Могила під хрестом та червоною зіркою / Персонал Плюс - №36 (441) 7-13 вересня 2011 року\nРумунія наша сусідка. Мій батько пройшов, проповз її з гвинтівкою та промчався в кузові «Студебеккера» від Ясс до Арада під час війни. Він бачив там безпросвітні злидні, в благеньких мазанках не було навіть ножа, а на стіні висіла ниточка, якою різали-ділили мамалигу. Старші сестри ще і сьогодні пам’ятають: «А румина ласа-ласа, на каруцу — і на каса!» («А румуна не дурной! На каруцу — и домой!»). Лічилочка була захистом румунських солдатів, холодних і голодних, від влучних куль партизанів.\nЧаушеску залишив після себе перебудовану столицю, суперницю Парижу, чудовий «Народний дім», автомобільні, танкобудівні, авіаційні та машинобудівні заводи — і не залишив ніяких зовнішніх боргів! Молодята відразу після весілля отримували від держави власне житло. То чому ж так трагічно обірвалося життя лідера Румунії — це питання хвилює світ і сьогодні.\nПід час відрядження у Відні я познайомився з румунською сім’єю. Емілія, прибиральниця в готелі, народила третю дитину, але вже через місяць вийшла на роботу. Вона завжди поспішала, бо дома ж було немовля з старшою нянькою шести років! Її штрафували, бо іноді знаходили трохи пилу в закутках номерів. Емілія плакала, а я виганяв «контролерів» з свого номера. Її чоловік працював у теплиці, вирощував квіти. Від постійної спеки та вологості у нього виникли проблеми з серцем. Жінка знаходила для своєї землячки клієнтів у готелі, і тендітна молодесенька румунка прожогом бігла «на роботу». Мабуть, дома чекали на гроші голодні братики та сестрички! На питання про життя в Румунії після розстрілу Чаушеску жінка відповіла: «Жах! Раніше було краще!» То чому ж так поспішно розстріляли комуністичного лідера? Разом з дружиною, на католицьке Різдво?\nСьогодні на могилу Ніколає Чаушеску люди приносять квіти, ставлять свічки. Його дружина похована поруч, їх могили розділяє доріжка, але Єлені приносять не квіти, а колючий дріт.\nНіколає Чаушеску правив країною з 1965 по 1989 р. В перші десять років свого правління він проводив політику відкритості до західних держав та США, а відносини з керівництвом СРСР були дружніми. Потім виник культ особи, відносини з багатьма країнами стали напруженими. Цей період закінчився революцією у грудні 1989 р. Помилок подружня пара наробила багато, але ж в могилу з собою вони не взяли нічого, і багатства, про які кричали всі ЗМІ світу, виявилися видумкою пропагандистів. Не позаздриш і долі їх трьох зацькованих дітей, бо двоє померли дуже швидко, пішли в небуття вслід за батьками.\nВ селі Скорніцешті провінції Олтія 26 січня 1918 р. народився селянський син Ніколає. В 11 років він був змушений покинути рідний дім, його повезли в Бухарест, працювати на заводі. Не дивно, що вже в 1932 р. юнак став членом забороненої комуністичної партії.\nВ 1933 р. Ніколає арештували за участь в страйку. В 1934 р. — знову арешт, за збір підписів на підримку засуджених робітників. Потім було ще два арести, як «небезпечного комуністичного агітатора».\nНіколає став підпільником, але його вистежили і в 1936 р. він опинився у в’язниці «Дофтана», де просидів два роки. В 1940 р. Чаушеску познайомився з Єленою Петреску, донькою бідного селянина, а незабаром фашисти знову посадили його за грати. В 1943 р. Ніколає перевели в концентраційний табір «Таргу Джія», де він сидів в одній камері з лідером комуністів Георге Гергіу-Деж, який потім завжди підтримував незламного молодого комуніста. Після звільнення Румунії Чаушеску став секретарем «Союзу комуністичної молоді». В 1947 р. Ніколає і Єлена одружилися.\nВ 1947 р. румунські комуністи захопили владу в країні. Молодий секретар став міністром сільського господарства, а потім — заступником міністра оборони. В 1952 р. Георгіу-Деж ввів Чаушеску в склад ЦК партії. В 1954 р. він став членом Політбюро, і незабаром зайняв друге місце в партійній ієрархії.\nЧерез три дні після смерті Георгіу-Деж в березні 1965 р. Чаушеску став першим секретарем Румунської Робочої партії, яку відразу ж запропонував перейменувати в Комуністичну, а країну назвати Соціалістична Республіка Румунія, а не «Народна».\nМолодий лідер став дуже популярним як в країні, так і в світі, в першу чергу за демонстрацію незалежності від керівництва Радянського Союзу. В 1966 р. Чаушеску вирішив, що для виконання величних планів комуністів населення країни повинно зрости. Була налагоджена дійова допомога багатодітним сім’ям та заборонені аборти і, фактично, розлучення. Населення збільшилося, як і кількість залишених дітей та смертей жінок від нелегальних абортів. В 1967 р. Чаушеску посилив свою владу, став президентом Державного Комітету.\nВ 1960-х роках Румунія дуже обмежила свою участь в Варшавському пакті, хоч і не вийшла з нього. В 1968-му році Чаушеску відмовився від вводу своїх військ в Чехословаччину. В Москві на такі випади лідера Румунії дивилися досить спокійно, тому на Заході циркулювали слухи, що він у змові з Брежнєвим виконує особливі завдання комуністів.\nРумунія стала першою соціалістичною державою, яка визнала Західну Німеччину, приєдналася до Міжнародного Валютного Фонду, першою пишно приймала Річарда Ніксона. Дороги і вулиці від аеропорту до його резиденції були всипані пелюстками роз... Ще в 1971 р. країна стала членом міжнародної організації з торгівлі та тарифів (GATT). Румунія разом з Югославією мали договірні відносини з ЄЕС.\nСерія офіційних візитів в США, Францію, Великобританію, Іспанію зробила Чаушеску впливовим на міжнародній арені, де його називали комуністом-реформатором. Румунія викликала у світі повагу за участь в залагоджуванні міжнародних конфліктів.\nТак, в 1969 р. за участі Чаушеску були установлені дипломатичні відносини США та Китаю. В 1977 р. за допомогою румунської дипломатії відбувся візит президента Єгипту Анвара Садата в Ізраїль. Тільки Румунія підтримувала нормальні дипломатичні стосунки як з Ізраїлем, так і з Фронтом Визволення Палестини.\nЧаушеску відвідав Китай, Північний В’єтнам та Північну Корею, де захопився ідеєю опори на власні сили, яку у нас в перекрученому вигляді для сміху назвали «чучхе» (правильно «джухе»). Корейські книги по теорії Juche були перекладені румунською. 6 липня 1971 р. Чаушеску виступив з «Липневими тезами», перетворившись ще і в «квазі-маоїста». Збільшився список заборонених книг, мистецтво зробили слугою комуністичної пропаганди, а Чаушеску став ще і «неосталіністом». Це не заважало популярності комуністичного лідера на Заході, який в 1974 р. посилив свою владу і став президентом Соціалістичної Республіки Румунії.\nЩе в 1973 р. Чаушеску зустрівся з президентом США Ніксоном та віце-президентом Фордом. В 1975 р. Жак Шірак приймав Чаушеску на своїй віллі «Нептун». Того ж року Ніколає та Єлену приймав імператор Японії Хірохіто. В червні 1978 р. королева Єлизавета Друга приймала подружню пару Чаушеску в Букінгемському палаці. В 1979 р. король Іспанії влаштував пишний прийом комуністові Чаушеску. Дивно, як швидко порозумілися вінценосні особи та дітина дуже бідних румунських селян.\nВ 1978 р. генерал-лейтенант Іон Михай Пацепа, керівник зловісної румунської політичної поліції (Securitate), виконуючи особисте завдання Чаушеску в Бонні, втік в США. Більш високопоставлених втікачів з соцтабору на Заході не бачили. Для режиму Чаушеску це був страшний удар. Почалися чистки апарату. Слідом за втікачем були послані ліквідатори, та де там! ЦРУ оберігало перебіжчика, який виявився талановитим на літературній ниві і написав книгу «Червоні горизонти».\nВтрати для Румунії від зради шефа «секурітатеї» були великими не в пропагандистському плані. Зрадник розповів, що на підприємствах США та інших розвинутих країн повно румунських шпигунів, які полюють за технологічними секретами. Не дивно, що після втечі Пацепи економічний ріст Румунії сповільнився, а країна в значній мірі попала в міжнародну ізоляцію.\nЗахід поступово відкрив очі на майстерність, з якою подружня пара Чаушеску водила за носи довірливих керівників багатьох країн світу. Дружні відносини, пропагандистські маневри, все, що завгодно, йшло на користь Румунії, на її розвиток і зміцнення. Чаушеску тягнув в країну все корисне, не поступаючись національними інтересами. Це був не інтернаціональний, а національний комуніст, до того ж з планами Петра І.\nПісля подій в Чехословаччині 1968 р. на Заході повірили, що Чаушеску — це антирадянське диво, і почали легко давати Румунії величезні суми в борг. Займи були не завжди вигідними, але їх брали, бо треба було фінансувати грандіозні економічні програми. Зовнішній борг Румунії досяг 13 мільярдів доларів, і це був страшний тягар, бо ті гроші були значно вагоміші від сьогоднішніх «зелених фантиків». Чаушеску вирішив позбутися зашморгу і виплатити борги, спираючись на власні сили. Був проведений референдум про заборону в майбутньому зовнішніх позичок, і народ одноголосно підтримав Чаушеску.\nНа початку 1980-х років Чаушеску наказав організувати масовий експорт румунської сільськогосподарської та промислової продукції, щоб за виручені кошти сплатити борги. Так в Радянському Союзі з’явилися румунські автомобілі та верстати, овочеві консерви та одяг. Особливо популярними «Олтійські Сітроєни» та «Дакії» стали в Чехословаччині. Румунам не залишалося практично нічого, а життя перетворилося в боротьбу за виживання. Відключення світла та газу, телебачення по дві години на добу, та й то, тільки з пропагандою «успіхів» стали страшними буднями. Керівництво країни чесно вказало на те, що причиною нестач всього — стали зовнішні борги. І народ терпів.\nЗовнішні борги були повністю сплачені влітку 1989 р., але експортні поставки продовжувались. Вороги, а якщо чесно, то «вірні» друзі, розповсюдили чутки, що на рахунках у сімейства Чаушеску величезні суми, не менше мільярда лей. В переводі на долари це всього 33 мільйони (сьогодні нема підтверджень, що вони і справді були), але брехня спрацювала безвідмовно. Єлені приписали патологічну любов до вбрання та модного взуття, які вона купувала за шалені гроші в Парижі. Але ж подивіться на прекрасну сукню королеви, вінця Великої Британії, та білий «балахон» Єлени! Економічні труднощі та підривна робота привели до соціального вибуху вже через декілька місяців, у грудні 1989 р.\nВ останні місяці правління Чаушеску втрата ними реального погляду на події просто дивує. Тут треба уважно придивитися до «найвірнішого соратника» Ілієску, приятеля «Горбі». Телебачення твердило про небачено високі соціальні стандарти, показувало крамниці, забиті товарами, в той час як прості люди просто голодували. Аналогія: «Хрущов, кукурудза та хліб з неї, «вірні ленінці». Додумались до того, що возили з ферми на ферму відгодованих корів, щоб було що показувати при візитах «кондуктораре», тобто, «лідера» або ж «генія Карпат». Єлена дуже полюбляла, коли її називали «матір’ю нації», а до неї прилипло зневажливе «цодої», що граничить з ненормативною лексикою.