на прояв несвідомості й свавілля. Голова колгоспу не тільки вчить людей, але й сам учиться в них. Це зустрічі й бесіди з козаками: розмова з візником Іваном Аржановим, ковалем Гнатом Шалим, зіткнення на нулі з Устином Рикалиним, з тактовним, розумним, але чітко провідну свою лінію Нестеренко, що була “споконвічним ставропольським хліборобом”, а тепер новим секретарем райкому


Особливості застосування стимулювання продажу товарів - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Маркетинг, Товарознавство → Особливості застосування стимулювання продажу товарів - Реферат\nОсобливості застосування стимулювання продажу товарів - Реферат\nДо кожного з них у покупця є своє ставлення. Найбільш спокусливим, але й найбільш підозрілим є зниження цін. Покупця приваблюють товари, ціну на які тимчасово знижено. Із аналогічних товарів різних марок він вибере найдешевший. Водночас, як ми вже неодноразово зазначали, він з підозрою ставиться до товарів, які постійно пропонуються зі знижкою. Таку двоїстість психології основної маси споживачів обов'язково треба врахову-вати в процесі рекламних комунікацій.\nДо зниження цін завжди готові як виробники, так і торговці. Виробник бажає збільшити обсяги продажу товарів або кількість покупців, а торговець - перетворити свою крамницю на осередок ефективної купівлі товару. При цьому виробник може пропонувати знижку торговому підприємству, а останній, у свою чергу, погоджується частково відступити її покупцю. Крім того, розміри знижок мають бути достатньо відчутними (на цьому можна по-будувати рекламне звернення), такими, що достатньо стимулюватимуть попит. Але треба добре все порахувати, щоб збільшення попиту не обернулося на втрату зиску.\nСпеціалісти вважають, що збереження валового прибутку у 25% за зниження цін потребує такого приросту товарообороту: за зниження на 5% - необхідно збільшити товарооборот на 18%, відповідно на 10%-50%, 15%-112%, 20%-300%. Отже, за зниження ціни на 20% необхідно збільшити продаж у три рази. Технічні правила проведення таких заходів було розглянуто раніше.\no зниження ціни відбувається не в момент купівлі, а через певний час, коли покупець надішле купон, який надає право на знижку. Сума знижки повертається покупцеві банківським чеком(!);\no знижка надається після пред'явлення кількох доказів покупки. Цей прийом використовують для створення кола постійних покупців. Доказами можуть бути елементи упаковки, вкладиші в коробку з товаром, якісь спеціальні корки від пляшок. Переваги такого стимулювання полягають у дуже простій процедурі перевірки результатів акції, дуже сильній мотивації повторної купівлі, що дає значний ефект у боротьбі з конкурентами. З-поміж недоліків цього виду стимулювання можна назвати такі: він потребує досить тривалого часу, аж поки покупець назбирає потрібну кількість упаковок, талонів тощо, а також точного контролю дат початку і закінчення акції;\no об'єднане стимулювання з відстрочкою, коли поєднуються кілька товарів різних виробників у рамках однієї акції стимулювання. Як правило, покупцеві пропонують до десяти різних товарів. Доказом купівлі є купон, що видається разом з товаром. Суму знижки повертають банківським чеком;\no перехресний купонаж. Це стимулювання з відстрочкою купівлі двох дуже різних товарів, які не продаються в одній торговій точці;\no зниження цін, яке сполучається із суспільне корисним заходом (з охорони довкілля, наведення порядку на вулицях, спорудження громадських будівель тощо). Покупець отримає знижку, якщо подасть докази купівлі певної кількості товарів виробника ПІД час цих акцій;\no стимулювання натурою, тобто пропонування покупцеві додаткової кількості певного товару. Спеціалісти в галузі маркетингу називають такі форми стимулювання натурою: премії, котрі видають в момент купівлі товару, премії з відстрочкою, тобто за умови пред'явлення покупцем одного чи кількох доказів купівлі, а також видачу покупцеві безоплатних зразків товару з тим, щоб він міг його спробувати на смак або перевірити в роботі.\nБезпосередня (пряма) премія має вигляд якогось подарунка і видається покупцеві в момент здійснення ним купівлі, бо її або заховано в самому товарі (найпоказовіший приклад - "кіндер-сюрприз"), або прикріплено до упаковки, або її видають покупцеві прямо в касі.\nПремія має бути принадною для покупця, щоб спонукати його зробити якусь нову або повторну покупку. Це може бути щось для дітей (іграшкові персонажі найпопулярніших фільмів,


➤ Швеція Гельсінгборг Helsingborg Интересные места • Достопримечательности • Что посмотреть в Швеція Гельсінгборг Helsingborg?\nГоловна > Міста та регіони > Закордон > Швеція > Швеція Гельсінгборг Helsingborg\nТільки 20 хвилин відділяє данський Гельсингор Helsingør від шведського Helsingborg. Паромом, що ходить кожні 20 хвилин, і ви уже у Швеції (хоча як сказати. Раніше це також була Данія). Прапор з білим хрестом на червоному тлі змінюється на жовтий на синьому.\nОфіційним днем народження Гельсінборга вважається 21 травня 1085 року – це перша згадка про місто як про дар датського короля Святого Кнута. Місце, на якому було засновано місто, було дуже вдалим, оскільки звідси можна було контролювати вузьку частину протоки. Первісне просте дерев’яне укріплення, збудоване на скелях, було перетворено в XII столітті в сильний і практично неприступний замок. Місто зі своїми трьома церквами і монастирем виросло навколо замку. Безпосередньо же на березі будівлі не зводилися до XIII століття.\nУ середні віки Гельсінборг був важливим саме датським містом, причому не тільки військовою базою, але також і адміністративним центром всієї північної провінції. Проте ера його слави закінчилася, коли в XVI столітті під час Реформації були зруйновані церкви і монастирі. Колись величний замок став застарілим і не захищав більше місто. Надалі занепад продовжувався, бо в XVII столітті Данія і Швеція часто воювали. Місто сильно постраждало від військових дій. Шведи захоплювали його шість разів у датчан, і всі шість разів потім зазнавали поразки. Дійшло до того, що в місті вцілілими залишалися тільки церква Святої Марії і будинок Якоба Хансена. Данці, почувши про розгром шведів під Полтавао, у 1710 році зробили як виявилося останню спробу відбити місто і всю провінцію. Битва за Гельсінборг вважається однією з найкривавіших з усіх, що коли-небудь траплялися на шведській землі (900 і 1500 вбитих). Протягом XVIII століття Хельсінборг залишався маленьким містом. Його населення становило близько 700 чоловік, що вижили після війни і пережили епідемію чуми, що прийшла в місто.\nНаполеонівський маршал Франції = новий шведський король Жан-Батист Бернадотт (пізніше король Карл XIV Іоанн) з татуюванням «Смерть королям» зробив перший крок до слави на шведській землі саме в Гельсінгборзі.\nУ Helsingborg прекрасна неоготична ратуша, яка притягує погляд ще з моря. Уже тільки заради неї варто було б перепливти пролив – аж 4 кілометри. Поряд на пагорбі у паркові височіє середньовічна башта Kärnan (тобто ядро, серцевина, яка й була центром укріплень міста). Вона охороняє місто вже понад 600 років, останній фрагмент великого замку, який розташовувався в Хельсінборгу з раннього Середньовіччя до 1676 року, коли його велика частина була зруйнована. Сьогодні вежа відкрита для всіх бажаючих. Підйом по довгих сходах, що ведуть на самий верх вежі винагороджується спогляданням прекрасного виду на місто і на протоку.\nІсторичний Гельсінгборг з його багатьма старими будівлями – це мальовниче прибережне морське місто з пляжами і шезлонгами. Забудова міста – це суміш старовинних кам’яних церков та більш сучасних будівель. Вулиці змінюються від широких проспектів до невеликих крихітних заковулків. Kullagatan- головна пішохідна торгова вулиця в місті, була першою пішохідною торговою вулицею у Швеції.\nНа околиці Хельсингборга розташована колишня резиденція шведських королів – Sofiero slott.\nМандроголізм і Швеція смакують разом чудово\n56.043773, 12.705445 Дивитись на мапі Google Maps


В УГОРЩИНІ НАБУВ ЧИННОСТІ НОВИЙ ЗАКОН ПРО РЕЛІГІЙНІ ОРГАНІЗАЦІЇ | Церковна православна газета\nЛютий 27, 2012 № 2 (300) січень 2012, Міжнародні новиниОлег Карпенко, Угорщинаvitalik\nОднією з умов правового визнання є довгостроковість їхнього існування: 20 років — на території Угорщини і 100 років — в інших країнах світу.\nЗаконопроект «Про право на свободу віросповідання і совісті, про правовий статус церков, релігійних конфесій та релігійних організацій» угорський парламент прийняв у липні 2011 р. У списку визнаних законом 14 «історичних» Церков і громад значаться Римсько-Католицька, Православна та Лютеранська Церкви, а також іудейська громада. Також закон надає правовий статус баптистам, греко-католикам і п’ятидесятницькій громаді «Спільнота віри».\nНаразі в Угорщині понад 70 релігійних громад подали заявку на визнання юридичного статусу. Рішення про них парламент ухвалюватиме в кінці лютого. Ті організації, що не претендують на правовий статус, мають бути зареєстровані і можуть продовжувати свою діяльність як об’єднання.\nКрім закону про релігійні організації, з 1 січня 2012 р. набирає чинності і нова Конституція Угорщини, яка теж відрізняється консерватизмом. Зокрема, вона захищає життя з моменту зачаття і забороняє одностатеві «шлюби». Однак це подобається далеко не всім, у тому числі і за межами Угорщини. З критикою нового угорського законодавства, зокрема, виступила Кім Лейн Шеппел (Kim Lane Scheppele), директор з юридичних питань та зв’язків з громадськістю Прінстонського університету. У самій Угорщині проти нової політики уряду виступає опозиція.\n← У РУМУНСЬКІЙ ПРАВОСЛАВНІЙ ЦЕРКВІ 2012 р. ПРОГОЛОШЕНО «РОКОМ ТАЇНСТВА ЄЛЕООСВЯЧЕННЯ І ПІКЛУВАННЯ ПРО ХВОРИХ»\tУ ЄВРОПІ СТАЄ МЕНШЕ ХРИСТИЯН →


Список іноземних партнерів Криворізького державного педагогічного університету\nEötvös Lorand University Академічні обміни. Організація та проведення Літньої школи. Організація та проведення спільних досліджень. Технічна підтримка.\nThe University of Pardubice Створення та запровадження спільних міжнародних проєктів. Організація та проведення спільних наукових заходів (семінарів, конференцій, досліджень). Академічні обміни. Участь студентів та молодих науковців у літній школі німецької мови на базі університету Пардубіце.\nНаукові дослідження в галузі логіки та аналітичної філософії. Здійснення спільних наукових проєктів і обопільне наукове відвідування. Організація наукових конференцій\nКонтракт про заборону використання живих або мертвих тварин у експериментах, згідно до встановленого списку.\nУчасть у форумі вчителів німецької мови та практичних заходах Гете-інституті. Проходження стажування викладачів.\nПроведення тестування для визначення рівня володіння англійською та німецькою мовами співробітниками DAAD.\nGranada University Обмін студентами та науково-педагічними працівниками за Erasmus+ programme.\nРозробка та впровадження в навчальний процес інноваційних освітніх технологій. Удосконалення змісту філологічної підготовки фахівців. Встановлення та розвиток творчих і наукових зв’язків між навчальними закладами та їхніх структурними підрозділами. Впровадження здобутків прикладної лінгвістики у практику вищої школи. Спільна організація наукових заходів. Публікація науково-освітніх праць. Обмін студентами за спільними освітніми програмами.\nМогильовський державний інверситет імені А.А.Кулешова*\nРозвиток інноваційних форм і методів науково-дослідницької діяльності. Удосконалення змісту й організації навчального процесу підготовки фахівців. Розробка та впровадження в навчальний процес інноваційних освітніх технологій. Упровадження здобутків прикладної лінгвістики у практику вищої школи. Обмін результатами наукових досліджень.\nЦентр досліджень білоруської культури, мови і літератури Національної академії наук Білорусі**\nОрганізація та проведення спільних теоретичних досліджень, наукових заходів. Обмін науково-методичною продукцією, спрямованою на удосконалення філологічної освіти студентів та школярів. Рецензування наукових і навчально-методичних праць.\nБрестський державний університет імені О.С.Пушкіна*\nРозвиток теорії і практики інноваційних технологій у системі особистісно-орієнтованого навчання. Участь у наукових конференціях. Обмін науково-методичною продукцією. Рецензування наукових та навчально-методичних робіт.\nДоговір про співпрацю: Організація та проведення спільних наукових семінарів, науково-практичних конференцій, симпозіумів. Підготовка та реалізація спільних науково-дослідних проектів, створення та функціонування творчих авторських колективів для вирішення дослідницьких і освітніх завдань. Обмін результатами досліджень, досвідом в реалізації провідних технологій і методів навчання. Мобільність студентів і науково-педагогічних працівників.\nSouth-West University "Neofit-Rilski"** Розвиток спільних дослідницьких проєктів. Організація спільних академічних та наукових досліджень. Академічна мобільність. Обмін публікаціями. Спільне навчання аспірантів.\nНаціональна академія освіти імені І.Алтинсарина**\nСпільна організація та проведення науково-дослідницьких програм, проєктів та розробок. Спільна організація та проведення науково-практичних конференцій, курсів підвищення кваліфікації, науково-методичних семінарів, наукових стажувань.\nІнститут фізики твердого тіла, Латвія Спільні дослідницькі програми. Академічний обмін. Надання технічної бази для наукових досліджень. Підготовка спільної друкованої продукції.\nКишинівський державний педагогічний університет імені Іона Крянгэ Меморандум про співпрацю: Спільна організація та проведення науково-дослідних програм, курсів підвищення кваліфікації, науково-методичних семінарів та стажувань. Підготовка спільної друкованої продукції. Сприяння у впровадженні сучасних Інтернет-технологій та іншого інструментарію для підтримання науково-дослідницької та науково-методичної діяльності.