\nТреба віддати належне — Чаушеску до самого кінця працював на Румунію. Дуже обізнані, але нещирі західні коментатори багато написали про останній візит Чаушеску в Іран, але ні слова не сказали, чому він літав в «країну мулл». Це тому, що додому він мав повернутися з такими потрібними грошима, бо керівники двох країн повинні були підписати документи на поставку в Іран великої партії, не менше сотні, румунських штурмовиків «Орел». Вони не були продані, і тепер «зберігаються» на аеродромах буквально «навалом».\nІнформацію про Румунію та Чаушеску на Заході дуже старанно «проціджують». Не так просто знайти і матеріали, на які саме потреби брав величезні борги лідер Румунії. І за що йому та Єлені, яка в школі мала добрі оцінки тільки за вишивання, монархи влаштовували пишні прийоми?\nЧому б не зробити приємне комуністу-реформатору, запросивши його в Вашингтон? Найновіші радянські бронетранспортери після прибуття в румунський порт (про це сповістив британський журнал) без затримок перевантажували в трюми американських транспортників. А потім на американських полігонах до них «підбирали ключики». Добре, якщо ті бронетранспортери спеціально робили з «пластиліну» — хто ж вам про це розповість? Цікаво, що перед самою революцією в Румунію були поставлені новітні винищувачі МіГ-29, яких мало хто знав і в Радянському Союзі. Хтось же диригував тим «процесом»! І добре знав, що робить. І для чого!\nВ Букінгемський палац пару Чаушеску запросили, бо він купив ліцензію на побудову реактивного пасажирського літака ВАС-111. Мабуть, міг би купити таку ж в Радянському Союзі, на Ту-134, який був кращим і дешевшим за британський. Але ж тоді у світі просто кричали про західні «високі технології», от Чаушеску і купив їх. Спорудили літакобудівний завод, який випустив декілька «RomBAC-111», але прибутків Румунії той літак не приніс.\nЖак Ширак був просто вимушений дуже поважати Чаушеску, бо той купив заводи та ліцензії на випуск «сіреньких» легкових автомобілів «Рено-12» та «Сітроєн», а також двох типів вертольотів: «Пума» та «Алуетт». І автомобільні, і вертольотобудівні, машинобудівні та танкові заводи приносять Румунії величезну користь і сьогодні. Погляньте на чудові «Дакії», за якими черга навіть в Німеччині! І згадайте Ніколає Чаушеску, румуна в першу чергу.\nВ Японії румуни купували в борг електроніку та високоточні металообробні станки. Позичені гроші перетекли в інші країни, а простим румунам прийшлось несолодко.\nНаші танкобудівники повинні пишатися, бо саме радянський танк почали будувати в Румунії за ліцензією. Модернізують його і сьогодні, і це румунам добре вдається, модернізований танк дуже небезпечний.\nБурхливі події румунської кривавої революції відомі добре, їх можна навіть сприйняти за закономірні. Поспішність, з якою розстріляли подружню пару Чаушеску, викликає багато підозр. Тут можна тільки робити порівняння та догадуватись.\nВідомо, що лідери соціалістичних країн були проти «перебудови» та «гласності». Вони добре розуміли, до чого все це призведе. Опір Горбачову очолили Хонекер та Чаушеску. Лідер Румунії отримав найвищу нагороду ГДР. Їх підтримував чех Гусак. До речі, прості люди в соціалістичних країнах в своїй більшості не сприймали «перебудови». Одна чешка запитала мене на празькій вулиці: «Чи розуміє ваш мічений дурень, що він робить?»\nЩо було б, якби лідер Румунії втримав владу або залишився в живих? Не маючи зовнішніх боргів, Румунія повернулася б до нормального життя, нехай і з культом особи. Бурхливий розвиток економіки Китаю та Румунія, комуністична вітрина в Європі, на тлі дикого капіталізму в країнах колишнього соцтабору — хто б це міг допустити? Це не входило в плани «реформаторів», які вже підшукали найполум’янішому комуністу світу дружину-мільйонершу.\nХтось заздалегідь майстерно підготував і швидкий суд, і розстріл подружжя Чаушеску. А потім цькування дітей, які могли стати свідками. Не були їх діти неробами. Старший Валентин був ученим-атомником, вчився в Великобританії. Зоя мала вчену ступінь з математики, займалася системним аналізом, також вчилася за кордоном. Тільки наймолодшго Ніку не бачили з книгою в руках, і він повинен був стати на чолі партії. Правда, невідомо, скільки він протримався б на тому посту. З ним було просто — цероз печінки у в`язниці, лікування та швидка смерть у Відні, в найкращій клініці світу. Вміють люди працювати! Вміють!\nЄлена в свій час стала заступником прем’єр-міністра, а для цього треба було все-таки щось мати в голові. Якісь «діячі» (ви вже догадалися, які!), щоб дискредитувати Румунію, «організували» для неї вчену ступінь в університеті Іллінойса, а Єлена дуже дивувалася, бо не знала, де ж той Іллінойс? Все це не робить честі в першу чергу оточенню лідера.\nВтеча подружжя на вертольоті з Бухаресту та останні їх дні описані в подробицях. Було розповсюджено слух, що до втечі диктатора було вбито не менше 64 тисячі простих громадян. Угорський військовий аташе заявив, що таких жертв просто не могло бути, а лікарняна статистика говорить, що за час революційних подій в Румунії померло не більше тисячі людей, як завжди.\n25 грудня 1989 р., на Різдво, капітан елітного десантного полку Іонель Боеру, старший сержант Георгін Октавіан та Дорін-Маріан Цірлан надто поспішно, не чекаючи приходу фоторепортерів, прошили подружжя Чаушеску чергами з автоматів. Еліта!\n«Я подивився в його очі, і він знав, що йде вмирати!» Подружжя Чаушеску не здригнулося. Вони могли розповісти надто багато, і про багатьох!


Для аграріїв Херсонщини боротьба з мишами може закінчитися лавою підсудних – AgroNews\nДля аграріїв Херсонщини боротьба з мишами може закінчитися лавою підсудних\nНі, миші не зверталися із заявами про те, що їх труять. Але власники та орендарі земельних паїв часто-густо економили час та гроші: не сипали отруєну приманку до нірок за допомогою спеціальних совочків, а щедро розкидали її полями просто з тракторів. Потім те просочене хімікатами зерно їли сумирні птахи, а ними харчувалися хижі. У підсумку маємо понад дві тисячі загиблих огарів, крижнів, сірих журавлів, жовтоносих мартинів, граків, канюків та орланів. І 25 заяв до поліції про отруєння пернатих на території біосферного заповідника Асканія-Нова. Про це повідомляє Голос України, пише agronews.ua.\nУ Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області поінформували: тільки в Каховському районі перевірили 52 фермерські господарства. У частині з них виявили препарати з діючою речовиною бродіфакумом чи не менш отруйним фосфідом цинку, які в зоні сезонної міграції птахів однаково небезпечні як для гризунів, так і для самих птахів. Відповідно, власники отрути можуть сісти на лаву підсудних за звинуваченням у забрудненні або псуванні земель сільгосппризначення з тяжкими наслідками (частина 2 статті 239 КК України). А це — від двох до п’яти років позбавлення волі.\nТа найсуворіші вироки лише тоді матимуть належний виховний ефект, якщо поруч із фермерами місця на тій лаві займуть посадовці з колишнього Мінекології та Держпродспоживслужби, котрі давали дозвіл на ввезення в Україну небезпечних препаратів та не контролювали належним чином їх використання.\nЛише нині заговорили про те, що буферні зони заповідних земель, які використовуються для вирощування збіжжя, треба робити територіями, чистими від усілякої «агрохімії». Але науковці і такі ініціативи вважають лише півзаходами.\n“Буферна зона заповідника Асканія-Нова завширшки півтора кілометра. Але її очищення від хімікатів не буде ефективним: адже ті самі червонокнижні сірі журавлі літають годуватися за 40—45 кілометрів. Таку відстань і вони, і багато інших пернатих долають легко — для них це не відстань. Обмежувати використання токсичних препаратів треба в масштабах держави, а не в буферних зонах”, — твердо переконаний директор заповідника Віктор Гавриленко.\nУ заповіднику Асканія-Нова підрахували: збиток, завданий довкіллю через загибель отруєних птахів, уже перевищив сім мільйонів гривень. Але це ніщо порівняно з тими репутаційними втратами, яких уже зазнала і ще зазнає держава. Адже Україна підписала низку конвенцій та угод, зобов’язавшись охороняти дику природу, рідкісних птахів та тварин.\n«Екоцид» на Херсонщині — прямий доказ того, що ці зобов’язання перед міжнародним співтовариством не виконують. І вибір у нас насправді дуже обмежений: або потрапити під санкції, або змінювати вітчизняне законодавство так, щоб воно стало надійною системою захисту живого. А не було мертвою паперотворчістю «про людське око».\nНагадаємо, що в радіусі 40 км від «Асканії-Нова» введена тимчасова заборона на використання бродіфакуму.


І на фініші турніру до річниці ЧНУ 2017 не обійшлось без несподіванок (фото) | SportBuk.com\nАвтор Георгій Мазурашу\t Опубліковано Жов 9, 2017\nТурнір з волейболу серед жіночих команд, присвячений 142-ій річниці Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича, увінчався перемогою гостей з Івано-Франківська (Прикарпатський національний університет).\nПроте заключного дня, 8.10.17, не обійшлось без несподіванок, найбільша з яких – поразка «іменинниць» від Деражнянської ДЮСШ (Хмельницька обл.). Утім, на підсумкове турнірне становище лідерів цей результат в принципі не вплинув. Хіба що команда з Деражні піднялась з 5-го на 4 місце.\nПНУ – ЧОДЮСШ – 2:1\nЧНУ – ДДЮСШ – 1:2\nЧТЕІ – БДМУ – 3:0\nІнші результати, фото, відео дивіться тут:\nТурнірне становище: 1 Прикарпатський національний університет – 12 очок. 2 ЧТЕІ КНТЕУ – 11. 3 Чернівецький національний університет – 9. 4 Деражнянська ДЮСШ – 7. 5 Чернівецька обласна ДЮСШ – 6. 6 Буковинський державний медичний університет – 0.\nКрім традиційних командних нагород, організатори вручили і індивідуальні призи. Кращі гравці: Ольга Батієвська (ЧТЕІ КНТЕУ), Таїсія Полич (ЧНУ), Наталія Городчук (ПНУ), Ольга Мельник (ДДЮСШ). Призи глядацьких симпатій отримали: Софія Кінащук (ЧОДЮСШ), Тетяна Палькевич (ЧНУ), Ірина Чорна (ДДЮСШ) та Крістіна Гущак (БДМУ).


Графітова шуба з натурального хутра норки Sagafurs - купити в Україні недорого від виробника ТМ «LEAsa»\nГрафітова шуба з натурального хутра норки Sagafurs\nВід 6 269.40 ₴/місІнформація про умови кредиту\nГрафітова шуба з натурального хутра норки Sagafurs - це відмінне поєднання стриманості кольору і класичної розкоші норкового хутра. Це є відмінним рішенням, оскільки звичний всім чорний або коричневий колір вже набувають певної буденністі, а я яскраві кольори не підходять для ділового стилю. Тому сірий варіант є універсальним та базовим.\nПридбавши таку шубку Ви завжди будете оточені теплом цього хутра і увагою людей навколо, оскільки вони не зможуть не помітити вишуканості Вашого образу і почуття смаку.\nДовжина шубки - приблизно 70 см, що є оптимальним під час прохолодних українських зим. Комір зроблений у вигляді стійки, а поперечне розташування шкурок прикрашає цю модель.


Європейський театр Другої світової війни — Вікіпедія\nЄвропе́йський теа́тр Дру́гої світово́ї війни́ (1939–1945) — основний геополітичний театр війни, що протягом 6 років був головним осередком воєнних дій за часів Другої світової війни на території континенту Європа та прилеглій акваторії морів та Атлантичного океану.\nЗагальний стан на Європейському театрі війни протягом світового конфлікту. 1939—1945\n1 вересня 1939 — 8 травня 1945\nРішуча перемога союзників\nРозгром фашистської Італії\nРозгром нацистської Німеччини\nЗародження «Залізної завіси» й початок Холодної війни\nПоділ Німеччини між союзниками\nСтворення нових держав на континенті\nРадянський Союз[Прим. 2]\nКолишні країни Осі:\nКоролівство Італія[Прим. 3]\nКоролівство Угорщина[Прим. 5]\nКоролівство Італія[Прим. 6]\nРежим Віші[Прим. 7]\nРадянський Союз (1939—1941)[Прим. 8]\nФранкістська Іспанія (1941—1944)\nВінстон Черчилль[Прим. 9]\nБіллем Вайн Пріор\nВіктор ван Стрідонк\nБорис Шапошников †\nЕнвер Ходжа Адольф Гітлер †\nЕрвін Роммель †\nБеніто Муссоліні †\nКарл Леннарт Еш\nТериторіально Європейський театр Другої світової війни охоплював гігантську територію європейського континенту та умовно поділявся на 3 основних театри воєнних дій: Східноєвропейський, Західноєвропейський та Середземноморський театри воєнних дій.\n2.1 Польська кампанія\n2.2 Дивна війна та Атлантика\n2.3 Радянсько-фінська війна\n2.4 Балтійські країни\n2.5 Кампанія в Північній Європі\n2.6 Західний фронт (1940)\n2.8 Приєднання Бессарабії та Північної Буковини до СРСР\n3 Другий етап війни (червень 1941 — листопад 1942 року)\n3.1 Напад на СРСР\n3.1.1 Операція «Барбаросса»\n3.1.2 Зима 1941—1942\n3.2 Німецький наступ на півдні\n4 Третій етап війни (листопад 1942 — грудень 1943 року)\n4.1 Перелом у війні\n4.2 Італійський фронт\n5 Четвертий етап війни (січень 1944 — травень 1945 року)\n5.1 Східний фронт\n5.2 Італійський фронт\n5.3 Західний фронт\n5.4 Капітуляція Німеччини\n6 Бойові дії після капітуляції Третього Рейху\nДокладніше: Події перед Другою світовою війною в Європі, Причини Другої світової війни та Західна зрада\nВелика війна, найкривавішій збройний конфлікт в історії людства на тої час, завершився колосальними жертвами й призвів до встановлення в Європі Версальської системи міжнародних відносин. Однак, Версальсько-Вашингтонська система, що встановила «несправедливі», з погляду деяких країн, кордони (серед іншого — недостатнє врахування етнічного принципу), спровокувало незадоволення усталеним порядком; основну роль тут грали Німеччина і Італія, готові до спільної співпраці з метою перегляду підсумків війни.\nВерсальський договір, який офіційно визнавав лише Німецьку імперію винною за розпалювання Першої світової війни, став нищівним ударом для Німеччини. Жодна країна після світової війни не виявилась у настільки жалюгідному становищі, як Німеччина. Після Версальського мирного договору Німеччина була принижена і ображена. Імперія, яка мала до війни 540,8 тис. км2 території, втратила 13,44 % основної території (де проживало 9,5 % населення Другого Рейху) і 100 % колоній.\nПоложення, в якому опинилася Німеччина після Першої світової війни і настільки принизливі умови миру, серед яких колосальні суми репатріації країнам-переможцям, не могли не викликати зростання радикальних настроїв у суспільстві. Не сприяла їхньому викорененню й Веймарська республіка, що виникла на руїнах Другого Рейху. Нова форма правління не могла вирішити старих проблем.\n30 січня 1933 року після приходу до влади нацистів на чолі з А. Гітлером Третій Рейх починає ігнорувати усі обмеження Версальського договору, оголошує про відновлення загальної військової повинності, тобто про створення постійної армії рейху — вермахту, разом з люфтваффе, швидко нарощує виробництво озброєнь і військової техніки.\nУ 1930-ті роки Італія провадила не менш агресивну зовнішню політику. 3 жовтня 1935 року вона вторглась до Ефіопії і до травня 1936 року повністю її окупувала. В липні 1936 року проголошено Італійську імперію. Погіршення відносин із західними державами штовхає Королівство Італія на зближення з Третім Рейхом. У січні 1936 року Муссоліні дає принципову згоду на анексію німцями Австрійської Республіки. 7 березня 1936 року німецькі війська увійшли до Рейнської демілітаризованої зони. 25 листопада 1936 року Третій Рейх і Японська імперія ухвалили Антикомінтернівський пакт про спільну боротьбу з комунізмом, до якого 6 листопада 1937 року приєдналось Королівство Італія.\nУ 1938—1939 роки нацистською Німеччиною був створений плацдарм для майбутньої війни: в березні 1938 року був здійснений аншлюс Австрії, у вересні 1938 — березні 1939 року до Німеччини були приєднані Чехія і Клайпедський край. До 1939 року відбулось оформлення двох військово-політичних блоків великих держав, в яких Велика Британія і Франція протистояли Німеччині і Італії, до яких тяжіла Японія. СРСР і США займали вичікуючу позицію, розраховуючи використати війну між цими блоками у своїх інтересах.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1939\nДокладніше: Польська кампанія (1939), Вторгнення СРСР до Польщі та Радянсько-німецькі відносини до 1941 року\n23 серпня 1939 у Москві народним комісаром закордонних справ СРСР Молотовим та міністром закордонних справ Німеччини фон Ріббентропом було підписано договір про ненапад. Секретним додатковим протоколом визначались сфери взаємних інтересів обох держав у Східній Європі.\n1 вересня 1939 року Третій Рейх та Словацька республіка розпочали військову операцію проти Польської Республіки — цей день вважається початком Другої світової війни у світі та на Європейському континенті.\n3 вересня 1939 року Велика Британія і Французька Республіка у відповідності до попередніх домовленостей з урядом Польщі оголосили війну Третьому Рейху; з локального конфлікту між Німеччиною та Польською Республікою війна переросла у світову. 17 вересня у конфлікт втрутився Радянський Союз. Червона армія грубо порушивши Договір про ненапад, без оголошення війни, перейшла кордон Польської Республіки і розпочала бойові дії проти польської армії.\nРезультатом кампанії став розгром польських збройних сил, евакуація польського уряду і залишків його армії за кордон. Відповідно до секретного доповнення до Договору про ненапад між Німеччиною і Радянським Союзом територію Польщі поділено між Третім Рейхом та СРСР, а також Словацькою Республікою і Литвою.\nДивна війна та АтлантикаРедагувати\nДокладніше: Дивна війна, Саарська битва та Битва за Атлантику (1939—1945)\nЗ вересня 1939 по квітень 1940 року Велика Британія та Французька Республіка вели пасивну війну без жодних спроб наступу, тому цей етап війни отримав назву «Сидяча» або «Дивна війна». Лише на першій фазі воєнних дій, французька армія, вжила спробу наступати. Просунувшись до 12 вересня в глибину німецької території на десяток кілометрів на фронті протяжністю близько 25 км, французи отримали наказ припинити наступ «зважаючи на швидкій перебіг подій у Польщі», а через тиждень почали відводити війська назад. Активні бойові дії відбувалися лише на морських комунікаціях в Атлантичному океані та прибережних морях.\nДокладніше: Радянсько-фінська війна (1939—1940) та Майнільський інцидент\n26 листопада 1939 року, після відмови фінського уряду від радянських пропозицій про зміну кордонів у Карелії і передачу військово-морської бази Ханко, Радянський Союз інсценував провокаційний обстріл своєї території поблизу фінсько-радянського кордону. Скориставшись цим, як приводом до початку агресії, 28 листопада 1939 року СРСР розірвав дипломатичні стосунки з Фінляндією, а 30 листопада чотири армії СРСР чисельністю 540 тисяч чоловіків без оголошення війни напали на сусідню державу. Це стало причиною визнання Лігою Націй Радянського Союзу агресором і виключення його зі свого складу.\nПротягом 105 днів на фронті від Балтійського до Баренцового моря точилися запеклі бої між величезною армією Рад та невеликою фінською армією. Оборона Фінляндії здійснювалася дисциплінованими, грамотно керованими та мотивованими солдатами, що звикли до місцевих кліматичних і погодних умов, і застосовували тактику, цим умовам відповідну. Радянський же наступ був спланований без урахування характеру місцевості, погодних умов і відповідних проблем постачання. Маючи більш ніж 4-кратну перевагу в живій силі й більш ніж у 100 разів у танках, Червона армія воювала вкрай неефективно і зазнала набагато більших втрат, ніж фінська армія. Червона армія втратила за різними оцінками від 422 до 722 тисяч убитими, пораненими, обмороженими й полоненими, 17 тис. осіб зникли безвісти. Втрати СРСР становили до 40 % бойового складу задіяних частин і суттєво переважали втрати фінської сторони (понад 70 000 чоловіків). Війна завершилася підписанням Московського мирного договору, що зафіксував відторгнення від Фінляндії значної частини її території. До складу СРСР увійшли весь Карельський перешийок із м. Виборгом, Виборзька затока з островами, західне і північне узбережжя Ладозького озера. Фінляндія поступилася СРСР півостровом Рибальським та Середній на півночі, частиною Лапландії (Салла-Куусамо). Загалом СРСР відторгнув у сусідньої країни за результатами війни майже 40 тисяч км² фінських територій\nНаслідки «Зимової війни» стали однією з причин зближення Фінляндії з нацистською Німеччиною; крім цього, аналіз дій Червоної армії у боях значно вплинув на керівництво Третім Рейхом стосовно планів нападу на СРСР.\nДокладніше: Окупація балтійських країн та Радянська окупація балтійських країн (1940)\nУ вересні-жовтні 1939, радянський уряд добився від невеликих балтійських держав договорів про взаємодопомогу, які надали СРСР право на розміщення там військових баз. Після вторгнення Червоної армії влітку 1940, радянська влада змусила уряди Балтійських країн піти у відставку. Під радянською окупацією було створено нові маріонеткові комуністичні уряди, новообрані «народні збори» ухвалили резолюції з проханням включення їхніх країн до складу Радянського Союзу.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1940\nКампанія в Північній ЄвропіРедагувати\nДокладніше: Операція «Везерюбунг», Норвезька кампанія та Данська операція\nЗранку 9 квітня 1940 року німецькі війська силами двох дивізій та однієї бригади розпочали вторгнення на територію нейтрального Данського королівства[Прим. 10]. Перше ударне угруповання швидко встановило контроль над Ютландією, друге — над Зеландією. Одночасно парашутисти захопили стратегічно важливі аеродроми і острів Борнгольм. Тим часом з теплохода, що увійшов у порт Копенгагена висадилися німецькі солдати, які обложили цитадель міста та захопили всі головні мости і аеродроми країни. Король Кристіан X під загрозою бомбардування житлових кварталів був змушений підписати капітуляцію і наказав армії скласти зброю. В результаті за одну добу німецька армія зайняла безперешкодно всі найбільші данські міста, втративши вбитими всього двох військовиків.\nОдночасно, рано вранці 9 квітня німці висадили морські та повітряні десанти в 7 найбільших норвезьких портах: Осло, Арендал, Крістіансанн, Ставангер, Берген, Тронгейм і Нарвік. Завдяки опору норвежцям вдалося в деяких місцях затримати висадку німецьких військ і евакуювати зі столиці королівську сім'ю, уряд, членів парламенту і золотий запас країни та в такій спосіб зірвати план вермахту змусити короля підписати капітуляцію. До 22 квітня, долаючи опір норвезьких військ, вермахт зайняли більшу частину Південної Норвегії.\n10 квітня біля Нарвіка стався перший морський бій між силами британського флоту, що підійшли, та німецькими есмінцями. Британцям вдалося потопити або пошкодити німецькі кораблі біля Нарвіка, тим самим відрізавши, що діяли в місті частини 2-ї та 3-ї гірських дивізій. У наслідок цього німцям не вдалося в перші дні кампанії розвинути наступ на півночі країни.\nЗ 13 квітня в районі Нарвіка розпочалися бої, які точилися з перемінним успіхом до кінця травня 1940 року. До 12 травня союзники після тривалих боїв зайняли північну частину Нарвіка, а 28 травня звільнили все місто і змусили німців відійти до Вестфіорду. Однак важке становище союзників у Франції змусило їх 3-8 червня евакуювати всі свої війська з Норвегії. Разом з ними евакуювалися норвезькі король і уряд. 2 червня здалися останні норвезькі війська, що діяли в Центральній Норвегії, а 10 червня — у Північній Норвегії. До 16 червня німці зайняли всю територію Норвегії.\nПісля окупації Данії британські війська, щоб не допустити вторгнення Німеччини в данські неконтинентальні володіння, окупували її заморські території, що мали важливе стратегічне значення — Фарерські острови, Ісландію та Гренландію[en].\nТаким чином з усіх країн Північної Європи лише Швеції вдалося зберегти нейтралітет та залишатися у цьому статусі до кінця війни.