Мафія — майбутнє нашого політичного життя :: Товариство учасників бойових дій "Спас-Україна"\nОбставини політичного життя в Україні, що характеризуються силовими методами державного й адміністративного правління, а також відсутністю традицій парламентаризму, роблять безсенсовими спроби творення “класичних” демократичних політичних партій, з їх боротьбою за виборця й парламентську більшість, як методу досягнення політичних цілей. Крім того, низька політична культура, нерозвиненість окремих соціальних, культурних, етнічних груп суспільства з їх окремішніми зацікавленнями та пріоритетами, значно обмежує самі цілі, зводячи політичні програми до банальної соціальної демагогії. Софістика у виконанні “провідників-інтелектуалів” є найвищого ґатунку, але й вона лишається абстрактною, а як така – незрозумілою рядовому слухачеві. Тому в розумінні широкого загалу публіки, всі – від націоналістів до комуністів, обіцяють одне й те саме: ковбасу. В крайньому разі, одні – ковбасу через відокремлення, інші – ковбасу через федерацію, а насправді всі прагнуть одного – дірватися до годівниці. Саме годівниця в розумінні рядового виборця є альфою й омегою української політики.\nКожна ціль вимагає відповідних засобів. Якщо відкинути демагогію слів та придивитися до їх носіїв, то стане зрозумілим, що й структура самих партій є пристосованою до володіння саме годівницею. За структурою й методами діяльності – це зграї. “Пахан” – зверхник на чолі. Під його особу певні зовнішні сили “башляють” гроші, технічні засоби. “Пахан” у відповідь пристосовує свою музику до побажань завойовників. “Пахана” оточують “пристяжні”, які “тримають масу”, ділять здобич та накидають “лінію партії” масам. Дехто з них мріє стати “наглядачами”, а якщо це не вдається, – вони відокремлюються зі своєю “кодлою” й творять нову зграю. В їхніх руках знаходиться й бізнес організації: перепродаж літератури, символіки, матеріальних цінностей, просто шахрайство та побори. З цих двох статей доходу, “вкладення” на “пахана” та “навар” з бізнесу й складається прихідна частина партійного бюджету, розходна ж має з головними статтями гроші на новий бізнес, платню функціонерам та хабарі партійному “лоббі” в місцевих та центральних структурах.\nЯкщо формою організації є зграя, метою – годівниця, то методою просто мусить бути інтрига. Пліткарство, змови, боротьба “всіх проти всіх”, лиття бруду на опонентів – ось власне й весь арсенал засобів українських партій від КПУ до УНП, не виключаючи Руху. Всі вони є провідниками політики зовнішніх сил, бо знаходяться під іноземним контролем, на іноземному утриманні. Завдяки своїй нечистоплотності, партійні структури давно вже стали угіддям шпигунської та провокаторської діяльності, середовищем для вибору агентів та знаряддям й дахом для шпигунських операцій.\nНаціональне відродження, національне творення неможливо осягнути методами “традиційної” політики. Людське суспільство, як й звичайний натовп, є далеким від розуміння власних інтересів. Задля впровадження цих інтересів у життя, воно повинно опиратися не на здеорганізовану аморфну масу “суспільства взагалі”, а на своїх окремішніх свідомих, зацікавлених, конкретних соціальних угрупувань, верстви.\nВ умовах Совітської імперії та України, з розпадом чи з незформованістю організованих сил суспільства, спиратися можна лише на організаційні (кастові) структури, чи, вірніше, їх залишки. Себто об’єднувати рештки організованих сил суспільства на клановій, мафіозній основі.\nВ своєму сучасному значенні поняття мафії чи клану означає обов’язково злочинне поєднання різних суспільних структур в одну систему. Але злочинну чому? Лише тому, що протистоїть офіційній системі, правова “легальність” якої ще не означає її правости. І КУ-КЛУС-КЛАН на півдні США, і класична так звана “Мафія садів” – Коска на Сіцілії – виникли як відповідь на загрозу існуванню традиційного національного суспільства після розгрому його державницьких інституцій зовнішніми силами. Тільки таке, не зв’язане комплексом законів, нав’язаних загарбником з метою утвердження чи то “легалізації” свого панування, таємне всепроникаюче об’єднання могло захистити національно свідому особу від поневолення колаборантами та чужинцями, національну культури й цінності буття від зденаціоналізації, деградації та цілковитої загибелі. В умовах розпаду державних структур, неефективності їх діяльності в “легальному” вигляді, виникали й таємні кастові організації. Коли державна поліція вже корумпована до того, що не може вести боротьбу зі злочинністю, цю боротьбу перебирають на себе поліційні “ескадрони смерті”: коли суд присяжних не карає злочинців, це робить суд Лінча; коли розкладається військо – ті що лишаються вірними, творять “Фрейкори” або “Добровольчєскую Армію”; коли забороняють мати власну розвідку, вона твориться приватно, як “Нунтія” або “Організація Темна”. (Виділення в статті наші - Братство "Сокіл")\nВсе це є нормальні процеси самоорганізації суспільства, постання “знизу” альтернативної державності як вищої форми національного резистанцу. В умовах України така держава вже була один раз створена. Її творець – ОУН й була саме такою всепроникаючою мафіозною структурою. Але зі смертю славнопам’ятних Шухевича та Бандери ця ОУН скінчилася. Скажемо прямо – її більше немає. При всій своїй вірності ідеї та щирості намірів, добродії за кордоном не є центром, проводом національного відродження України. Властиво, вони так й лишилися “Закордонними частинами”, тільки тепер уже без організації. Їхні спроби створити собі ЗЧ в Краю є отим самим “творенням враження”, якщо не “відробленням грошей”. Кожне намагання ЗЧ вийти з кола функцій запілля, себто постачання, школення кадрів з Краю, напрацювання прихильної опінії світової публічности щодо подій в Україні, призводитиме до нових непорозумінь, помилок, провокацій КГБ, затримки розвитку національної справи. Невже панове “з-за калюжі” не розуміють, що в структурах, творимих ззовні не є можливим зберегти “чистоту рядів”, що “виїздники”, з якими вони здебільшого працюють “там”, є верствою до сих пір контрольованою КГБ, що “заїжджі гастролери” під час своїх короткотривалих візитів оточені щільним кільцем тих, хто чекає подачки або просто топчеться по п’ятах, а тому не знають тих, хто дійсно працює. Добродії з-за кордону, найчастіше та найохочіше погоджуються з вами ті, хто втирається у вашу довіру за завданням КГБ, чи під його контролем. Ви не бачите нових сил, обертаєтесь весь час в одному й тому ж колі старих бійців, наскрізь пенетрованому КГБ.\nРезультати відомі. Де, на що пішли гроші та матеріальні засоби, пожертвувані на національну справу? Добре, якщо не на Володимирській чи не на потреби КГБ, а лише на чорний ринок та люксусове життя “панів провідників” тут. Третій рік саботується розвиток національної справи. І це в час, коли імперія ось-ось впаде, постане хаос, почнеться (власне уже починається) катастрофа. Після цього найпростіше й цілком відповідним українським політичним традиціям було звинувачення в зраді. Воно є універсальним й ним можливо пояснити все, що не розумієш. Але ж будемо розумними людьми. Хвіст не може вертіти собакою. Що можливо побачити, в чому можливо розібратися з такої відстані, при такій різниці світосприйняття? Ви чужі в цьому світі, панове, так само, як й ми в вашому. То ж давайте кожен робитиме свою справу. Україна є тут, боротьба точиться тут. Організація Українських Націоналістів так само мусить бути тут. Нова ОУН буде пам’ятником ОУН, буде пам’ятником ОУН Коновальця, Шухевича, Бандери. Вона змагатиме осягнути поставлені ними цілі боротьби й виконати тим самим історичну місію ОУН. Разом з тим, ця організація буде цілком новою, сучасною, опертою на власну синтезовану ідеологію, в основі якої лежатимуть кращі традиції визвольного руху та досвід інших національно-визвольних організацій. Вона творитиметься за мафіїстичним принципом, на засаді пов’язання в систему різнорідних доповнюючих одна одну структур.\nСлід продумати й принцип відбору кадрів. Особи, які рекрутуються з дотихчасових “колополітичних” кіл, є достатньо зіпсованими атмосферою “політичного життя”. До того ж вони, як правило, не мають ні фахових навичок, ні досвіду практичної діяльності. Нині, за умови великих змін в імперських структурах, виникає можливість рекрутації осіб, звільнених з державної служби. На відміну від “маргиналів”, вони мають освіту й досвід, а їхня жага порахунків з системою є певнішим мотивом діяння, ніж абстрактне бажання справедливості. Фахівців політичних кіл відбивають кола бізнесові. До цих пір політиками ставали лише ті, хто не міг пристосуватись у бізнесі. Але, якщо раніше, в умовах підйому коньюктури, конкуренція чи союз з бізнесом були неможливі, то зараз, в обставинах спаду й антибізнесової кампанії, це стає пожаданим для обох сторін. Бізнес потрібен політиці як джерело фінансування, політика – бізнесові як виразник та провідник його інтересів. Такий взаємозв’язок визначає зверхництво бізнесу. Для недопущення цього існує мафія з методами популярного, доступного й найтупішого пояснення суті справ. Таким чином, на часі контакти з кримінальними колами. При всьому їх небажанні влазити в політику, остання зачіпає й їх, вимагає певної участі. Як би там не було, а “брати касу” приємніше з “ідейних міркувань”.\nОзначені цілі й шляхи їх досягнення вимагають від усіх осіб та організацій, які вважають себе націоналістичними, хоча б неформального, ділового порозуміння дій на майбутнє. До речі, це в традиціях мафії. Будемо відвертими, панове, кожен з нас прагне реалізувати себе в служінні націоналістичній ідеї. Це мимоволі викликає конкуренцію. Існують тільки два шляхи її подолання: зменшення числа конкурентів – цей шлях взаємних інтриг та порахунків практикувався до сих пір; розширення кола однодумців завдяки об’єднання під стягом націоналізму нових верств населення. Останній шлях здається кориснішим і для нас, і для справи. В Україні на всіх стане і праці, і слави, і стінок, до яких нас можуть поставити. Через осягнення такого порозуміння могла б бути робоча зустріч провідників та представників усіх націоналістичних організацій.\nЗгадав про існування цього шляху до ринків Сходу в середині І століття після Р.Х. колишній супротивник – Рим. Намагання римських полководців пробитися до Індії традиційним для античного світу шляхом, повторити похід Олександра Македонського, не увінчалися успіхом. Римська експансія наштовхнулася на шалений спротив персів, й далі Єфрату не пішла. Поразка призвела до колосальних збитків у римській торгівлі. За імпорт з Індії та країн Сходу Рим був змушений переплачувати значні кошти посередникам. Геній Нерона, імператора Риму, полягає саме в тому, що він оцінив тоді геополітичне положення Понту та України-Скіфії. Він звернув увагу на ці терени як на новий шлях до багатств Азії. Територія України, на його думку, могла б стати чудовою базою для легіонів Риму де можна було б зимувати, тримати резерви й звідти йти прямо до серця Азії. План цей приписує, зрештою, професор Ростовцев ще Цезареві, але впровадити його в життя спробував лише Нерон. Все північне узбережжя Чорного моря Нерон накрив сіткою військово-стратегічних фортифікацій. Він посилає Плавта Сільвіна, щоб той відновив фортифікаційну систему боспорських царів в Україні. З північних окраїн імперії пливуть когорти, йдуть війська з Македонії, з островів Середземномор’я. Війська сконцентрувалися для наступу в глибину Азії через гирло Волги й Каспію. Але наказу наступати не отримують. У 63 році Нерон покінчив життя самогубством. Перед смертю він відкликав до Риму більшість когорт з українського плацдарму. Там залишились лише кіпрська, тракійська та скіфська когорти. Свідчення щодо цього є в “Анналах” Тацита: “Місто (Рим) було переповнене надзвичайною кількістю військ. До них ще приєдналося багато військ з Германії, Британії, Індії, що їх Нерон закликав до себе й скерував до Каспійської Брами. Тепер він відкликав їх усіх назад”.\nОсновоположник української геополітики Ю.Липа зазначає, що “Крим – осередок торгівельних й політичних доріг Чорного моря. Крим вирішує, чи Азовська система рік вливається до замкненого озера, чи до затоки Чорного моря. Крим контролює тим самим і приазовські, і кубанські землі. Влада Криму може, спираючись на Дон, замкнути й волзьке гирло на Каспію та просуватися на Каспій, а також вздовж рік території Кубані. Влада Криму може просуватися на Кавказ аж до одного з найважливіших стратегічних пунктів Передньої Азії – Вірменського узгір’я”. На підтвердження цих слів можна додати текст таємного донесення начальника австрійського генштабу міністрові закордонних справ від 13.06.1918 року: “Німеччина ставить собі в Україні окрему господарсько-політичну мету. Вона хоче раз й назавжди закріпити за собою найбільш безпечний шлях до Месопотамії та країн арабського світу через Баку та Іран. Ця можливість особливо приваблює німців саме тепер, коли вони об’єдналися з Україною. Шлях на схід веде через Київ, Катеринослав та Севастопіль, а звідси починаються морські шляхи на Батумі й Трапезунд. На мою думку, німці хочуть залишити за собою Крим як свою колонію або винайдуть для цього іншу форму. Вони вже ніколи не випустять зі своїх рук такого вартісного Кримського півострова”. Не менш яскраво підтверджує все вищесказане намагання Росії будь-якою силою утримати ці території в сфері свого впливу.\n“Суверенітет України являє собою настільки негативне для російської геополітики явище, яке в принципі може спровокувати збройний конфлікт – Україна як самостійна держава з будь-якими територіальними амбіціями являє собою величезну небезпеку для всієї Євразії, й без вирішення української проблеми говорити про континентальну геополітику взагалі не варто”. А.Дугін “Основи геополітики”, М.,1997г.\nСвіт його ловив але не піймав. В земному житті Мученик, Аскет і Вічний Бунтівник не мав нічого, окрім великої ідеї “Україна понад усе!”.\nВидатний політичний та громадський діяч України, Лупиніс Анатолій Іванович, народився 21 липня 1937 році в селі Новоолександрівка Донецької області, де проживали батьки після втечі з сибірського табору. Пізніше сім'я перебралася на батьківщину в Монастирище Черкаської області.\nПісля школи поступив на механіко-математичний факультет Київського Університету. Але на третьому курсі був заарештований за організацію студентських виступів і засуджений на шість років ув'язнення. В 1957 році за активну участь у страйку в 7-му таборі Дубравлагу був повторно засуджений на 10 років (організація контрреволюційного саботажу). Перебуваючи у Володимирській закритій в'язниці, отримав параліч ніг. Звільнився по закінченні терміну в 1967 р. Після двох років лікування зміг рухатись з допомогою милиць. Поступив на економічний факультет сільгоспакадемії.\n22 травня 1971 року біля пам'ятника Т. Шевченку зачитав свій вірш "Тарасе-Батьку", за що був засуджений до 12 років ув'язнення. Перебуваючи у в'язницях та психспецв'язницях, збирав матеріали для відомого правозахисника А. Сахарова. Президент США Р. Рейган особисто просив керівництво СРСР дозволити Анатолію Лупиносу емігрувати за кордон.\nВийшов на свободу в 1983 році. Загалом провів у в'язницях 23 роки.\nЗ початком "перестройки" включився в створення та діяльність неформальних організацій. Був ініціатором створення асоціації "Зелений світ", українського Меморіалу, членом ініціативної групи по створенню Народного фронту (пізніше Руху) України, членом оргкомітету з підготовки першого з'їзду НРУ, засновником і членом Проводу УНА-УНСО.\nАнатолій Лупиніс — людина, з якою особисто були знайомі лідери Грузії, Азербайджану, Чечні, прибалтійських держав. Під час військових конфліктів на території СНД (Придністров’я я, Абхазія, Чечня) завжди перебував в епіцентрі подій. За його активної участі тисячі українських офіцерів були переведені з гарячих точок СНД в українські Збройні Сили.\nНажаль, таких людей як Анатолій Лупиніс дуже мало. Адже це був не лише поет, бунтар і революціонер, але і людина з гострим розумом та передбаченням. Чого варті хоча б ці його слова, написані ще до розвалу Радянського Союзу: "Україна, яку будують Рух чи УРП, не буде нашою Україною. В цій Веймарській “банановій” республіці ні націоналізмові, ні націоналістам місця не передбачено. Пора відкидати сентименти недавнього минулого на кшталт “сиділи разом”, “разом вистоювали на мітингах”… Практична корисність особи справі націоналізму мусить стати критерієм поділу на “своїх” та “чужих”." Таке враження, що пан Анатолій зазирнув через десяток років у "незалежну" Україну, яку інакше ніж Веймарською "банановою" республікою дійсно важко назвати. Не помилився він і щодо всього іншого... Тільки "мафіозні" кланові структури створили не українці, а їхні вороги, і добре з цього живуть.\nГеополітичні роздуми Анатолія Лупиноса в статті "Підстави нашої величі" зі своєрідним екскурсом в історію - це яскравий приклад того, як повинна думати людина з державним розумом. На відміну від сьогоднішніх "українських" політиків, які тільки й думають, кому підпорядкувати Україну, Лупиніс бачив підстави української величі і шляхи її досягнення. Звичайно, Україна повинна шукати союзників, але цими союзниками мають бути дружні нам держави, які готові на рівних співпрацювати з нами, а не Росія чи ЄС, для яких Україна - не більше ніж колонія, буфер, сировинний придаток чи транзитна територія.\nАнатолій Лупиніс не встиг написати багато, він був більше людиною дії, і тому його статті дуже вартісні своєю прагматичністю. Загалом, він окреслив основні напрямки української національної боротьби, і остаточне втілення в життя його ідей рано чи пізно відбудеться.\nПерефразовуючи слова Анатолія Лупиноса, скажемо так: " Україна мусить зробити крок до волі, заможності і величі. Й вона його зробить. "