\nЗахідний фронт (1940)Редагувати\nДокладніше: Голландська операція (1940), Бельгійська кампанія (1940), Окупація Люксембургу (1940) та Французька кампанія (1940)\n10 травня 1940 німецький вермахт одночасно розпочав вторгнення на територію нейтральних Люксембургу, Нідерландів та Бельгії за планом операції «Гельб». Одночасно німецькі війська розпочали наступ по всій лінії Мажино, намагаючись обійти французькі позиції з флангів. Після блискавичного розгрому голландської, бельгійської та люксембурзької армій, основний удар армії Гітлера обернувся проти французьких військ, яких підтримував Британський експедиційний корпус. Німецькі полчища прорвавшись крізь гірсько-лісисту місцевість Арденн, яку французи вважали непрохідною для танкових з'єднань Гітлера, глибоким фланговим маневром вийшли в тил ударному угрупованню союзних військ. Через територію Бельгії, обійшовши лінію Мажино з півночі, німецькі війська захопили майже всю Францію. Рештки англо-французької армії були витіснені в район Дюнкерка, звідки вони поспіхом евакуювалися до Великої Британії.\n10 червня у конфлікт в Європі вступила Італія, яка оголосила війну як Франції, так і Великій Британії, однак спроба наступу на півдні Франції не мала значного успіху для італійців.\n22 червня 1940 року Франція змушена була підписати ганебну капітуляцію у відомому з 1918 року вагончику у Комп'єні. Переможена Франція поділялася на дві частини: північна та західна (приморська) переходили під повний контроль німецької військової адміністрації, південна залишалась під владою колабораціоністського французького уряду, що розташувався у Віші.\nДокладніше: Битва за Британію, План «Зеельове», Бліц (бомбардування) та Німецька окупація Нормандських островів (1940—1945)\nПісля розгрому союзників на континенті єдиним противником А.Гітлера на той час залишилася Велика Британія. Єдиною британською територією, що була окупована німецькими військами, стали Нормандські острови.\nПочинаючи з липня 1940 року німецьке Люфтваффе розпочало масштабну стратегічну повітряну операцію, намагаючись здобути перевагу в повітрі, знищити британські ПС, зруйнувати промисловість та інфраструктуру країни, деморалізувати населення і в такій спосіб примусити Велику Британію капітулювати або укласти мир. Битва за Британію стала першою військовою кампанією, в якій брали участь виключно Повітряні сили та Війська протиповітряної оборони.\nНездатність авіації Г.Герінга виконати визначені перед початком кампанії завдання вважається першою поразкою Третього Рейху у Другій світовій війні і однією з її поворотних точок. Через неспроможність нацистів здобути перевагу в повітрі, запланована операція «Зеельове» — вторгнення в Британію з моря і повітря — була скасована.\nПісля нищівного розгрому союзних армій у Північній та Західній Європі епіцентр воєнних дій на континенті перемістився на Балканський півострів. Спочатку СРСР окупував частину сусідньої держави, а незабаром італійсько-болгарсько-німецькі війська завдали поразки та окупували Югославію й Грецію.\nПриєднання Бессарабії та Північної Буковини до СРСРРедагувати\nДокладніше: Приєднання Бессарабії та Північної Буковини до СРСР\n28 червня — 3 липня 1940 року Червона армія провела військову операцію з примусової передачі Королівством Румунія Бессарабії та Північної Буковини до складу СРСР, в результаті захоплено територію Бессарабії (44 000 км² з населенням 3,2 млн чол.), Північної Буковини (6 000 км² з населенням 500 000 чол.) та регіон Герца (304 км² з населенням 25 000 чол.).\nЄвропейський театр Другої світової війни. Перша половина 1941\nДокладніше: Битва на Середземному морі (1940—1943), Балканська кампанія (Друга світова війна), Італо-грецька війна, Операція «Ауфмарш 25» та Операція «Маріта»\n7 квітня 1939 року в наслідування німецької акції у Чехословаччині, Б.Муссоліні напав та анексував Королівство Албанія. 28 жовтня 1940 року він віддав наказ своїм військам зосередитися в Південній Албанії і почати наступ на Грецію, сподіваючись на швидкоплинний військовий успіх, розгром грецької армії й зміцнення впливу Італії у Південно-Східній Європі. Але, починаючи наступ, Муссоліні не врахував ні здатності грецького народу до опору, ні силу його армії. Спочатку італійцям вдалося захопити частину грецької території, проте до 8 листопада їх наступ було зупинено, а 14 листопада грецька армія перейшла в контрнаступ, і повністю звільнила територію країни та навіть увірвалась до окупованого Албанського королівства.\nСитуація для Італії стала загрозливою й на допомогу союзнику по Осі прийшли війська вермахту. 6 квітня 1941 року, після масованого бомбардування Третій Рейх та Королівство Угорщина вторглися до Королівства Югославія. Одночасно італійські війська за підтримки німців розпочали черговий наступ на грецькому напрямку. До 8 квітня збройні сили Королівства Югославія розділені на кілька частин і фактично перестають існувати як єдине ціле. 9 квітня німецькі війська, пройшовши через югославську територію, вийшли до північних кордонів Грецького королівства. Грецька оборонна лінія Метаксаса витримала перший натиск німців, але була обійдена німцями через територію Югославії у фланг грецьким силам, що перебували на кордоні Албанії, й змусили капітулювати грецьку Східно-Македонську армію.\n10 квітня німці захопили Загреб, 13 квітня — Белград, а 16 квітня німецькі війська опанували Сараєво. 17 квітня югославська армія капітулювала.\nПісля розгрому Югославії німці та італійці перекинули всі сили до Королівства Греція й після нетривалих боїв 20 квітня капітулювала Епірська армія. Після чого командування союзних військ ухвалило рішення про евакуацію своїх сил. 23 квітня Г.Цолакоглу підписав акт про загальну капітуляцію грецьких збройних сил. 24 квітня король Георг II разом з урядом втік на Крит, а 27 квітня німці захопили Афіни.\n20 травня розпочалась висадка німецького повітряного десанту на Криті, який незважаючи на запеклу оборону, британські війська змушені були до 31 травня залишити. До 2 червня острів повністю окупований. Зважаючи на великі втрати німецьких парашутистів, Гітлер відмовляється від планів проведення подальших десантних операцій із захоплення Кіпру та Суецького каналу.\nВнаслідок вторгнення Югославія розчленована. Третій Рейх анексував північну Словенію, Королівство Угорщина — західну Воєводину, Болгарське царство — Вардарську Македонію, Королівство Італія — південну Словенію, частину узбережжя Далмації, Чорногорію та Косово. Хорватія оголошена незалежною державою під італо-німецьким протекторатом. У Сербії створено колаборантський уряд Недича.\nЄвропейський театр Другої світової війни напередодні німецько-радянської війни\nПерший період Другої світової війни на Європейському континенті завершився блискавичною перемогою країн Осі. Усі країни Європи крім Великої Британії були або завойовані, або підтримували режими А.Гітлера й Б.Муссоліні, одиниці — Швеція та Швейцарія — дотримувались нейтралітету. Пали Польща, Норвегія, Данія, Люксембург, Бельгія, Нідерланди, Франція, Албанія, Югославія та Греція. Радянський Союз повернув собі втрачені імперські землі в Естонії, Латвії, Литві та Бессарабії, окупував понад 50 % території Польщі.\nЗа станом на 22 червня 1941 року нацистська Німеччина зі своїми союзниками опинилась віч-на-віч проти СРСР. На Британських островах, захищена протокою Ла-Манш, судорожно билась метрополія Британської імперії.\nДругий етап війни (червень 1941 — листопад 1942 року)Редагувати\nНапад на СРСРРедагувати\nДокладніше: Німецько-радянська війна, Операція «Барбаросса», Блокада Ленінграда та Битва за Москву\n22 червня 1941 року рано вранці Третій Рейх за підтримки своїх союзників — Королівств Італія, Угорщина, Румунія та Словацької республіки — раптово і без оголошення війни напала на СРСР, розпочавши німецько-радянську війну.\nНімецькі війська завдали потужного раптового удару по всьому західному радянському кордону трьома групами армій: «Північ», «Центр» та «Південь». 23 — 25 червня радянські фронти намагаються завдати контрудари, проте зазнають невдачі.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Червень 1941\nЄвропейський театр Другої світової війни. Липень 1941\n22 червня о 6.05 ранку радянські літаки бомбардували фінські панцерники берегової оборони, транспортні судна. О 7.55 почали діяти батареї радянської артилерії на острові Ханко. В Петсамо по одному из суден вівся артилерійський вогонь через державний кордон. 25 червня радянські літаки бомбардували фінські аеродроми, цього ж дня Фінляндія оголошує війну СРСР. Фінські війська переходять у контрнаступ і незабаром повертають собі Карельський перешийок, раніше захоплений Радянським Союзом, не перетинаючи старий фінсько-радянський кордон на Карельському перешийку. 29 червня німецькі та фінські війська проводять наступ у Заполяр'ї, Але просування вглиб радянської території зупинено.\nДо кінця першої декади липня німецькі війська захопили Литовську РСР, Латвійську РСР, Естонську РСР, Молдавську РСР, Білоруську РСР та значну частину Української РСР. Основні сили радянського Західного фронту розгромлені в Білостоцько-Мінській битві.\nРадянський Південно-Західний фронт також зазнав поразки і був відкинутий від кордону, але провальний контрудар радянських мехкорпусів не дозволив німецьким військам здійснити глибокий прорив і захопити Київ.\n10 липня 1941 року група армій «Центр» розпочала новий наступ на центральній ділянці радянсько-німецького фронту, і вже 16 липня захопила Смоленськ та оточила основні сили відновленого радянського Західного фронту. На хвилі цього успіху, а також враховуючи необхідність підтримати наступ на Ленінград і Київ, 19 липня Гітлер, незважаючи на заперечення армійського командування, наказав перенести напрямок головного удару з московського напрямку на південний (Київ, Донбас) і північний (Ленінград). Відповідно до цього рішення танкові групи, що наступали на Москву, вивели зі складу групи «Центр» і спрямували на південь (2-га танкова група) і на північ (3-тя танкова група). Наступ на Москву мали продовжити піхотні дивізії групи армій «Центр», але бої в районі Смоленська тривали, і 30 липня група армій «Центр» отримала наказ перейти до оборони. Таким чином, наступ на Москву було відкладено.\n8 — 9 серпня група армій «Північ» відновила наступ на Ленінград. Фронт радянських військ розділено, вони змушені відходити різними напрямками до Таллінна та Ленінграда. 8 вересня, із захопленням Шліссельбурга, німецькі війська взяли Ленінград у кільце.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Серпень 1941\n6 вересня Гітлер своїм наказом зупинив наступ групи військ «Північ» на Ленінград, і віддав наказ фельдмаршалу Леебу віддати всі танки і значну частину військ, щоб «якомога швидше» розпочати наступ на Москву. 16 жовтня, відмовившись від штурму Ленінграда, група армій «Північ» продовжила наступ на Тихвинському напрямку, з наміром з'єднатися з фінськими військами східніше Ленінграда, однак контрудар радянських військ під Тихвином зірвав ці плани.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Вересень 1941\nНа початку серпня на південному фланзі фронту війська групи армій «Південь» відрізали від Дніпра та оточили під Уманню дві радянські армії. Однак захопити Київ їм знову не вдалося. Тільки після повороту військ південного флангу групи армій «Центр» (2-ї армії і 2-ї танкової групи) на південь становище радянського Південно-Західного фронту різко погіршилося. Німецька 2-га танкова група, відбивши контрудар Брянського фронту, форсувала Десну та 15 вересня з'єдналась з 1-ю танковою групою, що наступала з Кременчуцького плацдарму. Внаслідок боїв на сході від Києва радянський Південно-Західний фронт був повністю розгромлений.\nКатастрофа під Києвом відкрила німцям шлях на південь. 5 жовтня 1-ша танкова група вийшла до Азовського моря у Мелітополі, відрізавши війська Південного фронту. У жовтні 1941 року німецькі війська захопили майже весь Кримський півострів, крім Севастополя, який опинився в облозі. Німецькі війська продовжили наступ на Донбас та Ростов. 24 жовтня захоплено Харків, до кінця жовтня зайнято основні міста Донбасу. 17 жовтня захоплено Таганрог. 21 листопада 1-ша танкова армія увійшла в Ростов-на-Дону, досягнувши цілей плану «Барбаросса» на півдні. Однак 29 листопада радянські війська вибили німців з Ростова, і до літа 1942 лінія фронту на півдні стабілізувався по рубежу річки Міус.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Жовтень 1941\nЄвропейський театр Другої світової війни. Листопад 1941\nДокладніше: Московська наступальна операція (1941), Ржевська битва та Дем'янська операція (1942)\n5 грудня 1941 року Калінінський, Західний та Південно-Західний фронти перейшли в контрнаступ. Успішне просування радянських військ змусило німецький вермахт перейти до оборони по всій лінії фронту. До початку 1942 року німці відкинуті на 100—250 км на захід. Поразка під Москвою стала першою великою поразкою вермахту в цій війні.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Грудень 1941\nУспіх радянських військ під Москвою спонукав радянське командування перейти в широкомасштабний наступ. 8 січня 1942 року сили Калінінського, Західного та Північно-Західного фронту переходять у наступ проти німецької групи армій «Центр». Їм не вдалося виконати визначеного завдання, і після кількох спроб, до середини квітня, зазнавши великих втрат, довелося припинити наступ та перейти до оборони. Німці зберегли Ржевсько-Вяземський плацдарм, який становив небезпеку для Москви.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Січень 1942\nНа північному фланзі спроби Волховського та Ленінградського фронтів деблокувати Ленінград також не увінчалися успіхом і призвели до оточення в березні 1942 року частини сил Волховського фронту.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Липень 1942\nЄвропейський театр Другої світової війни. Жовтень 1942\nНімецький наступ на півдніРедагувати\nДокладніше: Харківська операція (1942), Операція «Блау», Сталінградська битва та Битва за Кавказ (1942—1943)\n12 травня 1942 року радянські війська розпочали наступ під Харковом, який швидко закінчився провалом. Німецькі війська зуміли відбити удар, оточити його основне ударне угруповання та майже повністю розгромити Червону армію південніше Харкова. Після нетривалої передишки вермахт перейшов у стратегічний наступ на південному фланзі німецько-радянського фронту. Також нищівної поразки зазнали радянські війська у Криму. 9 місяців радянські моряки утримували Севастополь, і до 4 липня 1942 року залишки радянських військ евакуювалися в Новоросійськ. У підсумку оборона радянських військ на південній ділянці виявилася ослабленою. Користуючись цим, німецьке командування розпочало стратегічний наступ на двох напрямках: на Сталінград та на Кавказ.\nПісля запеклих боїв під Воронежем та на Донбасі німецьким військам групи армій «B» вдалося прорватися до Дону. В середині липня почалася Сталінградська битва, у якій радянським військам з великими втратами вдалося скувати ударне угруповання противника.\n23 липня група армій «A», що наступала на Кавказ, здобула Ростов-на-Дону і продовжила наступ на Кубань. 12 серпня здобуто Краснодар. Однак у боях у передгір'ях Кавказу та під Новоросійськом радянським військам вдалося зупинити противника.\nТим часом на центральній ділянці радянське командування розпочало велику наступальну операцію з розгрому Ржевсько-Сичевського угруповання противника (9-ї армії групи армій «Центр»). Однак здійснена з 30 липня до кінця вересня Перша Ржевсько-Сичовська операція не увінчалася успіхом.\nУ листопаді, після трьох місяців кривавої битви німецькі війська нарешті досягли берегів Волги у центрі Сталінграда, захопивши 90 % міста, і розділити радянські війська, що залишилися, у двох невеликих котлах. Бойові дії тривали, але ситуація перетворилась на складну для військ вермахту, які були дуже обмежені в маневрі та в засобах постачання.\nЄвропейський театр Другої світової війни. Грудень 1942\nДругий період війни в Європі ознаменувався перенесенням центру тяжіння основних воєнних дій на Східний фронт. Мільйонні армії билися на безмежних просторах Північної, Південно-Східної та Східної Європи від Мурманська до передгір'я Кавказу. Протягом 17 місяців радянські та німецькі війська змагались у чисельних битвах, де вочевидь переважав гітлерівський вермахт.\nАле вперше з початку війни в Європі німецький план війни під назвою «Барбаросса», заснований на ідеї «блискавичної війни», не був реалізований повною мірою. Бліцкриг, за розрахунками нацистського керівництва, мав зайняти 8-10 тижнів до початку зими й передбачав швидке просування танкових з'єднань, оточення й знищення радянських сухопутних військ у західних районах СРСР. Кінцева мета операції: вихід на лінію Астрахань — Архангельськ. Уральську промисловість передбачалось «паралізувати за допомогою авіації». На 19 листопада 1942 року німецькому вермахту вдалося вийти на визначений рубіж лише на нікчемній ділянці в Сталінграді.\nНа території окупованої Європи значних дій не відбувалося, лише на Балканському півострові активно діяли югославські партизани, відкривши ще один, фронт війни проти нацистських та фашистських загарбників, що вдерлися на їхню землю.\nТретій етап війни (листопад 1942 — грудень 1943 року)Редагувати\nПерелом у війніРедагувати\nДокладніше: Сталінградська битва, Ржевська битва, Воронезько-Харківська операція, Битва на Курській дузі та Битва за Дніпро\n19 листопада 1942 року радянські війська перейшли в контрнаступ під Сталінградом. Силами Південно-Західного, Сталінградського, Донського фронтів було оточено 330-тисячне угруповання німецьких військ, 2 лютого 1943 року залишки оточеного угруповання капітулювали. В полон потрапило все його командування — 24 генерали на чолі з фельдмаршалом Паулюсом. У Німеччині було проголошено триденний траур.\nВодночас, спроба радянського наступу на центральній ділянці радянсько-німецького фронту 25 листопада — 20 грудня 1942 року закінчилася невдало.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 липня 1943\nЗ початку нового 1943 року Радянський Союз розпочав чисельні спроби переломити хід боїв на свою користь. Так, 12 січня 1943 року внаслідок наступу Червоної Армії прорвано кільце блокади навколо Ленінграда, яка тривала з 8 вересня 1941 року по 27 січня 1944 року — 872 доби.\nВпродовж зимового наступу Червоної армії визволена від нацистських окупантів велика частина південної Росії, Північний Кавказ, Кубань, а також частка східної України. У наслідок боїв у центрі радянсько-німецького фронту утворився виступ завглибшки до 150 і шириною до 200 кілометрів, обернений на захід (так звана «Курська дуга»). Німецьке командування вирішило здійснити стратегічну операцію на Курському виступі. Для цього розроблено і у квітні 1943 року затверджено військову операцію під кодовою назвою «Цитадель». Маючи дані про підготовку німецьких військ до наступу, Ставка Верховного Головнокомандування вирішила тимчасово перейти до оборони на Курській дузі і в ході оборонної битви знекровити ударні угрупування ворога і цим створити сприятливі умови для переходу радянських військ у контрнаступ, а потім у загальний стратегічний наступ.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 жовтня 1943\nУ період з 5 липня до 23 серпня тривала масштабна Курська битва, в ході якої вперше в літній кампанії Червоною армією було завдано велику поразку військам вермахту. Загалом було знищено 30 німецьких дивізій, зокрема 7 танкових (серед яких елітні дивізії військ СС «Лейбштандарт СС Адольф Гітлер», «Мертва Голова», «Рейх», «Вікінг»). Почався відступ німецьких військ по всій лінії фронту — їм доводиться залишити Орел, Бєлгород, Брянськ, Смоленськ, Новоросійськ. Почалися бої за Білоруську РСР і Українську РСР. У битві за Дніпро Червона армія завдала Третьому Рейху чергової поразки, повністю звільнивши Лівобережну Україну та визволивши столицю України — місто Київ.\nДокладніше: Італійська кампанія (1943—1945), Сицилійська операція, Висадка союзників в Італії та Капітуляція Італії\n10 липня 1943 року союзники, після розгрому німецько-італійського угруповання на півночі Тунісу, висадилися в Сицилії. Італійські війська здалися майже без бою, а опір союзникам чинив німецький 14-й танковий корпус. 22 липня американські війська захопили місто Палермо, і німці відступили на північний схід острова до Мессинської протоки. До 17 серпня німецькі частини, втративши всю бронетехніку і важке озброєння, переправилися на Апеннінський півострів. Одночасно з висадкою на Сицилії сили «Вільної Франції» висадилися на Корсиці (операція «Везувій»). Поразка італійської армії значно погіршила становище в країні. Зросло невдоволення режимом Муссоліні. Король Віктор Емануїл III вирішив заарештувати Муссоліні і поставити на чолі країни уряд маршала П'єтро Бадольо.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 листопада 1943\nУ вересні 1943 року британо-американські війська висадилися на півдні Апеннінського півострова. Бадольо підписав з ними перемир'я і оголосив про вихід Італії з війни. Однак, скориставшись розгубленістю союзників, Гітлер звільнив Муссоліні, і на півночі країни було створено маріонеткову державу Італійська соціальна республіка.\nВосени 1943 року англо-американські війська просувалися на північ. 1 жовтня союзники та італійські партизани звільнили Неаполь, до 15 листопада союзники прорвали оборону німців на річці Вольтурно і форсували її. До січня 1944 року союзники досягли німецьких укріплень «Зимової лінії» біля Монте-Кассіно і річки Гарільяно.\nНа третьому етапі воєнних дій в Європі основні дій продовжували відбуватися на Східному фронті. У цей період відбулися масштабні битви під Сталінградом, на Північному Кавказі, на Курській дузі. Відтепер і до кінця війни нацистська Німеччина вимушена була тільки оборонятися. Військова майстерність, набута Червоною армією в ході війни, дозволила з ходу форсувати Дніпро, визволити Київ і просунутись далеко на Правобережжя.\nДо кінця 1943 року Червона армія повернула собі понад 2/3 окупованої військами Вермахту території Радянського Союзу і вийшла на лінію Вітебськ — Орша — Житомир — Кіровоград — Кривий Ріг — Перекоп — Керч, захопивши на правому березі Дніпра, на Керченському півострові та на південному березі Сиваша плацдарми оперативного і стратегічного значення. Таким чином було створено сприятливі умови для відвоювання Правобережної України.\nНа середземноморському напрямку крах фашистського режиму в Італії і перехід її на бік союзників мав велике політичне значення: італійська армія вийшла з боротьби, в Південній Італії фашизм впав, а в Північній і Центральній тримався тільки на німецьких багнетах.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 січня 1944\nЧетвертий етап війни (січень 1944 — травень 1945 року)Редагувати\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 березня 1944\nДокладніше: Дніпровсько-Карпатська операція, Операція «Багратіон», Східно-Прусська операція та Битва за Берлін\nУ підсумку наступальних операцій чотирьох Українських і 2-го Білоруського фронтів, проведених на Правобережній Україні в період з кінця грудня 1943 року до квітня 1944, були здобуті важливі результати. Зазнало серйозної поразки найбільше стратегічне угрупування ворога. Виходом радянських військ до Карпат був розірваний фронт противника. Одна частина німецьких військ була відкинута на південь, а інша, з великими втратами, відійшла на територію Західної України.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 квітня 1944\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 липня 1944\n23 червня радянські війська перейшли в широкомасштабний наступ на фронті від Балтики до Карпат на центральній ділянці фронту. Вермахт опинився в катастрофічному становищі під подвійним ударом і почав стрімко відкочуватися на захід. Успіх наступу в Білорусі помітно перевершив усі очікування радянського командування. В результаті двомісячного наступу повністю вигнали нацистських окупантів з Білоруської РСР, відбили частину Прибалтики, визволили східні райони Польщі. Практично повністю розгромили німецьку групу армій «Центр». Крім того, операція поставила під загрозу групу армій «Північ» у Прибалтиці.\nВід 1 серпня до 2 жовтня 1944 року відбулося Варшавське повстання, організоване Армією Крайовою у Варшаві проти Третього Рейху. Метою повстання було звільнення Варшави й відновлення некомуністичної Польщі. Повстанці зазнали поразки. Радянські війська умисно затримали свій наступ, очікуючи поразки повстання.\nВнаслідок наступу радянських військ на півночі Фінляндія у вересні підписала угоду про перемир'я з Великої Британією і СРСР і зобов'язалася сприяти виходу з країни німецьких військових з'єднань. Німецькі війська відмовилися виходити з території Фінляндії, колишні союзники почали воювати один проти одного.\n14 вересня 1944 року почався наступ військ Червоної Армії на Прибалтику. В результаті Прибалтійської операції нацистських окупантів вигнали з Литовської РСР, Латвіської РСР і Естонської РСР. Розгромлено 26 дивізій групи армій «Північ», 3 дивізії повністю знищено. Понад те, 400-тисячне німецько-латиське угруповання військ опинилося в Курляндському котлі.\nУ жовтні 1944 року радянські війська і флот розгромили сили вермахту на півночі Фінляндії в області Петсамо, а також в Північній Норвегії.\n20 серпня почалася Друга Яссько-Кишинівська операція. Червона Армія знищила німецьку групу армій «Південна Україна» і зайняла Королівство Румунія. 23 серпня в Бухаресті відбувся антидиктаторський переворот, а наступного дня Румунія оголосила війну нацистській Німеччині.\n8 вересня Червона армія увійшла до Болгарського царства, 9 вересня внаслідок перевороту ліквідовано монархію й Болгарія оголосила війну Третьому Рейху.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 вересня 1944\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 грудня 1944\n12 січня 1945 року починається наступ в Польщі. Радянські війська розгромили групу армій «А», завершила вигнання нацистських окупантів з Польщі та створили сприятливі умови для нанесення вирішального удару по Берліну. Почалося відновлення польської державності.\nУ лютому 1945 року проводиться Будапештська операція, після якої останній європейський союзник Третього Рейху — Угорщина — був змушений капітулювати.\nСтало очевидним те, що німецькі збройні сили не здатні ефективно вести бойові дії на два фронти. Силами 1-го, 2-го і 3-го Білоруських фронтів успішно проведені наступальні операції, в результаті яких були розгромлені великі потужні німецькі угруповання в Східній Пруссії та Померанії. Радянські війська увійшли до Австрії з території Угорщини.\n16 квітня 1945 Червона армія почала наступ на Берлін. Загалом у штурмі Берліна брало участь шість армій 1-го Білоруського фронту і три армії 1-го Українського фронту. Усвідомлюючи свою повну поразку, Гітлер та Геббельс наклали на себе руки.