Нардепа Максима Микитася викликають на дуель! - Спецкор регіон\nАндреєв, вибори, Микитась\nВимагаю публічного звіту Максима Микитася перед виборцями #206округу!\nЗ такою назвою розмістив на своїй сторінці у Фейсбук інформацію кандидат у народні депутати у 206 виборчому окрузі Сергій Андреєв.\nНародний депутат (поки що) Максим Микитась дозволив собі зайвого! Гнути матюки на публіку, кидатись з кулаками на голову громади і псувати його особисті речі – для таких справ великого розуму не треба. Не для цього існує мандат народного депутата України. Припускаю, що багато любеччан хотіли б почути звіт керівника громади Сергія Пінчука, якого Микитась обіцяє посадити, але ще більше виборців #206_округу хотіли би бачити звіт мажоритарника Максима Микитася.\nСудячи з його «активності» в парламенті, у мене особисто виникають сумніви щодо того, навіщо йому взагалі здався той депутатський мандат. Ось, наприклад, свіжий скрін з сайту Верховної Ради України.\nЗ нього видно, що пан Микитась (член депутатської групи «Воля народу») відвідував на парламентські засідання аж 257 разів. Втім, це – всього на всього статистика реєстрації його картки, котра буває просто «гуляє» залом засідання.\nЗначно правдивішою є інформація про те, скільки разів він бував на роботі. Відповідна статистика відображена в журналі реєстрації.\nПросто кажучи, коли нардеп приходить на засідання у Верховну Раду, то його прибуття на роботу табелюють працівники відділу кадрів. Оце і є правдива реєстрація! Отож, за 5 років депутатської каденції Максим Микитась був присутній на парламентських засіданнях аж 41 раз (!!!) і 316 засідань він пропустив «з невідомих причин».\nМені, Сергію Андреєву, як кандидату в народні депутати України у #206_мажоритарному_виборчому округу, як і моїм прихильникам, так і більшості виборців округу, хотілося б знати що то за «невідомі причини», через які народний депутат пропускає засідання законодавчого органу.\nЯ не просто вимагаю публічного звіту Миксима Микитася перед громадянами, а викликаю його на публічну дискусію на будь-якому інформаційному майданчику. Мені, як фахівцю у сфері житлово-комунальних послуг і фінансів, як колишньому голові РДА, який за 9 місяців роботи вивів район із 13-го на 2-ге місце в рейтингу, цікаво знати куди і як витрачалися кошти, залучені нардепом на округ.\nСергій Андреєв, кандидат у народні депутати України\n200 тис. грн отримають родичі потерпілого за смертельну травму


Новини за тегом Світлофори - свіжі новини від 20хвилин\nНовини за тегом Світлофори\nФотофакт: на розі Київської - Театральної не працює світлофор\nРух транспорту і пішоходів регулює поліцейський.\nМешканці міста просять владу встановити відбійники на Київському шосе\nА також подбати про безпеку руху на ділянці Київського шосе від Глибочиці до заводу "Ліктрави".\nМіністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України оновлює державні будівельні норми, зокрема, вносить зміни в ДБН щодо вулиць і доріг.\nУ "Міськсвітла" власний календар: у 2018 вони мали б працювати аж 373 дні!\nАнтикорупційний рух Житомирщини підрахував, що Міськсвітло обслуговуватиме сфітлофорні об'єкти трохи більше календарного року та розповів, як використовуватимуться протягом 2018 року 5 мільйонів 340 тисяч гривень, виділених підприємству з міського бюджету.\nУ Житомирі нарешті з’являться «розумні» світлофори\nНевдовзі завдяки режиму «зеленої хвилі» житомиряни-автомобілісти зможуть витрачати менше часу на пересування містом за умови дотримання рекомендованої швидкості в межах 50-55 км/год.\nУ Житомирі пообіцяли оновити урни, тротуари, клумби та світлофори\nПід час брифінгу 5 липня міський голова Сергій Сухомлин розповів, як влада збирається змінити зовнішній вигляд центру Житомира.\nНепрацюючі світлофори в Житомирі спровокували затори\nУ вівторок зранку світлофори на декількох перехрестях в районі авто-та залізничного вокзалів не працювали. Через це на центральній вулиці Київська, та прилеглих до неї вулицях виникли затори.


Художня своєрідність роману «Майстер і Маргарита» | Довідник школяра – кращі шкільні уроки по всім предметам\nУ роману М. А. Булгакова “Майстер і Маргарита” складна доля. Добуток, закінчений наприкінці тридцятих років, не було опубліковано при житті автора й уперше побачило світло в середині шістдесятих років. Сам Михайло Булгаков уважав цей роман головною книгою свого життя, підсумковим добутком, і, як згадувала його дружина, перед смертю говорив: “Що я міг написати після “Майстра”?” “Майстер і Маргарита” – подвійний роман. Він складається з роману Майстра про Понтія Пілаті й роману про долю самого Майстра\nЛегендарний бурлака Иешуа, прокуратор Іудеї Понтію Пілат і ще більш фантастичний Воланд зі своєї звитої, а поруч – місцеві обивателі тридцятих років нинішнього сторіччя. Обидва сюжети формально з’єднує лише фігура Майстра, однак, як мені представляється, зміст співвідношення набагато глибше. Роман Булгакова про споконвічну боротьбу добра й зла. Це добуток, присвячений не долі певної людини, сім’ї або навіть групи людей, якось між собою зв’язаних, – він розглядає долі всього людства в його історичному розвитку. Часовий інтервал майже у два тисячоріччя, що розділяє дія роману про Ісус і Пілата й роману про Майстра, лише підкреслює, що проблеми добра й зла, волі духу людини, відносини його із суспільством – це вічні, неминущі проблеми, актуальні для людини будь-якої епохи. От чому чимало загального є, на мій погляд, у самих долях Иешуа й Майстри\nУ часи кесарів Августа й Ти-Берия в мир прийшла людина, що відкрила людям якусь парфумів ную істину. Сучасники ж залишилися здебільшого глухі до його навчання. Його учень Левий Матвій говорив: “…\nзвалиться старий храм і зійде новий…” – у буквальному значенні, хоча Иешуа говорив у переносному. Він був страчений, і в страті його були безпосередньо винні духовні й цивільні влади імперії\nТака коротенько історія Иешуа. А от доля Майстра. Він задається метою написати роман, “відновити правду про навчання, життя й смерть Иешуа”, він хоче “заново нагадати людям про ту проповідь добра й любові, з якої прийшов у мир великий проповідник”. Але люди відтоді не змінилися\nЦе помічає й Волан буд. “Ну що ж, – задумливо відгукнувся той, – вони – люди як люди. Люблять гроші, але адже це завжди було… Людство любить гроші, із чого б ті не були зроблені, із чи шкіри, із чи паперу, із бронзи або золота”. Але й зараз, як і тоді, люди не хочуть чути цієї правди, а Майстра осягає доля якщо й не настільки трагічна, як Иешуа, те, у всякому разі, подібна їй. Обох героїв поєднує прихильність до правди, готовність перетерпіти великі страждання в ім’я її. У чому вона, ця правда?\nДавно замічено, що булгаковський Иешуа – це художнє осмислення євангельського образа Ісуса Христа. Справа, зрозуміло, не в тім, наскільки точно передає письменник деталі євангельської легенди, він найчастіше свідомо відступає від її. При цьому його герой залишається носієм вищої філолофсько-релігійної істини. По суті справи, роман Булгакова – це роман про справжню й мниму силу людини, про волю його духу\nОт і всесильний, здавалося б, необмеженою владою наділений Понтій Пілат, монотонно ведучий допит, зненацька почуває силу, що коштує за нашим філософом, силу істини, що вимовляється їм. І це викликає в прокуратора мимовільна повага. Поки Иешуа проповідує, що всі люди добрі, Пілат схильний поблажливо дивитися на це нешкідливе дивацтво, але от філософ торкнувся верховної влади й заявив, що настане час, коли влади кесарів не буде над людьми, і відразу Пілата простромлює гострий страх, що він довірчо розмовляє з державним злочинцем\nВсесильний прокуратор відразу виявляється у владі страху, остаточно втрачає залишки гордого достоїнства й спокою. Зриваючись на лемент, Пілат як би намагається переконати, заспокоїти самого себе, зберегти звичну рівновагу. Для нього один захист, одне заспокоєння – не вірити в кінцевий період справедливості, в істину. У противному випадку Пілатові довелося б визнати крах всього свого життя, тому що він давно привчив себе думати, що його єдиний борг на землі – славити кесаря, не оглядаючись у минуле, не думати обудущем.\nВіра в прийдешнє торжество справедливості підриває цей короткий розрахунок. Доводиться все-таки визнати, що хоробрий воїн, розумний політик, людина, що володіє нечуваною владою в скореному Ершалаиме, схильний до ганебної малодушності. Иешуа залишається незалежним, він вірний своїй правді й перед особою вищої влади, і перед особою болісної смерті на хресті. Пілат же спочатку боїться перед тінню кесаря, побоюючись доносу, боячись погубити свою кар’єру, потім боїться перед самим Иешуа, коливається, бажаючи й не вирішуючись його врятуватися\nЗрештою, усвідомлюючи, що вчиняє жахливий злочин проти совісті, він погоджується стратити Иешуа. Ні, Пілат у Булгакова, як мені здається, зовсім не показаний класичним лиходієм. Прокуратор не хоче зла Иешуа, до жорстокості й соціальної несправедливості привела його боягузтво. Це, однак, ні в якій мері не виправдує вчинок Понтія Пілата, і Булгаков засуджує його без пощади й полегкості\nСаме страх робить непоганих, недурних і особисто хоробрих людей сліпим знаряддям злої волі. Боягузтво – це крайнє вираження внутрішньої підпорядкованості, несвободи духу, залежності людини. Вона особливо небезпечна ще й тим, що, раз упокорившись із нею, людина вже не в силах від її відскіпатися. Таким чином, могутній прокуратор перетворюється в жалюгідну, безвладну істоту. Зате бурлака філософ міцний своєю наївною вірою в добро, що не можуть відняти в нього ні страх покарання, ні видовище загальної несправедливості\nВ образі Иешуа Булгаков втілив ідею добра й незмінної віри. Незважаючи ні на що, Иешуа продовжує вірити в те, що злих, поганих людей немає на світі. Він і вмирає на хресті із цією вірою. Здавалося б, навчання Иешуа занадто наївно, занадто ідеально, щоб бути життєвим\nАдже й урятувати хоча б свою-те власне життя, переконавши Понтія Пілата, готового його вислухати, героєві не вдається. Чи значить це, що сама віра в добро безнадійно скомпрометована в булгаковському романі? Думаю, це не так. Адже не випадково ж навчання Иешуа, його життя й смерть, через багато сторіч залучають Майстра, якого теж відрізняє вірність переконанням. Подібно бурлаці з Гамелеи, Майстер чуйно відгукується на людські страждання, біль. Однак йому важко повірити в те, що всяка людина добра й треба забувати людям будь-яку образу, ідея всепрощення далека Майстрові: він теж вірить у добро, але він знає й те, що перемога добра можлива тільки в боротьбі зі злом\nПоки справедливість не прийшла, поки не настав її строк, що утомився й побитого життям Майстра підтримує лише одне – віра у важливість своєї праці, у його необхідність, любов до Маргарити. Маргарита пішла copyright\nЗбережи - » Художня своєрідність роману «Майстер і Маргарита» . З'явився готовий твір.\nРозміщено Твори нових авторів декабря 7, 2016 neo_t\n« ПРИЗНАЧЕННЯ ПОЕТА В ЛІРИКУ ПУШКІНА\nДвійники Раскольникова »


Мешок бумажный - ИнфоВеб\nДомой Мешок бумажный\nТОВ «Папер Пак» пропонує широкий асортимент паперової упаковки з печаткою, виконаної виключно з екологічно чистих матеріалів. На сьогоднішній день ТОВ «Папер Пак» випускає крафт мішки та пакети, як для промислових, так і для продовольчих груп товарів. У нас ви можете купити паперові мішки різних форм і текстур для сипкого і штучного товару за найдемократичнішими цінами в регіоні. У нас мешок бумажный.\nМи пропонуємо відкриті паперові мішки, мішки клапанні, вони ж закриті, зшиті паперові мішки, мішки для деревного вугілля. Багатий вибір фасувальних паперових пакетів пакети для хліба та випічки, пакети типу «Куточок», паперові пакети з прямокутним дном, пакети з дном і крученими ручками, пакет з ручками, паперові серветки. ТОВ «Папер Пак» також виготовляє паперову упаковку з логотипами замовника. Використання такої брендованої паперової упаковки у своєму бізнесі робить його більш успішним, а також є хорошим маркетинговим ходом.\nУ виробництві продукції ТОВ «Папер Пак» використовується папір щільністю від 32 гр/м2 до 110гр/м2, що випускається провідними російськими виробниками – Марійським, Котласским і Сегежским целюлозно-паперовими комбінатами. Вся продукція відповідає ГОСТам і стандартам міжнародного якості. Високий професіоналізм співробітників та сучасне обладнання дозволяє ТОВ «Папер Пак» виробляти якісні крафт мішки та пакети крафт в найкоротші терміни.


ГоловнаНовини Здоров'яУ молоці та м’ясі корів знайшли загрозу смертельної хвороби\nВчені з Німецького центру дослідження раку виявили в коров’ячому молоці та яловичині невідомі патогенні мікроорганізми, які можуть викликати хронічне запалення товстої кишки.\nЗа цим запаленням стоїть високий ризик появи раку молочної залози і простати, пише видання Augsburger Allgemeine.\nВчені припустили, що зараження патогенними мікроорганізмами відбувається вже в перший рік життя людини, тому що імунна система однорічної дитини недостатньо міцна. Виходячи з цього, вони рекомендують годувати малюків грудним молоком до року і не радять занадто рано давати їм продукти з коров’ячого молока. А відмова від коров’ячого молока і яловичини в зрілому віці марна: інфікування патогенами вже відбулося.\nЕксперти відзначають, що потрібні подальші дослідження, щоб визначити, в якій мірі ці патогени впливають на ризик розвитку раку.\nЯк повідомляв UKRHEALTH, вчені Університету Тафтса з’ясували, що понад 80 тисяч нових випадків раку, що виявляються в США щороку, пов’язані з нездоровим харчуванням.


Чому все більше користувачів обирають онлайн-казино Золото Лото для азартних розваг | Новости\nОстаннім часом усе більшої популярності набирають різноманітні інтернет-казино, адже це не лише спосіб розважитись і весело й азартно провести вільний час, а також і поповнити свій бюджет. Попит саме на онлайн-ресурси пояснюється тим, що сучасні люди звикли економити час. А тому значно зручніше грати у власному домі або ж відволіктися під час обідньої перерви на роботі, аніж виходити з дому чи офісу і добиратися до казино.\nКазино Лото – молода, але популярна платформа\nОнлайн-казино Фаворит на сьогодні є беззаперечним лідером на ігровому ринку Бердянська та й України загалом. У сучасних умовах сильної конкуренції новачкам важко утриматись на плаву і зацікавити ширше коло користувачів. Казино Золото Лото – це веб-сервіс, що з’явився і почав активно розвиватися у 2017 році, а отже, є відносно молодою платформою. Проте це казино уже зайняло упевнені позиції на ринку, адже вигідно відрізняється від тих, що уже існують. Прихильникам такого різновиду розваг до вподоби великий вибір автоматів, вигідна система бонусів та налагоджений зворотній зв’язок, завдяки чому кожен відвідувач може звернутися у службу підтримки і отримати кваліфіковану консультацію.\nПерш за все варто відзначити, що основною валютою цього інтернет-казино є гривня. Саме в національній валюті здійснюються всі ставки і виплачуються бонуси. Хоч при реєстрації можливо обрати і ще один доступний варіант – американський долар. Щоб зареєструватися в онлайн-казино Золото Лото, слід виконати стандартну процедуру – зазначити адресу електронної пошти та придумати пароль. Окрім того, можлива авторизація через акаунти у соціальних мережах. Верифікація необхідна, аби мати можливість грати на гроші та виводити кошти надалі. Після підтвердження акаунта через електронну пошту, слід повідомити менеджерам служби підтримки особисті й платіжні дані та приступати до захопливої гри.\nОперації з платежами\nУ Золото Лото геймер має можливість не лише насолодитись звичними ігровими автоматами, а й випробувати Фортуну, придбавши лотерейні білети в електронному вигляді. Щоб зняти кошти або поповнити рахунок, знадобиться доба для обробітку даних. Платформа використовує для платіжних операцій наступні варіанти:\nпоширені платіжні системи.\nЯкщо виграш не перевищує 30 тис. грн.., то ви можете скористатися будь-яким з перерахованих вище варіантів виводу коштів. В іншому випадку доведеться особисто звернутися до регіонального представництва МСЛ, аби оформити виграш згідно з українським законодавством.\nДля новачків у гемблінгу Золото Лото пропонує скористатися демо-версіями популярних ігор та віртуальними фішками. В такому разі ви не заробите реальних грошей, проте і не втратите нічого, а от необхідні навички отримаєте, аби надалі зірвати джек-пот у справжній грі.\nКаталог ігор в онлайн-казино\nНа платформі Золото Лото відвідувачам пропонуються популярні ігрові автомати від відомих розробників: Novomatic, NetEnt, BetSoft, EGT та ін. Переважна більшість із них – це відеослоти, де необхідно крутити барабан, отримуючи виграшні комбінації. Також у них доступні додаткові ігри. Окрім того, випробувати свій успіх можна і в таких варіантах ігор:\nАби почати вигравати гроші, слід внести кошти на рахунок – це депозит, за який ви отримаєте бонус. Детальніше по бонуси можна дізнатися на сайті у відповідному розділі або у службі підтримки. Золото Лото – це мінімальні затрати, але реальні та великі виграші. Випробовуйте свою удачу, не встаючи з крісла.