\n1 травня розпочалася масова капітуляція гарнізону Берліна, а потім частин Західного фронту. На Східному фронті німецькі війська, за наказом голови уряду Третього Рейху адмірала Деніца, продовжували бойові дії в Чехословаччині. 2 травня після наполегливих двотижневих боїв за німецьку столицю генерал артилерії Вейдлінг в супроводі трьох німецьких генералів перейшов лінію фронту і здався в полон. Через годину, перебуваючи в штабі 8-ї гвардійської армії, він написав наказ про капітуляцію Берліна.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 січня 1945\nДокладніше: Битва при Монте-Кассіно, Операція «Шінгл» та Північно-Італійська операція\nЗ січня 1944 року союзники розгорнули активні наступальні дії, намагаючись прорвати німецькі укріплення «Зимової лінії» біля Монте-Кассіно і річки Гарільяно. У січні, лютому й березні 1944 року вони тричі атакували німецькі позиції, щоб прорвати оборону противника на річці Гарільяно й увійти в Рим, але через погіршення погоди (сильні дощі) їм це не вдалося й лінія фронту стабілізувалася до травня. Водночас 22 січня союзники висадили війська в Анціо, південніше Риму. В Анціо німці робили безуспішні контратаки. До травня погода покращилася й 11 травня союзники почали наступ), прорвали оборону німецьких військ в Монте-Кассіно і 25 травня з'єдналися з висадженим раніше десантом у Анціо.\n4 червня 1944 року союзники звільнили Рим.\nВ серпні 1944 року союзні війська досягли Флоренції і нової лінії оборони, яку вони подолали до весни 1945 року.\nІталійська кампанія завершилася визволенням Північної Італії. 28 квітня 1945 року партизани схопили і стратили Беніто Муссоліні.\n29 квітня генерал Генріх фон Фітингоф підписав договір про капітуляцію німецьких військ на території Італії. 8 травня 1945 року вся територія Італії була звільнена військами союзників.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 лютого 1945\nДокладніше: Операція «Оверлорд», Операція «Драгун», Арденнська операція та Центрально-Європейська операція\n6 червня 1944 року, у «День Д», розпочалась операція «Оверлорд», якою був відкритий Другий фронт. В морській десантній операції майже 160 000 солдатів союзників на 4 тисячах транспортних суден та десантних кораблях одночасно перетнули Ла-Манш та вторглися до Франції. Протягом 3-х тижнів після захоплення плацдарму проводилася концентрація певної кількості військ, відтак операція «Кобра» розпочалась із завдання з цих плацдармів потужних ударів по всьому фронту з метою прориву в глибину оборони військ Вермахту. 24 серпня головні сили німецьких військ були оточені у Фалезькому котлі, а 25 числа був звільнений Париж. 31 серпня 1944 операція «Оверлорд» завершилася форсуванням союзними військами річки Сена та зосередженням на території континентальної Європи майже 3 000 000 особового складу.\n15 серпня 1944 року почалася морська десантна операція з висадки військ союзників у південній Франції між містами Тулон та Канни. Операція «Драгун» стала найбільшим морським десантуванням у Середземномор'ї: всього американськими та французькими військами було висаджено 21 дивізію.\n28 вересня німці почали відходити з території Північної Франції на укріплену лінію Зігфрида. Не зумівши з ходу прорвати її, союзники спробували прорвати її обходом з півночі через Нідерланди. 17 вересня в ході операції «Маркет-Гарден» у Нідерландах висаджено повітряні десанти. Проте наступ союзників просувався недостатньо швидко і лише до 10 листопада війська 21-ї групи армій фельдмаршала Б.Монтгомері очистили гирло річки Шельди і вийшли до Маасу від Граве до гирла.\n16 грудня 1944 року німці перейшли в контрнаступ в Арденнах, їм вдалося просунутися на 100 км вглиб Бельгії, але 22 грудня американська 3-тя армія генерала Паттона почала контрнаступ, атакувавши німців з півдня, і до 25 грудня 1944 року німецький наступ захлинувся, а союзники перейшли в загальний контрнаступ. До 27 грудня німці не втримали захоплених позицій в Арденнах і почали відступати.\nСтратегічна ініціатива безповоротно перейшла до союзників, в січні 1945 року німецькі війська робили локальні відволікаючі контратаки в Ельзасі, які також закінчилися невдало. Після цього американські і французькі війська оточили частини 19-ї німецької армії біля міста Кольмар в Ельзасі і розгромили їх до 9 лютого. Союзники прорвали німецькі укріплення «лінії Зігфрида» і почали вторгнення в Німеччину.\nУ лютому-березні 1945 року союзники під час Маас-Рейнської операції захопили всю територію Третього Рейху на захід від Рейну і форсували Рейн. У квітні 1945 року союзники оточили німецьку групу армій «Б» в Рурі і до 17 квітня розгромили її, вермахт втратив Рурський промисловий район — найважливіший промисловий район Третього Рейху.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 квітня 1945\nНа південному фланзі американські і французькі війська, що наступали, захопили південь Німеччини, Австрію. Частини 7-ї американської армії перейшли через Альпи по Бреннерському перевалу і 4 травня зустрілися з військами 15-ї групи армій союзників, що наступали в Північній Італії.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 1 травня 1945\n23 травня 1945 року всі члени німецького уряду були арештовані союзниками, внаслідок чого Третій Рейх припинив існування.\nБойові дії після капітуляції Третього РейхуРедагувати\nДокладніше: Акт про капітуляцію Німеччини, Празьке повстання (1945) та Празька операція\nПісля безумовної капітуляції Третього Рейху окремі німецькі частини продовжували воювати. З 5 по 11 травня військами 1-го Українського фронту була проведена Празька операція — остання стратегічна наступальна операція Червоної армії на Європейському театрі війни, в ході якої було ліквідоване велике угруповання ворога на території Чехословаччини і вигнано нацистських окупантів з Праги.\nЄвропейський театр Другої світової війни. 15 травня 1945\nУ ніч з 11 на 12 травня поблизу демаркаційної лінії біля села Слівіце в околицях міста Плзень в ході бою були знищені залишки відступаючих з Праги змішаних дивізій СС на чолі з керівником Управління СС в Богемії і Моравії СС обергруппенфюрером графом Карлом-Фрідріхом фон Пюклер-Бургхаусом.\nЄвропейський театр Першої світової війни\nСередземноморський, Близькосхідний і Африканський театри воєнних дій Другої світової війни\nНімецька окупація Європи (1939-1945)\n↑ до 6 жовтня 1939 року.\n↑ після 22 червня 1941 року.\n↑ з 23 вересня 1943 року.\n↑ Румунія з 23 серпня 1944 року, Болгарія з 9 серпня 1944 року, Фінляндія: з 15 вересня 1944 року.\n↑ з 1945 року.\n↑ до 8 вересня 1943 року.\n↑ Віші офіційно проводили політику збройного нейтралітету і вели воєнні дії проти вторгнення як з боку Осі, так і з боку Союзників. Припинення вогню та перехід військ, що базувались у Французькій Північній Африці, на сторону Союзників переконали Ось, що режим Віші є ненадійним для подальшого проведення цієї політики, тому в листопаді 1942 року вони вторглись та окупували цю територію Францію.\n↑ Див. Вторгнення СРСР до Польщі, Зимова війна, Радянська окупація балтійських країн та Бессарабії та Північної Буковини.\n↑ Невілл Чемберлен — з 3 вересня 1939 до 10 травня 1940 року.\n↑ 170-та та 190-та піхотні дивізії й 11-та піхотна бригада.\n↑ Германия после Первой Мировой Войны: От унижения к нацизму\n↑ 10 фактов о последствиях Первой мировой войны\n↑ Внешняя политика третьего рейха (1933—1945) / Н.\n↑ VIVOS VOCO: А. О. Наумов, «АНШЛЮС АВСТРИИ В 1938 ГОДУ КАК КРИЗИС ВЕРСАЛЬСКОЙ СИСТЕМЫ»\n↑ Мюнхенська угода\n↑ Мельтюхов М. И. Упущенный шанс Сталина. Советский Союз и борьба за Европу: 1939—1941. — М.: Вече, 2000. Глава "Политический кризис 1939 г.\n↑ Осьмачко С. Г., 1999, с. 42—46\n↑ Соколов Б. В. Тайны финской войны. — М. : Вече, 2000. — С. 342. — ISBN 5-7838-0583-1.\n↑ Хубач, Вальтер. Захват Дании и Норвегии. Операция «Учение Везер». 1940—1941 = Die Deutsche Besetzung von Danemark und Norwegen 1940. — Центрполиграф, 2006. — С. 85. — 460 с. — (За линией фронта. Военная история). — ISBN 5952424465.\n↑ First battle of Narvik, 10 April 1940\n↑ Istoric moldovean — Moldova încă în anii 90 a condamnat Pactul Molotov-Ribbentrop nu de una singură, ci împreună cu toate republicile unionale. Архів оригіналу за 27 лютого 2012. Процитовано 18 березня 2018.\n↑ Declaration of Independence of the Republic of Moldova. Архів оригіналу за 30 серпень 2013. Процитовано 18 березень 2018.\n↑ Sella, Amnon. 'Barbarossa':Surprise Attack and Communication Архівовано 12 серпня 2012 у Wayback Machine.. Journal of Contemporary History, Volume 13 (3) : 555. SAGE — Jan 1, 1978.\n↑ Chronik. Zweiter Weltkrieg. — Otus Verlag AG, 2007. — ISBN 978-3-907200-56-8\n↑ Напад фашистської Німеччини на СРСР\n↑ Эрнест Дюпюи и Тревор Дюпюи. Всемирная история войн. Кн.IV, Полигон, АСТ, Москва-Санкт-Петербург, стор. 267—269\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Європейський_театр_Другої_світової_війни&oldid=28948449\nОстаннє редагування: 16 липня 2020, 12:23\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 12:23, 16 липня 2020.


Центр стоматології Modern Dentistry Пародонтоз — лікування антибіотиками, допустимо чи ні? — moderndentristy\n+38 096 603 97 66\n+38 099 412 64 33\nПроспект М.Лушпи 5, корпус 28\nПародонтоз — лікування антибіотиками, допустимо чи ні?\n02.04.2020, stomatolog в категорії:\nПародонтоз — дуже важке хронічне захворювання ясен, яке при відсутності правильного лікування може призвести до повної втрати зубів. При запущеній формі цього серйозного захворювання застосовується лікування антибіотиками, а в особливо важких випадках — хірургічне втручання. Другий метод застосовується вкрай рідко, а за допомогою антибіотиків лікарі вдаються досить часто.\nПроте, багато пацієнтів сумніваються в ефективності такого лікування і відмовляються від лікарських препаратів зазначеної групи, вважаючи їх шкідливими для організму. Але при наявності такого важкого захворювання як пародонтоз лікування антибіотиками тягне за собою менш небезпечні наслідки, ніж втрата зубів.\nРазом з тим, прийом антибіотиків вимагає певної підготовки. В першу чергу стоматолог повинен встановити причину виникнення пародонтозу і стадію його розвитку. Для цього спочатку вивчається мікроорганізм, який став причиною захворювання, а потім проводиться рентгенологічна діагностика, що дозволяє побачити ступінь ураження кістки.\nКрім того, при наявності «свербіння» в яснах і підвищеної чутливості до гарячого і холодного пацієнту призначається повне обстеження організму. Причинами пародонтозу можуть стати захворювання ендокринної системи, нестача вітамінів і ослаблення імунітету. У таких випадках лікування зазвичай обмежується прийомом вітамінів і масажем ясен.\nБільш серйозні симптоми, такі як розхитані зуби, кровоточивість ясен, неприємний запах з рота свідчать про наявність запального процесу, який вимагає медикаментозного лікування, що включає курс прийому антибіотиків. Щоб повністю усунути пародонтоз лікування повинно бути ретельно сплановано і підібрано з урахуванням особливостей організму пацієнта.\nАнтибіотики можуть бути прописані у вигляді таблеток або капсул для прийому всередину, гелю, що наноситься на ясна, і ін’єкцій, що вводяться в ясенну кишеню. Систематичне застосування антибіотиків сприятливо діє на вогнище ураження і попереджає розвиток ускладнень. Ефект антибактеріального лікування посилюється при одночасному прийомі антибіотиків і антисептиків.\nВ якості антисептиків при лікуванні пародонтозу нерідко використовуються гомеопатичні засоби, такі як відвар ромашки, настій шавлії і інші. В даному випадку лікування народними засобами поряд з прийомом антибіотиків схвалюється офіційною медициною, але ваш лікуючий лікар повинен бути в курсі. які додаткові природні засоби ви хочете внести в ваше лікування.\nВже доведено, що прийом антибіотиків при пародонтозі знижує ризик хірургічного лікування на 90%. Але нерідко перед застосуванням препаратів рекомендують провести чистку ясенних кишень і видалення зубного каменю. В цьому випадку результат комплексної терапії буде більш ефективним, а її дія продовжиться більш ніж на рік.\nНеобхідно відзначити, що в більшості стоматологічних клінік сьогодні лікують пародонтоз лазером. За допомогою лазерного апарату повністю дезінфікується ротова порожнина, видаляється запалений епітелій, знімаються зубні камені, згладжується поверхня ясен, шліфуються відкриті шийки зуба. Лазерний метод може скласти певну альтернативу антибіотикам, але все-таки лікування протимікробними препаратами є найефективнішим методом позбавлення від пародонтозу. У ротовій порожнині знаходиться безліч шкідливих мікроорганізмів, кількість яких значно зростає при пародонтозі. І не існує на сьогоднішній день більш ефективних засобів для знищення бактерій, ніж антибіотики.\nЧому зуб ,який потрібно лікувати або навіть видаляти не болить?\nКлінічний випадок :скол зуба й встановлення вінірів E-max.\nЩо спершу?Імплантат або брекети?\nПошук по статтям\nДля запису до лікаря зателефонуйте нам, або заповніть форму.\nПроспект М. Лушпи 5, корпус 28\nModern Dentistry - це якісна та сучасна стоматологія для всієї родини в місті Суми.\nЗадати запитання або залишити свої відгуки ви можете приєднавшись до нас в соціальних мережах.\nНам важлива думка кожного нашого клієнта.