Про нас | ТОВ "КиївНовБуд": будівництво будинків і котеджів під ключ\nГлавнаяАрхив рубрики "Про нас"\nУ Вас вже готова кошторис на будівництво? Відмінно! Надішліть цей кошторис на нашу електронну адресу office@kievnovbud.com.ua і отримаєте від нас вигідну пропозицію з цінами, як мінімум, на 10% менше, ніж Вам запропонували інші будівельні фірми! P.S. Наша цінова пропозиція ні в якому разі не буде на шкоду якості! Ми не демпінгуємо, ...\nПроект будинку в подарунок!\nПри замовленні будівництва будинку під ключ і укладення з нами договору -Ви отримуєте типовий проект будинку в подарунок! У проект входять всі необхідні розділи і розрахунки, а також можлива доробка проекту нашим архітектором під Ваші індивідуальні запити і вимоги. Для того, щоб скористатися умовами даної акції, досить вибрати вподобаний проект ...\nВведення будинку в експлуатацію у подарунок!\nПри замовленні будівництва будинку під ключ у нас -Ви отримуєте введення будинку в експлуатацію в подарунок! Економія: до 2-х місяців особистого часу і більше 50 000 грн. Що мається на увазі під введенням будинку в експлуатацію: повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстрація декларації про готовність об’єкта до експлуатації оформлення ...\nХочу подякувати компанії «КиївновБуд» за добре виконану роботу. Ось уже другий рік моя родина живе в новому, теплом, затишному будинку. Хотілося б відзначити, що співробітники компанії «КиївНовБуд» завжди йшли нам на зустріч по скороченню витрат на будівництво, оскільки у нас був обмежений бюджет. І рекомендую всім компанію «КиївНовБуд», всім, хто ...


Кіномережа ”Оскар” та UNIT.City повертають кіно на великі екрани — UASpectr\nМережа кінотеатрів ”Оскар” та квитковий оператор TicketsBox запускають власний автокінотеатр на території UNIT.City.\n19 червня Оскар разом із TicketsBox відкривають новий автокінотеатр на території інноваційного парку UNIT.City. Безпечна та затишна локація розрахована на 100 автомобілів.\nКіномережа підготувала цікавий репертуар кінофільмів для вибагливих глядачів. У автокінотеатрі ви зможете поринути у світ кіно та вибрати жанр на свій смак.\nДе придбати квиток? Заходь на сайти https://oskar.kyiv.ua/unitcity або https://ticketsbox.com/avtokinoteatr-oskar


КАНОН І МОЛИТВИ ЗАУПОКОЙНІ | Cвятопокровська Подільська церква\nЗАПОВІДІ БОЖІ І ПОБОЖНІ НАВЧАННЯ\nМОЛИТВИ, ПОСЛІДУВАННЯ І ПРАВИЛА\nМОЛИТОСЛІВ'Я З БОГОСЛУЖІНЬ\nМОЛИТВИ ЗА ВОЇНІВ\nТРОПАРІ, КОНДАКИ, ВЕЛИЧАННЯ\nМОЛИТОСЛІВ'Я З ПОСТОВОЇ ТРІОДІ\nМОЛИТОСЛІВ'Я З ТРИОДІ ЦВІТНОЇ\nКАНОН І МОЛИТВИ ЗАУПОКОЙНІ\nПРО ХРЕСНЕ ЗНАМЕННЯ ТА ПОКЛОНИ\nПОВЧАЛЬНЕ СЛОВО ПРО МОЛИТОСЛОВНЕ ПРАВИЛО\nУСТАВИ ІНОЦЬКОГО КЕЛЕЙНОГО ПРАВИЛА\nКАНОН МОЛЕБНИЙ ДО Г8ОСПОДА НАШОГО ІСУСА ХРИСТА І ПРЕЧИСТОЇ БОГОРОДИЦІ, МАТЕРІ ГОСПОДНЬОЇ ПРИ РОЗЛУЧЕННІ ДУШІ З ТІЛОМ ВСЯКОГО ПРАВОВІРНОГО.\nМОЛИТВА, ЩО ЇЇ ПРОМОВЛЯЄ ІЄРЕЙ НА ВИХІД ДУШІ\nМОЛИТВА ВІД ІЄРЕЯ ЗА ДУШУ СУДИМУ\nПОСЛІДУВАННЯ ПІСЛЯ ВИХОДУ ДУШІ З ТІЛА\nМОЛИТВА ВІД ІЄРЕЯ ЗА ДОВГОСТРАЖДАЛЬНОГО, ЯКИЙ НЕ МОЖЕ ПОМЕРТИ\nМОЛИТВИ З ПАРАСТАЗУ ТА ПОХОРОНУ\nДЕЯКІ ЗАУПОКОЙНІ МОЛИТВИ\nВідразу ж після виходу душі з тіла ієрей починає:\nБлагословен Бог наш завжди, нині, і повсякчас, і на віки вічні. Амінь.\nТрисвяте: І по Отче наш:\nДалі разом з предстоячими співає або читає оці тропарі:\nЗ духами спочилих праведників душу раба Твого, Спасе, упокой, і прийми її до блажененного життя коло Тебе, Чоловіколюбче. В оселях Твоїх, Господи, де всі святі Твої спочивають, упокой і душу раба Твого, бо Ти Єдиний Чоловіколюбець. Слава:\nТи єси Бог, що зійшов до пекла і розбив кайдани закованих, Сам і ду-шу раба Твого упокой.\nЄдина Чиста і Непорочна Діво, що Бога без сімені породила, молися за спасіння Душі його.\nПісля цього ієрей промовляє таку єктенію:\nПомилуй нас, Боже, з великої ласки Твоєї, молимось Тобі, вислухай і помилуй. Люди: Господи, помилуй (тричі).\nІще молимося за упокоєння душі спочилого раба Божого (ім’я), щоб визволитися йому від усякої провини вільної і невільної.\nЩоб Господь Бог оселив душу його там, де праведні спочивають.\nМилості Божої, Царства Небесного і відпущення гріхів його у Христа Безсмертного, Царя і Бога нашого просимо.\nІєрей: Боже духів і всякої плоті, Ти смерть подолав і диявола знищив і життя світові Твоєму дарував, Сам, господи, упокой душу спочилого раба Твого (ім’я) в місці світлому, в місці квітучому, в місці спокою, де немає не-дуги, ні смутку, ані зітхання, всякий гріх, що вчинив він словом, чи ділом, чи думкою, як Милосердний Чоловіколюбець Бог, прости, бо немає людини, щоб жила й не згрішила, один Ти без гріха, правда Твою — правда вічна, і слово Твоє — істина. Бо Ти єси Воскресіння і Життя, і Спокій спочилого раба Твого (ім’я), Христе Боже наш, і Тобі славу віддаємо із Безначальним Твоїм Отцем, і Пресвятим, і Благим, і Животворчим Твоїм Духом нині, і повсякчас, і на віки вічні.\nІ відразу ж співає або проказує канон цей за новопреставленого.\nГлас 8 Пісня 1 Ірмос: Воду, наче по сухому пройшовши і єгипетського лиха уникну-вши, Ізраїль взивав: Визволителеві й Богові нашому заспіваймо. Приспів: Упокой, Господи, душу спочилого раба Твого. Відкрий уста мох, Спасе, і слово подай мені, Милосердний, щоб моли-вся за новопреставленого нині, щоб упокоїв Ти душу його, Владико. Приспів. Спасе, що мертвий був тілом і у гробі покладений з мертвими, як ми-лосердний, у місці квітучому душу раба Твого упокой.\nСлава: Почуй, Боже Триіпостасний, мій голос блаженний, і осели, Ізбавителю, душу преставленого на лоні Авраамовому.\nІ нині; Пречистая Богородице, моли Сина Твого, що Його, безмужньо зачав-ши, Ти породила єси, нехай подасть спокій рабу Твоєму преставленому.\nПісня 3 Ірмос: Небесного круга Верхотворче Господи, і Церкви будівниче, утверди мене в любові Твоїй, Ти, Найвище Бажання й вірних Підпора, Єдиний Чоловіколюбче. В місті квітучому, в місці спокою, де лики святих веселяться, душу раба Твого преставленого упокой, Христе Єдиний Всемилостивий. Де лики святих перебувають, там осели, Владико, того, що послужив Тобі всім серцем і що взяв іго Твоє на рамено своє, бо Ти Єдиний Владика життя і смерті.\nСлава: Небесний Отче Вседержителю, і Сину Єдинородний, і Душе Святий Ісходний! Відкинь провини померлого і в Церкві найпершим всели його, щоб він прославляв Тебе з усіма тими, що догодили Тобі.\nІ нині; Як мати Свята Пресвятого Бога, Владичице всіх, Маріє Богородице, з усіма святими моли Його, щоб упокоїв душу раба Твого в оселях Небесних.\nПісня 4 Ірмос: Почув я, Господи, про провидіння Твого таїнство, збагнув діла Твої і прославив Твоє Божество. Ти, що зійшов до пекла, Христе, і разом підняв усіх мертвих і престав-леного від нас упокой, Спасе, як Милосердний. Нікого нема без гріха, тільки один Ти, Владико, тож зади цього і пре-ставленому гріхи відпусти ідо раю його всели.\nСлава: Почуй, Тройце Свята, голоси благальні, що до Тебе підноситься в цер-кві за спочилого, і Богонаначальним Твоїм світлом освіти душу, що затьмаре-на суєтними пристрастями.\nІ нині; Ти породила єси, Пречиста Діво, без чоловічого сімені Бога Доскона-лого і Чоловіка Досконалого, що бере гріхи наші. То ж моли Його, Госпоже, щоб преставленому рабу Твоєму спокій подав.\nПісня 5 Ірмос: Просвіти нас повеліннями Твоїми, Господи, і силою Твоєю ви-сокою мир Твій подай нам, Чоловіколюбче. Маючи владу над життям і смертю, преставленого від нас упокой, Христе Боже, Ти бо єси, Спасе, Спокій і Життя всіх. На тебе, Спасе, надію поклавши, померлий відійшов від нас, Ти ж, Го-споди, змилосердься над нами, як Бог Многомилостивий.\nСлава: Просвіти нас, Трисвятий, оспівуваний Владико, бо ми молимось Тобі, щоб мир Небесний одержати, і в мирних оселях душу вчини, що відійшла від тимчасового життя в надії на життя вічне.\nІ нині; Пречистая Діво, Госпоже, як істинна Мати Спаса і Бога нашого, убла-гай Сина Твого, щоб преставленого позбавив Він ліворучного стояння.\nПісня 6 Ірмос: Молитву проллю я до Господа і Йому возвіщу печалі мої, злом бо наповнилася душа моя, і життя моє до пекла наблизилось; і молюся, як Іо-на: “Від тління, Боже, мене визволи”. Знищивши пекло, Владико, Ти воскресив єси мертвих з правіку, то ж і нині преставленого від нас на лоні Авраамовім, Боже, всели, відпустивши йо-му всі гріхи, як Милосердний. “Заповідь, яку Ти дав мені, Боже, переступив я і смертний був, але Ти, Боже, що зійшов до гробу і душі, які споконвіку мертві були, восресив, не пі-дійми мене, Владико, на муку, але на спокій вічний”, — так преставлений взи-ває до Тебе через нас, Многомилостивий. Слава: Молимо Тебе, Безначальний Отче, і Сину, і Душе Святий, душу злом душогубним світу цього озлоблену, що до Тебе, Творця, перейшла, у пекло на дно не відкинь, Боже, Спасе мій.\nІ нині; Із небес Христос Бог наш, як дощ на руно, на Тебе зійшов, Пречистая, напоївши весь світ і висушивши всі безбожні потоки, наводнивши всю землю розумом Своїм. То ж моли Його, Вседіво, дати спокій преставленому рабу Твоєму. Кондак, глас 8 Зі святими упокой, Христе, душу раба Твого, де немає недуги, ні смут-ку, ані зітхання, але вічне життя. Ікос Сам Один єси, безсмертний, що створив і впорядкував людину, ми ж, земні, з землі створені і ту ж землю повернемось, бо так Ти звелів, мій Сотво-рителю, і сказав мені: “Земля єси і в землю повернешся”. Туди ж і ми всі, лю-ди, підемо, з надгробними риданнями співаючи пісню: Алилуйя, алилуйя, алилуйя.\nПісня 7 Ірмос: Отроки, що з Юдеї прийшли, і колись у Вавілоні вірою в Трой-цю полум’я в печі перемогли, співаючи: “Отців наших Боже, благословен єси”. Владико, Христе Боже, коли прийдеш судити світ, пощади душу раба Твого, що його від нас прийняв єси, бо він взивав: “Отців наших Боже, благо-словен єси!” В блаженстві райському, де веселяться душі праведних, що послужили Тобі, осели з ними, Христе, і душу раба Твого, що співає: “Отців наших Боже, благословен єси!”\nСлава: Ти, що трьох іудейських отроків врятував у вогні, в трьох лицях про-славлений, визволи від вогню вічного душу спочилого, що з вірою співає Тобі: “Отців наших Боже, благословен єси”.\nІ нині; Ісаія Тебе Жезлом назвав, Пречистая, Даниїл же — Горою Непоруш-ною, Ієзекіїль же — дверима, через які пройде Христос, ми ж Тебе Істинною Богородицею величаємо і прославляємо.\nПісня 8 Ірмос: Семикратно піч халдейський мучитель для побожних у люті ро-зпалив, але, побачивши їх, силою вищою визволених, Творцеві й Визволите-леві співав: “Отроки, благословіте, священики, оспівуйте, люди, прославляйте по всі віки”. Скінчивши життя і до Тебе повернувшись, Господи, нині взиває пре-ставлений: прости провини мої, Христе Боже, і не осуди мене, коли станеш судити всіх, бо я з вірою до Тебе взивав: Оспівуйте Господа всі творіння Гос-подні, і прославляйте Його по віки. Того, хто ніс іго Твоє, Владико, на плечі своєму і тягар Твій неважкий, хоч і не завжди терпляче, однак у місці, де преподобні Твої перебувають, все-ли душу його, бо він співав Тобі, Христе Спасе: “Отроки, благословіте, свя-щеники, оспівайте, люди, прославте Його по віки”. Благословім Отця, і Сина, і Святого Духа Господа. Безпочаткова Тройце Святая, Боже Отче, і Сину, і Душе Святий, в осе-лі святих прийми душу преставленого раба Твого і від вогню вічного визволи, щоб він хвалив Тебе, оспівуючи повіки: “Отроки, благословіте, священики, оспівайте, люди, прославте Його по віки”. І нині; Тебе, Діво, лики пророків передбачили, бо провиділи Тебе прозоливи-ми очима: один Жезлом назвав Тебе, інший — Дверима Сходу, ще інший — Горою Непорушною людства. Ми ж визнаємо Тебе Істинною Богородицею, що Бога всіх породила, то ж благай Його упокоїти преставленого на всі віки.\nПісня 9 Ірмос: Вжахнулося небо і кінці землі здивувалися з того, що Бог явив-ся людям тілесно, і утроба Твоя за небеса просторіша стала. Тому, Богороди-це, Чиноначалія Ангельські і людськії Тебе величають. Ісусе, Боже мій, і Спасе, Ти взяв гріх Адама і смерть пізнав єси, але людство від нех звільнив, Милосердний. Тому благаємо Тебе, Милостивий: преставленого упокой, як Благий, в оселях святих Твоїх, бо Ти єдиний Всеб-лагий і Милосердний. Немає нікого серед людей, хто б не согрішив, Милосердний. Але Ти Один, Ісусе Христе, береш гріхи всього світу. Прошу, очистивши раба Твого від гріхів, всели його в оселях Твоїх святих, бо Ти єси Життя, і Спокій, і Світ-ло, і Радість усіх, що Тобі догодили.\nСлава: Здивувалася вся природа людська, як Безначального Отця Син Єдино-родний, Тіло від Діви через дійство Святого Духа прийняв єси, і страждав єси, як людина, щоб оживити померлих. Тому й благаємо Тебе: осели, як Милосе-рдний, преставленого нині від нас в країні живих.\nІ нині; Невістою Тебе називаємо, Пречистая, Отця Невидимого і Матір’ю Си-на, що з Тебе через Духа Святого втілився, і Молитвеницею за спочилого раба Твого, бо Тебе як Помічницю маємо ми, земні і, з любов’ю оспівуючи, Тебе величаємо. Достойно є: Трисвяте: По Отче наш:\nТропар, глас 6 Один в суті Своїй Ти Животворець, Христе, і воістину невичерпна глибина милосердя, то ж нині преставленого раба Твого Царства Твого спо-доби; бо Ти Єдиний маєш множество милосердя й безсмертя.\nСлава: І нині; Богородичний\nТи, що Джерело життя породила, Владичице,— Визволителя світу, Ісуса Господа, Того старанно моли, щоб вічного життя преставленого нині раба Твого Він сподобив, бо Ти єдина єси найславніша християн Помічниця.\nДалі: Господи помилуй (12 разів) І молитву оцю:\nПом’яни, Господи Боже наш, в вірі і надії на життя вічне новопрестав-леного раба нашого (ім’я) і, як Милосердний і Чоловіколюбець, що відпуска-єш гріхи і знищуєш всі провини, полегши, прости й відпусти всі гріхи його ві-льні і невільні, визволи його від вічної муки й вогню геєнського і даруй йому причастя і насолоду вічних Твоїх благ, які вготовані тим, що люлять Тебе, Бо якщо й согрішив він, то не відступав від Тебе і твердо в Отця, і Сина, і Свято-го Духа, Тебе, Бога, в Тройці славимого, вірував і Одиницю в Тройці і Трой-цю в Єдинстві православно аж до останнього свого подиху визнавав. То ж милостивий будь до нього, і віру в Тебе замість діл прийми, і зі святими Тво-їми, як Милосердний, упокой, бо немає людини, щоб жила й не згрішила. Але Ти один єси без всякого гріха, і правда Твоя — правда вічна, і Ти єси один Бог милостей, і милосердя, і чоловіколюбства, і Тобі славу віддаємо, Отцю, і Си-ну, і Святому Духові нині, і повсякчас, і на віки вічні. Люди: Амінь. Ієрей: Премудрість. Пресвятая Богородице, спаси нас. Люди: Чеснішу від херувимів: Ієрей: Слава Тобі, Христе Боже, Надіє наша, слава Тобі. Люди: Слава: і нині; Господи, помилуй (тричі). Благослови.\nІєрей читає відпуст: Що воскрес із мертвих, Христос істинний Бог наш молитвами Пречис-тої Своєї Матері, святих славних і всехвальних апостолів, преподобних і Бо-гоносних отців наших і всіх святих душу від нас преставленого раба Свого в оселях праведних оселить, і на лоні Авраамовому упокоїть, і до праведних приєднає, а нас помилує і спасе, як Милосердний і Чоловіколюбець. Люди: Амінь. Ієрей:В блаженім успінні вічний спокій подай, Господи, чпочилому рабу Твоєму (ім’я) і сотвори йому вічную пам’ять. Проспівавши тричі “Вічная пам’ять”, усі відходять.