Православна церква України отримала Благодатний вогонь з Єрусалиму - ZAXID.NET\nЧерез карантин роздача вогню вірянам не передбачена\nСуспільство — Анна Журба, 19:43, 19 квітня 2020 0 0\nБлагодатний вогонь для ПЦУ привезли літаком МАУ, який здійснював вантажний рейс з Китаю в Ізраїль\nУ день Великодня, 19 квітня, глава Православної церкви України митрополит Епіфаній зустрів у Києво-Видубицькому Михайлівському монастирі Києва Благодатний вогонь з Єрусалиму.\nЯк повідомила прес-служба ПЦУ, вогонь доправили в Україну за сприяння авіакомпанії МАУ та посольства України в Ізраїлі. ЦТС з посиланням на прес-службу МАУ уточнює, що амфору з Благодатним вогнем доправив до Києва вранці 19 квітня Boeing-737, який виконував вантажний рейс з Китаю до Тель-Авіва, а потім летів в Україну.\nУ ПЦУ зазначають, що через карантин роздача вогню вірянам не передбачена. Додамо, що раніше в митрополит Епіфаній говорив, що ПЦУ може не отримати Благодатний вогонь. За його словами, були пропозиції винайняти чартерний рейс, аби доставити вогонь в Україну, але церква на цьому не наполягає.\n«Я схильний до того, що краще ті кошти, які використають на літак, використали для того, щоб закупити відповідні медикаменти чи засоби захисту для лікарів», – сказав він в інтерв’ю «Радіо Свобода».\nНатомість 18 квітня Благодатний вогонь після його сходження в Єрусалимі до України привезла делегація УПЦ (МП), яка, ймовірно, скористалася для цього чартерним рейсом. Незважаючи на карантин, архієрей УПЦ (МП), митрополит Бориспільський і Броварський Антоній закликав вірян відвідати Воскресенську (Афганську) церкву біля в’їзду в Києво-Печерську лавру, аби отримати там вогонь.\nУ той же час на сайті УПЦ (МП) вказується, що благодатний вогонь можуть отримати в Афганській церкві всі охочі упродовж Світлого тижня. Проте, щоб уникнути скупчення біля храму, «попередньо потрібно зв’язатися з настоятелем храму протоієреєм Сергієм Ющиком та домовитися про час».


Клас Scheuchzerio-Caricetea на території національного природного парку "Сколівські Бескиди" представлений двома угрупован-нями. їх синтаксономічна приналежність до цього класу може бути переглянута в майбутньому, принаймні це стосується угруповань мокрих лук, досить подібних флористично і екологічно до лучних ценозів порядку Molinietalia.\nАсоціація Valeriano-Caricetum flavae відмічена на мокрій луці на березі потоку Зубриця в с. Майдан та у кв. 6, в. 7 Східницького лісництва. Автор описів позначив їх як Caricetum nigrae. Асоціація належить до відомої з долин польської частини Східних Бескидів фації Carex nigra. Ці угруповання досить близькі до угруповань союзу Calthion, особливо до com. Ranunculus acris-Lychnis flos-cuculi, проте в них менша роль видів союзу Calthion і порядку Molinietalia (відсутні Filipendula denudata, Deschampsia caespitosa, Geum rivale, Cir-slum oleraceum та інші види). Іноді асоціацію Valeriano-Caricetum flavae відносять до союзу Molinion Koch 1926 класу Molinio-Arrhenatheretea. Асоціація на території національного природного парку вимагає найсуворішої охорони як типове низькогірне угруповання Східних Бескидів, що нині є рідкісним. Для сусіднього природного району - Верхньодністровських Бескидів - наводяться відомості про рослинний покрив евтрофних трав'яно-мохових боліт, серед яких є угруповання, подібні до описаних ценозів даної асоціації.\nВаріант даного угруповання var. Eriophorum lath olium описаний у кв. 25, вид. 2 Східницького лісництва на мокрій луці на схилі. Домінують Eriophorum lati-folium (40%), Carex nigra (10%), C.pallescens (10%) і Scirpus sylvaticus (40%).\nДо класу Охусоссо-Sphagnetea належать сфагнові оліготрсфні, олі-гомезотрофні і мезоолігот-рофні болота. На дослідженій території угруповання класу трапляються на болоті в урочищі "Журавлине" у кв. З Сколівського лісництва та біля с. Завадка вже за межами національного природного парку. У даній роботі охарактеризовано угруповання, описані лише в першому локалітеті. Для болота в урочищі "Журавлине" наводиться асоціація Sphagneto fusci-Eriophqre-tum vaginati Du Rietz 1921. Однак нашими дослідженнями її знаходження не підтвердилося. Описані угруповання відносимо до союзу Sphagnion magellanici, про що свідчить зростання у них із сфагнових мохів лише Sphagnum magellanicum. Домінування цього виду характерне для боліт, що вступили в оліготрофну стадію свого розвитку. Відносимо дані\nценози до асоціації Sphagnetum magellanici. Ця асоціація попередньо розділяється нами на три варіанти. Варіант var. Picea abies описаний на локальному підвищенні - купині, порослій пригніченими екземплярами Picea abies (20%). У моховому ярусі переважає Polytrichum striatum (60%), решта 40% припадає на Sph. magellanicum. Проективне покриття трав'яного ярусу незначне - 20%. Верхній під'ярус формує Eriophorum vaginatum (20%), у нижньому зростають Oxycoccus palustris і Drosera rotundifolia. Варіант типовий var. typicum характеризується зростанням лише Sph. magellanicum (100%), незначною домішкою Carex limosa (7%). Проективне покриття Drosera rotundifolia і Eriophorum vaginatum складає 10%, Oxycoccus palustris - 5%. Третій варіант var. Carex limosa виявлений у більш оводнених умовах в пониженні з чітко вираженими заглибинами. Для нього характерна значна участь Carex limosa (20%) і відсутність Eriophorum vaginatum.\nНа північній окраїні торфовища біля озера Журавлиного описані угруповання, що вирізняються пануванням у чагарниковому ярусі Salix\nсаргва, в трав'яному - Carex brizoides (90%), у моховому - Sphagnum magellanicum. Очевидно, це екотонне угруповання.\nСозологічне значення угруповань класу на території національного природного парку "Сколівські Бескиди" надзвичайно високе. Лісові сфагнові болота загалом не характерні для цього району Східних Карпат, а є більш звичним складником рослинного покриву Горган. Ценози Sphagne-tum magellanici на дослідженій території є єдиним місцезростанням деяких болотних видів рослин (таких як Drosera rotundifolia, Oxycoccus palus-tris, Carex limosa та ін.). Одним із завдань працівників НПП має стати забезпечення повної охорони цього унікального болота. Необхідно максимально обмежити відвідування болота в урочищі 'Журавлине" туристами і місцевими жителями, що має бути враховано у функціональному зонуванні території національного природного парку.


Ви повернули свої податки США самостійно або через іншу компанію і отримали чек на повернення податків від податкових органів США? Ви отримали зарплату у вигляді паперового чека від свого роботодавця? Ми — найкраще рішення для вас, щоб отримати готівку за чеком!\nЯкщо ви подали заявку на повернення податку через RT Tax, вам не потрібно турбуватися про переведенні в готівку чека, ви отримаєте повернення на рахунок віртуальної карти Payoneer.\n1. Зареєструйте обліковий запис, натиснувши нижче «Переведіть у готівку свій чек у доларах США».\nПерше, що вам потрібно зробити, це зареєструватися для облікового запису і надати особисту інформацію та необхідні документи. Після того як ми перевіримо і підтвердимо ваші документи та інформацію, вам потрібно буде продовжити реєстрацію і створити обліковий запис віртуальної карти Payoneer MasterCard.\n2. Надішліть чек нам.\nПісля завершення налаштування облікового запису віртуальної карти Payoneer MasterCard ми можемо приступити до обробки вашого чека. Надішліть чек за адресою, вказаною у вашому особистому обліковому записі, або надішліть його нашому агенту-партнеру у вашій країні. Ціна послуги залежить від країни, в якій ви проживаєте, тому, як тільки ви закінчите реєстрацію, ви побачите ціну в формі підтвердження і договорі про надання послуг.\n3. Створіть обліковий запис віртуальної карти Payoneer MasterCard.\nПісля того, як наша команда затвердить ваш обліковий запис, увійдіть в систему і продовжуйте створювати обліковий запис віртуальної карти Payoneer MasterCard.\nВажливо: не створюйте Payoneer аккаунт самостійно, його необхідно відкрити за нашим спеціальним посиланням, яке буде створено під час процесу, і ви знайдете його після входу у ваш аккаунт.\nВи отримали чек (за виключенням чеку на повернення податків)?\nЯкщо ви отримали чек від вашого попереднього роботодавця або у вас є будь-який інший чек, виданий у США для вас, ми також можемо допомогти перевести його у готівку. Дотримуйтеся тієї ж процедури та натисніть на кнопку нижче, щоб зареєструватися для переведення чеку в готівку.\nПЕРЕВЕДІТЬ СВІЙ ЧЕК В ДОЛАРАХ США У ГОТІВКУПереведіть свій чек у GBP (з Великої Британії)\nКористувач вже пов'язаний із вказаною адресою електронної пошти\nВведіть свою основну адресу електронної пошти\nВиберіть свій телефонний код\nПароль повинен містити хоча б один великий символ\nПідтверджую, що ознайомився(-лась) з Політикою конфіденційності.\nПродовжуючи, ви погоджуєтесь з нашою Політикою конфіденційності


Рукавиці Reusch Bruce GTX Dress Blue Black | Гірськолижні рукавиці купити у Львові з доставкою по Україні\nГоловна › Рукавиці\nРукавиці Reusch Bruce GTX Dress Blue Black\nКод товару: 250 747\nАртикул: 48/01/329 471\n1 899.06 грн\nТаблиця розмірів Reusch\nReusch загальна таблиця\nДовжина, см (B)\nReusch Bruce GTX Dress Blue Black - високоякісні рукавички для зимових видів спорту. Flex зони, сполучені між собою за допомогою вставок відповідають за рухливість долоні в будь-якій ситуації. Високоякісні матеріали не дають волозі проникати всередину, виводячи при цьому надлишки пари назовні.\nРуки завжди знаходяться в теплі, незалежно від того, яка погода за вікном. З рукавичками Reusch Ви подолаєте трасу будь-якого ступеня складності. Рукавички із Gore-Tex® забезпечують тривалий комфорт, збалансований теплообмін і оптимальний захист від вологи - навіть в суворих умовах. Результат - руки залишаються теплими в холодну погоду і сухими.\nЗовнішній матеріал ActiveFlex / Tyron\nМатеріал долоні Quantum PU\nGore-Tex - оптимальний захист від вологи, вітру і холоду, мембрана GORE-TEX ® забезпечує безпеку і комфорт. Мікропориста структура, більше 1.4 мільярдів пор на квадратний сантиметр і «lipophobic» речовина робить цю мембрану особливою серед подібних пропозицій. Вода з зовнішньої сторони не може проникнути через рукавичку, в той час як піт з внутрішньої частини може виходити вільно; таким чином, руки залишаються завжди теплими і сухими. Висока якість прохідності мембрани посилює якість мікро клімату. Носіння рукавички завжди залишається приємним і зручним. Рукавички з мембраною GORE-TEX ® не тільки міцні, але також виготовлені будь-яких видів погодних умов.\n8 680 грн 7 200 грн\nPROFI SL Black White\n4 092 грн 3 299 грн\nProfi SL Dress Blue Neon Green\n3 410 грн 2 699 грн\nВідгуки про Рукавиці Reusch Bruce GTX Dress Blue Black\nОбхват долоні в см\nОбхват долоні в цілих\nEvolution Warm M Pants\n1 736 грн 1 440 грн\nEvolution Warm M Top\n1 829 грн 1 550 грн


Дніпропетровську молодь запрошують до школи лідерства – Газета "ЗОРЯ"\nДніпропетровську молодь запрошують до школи лідерства\n11 месяцев ago Зоря2 Комментарии к записи Дніпропетровську молодь запрошують до школи лідерства отключены\nІніціативну молодь з Дніпропетровщини запрошують взяти участь у школі «DOBRE-ЛІД: Лідерство, ідеї, демократія». Учасники школи зможуть зміцнити свій лідерський потенціал, дізнаються, як досягти кар’єрного успіху у сфері місцевого самоврядування та змінювати життя своїх громад на краще – про це повідомили в департаменті освіти та науки ДніпроОДА.\nЗаняття проходитимуть в інтерактивній формі, учасники отримуватимуть креативні завдання та працюватимуть над вирішенням реальних проблем громад. Випускники школи вмітимуть генерувати ідеї, доводити на практиці свій потенціал. Вони розумітимуть, як принести користь громаді та будуть готові зайняти керівні позиції. Серед основних тем, які розглядатимуть у школі – належне урядування, громадський нагляд і доброчесність, вирішення проблем, дизайн-мислення для нестандартних рішень.\nЗаповнити заявку на участь можна тут до 11 лютого. Учасників обиратимуть серед молодих людей від 16 до 35 років. Вони мають проживати на території громад, які беруть участь у програмі DOBRE. Повний перелік дивіться тут.\nшколы, образование, область\n28 липня Дніпро приєднається до всеукраїнських святкувань з нагоди 1030-річчя Хрещення Київської Русі. Цього року захід вперше відбудеться у церковно-світському форматі. Окрім святкових літургій у церквах, на території Новобогородицької... Read More\n8 страв і напоїв, від яких потрібно відмовитися, якщо ви часто нервуєте Read More\nЗатяжні сніги й холоди озимим – не завада. На полях області дали сходи майже 100% посіяних озимих зернових культур. Це на 3% більше за показники 2017-го, – повідомили в... Read More\nВже кожен третій мешканець Дніпропетровщини обрав свого лікаря первинки. Про це повідомила директор департаменту охорони здоров’я Дніпропетровської облдержадміністрації Наталія Будяк. Read More


Поняття і терміни, Методи - Релігієзнавство - Підручники для студентів онлайн\nУ релігієзнавстві є кілька груп понять і термінів.\n1. Використовуються категорії різних розділів філософії - онтології, гносеології, соціальної філософії, логіки, філософії науки, етики, естетики та ін. - З конкретизованим змістом: "буття", "світло", "тьма", "онтологічні основи релігії", " релігія "," релігійний світогляд "," сакральний простір і час "," релігійна свідомість "," релігійне пізнання "," релігійні значення, смисли, символи "," релігійна мораль "," совість "," свобода совісті "," добротолюбие "," релігійне мистецтво "та ін.\n2. Є клас загальнонаукових понять і термінів - "культура", "система", "структура", "функція" і ін. - З релігієзнавчих змістом: "релігійна культура", "релігійна система", "релігія як підсистема суспільства", " структурні елементи релігії "," функції релігії "і ін.\n3. Розроблено ряд понять з використанням знань і відповідних імен конкретних наук - загальної та соціальної психології, педагогіки, лінгвістики, медицини, юриспруденції та ін. - "Психологічні передумови релігії", "релігійне почуття", "релігійна віра", "мова релігії" , "канонічне право", "релігійне виховання" та ін.\n4. релігієзнавчих осмислені поняття і терміни мови релігій: "релігійний досвід", "молитва", "покаяння", "медитація", "теологія", "теїзм", "доктринальний релігійний комплекс", "деїзм", "пантеїзм"; особливе місце займають поняття "бог", "ангел", "пекло", "рай", "провидіння", "бодхисаттва", "карма", "сансара", "нірвана", "таухид", "шахада", "хаджж " та ін.\n5. Є клас понять, що відображають стан і процеси зміни релігії: "розвиток і еволюція" релігії, "сакралізація", "секуляризація", "церквообразованіе", "расцерковиваніе", "релігійний плюралізм", "моноконфесійна", "поліконфесійність", " детеологізація "," деміфологізація "," модернізація "та ін.\nРелігієзнавство використовує велику кількість різноманітних методів пізнання. Як і в будь-якій науці, в ньому застосовуються філософський, спеціальні загальнонаукові і частнонаучние, теоретичні та емпіричні методи: системний метод, діалектика, аналіз, синтез, абстрагування, узагальнення, екстраполяція, моделювання, аналогія, гіпотеза, індукція, дедукція, спостереження і т. д. У відповідних розділах, крім вищевказаних, використовуються спеціальні методи.\nУ дослідженнях релігії розроблені такі підходи, які інтегрують багато приватних прийоми. Розглянемо їх.\nКаузальний аналіз виходить з того, що причинний (каузальна) зв'язок є одним з найважливіших способів взаємозумовленості явищ і процесів суспільного життя, в тому числі і релігії. Він має на увазі розкриття причин виникнення і еволюції релігії, її різних явищ. В ході казуальне аналізу релігії враховується специфіка дії причинних зв'язків в суспільстві, зворотний вплив наслідків на причини, існування безлічі причин, що викликають дане явище, і т.д.\nСаме з'ясування причин дає пояснення різних релігійних явищ.\nІсторизм, виходячи з єдності історичного і логічного, націлений на розкриття процесів зміни, еволюції та розвитку релігії в часі, дозволяє зрозуміти її сучасний стан як щось стало і разом з тим дає ключ до правильного осмислення подій і фактів минулого.\nВін виступає в декількох різновидах. Генетичний метод має на увазі "виведення" подальших етапів розвитку з попередніх. При його застосуванні велике значення має відшукання проміжних ланок у ланцюзі еволюції. З іншого боку, чим далі в глиб століть спрямовує свій пошук дослідник, тим менше в його розпорядженні фактичного матеріалу. В цьому випадку історизм постає у формі актуалізму : оскільки сучасний стан будь-якого явища є результат розвитку, то вивчення цього стану дозволяє створити теоретичну модель, яка допоможе охарактеризувати явище в його попередніх фазах, в тому числі і початкових. Порівняльно-історичне дослідження зіставляє стан однієї і тієї ж релігії на різних часових етапах її зміни, еволюції та розвитку і / або різні релігії, що існують одночасно, але перебувають на неоднакових стадіях розвитку.\nТипологічний аналіз являє собою сукупність процедур розчленування і угруповання досліджуваних об'єктів за будь-якими ознаками. В результаті типологізації виходять статистично стійкі групи ознак - типи, які задають модель типологічної спільності для певних об'єктів, явищ. Інваріантність ознак якогось об'єкта дозволяє відносити його до відповідного типу. Відмінності ознак об'єктів всередині типу носять випадковий характер, вони незначні в порівнянні з відмінностями властивостей об'єктів різних типів.\nФеноменологічний аналіз включає сукупність прийомів з'ясування смислів і значень в духовному взаємодії людей. Він співвідносить мотиви, уявлення, ідеї, цілі - релігійні та нерелігійні - практично діючих індивідів і тим самим досягає розуміння смислового зв'язку їхньої поведінки, допомагає виявити формальні структури спілкування, суб'єктивні чинники суспільних відносин.\nГерменевтичний аналіз тісно пов'язаний з феноменологічним, історично успадковував традиції екзегетики (розділ теології, в якому дається тлумачення Святого Письма). Він застосовується з метою досягнення розуміння релігійних явищ. У ньому використовуються прийоми тлумачення сакральних текстів, творів релігійних авторитетів минулого і взагалі об'єктивувати феноменів релігійної культури, співвіднесення розуміння першоджерел кожним новим поколінням з авторським розумінням, виявлення зв'язку тексту з соціокультурним контекстом.\nРізниця пояснення і розуміння і, відповідно, методів того і іншого відносно. Вони взаємопов'язані: пояснення сприяє розумінню, а розуміння є однією з передумов пояснення.\nСтруктурно-функціональний аналіз має справу з об'єктами, що представляють собою системи, і спрямований на розкриття їх будови і функціонування. Результатом є виділення елементів, які співвідносяться з іншими елементами і з системою в цілому, з'ясування взаємодії цих елементів і системи. Така ж операція може бути проведена і над кожним виділеним елементом, який в свою чергу є системою (підсистему).\nНа думку конфесійних дослідників, в основі розуміння релігії повинна лежати релігійна віра, пізнання сутності релігії є лише для віруючої душі. Щоб пізнання було успішним, необхідні "орган" релігії, здатність "вчувствования". Безсумнівно, особистий релігійний досвід дослідника в процесі самоспостереження стає предметом внутрішнього споглядання, в результаті якого може бути отриманий унікальний матеріал, який має велике значення для розвитку релігієзнавчого пізнання. Результати самоспостереження отримують відповідну теоретичну інтерпретацію. Але і нерелігійна дослідник, володіючи фундаментальної релігієзнавчої освіченістю, наукової відповідальністю, використовуючи методи сучасної науки, має можливість успішно пізнавати і різні феномени релігії, і її сутність. Звичайно, при пізнанні релігійного досвіду може виявитися недієвою суха формально-логічна раціональність. Але є і інші види раціональності, пізнавальне значення мають і почуття (вчувствование).


“Північний потік-2”: оператор проекту назвав дату закінчення будівництва – NizhynNEWS\nГоловна/Україна і світ/“Північний потік-2”: оператор проекту назвав дату закінчення будівництва\n“Північний потік-2”: оператор проекту назвав дату закінчення будівництва\nОператор проекту “Північний потік-2” назвав ймовірну дату закінчення будівництва газопроводу. Так, якщо Данія дасть дозвіл на його зведення на своїй території, роботи можуть закінчитися вже у другій половині 2020 року.\nЗазначимо, що дозволи на будівництво газопроводу “Північний потік-2” вже видали у Швеції, Німеччині, Фінляндії та Росії. Підготовчі роботи на суші і на морі розпочалися у 2018 році в усіх чотирьох країнах. Наразі трубопровід прокладають у водах Німеччини, Швеції і Фінляндії.\nЩо таке “Північний потік-2”?Це – друга гілка вже наявного “Північного потоку”. Його проект передбачає будівництво двох ниток газопроводу загальною потужністю у 55 мільярдів кубічних метрів газу на рік. Газопровід будують не тільки для того, щоб поширити свій вплив у Європі, а й щоб обійти транзитні збори України. Послуги транзиту російського газу до ЄС щороку приносять Україні по 3 мільярдів доларів.\n“Північний потік-2” починається у російському Виборзі, проходить дном Балтійського моря та пролягає між країнами Балтики, Фінляндією, Польщею, Швецією, Данією та нарешті закінчується у німецькому Ґрейсфальді.\nУкраїна після запуску “Північного потоку-2” втратить не лише дохід від транзиту блакитного палива, але й геополітичний важіль впливу.


До нових можливостей – разом\nЦе гасло Міжнародного економічного форуму, що пройшов минулого тижня в обласному центрі, об’єднало величезну кількість учасників з нашого краю, України, світу. На першому поверсі Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого розташувалися експозиції сільськогосподарських та промислових підприємств, інформаційні стенди об’єднаних територіальних громад області. Презентації Учасники форуму зупинялися біля карти, що ілюструє пріоритетні напрямки […]\nСеменівські “Меди межиріччя”\nНа Міжнародному економічному форумі в Полтаві ПСП “Дружба”, офіс якого розташований в Очеретуватому Семенівського району, презентувало мед та супутню продукцію. Чому саме мед? Адже підприємство на землях Семенівського та Хорольського районів успішно вирощує для внутрішніх потреб і на експорт зернові культури, цукрові буряки й соняшники, утримує близько 700 голів ВРХ. Про це запитуємо в засновника […]\nДень пам’яті нашого славетного земляка преподобного Паїсія Величковського, канонізованого за своє подвижництво Православною Церквою, відзначається 28 листопада. Святий Паїсій ніколи не забував батьківщину, любив наголошувати на своєму українському походженні та іменував себе “Родимець Полтавський”. Єпархіальна премія має на меті сприяти об’єднанню Українського Православ’я, відродженню історичної пам’яті українського народу, захисту національних святинь. Премію присвоюють щорічно окремим […]\nОдинока мати отримає допомогу\nДо нашої редакції з проханням про допомогу звернулася Раїса Григорівна Мартиненко з села Мартинівка Кобеляцького району. Раїса Григорівна є багаторічним передплатником “Зорі Полтавщини” й навіть у нелегкі нинішні часи вона залишається вірною улюбленому часопису. Наша дописувачка розповіла про те, як виживає і з якими проблемами стикається сім’я її внучки, матері-одиначки Юлії Дмитренко, яка сама виховує […]\nПерші призовники відправилися з Полтавського обласного збірного пункту набувати військових навиків\nІз майже 9 тисяч громадян призовного віку, які підлягають виклику на призовні комісії на строкову службу, з Полтавської області протягом жовтня-листопада буде призвано більше 400 чоловік. Першу групу призовників у складі понад 60 чоловік направлено до навчальних центрів Збройних сил України та Національної гвардії України. Спочатку вони пройдуть курс початкової підготовки, приймуть військову присягу, потім […]\n“Ворскла” – “Карпати” – 0:1\nУ домашньому матчі із львівськими “Карпатами” вже на перших хвилинах “Ворскла” захопила ініціативу на полі, створюючи небезпечні моменти біля воріт гостей. Але втілити їх у гол наші земляки не зуміли. Натомість гості свій максимум змогли витиснути наприкінці гри. Розкішний удар екс-ворсклянина Мякушка подарував львів’янам неочікувану перемогу, засмутивши вболівальників “Ворскли”, – 0:1. У звітній зустрічі за […]\nРазом із “Лікарняною касою Полтавщини” –дорогою життя\nНа теренах Полтавської області 14 років працює Благодійна організація “Лікарняна каса Полтавщини”. Створена вона була для захисту жителів області від недофінансування охорони здоров’я. Каса взаємодопомоги – членська організація, допомагала та допомагає власникам картки ЛК, сплачуючи за медикаменти, які замовляє заклад охорони здоров’я під час лікування власника картки ЛК. Організація працює за Фармацевтичним формуляром, протоколами лікування […]\nСторінок 4 з 15« Перша«...23456...10...»Остання »


Institut Esthederm Osmopure Face and Eyes Cleansing Water - міцелярная вода , 200мл\nЗасіб для зняття макіяжу і очищення «3 в 1»: зняття макіяжу для зони очей і губ, очищення особи, тінізації шкіри. Підходить для всіх типів шкіри. Рекомендується тим, хто часто подорожує, обмежений в часі. Очищення і тонізація шкіри.\nЗмоченими в засобі ватяними дисками провести демакияж очей і губ, потім приступити до очищення всього особи. Рекомендується використовувати щодня. У професійному догляді використовувати для клієнтів, які не переносять води і / або жиросодержащих коштів на етапі демакіяжу і поверхневого очищення.