Як поборювати недбалість\nЧАСТИНА ПЕРША - ГЛАВА 20\nЩоб не впасти тобі у велике зло недбалости, яке припинить твій рух до досконалости й віддасть тебе в руки твоїх ворогів, потрібно уникати надмірної цікавости (розвідування, що там, що тут, вештання туди-сюди, пустих розмов), будь-якого прив'язання до чого-небудь земного та будь-якої роботи за власним бажанням, тобто «що-хочу-то-роблю», що зовсім не відповідає твоєму станові. Навпаки, тобі треба заставляти себе охоче й швидко виконувати всякі добрі настанови й накази твоїх настоятелів та духовних отців, і робити кожне діло в той час і таким чином, як вони бажають.\nЯкщо ти приступаєш до якогось діла, то приступай відразу, не гаючись. Бо таке зволікання приведе тебе до другого, довшого, а друге до третього — ще довшого, й так далі. Від цього діло починається дуже пізно й не виконується в призначений час або зовсім залишається як таке, що обтяжує. Покуштувавши одного разу насолоди неробства, ти почнеш любити його та бажати більше від роботи. А задовольняючи це бажання, ти потрохи дійдеш до звички не працювати, тобто до лінивства, в якому пристрасть неробства такою мірою заволодіє тобою, що ти навіть перестанеш усвідомлювати, що це є злочином. Може, тільки тоді, обтяжившись цією самою лінивістю, знову з запалом візьмешся за свої діла. Тоді з соромом побачиш, який ти був холодний перед цим і скільки пропустив належних діл заради пустого й марного «що-хочу-робіння».\nЦя недбалість, почавшись ледь помітно, просочує все і вражає своєю отрутою не тільки волю, вселяючи в неї відразу до всякої праці й до всякого духовного подвигу та послуху, але засліплює й ум, не даючи йому побачити всю безглуздість і брехливість помислів, на яких тримається такий настрій волі, і не допускаючи до свідомости ті здорові судження, які були б у змозі заставити цю зледачілу волю, наскільки можна скоріше й ретельніше виконати належне діло, не відкладаючи його на потім. Бо не вистарчає робити діла швидко, але кожне діло повинно робитись у свій час і зі всією увагою та старанністю, щоб воно виявилось в можливій досконалості. Слухай, що написано; «Проклят, хто Господню справу виконує недбайливо» (Єр. 48,10). І такій біді ти себе підставляєш, тому що лінуєшся подумати про гідність та ціну діла, щоби заставити себе зробити його у свій час, і з такою рішучістю, яка б розвіювала всі помисли, що навіюються лінивством про труднощі, які його супроводжують, щоби відхилити тебе від нього.\nНехай не покидає тебе переконання, що одне піднесення до Бога й одне смиренне схилення колін на славу і честь Його незрівнянно цінніше, ніж усі скарби світу. І що кожен раз, коли, прогнавши недбалість, заставимо себе старанно виконувати своє діло, ангели на небі готують нам вінець славної перемоги. І, навпаки, для недбалих не тільки немає в Бога вінців, але Він потрохи забирає назад від них і ті дари, які дав їм спочатку за ревне служіння Йому, а вкінець позбавить їх і свого Царства, якщо будуть недбалі, як сказав у причті про покликаних на вечерю, які полінувались прийти: «Кажу бо вам: Ніхто з отих запрошених не покуштує моєї вечері» (Лк. 14,24). Така доля легковажних. Тим же, хто ревний і заставляє себе без жалю на всяке добре діло, Господь помножує свої благодатні дари тут, і готує вічне блаженне життя в Царстві своїм Небеснім, як сказав: «Царство Небесне здобувається силою; і ті, що вживають силу, силоміць беруть його» (Мт. 11,12).\nЯкщо злий помисл, намагаючись схилити тебе до недбальства, стане навіювати тобі, що для здобуття чесноти, яку ти возлюбив і побажав мати, потрібно великої багатоденної праці, що вороги твої сильні та чисельні, а ти — один і немічний, що тобі потрібно буде зробити багато, й при цьому великих діл, щоб досягнути такої мети, якщо, кажу, помисл недбальства почне представляти тобі все так, — не прислухайся до нього. Але, навпаки, так представляй собі справу, що, звичайно, тобі потрібно робити діла, але не так багато; що й зусилля треба тобі прикласти, але дуже малі й нетривалі, що й ворогів зустрінеш, але небагато, а тільки якогось одного, й той хоч проти тебе одного і був би сильний, але при Божій допомозі, яка завжди перебуває з тобою завдяки твоїй великій на неї надії, ти незрівнянно сильніший від нього. Якщо будеш так робити, то недбальство почне відступати від тебе. Замість нього, під дією благих думок і почуттів, в тебе почне потрохи входити турботлива про все потрібне ревність, і врешті заволодіє всіма силами твоєї душі й тіла.\nПодібно поступай і щодо молитви. Якщо для відправи якої-небудь служби потрібно, припустимо, одну годину молитовної праці, й це здається важким задля твоїх лінощів, то ти, приступаючи до цього, не думай, що тобі доведеться годину стояти, а уявляй, що це буде продовжуватися яку-небудь чверть години, і непомітно простоїш цю чверть. Простоявши її, скажи собі: «Простоїмо ще чверть: це небагато, як бачиш». Потім це саме зроби для третьої й четвертої чверті, і закінчиш таким чином діло молитовного служіння, не помітивши трудносте. Якщо иншим разом під час цього випаде відчути таку обтяжливість, що вона заважатиме й самій молитві, то на короткий час запиши молитву, і потім знову через деякий час візьмись за неї і закінчи те, що не закінчив.\nТак поступай і щодо рукоділля і щодо иншої праці, яку тобі доручили згідно з твоїм послухом. Тобі видасться, що маєш багато праці, й ти метушишся і готовий опустити руки. Але ти не думай про це, а, скріпивши серце, берись спочатку за одне діло й роби його зі всією старанністю так, якби инших зовсім не існувало, й зробиш його спокійно. Потім таким чином зроби й з иншими ділами, і все спокійно закінчиш, без замішання та зайвих клопотів.\nТак поступай у всьому, й знай, що якщо ти не візьмешся за розум і не станеш так поборювати почуття немочі й обтяжливосте, які навіює тобі ворог від майбутніх діл, що тобі потрібно буде виконати, те недбальство тебе зовсім переможе. Так що ти не тільки тоді, коли тебе буде чекати якась робота, але й коли вона ще далеко передбачається, будеш відчувати, що ніби в тебе на плечах гора, й будеш обтяжений тим і мучитимешся, як невільник, який втратив надію на визволення. Навіть і в час спокою ти не будеш спокійним, і без діл будеш відчувати себе обтяженим ділами.\nЗнай також, брате мій, що ця хвороба лінощів і недбальства своєю отрутою потрохи невидимо псує не тільки початкові й малі коріння, з яких могли би вирости доброчесні навики, але й ті, які давно вже поглибились І є основою всіх порядків доброго життя. Як хробак потрохи підточує дерево, так і вона, триваючи деякий час, непомітно з'їдає та знищує самі нерви духовного життя. За її допомогою диявол вміє розставляти сітки й тенета спокус для кожного чоловіка. З особливою ж турботою і лукавою хитрістю намагається він влаштовувати їх для ревнителів духовного життя, знаючи, що лінивий і недбалий легко піддається похотям і падає, як написано: «Душа лінивого жадає та нічогісінько не має» (Прип. 13,4).\nБудь же завжди чуйний, молись і ревно дбай про добро, як належиться мужньому борцю: «...душа ж трудящих насититься» (Прип. 13,4). Не сиди склавши руки, відкладаючи пошиття для себе шлюбних риз до того часу, коли потрібно буде в розкішному вбранні вийти назустріч нареченому, Христу Господу. Пам'ятай кожен день, що нині є в йаших руках, а завтра - в руках Божих, і що Той, хто дав тобі ранок, цим не зв'язав себе обіцянкою, що дасть тобі й вечір. Тому не слухай диявола, коли він буде тобі нашіптувати: «Віддай мені сьогодні, а Богу віддаш завтра». Ні, ні, але всі години твого життя проводи так, щоб це було Богові до вподоби. Пам'ятай, що після теперішньої години не буде тобі дано другої, і що за кожну хвилину цієї години ти повинен будеш здати докладний звіт. Пам'ятай, що немає ціни тому часу, який ти маєш у своїх руках, і якщо марно протратити його, прийде година, коли будеш шукати його і не знайдеш. Вважай загубленим цей день, в який, хоч і робив добрі діла, але не переборював своїх поганих нахилів і побажань. Закінчую мої уроки про це, повторюючи апостольську заповідь: «Змагайся добрим змагом віри» (1 Тим. 6,12). Бо часто бувало, що одна година ревної праці відкривала рай, як і навпаки, одна година недбальства закривала його. Будь ревний, якщо бажаєш засвідчити, яке тверде перед Богом уповання твого спасіння. «Хто надіється на Господа, той житиме щасливо» (Прип. 28,25).


Як не пролити каву\nВчені спробували з'ясувати, як не розплескати напій на ходу.\nВиявляється, не тільки ви ламаєте голову над тим, як не проливати кави під час ходьби. Більш того, цим зацікавилася велика наука, а точніше Руслан Кречетніков, фахівець з фізики рідин з Каліфорнійського університету в Санта-Барбарі, і його аспірант Ганс Мейер.\nДопитливі вчені змусили відважного добровольця ходити по прямій з різними швидкостями, тримаючи в руках повну чашку кави, дивлячись або на неї, або прямо перед собою. Всі пересування піддослідного і його напою записувалися на відео, а невеликий датчик на чашці фіксував момент проливання кави.\nВ результаті було виявлено неймовірне! Виявляється, спостерігаючи за кавою, людина автоматично підлаштовує режим ходьби до частоти коливань кавовій поверхні. З'ясувалося також, що найчастіше кава проливається в проміжку між сьомим і десятим кроками.\nПриголомшливі висновки такі: стежити треба не за ногами, а за чашкою, і уникати прискорень при ходьбі, ступаючи якомога повільніше і урочистіше.\nОднак, як зазвичай це буває з геніальними відкриттями, робота тут же піддалася їдким коментарям і глузуванням з боку колег по науковому цеху.\nОдні стали радити не скупитися і наливати кави поменше, а інші запропонували вивчити чашки всіх можливих форм. При цьому майже всі прийшли до думки, що робота гідна «як мінімум Шнобелівської премії».


09 Лип 2018 о 13:02\nВипадок стався на Сторожинеччині\n6 липня до лікувальних закладів області із попередніми діагнозами укуси змій потрапили двоє жителів Сторожинеччини. Так, до хірургічного відділення Чернівецької міської дитячої лікарні госпіталізували 3-річного мешканця села Спаська. Того ж дня за медичною допомогою до Сторожинецької центральної районної лікарні звернувся житель села Кам’яна. Чоловіка, 1964 року народження, вкусила змія, коли він перебував у лісі. За словами лікарів, стан потерпілих середньої важкості.\nЧитати ще Укус змії на Буковині: 16-річний хлопець у лікарні


Урядовий портал :: Арсеній Яценюк: Завдяки ProZorro малий і середній бізнес отримав можливість доступу до постачання товарів, робіт і послуг на держкомпанії\nУрядовий портал Головна Новини Уряду Новини Уряду (2016 рік) Арсеній Яценюк: Завдяки ProZorro малий і середній бізнес отримав можливість доступу до постачання товарів, робіт і послуг на держкомпанії\nАрсеній Яценюк: Завдяки ProZorro малий і середній бізнес отримав можливість доступу до постачання товарів, робіт і послуг на держкомпанії\n«Коли ми зруйнували стару корупційну схему, де одні й ті ж самі компанії постачали на найбільші державні компанії, ми дали малому і середньому бізнесу можливість доступу до постачання товарів, робіт і послуг на державні компанії», - сказав Прем’єр-міністр України Арсеній Яценюк на засіданні Уряду в середу, 24 лютого.\n«Тобто зруйнована монополія дає можливість розвиватися малому і середньому підприємництву», - наголосив він.\nГлава Уряду підкреслив, що після ухвалення і підписання нового закону України про державні закупівлі, на систему ProZorro повинні перейти всі органи влади: із 1 квітня цього року – центральні органи влади, з 1 серпня – місцеві.\nГлава Уряду висловив вдячність заступнику Міністра економічного розвитку та торгівлі Максиму Нефьодову, який доповідав на засіданні Уряду, та всьому колективу, який займається впровадженням системи електронних закупівель ProZorro: «Нам вдалося в тому числі через політичну дискусію в Парламенті ухвалити цей закон, який практично рік дуже важко проходив стінами Парламенту».\nАрсеній Яценюк зазначив, що система буде опиратися впровадженню електронних закупівель, «щоб далі залишився старий порядок». Він наголосив на важливості того, аби регламент запровадження ProZorro «максимально закривав всі дірки для обходження електронних закупівель».\nВін нагадав, що одним із перших на систему електронних закупівель ProZorro перейшло Міністерство оборони України.\nГлава Уряду зазначив, що раніше в Міністерстві оборони «чотири фірми десять років поставляли продукти харчування і розповідали, що їх неможливо замінити». А тепер, завдяки переходу на електронні закупівлі, у тендері на постачання харчування для бійців, зокрема, перемогла велика міжнародна компанія «Metro»: «Це і дешевше, і якісніше, і краще».\nАрсеній Яценюк також нагадав, що Міністерством юстиції запроваджена система електронних торгів арештованим майном «Сетам». Завдяки цьому обсяги реалізації такого майна зросли в 12 разів.\nЗасідання Уряду Реформи Економіка Прем'єр-міністр Політика


Франческо Петрарка “Канцоньєре” – Школьные сочинения\nHome | 💡Твори з зарубіжної літератури | Франческо Петрарка “Канцоньєре”\n20 липня 1304 року в італійському місті Ареццо в нотаріуса Петракко народився син, якого охрестили ім’ям Франческо, – пізніше флорентійське прізвисько батька він замінив більш милозвучним латинізованим ім’ям “Петрарка”. У 1310 році нотаріус, вигнаний з рідного міста, облаштувався з родиною в Пізі, де Франческо пройшов перше навчання і де, єдиний раз у житті, бачив знаменитого поета Данте Аліг’єрі, який був у місті проїздом. Але вже на початку 1312 року вся родина переїхала до Авіньйона1 (Франція).\nПісля чотирьох років занять із приватним учителем Франческо віддали в університет південно-французького міста Монпельє, де юнак, за примусом батька, вивчав юриспруденцію. Але юридичні науки мало цікавили його: уже тоді почалося захоплення давньоримськими письменниками, серед яких улюбленими на все життя залишилися Вергілій і Ціцерон. Батько не поділяв захоплення сина античністю. Якось, відвідуючи сина, він не знайшов у його кімнаті, заваленій манускриптами, жодного твору на юридичну тематику.\nБатько розлютився, й книги та рукописи полетіли в палаючий камін. “Побачивши це, – розповідав пізніше Петрарка, – я гірко розридався, ніби вогонь палив моє власне тіло; і я добре пам’ятаю, як батько, розчулений моїми сльозами, вийняв з полум’я дві вже напівобпалені книги – однією рукою Вергілія, іншою – риторику Цицерона – і, протягуючи їх мені, з усмішкою сказав: “Візьми їх! Збережи першу для розваги, а другу – як посібник для твоїх занять правом”.\nУ 1320 році разом із братом він вирушив вивчати юриспруденцію до Болоньї – міста, що славилося стародавнім університетом, який готував юристів для всієї Європи. Три роки, проведені в Болоньї, мали вирішальне значення для духовного розвитку Франческо. Його не задовольняв схоластичний світогляд Середньовіччя, і він пристрасно шукав в античній культурі джерела, які живили б боротьбу з невіглаством і забобонами сучасного йому суспільства.\nУ Болоньї юнак, який уже називав себе Петраркою, познайомився з поетами, що писали італійською мовою й об’єдналися в гурток. Імовірно, там він і почав писати вірші двома мовами. Його другом став Джакомо Колонна, який походив зі старовинної аристократичної римської родини.\nУ квітні 1326 року, після смерті батька, обидва брати повернулися до Авіньйона, а у Страсну П’ятницю 1327 року в авіньйонській церкві Петрарка зустрів і покохав дівчину на ім’я Лаура, яка надихнула поета на кращі його вірші.\n1344 року Петрарка здійснив першу подорож до Рима. Неабияке враження справили на нього пам’ятники архітектури: Колізей, Пантеон, тріумфальні арки, руїни древніх будівель на форумах і Капітолії. Пізніше його назвали “першим туристом нового часу”.\nПетрарка об’їхав усю Європу, аж до Праги на сході, як гість і посол очільників різних італійських держав, – дедалі більше поширювалась його популярність як ученого, поета і дипломата.\nАле найщасливішими були дні, проведені в околицях Авіньйона в мальовничій долині Воклюз на берегах кришталево чистої річки Сорг, де Петрарка придбав земельну ділянку з невеликим будиночком. Самотній, у супроводі вірного пса, бродив він пагорбами і гаями, міркуючи й складаючи вірші Лаурі. “Тут, – писав він, – немає ні самовладних князів, ні гордовитих городян, ні лихомовства наклепу, ні партійних пристрастей, ні громадянських розбратів, ні лементу, ні шуму, ні скнарості, ні заздрості, ні необхідності оббивати пороги зарозумілих вельмож: натомість тут є світло, радість, сільська простота і невимушеність, тут повітря м’яке, вітер ніжний, поля, осяяні сонцем, струмки прозорі, ліс тінистий”.\nДо Петрарки прийшла справжня слава. У Римі йому присудили звання лауреата2 і запросили на урочисту церемонію покладання лаврового вінка. Торжество відбулося на Капітолії 8 квітня 1341 року.\nПри великому скупченні народу під звуки труб один з римських сенаторів поклав лавровий вінок на голову поета, на плечі якого була накинута пурпурова мантія.\nПетрарка не був стороннім спостерігачем, людиною, заглибленою лише в особисті роздуми. Його соціальна активність, пристрасна громадянськість з особливою силою виявилися в дні повстання Кола ді Рієнцо (1347), коли народ скинув владу феодалів у Римі. Одержавши звістку про перші успіхи Кола ді Рієнцо, Петрарка надіслав йому послання, у якому називав його щирим сином Рима.\nСам він уже мріяв стати новим Тітом Лівієм і Гомером – істориком і поетом нового Рима. Але того ж року повстання зазнало поразки. Петрарка поспіхом виїхав з Авіньйона.\nУ 1348 році спалахнула чума – чорна смерть, що скосила кілька мільйонів жителів Європи. Її жертвою стала кохана поета Лаура. У міланській бібліотеці зберігається манускрипт творів Вергілія, що належав Петрарці, – його улюблена книга, з якою він ніде не розлучався. На звороті першої сторінки його власноручний запис починається такими словами: “Лаура, славна власними чеснотами й довго оспівувана моїми віршами, уперше з’явилась перед моїми очима в ранню пору моєї юності, у літо Господнє 1327-е, у день шостий місяця квітня, у церкві святої Клари в Авіньйоні, у ранкову годину. І в тому ж місті, у тому ж місяці квітні, у той же шостий день, у ту ж першу годину літа ж 1348-го в цього світла світло це відняли, коли я випадково був у Вероні, на жаль, долі своєї не відаючи”.\nЦією втратою розпочався останній період життя Петрарки. Залишатися в Авіньйоні він більше не міг – його ніщо більше не зв’язувало з “нечестивим Вавилоном”. Він виїхав до Італії. Вісім років поет провів у Мілані.\nВід роботи відволікали лише дипломатичні доручення, які він успішно виконував не лише в містах Італії, а й у Парижі та Празі.\nУ 1361 році знову спалахнула чума, і Петрарка втік від неї у Венецію. Його приймали з пошаною: під час великого лицарського турніру на площі святого Марка йому було надано місце в мармуровій ложі поруч з дожем3.\nВін пожертвував місту своє велике зібрання рукописів і манускриптів, які слугували основою для знаменитої бібліотеки святого Марка. У відповідь йому було запропоноване в довічне користування палаццо на одному з венеціанських каналів. Але насувалася старість, і Петрарку більше приваблювало тихе життя в Падуї та її околицях – у містечку Аркуа, у спілкуванні з професорами університету і гостями, яких завжди було дуже багато. Серед них був і Джованні БоКкаччо, який згодом став одним з найпалкіших шанувальників і найближчих друзів Петрарки.\nВін бував у нього неодноразово, писав йому великі листи, робив подарунки: твори Цицерона, Августина, переписану власноруч “Божественну комедію” Данте.\nВін продовжував невпинно працювати, але втома давалася взнаки. Дарма закликав його до відпочинку у своїх листах Джованні Боккаччо – у відповідь на свої вмовляння він одержав від поета латинський переклад історії про Грізельду, розказану в останній новелі “Декамерона”, із припискою: “Любов до праці й науки неприборкана”.\nВранці 19 липня 1374 року Петрарку знайшли в його будинку в селищі Арква над фоліантом Вергілія: він помер наодинці з улюбленим поетом.\nФранческо Петрарка написав понад 300 сонетів. Це своєрідний щоденник кохання. Із сонетів вимальовується портрет коханої поета: золотаве волосся й чорні очі (іноді поет називає їх блакитними, адже цей колір є символом надії). Петрарка зустрів Лауру, коли вона була ще дівчинкою. Згодом Лаура вийшла заміж і рано померла. Після її смерті Петрарка написав ще 90 сонетів, тому в його книзі “Канцоньєре” (Книга пісень) два розділи: “На життя мадонни Лаури” і “На смерть мадонни Лаури”.\nДруга частина втрачає оптимістичний настрій, але забарвлена не в чорний колір, а в той самий небесно-блакитний (у майбутньому, потойбічному існуванні поет сподівався знову зустрітися з коханою). По-новому зображено у “Книзі пісень” образ жінки і почуття кохання.\nВ імені коханої поета можна відчути й подих вітру (l’aura soave з італійської означає “лагідний вітерець”), й асоціацію із золотом l’aureo crine – “золотаве волосся”), й уособлення вічного плину часу (L’ora – “час”). Водночас це ім’я співзвучне і з назвою лавра (lauro) – дерева слави, і з ім’ям ранкової зорі – Аврори.\nЙого ідеал завжди поруч. Петрарка відчуває присутність Лаури, навіть перебуваючи далеко від неї. Він обожнює кохану, наділяє її неземними рисами. Для Петрарки Лаура є взірцем доброчесності та досконалості.\nПоет оспівує очищувальний, облагороджувальний вплив її краси. Але він не ототожнює красу своєї коханої із самою доброчесністю, не перетворює її на безплотний символ. Хоча Лаура безмірно ідеалізується, вона постає вже як жива жінка з реальними, земними рисами.\nПетрарка постійно знаходить нові барви, нові образи та способи для опису її краси. У кожному її погляді, русі він бачить щось неповторне та своєрідне, що й закарбовує у своїх поетичних рядках. Він змальовує її осипаною дощем квітів, причому краса природи покликана лише підкреслити, наскільки прекрасна сама Лаура. Але автор не просто милується жінкою.\nОпис краси його коханої слугує способом вираження почуттів і переживань закоханого поета.\nПетрарка оспівував свою Лауру протягом двадцяти одного року за її життя та ще десять років після смерті коханої. Новаторство його поезії полягає в тому, що він не лише створює чарівний образ коханої, а й розкриває внутрішній світ свого ліричного героя, який любить і страждає, переходить від надії до відчаю, від щастя до горя, шукає втіхи, невтомно аналізує свій складний душевний стан.\nГоловна тема “Канцоньєре” – кохання поета до Лаури: їй і присвячено більшість віршів. При написанні їх Петрарка використав досвід любовної лірики своїх попередників – поезії трубадурів, італійської лірики поетів “солодкого нового стилю”, Данте. На грунті традиції він створив поезію нового типу, розпочавши розвиток гуманістичної лірики.\nЯк ніхто з його попередників, він наблизився до реального, земного життя людини.\nЩе виразніше новаторський характер поезій “Канцоньєре” виявляється у зображенні ліричного героя, який посідає чільне місце в збірці. Основу збірки становить напружений інтерес поета до своєї особистості, до внутрішнього світу, сповненого суперечностей. Поет страждає від непорозумінь між розумом і почуттями, ідеальним платонізмом і чуттєвим коханням. Земне існування здається йому марнотним, і водночас він усвідомлює неможливість подолати реальні земні пристрасті. Поет, заглиблений в аналіз свого внутрішнього світу, уважно прислухається до власних почуттів, розмірковує над їх суперечливістю.\nНе раз він замислюється над незбагненною складністю внутрішніх порухів людської душі, наприклад у 132-му сонеті.\n“Канцоньєре” містить не тільки любовну лірику – це перша в літературі різнотематична лірична збірка. Крім любовних поезій, до неї входять вірші на політичні й моральні теми, є вірші, в яких оспівуються дружба і природа, передаються філософські й естетичні роздуми.\nПетрарка свідомо й продумано створював власний індивідуальний стиль. Безперервно працював поет над удосконаленням своїх поезій, переробляв їх, змінював, прагнучи довершеності. Він домагався краси форми, відточеності вірша, вишуканої образності. Петрарка надав сонету класичної вишуканості, і він набув значення взірця жанрової форми й ліричної мови для багатьох поетів.\nВпливом петрарківського сонету позначена творчість найвидатніших поетів Франції, Іспанії, Англії, а також слов’янських країн доби Відродження.\n1 Авіньйбн – місто у Франції, у Провансі, на річці Рона, у 1309-1377 рр. резиденція Пап.\n2 Лауреат (від лат. “увінчаний лавром”) – в добу Античності почесним вінком з гілля лавра нагороджували переможців змагань. Гуманісти Ренесансу відродили цей звичай.\n3 Дож – титул глави Венеціанської (VIII-XVIII ст.) і Генуезької (XIV-ХVІІІ ст.) республік.\nТвір на тему: Франческо Петрарка “Канцоньєре”


Анонс плеера Shanling M3X\n4 January 2021 336\nВаша улюблена компанія Shanling вирішила зробили свою продукцію ще доступнішою для своїх відданих шанувальників. Тому презентувала новий портативний плеєр на Android - M3X.\nShanling стверджує, що їх новинка - перший Hi-Res програвач, який використовує новий ЦАП-підсилювач ESS Sabre ES9219 - оновлене покоління дуже популярного чіпу, що стояв у M0, UP4 та іншої продукції компанії. Два таких чіпа покликані зробити балансний вихід 4.4 мм ще потужніше та краще по звучанню.\nM3X був розроблений, як зменшена версія флагманського M8. Новинка більш практична та компактна, має 4,2-дюймовий сенсорний екран. Це на 25% менше і легше попередніх плеєрів M6 та M6 Pro.\nТакож, M3X буде виділятися кращим в своєму класі часом автономної роботи, забезпечуючи до 24 годин відтворення аудіозаписів без підзарядки.\nНовинку обіцяють випустити у березні 2021 року. Вона має дуже гарний потенціал, і гадаємо, що стане досить популярною на аудіоринку. Очікувана роздрібна ціна близько 350 доларів.\nА поки чекаємо і потираємо від нетерпіння руки, давайте ознайомимося з повними характеристиками даного пристрою:\n✅Вага: 166 г\n✅Розміри: 109 x 72 x 15,9 мм\n✅Екран: 4,2-дюймовий сенсорний, 1280*768\n✅Система: відкритий Android 7.1\n✅Пам'ять: 2 ГБ RAM + 32 ГБ ROM\n✅Розширення пам'яті: 1 слот для карт MicroSD\n✅Підтримка Hi-Res: до PCM 32/384 и DSD256\n✅ЦАП/підсилювач: ESS Sabre ES9219 x2\n✅Вихідна потужність: до 240 мВт при 32 Ом, балансний вихід\n✅Зв'язок: Wi-Fi 2.4/5G, Bluetooth 5.0\n✅Термін служби батареї: до 24 годин (SE) / 20 годин (BAL)\n✅Роз'єми: USB-C, 3,5 мм та 4,4 мм